kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
André Weßels

André Weßels (født 21. oktober 1981) er en tysk fægter.

Weßels' første store resultat kom ved VM i 2002, hvor han vandt individuelt sølv og guld i holdkonkurrencen i fleuret. Året efter vandt han VM-bronze med holdet. Han deltog i Sommer-OL 2004 i Athen, hvor han stillede op både individuelt og i holdkonkurrencen. Individuelt blev han nummer 24, mens det tyske hold blev nummer seks. I 2011 var han igen med til at vinde VM-bronze med Tyskland.

Han var igen med for Tyskland ved OL 2012 i London, hvor han stillede op i holdkonkurrencen. Her stillede ni hold op, og tyskerne sad over i første runde, hvorpå de i kvartfinalen besejrede Rusland. Semifinalen mod Japan blev noget af en gyser, der endte 41-40 til Japan, og Tyskland måtte tage til takke med en kamp om bronze mod USA, der tabte deres semifinale til Italien. Tyskerne vandt bronzekampen klart med 45-27, mens Italien fik guld og Japan sølv. Tysklands hold bestod foruden Weßels af Sebastian Bachmann, Peter Joppich og Benjamin Kleibrink.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 André Weßels' hjemmeside 

Fægtere fra Tyskland
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2004
Medaljevindere ved sommer-OL 2012
Olympiske bronzemedaljevindere fra Tyskland
Benjamin Kleibrink

Benjamin Philip Kleibrink (født 30. juli 1985) er en tysk fægter, der har deltaget i tre olympiske lege og vundet to OL-medaljer.

Karriere 
Kleibrink er venstrehåndet og konkurrerer i fleuret. Hans første store resultat kom i 2005, hvor han i januar vandt bronze ved Grand Prix i Paris og en uge senere vandt bronze i World Cup i Venedig. I februar vandt han World Cup-stævnet i Seoul og ugen efter i La Coruña i Spanien. Han har vundet yderligere en World Cup-sejr samt to Grand Prix-stævner og fået flere podieplaceringer, herunder VM-bronze i 2007. Han har desuden været med til at vinde flere holdmedaljer ved VM.

OL 
Han stillede op ved OL 2008 i Beijing, hvor han efter sejre over en japaner og to kinesere nåede finalen mod japaneren Yuki Ota, som han besejrede med 15-9 og dermed sikrede sig sin karrieres største triumf samt den første OL-guldmedalje nogensinde i fleuret til Tyskland. 

Han var med igen ved Sommer-OL 2012 i London, hvor han i den individuelle konkurrence tabte sin første kamp, da Yuki Ota fik revanche fra OL-finalen i 2008. Han var også med i holdkonkurrencen, hvor Tyskland efter sejr over Rusland i kvartfinalen tabte knebent med 40-41 til Japan i semifinalen, men sikrede sig bronze med en klar sejr på 45-27 over USA i kampen om tredjepladsen.

Kleibrink stillede igen op ved OL 2020 i Tokyo (afholdt i 2021), hvor han blev nummer 25 individuelt og var med til at blive nummer seks i holdkonkurrencen.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fægtere fra Tyskland
Medaljevindere ved sommer-OL 2008
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2008
Olympiske mestre fra Tyskland
Olympiske bronzemedaljevindere fra Tyskland
Medaljevindere fra Tyskland ved sommer-OL 2012
Peter Joppich

Peter Joppich (født 21. december 1982) er en tysk fægter, der har specialiseret sig i fleuret, hvor han har vundet fem VM-guldmedaljer.

Joppichs første store resultater kom ved VM i 2002, hvor han var med til at vinde holdguld. Året efter vandt han guld individuelt og bronze for hold, og i 2004 deltog han første gang i OL, der foregik i Athen. Her opnåede han sjettepladsen både individuelt og for hold. I 2005 var han med til at vinde bronze for hold, og i 2006 vandt han igen guld individuelt samt sølv for hold. Begge disse medaljer genvandt han året efter, og holdsølvet kom også hjem i 2008. Samme år deltog han i OL i Beijing, hvor han blev nummer fem individuelt. Ved VM 2009 vandt han bronze individuelt og den fjerde sølvmedalje for hold i træk. I 2010 vandt han sin fjerde individuelle VM-guldmedalje, og i 2011 var han med til at vinde VM-bronze for hold.

Ved OL 2012 i London opnåede Joppich sit bedste OL-resultat. I den individuelle konkurrence var han seedet som nummer ti, og efter at have vundet over en britisk fægter, tabte han i ottendedelsfinalen til en egyptisk fægter og var dermed ude af konkurrencen. I holdkonkurrencen, hvor ni hold stillede op, sad tyskerne over i første runde, hvorpå de i kvartfinalen besejrede Rusland. Semifinalen mod Japan blev noget af en gyser, der endte 41-40 til Japan, og Tyskland måtte tage til takke med en kamp om bronze mod USA, der tabte deres semifinale til Italien. Tyskerne vandt bronzekampen klart med 45-27, mens Italien fik guld og Japan sølv. Tysklands hold bestod foruden Joppich af André Weßels, Sebastian Bachmann og Benjamin Kleibrink.

Joppich har siden også deltaget i OL 2016 i Rio de Janeiro, hvor han var med i holdkonkurrencen for Tyskland, der her blev nummer tolv, samt i OL 2020 (afholdt i 2021) i Tokyo, hvor han i den individuelle konkurrence blev nummer femten, mens han i holdkonkurrencen var med til at hente en sjetteplads.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Peter Joppichs hjemmeside

Fægtere fra Tyskland
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2004
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2008
Medaljevindere fra Tyskland ved sommer-OL 2012
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2016
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2020
Olympiske bronzemedaljevindere fra Tyskland
Ottavio Missoni

Ottavio Missoni (11. februar 1921 i Dubrovnik – 9. maj 2013 i Sumirago) var grundlæggeren af det italienske modehus Missoni og tidligere olympisk hækkeløber. Han er kendt for sine legendariske strikdesign i zig-zag-mønstre og farvestrålende striber.

Missoni deltog i de Olympiske Lege i London i 1948, hvor han deltog i 400 meter hækkeløb. Her mødte han sin kone, Rosita, de blev gift i 1953. Sammen startede de med at producere træningstøj i et lille værksted. I 1958 præsenterede de deres første strikkollektion i Milano.

Parret blev verdensberømt ved at bryde de meget strikse moderegler i 1967, hvilket siden blev kendt som bh-krigen. Rosita Missoni havde bedt modellerne om at smide deres bh'er, inden de gik på catwalken ved et stort modeshow i Firenze, dette for at undgå at bh'ernes farve kunne ses gennem strikketøjet. Men kjolerne nærmest gennemsigtige i rampelyset, hvilket udløste en skandale. Parret blev ikke inviteret til modeshowet igen, men til gengæld havnede Missoni på modeforsider i blandt andet Vogue og Elle.

Note 

Personer fra Italien
Intelligent (Raske Penge-sang)

Intelligent er en sang af sangeren Raske Penge. Sangen blev udgivet og indspillet i 2012.

"Intelligent" blev udgivet på den digitale EP og 12" vinyl "Original" som en opfølger til radiohittet "Rundt". "Intelligent" opnåede mere end 800 hundrede afspilninger i DR, og videoen udgivet på YouTube har pr. 25. juli 2014 opnået 2,2 mio. hits. DR betegnede sangen som et af de største hits på P6 i foråret 2012.

"Intelligent" er tillige udgivet på opsamlingsalbummet Danske Dancehall Tunes 2012 og blev nomineret til musikprisen Årets Steppeulv for 'Årets sang' 2012.

"Intelligent" blev certificeret Guld(streaming) d. 6. november 2013.

Priser og nomineringer 

|-
|rowspan=2|2012
|Intelligent
|Årets sang - Årets Steppeulv
|
|-
|Intelligent
|Årets Budskab - Sorte Får Awards 
|
|}

Noter

Eksterne henvisninger 
 Raske Penge - Intelligent - YouTube
 Raske Penge - Officiel Hjemmeside

Sange fra Danmark
Musik i 2012
Singler fra 2012
Sange fra 2012
Gerard Deulofeu

Gerard Deulofeu Lázaro (født 13. marts 1994) er en spansk fodboldspiller, som spiller for engelske Watford F.C.. Han skiftede i 2018 fra F.C. Barcelona til Watford F.C. på en lejeaftale ,men havde i den forgangne sæson været udlejet til italienske  A.C. Milan.

Han skiftede tilbage til F.C. Barcelona, Efter at lejeaftalen var slut i A.C. Milan. Da han kom tilbage til F.C. Barcelona blev han lejet ud til engelske Watford F.C..

Klubkarierre

FC Barcelona 
Født i Riudarenes, Girona, Catalonien. Deulofeu sluttede FC Barcelonas fodboldskole i 2003, i en alder som kun 9-årig. Den 2. marts 2011, stadig registreret i junior hold fik han sin senior debut, for FC Barcelona B i en 4-1 udesejr mod Córdoba CF i Spaniens anden bedste række, hvor han bliver skiftet ind i stedet for Eduard Oriol i det 75. minut. 

I slutningen af april 2011 blev Deulofeu kaldt op til seniortruppen for første gang inden en La Liga-kamp mod Real Sociedad den 29., men kom dog ikke i spil fra bænken, i et 1-2 nederlag. Den 3. august, gjorde han sin Barcelona førsteholds debut i et 1-4 nederlag imod CD Guadalajara. Tre dage senere mod Club América, bidrog Deulofeu i en 2-0 sejr i 90. minut.

Den 16. september 2012 scorede Deulofeu sit første mål som senior i et 1-2 nederlag mod Hércules CF. Den 29. oktober, gjorde han sin første officielle optræden med den vigtigste trup. Han erstattede Cesc Fabregas i 63. minut i en 5-0 hjemmesejr mod RCD Mallorca. 

Deulofeu scorede 18 mål for FC Barcelona B i 2012-13 sæsonen. Den 15. maj 2013 underskrev han en professionel kontrakt med FC Barcelonas førstehold, der først udløber juni 2017.

Everton FC 
Den 10. juli 2013 underskrev Premier League-holdet Everton en sæsonlang lejekontrakt med Deulofeu. 

Deulofeu scorede bl.a. i 1-1 kampen imod Arsenal, hvor han kom fra bænken, og scorede med et fint skud fra feltet af, efter at have sat 2 spillere af.

I sommeren 2015 returnerede Deulofeu igen til Everton. Denne gang på en permanent aftale.

Titler 
Internationalt
 UEFA EM U19: 2011, 2012
 UEFA EM U17: Finalist 2010
 UEFA EM U19 2012 Turnerigens bedste spiller

Nationalt
La Liga: 2010-11, 2011-12

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside  
 Spillerinfo 
 Profil på transfermarkt.co.uk

Referencer 

Fodboldspillere fra Spanien
Fodboldspillere fra FC Barcelona
Fodboldspillere fra Everton F.C.
Fodboldspillere fra FC Barcelona B
Rhododendron 'Moerheim's Pink'

 
Rhododendron 'Moerheim's Pink' er en rhododendron-sort, der blomstrer i maj med rosarøde åbne klokkeformede blomster i åbne klaser med op til otte blomster.

Planten er hårdfør i Danmark og rigt blomsterne. Den er ikke så høj, som andre rhododendron-sorter. Den trives godt i havejord.

Bladene er ovale, og de nye skud er rødbrune.

Anvendelse 
Sorten bruge som haveplante, men på grund af hårdførheden kan den bruges flere steder end andre rhododendron-sorter.
Planten kan blive mere end 50 år gammel.

Navnet 
Navnet stammer fra en hollandsk planteskole, som lå i byen Moerheim.

Sorten Rhododendron impeditum 'Moerheimii' er lavet på en samme planteskole.

Formering 
Sorten stiklinge-formeres. Planten kan ikke danne frø.

Rododendron-sorter
Tobias Ø

Tobias Ø (grønlandsk: Tuppiap Qeqertaa) er en grønlandsk ø i Grønlandshavet, ud for Nioghalvfjerdsfjorden, i det nordøstlige Grønland. Stort set hele øen er dækket af en iskappe. Tobias Ø er opkaldt efter fangeren Tobias Otto Mikael Gabrielsen, der deltog i Danmark-ekspeditionen.

Opdagelse 
Øen blev første gang opdaget den 2. maj 1907, hvor tre af Danmark-ekspeditionens medlemmer hævdede at have set et landområde i retning mod Svalbard. Forsøget på at nå øen blev dog hurtigt opgivet, da havisen var meget ujævn. Først i december 1937 blev det ukendte landområde igen observeret, da en russisk ekspedition drev ned langs den Grønlands østkyst. Det fik Lauge Koch overtalte staten til at indkøbe et fly, hvis rækkevidde kunne nå fra Svalbard til Grønland, og retur igen. Det lykkedes i maj 1938, hvor staten gennemførte tre overflyvninger, som dog ikke gav noget resultat.

I 1998 fortalte den tyske oceanograf Gereon Budeus, at han tilbage i 1993 havde opdaget en 30 m høj isbakke, lokaliseret ca. 80 km ud fra den Grønlandske østkyst. Placeringen af hans opdagelse var dog flere hundrede kilometer syd, for hvad tidligere opdagelser havde berettet.

Den 28. april 2001 rejste GEUS og ASIAQ henholdsvis Dannebrog og det grønlandske flag på øen, og øen betragtes nu som dansk territorium. Suverænitetshåndhævelsen forventes at have stor betydning, når det i de kommende år skal afgøres, hvem der har ret til Ishavet (Nordpolen).

Kilder 

Øer i Grønland
Bastian Steger

Bastian Steger (født 19. marts 1981) er en tysk bordtennisspiller. Ved Sommer-OL 2012 i London vandt han bronze i holdturneringen.

Eksterne henvisninger 

Bordtennisspillere fra Tyskland
Bordtennisspillere ved sommer-OL 2012
Bordtennisspillere ved sommer-OL 2016 
Medaljevindere ved sommer-OL 2012
Medaljevindere ved sommer-OL 2016
Olympiske bronzemedaljevindere fra Tyskland
Nioghalvfjerdsfjorden

Nioghalvfjerdsfjorden er en fjord i Nordøstgrønland. Den ligger ved breddegraden 79° N (deraf navnet) mellem Lambert Land og Hovgaard Ø. Fjorden blev navngivet af Danmark-ekspeditionen i april 1907. Den ubeboede Tobias Ø ligger 80 km øst for fjorden.

Nioghalvfjerdsfjordsgletsjeren 

Nioghalvfjerdsfjordsgletsjeren er sammen med Zachariagletsjeren de største gletsjere i Nordøstgrønland. I september 2020 brød et stort isstykke på 113 kvadratkilometer løs fra Nioghalvfjerdsfjordsgletsjeren.

Se også 

 Isens landskabsdannende indflydelse
 Jakobshavn Isbræ
 Indlandsis
 Grønlands indlandsis
 Geologisk aflejring
 Hiawatha-gletsjeren

Fodnoter 

Fjorde på Grønland
Timo Boll

Timo Boll (født 8. marts 1981) er en tysk bordtennisspiller. Under Sommer-OL 2008 i Beijing repræsenterede han Tyskland ved sommer-OL 2008, hvor han vandt sølv i holdturneringen sammen med Dimitrij Ovtcharov og Christian Süß. Ved Sommer-OL 2012 i London vandt han bronze ligeledes holdturneringen.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Timo Bolls hjemmeside 

Bordtennisspillere fra Tyskland
Olympiske sølvmedaljevindere fra Tyskland
Olympiske bronzemedaljevindere fra Tyskland 
Bordtennisspillere ved sommer-OL 2000 
Bordtennisspillere ved sommer-OL 2004 
Bordtennisspillere ved sommer-OL 2008 
Bordtennisspillere ved sommer-OL 2012 
Bordtennisspillere ved sommer-OL 2016 
Bordtennisspillere ved sommer-OL 2020 
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2016 
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2020 
Medaljevindere ved sommer-OL 2008 
Medaljevindere fra Tyskland ved sommer-OL 2012
Medaljevindere ved sommer-OL 2016
Medaljevindere ved sommer-OL 2020
Linda Stahl

Linda Stahl (født 2. oktober 1985 i Steinheim) er en tysk tidligere spydkaster.

Sportskarriere 
Stahl gjorde sig første gang for alvor bemærket internationalt, da hun i 2007 blev U/23-europamester i spydkast. Hun deltog også i senior-VM senere samme år og blev her nummer otte, hvilket hun to år senere forbedrede til en femteplads. I 2010 blev hun europamester, da hun kastede 66,81 m, og to år senere vandt hun EM-bronze, kort inden hun deltog i sine første olympiske lege.

Ved OL 2012 i London kastede hun 64,78 m i kvalifikationen, hvilket var rigeligt til at give adgang til finalen. Her var tjekken Barbora Špotáková suveræn, da hun kastede mere end 66 m i alle sine fire forsøg og toppede det med 69,55 m i fjerde forsøg, hvilket gav hende guldmedaljen. Stahls landsmand, Christina Obergföll, kastede 65,16 m i første forsøg, hvilket blev hendes eneste godkendte forsøg, men det var godt nok til sølvmedaljen, mens Stahl i sit fjerde forsøg kastede 64,91 m, hvilket var tilstrækkeligt til at sikre hende bronze. For denne præstation modtog hun samme år Silbernes Lorbeerblatt, Tysklands højeste sportsudmærkelse.

Stahl fortsatte sine gode resultater de følgende år og blev således tysk mester i både 2013 og 2014. I 2014 vandt hun desuden Diamond League i spydkast, vandt bronze ved EM og opnåede sit bedste resultat ved VM med en fjerdeplads. Hendes sidste store internationale præstation opnåede hun i 2016, hvor hun vandt EM-sølv, mens hendes OL-deltagelse samme år blev en skuffelse, da hun blot blev nummer elleve. Denne konkurrence blev samtidig Stahls sidste, idet hun indstillede karrieren efter OL. Hendes bedste resultat gennem tiden var et kast på 67,32 m, som hun præsterede i New York i 2014.

Politik 
Stahl blev valgt for SPD i Nordrhein-Westfalen til Forbundsforsamlingen, der i 2012 skulle vælge den nye Bundespræsident. På samme måde kom hun med i Forbundsforsamlingen i 2017, da der igen skulle vælges Bundespræsident.

Øvrige engagementer 
Sammen med sin karriere har Stahl uddannet sig til læge og har siden 2014 arbejdet på klinik i Leverkusen.

Linda Stahl gik i 2018 ind i arbejdet for at skabe bedre vilkår for sportsfolk i forhold til uddannelse i sit lokalområde i Nordrhein-Westfalen.

Reference

Eksterne henvisninger 

 Linda Stahls hjemmeside 

Spydkastere fra Tyskland
Medaljevindere fra Tyskland ved sommer-OL 2012
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2016
Olympiske bronzemedaljevindere fra Tyskland
Palast Orchester

Palast Orchester er et tysk orkester fra Berlin, der udgør det for et danseorkester fra 1920'erne og 1930'erne. Dets repertoire er specialiseret i kabaret- og popsange fra Weimartiden samt amerikanske popsange fra samme periode. Orkestret udfører omkring 120 koncerter årligt.

Max Raabe etablerede orkestret i 1985 sammen med medstuderende fra Universität der Künste Berlin. Ensemblet benyttede indledningsvis musikarrangementer som Raabe fandt mens han shoppede ved forskellige loppemarkeder. Orkestret benyttede ét år for at lære disse arrangementer uden at give offentlige optrædender eller koncerter. Orkestret gav sin første officielle optræden i 1987 ved Berlin Theaterball, i foyeren som sekundære optrædende, men med en sådan succes, at publikum forlod balsalen for at lytte til orkestrets optræden i foyeren.

Orkestrets optrædender er en hyldest til komponister fra Weimartiden, så som Walter Jurmann, Fritz Rotter, Will Meisel, Charles Amberg, Günter Schwenn, Adolf Steimel og Ralph Maria Siegel. Udover dets opførsler af ældre tysk og amerikansk populærmusik, så opfører orkestret også samtidig musik i samme stil som deres øvrige repertoire, herunder coverversioner af Britney Spears, Tom Jones og Salt'n'Pepa.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside 

Musikgrupper fra Tyskland
Etableret i 1985
Cykling under sommer-OL 2012 – Enkeltstart kvinder

Kvindernes enkeltstart under sommer-OL 2012 blev afviklet den 1. august. Start og mål var ved Hampton Court Palace i syd-vest London. Løbet var på 29 kilometer. Kristin Armstrong genvandt det olympiske guld.

Resultater 

|}

Enkeltstart kvinder
Kvindesport under OL
Austal Ships

Austal Ships er et australsk skibsværft grundlagt i 1988, som producer katamaranfærger og andre skibstyper.

Austal har bygget bl.a. bygget skibe for de danske selskab BornholmerFærgen A/S; Villum Clausen (2000) som en af verdens hurtigste katamaranfærger og Leonora Christina (2011), som er en af verdens største katamaranfærger.

Værfter
Fremstillingsvirksomheder fra Australien
Etableret i 1988
Sveriges centralförening för idrottens främjande

Sveriges centralförening för idrottens främjande (SCIF) blev stiftet den 7. maj 1897 på Stockholms slott som Sveriges allmänna idrottsförbund, inden navnet i 1900 blev ændret til det nuværende. Det er en forening med formål at fremme sport- og idrætsinteressen i Sverige. Den første formand var Viktor Balck. Foreningen arrangerede bl.a. Nordiske lege fra 1901 til 1926.

Fra 1913 til 1931 blev det statslige tilskud til svensk idræt til dels fordelt gennem SCIF og dels via Riksidrottsförbundet, men siden 1931 har kun Riksidrottförbundet haft denne rolle.

Stora priset 
Siden 1967 har foreningen tildelt "Stora priset" til "årets idrætsforbund" i Sverige.

Modtagere 
 1967 - Sveriges Akademiska Idrottsförbund
 1968 - Svenska Orienteringsförbundet
 1969 - Svenska Seglarförbundet
 1970 - Svenska Bordtennisförbundet
 1971 - Ikke tildelt
 1972 - Svenska Simförbundet
 1973 - Svenska Skridskoförbundet
 1974 - Svenska Fäktförbundet
 1975 - Svenska Simförbundet
 1976 - Svenska Cykelförbundet
 1977 - Svenska Brottningsförbundet
 1978 - Svenska Tennisförbundet
 1979 - Svenska Handikappidrottsförbundet
 1980 - Svenska Simförbundet
 1981 - Svenska Bandyförbundet
 1982 - Svenska Kanotförbundet
 1983 - Svenska Sportskytteförbundet
 1984 - Svenska Skidförbundet
 1985 - Svenska Tennisförbundet
 1986 - Svenska Volleybollförbundet
 1987 - Svenska Orienteringsförbundet
 1988 - Svenska Golfförbundet
 1989 - Svenska Bordtennisförbundet
 1990 - Svenska Handbollförbundet
 1991 - Svenska Motorcykelförbundet
 1992 - Svenska Ishockeyförbundet
 1993 - Svenska Fotbollförbundet
 1994 - Svenska Gymnastikförbundet
 1995 - Svenska Golfförbundet
 1996 - Svenska Innebandyförbundet
 1997 - Svenska Handikappidrottsförbundet
 1998 - Svenska Handbollförbundet
 1999 - Svenska Simförbundet
 2000 - Svenska Sportskytteförbundet
 2001 - Svenska Friidrottsförbundet
 2002 - Svenska Brottningsförbundet
 2003 - Svenska Fotbollförbundet
 2004 - Svenska Friidrottsförbundet
 2005 - Svenska Curlingförbundet
 2006 - Svenska Ishockeyförbundet
 2007 - Svenska Innebandyförbundet
 2008 - Svenska Handikappidrottsförbundet
 2009 - Svenska Boxningsförbundet
 2010 - Svenska Skidförbundet
 2011 - Svenska Orienteringsförbundet
 2012 - Svenska Basketbollförbundet
 2013 - Svenska Ridsportförbundet
 2014 - Svenska Simförbundet
 2015 - Svenska Triathlonförbundet
 2016 - Svenska Cykelförbundet
 2017 - Svenska Bilsportförbundet og Svenska Orienteringsförbundet
 2018 - Svenska Skidskytteförbundet

Eksterne henvisninger 
 Sveriges centralförening för idrottens främjande 
 Sveriges centralförening för idrottens främjande - Årets idrottsförbund 

Idrætsorganisationer
Etableret i 1897
Organisationer fra Sverige
Sport i Stockholm
Qoornoq

Qoornoq er en nedlagt bygd i Sermersooq Kommune nord for Nuuk. Byen blev forladt i 1972 og bruges kun i dag som sommerhuse for borgerne i Nuuk.

Den oprindelige befolkning i Qoornoq blev tvangsforflyttet til Nuuks betonblokke 1-10. Siden har det været muligt for Nuuks velhavere at købe hus i bygden udenom de oprindelige ejere og deres efterkommere.

I dag fremstår Qoornoq således som et sommerhusområde.

Bygder i Sermersooq Kommune
Hubert Robert

Hubert Robert (født 22. maj 1733 i Paris, død 15. april 1808 sammesteds) var en fransk maler.

Robert studerede fra 1754 i Rom under arkitekturmaleren Pannini (d. 1765), fik hos ham færdighed i at male ruiner og overgik læreren; fuld så stor betydning fik samlivet med
vennen Fragonard i Tivoli, Neapel med videre; de to leverede i forening tegninger til abbé de Saint-Nons Voyage à Naples.  1765 var han tilbage i Paris og blev 1766 medlem af akademiet. 
Robert vandt snart berømmelse for sine store og i dekorativ henseende ypperlige og netop stort sete malerier af ruiner - deraf tilnavnet Robert des Ruines - antikke templer og deslige. Han malede hele serier til forskellige slotte; omtrent en snes kom til Louvre.

Mange af Roberts værker ses nu rundt i museer. Robert var også tegner for de kongelige haver (således [1778] til Bosquet des bains d’Apollon i Versailles). Robert er repræsenteret med henved en
snes arbejder i Louvre, endvidere med meget karakteristiske Paris-billeder i Musée Carnavalet, Paris bymuseum; andre værker i museet i Versailles.

Litteratur
Litteratur angivet af Holck i Salmonsen  
G. Cabillot: "Hubert Robert et son temps" i Les artistes célèbres, Paris 1895
T. Leclère: Robert, 1914

Kilde
  af Axel Holck

Eksterne henvisninger

Referencer

Malere fra Frankrig
Franskmænd i 1700-tallet
Franskmænd i 1800-tallet
Klassicistiske malere
Personer fra Paris
Medlemmer af Académie royale de peinture et de sculpture
Råbjerg Plantage

Råbjerg Plantage er et område i Frederikshavn Kommune, bestående af hede og klitter. Plantagen består af to dele med et samlet areal på cirka 100 hektar. Der vokser blandt andet gran, ædelgran og bjergfyr og området består af både heder, søer, enge og moser. Plantagen besøges af ca. 7000 mennersker om året. Den udgør den sydlige del af naturfredningen Råbjerg Mile, og ligger sydvest for Bunken Klitplantage.

Referencer 

Lokaliteter i Frederikshavn Kommune
Naturområder i Danmark