kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rüdershausen

Rüdershausen er en by og kommune i det centrale Tyskland, beliggende under Landkreis Göttingen, i den sydlige del af delstaten Niedersachsen. Kommunen, der har omkring 870 indbyggere (2012), er en del af amtet (samtgemeinde) Gieboldehausen og ligger ved den nordøstlige ende af det historiske landskab Eichsfeld.

Nabobyer 
 Rhumspringe
 Lütgenhausen er en landsby i Rhumspringe
 Hilkerode er en landsby i Duderstadts kommune
 Gieboldehausen

Noter 

Byer i Niedersachsen
Byer i Kreis Göttingen
Kommuner i Niedersachsen
5G

5G (femte generations mobilnetværk eller femte generations trådløse netværk) er en terminologi som benyttes i nogle forskningspapirer og projekter til at betegne den næste betydelige fase indenfor mobile kommunikationsstandarder, efter de nuværende 4G-standarder. 5G kaldes også for efter 2020's mobile kommunikationsteknologier. 5G beskriver ingen bestemte specifikationer, som benyttes i nogle officielle standarder, som er publiceret af telekommunikations-standardiseringsorganer.

Historie 
12. maj 2013 meddelte Samsung Electronics at de havde udviklet verdens første "5G" system. Kerneteknologien har en maksimum hastighed på 10 Gbps (gigabit per sekund). I testen blev sendt data med 1,056 Gbit/s (1.056 Mbit/s) over en distance på op til 2 kilometer.

Danmark 
I februar 2019 udgav Energistyrelsen "5G-handlingsplan for Danmark", samt et faktaark, i PDF, der kan fås online.

Det nye 5G-netværk kommer fra marts 2019 til at spille en særlig rolle på OUH, hvor en robot på 5G-net skal transportere blodprøver rundt. Det kan spare personalet for flere timers transport om dagen.

Danmark vil i 2019 få sin første livetest af 5G. Det vil ske i samarbejde med Nokia, på Telenors og Telias fælles mobilnetværk.

Stråling 
Radioudstyr skal altid være konstrueret med udgangspunkt i menneskers sikkerhed og sundhed. Det er Energistyrelsen, der fastsætter de konkrete regler.

Sundhedsstyrelsen vil følge udviklingen nøje.

Kræftens Bekæmpelse mener ikke, der med den viden, vi har i dag, er grund til bekymring i forhold til 5G-teknologi og kræft.

Referencer 

Digital mobiltelefoni
Fremspirende teknologi
Rigsregalieudstillingen

Rigsregalieudstillingen eller Norges Kroningsmuseum er en udstilling af De norske kronregalier i Ærkebispegården i Trondheim, Norge. Udstillingen blev åbnet 22. juni 2006 af norges statsminister Jens Stoltenberg, på hundredeårsdagen efter kroningen af Haakon 7. og dronning Maud. Kong Harald 5. og resten af kongefamilien var også til stede under åbningen.

Udstillingen består af konge- og dronningenkronen, der blev brugt ved kroningen i 1906 og er placeret i underetagen af Ærkebispegårdens vestfløj, der er blandt den ældste del af byggeriet. Grundlovens kroningsparagraf blev ophævet i 1908, og siden da kronregalierne ikke haft nogen officiel funktion. I 1958, da Olav 5. blev velsignet som konge, blev regalierne placeret på korsalteret i vestskibet, og i 1991, da Harald 5. besteg tronen, blev konge- og dronningekronen placeret på hver sin side af højalteret ved velsignelsen. Resten af rigsregalierne indbefatter sceptre, rigsæbler, rigssværdet samt et horn til vievand. Derudover er kroningskåben og kroningsstolene, der blev brugt ved kroningen af Karl 3. Johan i 1818, også udstillet. Det er den første permanente udstilling af rigsregalierne.

Ansvaret for rigsregalierne ligger ved Nidaros Domkirkes Restaureringsarbeider.

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 
Hjemmeside 

Museer i Trondheim
Museer etableret i 2006
Wollbrandshausen

Wollbrandshausen er en by og kommune i det centrale Tyskland, beliggende under Landkreis Göttingen, i den sydlige del af delstaten Niedersachsen. Kommunen, der har omkring 640 indbyggere (2012), er en del af amtet (samtgemeinde) Gieboldehausen.

Geografi 
Wollbrandshausen er beliggende omkring 15 kilometer øst for Göttingen og 10 kilometer nordvest for Duderstadt i den nordøstlige ende af det historiske landskab Eichsfeld. Kommunen ligger i det frugtbare landbrugslandskab Goldene Mark i dalen til højdedraget Ellerbach med bakkekammene Höherberg (242 moh.) og mod syd Brückenberg (200,7 moh).

Nabokommuner 
Nabokommunerne er: Krebeck mod vest, Bodensee mod nordvest, Gieboldehausen mod nordøst og Seeburg med Bernshausen mod syd.

Noter 

Byer i Niedersachsen
Byer i Kreis Göttingen
Kommuner i Niedersachsen
Sebber Sund

Sebber Sund er et sund i Limfjorden i Danmark. Det skiller Halkær Bredning fra Nibe Bredning.

Ved Sebber Sund ligger byen Sebbersund.

Limfjorden
Sunde i Danmark
Wollershausen

Wollershausen er en by og kommune i det centrale Tyskland, beliggende under Landkreis Göttingen, i den sydlige del af delstaten Niedersachsen. Kommunen, der har godt 450 indbyggere (2012), er en del af amtet (samtgemeinde) Gieboldehausen.

Geografi 
I kommunen finder man (ud over hovedbyen) landsbyen Elbingen.
Wollershausen ligger i forlandet til Harzen og grænser mod syd op til det historiske landskab Eichsfeld. Floden Rhume løber gennem den sydlige del af kommunen.

Eksterne henvisninger 

Byer i Niedersachsen
Byer i Kreis Göttingen
Kommuner i Niedersachsen
Preussens ministerpræsidenter

Ministerpræsident (tysk: Ministerpräsident) var titlen på regeringslederen i Preussen fra 1848 til 1945.

Fra 1935 mistede delstaterne deres betydning, og dermed blev embedet som ministerpræsident reduceret til en ceremoniel post.
 
Fra 1702 til 1848 havde indehaveren af et tilsvarende embede titlen: ledende minister (tysk: leitenden Minister). 
 
Fra 1807 til 1850 brugte førsteministeren også titlen statskansler (tysk: Staatskanzler).

Preussiske ministerpræsidenter 1848 – 1894  

 1858 – 1862: Karl Anton af Hohenzollern-Sigmaringen
 marts – september 1862: Adolf zu Hohenlohe-Ingelfingen
 1862 – 1872: Otto von Bismarck, nordtysk forbundskansler 1867 – 1871, tysk rigskansler 1871 – 1890 (1. periode)
 1. januar 1873 – 9. november 1873: Albrecht Graf von Roon 
 1873 – 1890:  Otto von Bismarck (2. periode)
 1890 – 1892: Leo von Caprivi, tysk rigskansler 1890 – 1894
 1892 – 1894: Botho zu Eulenburg

Preussiske ministerpræsidenter og tyske rigskanslere 1894 – 1918 
 1894 – 1900: Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst
 1900 – 1909: Bernhard von Bülow
 1909 – 1917: Theobald von Bethmann Hollweg
 juli – oktober 1917: Georg Michaelis
 1917 – 1918: Georg von Hertling
 3. oktober – 9. november 1918: Max af Baden

Preussiske ministerpræsidenter 1918 – 1945  
 1918 – 1919: Paul Hirsch  (SPD) (1. periode) og Heinrich Ströbel (USPD)
 1919 – 1920: Paul Hirsch (SPD) (2. periode)
 1920 – 1921: Otto Braun (SPD) (1. periode)
 april – november 1921: Adam Stegerwald (Zentrum)
 1921 – 1925: Otto Braun (2. periode)
 18. – 20. februar 1925: Wilhelm Marx (Zentrum), rigskansler fire gange i 1923 – 1928 
 1925 – 1932: Otto Braun (3. periode) 
 20. juli – 29. oktober 1932: Franz von Papen konstitueret ministerpræsident (1. periode), (1921 – 1932 Zentrum, derefter partiløs), rigskansler juni - november 1932
 29. oktober – 3. december 1932: Franz von Papen, konstitueret ministerpræsident (2. periode)
 3. december 1932 – 28. januar 1933: Kurt von Schleicher, konstitueret ministerpræsident, rigskansler i samme periode 
 30. januar – 7. april 1933: Franz von Papen, konstitueret ministerpræsident (3. periode) med Hermann Göring som konstitueret indenrigsminister  
 11. april 1933 – 1945: Hermann Göring

Forgængere 1702 – 1848  
Fra 1702 til 1848 havde regeringens leder titlen: ledende minister (tysk: leitenden Minister). 

Fra 1807 til 1850 brugte førsteministeren også titlen statskansler (tysk: Staatskanzler). 
 
Under Napoleonskrigene var de ledende ministre:
 Christian von Haugwitz (1802 – 1804 og 1806) 
 Karl August von Hardenberg (1804 – 1806, 1807 og 1810 – 1822) 
 Karl Friedrich von Beyme (1806 – 1807)
 Heinrich Friedrich Karl vom und zum Stein (1807 – 1808) 
 Friedrich Ferdinand Alexander zu Dohna-Schlobitten (1808 – 1810)

Ministerpræsidenter fra Preussen
Klapperslanger

Klapperslanger (Crotalus) er en slægt af giftige slanger, der er opkaldt efter den "rangle", de har på halen og som bruges som en advarsel, når de føler sig truet. De fleste klapperslanger parrer sig i foråret, og alle arter føder levende unger. Mødrene passer deres afkom i 7-10 dage efter fødslen.

Klapperslanger lever af gnavere og andre smådyr. De fanger byttet med en hurtigt hug, hvor de injicerer gift, der lammer og/eller dræber byttedyret med det samme. En klapperslange vil ikke forfølge et større dyr, der ikke umiddelbart bukker under for giften, men forsøger at flygte.

Udbredelsesområdet for klapperslanger strækker sig fra de nordlige dele af Sydamerika til de amerikansk-canadiske grænseområder omkring de store søer.

Eksterne henvisninger 

Viperidae
M/S Explorer of the Seas

M/S Explorer of the Seas er et Voyager-klasse krydstogtskib ejet og drevet af Royal Caribbean International og bygget i 2000 i Åbo i Finland. Hun har plads til flere end 3000 passagerer inklusive forskere fra University of Miami, der arbejder med Jordens atmosfære og oceanografi i et laboratorium etableret på skibet. Skibet forventes ombygget i 2015, hvor hun udstyres med elementer i stil med rederiets nyeste skibe.

Ruter 
Fra 2012 sejlede Explorer of the Seas krydstogter fra New Jersey til Bahamas, Bermuda, det østlige Caribien og New England. Fra efteråret 2014 forventes hun at sejle 5-9-dages krydstogter i Caribien fra Port Canaveral i Florida.

Sygdom 
Den 24. januar 2014 rapporteredes det, at 281 passagerer og 22 besætningsmedlemmer var blevet syge med maveonde. Den 27. januar oplyste tv-kanalen NBC News, at mindst 564 passager og 47 besætningsmedlemmer havde oplevet symptomer på novovirus. Som følge af sygdomsudbruddet afsluttede skibet sin rejse to dage før tidsplanen.

Galleri

Noter

Eksterne henvisninger 

 Royal Caribbeans hjemmeside

Etableret i 2000
Finland
Explorer of the Seas
USA
Maunder Minimum

Maunder Minimum (også kaldet det langvarige solpletminimum ) er betegnelsen for perioden mellem 1645 og 1715, hvor der blev observeret forholdsvis få solpletter.

Begrebet blev introduceret af den amerikanske astronom John A. Eddy i en artikel i 1976 i tidsskriftet Science, der havde "The Maunder Minimum". Andre astronomer havde dog også tidligere betegnet perioden efter det irsk/britiske ægtepar Annie og E. Walter Maunder (1851–1928) der studerede solpletter. Den periode som ægteparret undersøgte omfattede også solpletaktiviteten i den anden halvdel af 1600-tallet. Ægteparret udgav to artikler i Edward Maunders navn i 1890 og 1894 om udviklingen i antalltet af solpletter.

Observationer 

Maunder Minimum indtrådte mellem 1645 og 1715, hvor der blev observeret et meget begrænset antal solpletter. Det lave antal skyldtes ikke manglende observationer; i 1600-tallet foretog Giovanni Cassini en systematisk observation af solen på Observatoire de Paris, ligesom andre astronomer foretog observationer af solpletterne. Det samlede antal solpletter i de forskellige år er følgende:

Under Maunder Minimum blev der konstateret et tilstrækkeligt antal solpletter, således af en 11-årig cyklus kunne udledes af observationerne. Maxima i perioden indtraf i 1676, 1684, 1695, 1705 og 1716.

Solpletaktiviteten var i perioden koncentreret om Solens sydlige halvkugle, bortset fra det sidste cyklus, hvor solpletterne også konstateredes på den nordlige halvkugle.

Klima under Maunder minimum 
Perioden under Maunder minimum faldt sammen med Den lille istid, hvor Europa og Nordamerika oplevede et meget koldt klima med lange kolde vintre og forholdsvis kolde somre. I 2011 blev offentliggjort en artikel i Nature Geoscience, der påviste en sammenhæng mellem lav solaktivitet og Jordens klima.

Noter 

Solen
Halfpipe

En halfpipe er en skateboard- eller snowboardrampe der er formet som et halvt rør der er gennemskåret på langs. Halfpipe findes i forskellige længder; de korte har ikke noget fald, og er primært til skateboard (går ofte under navnet vertrampe grundet deres flade (vandrette) bundsektion og deres lodrette topsektion) medens de lange halfpipes, der har fald og er placeres ned af en skråning eller bjergside og bygget i sne, er til snowboard.

Halfpipe er en freestyledisciplin ved ski- og snowboard konkurrencer som f.eks. X Games og OL 

Skateboarding
Snowboarding
Idrætsanlæg
Immunohistokemi

Immunohistokemi eller IHC er en metode, der bruges til at detektere antigener (fx proteiner) på/i celler hos vævs-sektioner ved at benytte at antistoffer binder specifikt til antigener i biologiske væv. 
 
IHC får sit navn fra rødderne "immuno", der refererer til antistoffer, og "histo", der betyder væv. Metoden blev opfundet og først implementeret af Dr. Albert Coons i 1941. 

Immunohistokemisk farvning bruges meget til at diagnosticere unormale celler, som dem fundet i kræft-svulster. Specifikke molekylære markører er karakteristiske for afgrænsede cellulære tilstande så som vækst eller celledød (apoptose). IHC bruges desuden ofte i grundforskning for at kunne forstå fordelingen og placeringen af biomarkører og forskelligt udtrykte proteiner i forskellige dele af biologisk væv.

For at visualisere (tydeliggøre) en antistof-antigen reaktion konjugerer man oftest et antistof (der reagerer med antistoffet der detekterede antigenet) med et enzym så som peroxidase. Dette enzym kan så katalysere en farveskabende reaktion under tilstedeværelse af et såkaldt kromogen. Alternativt kan antistoffet blive markeret med et fluorophore-stof, så som fluorescein eller rhodamine (se immunofluorescens).

Referencer 

Patologi 
Histologi
Saterfrisisk

Saterfrisisk, også kendt som Saterland-frisisk eller saterlandsk, er den sidste levende dialekt af det østfrisiske sprog. Det er nært beslægtet med de andre frisiske sprog. Saterfrisisk tales af omkring 2.000 mennesker i Saterland, der ligger i den tyske delstat Nedersaksen.

Frisisk sprog
Sprog i Tyskland
Mesterholdenes Europa Cup finale 1991

Mesterholdenes Europa Cup finale 1991 var en fodboldkamp der blev spillet den 29. maj 1991. Kampen blev spillet foran 51.587 tilskuere på Stadio San Nicola i den italienske by Bari, og skulle finde vinderen af Mesterholdenes Europa Cup 1990-91. De deltagende hold var jugoslaviske Røde Stjerne Beograd og franske Olympique de Marseille. Det var kulminationen på den 36. udgave af Europa Cuppen siden etableringen af Europas fineste turnering for klubhold i 1955. Det var første gang de to hold var nået frem til finalen i turneringen.

Efter at der ikke kom nogle scoringer i den ordinære og forlængende spilletid, blev kampen afgjort efter straffesparkskonkurrence, hvor Røde Stjerne vandt med 5-3. Dette var det jugoslaviske holds første sejr i en europæiske finale. 

Kampen blev ledet af den italienske dommer Tullio Lanese.

Kampen

Detaljer

Eksterne henvisninger 
 European Champion Clubs' Cup 1990/91  på UEFAs hjemmeside

Referencer 

1991
Olympique de Marseille
Røde Stjerne Beograd
Fodbold i 1991
Bari
Finale 1991
Carmen Ferrer

Carmen Ferrer Tatay (født 10. november 1986 i Valencia, Spanien) er en kvindelig spansk fodboldspiller, der har spillet for Primera División (dame)-klubberne Levante UD og Valencia CF.

Hun var en del af det spanske kvindelandshold, der vandt UEFA Women's Under-19 Championship 2004 Hun deltog desuden også i U-20 World Cup 2004 samme år.

Referencer 

Fodboldspillere fra Spanien
Diego Andrés Bermúdez

Diego Andrés Bermúdez (født 19. juni 1982 i As Pontes de García Rodríguez, A Coruña, Galicia) er en spansk fodboldspiller, der spiller som forsvarer.

Eksterne henvisninger 
 Alcorcón officiel profil  
 BDFutbol profil 
 Futbolme profil  
 Transfermarkt profil 

Fodboldspillere fra Spanien
Folkeafstemning om valg af hovedstad i Nunavut, 1995

Der blev den 11. december 1995 afholdt i folkeafstemning i det senere Nunavut, som skulle afklare hvilken by, der skulle fungere som det kommende territoriums hovedstad. Valget stod mellem Iqaluit eller Rankin Inlet, hvor Iqaluit blev valgt med 60% af stemmerne.

Resultater

Referencer 

1995
Nunavut
Nunavut
Gudhjem Mølle

Gudhjem Mølle er en tårnmølle af grundtypen Hollandsk vindmølle og angives som Danmarks største gamle vindmølle, ligesom dens vingefang på 24 meter med laskede vinger er landets største.

Møllen kaldes også ’’Kullmanns Mølle’’ efter Matts Kullmann, som lod møllen bygge i 1893 til sønnen Christian. Den blev opført af møllebyggerfirmaet Rasmussen fra Odense, som skabte en efter tidens forhold ’’ypperlig’’ mølle. Familien Kullmann drev møllen indtil 1944, hvor kornfirmaet Asmussen fra København overtog driften.
 
Mølledriften blev senere overtaget af Bornholms Korn, som indstillede driften i 1962. I 1965 blev inventaret fjernet, og møllen er siden da blevet anvendt til forskellige erhvervsformål.
 
24. maj 2005 indviede Prins Henrik ’’Bornholms Gourmet Center’’ i Gudhjem Mølle, som præsenterer lokale delikatesser. Selv om møllen i  er indrettet til erhvervsformål, vedligeholdes den løbende af ejerne.

Noter 

Tårnmøller i Danmark
Hollandske vindmøller i Danmark
Mølle
Mesterholdenes Europa Cup finale 1990

Mesterholdenes Europa Cup finale 1990 var en fodboldkamp der blev spillet den 20. maj 1990. Kampen blev spillet foran 57.558 tilskuere på Praterstadion i den østrigske hovedstad Wien, og skulle finde vinderen af Mesterholdenes Europa Cup 1989-90. De deltagende hold var italienske AC Milan og portugisiske S.L. Benfica. Det var kulminationen på den 35. udgave af Europa Cuppen siden etableringen af Europas fineste turnering for klubhold i 1955. Det var femte gang at Milan var nået frem til finalen, andet år i træk, hvor de i 1989 vandt over Steaua Bukarest. Det var Benficas syvende finale i turneringen, hvor den seneste gang var i 1988 hvor det blev til et nederlagt til PSV Eindhoven. De to hold stod også overfor hinanden i finalen i 1963, som Milan vandt 2-1. 

Kampens eneste mål blev scoret i 67. minut, da hollandske Frank Rijkaard scorede for Milan, efter et oplæg fra landsmanden Marco van Basten. Dette var Milans fjerde sejr i turneringen, efter at de også havde vundet finalerne i 1963, 1969 og 1989.

Kampen blev ledet af den østrigske dommer Helmut Kohl.

Kampen

Detaljer

Eksterne henvisninger 
 European Champion Clubs' Cup 1989/90  på UEFAs hjemmeside

Referencer 

1990
Finale 1990
AC Milan
S.L. Benfica
Fodbold i 1990
Sport i Wien
Radolfshausen

Radolfshausen er et amt (samtgemeinde) med knap 7.300 indbyggere (2012), beliggende i den nordøstlige del af Landkreis Göttingen, i den sydlige del af den tyske delstat Niedersachsen. Amtets administration ligger i byen Ebergötzen.

Samtgemeinde Radolfshausen består af følgende kommuner :

  Ebergötzen (1.891 indbyggere) med landsbyen Holzerode (697)
  Landolfshausen (1.242) landsbyerne Falkenhagen (169), Mackenrode (284) og bebyggelsen Potzwenden (48)
  Seeburg (1.653) landsbyen Bernshausen (591)
  Seulingen (1.470)
  Waake (1.434) landsbyen Bösinghausen (404).

Eksterne henvisninger 

 Amtets websted
Lade Kirke

Lade Kirke er en kirke, der ligger i bydelen Lade i Trondheim, Norge. Kirken er en del af Lade sogn i Nidaros provsti i Nidaros Stift. Man mener at kirken er en af de ældste stenkirker i Norge. Den eksisterende kirke blev opført i granit omkring 1190 og er viet til det hellige kors. Før dette har der været mindst en stenkirke og en stavkirke på stedet. Kirken antages også at stå i nærheden af den gamle plads i Lade.

Under svenskerkrigene og 2. verdenskrig blev kirken brugt til at opbevare fødevarer. Kirken har plads til 160 personer. Alteret er fra 1709.

Eksterne henvisninger 

 

Kirker i Trondheim
Ebergötzen

Ebergötzen er en by og kommune i det centrale Tyskland, beliggende under Landkreis Göttingen, i den sydlige del af delstaten Niedersachsen. Kommunen, der har godt 1900 indbyggere (2012), er en del af amtet (samtgemeinde) Radolfshausen.

Ebergötzen er først og fremmest kendt for at humoristen og satirikeren Wilhelm Busch, der regnes for tegneseriernes stamfader, tilbragte en del af sin barndom i byen. Wilhelm Busch boede fra 1841 til 1846 hos sin onkel Georg Kleine, der var præst i byen.

Geografi 
Ebergötzen er beliggende omkring 15 km øst for Göttingen. I kommunen findes (ud over selve Ebergötzen) landsbyen Holzerode, der ligger 5 km mod nordvest .

Ebergötzen har to turistattraktioner:
 Wilhelm Busch Museum samt
 Europäische Brotmuseum (Det Europæiske Brødmuseum).

Eksterne henvisninger 

 Kommunens websted 

Byer i Niedersachsen
Byer i Kreis Göttingen
Kommuner i Niedersachsen
Mesterholdenes Europa Cup finale 1989

Mesterholdenes Europa Cup finale 1989 var en fodboldkamp der blev spillet den 24. maj 1989. Kampen blev spillet foran 98.000 tilskuere på Camp Nou i Barcelona, og skulle finde vinderen af Mesterholdenes Europa Cup 1988-89. De deltagende hold var rumænske Steaua Bukarest og italienske AC Milan. Det var kulminationen på den 34. udgave af Europa Cuppen siden etableringen af Europas fineste turnering for klubhold i 1955. Det var fjerde gang at Milan var nået frem til finalen. Det var Steauas anden finale i turneringen, hvor den første gang var i 1986 da det blev til en sejr over FC Barcelona. 

Milan vandt kampen 4-0, efter to mål hver af de hollandske angribere Marco van Basten og Ruud Gullit. Dette var Milans tredje sejr i turneringen, efter at de også havde vundet finalerne i 1963 og 1969.

Kampen blev ledet af den vesttyske dommer Karl-Heinz Tritschler.

Kampen

Detaljer

Eksterne henvisninger 
 European Champion Clubs' Cup 1988/89  på UEFAs hjemmeside

Referencer 

1989
Finale 1989
AC Milan
Steaua Bukarest
Fodbold i 1989
Sport i Barcelona
Arve Tellefsen

Arve Tellefsen (født 14. december 1936) er en prisvindende norsk violinist.

Han er født og opvokset i Trondheim. Som seksårig begyndte han at spille violin på Trondheims musikskole. I 1955 begyndte han studier på Det Kongelige Danske Musikkonservatorium i København, hvor professor Henry Holst var hans hovedlærer, og i 1959 debuterede han i Universitetets aula i Oslo.

I løbet af en lang solistkarriere har han spillet med verdens bedste orkestre og dirigenter. Han har udgivet flere album og modtaget mange priser.

Arve Tellefsen er frimurer. I 2009 blev der afsløret en statue af Tellefsen ved Vor Frue Kirke.

Priser og udmærkelser 
 

 Ridder af Polyhymnia, ordenen til orkesteret ved Studentersamfundet i Trondhjem, i 1956.
 Prinsesse Astrids musikpris i 1956
 Harriet Cohen International Music Award, London i 1962
 Musikkritikerprisen i 1968/1969
 Griegprisen i 1973
 Festspill-prisen Festspillene i Bergen i 1975
 Sør-Trøndelag fylkes kulturpris i 1977
 Spellemannprisen 1977 i åben klasse for Sindings violinkoncert/du milde Mozart
 Årets Peer Gynt i 1978
 Spellemannprisen 1980 i klassen klassisk musik/samtidsmusik for Serenade
 Lindemanprisen 1982
 Gammleng-prisen 1983 i klassen klassisk
 Spellemannprisen 1986 i klassen klassisk musik/samtidsmusik for Grieg sonater for violin/klaver og cello/klaver sammen med Eva Knardahl (klaver), Aage Kvalbein (cello) og Jens Harald Bratlie (klaver)
 Spellemannprisen 1988 i åben klasse for Pan
 Udnevnt til medlem af det svenske Kungliga Musikaliska Akademien (1988)
 Oslo bys kulturpris i 1994
 Kommandør af St. Olavs Orden i 1994
 Norsk kulturråds ærespris i 1996
 Doctor Art Honoris Causa NTNU (Æresdoktor ved NTNU) 1996
 Æresborger af Trondheim i 1997
 Fartein Valen-prisen i 2004
 Ole Bull-prisen i 2004
 Kommandør med stjerne af St. Olavs Orden i 2005
 Anders Jahres kulturpris 2007

Diskografi 
 1988: Pan (Norsk Plateproduksjon)
 1992: Intermezzo (Grappa Music)
 1995: Arco (Grappa Music)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Biografi 

Violinister fra Norge
Personer fra Trondheim
Nordmænd i 1900-tallet
Kommandører med stjerne af Sankt Olavs Orden
Æresdoktorer ved NTNU
Traktaten i York

Traktaten i York var en traktat i 1237 mellem Henrik 3. af England og Alexander 2. af Skotland, som fastsatte grænserne mellem Kongeriget Skotland og Kongeriget England.

Traktaten definerede grænserne mellem de to kongeriger til at gå fra Solway Firth i vest til flodmundingen af Tweed i øst. Traktaten definerede stort set den nuværende landegrænse mellem Skotland og England, lige på nær et lille område ved Berwick, som England erobrede i 1482. Traktaten betød også, at Skotland måtte opgive sit krav på de dele af Northumbria, der ligger syd for floden Tweed (svarende til det gamle kongerige Cumbria).

Skotlands historie
Englands historie
Traktater