kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jørgen Alexander Knudtzon

Jørgen Alexander Knudtzon (født 9. september 1854 i Trondhjem, død 7. januar 1917 i Kristiania) var en norsk
assyriolog og orientalist.

Knudtzon blev student 1872, cand. theol. 1880, fortsatte efter Eksamen
sine Studier i semitiske Sprog til 1885, da han
med Stipendium rejste til Tyskland, hvor han
i to Aar studerede gammeltestamentlig Teologi
og Assyrisk, idet han var udset til Prof.
Caspari’s Efterfølger ved det teologiske Fakultet.
1889 blev han Dr. phil. for sin Afhandling »Om
det saakaldte perfektum og imperfektum i
hebraisk« (1889), der ligesom andre Arbejder viste,
at han var en skarpsindig Grammatiker og en
grundig Kender af semitiske Sprog. Hans
Forelæsninger ved Universitetet blev imidlertid
befundne at »mangle den teologiske Aand«; han
opgav Teologien og kastede sig nu udelukkende
over Assyriologi. 1892—93 udgav K. »Assyrische
Gebete an den Sonnengott aus der Zeit
Asarhaddon’s und Asurbanipal’s«. 1891—93 og paany
1895 opholdt han sig med Stipendier i London,
Paris og Berlin væsentlig for at kollationere de
i Ægypten ved Tell-el-Amarna fundne
Kileskrifttavler, af hvilke K. har udarbejdet en
fuldstændig Omskrift og Oversættelse, som
udkom med oplysende Anmærkninger i Leipzig
1910—15: »Die El-Amarna Tafeln mit Einleitung
und Erläuterungen«, efter at han tidligere
havde udgivet fl. meget oplysende
Undersøgelser over Tavlerne fra El-Amarna. 1894
bevilgedes der K. af Norges Storting et fast aarligt
Stipendium, hvorefter han 1897—98 opholdt sig
i Ægypten for at studere de Tavler fra
El-Amarna, som endnu fandtes her, ligesom for
at anstille Undersøgelser om Fundet. 1907
udnævntes K. til Prof. extr. i semit. Sprog i Kria.
Foruden det ovenn. fortrinlige Værk om det
store Fund af bab. Tekster fra Ægypten
skylder man K. en anden videnskabelig Opdagelse
af stor Bet., nemlig Bestemmelsen af det hidtil
helt ukendte Sprog, som fandtes anvendt mindst
paa een, maaske paa to Tavler fra El-Amarna,
som henhørende til den indo-europæiske
Sprogklasse (K.: »Die zwei Arsawa-Briefe, die
ältesten Urkunden in indogermanischer Sprache«,
1902). Siden den Tid er der ved Udgravninger
i Lilleasien (ved Boghaz-Køj) fundet
Indskrifter, som synes at maatte henføres til denne
Sprogklasse, ell. som i det mindste viser
mærkelige Overensstemmelser med indo-europæiske
Sprog. De videnskabelige Fortjenester, som K.
har indlagt sig, kan næppe sættes højt nok;
Prof. Friedrich Delitzsch, en af Assyriologiens
ypperste i Tyskland, siger, at K. er et af de
med Assyriologiens Fremskridt uadskilleligt
forbundne Navne, og at Knudtzon var en af de
grundigste og pålideligste granskere på det semitiske område.

Orientalister fra Norge
Faglitterære forfattere fra Norge
Personer fra Trondheim
Teologer fra Norge
Ansatte ved Oslo Universitet
Norsksprogede forfattere fra Norge
Mame Biram Diouf

Mame Biram Diouf (født d. 16. december 1987) er en senegalesisk professionel fodboldspiller, som spiller for den tyrkiske Süper Lig-klub Hatayspor.

Klubkarriere

Jaraaf og Molde 
Diouf begyndte karrieren i hjemlandet med ASC Jaraaf. 

Efter at have haft en succesful prøvetræning med norske Molde, skiftede han til klubben i januar 2007.

Manchester United 
Diouf imponerede meget i sin to første sæsoner i Molde, og i juli 2009 blev han købt af Manchester United. Han blev lånt tilbage til Molde for resten af 2009 sæsonen.

Lån til Blackburn Rovers 
Diouf blev i august 2010 udlånt til Blackburn Rovers.

Hannover 96 
Efter at det ikke havde lykkedes Diouf at finde fast spilletid hos United, skiftede han i januar 2012 til Hannover 96.

Diouf imponerede fra start i Tyskland, og scorede 10 mål i sine første 15 kampe for klubben.

Stoke City 
Diouf skiftede i juni 2014 til Stoke City efter hans kontrakt med Hannover var udløbet.

Diouf kom godt fra start i Stoke, men efter hans mors død i september 2015, begyndte han at spille dårligere. I denne periode blev han i store dele af sæsonen ændret fra at være angriber til at være kantspiller, og han begyndte endda også at spille som højre back.

Diouf blev hos Stoke i alt 6 år, og forlod ved kontraktudløb i juli 2020.

Hatayspor 
Diouf skiftede til Hatayspor i august 2020.

Landsholdskarriere 
Diouf gjorde sin debut for Senegals landshold den 12. august 2009.

Diouf var del af Senegals trup til Africa Cup of Nations 2015, Africa Cup of Nations 2017 og VM 2018.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Senegal
Fodboldspillere fra Molde FK
Fodboldspillere fra Manchester United F.C.
Fodboldspillere fra Blackburn Rovers F.C.
Fodboldspillere fra Hannover 96
Fodboldspillere fra Stoke City F.C.
Fodboldspillere fra Hatayspor
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Deltagere ved Africa Cup of Nations 2015
Deltagere ved Africa Cup of Nations 2017
Both Sides Now (album)

Both Sides Now  er Joni Mitchells syttende studiealbum (enogtyvende i alt), som blev udgivet i 2000. Albummet er et konceptalbum, der analyserer det moderne forhold mellem mennesker gennem Mitchells udgaver af klassiske jazzsange suppleret af to af Mitchells egne tidlige sange ("A Case of You" (1971) og "Both Sides, Now" (1969). Sangene er indspillet med tre typer orkestre: et meget stort orkester med 71 musikere, et "almindeligt" stort orkester og et big band, alle dirigeret af Vince Mendoza, der også arrangerede musikken. Albummet modtog to Grammy Awards for henholdsvis bedste traditionelle pop-vokalalbum og for bedste instrumentalarrangement som akkompagnement til vokal(er), givet til Mendoza for titelsangen "Both Sides, Now".

I albummets noter beskriver medproducer Larry Klein albummet som en "programmeret gennemgang, der dokumenterer et forhold mellem to mennesker fra den indledende flirt over optimistisk fuldbyrdelse videre som en metamorfose til disillusion, ironisk desperation sluttende med et filosofisk overblik og sandsynligheden for, at cirklen begynder forfra."

Et begrænset oplag blev udsendt 8. februar 2000 i en særlig chokoladeæske til Valentinsdag med flere indlagte litografier af Mitchells malerier. En ordinær udgave blev udsendt halvanden måned senere, og den findes nu også i en audio-dvd-udgave. 

På en koncertturné i forbindelse med albummets udsendelse sang Joni Mitchell sangene i samme rækkefølge, som de fandtes på albummet. Koncerterne indledtes med en ouverture i form af "Nuages", førstesatsen fra orkestersuiten Nocturnes af Claude Debussy. Musikken angiver en romantisk stemning, som passede godt til koncerten i øvrigt, men derudover kan valget også være Mitchells henvisning til albummet, hvorpå "Both Sides, Now" først blev udsendt, Clouds, idet 'nuages' netop betyder 'skyer'/'clouds'.

Albummet ses i en scene i filmen Love Actually fra 2003, hvori albummets titelnummer også bliver spillet.

Numre

Musikere  
 Joni Mitchell — vokaler     
 Mark Isham — trompet, solo
 John Anderson — obo     
 Julie Andrews — basun     
 Nick Bucknall — klarinet     
 Stan Sulzmann — klarinet, fløjte     
 Philip Todd — klarinet, fløjte og altfløjte    
 Jamie Talbot — klarinet, fløjte, altfløjte og altsaxofon     
 Andrew Findon — fløjte     
 Dave Arch — piano     
 Vaughan Armon — violin     
 Kate Wilkinson — viola
 Dave Daniels — cello     
 Philip Eastop — valdhorn     
 John Barclay — trompet     
 Pete Beachill — basun     
 Wayne Shorter — sopran- og tenorsaxofon     
 Owen Slade — tuba     
 Richard Henry — kontrabasbasun     
 Peter Erskine — trommer     
 Chris Laurence — kontrabas     
 Frank Ricotti — percussion     
 Herbie Hancock — piano     
 Skaila Kanga — harpe

Cover 
På  albummets forside, der er malet af Joni Mitchell, ser man hende hænge ved en bardisk set fra bartenderens synspunkt. Foran sig har hun et glas rødvin, og i højre hånd har hun en tændt cigaret, holdt op ved siden af hovedet, idet albuen støtter (tungt) på baren. Hun er iført grønne gevandter, og hun ser nedtrykt ud. Baggrunden er blålig-brun som i et røgfyldt værtshus.

Referencer 

Joni Mitchell-album
Album fra 2000
Michel Camilo

Michel Camilo (4 april 1954 i Santo Domingo Den Dominikanske Republik) er en dominikansk pianist og percussionist.

Camilo Som kom til New York i 1979, kom for alvor frem i 1985 med sine egne grupper. Han er en virtuos pianist, med speciale i latinjazz. Studerede oprindeligt percussion, men skiftede til klaveret.

Han har primært ledet egne ensembler fra trioer til bigband. 

Han har spillet med bl.a. Anthony Jackson, Dave Weckl, Michael Brecker, Randy Brecker, George Benson, Paquito D´Rivera, Arturo Sandoval, Lew Soloff, Niels Henning Ørsted Pedersen, Wynton Marsalis, Horacio Hernandez, Mongo Santamaria, Jaco Pastorius etc. 

Camilo der også spiller klassisk klaver, har lavet solo koncerter, og koncerter med symfoniorkestre, og har primært indspillet en lang stribe plader i eget navn.

Diskografi 
 Suntan
 In Trio
 Michel Camilo
 On Fire
 On The Other Hand
 Rendezvous
 One More Once
 Thru My Eyes
 Spain
 Piano Concerto Suite & Caribe
 Triangulo
 Live At The Blue Note
 Solo
 Rhapsody In Blue
 Spain Again
 Spirit Of The Moment
 Caribe
 Mano A Mano

Kilde 
 Michel Camilo Webside

Personer fra Dominikanske Republik
Jazzpianister
Paquito D'Rivera

Paquito D´Rivera (4 juni 1948 i Havanna på Cuba) er en cubansk altsaxofonist, sopransaxofonist og klarinetist.

D´Rivera kom til USA i 1981, hvor han efter to solo indspilninger Paquito Blowin og Mariel hurtigt blev kendt og respekteret. 

Han var en overgang med i Dizzy Gillespie´s bigband The United Nation Orchestra, og har også spillet og indspillet klassisk musik, med feks. London Symphony Orchestra og London Philharmonic Orchestra. 

D´Rivera har også spillet med Michel Camilo, Arturo Sandoval, Irakere, Horacio Hernandez, Mark Walker, Anthony Jackson, Dave Weckl, Chick Corea, John Patitucci etc. 

Han har ligeledes lavet en stribe plader i eget navn.

Udvalgt Diskografi 
 Paquito Blows
 Mariel
 20 Years of Cuban Jam session
 Manhattan Burn
 Paquito D´Rivera live at the Keystone Corner
 Why Not
 Celebration
 Tico Tico

Kilde 

 Paquito D´Rivera Webside

Musikere fra Cuba
Saxofonister fra USA
Klarinettister fra USA
Jazzmusikere fra USA
Gonzalo Rubalcaba

Gonzalo Rubalcaba født (Gonzalo Julio Gonzalez Fonesca) (27 maj 1963 i Havanna på Cuba) er en cubansk pianist og komponist. 

Rubalcaba kommer fra en musikalsk familie med rige traditioner i den cubanske musik. 

Han har spillet med Charlie Haden, Jack DeJohnette, Dizzy Gillespie, Ignacio Berroa, Al Di Meola, Dave Holland, Dennis Chambers, Chick Corea, John Patitucci, Ron Carter, Horacio Hernandez og Brian Bromberg etc.

Rubalcaba der er en fænomenal teknisk begavet pianist, har indspillet en lang række plader i eget navn, bl.a. på selskabet Blue Note.

Han emigrerede til USA i 1996, hvor han siden har boet.

Udvalgt Diskografi 
 Live In Havana
 The Blessing
 Images: Live at MT. Fuji
 Imagine
 Diz
 Concatenacion
 Antiguo
 Inner Voyage
 Supernova
 Nocturne

Kilde 
 Gonzalo Rubalcaba Webside

Musikere fra Cuba
Jazzpianister
Jazzkomponister
Personalhøjhed

Personalhøjhed er et begreb der anvendes i den folkeretslige terminologi i forbindelse med fastlæggelsen af staternes jurisdiktion, og supplerer her reglerne om territorialhøjhed. 

Personalhøjheden, også betegnet som det aktive personalprincip, regulerer staternes kompetence til at fastsætte retsregler vedrørende egne statsborgere, uanset hvor disse skulle befinde sig . Det vil med andre ord sige, at love vedtaget i Danmark skal overholdes af danske statsborgere uanset hvor de rejser hen, og at de danske myndigheder kan straffe danske statsborgere for strafbare handlinger begået i udlandet. Dette gælder uanset at de begåede handlinger ikke er strafbare i det pågældende land, men alene efter dansk lov.

Referencer 

Folkeret
James Moody

James Moody (født 26. marts 1925 i Georgia, død 9. december 2010 i San Diego Californien) var en amerikansk saxofonist og fløjtenist.

Moody der kom frem med Dizzy Gillespie i 1946. I 1948 lavede han sin første solo indspilning med egen gruppe. Han var igen med i Gillespies kvintet i midt i 1960'erne, og var gennem tiden fast tilknyttet Gillespies grupper.

Moody har ligeledes spillet med Kenny Barron, Jon Faddis, Pee Wee More, Charles Mingus og Bobby Timmons.

Kilde 
 Om James Moody

Eksterne henvisninger 

Saxofonister fra USA
Fløjtenister fra USA
Jazzmusikere fra USA
Bobby Timmons

Robert Henry "Bobby" Timmons (19 december 1935 i Philadelphia – 1 marts 1974 i New York) var en amerikansk pianist og komponist.

Timmons kom frem i Art Blakey´s Jazz Messengers (1958-1961), og blev berømt på sine kompositioner Moanin og Dat Dere, som i dag hører til jazzen´s standard rep.

Han har også spillet med Cannonball Adderley, Chet Baker, Kenny Dorham, Hank Mobley, Lee Morgan, Donald Byrd, Sonny Stitt, Curtis Fuller og Maynard Ferguson. 

Timmons Lavede omkring seksten plader i eget navn.

Diskografi

i eget navn 

 This Here is Bobby Timmons
 Soul Time
 Easy Does It
 In Person
 Sweet an Soulfull Sounds
 Born To Be Blue!
 From The Bottom
 Little Barefoot Soul
 Chun-King
 Workin´Out!
 Holiday Soul
 Chicken and ´Dumplin´s
 The Soul Man!
 Soul Food
 Got to Get it!
 Do You Know The Way?

Med Art Blakey 
 Moanin 
 Drums Around The Corner 
 1958 – Paris Olympia
 At the Jazz corner of the World
 The Big Beat
 Like Someone In Love
 A Night In Tunisia
 Meet You at the Jazz Corner of the World
 The Witch Doctor
 The Freedom Rider

Med Cannonball Adderley 
 The Cannonball Adderley Quintet in San Francisco
 Them Dirty Blues

Med Lee Morgan 
 The Cooker
 Lee-Way

Med Chet Baker 
 Chet Baker Big Band
 Chet Baker and Crew

Med Hank Mobley 
 Hank

Med Curtis Fuller 
 The Opener

Med Kenny Dorham 
 Round About Midnight at the Café Bohemia

Kilder 
 Om Bobby Timmons
 På Allmusic

Pianister fra USA
Jazzpianister fra USA
Jazzmusikere fra USA
Komponister fra USA
Personer fra Philadelphia
Nat Adderley

Nathaniel "Nat" Adderley (25. november 1931 i Florida – 2. januar 2000) var en amerikansk trompetist og kornetist.

Adderley der var bror til Cannonball Adderley, spillede med sin brors kvintet til dennes død i 1975. 

Han har også spillet med J.J. Johnson, Ray Charles, Lionel Hampton, Johnny Griffin, Ron Carter, Philly Joe Jones, Sonny Rollins og Sonny Fortune.

Adderley lavede en del plader med egne grupper efter 1975 og frem til sin død i 2000.

Kilde 
 På allmusic

Jazztrompetister fra USA
Kornetister
Musikere fra Chiaroscuro Records
Musikere fra Capitol Records
Sonny Fortune

Sonny Fortune (født 19. maj 1939 i Philadelphia Pennsylvanien, død 25. oktober 2018) var en amerikansk jazzsaxofonist og fløjtenist.

Fortune har spillet med mange af jazzens betydningsfulde musikere såsom Elvin Jones, McCoy Tyner, Miles Davis, Buddy Rich, George Benson, Oliver Nelson, Rashied Ali, Alphonse Mouzon og Nat Adderley.

Han har indspillet en del plader med sine egne grupper fra 1974 til sin død.

Eksterne henvisninger 
 Sonny Fortune Webside
 

Saxofonister fra USA
Fløjtenister fra USA
Jazzmusikere fra USA
Personer fra Philadelphia
Danilo Pérez

Danilo Pérez (29 december 1965 i Panama) er en panamansk pianist og komponist. 

Pérez kom til USA i 1980´erne, og begyndte at spille med bl.a. Paquito D´Rivera og Jon Hendricks.

Han blev i 1995 inviteret med Wynton Marsalis Kvintet på turné til Polen, og spillede igen med Marsalis i 1996.

Han har ligeledes spillet med Dizzy Gillespie, Jack DeJohnette, Charlie Haden, Roy Haynes, Michael Brecker, Tom Harrell, Wayne Shorter, John Patitucci, Brian Blade, Steve Lacy og Gary Burton.

Pèrez musikalske inspirationer er Thelonius Monk, Dizzy Gillespie, John Coltrane, Duke Ellington og George Gershwin.

Han Har lavet en snes plader i eget navn.

Kilde 
 Danilo Pérez Webside

Eksterne henvisninger 

Personer fra Panama
Pianister
Tom Harrell

Tom Harrell (16 juni 1944 i Urbana Illinois) er en amerikansk trompetist, flygelhornist, komponist og arrangør.

Harrell hører til sin generations store trompetister. Han kom frem i Stan Kentons bigband (1969). 

Han spillede så med Woody Herman (1970-1971) og derefter med Horace Silvers gruppe i en længere periode (1973-1977).

Harrell har ligeledes spillet med Mel Lewis bigband, Lee Konitz, George Russell, Phil Woods, Steve Swallow, Bill Evans, Dizzy Gillespie, Art Farmer, Charlie Haden, Lionel Hampton, Joe Lovano og Bob Brookmeyer.

Harrell har ligeledes udgivet en lang række plader med sine egne grupper igennem tiden.

Kilde 
 Tom Harrell Webside

Trompetister fra USA
Komponister fra USA
Jazzmusikere fra USA
Jimmy Giuffre

James Peter "Jimmy" Giuffre (26 april 1921 i Dallas Texas – 24 april 2008 i Massachusetts) var en amerikansk klarinetist og saxofonist.

Giuffre var kendt for sine originale trioer. Den første med Jim Hall og Ralph Pena, senere med Bob Brookmeyer på horn.

Han dannede så den næste trio i 1961 med Paul Bley og Steve Swallow. Denne trio spillede freejazz, men på en mere nedtonet kammermusikalsk måde, som var et modsvar til tidens freejazz musikere såsom Cecil Taylor og Albert Ayler. 

Denne trio hører i dag ifølge mange kendere til en af de vigtigste grupper i jazzhistorien.

Giuffre spillede også som sideman med bl.a. Shelly Manne, Sonny Stitt, Shorty Rogers og Lee Konitz.

Kilde 
 Om Jimmy Giuffre 

Klarinettister fra USA
Saxofonister fra USA
Jazzmusikere fra USA
Biréli Lagrène

Biréli Lagrène (født 4. september 1966 i Alsace, Frankrig) er en fransk guitarist.

Lagrène, der stammer fra rumænske sigøjnere, spiller sigøjnerjazz i stil med sit store forbillede Django Reinhardt. Han har spillet med Jaco Pastorius, Dennis Chambers, Elvin Jones, Joey DeFrancesco, Roy Haynes, Miroslav Vitous og Al Di Meola. 

Han har lavet en del soloplader med egne projekter.

Udvalgt diskografi
 Live In Marciac
 Standards
 My Favourite Django
 Gipsy Project

Kilder
Biréli Lagrène Webside 
På Allmusic

Guitarister fra Frankrig
Jazzguitarister
George Gruntz

George Paul Gruntz (født 24 juni 1932 i Basel i Schweiz, død 10. januar 2013) var en schweizisk pianist, organist, komponist og arrangør.
Gruntz var op igennem 1960´erne og 1970´erne en af Europas betydningsfulde jazzmusikere. 

Han akkompagnerede med sin trio med Daniel Humair og Pierre Michelot mange gæstende amerikanske musikere.

Han har desuden spillet med Dexter Gordon, Johnny Griffin, Phil Woods, Don Cherry, Chet Baker, Art Farmer, Rahsaan Roland Kirk, Peter Erskine, John Scofield, Niels Henning Ørsted Pedersen, Charly Antolini, Daniel Humair og Mel Lewis. 

Gruntz har ledet og komponeret til forskellige bigband´s gennem årene, og var artistisk leder af Berliner Jazzfestivallen fra (1972-1994). 

Han har også skrevet til symfoniorkestre og kammerorkestre.

Kilder 
 
Om George Gruntz

Kildehenvisninger 

Pianister
Komponister fra Schweiz
Jazzmusikere
Personer fra Basel
Byer i Tunesien

Denne liste over byer i Tunesien giver et overblik over indbyggertal i de større byer i det nordafrikanske land Tunesien.

Den med afstand største agglomeration i Tunesien er hovedstaden Tunis med et indbyggertal på 1.971.938 (per 1. januar 2005). Dermed bor omkring 20 procent af indbyggerne i landet i denne region. 

De følgende tabeller indeholder alle byer med over 40.000 indbyggere, deres navne i transkription og på arabisk såvel som resultaterne af folketællingerne fra 30. marts 1984 og 28. april 2004. Det er desuden anført hvilket guvernement byen tilhører. Indbyggertallene betegner den egentlige by uden forstæder.

Eksterne henvisninger 
 Institut national de la statistique 
 City Population – Aktuelle og historiske indbyggertal for byerne i Tunesien

 
Tunesien
Osie Johnson

James Osie Johnson (11. januar 1923 i Washington D.C. – 10. februar 1966 i New York City) var en amerikansk jazztrommeslager. 

Johnson spillede med Earl Hines gruppe fra (1951-1953). Han har også spillet med Paul Gonsalves, Zoot Zims, Wes Montgomery, Coleman Hawkins, Sonny Stitt og Mose Allison.

Kilde 
 På Allmusic 

Trommeslagere fra USA
Jazzmusikere fra USA
Frederik Siem Pedersen

Frederik Siem Pedersen (født 1991) er en dansk svømmer, der stiller op for Farum Svømmeklub og bliver trænet af Thomas Jansson og cheftræner Claus Buus.

Frederik Siem Pedersen har vundet mange medaljer til DM og junior-DM. Han har deltaget i EM på kortbane, hvor han også har været i finalerne, samt i World Cup-stævner og europæiske juniormesterskaber.

Svømmere fra Danmark
Claudio Roditi

Claudio Roditi (født 28. maj 1946 i Rio De Janeiro i Brasilien, død 18. januar 2020 i New Jersey i USA) var en brasiliansk trompetist.

Rodito kom til USA i 1970 for at studere på Berklee School Of Music. Han kom i 1976 til New York, hvor han hurtigt blev en efterspurgt musiker på jazzscenen.

Rodito blev kendt med Dizzy Gillespies The United Nation Orchestra. Han har også spillet med bl.a. McCoy Tyner og Horace Silver.

Han spiller i bebop og hardbop stil og er inspireret af Clifford Brown og Lee Morgan.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Om Claudio Roditi 
 På allmusic
 

Musikere fra Brasilien
Jazztrompetister
Concetto Lo Bello

Concetto Lo Bello (13. maj 1924 – 9. september 1991) var en fodbolddommer fra Italien. Han dømte internationale kampe under det internationale fodboldforbund, FIFA, fra 1958 til 1974. I 1968 og 1970 dømte han finalen i Mesterholdenes Europa Cup – det nuværende Champions League.

Efter sin aktive karriere som fodbolddommer gik Lo Bello ind i politik, hvor han i 5 måneder var borgmester i sin hjemby Siracusa, ligesom han blev medlem af det italienske parlament.
Udover sit engagement i fodbold og politik, var han også engageret i håndbold, hvor han blandt andet var chef for det italienske håndboldforbund i 15 år, frem til sin død i 1991.

Karriere

EM 1964 
   –   2-1 (kvartfinale).
   –   0-3 (semifinale).

VM 1966 
   –   2-0 (gruppespil).
   –   2-1 (semifinale).

Kampe med danske hold 
 Den 29. august 1960: OL 1960  –  2-1.
 Den 10. september 1960: OL 1960  –  3-1.
 Den 17. juni 1964: EM 1964:  –  0-3.
 Den 2. maj 1973: Kvalifikation til VM 1974:  –  1-1.

Se også 
Liste over fodbolddommere der har dømt Champions League-finalen

Referencer 

 Kampoversigt 

Fodbolddommere fra Italien
Politikere fra Italien
Dommere i VM i fodbold 1966
Aldo Friedrich Wilhelm Roller Güntelberg

Aldo Friedrich Wilhelm Roller Güntelberg (født 5. oktober 1819 i København, død 13. maj 1891) var en dansk officer og intendant.

Han var en søn af kammerassessor Christian Carl Herman Frederik Güntelberg. Han blev student i 1839 og deltog som frivillig i Treårskrigen 1848. Allerede 30. april samme år blev han sekondløjtnant af reserven og ansattes ved 4. reservebataljon, hvormed han deltog i kampen ved Kolding og forskellige fægtninger i Nørrejylland ved Ryes Korps samt i slaget ved Fredericia. Han forfremmedes derefter til premierløjtnant, deltog det næste år i slaget ved Isted og i forsvaret af Frederiksstad. I Begyndelsen af 1851 erholdt han kaptajns karakter. I 1852 permitteredes Güntelberg fra Hæren og blev derpå i 1853 konstitueret som regnskabsfører ved Ingeniørkorpset, medens han næste år overtog bestyrelsen af korpsets bygnings- og vejkasse. 1862 modtog Güntelberg bestalling som intendant og udnævntes i 1868 til overintendant og forstander for Forplejningskorpsets Skole. Som sådan udgav han sammen med overintendant P.J. Nielsen Haandbog i de for den danske Hærs Forplejning gjældende Bestemmelser (1871) med senere Tillæg. Ved Officersskolens yngste klasse var han lærer i forplejningslære fra 1868-81 og udgav senere (1883) Haandbog i Bestemmelser for Afdelingernes Forplejning. På grund af alder forlod han Hæren i 1889 og fik karakter af stabsintendant. Han, der var Ridder af Dannebrog, døde 13. maj 1891.

Ved kgl. åbent brev af 17. marts 1876 blev efter ansøgning fra Aldo Friedrich Wilhelm Roller Güntelberg de her i landet værende agnatiske descendenter af den i året 1711 afdøde overekvipagemester Claus Eskesen Güntelberg anerkendte som henhørende til den danske adelsstand.

Güntelberg blev 25. marts 1854 gift med Sophie Caroline Henriette Greensteen, datter af godsforvalter Andreas Greensteen på Jægerslund ved Holbæk.

Kilder 
 P.N. Nieuwenhuis, "Aldo Friedrich Wilhelm Roller Güntelberg", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Eksterne henvisninger 

Riddere af Dannebrog
Officerer fra Danmark
Lærere fra Danmark
Personer i Treårskrigen fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Aldo Friedrich Wilhelm Roller
Personer fra København
Faglitterære forfattere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Dansksprogede forfattere fra Danmark