kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Raadhuskroen (Ringsted)

Raadhuskroen er en restaurant i Ringsted, som siden 1987 har været drevet af den nuværende krovært Henrik Petersen og hans kone Birgitte, men selve bygningens historie går længere tilbage.

Kroen er indrettet i "den harhoffske gård", som var beboet af Ringsteds "enevældige" borgmester Conrad J. C. Harhoff, fra 1821 til hans død i 1871. Tidligere har der på stedet været præstegård, og det var bl.a. her Kapellan Adolph Petersen den 21. juni kl. 9.30 i 1806 sad og kunne skrive i kirkebogen om byens brand, som han kunne se bryde ud i Sct. Bendts Kirke.
 
Ved denne lejlighed brændte både klostret, klokkerboligen lige øst for kirken, den gamle postgård (som lå hvor rådhuset nu ligger), samt en lang række huse i Sct. Hansgade. Taget og tårnet på Sct. Bendts brændte også.

Eksterne henvisninger 
 Raadhuskroens hjemmeside

Restauranter i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Ringsted
Etableret i 1987
Kultur i Ringsted
IEEE 1284

IEEE 1284 er en IEEE standard der beskriver tovejs datakommunikation via en parallelbus, imellem computere og/eller andre mikroprocessorsystemer.

Standarden blev udgivet i 1994, og afsluttede inkompatibilitetsproblemerne der tidligere herskede på markedet (for specielt printere), mellem flere standarder for parallelbusser, såsom Centronics og Bitronoics og diverse andre delvist kompatible busser.

Busser (datakommunikation)
IEEE standarder
Letlands nationalvåben

Letlands nationalvåben blev lavet efter den uafhængige lettiske republiks publikation 18. november 1918.

Rigsvåbener fra Europa
Bethlehem (Ringsted)

Bethlehem er et indremissionsk mødehus i Ringsted. Huset blev bygget i 1909. Igennem alle disse år, er der foregået mange forskellige aktiviteter i Bethlehem med det samme kristne grundlag.

Betlehem har et meget specielt logo, der består af en børnetegning med skæve streger, der viser den karakteristiske rødstensbygning. Det missionske hus er opkaldt efter byen Bethlehem, hvor Jesus efter fortællingen skulle være født.

Eksterne henvisninger
Officiel hjemmeside 

Danske kirkelige foreninger
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Ringsted
Missionshuse i Danmark
Gravhøje i Nordøstsjælland

Nordøstsjælland er arkæologisk set et interessant og rigt område, omend mindesmærkerne er ret ulige fordelt; fattigt er således Amager, "Heden" mellem København, Roskilde og Køge og visse strøg af det indre Nordsjælland, f.eks. Hillerødegnen.
Teorien omkring manglen på bronze- og jernalderfund i Hillerødegnen har førhen været den at anså området for at have været dækket af skove og relativt ubeboet. De sidste 15 års udgravninger har dog modbevist dette med mange fund, også af overpløjede gravhøje, og manglen på gravhøje har i virkeligheden snarere sandsynligvis været på grund af overpløjning og kontinuerlig agerbrug der har udslettet de synlige rester af ældre høje 

Fra ældre stenalder har vi køkkenmøddinger ved Roskilde Fjord, hvoraf flere er fredede.

Fra yngre stenalder findes et stort antal store stengrave, dysser og jættestuer; særlig rige er sognene langs østsiden af Roskilde Fjord, egnen nord for Sjælsø og Horns Herred-halvøen. Som særlig smukke dysser kan nævnes Carlsstenen ved Grønnessegård, langdysserne ved Dæmpegård og Gundsømagle og en samling mindesmærker i Valby Hegn. Anselige jættestuer er den ved Øm , de to Møllehøje ved Lille Rørbæk og Kyndeløse, Ølshøj ved Smidstrup, Julianehøj ved Jægerspris og den meget lange jættestue ved Græse. Hellekister ses ved Ramløse mark og Skodsborg.

Fra ældre bronzealder har vi talrige høje, navnlig langs Øresund, Nordsjællands nordkyst og omkring Isefjorden. Af særlig smukke grupper skal nævnes Maglehøjene ved Bakkebjerg, Sakshøjene ved Ryegård og flere grupper i Dyrehaven; en særlig stor og højtliggende høj er Maglehøj ved Frederiksværk.

Et ret enestående mindesmærke er oldtidsvejen, der forbinder Tibirke og Hyrdehøj. Vejen dateres til vor ældste jernalder. Skibssætninger fra vikingetiden har vi ved Ferslev og Lejre.
Oldsager fra området findes, foruden i Nationalmuseet, i museerne i Roskilde, Frederikssund, Gilleleje og Lille Værløse.

Gravhøje i Nordsjælland 
 Dyssekammer, ved Hornbæk- Klosteris hegn – smalt Dyssekammer-firsidet med stor dæksten. (Foto 1)
 Langdysse, ved Horserødhegn- Anselig langdysse med en snes randsten og to dyssekamre, hvoraf det sydlige har dækstenen sprængt. (Foto 2)
 Videdysse, ved Horserødhegn- Langdysse med en del randsten og to kamre, hvoraf kun det ene har dæksten på plads. (Foto 3)

Se også 
 Gravhøje

Henvisning

Kilder 
"Vore Fortidsminder". Arkæologisk kort over Nordøstsjælland 1933, anden udgave 1957 – Geodætisk Institut og Nationalmuseet.

Nordiske gravhøje
Nordisk bronzealder
Skandinavisk jernalder
Vikingetidens kultur
Voldgift

Voldgift (af gammeldansk waldgift - wald 'magt' og gift 'overgivelse') er en indgået aftale om, at parter i en eventuel tvist giver afkald på at indbringe uoverensstemmelserne for domstolene, men i stedet erklærer sig indforstået i at lade en sagkyndig opmand (under betegnelsen voldgiftsret) afgøre tvisten endeligt og bindende for de involverede parter. 

En aftale om voldgift kan også indgås frivilligt mellem de involverede parter efter at tvisten er opstået. 

En sag kan foretrækkes afgjort ved voldgift, frem for ved domstolene, af en række årsager. Ved voldgift opnås ofte en hurtigere afgørelse, især fordi en voldgiftskendelse som udgangspunkt ikke kan appelleres. Voldgiftskendelser kan kun appelleres hvis parterne har aftalt dette i voldgiftsaftalen. Voldgift kan i visse tilfælde være billigere end en retssag, fordi der ikke skal betales retsafgift. Dog skal der som regel betales højere salærer til voldgiftsdommerne end ved de offentlige domstole. Voldgift behandles således uden den offentlige domstol, og offentligheden har sjældent adgang til at følge sagens behandling. På den måde kan fx virksomheder undgå at risikere dårlig omtale i medierne som følge af en sag.

Voldgiftskendelser er bindende for parterne og kan tvangsfuldbyrdes af fogeden.

En voldgiftafgørelse forekommer bl.a. ikke sjældent i boligsager i forbindelse med uoverensstemmelser mellem sælger og køber.

I Danmark findes der to former for voldgift: institutionel voldgift og ad hoc voldgift. Ved institutionel voldgift anlægger parterne sagen ved et voldgiftsinstitut, der behandler sagen med udgangspunkt i instituttets faste rammer. Ved ad hoc voldgift har parterne næsten fuld kontrol over voldgiftsretten og kan således sammensætte retten efter deres egne ønsker.

Voldgift mellem stater 
Mellem en række lande er der indgået bilaterale traktater om at parterne forpligter sig til at henvise til voldgift alle tvistigheder, ligegyldig af hvilken art, som måtte opstå mellem dem, og som ikke har kunnet afgøres ad diplomatisk vej. Der er til det formål oprettet en permanent voldgiftsdomstol i Haag, men parterne kan også aftale brug af en anden voldgiftsdomstol.

Eksterne henvisninger 
 Lov om voldgift

Noter 

Jura
Retsvidenskab
Retsvæsen
Diplomati
Konfliktløsning
Juridiske begreber
Listermål

Listermålet eller Listerlandsk er en skånsk dialekt i Listerlandet i Blekinge. Listerlandet blev i 1648 indlemmet i Blekinge, men dialekten der regnes endnu under den nordøstlige variant af skånsk. Det er kun få, som stadig taler Listermålet. Listermålet og skånsk indordnes af dansk sprogvidenskab traditionelt som østdanske dialekter og af svensk sprogvidenskab som sydsvenske dialekter.

Listermålet har tydelig diftongering som det øvrige skånsk. Konsonanterne p, t og k bliver efter lang vokal til b, d og g.

Eksterne henvisninger
Sveriges Radio P4 Blekinge om bogudgivelsen om Listermålet

Danske dialekter
Sølvesborg
Don't Stop (Rolling Stones)

"Don't Stop" er en single fra det engelske rock ’n’ roll band The Rolling Stones, som findes på deres opsamlingsalbum fra Forty Licks.

Krediteret til sanger Mick Jagger og guitarist Keith Richards var ”Don't Stop” hovedsageligt et arbejdet af Jagger. Arbejdet til sangen begyndte under Jaggers forberedelser til hans album fra 2001 Goddess in the Doorway. Han sagde:” For mig er det at lave et solo album eller et Stones album det samme, med en forskel: Når jeg skriver for The Rolling Stones gør det ikke noget sangen lyder som noget The Stones spiller, hvorimod hvis jeg skriver, men ikke indspiller, med The Rolling Stones, vil jeg ikke have at sangen indeholder for mange kliches der kan forbindes med The Rolling Stones, så jeg prøver hårdt at undgå dem. Før udgivelsen af Forty Licks skrev jeg ”Don't Stop” i den samme periode, hvor jeg også skrev sange til mit solo album og jeg lagde den til side og sagde ti mig selv:” Dette lyder meget som The Rolling Stones for mig. Det bliver måske nyttig i de kommende måneder, men jeg lader den ligge indtil videre, og jeg indspiller den ikke fordi jeg mener, at det ville være bedre til The Stones .” 

Sangen starter med et riff fra Richards, og fortæller en hård kærlighedshistorie mellem sangeren og hans elskede:

Indspilningerne til ”Don't Stop” begyndte tidligt i sommeren 2002, på Guillaume Tell Studios, i Suresnes, Frankrig. Om indspilningerne sagde Richards dengang:” (”Don't Stop” er) hovedsagelig Micks. Han havde sangen da vi kom til Paris for at indspille. Den var op til mig at finde på guitar spillet der passede til sangen. Vi ser ikke meget til hinanden – Jeg bor i Amerika, han bor i England. Så når vi er sammen ser vi hvad den anden har af ideer:” Jeg sidder fast. Måske har jeg den del der får det til at virke.” En del af det Mick og jeg gør er at fixe og følge op for at skrive sangen helt færdig. I ”Don't Stop” var mit job meget lille .” Med Mick som forsanger, både Richards og Wood på guitarer. ”Don't Stop” er en af mange Rolling Stones sange hvor Mick spiller rhythm guitar. Wood har to soloer nær midten og enden af sangen. Charlie Watts spiller trommer, mens Darryl Jones spiller bass. Chuck Leavell spiller keyboard.

Udgivet den 16. december 2002 blev ”Don't Stop” nummer 36 på UK Top 75 Singles, og nummer 21. på Billboard's Mainstream Rock Tracks. Sangen blev spillet meget under deres 2002-2003 Licks Tour for at støtte deres album Forty Licks.

Eksterne kilder og henvisninger 

Tekst 
Se Rolling Stones ”Don’t Stop”

Fodnote 

Rolling Stones-sange
Singler fra 2002
Skipanes

Skipanes er en færøsk bygd ved Skálafjørður, på det sydlige Eysturoy.

Skipanes betyder skibslandunge, formodentlig for det vikingerne allerede fra det 8. århundrede havde deres skibe opankret på stedet. Omkring år 1000 havde Tróndur í Gøtu sin vinterhavn her, men det er uvist, om stedet har været beboet.

Bygden blev grundlagt i 1841, da Jacob Niclassen bosætter sig.

Eksterne henvisninger 

 faroeislands.dk

Byer på Færøerne
Eysturoy
Shanghai Disney Resort

Shanghai Disney Resort er et resort bestående af blandt andet et Disneyland, hoteller og butikker, der ligger i Shanghai og som åbnede den 16. juni 2016. Parken ligger i bydelen Pudong i Shanghai og fylder cirka 4 km² hvilket er cirka 3 gange så stort som Disneyland i Hong Kong. Konstruktion af parken blev påbegyndt den 7.april 2011.

Kilder 

Forlystelsesparker i Kina
Disney Resort
Walt Disney Parks and Resorts
Jens Peter Nørhave

Jens Peter Christensen Nørhave (22. august 1854 – 6. februar 1924) var dansk politiker for Venstre.

J.P. blev født på gården Gisholm i Vust Sogn, Vester Han Herred i Thisted Amt. Søn af gårdejer Christen Pedersen og Margrethe Jacobsdatter. Var på Galtrup Højskole 1873-74. Overtog sin hustru, Mariane Nørhauges, fødegård Nørhave ved Vust, øgede dens tilliggende og drev den, til han i 1920 solgte den til sin svigersøn. Han ejede yderligere Mosegård, 1892-1901, som han bortbyttede med Vust Mølle, som han solgte i 1904.

Han var sognerådsmedlem 1880-92, 1897-1901 og 1908-17 og formand i 9 år. Han valgtes 1895 til Folketinget i Bjerget (fra 1905 Frøstrupkredsen) mod Agraren Poulsen-Nørbjerg og genvalgtes, til kredsen nedlagdes i 1918, hvorefter han 1918-20 valgtes i Thisted Amtskreds. Han var oprindelig tilhænger af Christen Berg og holdt sig som medlem af Venstrereformpartiet nær til J.C. Christensen, sad 1901-18 i Finasudvalget. I overensstemmelse med kredsens interesser tog han især del i drøftelsen af fiskeri-, klitbeplantnings- og strandkontrolspørgsmål, var 1899-1900 væsentlig medvirkende til Thisted-Fjerritslevbanens gennemførelse og hørte 1914 til det mindretal, der gik imod Thyborønkanalens uddybning.
Af mere almene sager gav han, delvis som ordfører, bidrag til forhandlingen om kommunal valgret 1899 og 1910-11, ligsyn 1900-01, 1906 jords udstykning og sammenlægning, 1912 diplomat- og konsulatsvæsenet; 1906-09 var han ordfører for Andragender. I en periode var han endvidere tiendekommissær for Thisted amts 1. kreds.

Han var udpræget Landborepræsentant, der bl.a. 1915 udtalte sig mod bevillinger til Teater og Musik.

Han giftede sig med sin kusine (på mødrenes side) Mariane Nørhauge 10. november 1876 i Vust Kirke, datter af sognefoged Jens Christian Nørhauge og Else Jacobsdatter.

Han lod sig den 9. Januar 1924 indlægge på Professor Rovsings Klinik i København lidende af en blærelidelse, den 15. januar blev han opereret. Skønt operationen gik heldigt døde han den 6. februar af et hjerteslag. Han blev begravet den 13. februar fra Klim Frimenighedskirke.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Folketingsmedlemmer i 1890'erne
Folketingsmedlemmer i 1900'erne
Folketingsmedlemmer i 1910'erne
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Venstre
Ibis

Ibis har flere betydninger:

 Ibis (fugl)
 U-landsorganisationen IBIS
 Ibis Hotel – en hotelkæde, oprindeligt fransk
Nenad Bogdanović

Nenad Bogdanović (serbisk kyrillisk: Ненад Богдановић) (født 12. maj 1954, død 27. september 2007) var borgmester i Beograd fra oktober 2004 til sin død. Han døde 27. september 2007 af kræft, 53 år gammel.

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Serbien
Personer døde af kræft
Oxfam IBIS

Oxfam IBIS  er en medlemsbaseret dansk udviklingsorganisation med aktiviteter i Latinamerika og Afrika og medlem af . Foreningen Oxfam IBIS har ca. 10.000 medlemmer og støttemedlemmer.

Oxfam IBIS er særlig kendt for sit arbejde for at sikre uddannelse til alle og øge danske skoleelevers indsigt og engagement i udviklingslandene. I Danmark gennemfører Oxfam IBIS hvert forår kampagnen Hele Verden i Skole, som omkring halvdelen af landets skoler deltager i. I de senere år har Oxfam IBIS også engageret sig i kampen for fair beskatning af naturressourcer, herunder reformer af det globale skattesystem med mere åbenhed og lukning af skattely.   

Oxfam IBIS' formål er at arbejde for en retfærdig verden, hvor alle mennesker har lige adgang til uddannelse, indflydelse og ressourcer. Lars Koch har siden marts 2022 været generalsekretær i Oxfam IBIS. Christian Damholt er foreningens formand.

Historie 
Oxfam IBIS er udsprunget af den verdensomspændende og universitetsbaseret organisation,  (WUS), grundlagt i begyndelsen af 1920'erne. I 1960'erne fik WUS en dansk afdeling under Danske Studerendes Fællesråd. Med tiden engagerede WUS sig stærkere i internationalt politisk arbejde med støtte til befrielsesbevægelserne i det sydlige Afrika og kamp mod den portugisiske kolonimagt og apartheidstyret.

I 1970 etablerede dansk WUS sig som en selvstændig organisation. I 1991 løsrev organisationen sig og skiftede navn til IBIS.

Medlemskab af Oxfam 
Efter et år som observatør, besluttede organisationens generalforsamling i efteråret 2015 at søge optagelse som medlem i den globale NGO-sammenslutning Oxfam International. I marts 2016 blev IBIS optaget som 18. medlem og skiftede i juni samme år navn til Oxfam IBIS.

I 2018 blev organisationen kritiseret i Storbritannien vedrørende personalets opførsel i Haiti.

Referencer

Ekstern henvisning 
 

Ngo'er 
Internationale organisationer
Internationale solidaritetsbevægelser
Etableret i 1970
Bo Hjalmar Brekke

Bo Hjalmar Brekke (9. maj 1957 – 27. september 2007) var oberst i Frelsens Hær og sammen med sin kone, oberst Birgitte Brekke, hans sidste ordre var som leder i Frelsens Hær arbejde i Pakistan.
Efter to år ved Frelsens Hærens officersskole i London blev Bo Brekke udnævnt som officer i 1980. Brekke gjorde tjeneste i Norge, Danmark og Sri Lanka. Ledede arbejdet i Bangladesh og Nordskotland og var derefter næstkommanderende i Frelsens Hærens Øst-Europa-territorium som består af Rusland, Ukraine, Georgien, Moldavien og Rumænien, før han i efteråret 2006 blev beordret til sin sidste tjeneste i Pakistan.
Han blev skudt og dræbt i Lahore i Pakistan 27. september 2007.

Bo Brekke har forfattet bogen Sally Ann – Poverty to hope (2005).

Kristne
Aktivister fra Norge
Sinding (Herning Kommune)

Sinding er en lille landsby i Midtjylland med , beliggende 14 kilometer nord for Herning. Den ligger i Herning Kommune og hører til Region Midtjylland.

Landsbyen befinder sig i Sinding Sogn.

Kilder 

Byer i Herning Kommune
Byer og bydele med genforeningssten
Louise Michel

Louise Michel (født 29. maj 1830 på Vroncourt-la-Côte i Haute-Marne, død 9. januar 1905 i Marseille) var en fransk anarkist, lærerinde og ambulancefører. Hun brugte ofte pseudonymet "Clémence" og var også kendt som "Den Røde Jomfru af Montmartre".

Biografi 
Michel blev født på slottet Vroncourt-la-Côte (Haute-Marne). Hendes mor hed Marianne Michel og var tjenestepige. Hendes fader hed Etienne Charles Demahis og var slotsfoged.

Michel blev opdraget af sin fars forældre og fik en liberal skolegang. Efter bedstefarens død i 1850 blev hun uddannet lærer, men hendes manglende accept af Napoleon III forhindrede hende i at tjene på en almen statsskole. I 1866 begyndte hun på skole i Montmartre i Paris, hvor hun kom til at arbejde med velgørenhed og revolutionær politik, idet hun var anti-bonapartist. 

Michel blev arresteret i maj 1871 på "Clignancourts barrikaden" og krævede at blive henrettet, men blev i stedet dømt til deportation i Ny Kaledonien. Hun kom tilbage fra deportationen til Paris i 1880, da der blev givet generel amnesti til alle communards.

I 1883 blev Michel i Paris idømt seks års fængsel for tyveri. Hun blev dog løsladt efter tre år på grund af Clemenceaus ihærdighed.

Michel fortsatte sine revolutionære aktiviteter og flyttede til London i 1890 til 1895, hvor hun talte ved flere demonstrationer og drev en friskole. 

Michel døde af lungebetændelse i 1905 i Marseille.

Se også 
 Pariserkommunen
 Anarkisme
 Musée de l'Histoire vivante (FR)

Eksterne henvisninger 
 

Personer i Frankrigs historie
Anarkister
Digtere fra Frankrig
Wien Universitet

Wien Universitet () er et offentligt universitet i Wien, Østrig. Idet, det åbnede i 1365, er det et af de ældste universiteter i Europa. Selvom skolen, ifølge østrigsk tradition, ikke længere fuldt ud kvalificerer sig som universitet, udbyder det stadig mere end 130 kurser og mere end 90.000 studerende er immatrikulerede. Dets uofficielle navn blandt mange østrigske borgere er Haupt-Uni (dansk: Hoved-uni).

Historie 

Universitetet blev grundlagt den 12. marts 1365 af hertug Rudolf IV og hans brødre Albrecht III og Leopold III. Efter Karlsuniversitetet i Prag er Wien Universitet det andet ældste universitet i Centraleuropa og det ældste i den tysktalende verden.

I 1365 lavede Rudolf IV et dokument, som bad om lov til at oprette et universitet, hvorpå der kunne opnås en doktorgrad, efter modellen fra Paris' Universitet. Desværre ville pave Urban 5. ikke godkende dette skrift, specielt med henblik på teologiafdelingen, formodentligt grundet pres fra Karl 4. som ønskede at undgå konkurrence til Karlsuniversitet. Tilsagn blev dog givet af paven i 1384 og Wien Universitet kunne åbne den første bygning i 1385.

Den nuværende hovedbygning på Ringstraße blev bygget mellem 1877 og 1884 af Heinrich von Ferstel. Den tidligere hovedbygning var beliggende tæt på Stubentor på Iganz Seipels Plads – nuværende hjemsted for den gamle universitetskirke (Universitätskirche) og det Østrigske Akademi for Videnskab (Österreichische Akademie der Wissenschaften).

Kvinder 
Kvinder blev fuldbyrdige studerende fra 1897, selvom deres studier var begrænset til filosofi. De resterende afdelinger fulgte gradvist efter med det samme tiltag, selvom der i visse afdelinger var en mærkbar forsinkelse: medicin i 1900, jura i 1919, protestantisk teologi i 1923 og endelig katolsk teologi i 1946. Otte år efter indskrivelsen af den første kvindelige studerende blev Elise Richter den første kvinde til at modtage habilitation (graden efter doktorgrad) og blev professor i romanske sprog i 1905. Hun var således også den første kvindelige professor.

Kendte personer 
En række professorer fra Wien Universitet har modtaget Nobelprisen. Dette gælder Robert Bárány (medicin 1913), Julius Wagner-Jauregg (medicin 1927), Hans Fischer (kemi 1930), Karl Landsteiner (medicin 1930), Erwin Schrödinger (fysik 1933), Victor Franz Hess (fysik 1936), Otto Loewi (medicin 1936), Konrad Lorenz (medicin 1973) og Friedrich August von Hayek (økonomi 1974).

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 

Universitet
Universiteter i Østrig
Etableret i 1365
Denmark (Maine)

Denmark er hovedby i Oxford County i den amerikanske delstat Maine. I 2000 havde byen 1.004 indbyggere.

Byer i Maine
Pågatåg

Pågatåg (på svensk endvidere i bestemt form flertal Pågatågen), litreret X61 og benævnt Coradia Nordic af producenten, er betegnelsen for de elektriske lokaltog, der kører i store dele af Region Skåne under Skånetrafiken og med Arriva som operatør. Den maksimale hastighed er 160 km/t. Det første tog kørte i januar 1983, og togene har altid – som et særligt kendetegn – været lilla. Indtil 2010 betjentes Pågatåg af 2-vognstogsættet X11, men disse er udfaset, efterhånden som de nye 4-vognstogsæt X61 leveredes.

Påg er et skånsk ord og betyder dreng (jfr. ældre dansk 'pog', f.eks. i 'pogeskole'). Alle Pågatågen er opkaldt efter en kendt skåning, fiktiv eller virkelig – dog har 19 af de nye tog fået pigenavne.

Blandt større byer, der betjenes af Pågatåg, kan nævnes Malmö, Lund, Landskrona, Helsingborg, Ystad, Ängelholm, Kristianstad, Simrishamn og Höör.

Linjer

Se også 
 Øresundstog

Kilder 

Skånetrafiken: Nya Pågatåg

Eksterne henvisninger 
 Skånetrafiken 

Skåne
Jernbanetransport i Sverige
Canadisk bakkestjerne

Canadisk bakkestjerne (Conyza canadensis) er en 30-60 cm høj urt, der vokser på lysåben, gruset bund, f.eks. ruderater. Arten betragtes som en invasiv art i Danmark.

Beskrivelse 
Canadisk bakkestjerne er en enårig urt med en slank, opret vækst. Stænglerne er hårløse og glatte eller lidt ru, og de bærer spredte blade, der er smalt lancetformede med bølget rand. Over- og undersiderne er ensartet, lyst grågrønne.

Blomstringen sker i juli-august, hvor de små kurveblomster er samlet i grenede toppe. Hver enkelt blomst består af oprette, tungeformede, hvide randkroner og gule, rørformede skivekroner. Frugterne er nødder med fnok.

Rodnettet er forholdsvist spinkelt og trævlet.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,50 x 0,25 m (50 x 25 cm/år).

Voksested 
Arten er udbredt over et stort område fra tempereret Canada i nord, via USA og Mexico til Mellemamerika i syd. Overalt foretrækker den forstyrret, lysåben, gruset bund.

På Petrie Islands ved sydbredden af Ottawa-floden findes den sammen med bl.a. amerikansk blærespiræa, flodbredvin, hjortetaktræ, hvid hjortetrøst, håret solhat, klatrevildvin, nyengelsk asters, robinie, smalbladet blåøje, toårig natlys og virginsk vinterbær.

Invasiv art 
Arten betragtes som en invasiv art i Danmark og er på Naturstyrelsens sortliste, hvor det vurderes at den "kan bekæmpes lokalt til acceptabelt niveau, men kan ikke udryddes nationalt".

Modstandsdygtig 
arten er modstandsdygtig overfor glyphosat (bedre kendt som "Round-up"®), og derfor breder den sig, hvor man bruger dette middel.

Arten er naturaliseret i alle tempererede egne af verden, hvor den er en stigende plage som et glyphosat-resistent ukrudt.

Noter

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Ukrudtsplanter
Invasive arter