kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tonni Hansen

Tonni Randy Hansen (født 25. april 1958) er en dansk politiker og fagforeningsmand. Han er nuværende borgmester i Langeland Kommune og tidligere næstformand for Socialistisk Folkeparti.

Karriere 
Tonni Hansen har i lang tid været fagforeningsmand. Han var i mange år formand for 3F's afdeling på Sydfyn, 3F Sydfyn, og har også været formand for LO Sydfyn. Tonni Hansen er ufaglært.

Tonni Hansen har i mange år været politisk aktiv indenfor partiet SF. Han har været medlem af Rudkøbing byråd i 17 år, og ved Kommunalvalget i 2017 var det første gang, han stillede op til kommunalbestyrelsen i Langeland Kommune. Tonni Hansen har været næstformand for SF's landsledelse, og han har også opstillet til flere forskellige politiske poster, her bl.a. Europa-Parlamentet.

Kommunalvalget 2017 
Tonni Hansen fik over en femtedel af stemmerne i Langeland Kommune, og SF fik en 1/3 af alle stemmerne. SF mærkede en ekstraordinær stor fremgang på 28,8%. Det sikrede partiet 6 ud af 15 mandater i byrådet, og samtidig indtog Tonni Hansen borgmesterposten.

I 2019 agiterede Hansen for at Langeland skulle være hjem for et udrejsecenter for afviste asylansøgere.

KL 
Hansen har været medlem af bestyrelsen og formandsskabet for KL (Kommunernes Landsforening) for valgperioderne 2018-2022 og 2022-2026.

Kilder 

Borgmestre fra SF
Langeland Kommune
Fagforeningsfolk fra Danmark
Borgmestre i Danmark 2018-2021
Borgmestre i Danmark 2022-2025
Papa John's Pizza

Papa John's Pizza er en amerikansk ejet kæde af restauranter, hvor der primært serveres pizza.

Papa John's franchise har over 4.700 restauranter, hvor de 3.500 er placeret i USA, samt 1.200 spredt ud på 37 andre lande.

Eksterne henvisninger 

 Papa John's Pizzas websted

Etableret i 1984
Fastfoodrestaurantkæder fra USA
Pizzeriaer
Terrariet

Terrariet er en zoologisk have beliggende i Vissenbjerg på Fyn. Terrariet er specialiseret i reptiler og det er en af Skandinaviens største samlinger af krybdyr, padder, skorpioner, edderkopper og insekter. Det er samtidig Danmarks største terrarium.
Bygningen rummer over 100 forskellige arter, heriblandt komodovaran, cubakrokodille, gilaøgle, forskellige slanger som monokelkobra, klapperslanger, uracoaklapperslange, snoge, grøn træpyton, netpyton, kongepyton, sort mamba samt leguaner og skildpadder.

Referencer 

Dyreparker i Danmark
Vissenbjerg
Etableret i 1972
Frydenlund Fuglepark

Frydenlund Fuglepark eller Danmarks Fugle Zoo Frydenlund Fuglepark er en zoologisk have, der ligger vest for Tommerup i Assens Kommune på Fyn. Det er indrettet i en tidligere bondegård, og den omfatter et område på 5 ha., og et stisystem på 2 km. Haven har omkring 800 forskellige arter. Desuden rummer parken dværggeder, kaniner og marsvin.
Der er også udstillet en række gamle landsbrugsredskaber. Denne samling er oprindeligt fra gården, hvor parken er indrettet, men rummer i dag også redskaber fra andre gårde i lokalområdet.

Referencer 

Dyreparker i Danmark
Assens Kommune
Skandinavisk Motorjournal

Skandinavisk Motorjournal var et tidsskrift om motorcykler og biler, som udkom i årene 1947 til 1974.

Bladet blev udgivet med 12 numre per årgang, der havde 60 sider per hæfte.

Bladets stifter Mogens H. Damkier (født 1919, død 2009), var en anset motorjournalist, som bl.a. indførte prøvekørsler i dansk motorpresse.

Kilder 
 

Tidsskrifter fra Danmark
Australian Open 1970

Australian Open 1970 var en tennisturnering, der blev spillet udendørs på græsbaner på White City Tennis Club i Sydney, New South Wales, Australien i perioden 19. - 27. januar 1970. Det var den 58. udgave af de australske tennismesterskaber og den anden udgave af mesterskaberne under navnet Australian Open, og det var den første grand slam-turnering i 1970. For første gang siden 1921 blev der ikke spillet om en mesterskabstitel i mixed double.

Herresinglemesterskabet blev vundet af Arthur Ashe, som i finalen besejrede Dick Crealy med 6-4, 9-7, 6-2, og som dermed vandt titlen for første og eneste gang i sin karriere. Det var Ashes anden grand slam-titel i herresingle. Den australske damesingletitel gik for niende gang i alt og for andet år i træk til Margaret Court, der samtidig vandt sin 17. grand slam-titel i single. I finalen vandt hun med 6-1, 6-3 over sin landsmandinde Kerry Melville. Court vandt efterfølgende også de tre andre grand slam-titler i damesingle i 1970, og dermed blev hun den første kvinde i den åbne æra (og blot den anden kvinde nogensinde), der opnåede en ægte grand slam.

I herredoublerækken sejrede Bob Lutz og Stan Smith, eftersom de i finalen besejrede John Alexander og Phil Dent med 8-6, 6-3, 6-4. Det var parrets første og eneste sejr ved Australian Open, og det var deres anden grand slam-titel i herredouble, idet de tidligere havde vundet US Open 1968. Endelige blev damedoubletitlen for andet år i træk vundet af Margaret Court og Judy Dalton, der i finalen slog Karen Krantzcke og Kerry Melville med 6-1, 6-3. Sejren var Courts sjette damedoubletriumf ved det australske mesterskab og hendes 13. grand slam-titel i damedouble. Dalton vandt sin fjerde og sidste titel ved Australian Open-mesterskabet i damedouble, og det var hendes sjette grand slam-titel i damedouble.

Præmier

Resultater 

Resultaterne fra kvartfinalerne og frem vises nedenfor. For komplette resultater henvises til de uddybende artikler.

Herresingle

Damesingle

Herredouble

Damedouble

Eksterne henvisninger 
 Australian Open 
 ITF - Men - Australian Open 1970  
 ITF - Women - Australian Open 1970

Noter
Hjernesange

Hjernesange er et studiealbum af Peter Lund Madsen og Henrik Balling udgivet under navnet Verdens Farligste Dyr. Det udkom i oktober 2002 på pladeselskabet MusicPeople. 

Albummet indeholder tekster af Peter Lund Madsen omhandlende hjernens funktioner og menneskets oprindelse. Musikken, der er komponeret af Henrik Balling, er en blanding af tango- og kabaretkompositioner inspireret af portugisisk fado og fransk musette. Madsen og Balling gæstes på albummet af sangerne Bjørn Fjæstad og Mark Linn. 

Konstellationens navn refererer til forestillingen om, at mennesket skulle være verdens farligste dyr.

Spor 
Alt tekst og musik er skrevet af Peter Lund Madsen og Henrik Balling. 
 "Hjernespind" – 3:21
 "Sydaben" – 2:25
 "I natlampens skær" – 2:11
 "Drømmevals" – 3:05
 "Krybdyrhjernen" – 3:25
 "Neandertaleren"  – 4:27
 "Hjernesang" 	– 3:17
 "Den præfontale cortex" – 1:45
 "De gode manerer" – 2:52
 "Det kulturelle Rubicon" – 2:57
 "Smilet" – 2:59

Personel 
 Peter Lund Madsen – tekst
 Henrik Balling – musik, arrangement, guitar, keyboards, producer, teknik, mix
 Bjørn Fjæstad – vokal (undtagen spor 1, 7)
 Mark Linn – vokal (spor 1, 7)
 Gorm Ravn-Jonsen – percussion (spor 1, 3, 6, 11), bas (spor 1), teknik, mix
 Gæst Vincent Ringtved – piano (spor 7)
 Jan Eliasson – mastering
 Morten Bue – mastering
 PizziE – coverdesign
 Dianna Nilsson – coverfoto

Referencer

Kilder 
 Poulsen, Jan Opstrup (2002): "Verdens Farligste Dyr: Hjernesange". Artikel, Gaffa, 3. november 2002. Hentet 04-01-2018.
 DR (2002): "Peter Lund Madsen - alias Hjernemadsen - i Rummet". Artikel, DR.dk. 11. juni 2002. Hentet 04-01-2018.
 Modersmål-Selskabet (2006): "Hjernemadsen modtager Modersmål-Prisen 2006". Modersmål-Selskabets hjemmeside. 28. september 2006. Hentet 04-01-2018.
 Svarstad, Maggie (2002): "Verdens farligste dyr synger". Artikel, BT, 29. oktober 2002. Hentet 04-01-2018.

Album fra 2002
Album fra Danmark
Jim Nabors

James Thurston "Jim" Nabors (1930 – 2017) var en amerikansk filmskuespiller.

Filmografi 
Byens bedste horehus (1982)
Ud at køre med de skøre 2 (1984)

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra USA
Respiration

Respiration kan henvise til flere artikler: 

 Respiration (biokemi) - en proces, hvorved levende væsener optager bioenergi fra organisk stof.
 Åndedræt - en proces, hvorved levende væsener med lunger (heriblandt mennesker) optager ilt fra luften.
Viktor 1. Amadeus af Anhalt-Bernburg

Fyrst Viktor 1. Amadeus af Anhalt-Bernburg (; 6. oktober 1634 – 14. februar 1718) var fyrste af det lille tyske fyrstendømme Anhalt-Bernburg fra 1656 til sin død i 1718.

Han var søn af sin forgænger fyrst Christian 2. Han giftede sig i 1667 med Elisabeth af Pfalz-Zweibrücken, datter af pfalzgreve og hertug Frederik af Pfalz-Zweibrücken. Fyrst Viktor 1. Amadeus blev efterfulgt af sin ældste søn, Karl Frederik.

Eksterne links 

 Slægten Askaniens officielle hjemmeside 

Huset Askanien
Fyrster af Anhalt-Bernburg
Tyskere i 1600-tallet
Tyskere i 1700-tallet
Juliane af Sachsen-Lauenburg

Juliane af Sachsen-Lauenburg (2. december 1589 – 1. december 1630) var en tysk prinsesse, der var datter af hertug Frans 2. af Sachsen-Lauenburg og gift med hertug Frederik af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Nordborg.

Biografi 

Juliane blev født den 2. december 1589 som datter af hertug Frans 2. af Sachsen-Lauenburg i hans ægteskab med Maria af Braunschweig-Wolfenbüttel.

Hun giftede sig den 1. august 1627 med hertug Frederik af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Nordborg, en søn af hertug Hans den Yngre af Slesvig-Holsten-Sønderborg. De fik en søn, Hans Bugislav.

Hertuginde Juliane døde allerede efter tre års ægteskab den 1. december 1630 i Nordborg. Hertug Frederik overlevede hende med 27 år og giftede sig igen i 1632 med prinsesse Eleonora af Anhalt-Zerbst.

Børn 

Sønderborgske fyrstelige
Huset Askanien
Hertuginder
Tyskere i 1600-tallet
Quarry Falls (North Carolina)

Quarry Falls er et lille vandfald i Macon County i North Carolina. Vandfaldet ligger vest for byen Highlands, lige ved US Highway 64 i Nantahala National Forest. 

Vandfaldet er bedst kendt for det dybe bassin, der findes ved bunden af faldet. Dette bassin anvendes ofte til badning, og den nederste del af faldet som vandrutsjebane, hvilket i folkemunde har givet faldet navnet "Bust-Your-Butt-Falls" (nærmest "Bums-din-numse") eller Sliding Rock Falls.

Andre vandfald i nærheden 
Ikke langt fra dette vandfald finder man yderligere tre kendte vandfald, foruden en række sværere tilgængelige og derfor mindre kendte. De mest kendte er:

 Bridal Veil Falls
 Cullasaja Falls
 Dry Falls

Eksterne referencer 
 Fotos og information 

Vandfald i USA
Bridal Veil Falls (North Carolina)

Bridal Veil Falls er er et 13,7 m højt vandfald i Nantahala National Forest i Macon County i North Carolina. Vandfaldet ligger ved US Highway 64 knap 4 km nordvest for byen Highlands. Et lille stykke vej fører ind bag vandfaldet, og dette er det eneste vandfald i North Carolina, som man kan køre bag om i bil.

Historie 
Oprindeligt blev al trafik på US Route 64 ført ind bag vandfaldet, men det gav problemer med is på vejbanen, når det var frostvejr samtidigt med at der var meget vand i floden. Derfor ændrede man hovedvejens rute, så den nu går på forsiden af vandfaldet, men bevarede det gamle vejstykke. Ved samme lejlighed blev der anlagt en pareringsplads, hvor besøgende kan parkere.

Geologi 

Bridal Veil Falls er et vandfald på en lille biflod til Cullasaja River. Vandet falder fra en overhængende skrænt, som tillader besøgende at gå eller køre ind bag vandfaldet, i den tørre sæson uden at blive våde, mens man bliver våd, hvis man prøver, når der er meget vand i floden. Under tørke tørrer vandløbet næsten ud, og så er det ikke meget vandfald tilbage.

I 2003 faldt et stort klippestykke ned fra klippen til venstre for vandfaldet, og den spærrede vejen for kørsel med bil, men en lokal entreprenør fjernede klippestykket i 2007.

Andre vandfald i nærheden 
Ikke langt fra dette vandfald finder man yderligere tre kendte vandfald, foruden en række sværere tilgængelige og derfor mindre kendte. De mest kendte er:

 Cullasaja Falls
 Dry Falls
 Quarry Falls

Noter

Eksterne referencer 
 Fotos og information 

Vandfald i USA
Cullasaja Falls (North Carolina)

Cullasaja Falls er er et vandfald i det sydvestlige North Carolina. Vandfaldet ligger på Cullasaja River i Nantahala National Forest i Macon County og indgår i Mountain Waters Scenic Byway.<ref>Mountain Waters Scenic Byway er en ca. 104 km lang, naturskøn vej i det system, der kaldes National Forest Scenic Byways. Vejen går gennem Nantahala National Forest i den vestlige del af North Carolina og passerer, som navnet antyder, flere vandfald.</ref> Vandfaldet ligger ved US Highway 64 ca. 16 km sydøst for Franklin. Navnet "Cullasaja" kommer fra et od på cherokesisk og betyder "Tretorns-stedet"

 Geologi 
Cullasaja Falls er det sidst vandfald på Cullasaja River. Vandfaldet består af en kaskade af mindre fald over en strækning på ca. 300 m. 

Højden på faldet opgives forskelligt i forskellige kilder. Bogen North Carolina Waterfalls'' af Kevin Adams sætter højden til 61 m.. NCWaterfalls.com angiver højden til 77,1 m,. Google Earth beregner højden til 42 m, baseret på forskellen på højden over havet ved vandfaldets top og ved den dam for enden af faldet, hvor vandet ender.

Besøg ved faldene 
Det er nemt at se vandfaldet fra vejen, når man kører forbi. Derimod er det vanskeligt at komme tættere på. Faldene ligger ved en række uoverskuelige sving på US Highway 64 med meget stejle klippesider på begge sider af vejen. Der er en meget lille vigeplads tæt på faldene, men da vejen er smal og uoverskueligt, kan det være farligt at gå langs denne til faldene.

Trods besværet med at komme frem til faldene, er der alligevel en del, der bruger dammen for enden af faldene til badning og klippesiderne til rappelling.

Andre vandfald i nærheden 
Ikke langt fra dette vandfald finder man yderligere tre kendte vandfald, foruden en række sværere tilgængelige og derfor mindre kendte. De mest kendte er:

 Bridal Veil Falls
 Dry Falls
 Quarry Falls

Noter

Eksterne referencer 
 Cullasaja Falls and Trail fra Stay & Play in the Smokies
 Cullasaja Falls fra Blue Ridge Mountain Life

Vandfald i USA
Dry Falls (North Carolina)

Dry Falls, også kendt som Upper Cullasaj Falls er et vandfald på Cullasaja River i Nantahala National Forest i Macon County i North Carolina. Faldet indgår i "Mountain Waters Scenic Byway'.'<ref>Mountain Waters Scenic Byway er en ca. 104 km lang, naturskøn vej i det system, der kaldes National Forest Scenic Byways. Vejen går gennem Nantahala National Forest i den vestlige del af North Carolina og passerer, som navnet antyder, flere vandfald.</ref> Vandfaldet, der har en højde på 20,1 m, ligger ved US Highway 64 ca. 5 km nordvest for byen Highlands. Faldet har tidligere været kendt under andre navne, High Falls, Pitcher Falls m.fl.

 Geologi 
Dry Falls er en del af en serie af vandfald på Cullasaja River over en strækning på 14 km af floden. Vandet falder fra en overhængende skrænt, som tillader besøgende på en sti, der fører ind bag vandfaldet, uden at man bliver specielt våd, når vandstanden i floden er lav. Man skal dog ikke prøve ved høj vandstand, hvis man ikke ønsker at blive våd. Navnet "Dry Falls" kommer netop af, at man kan undgå at blive våd, selv om man går bag faldet.

Faldets højde opgives forskellige i forskellige kilder. Bogen North Carolina Waterfalls'' af Kevin Adams sætter højden til 19,8 m, mens NCWaterfalls.com angiver højden til 24,4 m.,.

Besøg ved faldet 
I modsætning til Cullasaja Falls er det forholdsvis nemt at besøge Dry Falls. Der er indrettet en parkeringsplads ved siden af vejen, og en trappe fører ned til selve faldet.

I perioden 2008 – 2009 blev forholdene for besøgende forbedret. Der blev anlagt en bygning med blandt andet toiletter, og en ny sti og en udsigtsplatform blev bygget ved parkeringspladsen.

Andre vandfald i nærheden 
Ikke langt fra dette vandfald finder man yderligere tre kendte vandfald, foruden en række sværere tilgængelige og derfor mindre kendte. De mest kendte er:

 Bridal Veil Falls 
 Cullasaja Falls
 Quarry Falls

Noter

Eksterne referencer 
 Dry Falls fra Visit North Carolina 
 Dry Falls fra Asheville Trails 
 Dry Falls fra Waterfall-Picture-Guide 

Vandfald i USA
Knud Gleie

Knud Gleie (født 15. marts 1935 i Gladsaxe, død 21. januar 2010 på Frederiksberg) var en dansk svømmer, der deltog i OL 1952 og 1956 og i en periode på godt to år var indehaver af verdensrekorden i 200 m brystsvømning, sat 14. februar 1953 med tiden 2:37,4.

Gleie var blot 17 år, da han var med til OL i Helsingfors i 1952, og han nåede ikke videre fra det indledende heat, hvor han med tiden 2:51,4 blev nummer 6 i sit heat. Bedre gik det fire år senere, hvor han nåede finalen og med tiden 2:40,0 blev nummer 6.

Referencer 

Svømmere fra Danmark
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1952
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1956
Vejlevej (Kolding)

Vejlevej i Kolding er en central færdselsvej fra midten af Kolding by, der går mod nord mod Vejle. Karakteristisk for Vejlevej er en stigning på 43 højdemeter fra bunden ved Låsbygade til toppunktet ved Simon Peters Kirke når Islandsvej er passeret på vej op. Stigningen begynder i 13 meters højde og forløber over 1.200 meter til toppunktet på 56 meter. Den gennemsnitlige stigningsprocent er 3,6 pct.

I begyndelsen af 1930erne blev det landsdækkende hovedvejssystem etableret. Hovedvej 10 var den nord-sydgående hovedvej gennem Kolding og den fulgte linjen Vejlevej - Katrinegade - Vesterbrogade - Kralundsgade - Ottosgade - Haderslevvej.

Kildehenvisninger 

Gader i Kolding
Nationalpark Sila

Nationalpark Sila (italiensk: Parco nazionale della Sila) blev etableret i 1997 og dækker et areal på 736,95 km² i bjergkæden Sila i den italienske region Calabrien. De højeste bjerge i nationalparken er Botte Donato (1.928 moh.), i Sila Grande, og Mount Gariglione (1.764 moh.) i Sila Piccola.  Et areal på 3.572,94 km² blev i 2020 udpeget til biosfærereservat under UNESCOs Menneske og biosfære-programmet.

Analyser af luften i 2010  viste at et bestemt område i Nationalpark Sila havde den reneste luft i Europa.

Se også 
 Nationalparker i Italien

Kilder og henvisninger 

 Yearbook of the Italian Parks 2005, edited by Comunicazione in association with Federparchi and the Italian State Tourism Board 
 Parkens websted på parks.it

Nationalparker i Italien
Calabrien
Etableret i 1997
Appenninerne
Biosfærereservater under UNESCO
Sila (bjergkæde)

Sila (italiensk: La Sila) er et bjergplateau og en historisk region i Calabrien i det sydlige Italien . Den ligger provinserne Crotone , Cosenza og Catanzaro . Bjergkæden inddeles (fra nord til syd) i Sila Greca, Sila Grande og Sila Piccola. De højeste toppe er Botte Donato (1.928 meter) i Sila Grande og Monte Gariglione (1.764 meter) i Sila Piccola.

Silabjergene er en del af nationalparken Sila, som blev etableret i 1997.

Historie 
De første kendte bosættere på Silaplateauet var Brutianere, en gammel stamme af hyrder og bønder. Efter ødelæggelsen af Sybaris 510 f.Kr. fik Rom mere indflydelse over Calabrien, inklusive Sila. Senere blev området besat af østgotere , byzantinere og fra 1000-tallet italo-normannere . De sidstnævnte anlagde flere klostre i området, som Matina i San Marco Argentano, Sambucina i Luzzi og Abbazia Florense i San Giovanni in Fiore, grundlagt af Joakim af Floris .

Fra 1448 - 1535 slog emigranter fra Albanien sig ned i området mod Det Joniske Hav og dannede samfundet som skulle blive kaldt Sila Greca ("Græsk Sila"). I dag findes der 30 kommuner i Sila hvor det albanske sprog er blevet bevaret.

Efter at området er blevet til en del af Italien i 1800-tallet blev Sila en hjemsted for røvere. Om vinteren var området meget isoleret og nye veje blev bygget for at forbedre dette, herunder vejen Paola-Cosenza-Crotone og bjergjernbaner som Cosenza-Camigliatello , Silano-San Giovanni in Fiore og Paola-Cosenza.

I dag findes en stigende grad af turisme i området.

Eksterne henvisninger 

 Nationalpark Sila 
 Portal of Sila Calabria
 Sila WEB TV

Calabrien
Bjerge i Italien
Colletto Fava

Colletto Fava er en 1.600 m høj bakke nær landsbyen og ski-destinationen Artesina i kommunen Frabosa Sottana i den nordlige Piedmont-region i Italien.

Pink Rabbit 

I 2005 opsatte medlemmer af en kunstgruppe kaldet Gelitin (inklusive M. Puletta, Corroni Fali, Razzoli Caputo og R. Calizone) fra Wien en enorm, pink kanin med indvoldene ude på toppen af bakkenn. Den er omkring 60 m lang og 6 meter høj. Gruppen regnede ikke blot med at folk ville se på kunstværket, men også at vandrere ville klatre op og slappe af på toppen. Værket har fået navnet Hase (tysk for "hare"), men kaldes ofte Pink Rabbit, og det åbnede i 2005. Man forventede at det ville eksistere frem til omkring 2025, men allerede i 2016 var det næsten helt nedbrudt.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officiel Gelitin-side om kaninen

Italiens geografi
Bakker
Bettina Arndt

Bettina Arndt (født 1. august 1949) er en australsk sexterapeut, journalist og klinisk psykolog.

Opvækst 
Arndt blev født i Penrith, England, til Heinz Arndt (1915 - 6. maj 2002) og Ruth (født Strohsahl) (20. marts 1915 - 20. marts 2001), som den yngste af tre børn (brødrene Christopher og Nicholas).

Uddannelse 
I 1971 flyttede Arndt til Sydney, hvor hun var uddannet som klinisk psykolog med speciale i seksuel terapi. I 1973 gennemførte hun sin kandidatgrad i psykologi ved University of New South Wales, hvor hendes afhandling var på orgasmeproblemer.

Karriere 
Arndt kom frem til fremtrædende rolle i 1970'erne ved at redigere Forum, et australsk voksenundervisningsmagasin, der førte til hyppige radio- og tv-udsendelser. Hun blev udnævnt til redaktør i 1974 og var i stillingen til juli 1982. Hendes arbejde inden for sexuddannelse involverede også ph.d.-kurser, seminarer og foredrag for grupper, herunder læger og andre fagfolk. Efter død af sin mand og forretningspartner, Dennis Minogue i 1981, blev Forum-magasinet lukket. Arndt fortsatte med at skrive om bredere sociale spørgsmål til aviser, herunder The Australian, The Sydney Morning Herald og The Age. I denne periode havde Arndt også sit eget radioprogram på 2 GB, og regelmæssige radiosegmenter i større byer overalt i Australien.

I 1986 giftede Arndt amerikanske advokat Warren Scott og flyttede til New York City. Hun boede på Manhattan i fem år, og mens de bor i staterne skrev en ugentlig klumme syndikeret gennem The Age i Melbourne (og udgivet i Canberra, Adelaide, Perth og Brisbane). Hun havde to bøger udgivet med samlinger af hendes skrifter, Private Lives (1985) og All About Us (1989). I august 1991 vendte Arndt tilbage med sin familie for at bo i Australien.

I 2007 udsendte det australske tv-program MediaWatch beskyldninger om plagiering af Arndt, beskyldninger, der ikke blev bestridt.

The Sex Diaries, der er baseret på dagbøgerne om 98 par, der taler om, hvordan de forhandler sex og beskæftiger sig med mismatchet ønske, blev udgivet i 2009, efterfulgt af What Men Want, et andet dagbogsprojekt, der blev udgivet i september 2010.

Arndt har tjent på en række udvalg, der rådgiver den australske regering om politiske spørgsmål, herunder rådgivningsgruppen for familielovs vejledninger, det nationale rådgivende udvalg for aldring, assistentreproduktionsteknologien og teamet for støtte til børnebidrag.

Bibliografi

Læs mere 
   Også tilgængelig gennem HeinOnline.
Baseret på:

Referencer 

Psykologer fra Australien
Journalister fra Australien
Australiere i 1900-tallet
Australiere i 2000-tallet
Rytteriet 2

Rytteriet 2 er et studiealbum af den danske gruppe Rytteriets Husorkester, udgivet i 2014. Albummet indeholder sange fra sæson 2 af Rytteriet, der blev sendt på DR2 i 2013.

Spor 
Alt tekst og musik er skrevet af Marie Key, Henrik Balling og Bjørn Fjæstad.  
 "Drømmene om os" – 3:06
 "Det er for sent nu" – 3:00
 "Vi kan ikke ses mere" – 2:46
 "Jeg er fri" – 3:16
 "En stjerne" – 2:55
 "Alt lys går ud"  – 2:27
 "Hvis jeg går ned" – 2:25
 "Tak fordi du kom" – 2:50

Personel 
 Henrik Balling – keyboards, programmering, producer, teknik
 Bjørn Fjæstad – vokal
 Marie Key – vokal
 Andreas Sommer – mix
 Björn Engelmann – mastering

Referencer 

Album fra 2014
Album fra Danmark