kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Banjica koncentrationslejr

Banjica var en koncentrationslejr oprettet af Nazi-Tyskland under 2. verdenskrig i det besatte Serbien, der er opkaldt efter Beogradforstaden af samme navn. Koncentrationslejren anvendtes i starten som et fængsel for gidsler, men senere omfattede de internerede jøder, serbere, romaer, tilfangetagne jugoslaviske partisaner og andre modstandere af det tredje Rige. Lejrens registre opregner navnene på 23.637 fanger, hvoraf 4.286 blev henrettet eller døde.

Lejren var i funktion fra juni 1941 til september 1944. Den blev ledet af tyske besættelsesmagt, under kommando af Gestapoofficer Willy Friedrich, sammen med Srpska državna straža (). Den serbiske administrator var Svetozar Vujković, en førkrigs politibetjent, hans stedfortræder var Đorđe Kosmajac, begge var berygtede for deres sadisme.

De første, der blevet henrettet som repressalie i slutningen af juni -41, var "kommunister og jøder". Den første massehenrettelse i Banjica fandt sted den 17. december 1941, hvor 170 fanger blev skudt.

Koncentrationslejrens drift 

Lejren var især beregnet for serbere anklaget for at være kommunister, royalister, eller på anden måde modsætte sig besættelsen, selv om 900 jøder og 300 romaer også passerede gennem lejren i løbet af krigen. Fangerne blev indbragt af tyske styrker og Serbisk særlige politi. De serbiske vagter rapporteres at have været endnu mere brutal end den tyske besættelsesmagt overfor de indsatte. Serbisk "sonderpolizei", ledet af Ilija Paranos og Bozidar Bećarević, indbragte 4.456 fanger, af dem blev 1.409 henrettet, 31,6% af det samlede dødstal i koncentrationslejren. Resten blev indbragt af tyske styrker, hovedsageligt SS, 11.311 anholdt, af dem blev 1.872 dræbt, og Gestapo 1.773 anholdt, af dem blev 326 dræbt. Før henrettelsen blev de fleste forhørt og tortureret på den mest brutale måde.

Landsbyen Jajinci nær Beograd fungerede som en henrettelsesplads for fangerne fra Banjicalejren. Nogle kilder beretter om massemord på 250-450 jøder, der blev henrettet den 17. oktober 1941 på et sted kaldet Trostruki surduk, blev bragt dertil fra Banjica koncentrationslejr.

En af fangerne i Banjicalejren var Toma Petrović, som var den britiske ambassadørs chauffør, der forsøgte at skjule en mængde våben og sprængstoffer, der var blevet efterladt i den britiske ambassade anlæg, men blev forrådt til Gestapo.

De indsatte blev tilbageholdt af Beograd civile administration, den serbiske National Guard, Dimitrije Ljotics frivillige enheder og serbiske retter fra hele landet. Gestapo, serbisk særlig politistyrke og den serbiske National Guard begået talrige masse skyderier.
Flere tusinde fanger blev braget til lejren iMauthausen og Auschwitz.

Mindesmærke for de dræbte 

Et første mindesmærke blev rejst i 1963 på et område uden offentlig adgang. I 1983 blev mindesmærket udvidet og museet åbnet for almindelige besøgende. I Banjicamuseets findes mange objekter, der tilhørte de indsatte, blandt andet fotos, tegninger og håndlavede kunstværker, udstillet.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Belgrade City Museum: Museum of Banjica concentration camp  (hentet 2013-04-09) 

Koncentrationslejre i Serbien
Etableret i 1941
Ophørt i 1944
Waldemar Bache

Jørgen Waldemar Assenius Bache (12. februar 1860 i Bogense – 3. april 1932 om bord på M/S Java i Det Røde Hav på hjemrejse fra Kina) var en dansk embedsmand og kammerherre.

Han var søn af læge Jens Holger Assenius Bache og dennes 1. hustru Margrethe Rohmann, blev 1879 student fra Roskilde Katedralskole og 1885 cand. jur., samme år assistent i Finansministeriets 1. revisionsdepartement, 1893 kammerjunker, 1903 fungerende fuldmægtig og senere samme år kongeligt udnævnt, blev 1910 kontorchef, 26. juli 1911 Ridder af Dannebrogordenen, 29. august 1919 Dannebrogsmand, 1923 kammerherre, fik 1926 afsked fra statstjenesten og blev 10. januar 1930 Kommandør af 2. grad af Dannebrog. Derudover bar Bache en lang række udenlandske ordener og medaljer.

Han var 1911-15 formand for Akademisk Orkester, medlem af bestyrelsen for Den danske Ballets private pensionsfond, formand for Det Kongelige Teaters pensionskasse, medlem af Revisionsudvalget for De Danske Kongers Kronologiske Samling og 1920-25 leder af Dansk Røde Kors' Centralbureau for Krigsfangehjælp.

Bache blev gift 1. gang 20. januar 1893 i Garnisons Kirke med Thyra komtesse Ahlefeldt-Laurvig (5. september 1862 i Søllerød - 22. december 1893 i København), datter af premierløjtnant, senere hofjægermester Frederik greve Ahlefeldt-Laurvig og Louise Oline Julie Charlotte Neergaard. 2. gang ægtede han 20. oktober 1899 i Krogstrup Kirke Marie Elisabeth baronesse Bille-Brahe (7. november 1863 i Skanderborg - 9. februar 1943 i Vordingborg), datter af stiftamtmand, baron Christian Bille-Brahe. Ægteskabet blev opløst, hvorefter hun ifølge kgl. bevilling af 11. november 1912 førte navnet Bille-Brahe og titlen baronesse. 

Han er bisat i Christians Kirke.

Kilder 
Danske Jurister 1736-1936.

Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kammerherrer fra Danmark
Jurister fra Danmark
Kontorchefer fra Danmark
Kommandører af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Bogense
Waldemar
Tashkent International Airport

Tashkent International Airport (uzbekisk: Toshkent Xalqaro Aeroporti - (IATA-lufthavnskoden er TAS, ICAO-lufthavnskoden er UTTT) er den vigtigste internationale lufthavn i Uzbekistan og den største lufthavn i Centralasien. Den ligger 12 km fra centrum i Tashkent.

Det er hovedlufthavnen for Uzbekistan Airways.
Hovedtermianlen blev ombygget i 2001. Lufthavnen har en kapacitet på 1000 passagerer/time og mere end to millioner rejsende benytter lufthavnen hvert år.

Lufthavne i Usbekistan
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Usbekistan
Transport i Usbekistan
Tasjkent
Opel Zafira B

Opel Zafira B er en kompakt MPV fra Opel og anden generation af Opel Zafira-serien. Bilen blev introduceret den 9. juli 2005.

Flex7-sædesystemet blev overtaget næsten uændret fra forgængeren. Væsentlige ændringer i forhold til den foregående modelserie fandtes derimod på betjeningselementerne: Radioen var nu optisk integreret i midterkonsollen, og gearstangen var monteret øverst på midterkonsollen.

Zafira B er baseret på General Motors' Delta-platform. 1,9 CDTI-motorerne er udviklet i joint venture mellem GM Powertrain og Fiat. Efter at joint venture'et er sluttet deler General Motors og Fiat de juridiske rettigheder til disse motorer, men på grund af en langvarig leveringsaftale bygges motorerne fortsat hos Fiat.

I september 2005 præsenteredes på Frankfurt Motor Show den naturgasdrevne Zafira 1,6 CNG, som kunne bestilles fra starten af november 2005. Fra foråret 2009 afløstes denne motor af den på den internationale italienske biludstilling Motor Show di Bologna den 5. december 2008 introducerede og betydeligt stærkere 1,6 CNG Turbo. Også anden generation af Zafira fandtes frem til 2010 i en stærkere OPC-version med 177 kW (240 hk), som er den indtil videre stærkeste kompakte MPV i verden (marts 2010).

I Chile og Mexico sælges anden generation af Zafira som Chevrolet Zafira. Efter efterfølgerens introduktion bygges Zafira B fortsat under navnet Zafira Family (i Østrig Zafira Classic).

Sikkerhed 
Modellen blev i 2005 kollisionstestet af Euro NCAP med et resultat på fem stjerner ud af fem mulige.

Facelift 
På Motor Show di Bologna præsenteredes i december 2007 den faceliftede udgave af Zafira B, som kom ud til forhandlerne i februar 2008.

Modellen var modificeret såvel ind- som udvendigt:

På frontpartiet blev kølergrillen forsynet med forkromede lameller og kofangeren mere dynamisk designet. Forlygtehusene var fremover kromfarvede (undtagen på biler med xenonforlygter). Baglygterne blev ligeledes modificeret i designet. På biler med tagræling modificeredes holdesystemet til tagbagagebæreren, så det ikke er kompatibelt med modeller før år 2008. Kabinen blev forsynet med nye dekorationslister.

Med faceliftet udgik motorversionerne 1,6 Twinport (Z16XEP) med 77 kW (105 hk) og 1,9 CDTI (Z19DTL) med 74 kW (100 hk). Disse motorer blev afløst af optimerede, stærkere versioner (Z16XER og A17DTJ), som samtidig havde et mindre brændstofforbrug og var mere miljøvenlige. Samtidig introduceredes de endnu mere sparsomme ecoFLEX-motorer.

Tekniske specifikationer 

 CNG (C''ompressed Natural Gas) = naturgas
 LPG (Liquified Petroleum G'''as) = flydende, raffineret gas
 Siden starten af 2007 sælges modellen i joint venture mellem Irmscher og certificerede Opel-forhandlere med Opel autogaskit.
 Alle dieselmodeller er som standard udstyret med vedligeholdelsesfrit dieselpartikelfilter (DPF).
 CDTI-skrifttrækket på 1,7 (92 kW/125 hk) og 1,9 (110 kW/150 hk) CDTI-motorerne adskiller sig fra de andre dieselmotorer gennem de to røde "TI"-bogstaver.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Officielt websted 

B
Kompakte MPV'er
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 2005
Biler fra 2000'erne
Biler fra 2010'erne
Opel Zafira C

Opel Zafira C er en kompakt MPV fra Opel og tredje generation af Opel Zafira-serien. Bilen hedder officielt Zafira Tourer, blev præsenteret på Frankfurt Motor Show 2011 og kom ud til forhandlerne den 14. januar 2012.

Flex7-sædesystemet findes også til Zafira Tourer, men er dog blevet modificeret. I modsætning til de to første generationer, hvor Flex7-sædesystemet hørte til standardudstyret, har de billigste versioner af Zafira Tourer kun fem siddepladser.

Nyt er ud over talrige, merprispligtige kørselsassistencesystemer som f.eks. advarsel om døde vinkler, nummerpladegenkendelse, adaptiv hastighedsregulator (som sørger for at holde korrekt afstand til det forankørende køretøj), vognbaneskiftassistent og parkeringsassistent blandt andet en panoramaforrude (ekstraudstyr), som allerede findes/har fandtes i Opel Astra H GTC (som ekstraudstyr) og Citroën C4 Picasso (som standardudstyr).

Sikkerhed 
Modellen blev i 2011 kollisionstestet af Euro NCAP med et resultat på fem stjerner ud af fem mulige.

Motorer 
Motorerne med betegnelsen ecoFLEX (med undtagelse af den naturgasdrevne 1,6 CNG Turbo ecoFLEX) er udstyret med start/stop-system, en kølergrill med aktivt styrede luftindtagsklapper, letløbsdæk, en optimeret gearkasseudveksling og bremseenergigenvinding, hvorved brændstofforbruget og CO-udslippet kan nedsættes. Med undtagelse af basismotoren (1,8), som kun er forsynet med femtrins manuel gearkasse, er alle motorer som standard kombineret med sekstrins gearkasser. 1,4 Turbo (103 kW/140 hk) og 2,0 CDTI (121 kW/165 hk) kan som ekstraudstyr mod merpris leveres med sekstrins automatgear.

 Alle motorer opfylder Euro5-normen.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Officielt websted 

C
Kompakte MPV'er
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 2012
Biler fra 2010'erne
Johan Peringskiöld

Johan Peringskiöld indtil han blev adlet Peringer i 1693 (6. oktober 1654 i Strängnäs – 24. marts 1720 i Stockholm), var en svensk antikvar. Han var rigsantikvar, runolog og arkæolog. Han var lillebror til orientalisten Gustaf Peringer, adlet Lillieblad (1651-1710).

Johan Peringer blev student i Uppsala i 1677. I 1682 blev han kancelli og herefter blev han sammen med Joahn Hadorph sat til at samle oplysninger og tegne runestene og fortidsminder i Sverige. Materiale indsamlet om store runestene blev senere udgivet i værket Bautil.

I 1697 udgav Peringskiöld Snorri Sturlusons Heimskringla med både en latin og svensk oversættelse. Fra 1698-1711 arbejdede han som islandsk oversætter.

Han er far til filolog og antikvar Johan Fredrik Peringskiöld (1689-1725).

Runologer
Arkæologer fra Sverige
Svenskere i 1600-tallet
Svenskere i 1700-tallet
Oversættere fra Sverige
Albertslund Ridecenter

Albertslund Ridecenter er en rideskole i den nordlige del af Albertslund Kommune nær Vestskoven. 

Rideskolen tilbyder rideundervisning til kommunens børn i alderen 5-18 år og voksne. Rideskolen har omkring 24 heste.

Ekstern henvisning 
 Albertslund Ridecenters hjemmeside

Ridecenter
Michael Harner

Michael Harner (født 27. april 1929 i Washington DC, død 3. februar 2018) var en amerikansk antropolog og shamanismeforsker, grundlægger og præsident af The Foundation for Shamanic Studies, der er baseret i Mill Valley, Californien.

Liv 
Under sit feltarbejde blandt Shuar, Conibo og andre oprindelige befolkninger i den øvre Amazonas i de tidlige tressere, blev Harner indviet i shamanismen. Han var grundlæggeren af den moderne shamanistiske renæssance ("neoshamanisme") i den vestlige verden og underviser i shamanisme og shamanistisk healing over hele kloden.

Essensen af hans komparative studier, refererede han selv til som Core Shamanisme og tilbyder en unik tilgang i håndteringen med shamanisme og dens teknikker.
Derudover var Harner grundlægger og direktør for instituttet for shamanistisk studier (FSS), som primært er dedikeret til den verdensomspændende bevarelse, den videre forskning og formidling af shamanistisk viden.

Bibliografi 
 The Jivaro – People of the Sacred Waterfalls. University of California Press, Berkeley CA 1972, .
 "The Ecological Basis for Aztec Sacrifice". In: American Ethnologist. Nr. 4, 1977, S. 117–135.
 Cannibal. Morrow, New York NY 1979, .
 The Way of the Shaman. Harper & Row, San Francisco CA 1980, . Tysk: Der Weg des Schamanen. Ariston, Genf 1981, .
 "Core Shamanism defended". In: Shaman's Drum. Spring issue, 1988, S. 65–67.
 "Shamanic counseling". In: G. Doore (udg.): The Shaman's Path. Healing, Personal Growth and Empowerment. Shambhala, Boston MA 1988, S. 179–187.
 Journeys Outside of Time. The Way to Knowledge and Wisdom. Unwin Paperbacks, London 1990, .
 Hallucinogens and Shamanism. Oxford University Press, London, 1972, .
 Cave and Cosmos: Shamanic Encounters with Another Reality. North Atlantic Books, Berkeley, 2013, .

Eksterne henvisninger 
 The Foundation for Shamanic Studies  (engelsk)
 The Foundation for Shamanic Studies Europe  (tysk)
 

Antropologer fra USA
Spiritualitet
Oceania Nations Cup 2013

Oceania Handball Nations Cup 2013, var det fjerde officielle oceaniske håndboldmesterskab for kvinder. Det blev afholdt d. 22-23 april, 2012 i New Zealand.

Turneringen fungerede også som kvalifikationsturnering til VM 2013 i Serbien.

I turneringen deltog to lande  og  der spillede to indbyrdes kampe, for at finde vinderen. Turneringens vinder blev Australien.

Oversigt

Kamp 1

Kamp 2

Kilder 

Håndbold i 2013
2013
Wellington
Prokurationsvielse

Prokurationsvielse, vielse ved prokuration eller vielse ved stedfortræder er en vielse, hvor en af parterne i ægteskabet ikke er fysisk tilstede ved brylluppet og ofte er repræsenteret ved en stedfortræder. Hvis begge parter er fraværende er der tale om en dobbelt prokurationsvielse.

I Danmark er det et krav, at begge parter er til stede under vielsen og erklærer at ville indgå ægteskab med hinanden.

Refereceer 

Bryllup
Kirkelige handlinger af betydning for slægtsforskning
Ægteskab
Tyrkisk løn

Tyrkisk løn (Acer cappadocicum) er et stort, løvfældende træ med en kuppelformet krone, kort stamme og krogede grene. Bladene bliver smørgule om efteråret. Planten er fuldt hårdfør og plantes en del i større haver og parker.

Kendetegn 
Tyrkisk løn er et stort, løvfældende træ med en kuppelformet krone, kort stamme og krogede grene. Barken er først grøn med en gråblå dug. Barken på unge rodskud kan dog være helt rød. Senere bliver den grøn med hvide striber, og til sidst er barken grå med bølgede furer. Knopperne er modsat stillede, lysebrune, små og afrundet ægformede. Bladene er håndlappede med hel rand og lange spidser på lapperne. Oversiden er græsgrøn, mens undersiden er noget lysere. Høstfarven er smørgul. Blomstringen foregår i slutningen af maj. Da finder man blomsterne siddende sammen i små toppe mellem de nyudsprungne blade. De enkelte blomster er 5-tallige og regelmæssige med gulgrønne kronblade. Frugterne er vingede nødder (spaltefrugter).

Rodsystemet er højtliggende og fladt. Træet sætter ofte rodskud

Træet når højder på over 20 m og en kronebredde på over 10 m i sit hjemland. I Danmark er størrelsen betydeligt mindre: 10 x 6 m.

Udbredelse 
Tyrkisk løn har sin naturlige udbredelse i Lilleasien, Kaukasus, Iran, Himalaya og Kina. Arten indgår i blandede løvskove og blandede løv- og nåleskove på bjerge med temmelig megen regn. På Alborz-bjergene i det nordlige Iran, hvor nedbøren kan nå op på 2.000 mm/år, findes skove, domineret af kaspisk eg. Her vokser arten sammen med bl.a. ask, hvidtjørn (flere arter), mispel, pibekvalkved, Sorbus orientalis (en art af røn) og spidsløn

Note 

Træer
Haveplanter
Løn
Roy Jones, Jr.

Roy Jones, Jr. (født 16. januar 1969 i Pensacola, Florida), er en amerikansk bokser som blev udkåret til "Årtiets bokser", (1990'erne) af Boxing Writers Association of America. Han er blandt andet kendt for at have holdt verdensmestertitelen i letsværvægt i WBC, WBA, IBF, IBO, NABF, WBF, og IBA samtidigt. Som aktiv vandt han også IBF's verdensmestertitel i mellemvægt, supermellemvægt og letsværvægt. Han har over 50 sejre i karrieren, hvoraf flere end 35 er på knockout. 

Han startede også en rapkarriere i 2001 og udgav sit første album med titlen Round One: The Album og hans debutsingle You All Must've Forgot. Han dannede en gruppe i 2004 ved navn Body Head Bangerz og udgav et album med dem titlen Body Head Bangerz: Volume One, hvor bl.a. rapperne B.G., Juvenile, Bun B of UGK, Petey Pablo, Lil' Flip, and Mike Jones medvirkede.

Udvalgt filmografi 
 Djævelens advokat (1997) – sig selv
 The Matrix Reloaded (2003) – Captain Ballard

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Boksere fra USA
Verdensmestre i boksning
Rappere fra USA
Skuespillere fra Florida
Uckermark koncentrationslejr

Uckermark koncentrationslejr var en lille tysk koncentrationslejr og senere udryddelseslejr for piger nær Ravensbrück koncentrationslejr i Fürstenberg/Havel i Tyskland.

Lejren blev åbnet i maj 1942 som en fangelejr for 16-21 årige piger, der blev anset for kriminelle eller vanskelige. Piger, der nåede den øvre aldersgrænse, blev overført til Ravensbrück kvindelejr. Lejren blev administreret fra Ravensbrücklejren. I sine tidlige år var blev Uckermark ledet af Lotte Toberentz og Johanna Braach. De blev stillet for en britisk domstol ved den tredje Ravensbruck-proces.

I januar 1945 blev ungdomslejren lukket, og den blev brugt som en udryddelseslejr for "kvinder, der var syge, ikke længere effektive eller mere end 52 år". Over 5.000 kvinder blev myrdet dér. Kun 500 kvinder og børn overlevede. Selv om den blev lukket i marts 1945, befriede Sovjet lejren om natten den 29.-30. april 1945. I dag ligger det meste af lejren i ruiner og er næppe genkendelig.
Nogle af de ansvarlige SS-vagter i lejren, som Ruth Neudeck, blev anklaget i den tredje Ravensbrück-proces, kaldet "Uckermark-processen".

Kilder

Eksterne henvisninger 
 S. Schäfer: Zum Selbstverständnis von Frauen im Konzentrationslager: das Lager Ravensbrück . PhD thesis 2002, TU Berlin. (PDF file, 741 kB). In German.

Koncentrationslejre i Tyskland
Adolph Kolping

Adolph Kolping (født 8. december 1813 i Kerpen, død 4. december 1865 i Köln) var en tysk romersk-katolsk præst og socialreformator, og var grundlægger af den internationale katolske organisation Kolpingwerk.

Kolping voksede op som søn af en fårehyrde og småbonde. Han gik i skomagerlære og rejste fra 1829 til 1832 omkring som naver. Derefter begyndte han at arbejde på en skofabrik i Köln. Han blev chokeret over levevilkårene for almindelige mennesker, noget som påvirkede hans beslutning om at uddanne sig til præst.

I en alder af 23 år begyndte Kolping at studere ved Marzellengymnasium. Han studerede dernæst teologi i München, Bonn og Köln. Den 10. april 1845 blev Kolping ordineret til præst i Kölns Minoritenkirche. Først virkede han som kapellan og religionslærer i Elberfeld i Wuppertal. I 1849 kom Kolping tilbage til Köln som domvikar i byens katedral.

Kolping utgav i 1848–49 Der Gesellenverein. Dette blev begyndelsen på et netværk af katolske socialforeninger og herberger, som også spredte sig til andre lande, og som i 1933 tog navnet Kolpingwerk.

I 1854 etablerede Kolping den ugentlige avis Rheinische Volksblätter, som hurtigt blev et af tidens mest vellykkede tidsskrifter. I 1862 blev Kolping udnævnt til rektor ved Minoritenkirche og han blev pavelig kammerherre.

Kolping døde den 4. december 1865, 52 år gammel, og blev gravlagt i Minoritenkirche i Köln.

Den 27. oktober 1991 blev Kolping saligkåret af pave Johannes Paul 2.

Eksterne henvisninger 

The Life and Work of Father Adolph Kolping , Catholic Kolping Society of America 

Katolske præster fra Tyskland
Saligkårede
Tyskere i 1800-tallet
Marshall Manesh

Marshall Manesh (født  16 august 1950 i Mashhad i Iran) er en Iransk-amerikansk skuespiller. 

Manesh har optrådt i tv-serierne: Will & Grace, Scrubs, Andy Barker, P.I., Boston Legal, og How I Met Your Mother.

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra USA
Warszawa koncentrationslejr

Warszawa koncentrationslejr blev bygget i sommeren 1943 på ruinerne af Warszawaghettoen. Koncentrationslejren blev i slutningen af april 1944 gjort til en underlejr under Majdanek, men var på det tidspunkt allerede i opløsning. Den 28. juli 1944 var koncentrationslejren evakueret.

Påstande om, at der har været i en koncentrationslejr i Warszawa med en udryddelseslejr og gaskamre og omkring 200.000 dødsfald, bestrides af historikere.

Stor usikkerhed om dødstallet 
IPN (, ) anslår at antallet af ofre, der blev udryddet disse lejre til "ikke at være mindre end titusinder". Men de afholder sig fra at gøre et mere præcist skøn på grund af ringe beviser. Dommer Maria Trzcińska fra IPN skønner dog at antallet af lejrens ofre et godt stykke over 212.000, hovedsagelig ikke-jødiske polakker. Andre vurderer mængden af dødsfald til mellem 20 og 35.000 (heri ikke medregnet 37.000 henrettet i Pawiak), med et forholdsmæssigt større andel af de polakker, herunder jøder blandt de døde og mindre grupper omfattede grækere, romaer, hviderussere og tysk-internerede officerer fra den italienske hær.

Opløsning af koncentrationslejren 

Den 20. juli 1943 beordrede SS-Obergruppenführer Wilhelm Koppe komplekset nedlagt og demonteret. Størstedelen af fangerne blev enten henrettet eller overført til andre koncentrationslejre, såsom Dachau, Gross-Rosen og Ravensbrück. Mellem 28. og 31. juli afgik fire store jerbanetransporter fra Warszawa, indeholdende omkring 12.300 fanger. Kun en gruppe på flere hundrede indsatte, for det meste jøder fra andre besatte lande, blev efterladt i Pawiak og Gęsiówka for at grave op og brænde resterne, der var blevet begravet under de bombede bygninger i ghettoen. Lejren dokumentation blev brændt og mange af dets bygninger og infrastruktur blev mineret og sprængt.

Historiografi 
Den polske anklagemyndighed Maria Trzcińska offentliggjorde i 2002 om koncentrationslejren i Warszawa og beskrev den som en ”udryddelseslejr i centrum af Warszawa”.De hævdede, at koncentrationslejren strakte sig over fem lejrkomplekser over hele byen. Trzcińska har siden 1980'erne hævdet, at gasser ved hjælp af Zyklon B var blevet udført i en underjordisk tunnel mellem oktober 1942 og august 1944. I alt 200.000 polakker blev myrdet i koncentrationslejren i Warszawa.

Påstanden om, at et gaskammer blev anlagt i en tunnel i Wola-distriktet, hvor 200.000 Warszawa-beboere blev gasset, blev officielt afvist af Institute of National Remembrance (Instytut Pamięci Narodowej, IPN). På trods af dette kræver de nationalt-katolske aktivister, at Warszawas byråd bygger et monument ved siden af tunnelen på statens bekostning.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Norman Davies "Europe at War 1939–1945: No Simple Victory". Macmillan. 
 Maria Trzcińska, Obóz zagłady w centrum Warszawy, Polskie Wydawnictwo Encyklopedyczne, Radom 2002,  
 Bogusław Kopka, "Konzentrationslager Warschau Historia i następstwa", Instytut Pamięci Narodowej, Warszawa 2007,  
 Die erfundenen Gaskammern in der Wikipedia

Koncentrationslejre i Polen
Koncentrationslejr
Stavernsodden fyr

Stavernsodden fyr er et fyr i den tidligere Stavern, nu i Larvik kommune i Vestfold og Telemark fylke i Norge. Det blev etableret i 1855, men i starten bestod det kun af en mindre fyrlygte samt vagtstue. Den nuværende bygning blev opført i 1874. Lysets højde over havet er 43 meter og det har en rækkevidde på femten nautiske mil. Fyret blev automatiseret i 1984.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fyr i Vestfold og Telemark
Etableret i 1855
Stavern
Larvik