kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jens E. Olesen

Jens E. Olesen (født 1950 i Casablanca) er en dansk historiker. Han er professor i Nordens historie ved Greifswald Universitet i Tyskland. Han blev nysproglig student fra Viby Amtsgymnasium i juni 1970 og derefter uddannet ved Aarhus Universitet. Han arbejdede som rektor ved Dansk Folkeuniversitet i Odense, før han kom til Greifswald i 1996.

Han blev medlem af Det kongelige danske Selskab for Fædrelandets Historie i 1999, og i 2008 desuden livstidsmedlem af Societas Scientiarum Fennica, det finske videnskabsakademi. Desuden blev han udnævnt til ridder af Finlands Hvide Roses Orden. Olesen er udgiver af bogrækken Studia Nordica Greifswaldensia, som omfatter forskellige forskningsarbejder om Nordens historie og Østersøområdet.

Referencer 

Historikere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Superligaen 2005-06

Superligaen 2005-06 var den 16. sæson siden oprettelsen af ligaen. Den blev administreret af DBU og fandt sted fra 19. juli 2005 til 14. maj 2006.

FC København fik med førstepladsen en plads i kvalifikationen til UEFA Champions League 2006-07 samt Royal League. Brøndby kom med andenpladsen i kvalifikationen til UEFA Cup 2007-08 og i Royal League. OB kvalificerede sig med tredjeplasen til UEFA Intertoto Cup og Royal League, mens Viborg FF kun kom i Royal League. SønderjyskE og AGF rykkede ned i 1. division.

Deltagere

Stillingen

Kampene 
I denne tabel er hjemmeholdet skrevet i kolonnen til venstre.

Topscorere

Eksterne henvisninger 
 SAS Ligaen 2005-06  hos DBU
 Slutstillingerne 2005/06 fra danskfodbold.com – DBUs Officielle Statistikere
 Kampoversigt på NetSuperligaen 

2005-06
Fodboldsæson 2005-06
Donse Krudtværk

Donse Krudtværk eller Donse Krudtmølle var et krudtværk ved Donse Å tæt på Hørsholm. Det fungerede fra 1704 til 1911.

Historie 
Krudtværket blev anlagt i 1704 af Frederik 4.s hustru dronning Louise, som ejede Hørsholm Gods. Det var kongelig ejendom indtil 1765, hvor det blev solgt og overgik som privat virksomhed. Det blev drevet af vandkraft i form af en vandmølle placeret i Donse Å. Værket leverede krudt til hæren og flåden.

Værket oplevede flere sprængningsulykker, hvoraf flere var meget alvorlige. I maj 1737 forårsagede en eksplosion, at værkets tyske krudtmester Christian Roosen døde. 

En større eksplosion skete 16. maj 1882 kl. 17:10, hvor en fabriksarbejder og to piger blev dræbt, og tre kvæstedes. De kvæstede blev bragt til sygehuset i Usserød, hvor den værst medtagne, Andreas Bentsen, fik amputeret højre arm. Værket, avlsbygningerne og beboelseshuset nedbrændte. Ulykken skete, da de fleste arbejdere ikke var på værket, og ville utvivlsomt have flere dræbte, hvis det havde sket under arbejdet.

De dræbte var:
 Krudtværksarbejder og husmand Hans Olsen, 29 år gammel. Gift og med to børn.
 Pigen Ane Kirstine Larsen, 16 år.
 Pigen Ane Marie Andersen, 15 år.
De to piger var i færd med at fylde krudt i karduser, da eksplosionen indtraf. Rystelsen blev mærket som et jordskælv en mil væk; og vinduesruderne i vid omkreds blev knust.

Både Henrik Cavling og Holger Drachmann skrev medrivende reportager fra ulykken, der samtidig var udtryk for noget af den første moderne journalistik i Danmark. I København udgav Jul. Strandbergs Forlag og Tryk en skillingsvise med 11 vers om eksplosionsulykken.

Værket oplevede både før og efter denne ulykke flere sprængninger. Det førte til dens lukning i 1910. Dermed forsvandt det sidste krudtværk i privat eje. Selve gården videreførtes som landbrug.

Ejere af krudtværket 
 1704-1765 Kronen
 1765-1768 Friderich Roosen (bror til Christian Roosen)
 1768-? C. Kinch Gøttsche (F. Roosens svigersøn)
 ?-1795 C. Kinchs sønner
 1795-1798 Fabrikant Holm
 1798-1826 Grosserer Bentzen
 1826-1841 Professor Forchhammer & Forskandidat W. Clausen
 1841-1850 W. Clausen
 1850-1858 Aministration af Clausens kreditorer
 1858-1891 Fabrikant G. Drøhse (Clausens svigersøn) 
 1891-1910 Grosserer William Andersen
 1910 Staten

Henvisninger

Litteratur 
 J.J. Hansen, Større danske Landbrug, bind 1, Alex Kappel & V. Richter Friis, 1930, s. 207-8.

Eksterne henvisninger 
Holger Nielsen: "Donse Krudtværk sprang i luften" (Museumsforeningen for Hørsholm og omegn) 

 

Krudtværker i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Fredensborg Kommune
Etableret i 1704
Ophørt i 1911
Vandmøller i Danmark
Dejvi Glavevski

Dejvi Glavevski (født 17. november 1967) er en tidligere makedonsk fodboldspiller.

Karriere 

Dejvi Glavevski trådte sine første fodboldstøvler i den makedonske klub FK Pelister Bitola. I 1996 hentede cheftræner i Vejle Boldklub, Ole Fritsen, makedoneren til Danmark, hvor han hurtigt opnåede kultstatus.

Dejvi Glavevski var en træfsikker angriber, der gik til stålet. I hvert fald i hans første sæson i Vejle Boldklub, for allerede i hans anden sæson i klubben udviklede Dejvi et spøjst "hulemandslook", og samtidig virkede det som om, han havde tabt halvdelen af sin hurtighed. Ikke desto mindre skabte han en masse uro i modstandernes forsvar med sin pågående stil, hvilket gav tid og rum til de øvrige angribere.

Glavevski havde stor andel i Vejle Boldklubs sølvmedaljer i sæsonen 1996/97. Ikke mindst leverede han en pragtpræstation og scorede et rigtigt fighter-mål i forårssæsonens første kamp på Vejle Stadion mod Brøndby IF, som VB vandt 3-0. I en kamp hvor i Thomas Gravesen i øvrigt scorede 2 mål på straffespark.
I samme sæson blev Dejvi Glavevski udtaget til det makedonske landshold, hvor han scorede hattrick i sin første kamp.

Sammen med Julian Barnett og Pablo Piñones-Arce regnes Dejvi Glavevski blandt de bedste udlændinge nogensinde i den røde VB-trøje.

Kilder 

 Vejle Boldklub – Spillerprofil 

Fodboldspillere fra Vejle Boldklub
Fodboldspillere fra Nordmakedonien
Kronborg Slotskirke

Kronborg Slotskirke er kirken tilhørende Kronborg Slot i Helsingør. Kirken tilhører Sankt Mariæ Sogn, Helsingør Domprovsti.

Kirken er beliggende i slottets sydlige fløj og blev indviet i 1582. Sognepræsten for Sankt Mariæ kirke, byens tyske kirke, var tillige præst for slotskirken. Så kunne kongen og hoffet fortsat have gudstjenester på tysk, således som de var vant til i København. I forbindelse med slottets indretning til kaserne i 1785 blev kirken indrettet til gymnastik- og fægtesal for militæret og inventaret opmagasineret. Kirken blev restaureret i 1838 af bl.a. Michael Gottlieb Bindesbøll og genindviet i 1843. Ved samme lejlighed blev et nyt orgel, bygget af Marcussen & Reuter, taget i brug.

Dronning Margrethe har broderet messehagler til kirken.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Kronborg Slotskirke hos KortTilKirken.dk
 Kronborg Slotskirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Helsingør Kommune
Kirker i Helsingør Stift
Kirker i Frederiksborg Amt
Kommunalpolitiker

En kommunalpolitiker, et kommunalbestyrelsesmedlem eller et byrådsmedlem er et folkevalgt medlem af en kommunalbestyrelse eller et byråd.

Kommunalpolitikere i Danmark 
I forbindelse med kommunalreformen i 2007 blev antallet af kommunalpolitikere kraftigt reduceret fra 4.647 til 2.520 som følge af at antallet af kommuner faldt fra 271 til 98. Kommunalpolitikere i Danmark får et vederlag på ca. 60.000 kr. årligt, dog 70,000 kr. årligt i Århus, Odense, Aalborg og Frederiksberg. Honorarets størrelse fastsættes af Velfærdsministeriet. I de fleste kommuner er antallet af kommunalpolitikere mellem 9 og 31. Der er flest kommunalpolitikere i Københavns Kommune, hvor Borgerrepræsentationen som en undtagelse har 55 medlemmer. I international sammnehæng er det ret få – også byens størrelse tages i betragtning.
Morgenbladet

Morgenbladet var en dansk avis grundlagt af Christen Berg i 1873 som partiet Venstres hovedstadsorgan. Det eksisterede til 1892.

Efter at at partiet Venstre samlede de forskellige bondepartier til partiet Det forenede Venstre i 1870 bestod opgaven for venstreformanden Christen Berg bl.a. i at grundlægge en kæde af venstreblade. De bliver kendt som de Bergske blade, hvoraf københavnerbladet Morgenbladet er et af dem.

Oprettelsen af avisen i København er et modigt skridt af Christen Berg, da partiet Venstre først og fremmest var et bondeparti. Det siger sig selv at der ikke fandtes mange tilhængere i Danmarks dengang eneste storby.

Viggo Hørup udtalte om tiden: 

Christen Berg satser dog på at 1870'ernes danske politik, der hovedsageligt er et to-parti system dvs. Højre og venstre, vil kunne skabe et grundlag da Venstre fremstår som det store oppositionsparti, der også er beregnet på at varetage andre oppositionsgruppers interesser. Desuden er Berg opsat på at bryde sine provinsblades afhængighed af udklip fra højrebladene når det drejer sig om hovedstadsstof. Fremover skal udklippene stamme fra et vaskeægte venstreblad.

Bladet starter i små kår med lokaler i en baggård i Tordenskjoldsgade. Oplaget var i de første år på 2.000, hvoraf de fleste købere sandsynligvis boede udenfor København. I 1874 slutter en senere prominent medarbejder sig til avisen, nemlig Viggo Hørup, den senere leder af det der skulle blive det Radikale Venstre. Da partiet Venstre splittedes i forskellige fraktioner holdt avisen da også på den radikale gruppe (det senere parti). Hørups ven, filologen Edvard Brandes bliver ansat ikke længe efter. Det var igennem fætteren Holger Drachmann at Hørup fik forbindelse med "det litterære Venstre", anført af brødrende Edvard og Georg Brandes, og tilknyttet det til bladet, for på den måde at sikre sig hovedstadens intelligentsia på Venstres side.

Bladet får desuden Henrik Cavling som reporter, og han begynder allerede på sin tid ved dette blad at eksperimentere med den nye reportage-form, som senere ved Politiken, bliver starten på den moderne journalistik i Danmark. F.eks. reportagen om eksplosionsulykken på Donse Krudtværk er banebrydende i den henseende.

Avisens radikale antikirkelige og antimilitære holdning, dikteret af Hørup, bliver dog for meget for Christen Berg, og i 1884 fyrer han Hørup og Brandes som redaktører. De starter samme år avisen Politiken, der snart skulle overgå Morgenbladet og til sidst køre den i sænk. 

Bladet får Otto Borchsenius som redaktør der fortsætter i en mere traditionel bondevenlig linje, men det lykkedes ham aldrig at skabe en succes, og i 1892 bliver det inkorporeret i, det af Peter Adler Alberti udgivne, Dannebrog.

Henvisninger

Ekstern henvisning 
 Digitaliserede udgaver af Morgenbladet i Mediestream
 Læs om Morgenbladet i opslagsværket "De Danske Aviser"

Kilde 
 Bo Bramsen, Politiken bind 1, s. 11-29, Politikens Forlag, 1983.

Aviser fra Danmark
Etableret i 1873
Ophørt i 1892
I. Vilh. Werner

Ignatius Vilhelm Werner (født 8. september 1881 i Thisted, død 26. marts 1968 i Odense) var borgmester i Odense Kommune fra 1937 til 1958, valgt for Socialdemokratiet.

I. Vilh. Werner var søn af en proprietær og kom i lære som maskinarbejder i Thisted og senere Århus. Han flyttede til Odense i håb om arbejde i forbindelse med anlæggelsen af jernbanen og blev ansat ved Allerups nye Maskinfabrik, hvor han blev tillidsmand og formand for Dansk Smede- og Maskinarbejderforbunds lokalafdeling. Den politiske karriere begyndte da han blev valgt til byrådet i 1917. Det lykkedes ham 20 år senere at erobre borgmesterposten i det ellers traditionelt konservative Odense, og dermed sad Socialdemokratiet på borgmester i alle de fire største byer. Besættelsestiden betød flere konflikter med den tyske besættelsesmagt, men Werner nød stor folkelig opbakning og kunne derfor blive siddende efter besættelsen. I Vilh. Werner gik af som borgmester den 31. marts 1958 og overlod posten til partilfællen Holger Larsen.

Referencer 

Personer fra Thisted
Borgmestre i Odense
Fagforeningsfolk fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Borgmestre fra Socialdemokraterne
Danskere i 1900-tallet
H. Chr. Petersen

Hans Christian Petersen (født 2. juni 1875 i Vejle, død 16. juli 1944 i København) var en dansk borgmester i Odense Kommune 1925-1937, valgt for Det Konservative Folkeparti.

Petersen var købmand af uddannelse. Han fik tilnavnet Spare-Petersen – muligvis fordi han sammen med de øvrige konservative byrådsmedlemmer i 1923 fik nedsat et spareudvalg, der skulle komme med forslag til nedskæringsmuligheder i kommunen.

På trods af arg modstand fra Petersen og byrådets konservative flertal, blev arbejderkvarteret Skt. Hans Landsogn (det nuværende Skibhuskvarteret) indlemmet i kommunen i 1932. Ved kommunalvalget året efter lykkedes det de konservative at bevare magten, men i 1937 stormede Socialdemokratiet frem – godt hjulpet på vej af de mange nye vælgere i det tidligere landsogn. Spare-Petersen måtte overlade borgmesterkæden til I. Vilh. Werner.

Han er begravet på Assistens Kirkegård i Odense.

Referencer 

Borgmestre fra Det Konservative Folkeparti
Købmænd fra Danmark
Borgmestre i Odense
Personer fra Vejle
Mathildeprisen

Mathildeprisen tildeles for arbejde for gennemførelsen af den fulde retslige og faktiske ligestilling mellem kvinder og mænd. Den er opkaldt efter Danmarks første kvindesagskvinde Mathilde Fibiger.

I statutterne hedder det mere udførligt at Dansk Kvindesamfunds Mathilde gives til kvinder, mænd, organisationer, virksomheder og andre, der på afgørende måde arbejder for gennemførelsen af den fulde retslige og faktiske ligestilling mellem kvinder og mænd.

Den første Mathilde blev den 7. december 1970 overrakt folketingsmedlem Grethe Philip for et spørgsmål i Folketinget om følgerne for den nordiske kvindes faktiske og retlige ligestilling ved Danmarks eventuelle indtræden i Fællesmarkedet. Forespørgslen resulterede i, at Folketinget nedsatte et udvalg til at behandle spørgsmålet.

Mathildeprisen fandtes oprindeligt som både positiv og negativ pris. Øv-Mathilden er tildelt bl.a. Knud Lundberg

Prismodtagere Mathildeprisen 
 1970: Grethe Philip og Gunhild Due
 1971: Husligt Arbejderforbund
 1972: Forbrugerrådet, Mødrehjælpen i Randers, Danfoss' kvinder og Birgitte Xenos
 1973: Ingen uddeling
 1974: Poul Dahlgård og Anker Jørgensen
 1975: Eva Gredal og Tove Maës
 1976 – 1978: Ingen uddeling 
 1979: Ritt Bjerregaard
 1980: Jytte Thorbek
 1981: Ingen uddeling 

 1982: Karin Garde og Inge Lunde 
 1983 – 1985: Ingen uddeling
 1986: Danmarks fjorten ligestillingskonsulenter 
 1987: Anette Steen Pedersen
 1988: Kvindeligt Arbejderforbund i Danmark, KAD
 1989: Lene Koch og Inger Lillelund
 1990: Drude Dahlerup
 1991: Inge Methling
 1992: Lisbeth Kølster
 1993: Foreningen til Mænds Bevarelse 
 1994: Liselotte Knudsen
 1995: Nina Smith
 1996: Suzanne Brøgger
 1997: Tine Aurvig Brøndum og Padmini Casinader Christiansen
 1998: Kirsten Gomard
 1999: Joan-Søstrene i Dannerhuset
 2000: Lilli Gyldenkilde
 2001: Hanne Reintoft
 2002: Jørn Bro
 2003: Dorit Otzen
 2004: Hanne Fokdal Barnekow
 2005: Birgitte Bruun (direktør)
 2006: Hanne-Vibeke Holst og Birte Siim
 2007: Kenneth Reinicke
 2008: Jane Korczak og Ruth Nielsen
 2009: Anja Cetti Andersen og Anja Andersen
 2010: Anne-Grethe Bjarup Riis og Marion Pedersen
 2013: Nikolaj Munk (Mandfjols)
 2015: Britta Thomsen
 2016: Susanne Staun

Kilde 
 Prisens hjemmeside

Noter 

Hædersbevisninger fra Danmark
Ligestilling
Judæa

Judæa (hebraisk: הודה "prise", standard hebraisk: Yəhuda, tiber hebraisk: Yəhûḏāh) (græsk: Ιουδαία) er en betegnelse brugt for bjergene i den sydlige del af det, som var oldtidens Israel (hebraisk: ארץ ישראל Eretz Yisrael), et område som i dag er delt mellem Israel og Vestbredden, og i nogle sammenhænge, Jordan.

Israels geografi
Israels historie
Jordans historie
Palæstinas historie
Hebraiske ord og vendinger
Maccabi Tel Aviv F.C.

Maccabi Tel Aviv F.C. er en israelsk fodboldklub, og en del af Maccabi Tel Aviv sports club. Maccabi Tel Aviv er en af de ældste klubber i israelsk fodbold.

Det er en af de mest vindende fodboldklubber i israelsk fodboldhistorie med 19 mesterskaber, 22 nationale cupper, to asiamesterskabscupper og to totocup. Maccabi har vundet mesterskabet og cuppen samme sæson ("the double") syv gange.

Maccabi Tel Aviv er det eneste hold i Israel som aldrig har spillet i en lavere division, da de altid har spillet i øverste division.
Maccabi Tel Aviv er et af de to eneste hold i Israel (det andet er Maccabi Haifa F.C.), som har deltaget i gruppespillet i Champions League.

Fodboldklubber i Israel
Tel Aviv
Etableret i 1906
Israelske arabere

Israelske arabere er den sædvanlige betegnelse på gruppen af arabere som har statsborgerskab i staten Israel. Andre betegnelser på denne minoritet er palæstinensiske israelere eller 1948-araberne som refererer til de civile arabere, som vendte tilbage efter at være flygtet fra den arabisk-israelske krig 1948.

I dag udgør israelske arabere omkring 17–18% af den israelske befolkning, dvs. i overkanten af én million mennesker. Sammensætningen af israelske arabere er:

 80 % muslimer
 11 % kristne
 9 % drusere

Israelske arabere har officielt fulde statsborgerlige rettigheder med valgret til Knesset, hvor flere arabiske partier er repræsenteret. Alligevel oplever mange israelske arabere forskellige former for diskriminering. Diskriminationen er dokumenteret af det israelske Orr-panel, som blev nedsat af de israelske myndigheder efter drabet på 12 israelske arabere – angiveligt udført af politiet under et sammenstød i oktober 2000. Diskrimination er endvidere dokumenteret af det amerikanske udenrigsdepartement (i Israel and the occupied territories. Country Reports on Human Rights Practices 2005, se henvisning nedenfor). 

Israelsk lov giver de fleste israelske arabere frihed fra at aftjene værnepligt. Værnepligten gælder først og fremmest drusere og beduiner, men alle israelske arabere har mulighed for at melde sig frivilligt til tjeneste). Dersom man ikke gør tjeneste, går man imidlertid som israelske araber glip af de økonomiske og sociale goder, som er knyttet til aftjent værnepligt. Og de israelske arabere har generelt små chancer til at få job i private og offentlige virksomheder inden for sikkkerhedsrelaterede områder, da man stadig ikke stoler fuldt ud på arabere i Israel.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 "Orr Panel" Finds Decades Israeli Discrimination, sep 2003
 En glemt minoritet i Israel. Kronikk i Adresseavisen av Jens Johan Hyvik 3. april 2005 
 Israel and the occupied territories. Country Reports on Human Rights Practices 2005
Israels præsidenter

Israel har haft ti præsidenter siden staten blev oprettet i 1948.

Fodnoter 

 
Lister over præsidenter
præsidenter
David Thewlis

David Thewlis (født David Wheeler 20. marts 1963 i Blackpool, Lancashire) er en engelsk skuespiller.

Thewlis studerede ved Guildhall School of Drama i London. Hans første store filmrolle var som den gale gatefilosof "Johnny" i Naked (1993), en film han fik flere priser for. Det samme år havde han også en stor rolle på TV som det seksuelle rovdyr "James Jackson" i Prime Suspect 3.

Op gennem 1990'erne optrådte Thewlis i mange forskellige film, for det meste fantasy-film og historisk drama. Han er nok mest kendt for sin rolle som "Remus Lupus" i Harry Potter og Fangen fra Azkaban.

I 1992 giftede Thewlis sig med regissør Sara Sugarman, og allerede i 1993 blev de skilt. Han bor i dag sammen med skuespillerinden Anna Friel, og sammen fik de datteren Gracie den 9. juli 2005.

Filmografi

Film 

 2006 Basic Instinct 2, "Roy Washburn"
 2007 Harry Potter og Fønixordenen (orig. Harry Potter and the Order of the Phoenix), "Professor Remus J. Lupin"
 2009 Drengen i den stribede pyjamas (orig. "The Boy in the Striped Pyjamas"), "Kommandant Ralf"
 2010 Harry Potter og Halvblodsprinsen [Orig. "Harry Potter and The Halfbloodprince"), "Remus John Lupin"
 2014 Teorien om alting, Dennis W. Sciama
 2017 Wonder Woman

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra England
Harry Potter-skuespillere
Personer fra Blackpool
Günter Wallraff

Günter Wallraff (født 1. oktober 1942 i Burscheid nær Köln) er en tysk journalist, som er kendt for at gå under-cover i flere sager, for derigennem at opnå større indsigt i problemet, set fra andres synspunkt. Vennen Heinrich Böll siger, at Wallraff "underkaster sig en situation". Efter nogle måneder i Bundeswehr fik han følgende attest: "Ubrugelig i krig og fred". 

Wallraff klædte sig ud som tyrkisk gæstearbejder, med sort paryk og mørke kontaktlinser, hvorefter han skrev en reportage om oplevelsen. Han har også levet som somalier i Tyskland. I juni 2007 offentliggjorde han et manifest, Til forsvar for meningsfriheden, hvor han og andre gav udtryk for, at fri debat var afgørende for muslimers integration i det tyske samfund. Han skrev i januar 2007: "Muslimer i Tyskland må nu overbevisende dokumentere, at deres frihed og menneskelighed er afgørende for dem, og at terroren som kommer fra islam, er deres fjende." 

Wallraff har også afsløret Lidl-kædens behandling af sine ansatte.

Henvisninger 

Journalister fra Tyskland
Debatbogsforfattere fra Tyskland
Blodsukker

Blodsukkeret er blodets indhold af glukose (druesukker). Sædvanligvis er mængden af sukker i blodet forholdsvis konstant, men stiger i en periode efter at man har indtaget et måltid. Det omvendte sker når blodsukkeret falder: man bliver sulten. Personer med sygdommen diabetes mellitus (sukkersyge) har et unormalt højt blodsukkerniveau på grund af for lidt af hormonet insulin, som er vigtigt ved reguleringen af blodsukker.

Fastende blodsukker ligger normalt i intervallet 4–7 mmol/L i plasmablod, svarende til ca. 70–125 mg/dL, eller 2-8 mmol/L i fuldblod. Efter et kulhydratrigt måltid kan blodsukkeret stige til op imod 10 mmol/L (180 mg/dL) (14 mmol/L i fuldblod). Diabetes diagnosticeres gerne ved at man konstaterer to tilfælde af fastende blodsukker på over 7 mmol/L (8 mmol/L i fuldblod), eller ét tilfælde af blodsukker på over 11 mmol/L (16 mmol/L i fuldblod) sammen med andre symptomer på diabetes.

Blodsukkermåling foretages ved laboratorieprøver (plasmablod) eller ved hjælp af et glucometer (fuldblod) (blodsukkermålingsapparat).

Omregning mellem fuldblod og plasmablod gøres via formlen "fuldblod = 2*plasmablod – 6" – målt i mmol/L.

Hypoglykæmi 
Hvis blodsukkeret bliver for lavt så det påvirker hjernens funktion, kaldes tilstanden hypoglykæmi. Det kan give forskellige symptomer bl.a. svimmelhed, bevidstløshed og kramper. Hypoglykæmi er sjælden hos personer som ikke har en kendt sygdom eller tager medicin. Den hyppigste årsag er insulinom som er en type svulst i bugspytkirtlen.

Hos personer med sukkersyge kaldes de første symptomer på hypoglykæmi for føling. Personer med type 1-diabetes kan få føling flere gange om ugen. Risikoen for at personer med sukkersyge får alvorlig hypoglykæmi er omkring 1 % pr. år, men med stor variation fra person til person.

Se også 

 Blodproteiner

Referencer

Eksterne links 
 Fakta om blodsukker. Min.medicin.dk
 Blodsukkermåling. Netdoktor.dk
 Kulhydratstofskiftet. Netdoktor.dk
 En gåtur efter maden kvæler dit høje blodsukker. Videnskab.dk
 Hæmoglobin A1c. Sundhed.dk 

Fysiologi
Man skal ikke sælge skindet før bjørnen er skudt

Man skal ikke sælge skindet, før bjørnen er skudt er et ordsprog. Meningen er, at "man ikke skal love noget, før grundlaget er i orden".

Idiomer
GulogGratis

GulogGratis er en annonceavis, der formidler køb og salg mellem private og udkommer som tillæg til en række lokale og regionale dagblade. GulogGratis har også etableret en online markedsplads på nettet, og er blandt Danmarks største e-handelssider.
 
GulogGratis blev grundlagt i maj 1991 som et samarbejde mellem Fyens Stiftstidende og Århus Stiftstidende, men er siden blevet udvidet, således at der i dag er seks regionale udgaver:

 Fyens Stiftstidende og Fyns Amts Avis (siden februar 2007)
 Århus Stiftstidende og Randers Amtsavis (siden januar 1998)
 Nordjyske Stiftstidende (siden april 1995) og Thisted Dagblad (siden januar 2007)
 JydskeVestkysten (siden august 1996)
 Vejle Amts Folkeblad, Fredericia Dagblad, og Horsens Folkeblad (siden september 2008). 
 Helsingør Dagblad (siden september 2020)
 
Gul & Gratis' seks forskellige trykte udgaver har et samlet oplag på 322.832 , mens aviserne læses af 1.012.000 . Internetudgaven har ca. 720.000 brugere . Internetsiden rummer ca. 280.000 annoncer, mens aviserne i alt rummer omkring 25.000 ugentligt.
 
Annoncesalg, teknisk produktion og administration varetages af Fynske Medier i Odense, men trykningen af avisudgaverne foregår på de enkelte udgiverselskabers trykkerier.

Eksterne henvisninger 
 GulogGratis' hjemmeside

Kilder 

Aviser fra Danmark
Netmarkedspladser
Fynske Medier