kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Old Etonians F.C.

Old Etonians Football Club er en engelsk fodboldklub, hvis spillere er tidligere elever på Eton College.

Klubben blev grundlagt af Lord Kinnaird, og Old Etonians var den sidste amatørklub, der vandt FA Cup'en, da de den 25. marts 1882 besejrede Blackburn Rovers med 1-0 i finalen på Kennington Oval. Året efter tabte de 2-1 efter forlænget spilletid til en anden Blackburn-klub, Blackburn Olympic.

I alt nåede klubben FA Cup-finalen seks gange på ni år mellem 1875 og 1883, hvoraf de vandt de to – i 1879 og 1882. Klubben leverede også et antal spillere til Englands fodboldlandshold, herunder tre i en kamp mod Wales i 1879.

Nutildags er Old Etonians medlem af Amateur Football Alliance og stiller med tre hold i Arthurian League. Klubbens førstehold har vundet ligaens Premier Division to gange.

Titler 
FA Cup: Vindere 1879, 1882. Finalister 1875, 1876, 1881, 1883.
Arthurian League
Premier Division: Vindere 1992-93, 2004-05
Division 1: Vindere 1985-86
Division 2: Vindere 1992-93, 1997-98, 1999-2000, 2003-04 (2.-holdet)
Division 3: Vindere 1995-96, 2004-05 (3.-holdet)
Division 4: Vindere 1989-90, 1993-94 (4.-holdet)
Arthur Dunn Cup: Vindere 2004-05

Landsholdsspillere 
Adskillige Old Etonians-spillere spillede landskampe for England, enten mens de repræsenterede Old Etonians eller senere i deres karriere. Følgende otte elever spillede for England, mens de repræsenterede klubben (man antallet af landskampe mens de repræsenterede Old Etonians): 
Rupert Anderson (1 landskamp)
Lindsay Bury (1)
Edward Christian (1)
Arthur Dunn (2)
Harry Goodhart (3)
Robert Cunliffe Gosling (5)
John Hawtrey (2)
Herbert Whitfeld (1)

Anderson, Bury og Whitfeld spillede deres landskamp i samme kamp, den 18. januar 1879 mod Wales, hvor Whitfeld scorede i 2-1-sejren.

Andre Old Etonians-spillere spillede senere for England, bl.a.:
Alexander Bonsor
Percy de Paravicini 
Alfred Lyttelton
Reginald Macaulay
Cuthbert Ottaway
John Frederick Peel Rawlinson
Thomas Clough OE

Klubbens grundlægger Lord Kinnaird optrådte én gang for Skotlands fodboldlandshold i 1873, den anden landskamp nogensinde.

Kilder / eksterne henvisninger 
Arthurian League – Old Etonians
Football Club History Database – Old Etonians

Noter 

Etableret i 1871
Fodboldklubber i England
Hans Christian Andersen Litteraturpris

Hans Christian Andersen Litteraturpris er en dansk international litteraturpris. Prisen er indstiftet af H. C. Andersen Litteraturpris Komitte og består af et kontant pengebeløb samt bronzeskulpturen "Den Grimme Ælling" udført af billedhuggeren Stine Ring Hansen samt et diplom "The Beauty of the Swan"

Formålet er at hylde H.C. Andersens indflydelse på forfattere i hele verden ved at udvælge prismodtagere, hvis forfatterskab kan knyttes til H.C. Andersens navn og livsværk f.eks. gennem genremæssige ligheder eller fortællekunstneriske kvaliteter.

I 2010 blev prisen på 500.000 kroner tildelt forfatteren J.K. Rowling som har skabt den verdenskendte Harry Potter-figur, og hun fik i den anledning en plakette med sit navn sat op i H.C. Andersens Hus i Odense.

Traditionen er desuden at der komponeres et nyt stykke musik til den pågældende prisvinder. Musik som bliver uropført under ceremonien. Prismodtageren giver til gengæld en gæsteforelæsning enten på Syddansk Universitet i Odense, i Odense Koncerthus eller i Rådhushallen på Odense Rådhus.

Prismodtagere 
 2007: Paulo Coelho
 2010: J.K. Rowling
 2012: Isabel Allende
 2014: Salman Rushdie
 2016: Haruki Murakami
 2018: A. S. Byatt
 2020 (uddelt i 2022): Karl Ove Knausgård

Se også 
 H.C. Andersen-medaljen
 H.C. Andersen-Samfundet
 Hans Christian Andersen

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Hans Christian Andersen Litteraturpris Website
 Isabel Allende bekommt dänischen Andersen-Preis (tysk)

H.C. Andersen
Litteraturpriser fra Danmark
Odense Kommune
Oxford University A.F.C.

Oxford University Association Football Club er en engelsk fodboldklub, der repræsenterer University of Oxford.

Klubben blev dannet i 1872 og havde sin storhedstid i 1870'erne, hvor den vandt FA Cup'en i 1874 efter en finalesejr på 2-0 mod Royal Engineers og yderligere tre gange nåede finalen – i 1873, 1877 og 1880, som også var det sidste år, holdet deltog.

Klubben Pegasus AFC fra 1950'erne blev dannet ud fra Oxford University AFC's og Cambridge University AFC's hold.

Landsholdsspillere

England 
22 OUAFC-spillere har spillet for Englands fodboldlandshold, inkl. tre spillere på det hold, der spillede i den første FIFA-anerkendte landskamp, Frederick Chappell, Arnold Kirke-Smith og Cuthbert Ottaway.

Den komplette liste over engelske landsholdsspillere (med antallet af landskampe opnået som OUAFC-spiller) er:

 John Bain (1 landskamp)
 Arthur Berry (1)
 Francis Birley (1)
 William Bromley-Davenport (2)
 Frederick Chappell (1)
 Edmund Currey (2)
 Tip Foster (1)
 Henry Hammond (1)
 Elphinstone Jackson (1)
 Arnold Kirke-Smith (1)
 Robert Stuart King (1)
 William Oakley (4)
 Cuthbert Ottaway (2)
 Percival Parr (1)
 George Raikes (4)
 William Rawson (2)
 G.O. Smith (7)
 Robert Vidal (1)
 Percy Walters (2)
 Leonard Wilkinson (2)
 Claude Wilson (1)
 Charles Wreford-Brown (1)

Wales 
De følgende fem spillere har repræsenteret Wales' fodboldlandshold, mens de var registreret i Oxford University AFC:
 Sydney Darvell (2)
 William Evans (2)
 Alexander Jones (1)
 Hugh Morgan-Owen (2)
 Morgan Morgan-Owen (5)

Kilder / eksterne henvisninger 
 Oxford University Association Football Club

Noter 

Etableret i 1872
Fodboldklubber i England
University A.F.C.
University of Oxford
Ludvig Vibe

Frederik Ludvig Vibe (født 26. september 1803 i Bergen, død 21. juni 1881 i Kristiania) var en norsk skolemand, søn af Niels Andreas Vibe, bror til Andreas Vibe.

Vibe tog filologisk embedseksamen 1827 og blev 1831 lektor, 1838 professor i græsk filologi. 1848—72 var han rektor ved Kristiania Katedralskole. Han var en af grundlæggerne af Christianiaposten, som han redigerede 1848—53 sammen med Carl Arntzen i strengt konservativ and. Han har forfattet nogle filologiske afhandlinger og udmærkede sig som smagfuld oversætter af græske dramer (Aristofanes, Fuglene 1856, og Aischylos, Prometeus i lænker 1869).

Kilder 
 

Skolefolk fra Norge
Filologer fra Norge
Klassiske filologer
Ansatte ved Oslo Universitet
Chefredaktører fra Norge
Oversættere fra Norge
Dansksprogede forfattere fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Personer fra Bergen
Ludvig
Andreas Vibe

Andreas Vibe (født 3. maj 1801 i Kristiansand, død 24. november 1860 i Kristiania) var en norsk officer og topograf, søn af Niels Andreas Vibe, bror til Ludvig Vibe.

Vibe blev officer 1815 og var 1853 nået op til at blive surnumerær major i Ingeniørbrigaden. Vibe var 1826 medlem af grænsereguleringskommissionen, var 1828—31 trigonometrist ved den nordlandske kystopmåling og var fra 1836 detaljør og assistent ved den geografiske opmåling. 1832—48 konstruerede han ifølge opdrag af det offentlige 10 specialkort og 2 generalkort over den nordlige kyst og 1851—56 5 specialkort og 1 generalkort over kysten fra den svenske grænse til Kristiansand. Sine erindringer fra kystmålinger har Vibe nedlagt i nogle spredte skitser (udgivne 1860), og efter hans død udkom Højdemaalinger i Norge fra 1774 til 1860. I samtiden sattes han meget højt for sine æstetiske interesser; for scenen bearbejdede og oversatte han flere franske lystspil, og han var stadig på færde med lystige viser, der fra vennelag og snævrere kredse trængte ud i almenheden.

Kilder 
 

Officerer fra Norge
Kartografer fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Personer fra Kristiansand
Andreas
Niels Andreas Vibe

Niels Andreas Vibe (født 12. juli, døbt 20. juli 1759 i Rollag i Numedal, død 9. september 1814 i Kristiania) var en norsk generalkrigskommissær der tilhørte den danske adelsslægt Vibe. Han var søn af major Johan Christian Vibe(1713–1764) og Anne Cathrine Pihl (1725–1773) og yngre broder til digteren Johan Vibe, til amtmanden på Island Joachim Christian Vibe, samt til generalkrigskommissær Ditlev Vibe.

Vibe blev 1777 elev ved Den Militære Matematiske Skole i Christiania og fik ved afgangseksamen herfra 1780 som den bedste af sit kuld medaljen "For Dyd og Flittighed". Han blev ansat som sekondløjtnant à la suite i Akershusiske Dragonregiment med anciennitet fra 1779, men blev først 1789 virkelig sekondløjtnant, fik 1790 premierløjtnants karakter og avancerede 1792 til virkelig premierløjtnant. Imidlertid var han allerede 1781 bleven antagen ved Norges militære opmåling og arbejdede med et par års afbrydelse, under hvilke han assisterede sin ældre broder, Ditlev Vibe, ved geodætiske beregninger som detaljør til og med 1787; fra 1788 arbejdede han som trigonometrist ved opmålingen og fik fast ansættelse i denne egenskab 1790. Indtil 1799 fuldførte han nu den af broderen påbegyndte triangelrække for kystmålingen mellem Trondhjem og Frederikshald. I 1795 fik Vibe karakter af overkrigskommissær med løfte om krigskommissærembede i Norge, når et sådant blev ledigt. Dette indtraf 1798, da han blev krigskommissær i Christianssands Stift. I 1802 blev han amtmand i Nordre Bergenhus Amt med bolig i Bergen. Under sit ophold i denne by blev han præses i det bergenske "Nyttige Selskab", og ved sin afrejse fra byen dettes første æresmedlem. Ligeledes blev han præses for den bergenske distriktskommission i "Selskabet for Norges Vel", første direktør for en i Bergen oprettet realskole og for det bergenske "Harmoniske Selskab". I 1811 blev han virkelig generalkrigskommissær for Land- og Søetaten i Norge samt 3. deputeret i det kongelige norske kommissariatskollegium og tilflyttede nu Kristiania, hvor han tillige udnævntes til 1. medlem af den kongelige kommissariatskommission. I 1814 blev han assessor i den for Norge oprettede overkriminalret, i maj samme år kammerherre hos den nyvalgte konge, Christian Frederik. Vibe var en både med ånd og kanske end mere hjerte rigt udstyret personlighed og karakteriseres af en samtidig, professor Frederik Sneedorff, som "et vittigt, jævnt og interessant Menneske".

Kilder 

 

Officerer fra Danmark-Norge
Nordmænd i 1700-tallet
Nordmænd i 1800-tallet
Niels Andreas
Kammerherrer fra Norge
Otto Jensen (teolog)

Otto Jensen (født 11. september 1856 på Kongsberg, død 26. februar 1918 på Hamar) var en norsk gejstlig, far til Eivind Berggrav.

Jensen blev student 1874, cand. theol. 1879. Han studerede 1881—82 i Tyskland og blev 1883 adjunkt i Stavanger. Fra lærergerningen gik han 1889 over i gejstlig virksomhed som residerende kapellan i Berg, Smålenene. I samme egenskab forflyttedes han 1899 til Petri Menighed i Stavanger, 1905 blev han sognepræst i Skjeberg. Som frugt af sine fortsatte teologiske studier holdt han 1896 en række forelæsninger over dogmatik ved universitetet og deltog i de teologiske eksamener. I 1898 kreeredes han til dr.theol. med en afhandling Om Soning og Forsoning og udgav senere en del teologiske afhandlinger, der viste, at han stod et moderne standpunkt i teologien nær. Herved var opmærksomheden blevet henledt på ham, da det gjaldt inden for regeringen at løse en ved universitetet opstået kirkelig dogmatisk kontrovers. der blandt andet fik udslag i en bitter strid om besættelsen af et par ledige teologiske professorembeder. Således kom han den 27. januar 1906 til at afløse den strengt ortodokse Christopher Knudsen som Ministeriet Michelsens kirkestatsråd. Som sådan tog han afsked samtidig med Christian Michelsen 28. oktober 1907 og blev udnævnt til sit tidligere embede som sognepræst til Skjeberg. Denne stilling indehavde han, indtil han 1913 blev stiftsprovst i Kristiania. I 1916 fik han de fleste stemmer ved bispevalget for Bjørgvin Bispedømme, men afslog trods Kirkedepartementets indtrængende henstilling at lade sig udnævne til dette embede. Det følgende år modtog han kaldelsen til Hamar bispestol, men kom blot få måneder til at virke i sin nye stilling.

Kilder 
 

Biskopper fra Norge
Kirkeministre fra Norge
Londons byområde

Londons byområde eller Greater London Urban Area er en konurbation med sammenvoksede byer omkring London, England. Regionen inkluderer Greater London og nogle mindre områder udenfor Greater London. Dets ydre grænser defineres af Metropolitan Green Belt og er derfor meget mindre end Londons pendlerbælte.

Regionen havde i 2005 et beregnet indbyggertal på 8.505.000. og dækkede et areal på 1.623,3 kvadratkilometer i 2001.

Inkluderede områder 
Anno 2001 bestod byområdet ifølge Office for National Statistics af følgende dele:

Greater London (bydele) 
Indenfor Greater Londons område er der 33 London boroughs eller bydele:
 Barking and Dagenham
 Barnet
 Bexley
 Brent
 Bromley
 Camden
 Croydon
 Ealing
 Enfield
 Greenwich
 Hackney
 Hammersmith and Fulham
 Haringey
 Harrow
 Havering
 Hillingdon
 Hounslow
 Islington
 Kensington and Chelsea
 Kingston upon Thames
 Lambeth
 Lewisham
 City of London
 Merton
 Newham
 Redbridge
 Richmond upon Thames
 Southwark
 Sutton
 Tower Hamlets
 Waltham Forest
 Wandsworth
 City of Westminster

Udenfor Greater London (forstæder) 
Udenfor Greater London (forstæder):
 Banstead/Tadworth
 Caterham og Warlingham
 Cheshunt
 Dartford
 Egham
 Epsom and Ewell
 Esher/Molesey
 Gravesend
 Hemel Hempstead
 Hoddesdon
 Leatherhead
 Loughton
 Northfleet
 Staines
 Sunbury-on-Thames
 Walton-on-Thames og Weybridge
 Watford
 Woking/Byfleet

Se også 
 Londons pendlerbælte

Referencer

Eksterne henvisninger 
 National Statistics – Key Statistics for urban areas in the South East

Greater London
Byområde
Byer i England
Al Minya (guvernement)

Al Minya (arabisk: محافظة المنيا) er  et guvernement i den centrale del af Egypten ved vestbredden af Nilen.
Det har 4.481.879 indbyggere, og et areal på  2,262 km2 (2010). Guvernementet administreres fra byen Al Minya, der i 2006 havde 235.234 indbyggere. Andre større byer er Mallawi og Samalut.

Al Minya grænser mod nord til guvernementet Bani Suwaif ,mod øst til Al-Bahr al-Ahmar, mod syd til Asyut og  Al Wadi al Jadid og mod vest til guvernementet Al Jizah.

Området rummer mange arkæologiske fundsteder fra alle Egyptens perioder.

Eksterne kilder og henvisninger

Egyptens guvernementer
Fakultativt tog

Et fakultativt tog er et tog, der er medtaget i jernbanernes interne køreplan, tjenestekøreplanen, men som kun kører, når det tillyses, dvs. gives besked om at det skal køre. I modsætning til særtog er det tog, man på forhånd regner med skal køre, men hvor man i modsætning til de almindelige plantog ikke nødvendigvis ved på hvilke dage eller i hvilket omfang. Ved at optage dem i tjenestekøreplanen på forhånd er man imidlertid forberedt på dem.

Der skelnes mellem fakultative persontog, godstog og materieltog, i det formålene for de enkelte dog kan være vidt forskellige. Fakultative persontog kan være ekstrakørsel i forbindelse med store messer eller sportsstævner eller særlige tog i forbindelse med lejrskoler. Fakultative godstog kan være aktuelle, hvis mængden af gods varierer, så der måske ikke er brug for lige mange godstog hver dag og i perioder måske slet ikke. Fakultative materieltog kan være kørsel til og fra værksteder eller prøvekørsler. Endelig kan der for alle varianter være tale om særlige planer til brug ved uregelmæssigheder, f.eks. hvis kraftigt snefald gør det umuligt at følge de normale køreplaner.

Togforbindelser
Nordhausen

Nordhausen er en by i Thüringen i Tyskland. Den ligger i det sydlige Harzen og er hovedbyen i Landkreis Nordhausen. Den var engang kendt for en stor tobaksproduktion, og den er stadig kendt for spiritusmærket Nordhäuser Doppelkorn. 

Byer i Thüringen
Harzen
Frie rigsstæder
Den Nedersaksiske Rigskreds
Arsenal F.C. sæson 2011-12

2003–04 sæsonen er Arsenal F.C 20 sæson i Premier League. Det er samtidig klubbens 125 års jubilæumssæson.

Trup statistik

Kampe

Pre-season 

Sidst opdateret: 31. juli 2011Source: Arsenal F.C.

Turneringer

Premier League 

Sidst opdateret: 13. maj 2012Source: Arsenal F.C.Note: Premier League fixtures not listed due to copyright

Last updated: 10 December 2011Source: Arsenal F.C.Note: Premier League fixtures not listed due to copyright

UEFA Champions League

Play-off round

Gruppespil

Knockout fase

Round of 16 

Note: Draws for the last 16 are to be made on 16 December 2011

Sidst opdateret: 6. december 2011Source: Arsenal F.C.

FA Cup 

Sidst opdateret: 7. december 2011Source: Arsenal F.C.

League Cup 

Last updated: 29 November 2011Source: Arsenal F.C.

References

External links 
 Arsenal 2011-12  on statto.com

2011-12
Engelske fodboldklubbers sæson 2011-12
Cookøernes håndboldlandshold (herrer)

Cookøernes håndboldlandshold for mænd er det mandlige landshold i håndbold for Cookøerne. Det repræsenterer landet i internationale håndboldturneringer. Der er konkurrence på internationalt plan på lige fod med de nationale hold fra andre stater.

Resultater

Oceanienmesterskabet i håndbold

Eksterne henvisninger 
 Profil på National Handball Teams.com 

Sport i Cookøerne
Herrehåndboldlandshold
Ny Kaledoniens håndboldlandshold (herrer)

Ny Kaledoniens håndboldlandshold for mænd er det mandlige landshold i håndbold for Ny Kaledonien. Det er associerede medlemmer af OCHF. Af deres største meritter er at de fik en andenplads ved Oceania Nations Cup i 2004 og 2006, mens at det fik en førsteplads i 2008.

Resultater

Oceania Nations Cup 
 2004: 
 2006: 
 2008: 

Håndboldlandshold (herrer)
Herrehåndboldlandshold
Imants Ziedonis

Imants Ziedonis (født 3. maj 1933 i Ragaciems i Letland, død 27. februar 2013) var en lettisk digter, publicist, forfatter, oversætter og politiker. Han var én af de mest populære eventyrforfattere i det lettiske sprog.

Ziedonis afsluttede Tukums 1. mellemskole i 1952 og fjernstuderede indtil 1959 ved Letlands Statsuniversitets historie- og filosofifakultet. Senere studerede han ved Maxim Gorkij Literaturinstitutet i Moskva. Ziedonis havde under studietiden forskellige jobs – fra bibliotekar til vejarbejder. Hans første digtsamling "Zemes un Sapņu Smiltis" (Jord og drømmesand) udkom i 1961.

Imants Ziedonis udnævntes i 1977 til Lettiske SSR folkedigter, og var en lysende politisk aktivist under den lettiske uafhængigheds opvågningstid i sen-1980'erne. Han var siden den 12. april 1995 Storofficer af Trestjerneordenen.

Kilder

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 Biografi hos Latvijas ļaudis  

Novelleforfattere fra Letland
Digtere fra Letland
Politikere fra Letland
Storofficerer af Trestjerneordenen
Oversættere fra Letland
Skønlitterære forfattere fra Sovjetunionen
Digtere fra Sovjetunionen
Publicister
Eventyrforfattere
Børnebogsforfattere fra Letland
Al Qahirah

Al Qahirah eller Guvernementet Kairo (arabisk: القاهرة) er et guvernement i den nordlige del af Egypten, med 7.137.218 indbyggere, og et areal på 214 km2. Dens hovedstad er landets hovedstad Kairo.

Området grænser mod nord til guvernementet al-Qalyubiyah og Ash Sharqiyah, mod øst til Al Isma'iliyah og As Suways mod syd og vest Al Jizah. Til guvernementet hører byens centrum, og den gamle bydel på Nilens østbred, men bydelene vest for Nilen ligger i guvernementet Al Jizah.

Eksterne kilder og henvisninger 

Egyptens guvernementer
Lützhøft

Lützhøft er en landmands- og præsteslægt, der stammer fra Angel og føres tilbage til gårdejer Jes Lützhøft (1694-1764) i Kisby, der måske nedstammer fra en Hüfner af samme navn (1610-1705) i Skålby. Jes Lützhøfts søn, forpagter af Sandagergård Ditlev Christian Lützhøft (1733-1787) var fader til kancelliråd, by- og herredsfoged i Thisted Jes Lützhøft (1771-1838) — hvis søn var agent, prokurator og landstingsmand Hans Ditlev Lützhøft (1798-1858) til Tandrup — og møller Nicolaus Lützhøft (1768-1826), der blandt andre havde sønnen kancelliråd, forvalter af Alkestrup, landvæsens- og tiendekommissær, prokurator Hans Henrik Lützhøft (1791-1852). Denne var fader til prokurator Lauritz Nicolaus Lützhøft (1820-1882) og til Holten Frederik Lützhøft (1822-1903), der til 1864 var sognepræst i Bylderup, og derefter til Ørsted og Dåstrup. Han var fader til stiftsprovst i Odense Hans Henrik Holten Lützhøft (1857-1943), til lægen Frederik Jansen Holten Lützhøft (1858-1935) og maleren, kunstkritikeren Laurids Nicolaus Holten Lützhøft (1864-1928) og til forstander for Det Kongelige Opfostringshus Carl Christian Holten Lützhøft (1869-1939). Stiftsprovst Hans Henrik Holten Lützhøft var fader til direktør Holten Lützhøft (1884-1954).

Hans Ditlev Lützhøft til Tandrup var fader til Jes Eske Christian Lützhøft (1829-1876), som arvede Tandrup, og som var fader til Hans Hendrik Ditlev Lützhøft (1859-1946). Han var fader til Folmer Christian Eske Lützhøft (1890-1964), som var fader til Hans Christian Preben Lützhøft, der var den sidste ejer af Tandrup i Lützhøft-slægten.

Et senere medlem af slægten er skuespiller Morten Lützhøft (født 1963).

Kilder 
 Albert Fabritius, "Lützhøft", i: Povl Engelstoft & Svend Dahl (red.), Dansk Biografisk Leksikon, København: J.H. Schultz Forlag 1932-44.
 Hans Holten Lützhøft: Slægten Lützhøft 1610-1936, 1936.
 Tandrups ejerkronologi

 
Slægter fra Danmark
Hans Ditlev Lützhøft

Hans Ditlev Lützhøft (30. oktober 1798 i Gierslev Sogn – 13. marts 1858 i København) var en dansk handelsmand, godsejer (i samtiden også kaldt proprietær) og politiker.

Lützhøft var søn af kancelliråd Jes Lützhøft (1771-1838) og søgte først embedsvejen, men efter få år i købstadens tjeneste som sin fars fuldmægtig, blev han strandingskommissær, samtidig med at han drev handelsvirksomhed sammen med sin svoger F.C. Bendixsen (1803-1872), som var engelsk, fransk, hollandsk og spansk konsul, som tildeltes den spanske Isabellaorden, og som blev spansk adelsmand. Sammen grundlagde de i 1834 den tobaksfabrik, som i mange år lå i Skovgade. Deres initiativrige virksomhed var med til at løfte byens handelsstand, og Lützhøft endte som kgl. handelsagent, prokurator og kgl. svensk-norsk vicekonsul. Lützhøft boede først i Vestergade, men flyttede siden til Østergade, hvor hans købmandsgård også rummede byens klub. Foruden gården i Østergade ejede han landstedet Christianslyst nord for byen.

I 1848 overtog Hans Ditlev Lützhøft desuden herregården Tandrup for 70.000 rigsdaler og begyndte straks en ombygning af ladegården, også kostalden blev ombygget. 1850 blev der bygget nyt sønderhus, indrettet til bl.a. vognremise, folkeværelser, hestestald, fåresti m.m.

Lützhøft blev i 1848 valgt til Den Grundlovgivende Rigsforsamling for Thisted med 185 stemmer. Fra 27. september 1854 og indtil sin død 1858 sad han i Landstinget valgt som 3. landstingmand for 3. landstingskreds, hvor han havde erstattet den udtrådte gårdejer Jens Nørgaard.

5. november 1824 ægtede han i Vestervig Kirke Marie Elise "Lise" Bendixsen (17. juli 1806 i Randers – 8. december 1897 i København), datter af Eske Bendixen og Marie Elisabeth Fischer.

Referencer

Kilder 
 Opslag i Dansk Demografisk Database
 Slægtsside

Hans Ditlev
Godsejere fra Danmark
Medlemmer af Den Grundlovgivende Rigsforsamling
Landstingsmedlemmer i 1850'erne
Jurister fra Danmark
Købmænd fra Danmark
Fabrikanter fra Danmark
Henri Regnault

Alexandre Georges Henri Regnault (født 30. oktober 1843 i Paris, død 19. januar 1871 sammesteds) var en fransk maler. Han var søn af fysiker Henri Victor Regnault.

Liv og virke 
Som elev af Cabanel og Lamothe vandt han i 1866 Rom-prisen. Efter ophold i
Italien tog han i 1866 til Spanien, hvor han malede rytterbilledet af General Prim i 1869. Maleriet findes i dag på Louvre. Prim selv var utilfreds med det og vægrede sig ved at modtage det.

Regnault udførte i Rom og i Spanien—Marokko »Judith
og Holofernes«, som kan ses på museum i Marseille. Han udførte det bloddryppende »Salome« i 1869. Maleriet »Henrettelse uden Dom«, som kan ses på Louvre, og hans studier af arabiske heste og ryttere var ligeledes bemærkelsesværdige værker.

Krigsulykker førte
ham til Paris.

Efter hans død hævedes hans kunstnernavn, ombølget af patriotisme.

Kilder 

 

Malere fra Frankrig
Personer fra Paris
Franskmænd i 1800-tallet
Salmonsens
Modtagere af Prix de Rome for maleri