Mazda 323

Mazda 323 var en lille mellemklassebil fra Mazda bygget i seks generationer mellem starten af 1977 og efteråret 2003. I Japan hed modellen Mazda Familia og i Nordamerika hed den i starten Mazda GLC.

Fra 2002 ændrede Mazda tallene i modelbetegnelserne. Efterfølgeren for 323 hedder dermed Mazda3 og kom på markedet i september 2003.


323 (FA4, 1977−1980)  

I januar 1977 kom den første generation af 323 med modelkoden FA4 på markedet. 323-serien afløste den på det tidspunkt over 10 år gamle 1000/1200/1300-serie. I modsætning til forgængeren var 323 en hatchback med tre eller fem døre. I september 1977 fulgte den tre- og femdørs stationcar 323 Variabel.

Bilen fandtes med firecylindrede motorer med slagvolume fra 1,0 til 1,4 liter med (i Japan) 33 til 61 kW (45 til 83 hk), som overførte kraften til baghjulene.

Sportsmodellen SP fandtes udelukkende som tredørs med 1,4-litersmotor med (i Europa) 52 kW (71 hk). Versionen kunne kendes på de gul-røde rallystriber og matsorte kofangere.

Efter faceliftet i sommeren 1979 fik 323 rektangulære H4-forlygter samt større baglygter. Dellædersæderne (kunstlæder) med integrerede nakkestøtter blev afløst af veloursæder, som nu foran havde justerbare nakkestøtter.

I Japan hed modellen Familia, og i USA GLC. GLC stod for "Great Little Car" ("stor lille bil").

Tekniske data (europæisk version)

323 (BD, 1980−1985)  

En helt ny 323 kom ud til forhandlerne i november 1980. Sedanversionen fulgte i oktober 1981, mens stationcarversionen 323 Variabel i første omgang fortsatte med den gamle models teknik og design. Også den anden generation af 323 hed i Japan Familia og i USA GLC.

Den nye model med modelkoden BD var kantet, glatfladet og moderne. For første gang var modellen forhjulstrukket. 323 BD fandtes som hatchback med tre og fem døre samt som sedan med fire døre. Modellen fandtes med motorer fra 1,1 liter/40 kW (54 hk) op til 1,5 liter/65 kW (88 hk). Bilen blev også den mest solgte japanskproducerede bil.

I januar 1983 gennemgik 323 BD et facelift, hvor de forreste blinklys blev flyttet ned i kofangeren og baglygterne blev modificeret. I slutningen af 1983 præsenteredes en prototype til en Familia Cabriolet. Bilen blev i et styktal på 10.000 også leveret i DDR.

I juni 1985 blev produktionen af BD-modellen indstillet.

323 (BF, 1985−1989)  

I juli 1985 kom 323 BF på markedet. Modellen beholdt forgængerens basale design, dog mindre kantet med fladere linje og smallere forlygter. Også denne model fandtes med tre, fire eller fem døre. Usædvanlig var den frem til faceliftet i sommeren 1987 monterede bagrudevisker på sedanmodellen.

I maj 1986 kom der en ny 323 stationcar (type BW) på basis af 323 BF. Samtidig blev modelprogrammet udvidet med en dieselmotor på 1,7 liter med 40 kW (54 hk).

I starten af 1987 trådte Mazda ind i rallysporten og introducerede en tredørs model med firehjulstræk. Motoren var en 1,6-liters turbomotor med 110 kW (150 hk), benzinindsprøjtning og to overliggende knastaksler.

323 gennemgik et facelift i august 1987, hvor alle benzinmotorer fik indsprøjtning og reguleret katalysator. 1,6-liters turbomotorens effekt faldt til 103 kW (140 hk), og motoren kunne nu også fås til den forhjulstrukne version.

I Sydafrika blev 323 BF bygget videre frem til 1990'erne under navnene Sting og Ford Laser. Den kunne der også fås som pickup, Rustler, som også blev solgt som Ford Bantam (den første Bantam/Rustler-generation var derimod baseret på den første Ford Escort med forhjulstræk).

Sikkerhed 
Det svenske forsikringsselskab Folksam vurderer flere forskellige bilmodeller ud fra oplysninger fra virkelige ulykker, hvorved risikoen for død eller invaliditet i tilfælde af en ulykke måles. I rapporterne Hur säker är bilen? er/var Mazda 323 i årgangene 1986 til 1990 klassificeret som følger:
 1999: Mindst 20 % bedre end middelbilen
 2001: Mindst 20 % bedre end middelbilen
 2003: Mindst 15 % bedre end middelbilen
 2005: Mindst 15 % bedre end middelbilen
 2007: Som middelbilen
 2009: Som middelbilen
 2011: Som middelbilen
 2013: Mindst 20 % dårligere end middelbilen
 2015: Mindst 20 % dårligere end middelbilen
 2017: Mindst 40 % dårligere end middelbilen

323 (BG, 1989−1996)  

I september 1989 blev den fjerde generation af 323 med modelkoden BG introduceret. Designet blev konsekvent videreudviklet, dog uden at forkaste trækkene fra forgængeren. En nyhed var den med tilnavnet "F" kendetegnede femdørs coupélignende model 323F. Denne var med sin flade linjeføring og klapforlygterne meget sportsligt udlagt. Samtidig fik 323 stationcar et facelift, hvorved optikken blev tilpasset den nye modelserie. Modellen kunne også fås med firehjulstræk.

Også i denne modelserie fandtes der en firehjulstrukket version af tredørsmodellen. Denne var udstyret med en 1,8-liters 16V SOHC-motor med 76 kW (103 hk).

Motorprogrammet omfattede følgende motorer:
 1,3 liter 8V SOHC benzin 49 kW (67 hk), 1989−1991
 1,3 liter 16V SOHC benzin 54 kW (73 hk), 1989−1996
 1,6 liter 8V SOHC benzin 62 kW (84 hk), 1989−1991
 1,6 liter 16V SOHC benzin 65 kW (88 hk), 1991−1994
 1,8 liter 16V SOHC benzin 76 kW (103 hk)
 1,8 liter 16V DOHC benzin 94 kW (128 hk), kun tre- og femdørs i "GT"-modellen
 1,7 liter diesel 41 kW (56 hk)

Type BG-8 med firehjulstræk:
 1,8 liter SOHC benzin 76 kW (103 hk) med manuel midterdifferentialespærre
 1,8 liter DOHC turbo benzin 120 kW (163 hk) med midter- og bagakseldifferentialespærre
 1,8 liter DOHC turbo benzin 136 kW (185 hk), optimeret version af 163 hk-motoren med:
 Forstærket motor
 Større bremser (inkl. sports ABS)
 Større turbolader
 Større ladeluftkøler
 Forbedret undervogn (hårdere støddæmpere og modificerede stabilisatorer)

Den firehjulstrukne BG-8 med 163 hk-turbomotor blev bygget mellem 1989 og 1992, mens GT-R med 185 hk blev bygget i 1993 som homologationsmodel. I Japan havde GT-R sågar 210 hk og kunne som ekstraudstyr leveres med læderkabine og klimaautomatik.

Efter introduktionen af efterfølgeren blev modellen fortsat produceret til nogle lande, bl.a. Danmark, frem til 1996 som billig indstigningsmodel under navnet 323 Classic.

Sikkerhed 
Det svenske forsikringsselskab Folksam vurderer flere forskellige bilmodeller ud fra oplysninger fra virkelige ulykker, hvorved risikoen for død eller invaliditet i tilfælde af en ulykke måles. I rapporterne Hur säker är bilen? er/var Mazda 323 i årgangene 1990 til 1995 klassificeret som følger:
 1999: Som middelbilen
 2001: Som middelbilen
 2003: Ned til 15 % dårligere end middelbilen
 2005: Mindst 15 % dårligere end middelbilen
 2007: Dårligere end middelbilen
 2009: Dårligere end middelbilen
 2011: Dårligere end middelbilen
 2013: Mindst 40 % dårligere end middelbilen
 2015: Mindst 40 % dårligere end middelbilen
 2017: Mindst 40 % dårligere end middelbilen

323 (BA, 1994−2000)  

Som efterfølger for BG-modellen blev der i juni 1994 introduceret en ny model med modelkoden "BA". Nu havde alle karrosserivarianter et bogstav efter tallet (323C: coupé, 323S: sedan, 323F: hatchback).

Designet på 323C og 323F var meget sportsligt, men i modsætning til forgængerne meget rundt, næsten uden kanter. For første gang kunne 323 fås med fører- og passagerairbags.

Samtidig med introduktionen af 323 BA udgik 323 stationcar fra 1986 af produktion.

I starten fandtes modellen med fire forskellige benzinmotorer:
 Den fra forgængeren næsten uændrede 1,3-liters firecylindrede SOHC-motor med 16 ventiler og 53 kW (72 hk) (kun i 323S og 323C)
 En nyudviklet 1,5-liters SOHC 16V-motor med 65 kW (88 hk) (i alle modeller)
 En let modificeret 1,8-liters DOHC 16V-motor fra forgængeren med nu 84 kW (114 hk) (i alle modeller undtagen 323P)
 En 2,0-liters V6-motor med 24 ventiler og 106 kW (144 hk) (kun i 323F)
 I 1995 fulgte en 1,7-liters turbodiesel med 60 kW (82 hk) i 323S.

I oktober 1996 fik modelserien et facelift. På grund af de lave salgstal for 323C introducerede Mazda en ny tredørsmodel kaldet 323P. Den komplette kabine og dele af teknikken blev modificeret. 323C fandtes nu kun med 1,5-litersmotoren, 323S og 323P med 1,3- og 1,5-litersmotor. 1,7-liters turbodieselmotoren blev taget af programmet og kort tid efter afløst af en 2,0-liters dieselmotor med 52 kW (71 hk) i 323S og 323P.

I 1998 introducerede Mazda to specialmodeller af 323F med læderkabine og 1,5-litersmotor:
 Edition Elegant med speciallakering i Borneogrøn metallic og beige læderinteriør
 Edition Sportiv i sølvgrå med sort læder

I sensommeren 1998 blev produktionen og salget af BA-modellerne 323C, 323S og 323F indstillet, mens 323P fortsat blev bygget sideløbende med efterfølgeren frem til efteråret 2000.

I Japan blev modellerne 323C og 323S ligesom forgængerne solgt under navnet Familia (type BH). 323F blev solgt som sin egen modelserie (type CB) under navnet Lantis og fandtes også som firedørs sedan.

Sikkerhed 
Det svenske forsikringsselskab Folksam vurderer flere forskellige bilmodeller ud fra oplysninger fra virkelige ulykker, hvorved risikoen for død eller invaliditet i tilfælde af en ulykke måles. I rapporterne Hur säker är bilen? er/var Mazda 323 i årgangene 1995 hhv. 1996 til 1998 klassificeret som følger:
 2003: Som middelbilen
 2005: Som middelbilen
 2007: Som middelbilen
 2009: Som middelbilen
 2011: Som middelbilen
 2013: Mindst 20 % bedre end middelbilen
 2015: Mindst 20 % bedre end middelbilen
 2017: Som middelbilen

Tekniske data

323 (BJ, 1998−2003)  

I september 1998 startede produktionen af den sjette og sidste generation af 323 med modelkoden BJ. Modellen fandtes som firedørs sedan (323S) og femdørs hatchback (323F). Den tredørs hatchbackudgave af forgængeren (323P) blev bygget sideløbende med 323 BJ frem til oktober 2000.

Bilen fandtes i tre forskellige udstyrsvarianter (Comfort, Exclusive, Sportive) samt med fem forskellige motorer.

I maj 2001 fik modellen et facelift med grundlæggende modifikation af frontpartiet og nye farver og indtræk i kabinen.

I august 2002 fik 323 et yderligere mindre facelift med andre baglygter samt delvist sort indfarvede forlygter.

I september 2003 sluttede Mazda 323-æraen efter mere end 26 år. Efterfølgeren kom efter Mazdas nye navngivningspolitik til at hedde Mazda3. Også i Japan sluttede Familia-æraen, og den nye model kom til at hedde Axela.

Sikkerhed 
Det svenske forsikringsselskab Folksam vurderer flere forskellige bilmodeller ud fra oplysninger fra virkelige ulykker, hvorved risikoen for død eller invaliditet i tilfælde af en ulykke måles. I rapporterne Hur säker är bilen? er/var Mazda 323 i årgangene 1999 til 2003 klassificeret som følger:
 2017: Som middelbilen

Tekniske data

Svage sider 
Versionerne med benzinmotor er ikke E10-kompatible.

Referencer

Litteratur 
 Automobil Revue. Katalog 1979, 1996, 1997, 2000 og 2003 (på tysk og fransk).
 Joachim Kuch: Japanische Automobile. Motorbuch Verlag, Stuttgart 1990, , side 74–81 (på tysk).

Eksterne henvisninger 

323
Små mellemklassebiler
Stationcars
Forhjulstrukne biler
Baghjulstrukne biler
Biler introduceret i 1977
Biler fra 1970'erne
Biler fra 1980'erne
Biler fra 1990'erne
Biler fra 2000'erne