kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
PostNord Danmark

PostNord Danmark eller juridisk Post Danmark A/S er et datterselskab til logistik- og kommunikationskoncernen PostNord, der er ejet af den svenske og den danske stat. Den nuværende virksomhedsmodel kom til verden i juni 2009, da den danske stat overdrog Post Danmark A/S til det svenske moderselskab, der tillige ejede det svenske Posten AB. PostNord er ejet af den svenske og danske stat med hhv. 60 % og 40 % af aktierne, mens stemmerne er fordelt med 50 % til hver. Samtidig med sammenlægningen afhændede Post Danmark en ejerandel i det belgiske postvæsen til kapitalfonden CVC Capital Partners, der i forbindelse med omstruktureringen overlod fondens aktier i Post Danmark til den danske stat.

Historie 

I 1995 blev "Lov om Post Danmark A/S" vedtaget, og postvæsenet blev til et statsligt aktieselskab med staten som eneejer.

I 2000 blev der foretaget gennemgribende ændringer i Post Danmarks struktur med henblik på en overgang fra et statsligt organ til en privat virksomhed.

I 2004 blev alle de hidtidige pakkesorteringscentre lukket, og sorteringen af pakker flyttet til nybyggede pakkecentre i Brøndby, der betjener Østdanmark (postnumre under 5000), og Taulov, der betjener Vestdanmark (postnumre fra 5000).

Med henblik på et salg af aktierne blev fire af Post Danmarks otte brevpostcentre i 2005 nedlagt. De  lå i Høje Taastrup, Odense, Herning og Aalborg og blev omdannet til "hubs", hvorfra den sorterede post videresendes. Alle breve sorteres nu på de store postcentre i København, Fredericia og Aarhus.

Post og pakker sorteres igen på det distributionscenter, hvor den distribueres fra. Et postbud sorterer de pakker, magasiner, breve etc., som han skal bringe ud den dag. Der er indført nye ledelsesfilosofier efter Excellence-modellen, og automatiseringen af produktionen er blevet skærpet.

De moderne postcentre er indrettet som "postfabrikker", og det udførte arbejde kaldes produktion. Der foretages konstant interne målinger af effektivitet og fejlsikkerhed, og de enkelte postcentre kappes om at være bedst.

I 2005 blev 22 % af aktierne i Post Danmark A/S solgt til investeringsfonden CVC Capital, der i 2009 solgte dem tilbage til den danske stat.

Den 24. juni 2009 blev Post Danmark og Posten AB lagt sammen under det fælles statsejede selskab PostNord AB.

Fra 1. januar 2012 er der krav om brevkasse(r)/brevkasseanlæg ved skel i Danmark.

I 2016 iværksatte Post Danmark en kampagne omkring varemærket PostNord. Dette medfører blandt andet, at virksomheden kalder sig PostNord Danmark, og at virksomhedens visuelle tilstedeværelse, på nær de ikoniske røde postkasser og det røde logo med posthornet, skifter farve til en kendetegnende blå farve, som benyttes af hele PostNord koncernen. PostNords selskab i Danmark hedder dog officielt stadig Post Danmark A/S.

Ledelse 
Administrerende direktører
 1995–2009 Helge Israelsen
 2009–2014 Knud Børge Pedersen
 2015–2016 Henning Christensen
 2016–nu Peter Kjær Jensen

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Post Danmark
 Post & Tele Museum
 Dansk Posthistorisk Selskab
 Postloven

 
Etableret i 1624
Danske virksomheder etableret i 1995
Salò-republikken

Salò-republikken (), officielt Den italienske socialrepublik ( eller RSI), var en tysk lydstat 1943–45 under sidste del af 2. verdenskrig. Den var ledet af il Duce Benito Mussolini. RSI havde kun indflydelse i de områder i Norditalien, som den tyske hær kontrollerede. Statsdannelsens hovedstad var den lille by Salò ved Gardasøen, hvor Mussolini etablerede sig. Den italienske socialrepublik var den anden og sidste fascistiske italienske stat.

Kilder 

Forhenværende lande på den italienske halvø
Kortlivede stater under 2. verdenskrig
Etableret i 1943
Ophørt i 1945
Walther Schaldemose

Walther Schaldemose (født 9. august 1932) er en dansk naivistisk maler. 

Han er uddannet som stempelgravør og som kunstner er han autodidakt. Schaldemose maler sine motiver på masonitplader med akrylfarver og bruger meget små pensler. Motiverne er farverige, meget detaljerige og har ofte et pift erotik og en drejning mod det surreelle.

Ekstern henvisning 
  

Malere fra Danmark
Zaber

Zaber er en flod i Baden-Württemberg i Tyskland og en af Neckars vestlige bifloder med en længde på 22 km. 

Den udspringer i Stromberg syd for Zaberfeld, hvor den først løber gennem den lille sø Ehmetsklinge. Derefter løber floden videre i østlig retning gennem et vindistrikt med byerne Zaberfeld, Pfaffenhofen, Güglingen og Brackenheim før den munder ud i Neckar i Lauffen am Neckar. 

Zaber gav navn til regionen Zabergäu mellem de to højdedrag Stromberg og Heuchelberg.

Floder i Baden-Württemberg
VM i ishockey 1994

Verdensmesterskabet i ishockey 1994 var det 58. VM i ishockey, arrangeret af IIHF. Der var 38 tilmeldte hold til mesterskabet, men eftersom Nordkorea meldte afbud, endte deltagerantallet på 37 hold – en tangering af den hidtidige deltagerrekord fra VM 1993. 

I forhold til året før var C-gruppen efter ét år som samlet gruppe igen opdelt i en C1- og en C2-gruppe. Ved C1-VM deltog nedrykkeren fra B-gruppen (Bulgarien), nr. 2-6 fra C-VM året før (bortset fra Nordkorea, som meldte afbud), samt Hviderusland og Slovakiet, der på grund af holdenes styrke modtog et wild card til at træde direkte ind i C1-gruppen. C2-gruppen kom til at bestå af holdene, der sluttede som nr. 7-12 ved sidste C-VM samt to hold fra kvalifikationen til C2-VM.

Mesterskabet blev altså afviklet i fire niveauer som A-, B-, C1 og C2-VM med en forudgående kvalifikation til C2-VM. De tolv bedste hold spillede om A-VM, de otte næste hold spillede om B-VM, mens C1- og C2-VM havde deltagelse af syv hhv. otte hold.

A-VM i Bolzano, Canazei og Milano, Italien i perioden 25. april – 8. maj 1994.
B-VM i København, Danmark i perioden 7. – 17. april 1994.
C1-VM i Poprad og Spišská Nová Ves, Slovakiet i perioden 18. – 27. marts 1994.
C2-VM i Barcelona, Spanien i perioden 13. – 19. marts 1994.
Kvalifikation til C-VM i to geografisk opdelte grupper i perioden 7. – 20. november 1993.

Efter 33 års guldpause kunne Canada fejre sin 20. VM-titel i ishockey. Efter at holdet et par måneder tidligere havde tabt den olympiske finale til Sverige efter straffeslag, var det denne gang canadiernes tur til at vinde VM-finalen efter straffeslag mod Finland. Finlands andenplads var en tangering af holdets bedste VM-placering indtil da (holdet vandt også sølvmedaljer ved VM 1992). Bronzemedaljerne blev vundet af de olympiske mestre fra Sverige, som i bronzekampen vandt 7-2 over USA. Fjerdepladsen var amerikanernes bedste placering siden VM 1985, hvor de også blev nr. 4.

1994
Ishockey i 1994
Triangel (flertydig)

Triangel (ty. Triangel, en. triangle, fr. triangle, la. triangulum) betyder blot trekant (egentlig en "trevinkel"). Ordet triangel kan have flere betydninger:
 Triangel – musikinstrument
 Trianglen – plads på Østerbro i København
 Lille Triangel – plads på Østerbro i København
 Triangel (virksomhed) – De Forenede Motorfabrikker, Odense

Se også
 Trianglen (flertydig)
RC2000

RC2000 er en hulstrimmellæser produceret af Regnecentralen. Maskinen kunne læse over 2000 CPS (characters per second)., hvilket gjorde den til verdens hurtigste. Den blev produceret i 2 faser, første gang i midt 1970'erne og sidste gang i 1983, dette var en specialordre, der blev leveret til Sydamerika (denne model blev kaldt RC2500, og kun ca. 30 stk. blev produceret på Regnecentralen's fabrik i Præstø). Der blev også lavet en model, der hed RC500, der var i stand til at læse 500 CPS, samt en såkaldt papirstrimmelopruller, som man skulle bruge til at rulle papirstrimlen op med, efter man havde læst dem ind (med en kuglepen kunne man rulle en strimmel op på ca 1 time, med oprulleren tog det ca. 2 min.).

RC2000 har en buffer; en indbygget hukommelse, der tjener som midlertidig "holdeplads" for de data der bliver læst fra strimlen, inden de sendes videre til den tilsluttede computer: Hvis computeren er lidt hurtigere til at "aftage" data end RC2000 læser dem fra strimlen, tømmes bufferen -- og RC2000 reagerer ved at skrue op for læse-tempoet. Omvendt; hvis computeren aftager data fra bufferen i et lavere tempo end RC2000 læser dem, må gradvist flere data "vente" i bufferen, og så sænker RC2000 tempoet for at matche computerens arbejdshastighed.

Regnecentralen
Datamater
Hulkort
FF Giza

FF Giza var en færøsk fodboldklub, der blev stiftet den 1. januar 1968 under  navnet Nólsoyar Ítróttarfelag (NÍF). Klubben spillede sine hjemmekampe på Argir Stadion.

Klubben tog navnet FF Giza den 1. januar 2010. I 2012 fusionerede den med FC Hoyvík og hedder nu Giza/Hoyvík.

Eksterne henvisninger 
 FF Gizas hjemmeside 

Fodboldklubber i Færøerne
Etableret i 1968
Äpy

Äpy er et traditionelt finsk humor-magasin relateret til Valborgsaften-festligheder, og det ældste af sin slags i Finland. Äpy udgives af de studerende på Helsinki Teknologisk Universitet.
Selvom bladet nu er relateret til Valborgsaften, blev det først udgivet til jul i 1948-

Tidsskrifter fra Finland
Garmisch-Partenkirchen

Garmisch-Partenkirchen er en købstad og administrationsby i Landkreis Garmisch-Partenkirchen i den tyske delstat Bayern. Den er centrum i den Oberbayerske region Werdenfelser Land. Trods mere end 26.000 indbyggere har Garmisch-Partenkirchen ikke stadsrettigheder.

Oprindelig var der tale om to mindre byer, Partenkirchen og Garmish, som nu er sammenvokset til én by. De to bymidter har bevaret deres egenart.

Geografi 
Garmisch-Partenkirchen ligger i en bred dalkeddel ved sammenløbet af floderne Loisach, der kommer fra Tyrol, og Partnach der har sit udspring i Wettersteinbjergene mellem Ammergebirge i nordvest, Estergebirge i øst og Wettersteingebirge – med Tysklands højeste bjerg Zugspitze – i syd.

Kochelberg er et 870 m højt bjerg i Garmisch-Partenkirchen.

Forskelligt 
Byen var vært for de olympiske vinterlege i 1936 og alpint verdensmesterskab i 1978.
Den 1. januar hvert år arrangeres det traditionsrige nytårsskihop (Neujahrsspringen), som indgår i den tysk-østrigske skihopuge.

 Fra byen går Bayerische Zugspitzbahn op til Zugspitze.
 Forfatteren Michael Ende (1929–1995) kom fra Garmisch-Partenkirchen.

Eksterne henvisninger 

 Virtuel tur gennem Garmisch-Partenkirchen 
 Bidrag til Garmisch-Partenkirchens historie i det 20. århundrede
P.M. Daell

Peter Møller Christensen Daell (født 14. juli 1886 i Humlum, Struer, død 20. juli 1974 i Hillerød) var en dansk grosserer, grundlægger og ejer af Daells Varehus. Han var broder til Christen Daell.

Han var søn af tømrermester Anthon Daell (død 1943) og hustru Sophie f. Møller (død 1904). Daell gennemgik handelsuddannelse 1901-07, i manufaktur en detail hos Brødr. Steenstrup, Holstebro og i manufaktur en gros hos konsul Herman Wessel, Aalborg, blev sekondløjtnant i hæren 1909; var medstifter af Daells Varehus i København 1910 og adm. direktør for og formand i bestyrelsen for A/S Daells Varehus 1947.

Han var kaptajn i den finske armé; korpsfører for Kongens Livjægerkorps 1912-18; formand for Frihedsfonden, for Frihedsfondens kollegieråd indtil 1970 og for fadderskabet for Bov Sogn og S-Lygum Sogn; medlem af bestyrelsen for Dansk-Finsk Forening; medlem af repræsentantskabet for Københavns Brandforsikring, af kontrolkomitéen i Livsforsikringsselskabet Hafnia, af repræsentantskabet for Forsikringsselskabet Danske Phønix og af repræsentantskabet for Kongelig Dansk Automobil Klub samt formand' i bestyrelsen for A/S Spintex fra 1947. Daell var også en af ophavsmændene til idéen med 4. Maj Kollegierne, og et værelse på 4. Maj Kollegiet på Frederiksberg er navngivet efter ham.

P.M. Daell var ejer af godset Fænø 1935-43, af Kokkedal Slot fra 1939 og af Kaas hovedgård 1949-55. I 1963 solgte han Kokkedal Slot til Hørsholm Kommune. Han var Kommandør af Dannebrogordenen og Dannebrogsmand.

Han blev gift 15. juli 1915 med Eva f. Repholtz, f. 19. december 1892 i Hellerup, datter af læge Otto Repholtz (død 1907) og hustru Dorthea f. Birkerod (død 1944). Han og hustruen er begravet på Hørsholm Kirkegård.

P.M. Daells Allé i Kokkedal er opkaldt efter ham.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1957

Eksterne henvisninger 
 

Godsejere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Struer
Kommandører af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Grosserere fra Danmark
Keld Hvalsø Nedergaard

Keld Hvalsø Nedergaard (født 1964), regionskonsulent hos Landsforeningen LEV pr. 1. april 2020. Tidligere klejnsmed, socialrådgiver og politiker (Folkebevægelsen mod EU, SF og EL ).

Byrådsmedlem i Aarhus for Enhedslisten siden kommunalvalget 2017 indtil sin fratrædelse d. 1. april 2020. Hans ansvarsområder tæller blandt andet posten som formand for teknisk udvalg, ordfører for Enhedslistens byrådsgruppe samt plads i magistraten. Keld Hvalsø er ansat hos Landsforeningen LEV som jobkonsulent, hvor han har været tilknyttet siden september 2014.

Keld Hvalsø har været formand for Egmontgården Jylland fra 2014 til udgangen af 2017. Han var daglig leder af DHI (Den Helhedsorienterede Indsats) for unge med særlige behov fra 2007 til 2014.

Også i perioden 2002-2009 var Keld Hvalsø valgt som Enhedslistens medlem af Aarhus Byråd. I 2006 var har fungerende rådmand for Magistratsafdelingen for Sundhed og Omsorg i en kort periode. I 2008 opstillede Folkebevægelsen mod EU ham som kandidat til Europa-Parlamentet. I 1986-1989 var han medlem af SFs fællesbestyrelse i Aarhus.

Keld Hvalsø arbejdede hos Klinge på Århus Havn, hvor han var sikkerhedsrepræsentant og fællestillidsmand. I 1993-2000 var han medlem af Dansk Metals bestyrelse i Aarhus.

I 2017 blev han igen valgt til Århus byråd for Enhedslisten. Han tog dog orlov på ubestemt tid fra 1. april 2020, pga. et job som regionskonsulent for Landsforeningen LEV. Hertil udtalte han, at han ikke forventede, at vende tilbage til byrådet i indeværende periode.

Referencer 

Politikere fra Folkebevægelsen mod EU
Medlemmer af Aarhus Byråd
Socialrådgivere fra Danmark
Rådmænd i Aarhus
Fagforeningsfolk fra Danmark
Smede fra Danmark
Bad Bayersoien

Bad Bayersoien er en kommune i Landkreis Garmisch-Partenkirchen i Regierungsbezirk Oberbayern i den tyske delstat Bayern. Den er en del af Verwaltungsgemeinschaft Saulgrub.

Bad Bayersoien ligger i Region Oberland.
Anita Christensen

Anita Christensen kan referere til følgende:

 Anita Christensen (bokser), dansk professionel bokser
 Anita Christensen (politiker), folketingsmedlem siden 2007
Kina (flertydig)

Kina har flere betydninger:

 Folkerepublikken Kina – staten der siden 1949 har udgjort størstedelen af området der kendes som Kina.
 Republikken Kina – efter 1949 bestående af Taiwan, Penghu og en række øer udenfor Fujian, som Quemoy og Matsu.
 Storkina – begreb der omfatter Folkerepublikken Kina, Hongkong, Macao og Taiwan
 Fastlandskina – begreb der omfatter Folkerepublikken Kina undtagen Hongkong og Macao.
 Egentlige Kina – historisk betegnelse for de ældste dele af Kina
 Kina (kulturområde) – det område der traditionelt opfattes som Kina.
 Kina (dokumentarfilm) – dansk dokumentarfilm fra 1967 instrueret af Jens Bjerre
 Kina (film) – dansk kortfilm fra 2019 af Tobias Gundorff Boesen
Andet:
 Kina (møntfod) – møntfoden i Papua Ny Guinea.
Erik Heinrichs

Axel Erik Heinrichs (født 21. juli 1890, død 16. november 1965) var en finsk general.

Heinrichs var en af de finske jægertropper, som blev trænet i den frivillige 27. Kongelige Preussiske Jægerbataljon mellem 1915 og 1918. Under den finske borgerkrig var han bataljonskommandør i slagene ved Tampere og Viipuri. Han havde kommandoen over det finske 3. korps under vinterkrigen og fra 19. februar over hæren på det Karelske Næs. Han blev udnævnt til generalstabschef i juni 1940 og forfremmet til general af infanteriet i 1941.

Under fortsættelseskrigen havde han kommandoen over Karelenhæren indtil januar 1942, hvorefter han igen blev udnævnt til generalstabschef. Efter krigen var han hærens øverstkommanderende, men blev tvunget til at træde tilbage på grund af våbenlagersagen.

I 1944 blev Heinrichs den 2. person, som modtog Mannerheimkorset af første klasse.

Heinrichs var en af de militære eksperter i den delegation som præsident Paasikivi sendte til Moskva til forhandling af den sovjetisk-finske traktat om venskab, samarbejde og gensidig assistance.

Referencer

Litteratur 
 Fellgiebel, Walther-Peer. Die Träger des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939-1945. Friedburg, Germany: Podzun-Pallas, 2000. .
 Tapola, Päivi: Kenraalien kirjeet, Tammi, 2007. .

Generaler fra Finland
Personer fra Helsinki
Våbenlagersagen

Våbenlagersagen er en finsk kriminalsag fra slutningen af 1940'erne. Den omhandlede en hemmelig militær operation efter Fortsættelseskrigen, hvor store mængder af våben og udstyr fra den finske hær blev skjult rundt omkring i landet.  

Efter Våbenstilstanden i Moskva i 1944 begyndte to officerer i det finske militære hovedkvarter oberst Valo Nihtilä og oberstløjtnant Usko Haahti at planlægge modtræk mod en mulig sovjetisk besættelse af landet. De fandt på at lagre lette infanterivåben rundt omkring i landet, så man straks kunne indlede en guerillakrig, hvis landet blev besat. 

Under demobiliseringen blev der skabt en organisation med ansvar for at skjule udstyret. I størrelsesordenen 5.000-10.000 mennesker var involveret i operationen. Det var planlagt at de skulle skjule materiel for 8.000 mand, men deltagerne arbejdede så ivrigt, at det menes at de skjulte materiel til 35.000 soldater. 

Sagen begyndte at komme for dagens lys i foråret 1945, da en mand, som havde stjålet fødevarer fra et lager og solgt det på det sorte marked, af frygt for repressalier fra sine kammerater afslørede lagrenes eksistens overfor den Allierede kontrolkommission (ACC). I starten var ACC ivrig efter at forfølge sagen, men efter at der dukkede skrevne ordrer op fra Nihtilä og Haahti overlod de efterforskningen til Valpo, det på det tidspunkt kommunistisk kontrollerede hemmelige finske politi.

Valpo afhørte mere end 5.000 personer, men det lykkedes dem ikke at opklare sagen fuldt ud og finde alle våbnene. De fleste af våbnene blev i stilhed leveret tilbage til hærens depoter, og nogle blev destrueret, men selv i dag dukker der lagre op hvert år, når gamle bygninger bliver revet ned. Det lykkedes ikke for efterforskerne at finde ud af hvor mange personer, der deltog i operationen, da deltagerne var utilbøjelige til at levere brugbar information. Det endte med at 1.488 personer blev dømt, de fleste fik 1-4 måneders fængsel. 

Årtier senere, i 1980, hævdede Arvo Tuominen, en tidligere finsk kommunistleder, at sagen om våbenlagrene var det afgørende punkt som flyttede magten i det finske kommunistparti fra den revolutionære til den parlamentariske fløj, da kommunisterne frygtede væbnet modstand i tilfælde af en revolutionær magtovertagelse. Som historikeren Kimmo Rentola og andre har vist, skal Tuominens påstande behandles med stor skepsis.

Litteratur 
 Lukkari, Matti (3rd ed 1992): Asekätkentä
 Rentola, Kimmo (1994): Kenen joukoissa seisot? Suomalainen kommunismi ja sota 1937-1945
 Rentola, Kimmo (1997): Niin kylmää että polttaa. Kommunistit, Kekkonen ja Kreml 1947-1958

Finlands historie
Den kolde krig
Quinon

Quinoner danner en stor og vigtig gruppe af organiske forbindelser, der kan opfattes som oxidationsprodukter af aromater, og specielt fenoler. Navnet quinon stammer fra kinasyre, som bl.a. bliver til benzoquinon ved iltning. Benzoquinon eller bare quinon er egentlig to forskellige isomerer af cyclohexadiendion. Disse stoffer har bruttoformlen C6H4O2. Orthobenzoquinon hedder også 1,2-benzoquinon, mens parabenzoquinon hedder 1,4-benzoquinon.

Almindeligvis er quinoner benzen-derivater, hvor ringen bliver opbrudt, og hvor der ved to kulstofatomer bliver indsat dobbeltbundet ilt. Quinon er også navnet på en hel gruppe af stoffer, der indeholder en af benzoquinonisomererne som en del af deres struktur. Disse quinoner er ikke aromatiske, men derimod diketoner. Stoffer, hvis kemiske struktur indeholder et quinonelement, kalder man quinoid, mens strukturelementet selv benævnes quinoidt system. Ved reduktion af quinoner dannes de tilhørende fenoler, som også kaldes quinoler.

Biokemi 
Quinon er en almindeligt forekommende del af biologisk betydningsfulde molekyler (f.eks. er vitamin K en fylloquinon). Andre fungerer som elektronmodtagere i elektrontransportkæder som f.eks. de kæder i fotosystem I og II, der indgår i fotosyntese, og de indgår også i åndingsprocesser. Et naturligt eksempel på iltning af hydroquinon til quinon er bombarderbillens sprøjt. Hydroquinon bliver blandet med brintoverilte, så der opstår et voldsomt udslip af damp, noget der er et alvorligt afskrækkelsesmiddel i dyreverdenen.

Iltningsmidler 
De gennemgående farvede quinoner er oxidationsmidler, hvis redoxpotentiale bliver tydeligt ændret ved indsættelse af substituenter (halogen-, cyan-, alkyl-, hydroxy-grupper osv.). Man kan skelne mellem 1,2-(ortho-)quinoner (f.eks. PQQ) og 1,4-(para-)quinoner (f.eks. anthraquinon). Orthobenzoquinon er den iltede form af katekol (1,2-dihydroxybenzen), mens parabenzoquinon er den iltede form af hydroquinon. En sur kaliumiodidopløsning reducerer en opløsning af benzoquinon til hydroquinon, som iltes tilbage med en opløsning af sølvnitrat. Quinoner kan også reduceres delvist, så der opstår quinoler.

Benzoquinon bruges i organisk kemi som et organisk iltningsmiddel. Der findes dog også kraftigere quinoniltningsmidler som f.eks.: 2,3,5,6-tetrachloro-parabenzoquinon (også kendt som p-kloranil) og 2,3-dicyano-5,6-dichloro-parabenzoquinon (også kendt som DDQ).

Ved at erstatte ilten i en quinoid karbonylgruppe med =NH, =NOH, =N2 eller =CH2 skaber man henholdsvis quinoniminer, quinonoximer, quinondiacider og quinonmetider.

Fotosyntese
Ketoner
Tophejre

Tophejren (Ardeola ralloides) er en hejre, der er 46 cm lang og vejer 280 g. Tophejren har i yngledragten røde ben og sortblåt næb. På andre årstider er benene gule og næbbet gulgrønt med sort spids. Den har hvide vinger og halefjer. Dens føde består af vandinsekter, igler, krebsdyr, haletudser og småfisk.

IUCN Rødliste - ikke truede arter
Afrikas fugle
Fugle fra Eurasien
Hejrer
U/17-VM i fodbold 2008 (piger)

U/17-Verdensmesterskabet i fodbold for piger 2008 var det første U/17-VM i pigefodbold, og mesterskabet blev arrangeret af FIFA. Slutrunden med deltagelse af 16 hold blev afviklet i New Zealand i perioden 28. oktober – 16. november 2008.

Værtsbyer og stadioner 
 North Harbour Stadium, Auckland
 QE II Stadium, Christchurch
 Waikato Stadium, Hamilton
 Wellington Stadium, Wellington

Hold

Indledende runde

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Gruppe D

Kvartfinaler

Semifinaler

Bronzekamp

Finale

Målscorere

Dzsenifer Marozsán fra Tyskland vandt den Gyldne Støvle prisen for at score seks mål. I alt blev der scoret 113 mål af 69 forskellige spillere, heraf var to selvmål.

6 mål

 Dzsenifer Marozsán

5 mål

 Vicki DiMartino

4 mål

 Chinatsu Kira
 Natsuki Kishikawa
 Jon Myong-hwa
 Courtney Verloo

3 mål

 Pauline Crammer
 Lynn Mester
 Rosie White
 Ho Un-byol
 Lee Hyun-Young

2 mål

 Nkem Ezurike
 Tatiana Ariza
 Danielle Carter
 Marine Augis
 Alexandra Popp
 Turid Knaak
 Haruka Hamada
 Mana Iwabuchi
 Saori Takahashi
 Yun Hyon-hi
 Jacqueline Gonzalez
 Ji So-yun
 Kristie Mewis

1 mål

 Ketlen Wiggers
 Raquel Fernandez
 Rafaelle Souza
 Rachel Lamarre
 Ingrid Vidal
 Raquel Rodríguez
 Britta Olsen
 Linette Andreasen
 Simone Boye
 Isobel Christiansen
 Jessica Holbrook
 Lauren Bruton
 Lucy Staniforth
 Rebecca Jane
 Camille Catala
 Charlotte Poulain
 Lea Rubio
 Inka Wesely
 Leonie Maier
 Tabea Kemme
 Deborah Afriyie
 Florence Dadson
 Isha Fordjour
 Chiaki Shimada
 Kei Yoshioka
 Marika Ohshima
 Natsumi Kameoka
 Yuiko Inoue
 Annalie Longo
 Amarachi Okoronkwo
 Amenze Aighewi
 Ebere Orji
 Soo Adekwagh
 Jang Hyon-Sun
 Kim Un-hyang
 Kim Un-ju
 Ri Un-Ae
 Gloria Villamayor
 Paola Genes
 Rebeca Fernández
 Go Kyung-Yeon
 Lee Min-Sun
 Song Ah-Ri

Selvmål

 Hong Myong-hui (i kampen mod USA)
 Cris Mabel Flores (i kampen mod USA)

Eksterne henvisninger 
 Fifas hjemmeside for turneringen 
 DBUs omtale af turneringen og det danske hold 

VM i fodbold
Fodbold i 2008