kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Original net animation

Original net animation, forkortet til ONA, er et udtryk der bruges om anime titler der bliver udgivet direkte på Internettet, på samme måde som original video animation (OVA) bruges om anime titler der er udgivet direkte på DVD. I Japan bruges udtrykket  dog oftere om det samme emne.

Takket være den stigende mængde streaming media hjemmesider i Japan, samt udbredelsen af bredbåndsinternet i store dele af verden, er dette fænomen blevet muliggjort. Til forskel fra OVA'er og almene tv-serier, er ONA'er i de fleste tilfælde gratis at se.

Eksempler på ONA-serier 
 Chocolate Underground
 The Melancholy of Haruhi-chan Suzumiya
 Nyoro~n Churuya-san

Referencer 

 
Anime- og mangabegreber
Murasaki Shikibu

Murasaki Shikibu (紫 式部) (ca. 973-1014) var en kvindelig japansk forfatter. Hun tjente ved det kejserlige hof under Japans Heian-periode. Hun skrev blandt andet Genji monogatari (Fortællingen om Genji) på japansk mellem ca. år 1000 og 1008. Denne bog er en af verdenshistoriens første og mest berømte romaner.

Murasaki ble opfostret af faren Tametoki som var en lærd officer ved hoffet. Dette var usædvanligt fordi det på den tid var normalt at par levede separat og at barn boede hos moren og hendes familie. Faren gav hende i tillæg samme uddannelse som drenge, og hun fik oplæring i blandt andet kinesisk som var hoffets officielle sprog. Piger fik som oftest oplæring i kana-stavelserne (hiragana og katakana) og digtning. Faren roste hendes intelligens og evner, men beklaget sig over at hun var "født kvinde".

Ved hoffet var hun tjener for kejserinde Shoshi/Akiko, og kan være blevet ansat af Fujiwara Michinaga for at tjene kejserinden.

Tre værker er tilskrevet Murasaki, hvoraf det mest berømte er Genji monogatari. Murasaki Shikibu Nikki (Murasaki Shikibu-dagbog) og Murasaki shikibu-samlingen blev begge udgivet efter hendes død. Murasaki shikibu-samlingen var et udvalg af 128 digte skrevet af Murasaki.

Hendes virkelige navn er ukendt. I følge hendes dagbog fik hun kaldenavnet "Murasaki" efter en skikkelse i Genji Monogatari mens "Shikibu" henviser til farens stilling i ceremoni-byrået (shikibu-shō).

Eksterne henvisninger 

Skønlitterære forfattere fra Japan
San Antonio-klassen

San Antonio-klassen er United States Navy nye primære klasse af amfibie-dokskibe (LPD) i begyndelsen af det 21. århundrede. Det vil erstatte de ældre Austin-, Cleveland-, and Trenton- klasser (LPD) ligesom det også vil erstatte Anchorage- Newport- samt Charleston-klasserne.

San Antonio-klassen vil alt i alt erstatte 41 skibe, og på grund af nedskæringer blev klassen skåret ned fra de oprindelige 12 enheder til 10 enheder. 8 enheder i klassen er allerede operative, og de sidste 2 enheder er under konstruktion. Den endelige pris per skib er ikke kendt, men prisen for den første enhed USS San Antonio (LPD-17) endte på 1,4 milliarder dollars.

Design og konstruktion 
I forhold til tidligere klasser er San Antonio-klassen i stand til at bære mere fragt samt køretøjer. Disse egenskaber vil gøre klassen en hjørnesten i fremtidige NATO- eller rent amerikanske task groups. 

San Antonio-klassen er designet med henblik på at skabe den bedste overlevelsesevne nogensinde for den slags skibe. Designet betyder, at klassen vil være udrustet med topmoderne selvforsvarssystemer, kommunikationssystemer, stabsfaciliteter, den nyeste stealth teknologi, mens man samtidig har taget hensyn til at holde de operationelle udgifter nede. Klassen er ydermere designet således, at man nemt, hen over den forventede levetid, kan opgradere skibet, efterhånden som der bliver udviklet nyere udstyr.

Hule master er et af tegnene, hvor skibets stealth-design træder frem. Masterne, der indeholder sensorer, radarer samt kommunikationsantenner er med til at give skibet dets karakteristiske profil, samtidig med at der skabes en mindre radarprofil. San Antonio-klassen er hovedsageligt bygget ud fra et design, hvor man bruger SI systemet, og er den første amerikanske skibsklasse der er bygget efter dette system. Dog er de fleste maskinerier stadig bygget efter de amerikanske standarder.

Skibe i klassen

Eksterne links 

 US Navy Fact-Sheet (engelsk) 
 Global Security: San Antonio-klassen (engelsk)
 Naval Technology: San Antonio-klassen (engelsk)
 ACP113 (AH) 

Krigsskibe fra USA
Hela

Hela har flere betydninger:

 Hela-halvøen – en polsk halvø
 MS Hela – et skib
Gottorfer Codex

Gottorfer Codex ("det gottorpske codex") er en blomsteratlas på fire bind, som Frederik 3. (1597-1659), hertug i den gottorpske del i Slesvig og Holsten lod udføre i årene 1649-1659. De fire bind indeholder 365 bemalede blade med mere end 1200 planter. Samlingen omfatter brugs- og prydplanter. Den viser blandt andet salvie, roser, tulipaner og iris.

Gottorfer Codex skulle dokumentere og kategorisere den varierede flora i den barokke Nyværkhave ved Gottorp Slot i Slesvig by. Blomsterbillederne blev udført af maleren Hans Simon Holtzbecker fra Hamborg. Samtlige billeder er malet på pergament med gouachefarver.

Holtzbecker arbejdede både i Slesvig og i Hamborg, hvortil han fik tilsendt kasser med blomster til at male efter. Arbejdet blev stoppet ved hertug Frederik 3.s død, og de mange billeder blev opbevaret som løse blade i slottets bibliotek. Efter den Store Nordiske Krig indgik codexet i Den Kongelige Kobberstiksamling i København.

Efter en omfattende konservering i 2009 blev en digital version af codexet tilgængeligt på Gottorp Slot i Sydslesvig og på Statens Museum for Kunst i København. Selve konserveringen skete i samarbejde mellem Statens Museum for Kunst og museerne på Gottorp Slot.

Eksterne henvisninger 

 Museum på Gottorp Slot: Der Gottorfer Codex

Slesvig by
Malerier
Havekunst
Manuskripter
Bøger
Botanik
FIRS' VM i inlinehockey

FIRS' verdensmesterskab i inlinehockey er en årligt tilbagevende begivenhed for inlinehockeylandshold, som er afviklet siden 1995. I begyndelsen blev der kun spillet om VM for mænd, men siden 2001 er der også afviklet et mesterskab for kvinder, og i 2007 blev junior-World Cup opgraderet til officielt juniorverdensmesterskab, således at der nu i alt spilles om tre VM-titler. Mesterskaberne arrangeres af Committee International Roller Inline Hockey (CIRILH), som er inlinehockey-kommitteen under Fédération Intenationale de Roller Sports (FIRS).  

International Ice Hockey Federation (IIHF) afvikler et tilsvarende verdensmesterskab for mænd. Se IIHF's VM i inlinehockey.

Afholdte mesterskaber

Mænd

Kvinder

Junior

Kilder / eksterne henvisninger 
Fédération Intenationale de Roller Sports  
World Championships   

VM i inlinehockey
Codices Latini Antiquiores

Codices Latini Antiquiores (C.L.A.) er et katalog over alle i dag kendte latinske håndskrifter (bøger og ruller) fra før 9. århundrede. Elias Avery Lowe (1879-1969) indledte dette projekt i 1929 og var dets leder fra 1936.

Kataloget indeholder kun bøger med litterært indhold, herunder også lovtekster, men ingen breve eller dokumenter. Det består af elleve bind opdelt efter opbevaringsland, en opdatering fra 1971 og to udvidelser fra 1985 og 1992. Grundlaget for dette arbejde er udelukkende palæografi, stilkundskab om håndskrifter. Til hvert kodeks eller bogtitel i et kodeks er et sort-hvidt fotografi tilgængeligt i målestok 1:1, såvel som en beskrivelse af indholdet, bevaringstilstand, skrifttype og det sandsynlige fremstillingssted og alder.

Se også
Bogtabet i senantikken

Eksterne henvisninger
 Earlier Latin Manuscripts, digitalt projekt der genskaber Lowe's værk 
 Latinske håndskrifter i Det Kongelige Bibliotek

Latinsk litteratur
Latinsk sprog
Informationskataloger
Christian Frederik Moltke

Christian Frederik greve Moltke (13. juli 1736 – 25. april 1771 på Turebyholm) var en dansk greve og gehejmeråd.

Han var søn af Adam Gottlob Moltke i dennes 1. ægteskab, blev 1752 kammerjunker, 1757 deputeret i Kommercekollegiet, 1758 kammerherre, 1760 tillige deputeret i General-Toldkammeret, samme år hofmarskal og Ridder af Dannebrog, 1761 i forening med Københavns Overpræsident overdirektør for Komediehuset og den dermed forenede kongelige italienske opera, for hvilket hverv han som en ven af den danske komedie havde gode betingelser, 1762 medlem af Overskattedirektionen (indtil 1766), 1765 deputeret for finanserne, men vistnok afgået samme år, 1767 overhofmarskal og gehejmeråd, 1768 dr.juris, 1769 gehejmekonferensråd.

Moltke havde 23. juni 1760 ægtet en datter af gehejmeråd Frederik von Buchwald til Borstel, Ide Hedevig Buchwald (2. oktober 1744 - 5. januar 1816), med hvem han fik Trøjborg. Efter Moltkes pludselige dødsfald på Turebyholm 25. april 1771 ægtede hun en af sine tidligere elskere, kammerherre Carl Adolph von Plessen til Gunderslevholm.

Eksterne henvisninger 
 

Det Kongelige Teaters direktører
Christian Frederik
Kollegiedeputerede fra Danmark
Grever fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Hofmarskaller fra Danmark
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Jurister fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Gehejmekonferensråder fra Danmark
Godsejere fra Slesvig og Holsten
Bodil Biørn

Bodil Katharine Bioern (Bodil Biørn, 27. maj 1871 i Kragerø – 22. juli 1960 i Oslo) også kendt som Moder Katharine var en norsk missionær.

Biografi 
Hun blev født den 27. januar 1871 i Kragerø i Norge, i en rig skibsrederfamilie. I 1905 blev hun efter endt sygeplejeruddannelse udsendt af Kvindelige Missionsarbejdere til det Osmanniske Rige og arbejdede som missionssygeplejerske i Mezereh i Kharberd-provinsen og senere i Muş i Vestarmenien, hvor hun sammen med tyske missionærer prøvede at hjælpe enker og forældreløse. Som vidne til  det armenske folkemord hjalp hun sammen med sine kolleger mange kvinder og børn, og dokumenterede sine oplevelser i sin dagbog og i fotografier. Efter at hun i 1917 kom hjem til Norge, rejste hun rundt med lysbilleder og foredrag om armenernes forhold. I 1922 drog hun igen til Mellemøsten for at hjælpe armenere i landflygtighed i Konstantinopel, og senere etablerede hun et børnehjem i Alexandropol i den nyetablerede armenske republik, før hun i 1926 drog til Aleppo i Syrien, hvor der var store armenske flygtningelejre.

I 1935 vendte hun hjem til Norge og døde i 1960.

Eksterne links 
 Bioern, Armenian Genocide Museum-Institute
 Norwegian City Of Kragero Honours Bodil Biorn, Unsung Hero And Relief Worker During Armenian Genocide, ArmeniaDiaspora.com 
 Bodil Biorn – An Unsung Heroine
 Historien om Bodil Biørn
 Med Guds blikk i Armenia

Kristne missionærer
Missionærer fra Norge
Christian Magnus Frederik Moltke

Christian Magnus Frederik greve Moltke (16. oktober 1741 i Stege – 23. november 1813 i København) var en dansk godsejer og officer, far til Adam Gottlob Detlef Moltke og Joachim Moltke.

Magnus Moltke, broder til general Caspar Herman Gottlob Moltke, blev født i Stege 16. oktober 1741 som søn af Adam Gottlob Moltke og Christiane Frederikke von Brüggemann.

I 11 års-alderen trådte han som kornet ind i Hestgarden. Hans avancement gik hurtigt ligesom broderens, og han var både kammerherre og generaladjudant, da han i sit 20. år ved akkord for 14.000 rdl. blev oberst og chef for Holstenske Rytterregiment. 1765 afløste han broderen som deputeret i General-Krigsdirektoriet og ved sin udtrædelse fra dette 1767 som oberstløjtnant i Hestgarden. Året efter blev han under general Andreas Hauchs fraværelse atter deputeret, ved hvilken lejlighed kongen udtalte sin tilfredshed med hans tjenesteiver, der samme år belønnedes med ordenen de l'union parfaite og 1769 med Dannebrogordenen. Johann Friedrich Struensee fik dog Moltke fjernet både fra Generalitetskollegiet, som den militære styrelse nu kaldtes og fra Hestgarden. Efter Struensees fald blev Moltke 1773 generalmajor. Han klagede da over sine uheldige pekuniære forhold og fik derfor tilladelse til at bo på sine godser Nør og Grünwald i Slesvig, som faderen overlod ham 1772. Moltke blev generalløjtnant 1782, men allerede 2 år senere fratrådte han på grund af svagelighed posten som chef for Holstenske Rytterregiment, som han havde haft næsten uafbrudt i 23 år. Han afskedigedes 1808 som general og døde 23. november 1813 i København.

Moltke blev gift 24. juli 1762 med Friederike Elisabeth komtesse Reventlow (1748-1787) fra den holstenske linje Reventlow, datter af ritmester Friedrich Reventlow (1699-1754) og Catharine Margrethe von Thoden (1715-1795)

Generaler fra Danmark
Christian Magnus Frederik
Modtagere af l'union parfaite
Grever fra Danmark
Personer fra Stege
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Godsejere fra Slesvig og Holsten
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kavaleriofficerer fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Kollegiedeputerede fra Danmark
IIHF's VM i inlinehockey

IIHF's verdensmesterskab i inlinehockey er en årligt tilbagevende begivenhed for mandlige inlinehockeylandshold, som er afviklet siden 1996. Mesterskabet arrangeres af International Ice Hockey Federation (IIHF).

Fédération Intenationale de Roller Sports (FIRS) afvikler et tilsvarende verdensmesterskab. Se FIRS' VM i inlinehockey.

Afholdte mesterskaber

Kilder / eksterne henvisninger 
International Ice Hockey Federation 
IIHF InLine Hockey World Championship 
IIHF InLine Hockey World Championships – All medalists 

VM i inlinehockey
EM i skaterhockey

Europamesterskabet i skaterhockey er et mesterskab for europæiske skaterhockeylandshold, som er afholdt af International Inline-Skaterhockey Federation (IISHF) siden 1997. Der afvikles mesterskaber for både mænd og kvinder.

Afholdte mesterskaber

Mænd

Kvinder

Kilder / eksterne henvisninger 
Sports123.com – Inline skaterhockey  
IISHF – Title events – European Championships       

Skaterhockey
Skaterhockey
Verkiai

Verkiai seniūnija () er en bydeol i den nordlige udkant af Vilnius på nordsiden af Neris.

Verkiai seniūnija består af kvartererne (): Balsiai, Baltupiai, Dvarikščiai, Jeruzalė, Krakiškės, Naujieji Verkiai, Ožkiniai, Prašiškės, Santariškės, Staviškės, Verkiai, Verkių Riešė og Visoriai.

Verkiai Park 
Parken blev etableret i 1992 for at beskytte de grønne områder, Žalieji søerne, Verkiai slot samt parkerne Kalvarijos og Trinapolis. Parken er på 2.673 ha af bydelens samlede areal på 5.565 ha.

Galleri

Eksterne henvisninger 

Seniūnijos i Vilnius
Vilkpėdė

Vilkpėdė seniūnija () er en bydel i Vilnius på sydsiden af Neris, vest for centrum.

Vilkpėdė seniūnija består af kvarteret (): Vilkpėdė.

Vingio parkas, der med sine 162 ha er den største park i Vilnius, ligger i den norrdlige del af Vilkpėdė ved en bugtning i Neris. Parken benyttes til at afholdelse af koncerter og andre kulturelle arrangementer.

Galleri

Eksterne henvisninger 

Seniūnijos i Vilnius
Otakar Vávra

Otakar Vávra (født 28. februar 1911 i Hradec Králové, død 15. september 2011 i Prag) var en tjekkisk filminstruktør.

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Tjekkiet
Hundredårige
Žirmūnai

Žirmūnai seniūnija () er en bydel i Vilnius på nord-vest for Neris, umiddelbart nord for Senamiestis, Vilnius' historiske centrum.

Žirmūnai seniūnija består af kvarteret (): Žirmūnai.

Galleri

Eksterne henvisninger 

Seniūnijos i Vilnius
Silkeborg Vandtårn

Silkeborg Vandtårn er et vandtårn beliggende på Amaliegade i Silkeborg. Tårnet er tegnet af Anton Rosen, der stod bag en række bygningsværker i Silkeborg i begyndelsen af det 20. århundrede, til C. Commichaus Fabriker og er i stilarten historicisme. Det blev opført i 1902 og blev fredet i 1986.

Historie 
Efter C. Commichaus i 1883 havde grundlagt sin tekstilfabrik medfulgte en dyr brandforsikring, idet brandslukning var besværlig med det daværende vandtryk. Utilfredsheden over denne omkostning fik Commichaus til at opføre eget vandtårn til fabrikken.

Arkitektur 
Vandtårnets grundform er cirkulær, og vertikalt er det opdelt i tre: Den nederste del af tårnet er enkel i udtrykket udført i hvidkalkede mursten; Ovenpå følger en ottekantet bindingsværksdel adskilt fra den nederste del af korte cementsøjler, hvorimellem en frise med et blomster- og vandmotiv er malet – denne del indeholder vandtanken; tredje del er teglstenstaget. Øverst prydes det af en vindfløj udformet som en hane og årstallet, hvor tårnet blev opført.

Se også 
 Silkeborg Papirfabrik – tidligere fabrik, nu hotel, med tilhørende vandtårn.

Referencer 

Vandtårne i Region Midtjylland
Vandtårn
Fredede industribygninger og tekniske anlæg i Danmark
Etableret i 1902
Bindingsværksbygninger i Danmark
Carl Moltke (flertydig)

Carl Moltke kan henvise til flere personer:

 Carl Emil Moltke (1773-1858), greve og godsejer
 Carl Moltke (1798-1866), greve, godsejer og minister
 Carl Christian Frederik Moltke (1867-1955), generalmajor
 Carl Poul Oscar Moltke (1869-1935), greve, udenrigsminister og diplomat
 Carl Adam Christian Moltke (1907-1985), greve, ordensskatmester og overpræsident i København
Šnipiškės

Šnipiškės seniūnija () er en bydel i Vilnius på Neris' højre bred, umiddelbart nord for Senamiestis, Vilnius' Gamle Bydel.

Šnipiškės seniūnija består af kvarteret Šnipiškės. Den grønne bro over Neris, forbinder bydelen forbindes med Senamiestis på et sted, hvor der har været broforbindelse siden 1500-tallet.

Indtil for nylig var Šnipiškės en lille landsby. Siden årtusindskiftet har bydelen udviklet sig til Vilnius' nye forretningskvarter, specielt omkring hovedgaden Konstitucijos prospektas. Flere skyskrabere med det nye Europos bokštas (Europatårnet) forretningscenter er opført siden 2000. Der er planer om bygning af flere moderne forretnings- og lejlighedskomplekser.

I Šnipiškės ligger et af Vilnius' største markeder Kalvarijų turgus.

Galleri

Eksterne henvisninger 

Seniūnijos i Vilnius
Nicolai Laurentius Feilberg

Nikolai Laurentius Feilberg (27. juni 1806 i København – 27. april 1899) var en dansk sognepræst, far til Henning Frederik Feilberg og lægen Carl Adolph Feilberg.

Han var søn af Henning Frederik Feilberg (1791-1841) en velsitueret fabriksejer og investor, som senere udnævntes til Justitsråd og gjordes til Chef for Finansbankens Låneafsnit. Nikolai Laurentius selv blev teologisk kandidat 1828 og året efter fik han ansættelse som adjunkt ved Frederiksborg lærde Skole. I 1831 ægtede han sin første kone, Conradine Antoinette Caroline, født Købke (28. februar 1809 i København – 21. oktober 1856 i Ullerup), søster til maleren Christen Købke. Efter hans første hustrus død blev han gift med Bolette Christine Rørdam (1815-1887).

1834 kom han som sognepræst til i Alslev-Hostrup ved Varde i Sydvestjylland, hvor han var indtil 1847 (fra 1838 i Vester Vedsted). I 1848 blev han efter en audiens hos kong Christian VIII på Sild efter eget ønske forflyttet til Ullerup Sogn i Sundeved, hvor han blev en central figur i den dansksindede bevægelse i Slesvig. Årsagen var, at hans hustru Conradine ikke kunne tåle vejrliget ved Vestkysten.

N.L. Feilberg var en myndig mand, som ikke fandt sig i, at der blev gjort brud på, hvad han anså for ret og lov i landet. Nu havde reskriptet af 14. maj 1840 fastsat, at forretningssproget i de dele af hertugdømmet, som havde dansk kirke- og skolesprog, skulle være dansk (men besynderligt nok var det ikke påbudt de højere embedsmænd at bruge dette sprog, ja ikke en gang at ledsage deres tyske skrivelser med dansk oversættelse). Da pastor N.L. Feilberg i 1843 fik tre skrivelser fra myndighederne på tysk uden dansk oversættelse, sendte han dem, efter samråd med sin biskop, Tage Müller i Ribe, tilbage til amtmanden i Haderslev med protest. De kom tilbage igen med anmodning til ham om selv at oversætte dem. Denne krænkelse af loven tilbageviste Feilberg med kraft, og det lykkedes ham (og hans nabopræst Andkiær i Fole) ved mandig fasthed at tvinge den gottorpske regering til at holde sig loven efterrettelig. Men amtmanden i Haderslev fandt sig da også opfordret til at advare den nyudnævnte præst i nabosognet Hviding mod Feilberg i Vedsted, som var "ein sehr gefährlicher Mensch". På den anden side gav hans mod til at trodse de mægtige tyske embedsmænd ham en vældig anseelse i bøndernes øjne. De kom rejsende milevidt fra for at bede ham om hjælp i retssager, da han jo måtte være klogere end de fleste, når han således kunde sætte amtmanden stolen for døren.

Efter krigen 1864 blev han afskediget af de tyske myndigheder og flyttede først til Odense, senere til Sjælland, som præst i Kirke Helsinge.

Referencer

Kilder 
 Dania: Tidsskrift for dansk Sprog og Litteratur samt Folkeminder, bind 8, Lybecker & Meyer 1901. Online

Litteratur 
 Peter Beck: Nikolai Laurentius Feilbergs levnedsløb og kredsen om ham.

Eksterne henvisninger 
 

Præster fra Danmark
Personer fra Syd- og Sønderjylland
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Sønderjyllands historie
Nicolai Laurentius
School's Out

School's Out er et hård rockalbum af Alice Cooper, der blev udgivet i 1972. Titelsangen er blevet en fast del af Alice Coopers koncerter, og den bliver også tit spillet på radiokanaler, der spiller klassisk rock.

Albumcoveret blev designet af Craig Braun, og den originale LP havde et hylster, der skulle forestille et gammeldags skolebord. Pladen indeni var pakket ind i et par dametrusser. Det originale oplæg blev dog tilbagekaldt, da de indlagte trusser ikke var behandlet med brandhæmmende materiale.

Spor 
 "School's Out" (Alice Cooper, Glen Buxton, Michael Bruce, Dennis Dunaway, Neal Smith) – 3:34
 "Luney Tune" (Cooper, Dunaway) – 3:36
 "Gutter Cat vs. the Jets" (Buxton, Dunaway, Leonard Bernstein, Stephen Sondheim) – 4:39
 "Street Fight" (Cooper, Buxton, Bruce, Dunaway, Smith) – 0:55
 "Blue Turk" (Cooper, Bruce) – 5:29
 "My Stars" (Cooper, Bob Ezrin) – 5:46
 "Public Animal #9" (Cooper, Bruce) – 3:53
 "Alma Mater" (Smith) – 4:27
 "Grande Finale" (Cooper, Buxton, Bruce, Dunaway, Bob Ezrin, Smith, Mack David, Leonard Bernstein) – 4:36

Musikere 
 Alice Cooper – Vokal
 Glen Buxton – Lead guitar
 Michael Bruce – Rytmeguitar, keyboard
 Dennis Dunaway – Bas
 Neal Smith – Trommer
 Dick Wagner – Lead guitar på "My Stars"

Referencer 

Album fra 1972
Hardrock-album