kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bernhard Knipperdolling

Bernhard Knipperdolling (ca. 1495-1536) var en tysk anfører for Münster-anabaptisterne. Han var også kendt under navnene Bernd eller Berndt Knipperdollinck eller Knypperdollynck – hans fødenavn var van Stockem.

Tidlige liv 

Knipperdolling var søn af en velhavende tekstilhandler. Man ved ikke meget om hans ungdom. Han blev offentligt kendt for første gang, da han blev lavleder i byrådet. Han var tilhænger af prædikanten Bernhard Rothmann, og i 1528 blev han kendt som ihærdig protestant ved at lægge sag an mod det katolske byråd i Münster og biskoppen Franz von Waldeck. Som lavleder havde han lavenes økonomiske og politiske støtte.

I begyndelsen af 1534 ankom omvandrende hollandske anabaptistprædikanter til Münster og proklamerede, at en ny profet var på vej. Snart efter kom "profeten" selv, bageren Jan Matthijs fra Haarlem. Knipperdolling blev en lidenskabelig troende.

Den anabaptistiske revolution 

Knipperdolling sluttede sig i februar 1534 til bevægelsen, som ville omstyrte byrådet og biskoppen. Knipperdolling blev borgmester i Münster i 1534 – et højdepunkt for den anabaptistiske bevægelse. Hans hjem blev et samlingssted for anabaptisterne, og dér fandt de første dåber sted i 1534.

Da Matthijs krævede, at alle "gudløse" borgere i Münster skulle henrettes, overtalte Knipperdolling ham til at give dem en uges frist til enten at blive døbt eller forlade byen. Dette medvirkede til, at man undgik international modstand mod Münster og intern uro.

Knipperdolling organiserede det militære forsvar mod biskoppens tropper. Han blev også gjort til overbøddel og administrator af statsejendomme. Visse dele af Matthijs' politik var ikke til Knipperdollings fordel, f.eks. opløsning af lavene og konfiskation af privat ejendom.

Efter Matthijs' død i 1534 støttede Knipperdolling Jan Bockelson, som blev udråbt til konge. Men kort tid efter mente Knipperdolling sig hævet over Bockelson, som han sagde var konge af kødet, mens Knipperdolling var åndelig konge. Dette første til en kortvarig fængsling af Knipperdolling i 1535. Efter sin løsladelse blev Knipperdolling udnævnt til Stadholder og bøddel. Hans datter Clara blev gift med Bockelson, efter at man havde indført polygami.

I 1535 mistede Knipperdolling imidlertid sin magtposition igen, da Heinrich Krechting blev kongens højre hånd. I juni 1535 generobrede biskoppen Münster. Knipperdolling, Bockelson og Krechting blev fængslet og forhørt. I januar 1536 blev de offentligt tortureret og henrettet i Münster. Deres lig blev ophængt i bure fra Lambertus-kirken, som havde været centrum for anabaptisternes revolution.

Protestantiske martyrer
Reformatorer
Anabaptister
Personer i Tysklands historie
Tjek fødselsår
Attestats

Attestats var indtil 1848 betegnelsen for et eksamensbevis på en embedseksamen, og var et akademisk vidnesbyrd om duelighed i anledning af bestået eksamen.

Attestats anvendtes især i den teologiske eksamen, hvor udstedelsen sikrede at modtageren fik tilladelse til at prædike offentligt. Udstedelsen af teologisk attestats går langt tilbage, men findes i i et kongeligt åbent brev fra 17. marts 1675 der sagde at "Ingen uden Baccalaurei maae beskikkes til Hører eller Rector, eller tilstædes Theologisk Attestats, samt at denne saavelsom Philosophisk Examen 4 Gange om Aaret i det mindste skal holdes, og Omkostningerne modereres".  

Dette blev nøjere bestemt ved Danske Lovs (1683) 2. bog, 2. Kap, 1. Artikel: "Enhver Inlændisk, eller Udlændisk, som er til Sinds at lade sig bruge paa Prædikestolen, om han endskiønt er Magister Philosophiæ, skal først tage af Professoribus Theologiæ, i Kongens Universitet en Attestion om sin forfremmelse i Guds Ords Kundskab; dernæst skal han have af Theologis i fornævnte Universitet et skriftligt Vidnesbyrd om sine Gaver paa Prædikestolen, Og, naar han saaledes Litteras Attestionis og Dimissionis bekommet haver, og derhos ført et got stille Levnet, uden ny Noder og anden Letfærdighed, maae han, og ikke ellers, tilstædes at lade sig høre paa Prædikestolen, og tage Kaldsbrev, hvor han lovligen kan blive kaldet."

Attestatsen blev afskaffet ved reformerne i 1848.

Henvisninger 

Eksamener
Robert F. Sargent

Robert F. Sargent (26. august 1923 – 8. maj 2012) var en Chief Photographer's Mate i United States Coast Guard. Han er bedst kendt for det billede han tog af tropper fra Company E, 16th Infantry, 1st Infantry Division der gik land på Omaha Beach fra landingsfartøj fra den amerikanske kystvagt under Invasionen af Normandiet.

Eksterne henvisninger 

http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9D07E0D8163BF934A1575BC0A96F958260
http://www.web-birds.com/8th/339/gun/gun.html 
http://www.famouspictures.org/index.php?title=D-Day

Krigsfotografer
Fotografer fra USA
Regeringen Jens Stoltenberg II

Regeringen Jens Stoltenberg II (også kaldt Den rødgrønne regering) var Norges regering fra 17. oktober 2005 til 16. oktober 2013. Den var en koalitionsregering som bestod  af Det norske Arbeiderparti (Ap), Sosialistisk Venstreparti (SV) og Senterpartiet (Sp), som sammen fik flertal ved stortingsvalget 2005. 

Ved stortingsvalget 2009 fik Ap mere end dobbelt så stor opbakning som de to andre partier til sammen, og fik i alt 64 (+3) mandater. Sv fik 11 (-4), Sp fik også 11 (-). Ap fik derfor tolv ministre, mens Sv og Sp fik fire hver. Regeringen består af ti mænd og ti kvinder.

Medlemmer
La Montagne

la Montagne (på dansk bjerget) kaldtes i den franske revolutions dage de yderligtgående medlemmer af den lovgivende forsamling og af Nationalkonventet, fordi de oprindeligt havde taget plads på de højere og de højeste sæderækker, som amfiteatralsk hævede sig op i den ene ende af forsamlingssalen.

Allerede mens denne var i Tuileriernes manege, var der dèr et la montagne; men først efter at Forsamlingen 10. maj 1793 havde taget sæde i Tuilerierne, nåede Bjerget at få bugt med dets farligste modstandere, girondinerne, og derefter til ved terrorisme og ved kommunens, de revolutionære komiteers og revolutionstribunalets hjælp at udøve et absolut herredømme over Frankrig.

Da der efter Girondens fald ikke mere eksisterede noget "Højre"-parti, havde Bjerget, der støttede sig til Paris’ lavere befolkning – der som altid i myldrende masser overværede Konventets forhandlinger og ved brølen og trusler indjog de moderate skræk – let ved at sætte sin vilje igennem lige over for de forskræmte og skælvende crapauds (Skruptudser)
i "Moradset" ell. "Sumpen" dvs. den neden for Bjerget liggende del af forsamlingssalen.

På toppen af Bjerget sad Jean-Paul Marat, og ved hans side den altid drukne uldkarter Jean-Baptiste Armonville; i nærheden deraf Maximilien Robespierre, Georges-Jacques Danton, Jean-Baptiste Carrier, Jacques Nicolas Billaud-Varenne, Jean-Marie Collot d'Herbois, Louis de Saint-Just, Joseph Fouché og andre fra Terrorregimets dage kendte ledere.

Siddepladsernes fordeling fik imidlertid snart mindre betydning, og Montagnarder brugtes i flæng med "Jakobinerne" om tilhængerne af en stærk, centraliseret, terroristisk regeringsmagt.

Efter Robespierres fald, 9. thermidor, gik det tilbage med Bjergets vælde; mange af dets medlemmer måtte række hals under guillotinen eller blev deporterede til Cayenne. Efter revolten 12. Germinal III (dvs 1. april 1795) blev en stor del medlemmer af Bjerget anklagede som medskyldige i den nævnte revolte, og efter oprøret 1. Prairial (20. maj 1795) traf samme skæbne de få, der var tilbage: Gilbert Romme, Pierre-Amable de Soubrany, Pierre Bourbotte, Ernest Dominique François Joseph Duquesnoy og andre, "de sidste af Bjerget" (les derniers Montagnards); de blev dømte til døden, men gjorde selv ende på deres liv for ikke at lægge hovedet under Guillotinen.

Også efter februarrevolutionen 1848 kaldte de radikale i Nationalforsamlingen sig Bjerget. De mindede kun såre lidt om deres navnkundige forfædre fra 1792-1795.

Frankrigs historie
Politiske bevægelser
Tuilerierne

Tuilerierne () var det tidligere residensslot i Paris, Frankrig. Tuilerierne blev sammenbygget med Louvre, grundlagt 1564 og ødelagt under kommunardernes opstand 1871.

Bygningshistorie 
Slottet fik sit navn af et tuilerie, dvs. teglbrænderi, der oprindelig lå på grunden. Den første begyndelse til tuilerierne gjorde Katarina af Medici 1564 under ledelse af bygmesteren Philippe de l'Orme og siden Jehan Bullant; de byggede i fransk renæssancestil. Men kun en mindre del af slottet, den midterste, vendende mod haven, byggedes i Katarinas tid.

Henrik 4. af Frankrig lod slottet betydelig udvide af bygmesteren Androuet du Cerceau, lod tuilerierne forbinde med Louvre og tilbyggede Flora-pavillonen i syd.

Ludvig 14. foretog endnu større ændringer, 1660—65 lod han Louis Le Vau fuldføre slotsfacaden mod nord; de af de l’Orme opførte bygninger højnedes, midtpavillonen (Pavillon de l'Horloge) fik i stedet for sin tidligere runde kuppel nu en kantet, og Marsan-Pavillonen tilbyggedes ind mod byen. Senere forandringer, især indre, skete under det Første kejserdømme; under Ludvig Filip udførte Pierre François Léonard Fontaine ydre tilbygninger. Under det Andet kejserdømme blev Flora-pavillonen ombygget af Hector Lefuel, som efter 1871 genopførte Flora- og Marsan-pavillonerne.

Under den Franske Revolution og Napoleon 
Bourbonerne benyttede kun midlertidig Tuilerierne til residens; først Ludvig 16. blev efter bortførelsen fra Versailles 6. oktober 1789 under den Franske Revolution nødt til at bosætte sig der, og Nationalforsamlingen tog ophold i Ridehuset. Berømt er Tuilerierne blevet i de franske Revolutioners historie: 20. juni 1792 trængte pøbelen ind og påsatte kongen jakobinerhuen, 10. august 1792 gik mod slottet det vældige stormløb, der voldte kongedømmets omstyrtelse og schweizergardens heltemodige fald.

1793—95 holdtes Nationalkonventets møder i Teatersalen; under Direktoriet husede Tuilerierne såvel de yngres som de ældres råd. 1. februar 1800 opslog Napoleon Bonaparte her sin residens som Førstekonsul, og boede her også som kejser.

Bourbonerne opslog ligeså under Restaurationen deres residens her, til Folkestormen 29. juli 1830 på ny gik mod slottet og styrtede kongedømmet; også Ludvig-Filip boede der indtil 24. februar 1848.

Slottets ødelæggelse 

1852—70 var Tuilerierne det andet Kejserdømmes hovedslot, men 24. maj 1871 blev det stukket i brand af kommunarderne med krudtfade og petroleum. Regeringens tropper forsøgte forgæves at slukke branden. 1883 blev ruinerne fjernet, så Marsan- og Flora-pavillonerne er det eneste, som er tilbage af slottet.

Den smukke Tuilerihave, som grundlagdes og tilplantedes af Katarina af Medici, fik under Ludvig 14. ved havearkitekten André Le Nôtre det præg, den nu hovedsagelig har, som
en typisk "fransk have", prydet med kunstværker.

Genopførelsen 
Siden 2003 har en komité arbejdet for genopførelsen af slottet. Denne har fastsat omkostningerne ved en genopførelse til ca. 300 millioner euro.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Paris
Paris' historie
FC Dinamo București

FC Dinamo București (normalt bare kendt som Dinamo Bukarest) er en rumænsk fodboldklub fra hovedstaden Bukarest. Klubben spiller i landets bedste liga, Liga I, og har hjemmebane på stadionet Stadionul Dinamo. Klubben blev grundlagt i 1948 og har siden da vundet 18 rumænske mesterskaber og 13 pokaltitler og to super-cup titler.

Titler 

 Rumænske Liga (18): 1955, 1962, 1963, 1964, 1965, 1971, 1973, 1975, 1977, 1982, 1983, 1984, 1990, 1992, 2000, 2002, 2004, 2007

 Rumænske Pokalturnering (13): 1959, 1964, 1968, 1982, 1984, 1986, 1990, 2000, 2002, 2003, 2004, 2011

 Rumænske Super Cup: (2): 2005, 2012

Kendte spillere 
  Bogdan Stelea
  Florin Raducioiu
  Dorinel Munteanu 
  Viorel Moldovan
  Cosmin Contra 
  Adrian Mutu
  Gheorghe Popescu

Danske spillere 
  Ingen

Færøske spillere 
  Kaj Leo í Bartalsstovu (2016-): Angriber, skiftede 1. februar 2016 fra norske Levanger.

Europæisk deltagelse

Eksterne henvisninger 
 Klubbens officielle hjemmeside 
 Historie Dinamo 

Fodboldklubber i Rumænien
Etableret i 1948
Bukarest
FC Rapid București

FC Rapid Bucureşti (normalt bare kendt som Rapid Bukarest) er en rumænsk fodboldklub fra hovedstaden Bukarest. Klubben spiller i landets bedste liga, Liga I, og har hjemmebane på stadionet Stadionul Giuleşti. Klubben blev grundlagt den 25. juni 1923 og har siden da vundet tre rumænske mesterskaber og 13 pokaltitler.

Titler 

 Rumænske Liga (3): 1967, 1999, 2003

 Rumænske Pokalturnering (13): 1935, 1937, 1938, 1939, 1940, 1941, 1942, 1972, 1975, 1998, 2002, 2006, 2007

Kendte spillere 
  Ioan Viorel Ganea
  Daniel Pancu
  Răzvan Raţ 
  Daniel Niculae

Danske spillere 
  Ingen

Eksterne henvisninger 
Klubbens officielle hjemmeside 

Fodboldklubber i Rumænien
Etableret i 1923
Bukarest
FCSB

FCSB (tidligere kendt som FC Steaua Bukarest, men normalt Steaua) er en rumænsk fodboldklub fra hovedstaden Bukarest. Klubben spiller i landets bedste liga, Liga I, og har hjemmebane på stadionet Arena Nationala. Klubben blev grundlagt den 7. juni 1947 og har siden da vundet 26 rumænske mesterskaber, 24 pokaltitler og én Europa Cup for mesterhold. Dette gør dem til den mest vindende klub i rumænsk fodbold gennem historien.

Titler 

 Rumænske Liga (23): 1951, 1952, 1953, 1956, 1960, 1961, 1968, 1976, 1978, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 2001, 2005, 2006 , 2012 , 2013, 2014, 2015

 Rumænske Pokalturnering (26): 1949, 1950, 1951, 1952, 1955, 1962, 1966, 1967, 1969, 1970, 1971, 1976, 1979, 1985, 1987, 1988, 1989, 1992, 1996, 1997, 1999, 2004, 2005, 2011, 2015,2020

 Europa Cup for mesterhold (1): 1986

 UEFA Super Cup (1): 1986

Kendte spillere 
  Miodrag Belodedici
  Gheorghe Hagi
  Dan Petrescu
  Ilie Dumitrescu
  Marius Lăcătuş
  Gheorghe Popescu
  Adrian Ilie
  Daniel Prodan
  Dorinel Munteanu
  Bogdan Stelea

Danske spillere

Eksterne henvisninger 
Klubbens officielle hjemmeside 

 
Etableret i 1947
HNK Hajduk Split

HNK Hajduk Split (normalt bare kendt som Hajduk Split) er en kroatisk fodboldklub fra havnebyen Split i den sydligste del af landet. Klubben spiller i landets bedste liga, Prva HNL, og har hjemmebane på stadionet Poljud Stadion. Klubben blev grundlagt den 13. februar 1911 og har siden da vundet 9 jugoslaviske og seks kroatiske mesterskaber, samt ni jugoslaviske og fire kroatiske pokaltitler.

Titler 

 Kroatiske Liga (6): 1992, 1994, 1995, 2001, 2004, 2005
 Kroatiske Pokalturnering (8): 1993, 1995, 2000, 2003, 2010, 2013, 2022, 2023

 Jugoslaviske Liga (9): 1927, 1929, 1950, 1952, 1955, 1971, 1974, 1975, 1979
 Jugoslaviske Pokalturnering (9): 1967, 1972, 1973, 1974, 1976, 1977, 1984, 1987, 1991

Historiske slutplaceringer

Spillere

Nuværende hold

Kendte spillere 
  Stipe Pletikosa
  Slaven Bilić
  Igor Štimac
  Alen Bokšić
  Robert Jarni
  Niko Kranjčar

Danske spillere 
  Nikola Saric

Referencer

Eksterne henvisninger 

Klubbens officielle hjemmeside

Fodboldklubber i Kroatien
Etableret i 1911
Split
Nikolajevsk ved Amur

Nikolajevsk ved Amur (, ) er en by i Khabarovsk kraj i Rusland. Byen ligger 80 km fra Amurs munding, 650 km nordøst for Khabarovsk. Byen har et indbyggertal på 22.7722010. Nikolajevsk er hjemsted for fiskeri, fiskeindustri samt reparation af skibe. Desuden er der landbrugsproduktion i omegnen. Byen er uden landevejsforbindelser, så al transport sker med skib eller via byens lufthavn.

Historie 

Den russiske bosætning blev grundlagt som Nikolajevskij af Gennadij Nevelskoj 13. august 1850. Byen blev opkaldt efter zar Nikolaj I. Den fik byrettigheder og fik ændret navn til Nikolajevsk-na-Amure i 1856.

Byen blev en vigtig kommerciel havn og blev administrativt center for regionen indtil 1880, da guvernøren blev flyttet til Khabarovsk. Anton Tjekhov besøgte byen på sin rejse til Sakhalin i 1890 og bemærkede byens hurtige affolkning. Nikolajevsk kom ud af recessionen i 1896 i og med opdagelsen af guld og etableringen af laksefiskerier. 

Under Den russiske borgerkrig , hvor Nikolajevsk blev angrebet og besat af japanske tropper, faldt byens befolkning fra 15.000 til 2.000, efter at en lokal partisanleder havde jævnet byen med jorden og udvist den japanske minoritetsbefolkning.

Geografi

Klima 
I januar er gennemsnitstemperaturen -21 grader Celsius, mens den i juli måned ligger på 17 grader Celsius.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Officielle hjemmeside for Nikolajevs ved Amure  

Byer i Khabarovsk kraj
Invisius

Invisius er et dansk melodisk dødsmetal-band, dannet i 2006 i Ribe. Bandet har blandt andet været support for Mnemic, As We Fight, Urkraft og The Arcane Order.

I 2007 blev Invisius nomineret til "Årets talent" ved Danish Metal Awards, og medvirkede efterfølgende på den internationale serie af opsamlingsalbum, Kill City'''s sjette album med nummeret "Edge of Hostility".

 Medlemmer 
 Jakob Fall Hansen – vokal
 Jeppe Andersson – bas, støttevokal
 Jeppe Tobiasen – guitar
 Martin Bennetzen – guitar
 Nikolaj Fogh – trommer

 Diskografi 
 Studiealbum 
 2010: The Spawn of Condemnation 2011: Changes Demoer 
 2006: Dying Souls 2007: Edge of Hostility''

Referencer

Eksterne links 
 Officielle hjemmeside 
 
 

Metalgrupper fra Danmark
Melodisk dødsmetal-grupper
Musikgrupper fra 2006
Valgmøde

Et traditionelt valgmøde er en paneldiskussion mellem politikere fra flere partier og med et publikum til at stile spørgsmål til politikerne. 

Før tv-mediets gennembrud var valgmøder mere besøgt end i dag, hvor tv-mediet har taget publikum fra valgmøderne med debat på tv mellem politikkerne. Et valgmøde starter ofte med en præsentation af de deltagende politikker hvorefter de for at præsentere deres budskab indenfor en forud bestemt tidsramme, efter denne runde hvor politikkerne præsenterer deres politiske budskab er der spørgerunde fra salen publikum.

Politiske valg
New Jerseys guvernører

Dette er en liste over personer, der har været guvernør i delstaten New Jersey.

<div style="float:left;text-align:left;padding-right:15px">

Se også 
New Jersey
Demokratiske parti
Republikanske parti
Whig-partiet

Guvernører
Lister over personer
Seest Kirke

Seest Kirke er en sognekirke i Seest Sogn i Seest i den vestlige del af Kolding tæt ved Seest boldklub.

Seest Kirke er romansk med ombygninger fra renæssance og senmiddelalder.

Sognepræst i Seest Kirke er Anna-Sofie Arendt.

Menighedsrådsformand er Jonas Christensen.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Seest Kirke hos KortTilKirken.dk
 Seest Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)

Kirker i Kolding Kommune
Kirker i Haderslev Stift
Kirker i Ribe Amt
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Kolding
David Henrie

David Henrie (født 11. juli 1989) er en amerikansk skuespiller. Han er især kendt for at have spillet Larry i That's So Raven og Justin Russo i Wizards of Waverly Place (Magi på Waverly Place).

Personligt liv 
Henrie er født i Mission Viejo, Californien. Han voksede op i Phoenix, Arizona, og er bror til skuespiller Lorenzo Henrie. Han gik på Cheyenna Traditional School og er katolik. Ifølge hans hjemmeside kommer han fra en "stor, støjende italiensk familie".

Karriere 
I 6-års alderen, underskrev Henrie kontrakt med et SAG bureau i Phoenix og begyndte at gå til prøver. Da han var 9 anbefalede en vejleder under reklameoptagelse i Scottsdale, at Henrie flyttede til LA. Den sommer, i 10-års alderen, flyttede han med familien til Hollywood. Henrie lavede sine to første nationale reklamer. Han spillede skøre rektor i reklamer for Burger King og Quaker Oats. Henrie fik sin første rolle som medspiller i TV-showet Providence, og fik en gæsterolle på premiere episoden af Without a Trace.

I 13-års alderen fik Henrie sit første store gennembrud i en almindelig rolle som Petey Pitt på FOX sitcom The Pitts. Derefter fik Henrie en ledende rolle i Hallmark filmen, Monster Makers med Linda Blair og George Kennedy. Han fik tilbudt, at komme tilbage til en anden Hallmark film for at spille en rolle i Dead Hollywood Mom's Society.

I 18-års alderen fik Henrie rollen som Justin Russo i en Disney Channel Original Series, Wizards of Waverly Place (Magikerne på Waverly Place). Showet fik premiere den 12. oktober, 2007. Efter at have involveret sig i Disney Channel, konkurrerede Henrie i 2008's Disney Channel Games. Han var holdkaptajn for det Grønne Hold, (Green Team) også kendt som the Cyclones. Han har en rolle i en Disney Channel Original Movie Dadnapped. Før hans nuværende rolle i Magikerne havde han en tilbagevendende rolle i That's So Raven som Cory's ven Larry. Henrie havde også en tilbagevendende rolle i How I Met Your Mother, hvor han spiller den hovedrollens fremtidssøn.

Eksterne henvisninger 

 
 

Skuespillere fra Californien
Slaget ved Franklin

Slaget ved Franklin kan henvise til

Første slag ved Franklin, 10. april 1863 – Et slag i den amerikanske borgerkrig.
Andet slag ved Franklin, 30. november 1864 – Del af Franklin-Nashville-kampagnen i den amerikanske borgerkrig.
Vjazemskij

Vjazemskij (russisk: Вя́земский) er en by i Khabarovsk kraj i det sydøstlige Rusland. Den ligger omkring 100 km sydvest for Khabarovsk, ved floden Ussuri og grænser mod Kina. Byen har et indbyggertal på 15.760 (folketælling 2002), 18.426 (folketælling 1989)

Vjazemskij blev grundlagt i 1894 som en bosættelse ved jernbanestationen Vjazemskaja (russisk: Вя́земская). Den fik status som bymæssig bebyggelse i 1938, og bystatus i 1951.

Referencer

Byer i Khabarovsk kraj
Helle Nielsen

Helle Nielsen (født 22. juni 1946 i København) er en dansk forhenværende skuespillerinde. Hun er tvillingesøster til skuespillerinden Lykke Nielsen. I modsætning til søsteren fortsatte hun ikke som skuespiller, men fik sig i stedet en almindelig civil karriere. Hun er gift med Fritz Svanholm. 

De to søstre var i begyndelsen af 1960'erne kendt som "Helle og Lykke" ved flere lejligheder, bl.a. ved en modelopgave for en konkurrence i ugebladet Hjemmet.

Filmografi 
Andre folks børn (1958)
Flemming og Kvik (1960)
Hold da helt ferie (1965)
Ih, du forbarmende (1966)

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Personer fra København
C3 Ledelse og Økonomi

C3 ledelse og økonomi (tidligere Civiløkonomerne) var en landsdækkende service- og interesseorganisation for personer med faglig interesse og kompetence inden for ledelse og økonomi. C3 havde 15.000 medlemmer da organisationen fusionerede med Djøf i 2009.

C3 udgav medlemsbladet forskningstidsskriftet "Ledelse & Erhvervsøkonomi" som nu udgives af Djøf.

Eksterne henvisninger 
Djøfs hjemmeside

Fagforbund under AC
Vibeke Vasbo

Vibeke Vasbo (født 9. juli 1944 i Tandslet på Als) er en dansk skønlitterær forfatter og kvindesagsforkæmper.

Vibeke Vasbo var i 1970'erne meget aktiv i rødstrømpebevægelsen og senere i Lesbisk Bevægelse. Hun var blandt initiativtagerne til Femølejren og stærkt engageret i kampagnen for fri abort. Hun har arbejdet som kranfører, sygehjælper og lærer. I 1976 debuterede hun med bogen Al den løgn om kvinders svaghed og derefter har hun gjort sig gældende både med romaner, noveller og digte. Organisatorisk har hun også været aktiv i Dansk Forfatterforening.

Søster til arkæologen og historikeren Else Roesdahl.

Bibliografi 
 1976: Al den løgn om kvinders svaghed
 1980: Efterårsferie ved fjorden, novelle
 1980: Måske har jeg haft en anelse, digte
 1981: Sygehjælper i æbletræernes blomstringstid, novelle
 1982: Den enøjede killing, novelle
 1984: Miraklet i Amalfi, roman
 1985: Anna-Amanda, novelle
 1990: Det er det, jeg siger: Man vil begå mord!, novelle
 1991: Hildas sang, historisk roman fra 600´årenes England, roman
 1993: Glæden ved at kigge ud ad vinduet, essay
 2004: Artemis, beretningen om en kat
 2008: Der mangler en sang om solsorten, roman

Ekstern henvisning 

Romanforfattere fra Danmark
Novelleforfattere fra Danmark
Digtere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
LGBT-personer
Personer i Kraks Blå Bog
Personer fra Als
Fort d'Aubervilliers (metrostation)

Fort d'Aubervilliers er en station på linje 7 i metronettet i Paris. Den blev åbnet den 4. oktober 1979. 

Stationen i Aubervilliers blev opkaldt efter et af de seksten forter, som blev bygget som en første forsvarsring udenfor Paris' bymure i årene 1841-45. Denne ring blev lagt i  et kanonskuds afstand fra byens mure.

Trafikforbindelser

Eksterne henvisninger 

Fort d'Aubervilliers
Fort d'Aubervilliers