kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tania Viit

Tania Viit (født 1969 i København) er en dansk-mauretansk folk- og pop-singer-songwriter, guitarist og forfatter fra Danmark. Hun udgav i 1999 EP'en Mysterier og Mirakler og i 2003 albummet Isbrud på Target Records. Tania Viit begyndte sin karriere som folk- og visesanger ved at optræde på spillesteder og festivaler rundt omkring i Norden med originale danske folkballader stærkt inspireret af den gamle nordiske og irske middelaldertradition i et eksperimenterende lydunivers. Klangbunden var en folkemusik-tilgang med rock og jazz mixet med diverse middelalderlige ur-instrumenter som didgeridoo, harmonium, pauke, vandtromme, fløjte m.m. 

Tania Viit har siden bevæget sig over i crossovergenren, folk/countryblues, mens det eksperimenterende og legende udtryk fra den middelalderlige tradition, kan høres på nogle af de nyere indspilninger, bl.a. "Den ensomme dal" ("Lonesome Valley", trad.), og "Forbandede liv",  (en coverversion af Linda Thompson's, "Weary Life"). Viit har desuden udgivet digtsamlingen, Ildkorn - Fra stort til småt, der består af 77 haiku-digte. 

Hun har lavet følgende manuskripter for film- og teater: Drømmefangeren og den gale Professor Haps (Julekalender), Sort Tirsdag (film- og tv-serie om en dansk taxachauffør og tidligere militærmand, som på en helt almindelig tirsdag udsættes for skelsættende begivenheder, der ommøblerer hele hans tilsyneladende velfungerende tilværelse. 
Blackpool (dansk/-udenlandsk prod.) om en dansk-fransk au pair-pige, der rejser til Blackpool, England for at prøve lykken og gøre sig fri af en dominerende mor. Moderens katolske tillærte pænhed truer med at kvæle datteren mentalt og fysisk. 

Desuden har Tania Viit været manuskriptforfatter på Strandvaskeren, (ungdomsfilm/-roman), som foruden titlen "Strandvaskeren" bærer den alternative titel, Lejrens Pendul, (om en gruppe utilpassede unge, som sendes på en lejrskole i Sydsverige for at blive resocialiseret). Hun er ligeledes skaber af Udbryder (ungdomsfilm) og Nedfald (dansk-russisk spionthriller og katastrofefilm).

Referencer

Singer-songwritere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Marc Wright

Snowell "Marc" Wright (21. april 1890 i Chicago – 5. august 1975 i Reading, Massachusetts) var en amerikansk atlet, der hovedsagelig konkurrerede i stangspring.

Wright deltog i stangspring ved OL 1912 i Stockholm, hvor han vandt sølvmedaljen med ett spring på 3,85 m, 10 cm efter vinderen Harry Babcock. Wright var indehaver af den første officielle verdensrekord i stangspring på 4,02 sat 8. juli 1912 i Cambridge USA.

Wright var uddannet fra Dartmouth College i 1913.

Eksterne henvisninger 
 Marc Wright Biography and Olympic Results – Olympics at Sports-Reference.com  

Stangspringere fra USA
Deltagere ved sommer-OL 1912
Hari Rud

Hari Rud er en flod som løber fra bjergene i det centrale Afghanistan til Turkmenistan hvor den forsvinder i Karakum-ørkenen. Rud betyder «flod» på persisk.

Floden har sit udspring i Koh-i Baba bjergkæden som er del af Hindu Kush-systemet, og følger en relativt lige rute mod vest.

I det vestlige Afghanistan løber Hari Rud syd om Herat. Dalen omkring Herat var historisk berømt for sin frugtbarhed og udvikling. Floden møder Jam Rud ved minareten i Jam, der med sine 65 meter siges at være den næsthøjeste minaret i verden.

Efter Herat svinger floden mod nordvest, så nord, og danner den nordlige grænse mellem Afghanistan og Iran. Videre mod nord danner den den sydøstlige del af grænsen mellem Iran og Turkmenistan.

I Turkmenistan er den kendt som Tedzhen-floden og den passerer tæt ved byen Tedzhen.

Vandløb i Afghanistan
Vandløb i Turkmenistan
Frank Ifield

Frank Ifield (født 30. november 1937) er en countrysanger fra Storbritannien.

Diskografi 
 Stars of the sixties – frank ifield (1960)
 The ep collection:Frank ifield (1962)

Sangere fra Storbritannien
Diane Birch

Diane Birch (født 24. januar 1983) er en amerikansk singer-songwriter.

Eksterne henvisninger 

 
 

Singer-songwritere fra USA
Pianister fra USA
Personer fra Michigan
Matt Cardle

Matthew Sheridan Cardle (født 15. april 1983 i Southampton), bedre kendt som Matt Cardle, er en engelsk pop rock-sanger og sangskriver. Han vandt syvende sæson af X Factor i Storbritannien i 2010. Vindersinglen "When We Collide" gik direkte ind som #1 i Storbritannien og Irland, og blev den anden bedst-sælgende single i Storbritannien i 2010. Efterfølgende skrev han kontrakt med Simon Cowells Syco Music i et samarbejde med Columbia Records.

Singer-songwritere fra Storbritannien
Guitarister fra Storbritannien
Sangere fra Storbritannien
Personer fra Southampton
Kassidy

Kassidy er et pop/rock-band fra Skotland, Storbritannien.

Musikgrupper fra Storbritannien
Adam Tensta

Adam Tensta Adam Momodou Taal Eriksson (født 1. august 1983 i Tensta, Stockholm) er en svensk hiphopartist.

Han slog igennem i 2007 med sangen "My Cool".

Diskografi

Album 
 2007 – It's a Tensta Thing
 2009 – It's a Tensta Thing (International version)
 2011 – Scared of the Dark

 Singles 
 2006 – Bangin on the System 2007 – They Wanna Know 2007 – My Cool 2008 – Before U Know It 2008 – Dopeboy 2010 – Like a punk 2011 – Scared of the Dark'' (med Billy Kraven)

Referencer 

 Svenska hiphopsläpp 2009
 Video: Adam Tensta gör Same Face för PSL, marts 2008 

Musikere fra Sverige
Personer fra Stockholm
Rappere
Beth Ditto

Beth Ditto er en sangerinde fra USA. Beth Ditto er forsanger i indie/rock trioen The Gossip.

Eksterne henvisninger 

Personer fra Arkansas
Sangere fra USA
Jason Donovan

Jason Donovan er en pop-sanger og skuespiller fra Australien.

Diskografi 
Ten Good Reasons (1989)
Between the lines (1989)
Ten good reasons (1989)
Joseph and the amazing technicolor dreamcoat(musical)uddrag (1991)
All around the world (1993)

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Australien
Sangere fra Australien
Personer fra Melbourne
Edward Maya

Eduard Marian Ilie, bedre kendt som Edward Maya, er en dance-musiker og producer fra Rumænien.

Diskografi

Albums

Singler

Referencer 

Musikproducere
Musikere fra Rumænien
Komponister fra Rumænien
Bill Moseley

William "Bill" Moseley (født 11. november 1951) er en amerikansk skuespiller og musiker, som har opnået kultstatus blandt mange fans af Horrorfilm-genren. Han har medvirket i en række Rob Zombie instruerede film, men er nok bedst kendt som Chop Top fra Texas Chainsaw Massacre 2.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Illinois
Filmskuespillere fra USA
Tv-skuespillere fra USA
Borromeiske Øer

Borromeiske Øer (italiensk: Isole Borromee) er en øgruppe bestående af tre små øer og to klippeskær i den italienske del af Lago Maggiore. Øerne ligger i regionen Piemonte, i Lago Maggiores vestre arm, i området mellem Verbania i nord og Stresa i syd.

Øerne har sammenlagt et areal på ca. 20 hektar og er en kæmpestor turistattraktion i dette hjørne af landet.

Navnets oprindelse 
Øgruppens navn stammer fra slægten Borromeo, som gennem århundreder har ejet øerne. I starten af det 16. århundrede erhvervede man først Isola Madre, og den dag i dag ejer Borromeofamilien fortsat Isola Madre, Isola Bella og Isola San Giovanni.

De fem øer

1. Isola Bella 
 Isola Bella, opkaldt efter grevinde Isabella Borromeo. Var oprindeligt en stor nøgen klippe, som efter forbedringer, udvidelser og bebyggelse blev taget i brug af greve Carlo III i 1629 og frem til 1652, hvor hans søn Vitaliano d. 6. ændrede øen til et attraktivt sommerpalads. Ved at tilføre store mængder muldjord blev øens parkanlæg opbygget med et system af i alt 10 terrasser.

2. Isola Madre 
 Isola Madre er den største af øerne og er ligesom Isola Bella kendt for sit flotte haveanlæg. Haven blev anlagt i engelsk stil og påbegyndtes i 1823. Til trods for, at øens palads i dag ligger ubenytet hen, er det overdådigt møbleret med møbler fra det 16. århundrede og frem til det 19. århundrede. Der er tillige en stor samling af malerier fra gamle italienske mestre.

3. Isola Superiore / Isola dei Pescatori 
 Isola Superiore (bliver også kaldt Isola dei Pescatori) er nutildags den eneste af øerne, som er beboet. Der er en lille fiskerlandsby med en befolkning på omkring 200.

4. Isola San Giovanni 
 Isola San Giovanni ligger lige ud for bydelen Pallanza i Verbania og er den nordligste af øerne. Øen er ubeboet.

5. La Malghera 
 La Malghera er et lille klippeskær på kun 200 m², som ligger mellem Isola Bella og Isola Superiore. Der er kun buskagtig vegetation på øen.

Adgang til øerne 
Der er regelmæssig passagersejlads med småbåde til de største af øerne. Bådsejladsen foregår fra havnen i Stresa, hvorfra der endvidere er mulighed for at tage en tur med svævebanen Stresa-Alpino-Mottarone Svævebane til bjergtoppen Mottarone.

Links 
 Øernes hjemmeside – på engelsk

Lago Maggiore
Øer i Italien
Øer i søer
Henk Groot

Henk Groot (født 22. maj 1938 i Zaandijk, Holland, død 11. maj 2022) var en hollandsk fodboldspiller, der spillede som angriber. Han repræsenterede på klubplan AFC Ajax og Feyenoord i hjemlandet, som han begge vandt både det hollandske mesterskab og pokalturneringen med. To gange, i 1960 og 1961 blev han topscorer i den hollandske liga.

Landshold 
Groot spillede i årene mellem 1960 og 1969 39 kampe for Hollands landshold, hvori han scorede tolv mål.

Titler 
Æresdivisionen
 1960, 1966, 1967 og 1968 med AFC Ajax
 1965 med Feyenoord

KNVB Cup
 1961 og 1967 med AFC Ajax
 1965 med Feyenoord

Referencer 

Fodboldspillere fra Holland
Fodboldspillere fra AFC Ajax
Fodboldspillere fra Feyenoord Rotterdam
Ruud Geels

Geertruida Maria Geels (født 28. juli 1948 i Haarlem, Holland) er en tidligere hollandsk fodboldspiller, der spillede som angriber. Han er bror til religionshistorikeren og -psykologen Antoon Geels, professor emeritus ved Lunds Universitet.

Han repræsenterede på klubplan adskillige storhold i både hjemlandet og Belgien, blandt andet Feyenoord, Ajax, PSV Eindhoven, Club Brugge og RSC Anderlecht. Med både Feyenoord og Ajax vandt han det hollandske mesterskab, mens det med Club Brugge blev til triumf i den belgiske liga. Hele fem gange, i 1975, 1976, 1977, 1978 og 1981 blev han topscorer i den hollandske liga.

Landshold 
Geels spillede i årene mellem 1974 og 1981 20 kampe for Hollands landshold, hvori han scorede elleve mål. Han var en del af den hollandske trup der vandt sølv ved VM i 1974 og bronze ved EM i 1976.

Titler 
Æresdivisionen
 1969 med Feyenoord
 1977 med AFC Ajax

KNVB Cup
 1969 med Feyenoord

Belgisk Liga
 1973 med Club Brugge

Referencer 

Fodboldspillere fra Holland
Fodboldspillere fra Feyenoord Rotterdam
Fodboldspillere fra Club Brugge
Fodboldspillere fra AFC Ajax
Fodboldspillere fra RSC Anderlecht
Fodboldspillere fra Sparta Rotterdam
Fodboldspillere fra PSV Eindhoven
Fodboldspillere fra NAC Breda
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1974
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1976
Personer fra Haarlem
Haukkavuori Vandtårn

Haukavuori Vandtårn eller Haukavuori udsigtstårn er et udsigtstårn på Kotka ø i Kotka centrum. Tårnet er beliggende cirka 72 moh.  Fra tårnet kan man blandt andet se øen Hogland (med bjerget Haukkavuori) cirka 40 km mod syd.

Historien
Bygningen som oprindeligt var et vandtårn blev tegnet af arkitekt Jussi Paatela. Konstruktionen påbegyndtes i 1914, men tårnet blev først taget i brug i 1920, forsinket af blandt andet den finske borgerkrig. Ifølge Paatelas tegninger skulle tårnet endda være en del af en omfattende slotskonstruktion i jugendstil. Dette var også planen frem til anden verdenskrig. Efter anden verdenskrigs afslutning fandtes dog ingen penge for et sådant projekt og jugendstil var heller ikke længere moderne. Under anden verdenskrig overvågede Lotta Svärd-organisationen luftrummet fra tårnet.

Vandtårnet blev omdannet til udsigtstårn i 1960'erne i og med at Metsola vandtårn stod færdigt.. Det gamle vandreservoir omdannedes senere til kunstgalleri.

Referencer 

Kotka
Vandtårne i Finland
Johann Hurlinger

Johann Hurlinger var en østrigsk mand som i 1900 gik på Håndgang fra Paris til Wien. Hurlinger gik på sine hænder 10 timer om dagen i 55 dage. Han gik i gennemsnit med 1,58 miles i timen det første 870 miles.

Kilder 

Personer fra Østrig
Personer i 1900-tallet
Varkaus Vandtårn

Varkaus Vandtårn er et 45 meter højt vandtårn i Varkaus, Finland opført i 1954. Vandtårnet er unikt i og med at der i tårnet også er beboelse. Det var engang Finlands højeste beboede bygning og står stadig som et vartegn for Varkaus. Arkitekt Kalevi Väyrysen tegnede vandtårnet med udsigtspost og café på taget.

Noter 

Vandtårne i Finland
Beboelsesbygninger
Armand Hammer United World College of the American West

Armand Hammer United World College of the American West (UWC-USA) er et internationalt gymnasium beliggende i Montezuma, New Mexico, USA. Skolen blev grundlagt i 1982 af Dr. Armand Hammer og er en del af United World College-bevægelsen. Der er 200 elever fra over 80 forskellige lande på skolen, alle i 2.- og 3.g. Eleverne følger det såkaldte IB-program.

Eksterne henvisninger 
 UWC-USA's officielle hjemmeside
 UWC's officielle hjemmeside
 Den Danske National Komités hjemmeside

Uddannelse i USA
Etableret i 1982
Uddannelsesinstitutioner hvor der kan studeres en gymnasial uddannelse
Annie Girardot

Annie Girardot (25. oktober 1931 – 28. februar 2011) var en fransk skuespiller, der har spillet et bredt repertoire af filmroller, blandt andet gennembrudsrollen som Nadia i dramaet Rocco og hans brødre (1960), Maria i Abekvinden (1964) og Lise i komedien Ramt i hjertet (1978).

Karriere 
Girardot indledte sin karriere i 1954, og hun fik sit gennembrud i Luchino Viscontis Rocco og hans brødre som den prostituerede Nadia, der kommer til at splitte Rocco og hans bror Simone. Simone, der i filmen ender med at voldtage og maltraktere Nadia, spilles af Renato Salvatori, der et par år senere blev gift med Annie Girardot.

Hun kom til at spille med i mere end 150 film og tv-produktioner og modtog flere priser. Som ganske ung modtog hun "Prix Suzanne Bianchetti", en fransk pris til lovende unge kvindelige skuespillere. Hun modtog prisen som bedste kvindelige skuespiller ved Filmfestivalen i Venedig i 1965 for sin rolle i Trois champres à Manhattan og to Césarpriser, henholdsvis for bedste kvindelige hovedrolle i 1977 for titelrollen En kvindelig læges dagbog og for bedste kvindelige birolle i 2002 for moderen i Pianisten.'

I 2006 blev det kendt, at hun led af Alzheimers sygdom. Hun døde cirka fem år senere på et hospital i Paris.

Filmografi 
Annie Girardot har blandt andet medvirket i følgende film:
 Treize à table (1955)
 Detektiven Maigret (1957)
 L'amour est en jeu (1957)
 Den franske kvinde og kærligheden (1960)
 Rocco og hans brødre (1960)
 Forbrydelse betaler sig ikke (1962)
 Den erotiske cirkel (1963)
 Abekvinden (1964)
 Jeg – en mandlig sexbombe (1964)
 Trois chambres à Manhattan (1965)
 Heksene (1967)
 Lev for at leve (1967)
 Erotissimo (1968)
 En mand jeg kan li''' (1969)
 Mellem to mænd (1970)
 Ambulancen der rødmede (1970)
 Kærlighedens pris (1970)
 Pebermøen (1972)
 Chokbehandling (1972)
 Ingen røg uden ild (1973)
 Sigøjneren (1975) 
 En kvindelig læges dagbog (1975)
 Ramt i hjertet (1977)
 Tendre poulet (1978)
 Ørerne i maskinen (1978)
 Les misérables (1995)
 Pianisten (2002)
 Skjult (2005)
 Boxes'' (2007)

Noter

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Frankrig
Filmskuespillere fra Frankrig
Personer fra Paris
Cesar for bedste kvindelige hovedrolle
César for bedste kvindelige birolle
Nick Jensen

Nick Rostgaard Jensen (født 1991) er en dansk atlet som stiller op for Sparta Atletik.

Nick Jensen vandt som 19-årig sølv ved DM på 800 meter 2010.
Han trænes af sin mor Heidi Kofod Jensen. Han er uddannet pædagog.

Danske mesterskaber 
  2011 800 meter inde 1,54,20
  2010 800 meter 1,52,62
  2010 4 x 1500 meter 16,20,15

Personlige rekorder 
 300 meter: 38,26 Tårnby Stadion 4. maj 2009
 400 meter: 50,92 Østerbro Stadion 9. maj 2010
 600 meter: 1,21,8 Trondheim, Norge 29. april 2010
 800 meter: 1,51,93 Trafford, Storbritannien 27. juni 2009
 1500 meter: 3.51.42 Glostrup Stadion 4. september 2010
 2000 meter forhindring: 6,36,24 Sønderborg Stadion 28. april 2008
 3000 meter: 9,12,12 Tårnby Stadion 3. maj 2008
 5000 meter: 16,58,66 Herlufsholm Stadion 18. maj 2008
 10km landevej: 34,44 Århus 29. marts 2008
 400 meter-inde: 51,07 Malmø, Sverige 31. januar 2010
 800 meter-inde: 1,54,02 Sparbank Arena i Skive 28. februar 2010
 1500 meter-inde: 4,02,70 Sparbank Arena i Skive 7. marts 2010

Eksterne henvisninger 
 DAF i tal – Nick Rostgaard Jensen
 Statletik-profil Nick Jensen

Mellemdistanceløbere fra Danmark
Atleter fra Sparta Atletik
Åre (by)

Åre er et byområde og et af Skandinaviens førende vintersportssteder med 1.260 indbyggere i Åre kommun, Jämtlands län, Sverige. Det er dog Järpen, som er det administrative centrum i kommunen. Omtrent 25% af virksomhederne i kommunen får sin omsætning fra turisme. Mest bemærkelsesværdige er områderne med faciliteter for sportsgrene indenfor de alpine discipliner samt downhill mountain biking i Åre. I forbindelse dermed er hotelindustrien blomstret med mulighed for afslapning samt shopping.

Åre er beliggende i Åredalen omtrent 400 m.o.h. ved foden af Åreskutan og ved Åresjöns bred. Europavej E14 samt Mittbanan der forbinder de større byer Östersund og Trondheim går gennem byen.

Byen tog det første skridt mod at blive en skisportsby, da Åre Bergbana blev bygget i 1910. Det var den første forbindelse op på bjerget. I 1976 indviedes Åre kabinbana der også går op til fjeldstationen på Åreskutan beliggende 1.274 m.o.h.

I Åres gamle bydel ligger blandt andet Åre Gamle Kirke, der er den eneste bevarede stenkirke i de Skandinaviske bjerge fra Middelalderen. Kirken er åben hele året fra klokken otte morgen til otte aften.

Kildehenvisninger
Bjergrose

 
Bjerg-Rose (Rosa pendulina) er en buskrose med mørkerøde blomster og en lidt løs vækst. Den er fuldt hårdfør og bruges nu og da som haveplante. Planten må ikke forveksles med de arter af Rododendron, som kaldes Alperose (f.eks. Rustbladet Alperose). Blomsterne har en fin duft.

Beskrivelse 
Bjerg-Rose  er en løvfældende busk med en overhængende vækst og en åben forgrening. Grenene er ofte næsten tornløse, men på de ældste dele af ældre grene og på unge skud finder man rette, børsteagtige nåle. Barken er først glat, børsteklædt og lysegrøn, men senere bliver den blank og rødbrun. Gamle grene kan få en grå, opsprækkende bark. Knopperne er spredtstillede, ægformede og lysegrønne. 

Bladene er uligefinnede med 7-11 ovale småblade, der har en dobbelt savtakket rand med kirtler. Oversiden er blågrøn, mens undersiden er lysegrøn og fint håret. Blomstringen foregår i maj-juli, hvor man finder blomsterne samlet i små, åbne stande på kortskud. De enkelte blomster er purpurrøde med en lysere plet ved grunden. Frugterne er ægformede til flaskeformede, rødorange hyben.

Rodsystemet består af 4-5 grove og dybtgående hovedrødder med mange, højtliggende siderødder. 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 1,00 x 2,00 m (30 x 50 cm/år).

Hjemsted

Bjerg-Rose er naturligt udbredt i bjergene i Europa fra Spanien og Frankrig til Ukraine og fra Sydøsteuropa og op i Tyskland. Arten er knyttet til let skyggede voksesteder i kølige områder (helt op til skovgrænsen i 2.000 m højde), hvor der er en jord, som er fugtig, neutral og forholdsvis næringsrig. 

Arten vokser i skove med Alm. Ædelgran som dominerende art i 1550-1600 m højde i Bosc de Jarda ved Planell de la Coma, Lerida, Spanien, sammen med bl.a. Allemandsharnisk, Firblad, Guldnælde, Alm. Hæg, Alm. Kohvede, Ensidig Vintergrøn, Fembladet Springklap, Fransk Lungeurt, Grøn Nyserod, Krans-Konval, Krans-Lilje, Liden Vintergrøn, Mangeblomstret Ranunkel, Nikkende flitteraks, Phyteurna pyrenaicum (en art af Rapunsel), Skovmærke, Skovsyre, Småbladet Elm, Sne-Frytle, Sort Druemunke, Sort Gedeblad og Vår-Fladbælg.

Fodnoter

Røde blomster
Buske
Haveplanter
Rose
Joseph von Führich

Joseph von Führich (født 9. februar 1800 i Kratzau i Bøhmen, død 13. marts 1876 i Wien) var en østrigsk historiemaler, illustrator og raderer.

Efter at være uddannet i Prag af Bergler kom Führich over Wien 1829 til Rom som åndfuld fortolker af romantikken; hjemme havde han udført de idyllisk skønne tegninger til Tiecks Genoveva (1824), havde illustreret Erlkönig med videre, og i Rom, hvor han optoges i nazarenernes kreds, fik han ved Overbeck hvervet at udføre Tassobillederne til freskecyklen i Villa Massimi. I Rom skete imidlertid omslaget til den abstrakt-kirkelige nazarenerkunst. Führich blev frem for nogen repræsentanten for den religiøse kunst i strengt katolske ånd, linjeren, harmonisk komponeret, farveklar, ikke umiddelbart gribende gennem inderlig følelse, formende i strenge linjer troens skikkelser i katolske dogmelys. Efter 1841 at være blevet professor ved Akademiet i Wien, satte Führich i en række år sit stempel på sit lands historiemaleri. Alene eller sammen med andre udførte han store monumentale arbejder: udkastene til korsvejen på Sankt Lorenzberg i Prag, freskostationerne i Wiens Johanneskirke, freskerne i Altlerchenfelder-Kirken med mere. Af hans talrige staffelibilleder kan eksempelvis nævnes: Kristi Triumf, olie på guldgrund, Raczynski-samlingen i Berlin, Jacobs og Rachels møde (1836, Hofmuseet i Wien), Kristi Mennesketilblivelse og et af hans ædleste værker, som man har kaldt nazarener-kunstens fineste blomst: Marias Vandring over Bjergene (1841, Hofmuseet i Wien). I cykliske tegninger for stik og træsnit fandt han ofte den rette udtryksform for sin kunststræben: blandt andet de yndefulde tegninger til legenden om Sankt Wendelin, Den fortabte søn, Den åndelige rose (træsnit, München 1871), randtegninger til Thomas à Kempis’ Kristi Efterfølgelse, Fadervor, Brylluppet i Kana (1841) etc.

Kilder 

 

Historiemalere
Malere fra Østrig
Grafikere fra Østrig
Østrigere i 1800-tallet
David Møller

David Møller (født 1980) er en dansk atlet som stiller op for Aalborg AM var tidligere i AGF.

David Møller vandt bronze ved DM på maraton 2004 og sølv ved inde-DM på 1500 2011.

Danske mesterskaber 
  2011 1500 meter-inde 4,08,64
  2004 Maraton 2.24.13

Eksterne henvisninger 
 DAF i tal – David Møller  
 Statletik-profil David Møller

Mellemdistanceløbere fra Danmark
Atleter fra Aalborg AM
Maratonløbere fra Danmark
Fanfare Ciocărlia

Fanfare Ciocărlia er et tolvmands roma Balkan brassband fra den nordøstlige rumænske landsby Zece Prăjini. Bandet begyndte som en løs sammensætning af deltidsmusikere, som spillede ved lokale bryllupper og dåbsfester. I oktober 1996 besøgte den tyske lydtekniker og pladeproducer Henry Ernst Zece Prăjini, hvor han overbeviste et antal af musikerne til at sammensætte et tournerende band. Musikerne bestemte sig for at kalde bandet Fanfare Ciocârlia: Fanfare, et låneord fra fransk, der er blevet til betegnelsen for et brassband på rumænsk; Ciocârlia, det rumænske ord for sanglærke. Siden deres opdagelse har Fanfare Ciocărlia spillet tusindvis af koncerter i mere end 50 lande spredt over hele verden.

Med historiske rødder i østrigske og tyrkiske militærbands, inkluderer Fanfare Ciocărlias instrumentale opstilling trompeter, althorn og baritone horn, tubaer, klarinetter, saxofoner, stortrommer samt percussion. Sangenes lyrik er enten på romani eller rumænsk, og musikstilen stammer hovedsageligt fra roma og rumænsk folkemusik, men der lånes også flittigt fra tyrkisk, bulgarsk, serbisk og makedonsk folkemusik. Et antal numre af internationalt tilsnit fra Hollywood og Bollywood er også inkluderet i deres brede repertoire. Fanfare Ciocărlia er dog mest kendt for et hurtigt, højenergisk lydbillede, med komplekse rytmer og staccato klarinet-, saxofon- og trompetsoloer, nogle gange med mere end 200 taktslag i minuttet. De er også kendte for ikke at spille efter noder, sommetider brager horn og klarinetter af umotiveret under udførslen af et nummer, og for at spille gamle, medtagne instrumenter på scenen.

Discografi

CD 
 Radio Paşcani (1998)
 Baro Biao – World Wide Wedding (1999)
 Iag Bari – The Gypsy Horns From The Mountains Beyond (2001)
 Gili Garabdi – Ancient Secrets of Gypsy Brass (2005)
 Queens and Kings (2007)
 Balkan Brass Battle (2011)

DVD 
 Gypsy Brass Legends – The Story of the Band (2004)

Eksterne henvisninger 

Balkanmusik
Musikgrupper fra Rumænien