kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Harald Borre

Harald Borre (23. maj 1891 i Løjet på Lolland – 6. marts 1964 i Aarhus) var en dansk maler. Uddannet på Teknisk Skole 1912 samt Skolen for dansk Kunsthaandværk 1912- 16. Fra 1925 restaurator for Nationalmuseet. 

Harald Borre assisterede maleren Valdemar Andersen ved udførelsen af dekorative arbejder. Dette prægede hans tidlige år, hvor han var optaget af oliemaleri. Han kom siden til at møde svensk og norsk folkekunst, som kom til at præge hans stil. Da Borre fra 1921-24 medvirkede ved restaureringen af kalkmalerierne i Århus Domkirke, blev hans interesse for danske kalkmalerier vakt og hans fremtidige kunstneriske bane fastlagt. Som restaurator har han arbejdet i omkring 100 kirker, bl.a. ved restaureringen af Christian Is kapel i Roskilde Domkirke i 1949-52, i Haderslev Domkirke og Budolfi Kirke i Ålborg. 

Udover restaureringsopgaverne er der også nye værker fra hans hånd. Eksempler: Den gode hyrde, (altertavle, fresko, 1941, Sindssygehospitalets k., Risskov); Getsemane (kalkmal. 1942, kapelsal, Nordre Kgrd., Århus); Dødens engel (kalkmal. 1946, modtagelsesrum i kapellet, Vestre Kgrd., smst.); Kommer hid til mig (fresko 1950, apsis, Staby K.); glasmosaik (1958, opsat 1959 i SØ-vindue i koret, Lyngså K.); glasmalerierne Den gode hyrde (1943, koret, V. Tirsted K.); Sædemanden (1943, smst.); Korslammet (1950, Staby K.); Helligåndsduen (1950, smst.); Kristus trøster enken (1951, koret, Ringkøbing K.); Kristus opvækker enkens søn (1951, smst.); endv. tegn. til tekstilarbejder, bl.a. alterduge, altertæpper (1950, Skt. Mortens K., Randers) og mange exlibris.

Kilde 
 

Malere fra Danmark
FIP

FIP har flere betydninger:

 Felin Infektiøs Peritonitis – dødelig kattesygdom
 F.I.P. – Full Impact Productions, sammenslutning af danske hiphopkunstnere
Nøruplund

Nøruplund nævnes første gang i 1806 og er udstykket fra godset Høgholm i 1805-1806, og ligger i Tirstrup Sogn i Syddjurs Kommune. Hovedbygningen er opført i 1863.

Nøruplund Gods er på 156,7 hektar

Ejere af Nøruplund 

(1805-1806) Poul Marcussen
(1806-1811) Peder Bisp
(1811-1820) Frederik Christian Myging
(1820-1828) Jens Truels Jensen
(1828-1833) C.P. Munch / Johan Conrad Fønss
(1833-1887) Johan Conrad Fønss
(1887) Dorothea Cathrine Møller gift Fønss
(1887-1891) Jacob Severin Johansen Fønss (søn)
(1891-1912) Poul Holm Hee (hans svoger)
(1912-1916) Marianne Finderup gift Hee
(1916-1918) Konsortium
(1918-1919) J.C. Jensen
(1919-1921) Frederik Legarth
(1921-1922) Randers Amts Udstykningsforening
(1922-1923) Deichmann
(1923-1928) Hjalmar Frigaard
(1928-1960) Herman Frigaard (bror)
(1960-1967) Eva Godt gift Frigaard
(1967-1988) Ukendt ejer
(1988-2018) Hans Møller
(2018-2021) Christina Cederfeld & Peter Faurschou
(2021- ) Christina Cederfeld & familien Faurschou v/Eva, Nils Jørgen og Peter Faurschou

Kilder 
 J. P. Trap: Danmark 5.udgave, Kraks Landbrug

Proprietærgårde
Etableret i 1806
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Syddjurs Kommune
Dennis Høegh

Dennis Høegh er en dansk fodboldspiller, som spiller i 1. divisionsklubben FC Fredericia. Høegh er opvokset i Ryomgård på Djursland.

Karriere 
Han har spillet i AGF siden 2. års lilleput, hvor han kom fra én af AGF's samarbejdsklubber, IF Midtdjurs. Han var med til at vinde drenge-DM i 2001, mens han stadigvæk var lilleputspiller – og Junior Ligaen i 2003, mens han stadigvæk var drengespiller.

Han har bl.a. været til prøvetræning hos Bolton Wanderers, Inter FC og Chelsea F.C.. Sidstnævnte inviterede også Dennis Høegh til at deltage ved et privat stævne, da de mente, at han var den bedste i Danmark fra hans årgang.

Den 7. marts 2013 indgik Høegh en aftale for resten af 2013 med 1. divisionsklubben Hobro IK. Inden aftalen med Hobro IK havde Høegh gået arbejdsløs et år pga. en lyskenskade siden han stoppede i Viborg FF i 2011.

Eksterne henvisninger

Referencer 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra AGF
Fodboldspillere fra Viborg FF
Fodboldspillere fra Hobro IK
Fodboldspillere fra FC Fredericia
Personer fra Ryomgård
Uridinmonofosfat

Uridinmonofosfat (UMP) er et nukleotid der består af pyrimidin-basen uracil forbundet til ribose via en N-glykosidbinding, samt én fosfatenhed bundet til riboseenhedens 5'-position via en fosfatesterbinding.

Se også 
 Uridindifosfat (UDP)
 Uridintrifosfat (UTP)

Biokemi
Cellebiologi
Uridindifosfat

Uridindifosfat (UDP) er et nukleotid der består af pyrimidin-basen uracil forbundet til ribose via en N-glykosidbinding, samt to fosfatenheder bundet til riboseenhedens 5'-position via fosfatesterbindinger.

Se også 
 Uridinmonofosfat (UMP)
 Uridintrifosfat (UTP)

Biokemi
Cellebiologi
Uridintrifosfat

Uridintrifosfat (UTP) er et nukleotid der består af pyrimidin-basen uracil forbundet til ribose via en N-glykosidbinding, samt tre fosfatenheder bundet til riboseenhedens 5'-position via fosfatesterbindinger.

Se også 
 Uridinmonofosfat (UMP)
 Uridindifosfat (UDP)

Biokemi
Cellebiologi
Fadime Sahindal

Fadime Şahindal (2. april 1975 i Elbistan, Tyrkiet – 21. januar 2002 i Uppsala i Sverige) blev kendt, efter hun i 1998 førte retssag mod sin far og bror. Hun flyttede som lille til Sverige sammen med hele familien. Hun levede et stille liv og mødte i hemmelighed sin svenske kæreste Patrick Lindesjö. Hendes familie ville have, at hun skulle giftes med en fætter fra  barndomslandsbyen i Elbistan. Hun modsatte sig det og stak af med sin svenske kæreste.

Fadime mødte i hemmelighed sine søstre og sin mor, mens hun levede sammen med sin svenske kæreste. Hun var allerede kendt i Sverige, da hun var politisk aktiv i Sveriges Socialdemokratiska Ungdomsförbund (SSU). Hun havde nogle få måneder før sin død holdt en tale i Riksdagen, hvor hun sagde:

Mandag aften den 21. januar 2002 dukkede hendes far op og skød hende for øjnene af hendes mor og to søstre. Fadimes begravelse blev holdt i Uppsalas domkirke efter hendes kærestes ønske. Den svenske kongefamilie og integrationsminister Mona Sahlin var også til stede. Fadimes begravelse blev markeret i Danmark, hvor der var fakkeltog på Rådhuspladsen i København.

Kilder 
 Svensk wikipedia
 Tv2-nyhederne: Æresdrab på Fadime rystede Sverige

Personer fra Sverige
Personer fra Kurdistan
Forbrydelser i Sverige
Mord
Kosmisk støv

Kosmisk støv er en variant af støv, der består af partikler i verdensrummet, i størrelsen fra få molekyler til 0,1 mm. Ud over størrelsen underopdeles det efter, hvor i rummet det befinder sig, idet der f.eks. tales om intergalaktisk støv, interstellart støv, planetbundet støv og støvskyer omkring andre stjerner. Desuden omfatter det også den interplanetariske støvsky, der ses på Jorden i synligt lys som zodiakallyset og som består af kometstøv, asteroidestøv og mindre betydende bidrag af støv fra Kuiperbæltet, interstellart støv som passerer solsystemet samt støv fra betameteoroider.

Engang var kosmisk støv kun til ulempe for astronomer, eftersom det skjuler objekter, som de vil observere. Men da man begyndte at foretage astronomiske undersøgelser i det infrarøde spektrum viste støvpartiklerne sig at være væsentlige bestanddele af vigtige og interessante astrofysiske processer.

For eksempel kan kosmisk støv udgøre en væsentlig del af det massetab, som stjerner typisk lider i de senere faser af deres levetid, spille en rolle i de tidlige faser af stjernedannelse og danne planeter. I solsystemet spiller kosmisk støv en stor rolle, foruden som nævnt i zodiacallyset gælder det i Saturns B ringe, for de ydre diffuse planetringe omkring Jupiter, Saturn, Uranus og Neptun, for den resonante støvring omkring Jorden og for kometer.

Studiet af kosmisk støv har mange facetter og omfatter derfor mange forskellige videnskabsdiscipliner: fysik (faststoffysik, elektromagnetisk teori, overfladefysik, statistisk fysik, varmelære), (fraktal matematik), kemi (kemiske reaktioner på støvkornsoverflader), meteoritlære og enhver gren af astronomi og astrofysik. De forskellige undersøgelsesområder kædes sammen af det tema, at de kosmiske støvpartikler udvikler sig cyklisk, både kemisk, fysisk og dynamisk. Astronomer og andre videnskabsmænd indsamler og undersøger prøver af støv på forskellige stadier af dets udvikling og fra forskellige egne for at klarlægge denne proces.

Set på en anden måde minder opfangningen af kosmisk støv om den tilsvarende registrering af fotoner: Når der opdages kosmisk støv, er det videnskabelige problem at "regne baglæns" for at finde ud af, hvordan partiklen endte i detektoren. Det giver oplysninger om parametre som partiklens oprindelige bevægelse og fart, egenskaberne af dens materiale, dens eventuelle interaktion med plasma og magnetiske felter. Små ændringer i nogen af disse parametre kan give signifikant anderledes dynamik, som kan oplyse om, hvor partiklen kom fra og egenskaberne ved det rum, den har passeret.

Eksterne henvisninger 
 http://www.mpi-hd.mpg.de/dustgroup/gloss.html 

Astronomi
Almenvellet

Almenvellet er ensbetydende med samfundets vel. Udtrykket bruges blandt andet i ekspropriationssager, hvor offentlige myndigheder eksproprierer af hensyn til almenvellet.

Se også
 Det fælles bedste

Eksterne henvisninger 

 Om ejendom og ejendomsret  – om statens ret til indskrænkelse af ejendomsretten ved ekspropriation. 
 Leder: Lovhjemlet tyveri i Jyllands-Posten.
 Tvinges til at sælge jord til tøjfirma – dr.dk/Regioner/Syd/Nyheder/Haderslev

Samfund
Det syvende segl

Det syvende segl (Det sjunde inseglet) er en film fra 1957 af Ingmar Bergman. Blandt de medvirkende er Max von Sydow, Bengt Ekerot, Gunnar Björnstrand, Nils Poppe og Bibi Andersson.

Handling 

Midt i det 14. århundrede vender ridderen Antonius Block (spillet af Max von Sydow) med sin væbner Jöns tilbage fra et korstog til det hellige land. Hjemlandet er plaget af pest.
Døden viser sig for ham og meddeler ham at hans tid er kommet. Ridderen beder om udsættelse og spiller skak med Døden om sit liv. Ridderen anfægtes af religiøse grublerier, og i en kirke fortæller han en præst om sin forgæves søgen efter livets mening og Guds eksistens. Han afslører sin taktik i skakspillet, og præsten viser sig at være Døden. 

På vej til sit slot, hvor hans hustru venter, træffer ridderen forskellige folk: en smed og hans kone, en pige som er dømt til døden for hekseri, og en familie af skuespillere eller gøglere, Jof, Mia og deres søn Michael, som midt i pesten har bevaret deres livsglæde. De slutter sig til ridderen for under hans beskyttelse at rejse gennem skovene. Døden kommer igen og opfordrer ridderen til at spille skakpartiet færdigt. Jof ser pludselig hvem ridderens modstander er, han vækker Mia og flygter med familien derfra. Det bemærker ridderen, og han trækker skakspillet ud, så Døden ikke opdager det. Ridderen taber skakspillet, men har udført den nyttige gerning han har ønsket før sin død. 

De rejsende ankommer til borgen, hvor hans hustru ikke er flygtet for pesten. Mens de spiser, banker det på døren, det er Døden, som  tager dem alle med. Skuespillerfamilien vågner næste morgen og er glade for at være undsluppet døden. Jof ser i horisonten på en bakke at Døden fører ridderen og hans ledsagere bort i en dødedans.

Se også 
 Flagellant

Eksterne henvisninger 
 

Svenske film fra 1957
Film instrueret af Ingmar Bergman
Film der foregår i middelalderen
Latinsksprogede film
Svensksprogede film
Ludwigsburg

Ludwigsburg er en by i den tyske delstat Baden-Württemberg. Byen ligger ved floden Neckar, 12 kilometer nord for Stuttgart. I 2018 havde byen 93.482 indbyggere.

Byen er regelmæssigt anlagt med berømte slotsbygninger, der er opført mellem 1704 og 1733 med Versailles som forbillede, med rige kunstsamlinger og slotspark.

Geografi 

Ludwigsburg ligger cirka 13 km (Luftlinie) nord for delstatshovedstaden Stuttgart.  Bydelene Hoheneck, Neckarweihingen og Poppenweiler ligger ved floden Neckar, de to sidstenævnte på højresiden af floden. Nabobyerne er Tamm, Freiberg, Benningen am Neckar, Marbach am Neckar, Erdmannhausen, Affalterbach, Remseck, Kornwestheim, Moeglingen og Asperg.

Ludwigsburg er hovedbyen af landkredsen "Ludwigsburg".

Byens opdeling 
Byen består af dens centrum og syv yderligere bydele. Det centrale område er delt op i M, Vest, Nord, Øst og Syd.

Bydelene er Pflugfelden, Eglosheim, Hoheneck, Neckarweihingen, Ossweil, Grünbühl-Sonnenberg, Neckarweihingen og Poppenweiler.

Historie 
Ludwigsburg blev grundlagt i 1717 af hertug Eberhard Ludvig af Württemberg og var residensstad i Hertugdømmet Württemberg frem til 1775. Byen var fra 1758 til 1824 sæde for en berømt porcelænsfabrik, Porzellan-Manufaktur Ludwigsburg.

Politik 
Borgmesteren hedder Matthias Knecht og blev valgt den 30.Juni.2019.  Desuden har byen et byråd med 40 medlemmer og borgmesteren. Det sidste valg fandt sted den 26.5.2018 og endte med fleste sæder til Die Grünen (11) og CDU (8).

Erhverv 
I "Zukunftsatlas 2016" blev landkredsen Ludwigsburg no. 12 ud af 402 landkredse, kommuner og kredsfrie byer i Tykland og tæller dermed som region med "meget høje fremtidschancer". 

Flere virksomheder har sæder i Ludwigsburg, f.eks Mann+Hummel eller Porsche.

Infrastruktur 

Byen er tilsluttet motorvejsnettet via A81, S-tog og regionaltog kører til Stuttgart. Desuden findes flere buslinjer i byen og til de omkringliggende byer.

Kultur, Sightseeing og Sport 

Ludwigsburg er en historisk by med flere slotte, en stor slotshave (barokhave), museer og en bycentrum i barockstil. 

Slotshaven kaldes "Blühendes Barock" (blomstrende barok) og indeholder en eventyrhave med eventyrrelaterede aktiviteter til børn.
Lige overfor den nordlige side af slottet findes en stor park med jagtslottet "Favorite".
Lidt længere ude ligger af byen findes søslottet "Monrepos".

Referencer 

Byer i Baden-Württemberg
Hedensted Kirke

Hedensted Kirke ligger i centrum af Hedensted, midt mellem Horsens og Vejle.

Kirken stammer fra ca. 1175 og fremstår med de oprindelige granitkvadre. Under kirken har arkæologer fra Nationalmuseet fundet rester af den oprindelige trækirke, der blev bygget 1050–1150. 

Kirken nævnes første gang 28. august 1297.

Kirken er udsmykket med en række kalkmalerier; et forestiller Adam og Eva i Paradisets have. Kirkens prædikestol og altertavle er fra 1600-tallet.

Kirkens tårn blev bygget omkring 1475. Det blev revet ned i 1939 og erstattet af det nuværende. I 2002 blev kirken udvidet med en tilbygning på nordsiden. Herfra er der adgang til kirken ad den gamle kvindedør.

Referencer

Eksterne kilder og henvisninger 

 Hedensted Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet).
 Hedensted Kirke  hos nordenskirker.dk
 Hedensted Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Hedensted Kommune
Kirker i Haderslev Stift
Kirker i Vejle Amt
Kirke
Theodor Körner (præsident)

Theodor Körner  (; født 24. april 1873 i Uj-Szöny (i dag en forstad til Komarom i Ungarn), død 4. januar 1957 i Wien) var østrigsk general, politiker (SPÖ), borgmester i Wien (1945–1951) og 1951–1957 den første folkevalgte østrigske forbundspræsident.

Körners familie stammede fra Böhmen i det nuværende Tjekkiet. Faderen var officer og Körner gennemgik også en officersuddannelse. I 1. verdenskrig gjorde han tjeneste som generalstabschef. Efter krigen befattede han sig med opbygningen af den østrigske hær, men kom på grund af sin socialdemokratiske indstilling i modsætningsforhold til de regerende kristlig-sociale ministre og blev afskediget i 1924.

Under det fascistiske styre i Østrig i mellemkrigsårene var han en tid fængslet. Efter sin løsladelse beskæftigede han sig især med militærvidenskabelige studier og med at lære russisk. Også efter 20. juli-attentatet mod Hitler var han en tid i fængsel.

Efter 2. verdenskrig blev han i april 1945 udpeget – og af den sovjettiske besættelsesmagt godkendt – som borgmester i Wien. Efter Karl Renners død blev han i 1951 af SPÖ opstillet som præsidentkandidat og vandt denne post ved de første direkte valg til posten, som han beklædte indtil sin død i begyndelsen af 1957.

Østrigs forbundspræsidenter
Politikere fra Østrig
Finn Hansen

Finn Hansen (født 16. maj 1957) er en tidligere dansk søofficer. Han opnåede i 2006 rang af kontreadmiral. Han var fra 2006 til 2008 chef for Forsvarets Materieltjeneste og fra 2008 til 2010 chef for Forsvarets Efterretningstjeneste. I perioden 1. september 2010 til 2013 var han chef for Søværnets Operative Kommando og fra april 2013 og frem til sin pensionering i 2017 ansat i Forsvarskommandoen (senere Værnsfælles Forsvarskommando).

Han har i sin karriere været chef på adskillige af søværnets sejlende enheder, blandt andet torpedomissilbåd af Willemoes-klassen, korvet af Niels Juel-klassen og inspektionsskib af Thetis-klassen.

Referencer 

Admiraler fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Kommandører af Dannebrog
Modtagere af Hæderstegnet for god tjeneste ved Søetaten
Personer i Kraks Blå Bog
Nadesjda Mandelsjtam

Nadesjda Jakolevna Mandelsjtam (, ; født 31. oktober 1899, død 29. december 1980) var en russisk digter, der var gift med digteren Osip Mandelsjtam.

Hun blev født Nadesjda Jakolevna Khasina i Saratov i en jødisk middelklassefamilie og tilbragte en del af sin barndom og ungdom i Kijev. Efter afsluttet gymnasium studerede hun kunst.

I 1921 blev hun gift med Osip Mandelsjtam, og parret boede i de følgende år i Ukraine, Petrograd, Moskva og Georgien. Osip blev arresteret i 1934 for sit satiriske Stalin-epigram, og parret gik i eksil i Tjerdyn i Perm-regionen og senere i Voronesj.

Efter Osips anden arrestation og hans efterfølgende død i transitlejren "Vtoraja Retjka" i nærheden af Vladivostok i 1938 kom Nadesjda Mandelsjtam til at leve et nomadeagtigt liv, hvor hun undgik arrestation ved hyppige adresseændringer og midlertidige jobs. I mindst et tilfælde, i Kalinin, ankom det hemmelige politi NKVD til hendes bosted blot dagen efter, at hun havde forladt det.

Som et formål med sit liv satte hun sig for at bevare og udgive sin mands poetiske arv. Det lykkedes hende at bevare det meste af det i hukommelsen, da hun ikke turde stole på at have værkerne nedskrevet på papir.

Ved Josef Stalins død færdiggjorde Nadesjda Mandelstam sin disputats (1956) og fik lov til at vende tilbage til Moskva (1958).

I sine erindringer, Hope against Hope og Hope Abandoned (engelsk oversættelse), oversat til dansk med titlen Erindringer (1975), der først blev udgivet i Vesten, giver hun en episk analyse af sit liv og kritiserer den moralske og kulturelle fornedrelse, der fandt sted i Sovjetunionen i 1920'erne og senere. Titlerne på de to bøger indeholder et ordspil, da Nadesjda på dansk betyder håb.

I 1979 gav hun sine arkiver til Princeton University. Hun døde i Moskva i 1980 i en alder af 81 år.

Om Nadesjda Mandelstam 
Den britiske forfatter Bruce Chatwin har skrevet et essay med titlen Et besøg hos Nadesjda Mandelstam i samlingen Hvad gør jeg her? fra 1989.

Den danske digter Adrian Boult har skrevet et digt med titlen Besøg hos Nadesjda Mandelstam.

Referencer 

Digtere fra Rusland
Digtere fra Sovjetunionen
Personer fra Saratov
Fad

Fad har flere betydninger:

 Fad (beholder) – en tønde eller et kar i forbindelse med transport og opbevaring.
 Fad (opdækning) – en serveringstallerken eller en flad skål til brug i husholdningen. 
 Fad (tillægsord) – et ord, der hentyder til noget uklart, vagt. Nu til dags mest om en smag.
 Fad (rummål) – et rumfang af en bestemt størrelse.
 Forsvars- & Aerospaceindustrien i Danmark
 Flavin-adenin-dinukleotid – En biokemisk forbindelse
Brevduesport

Brevduesport er en sportsgren, hvor forskellige avlere konkurrerer om at opdrætte og træne de hurtigste brevduer.

Kapflyvningsæsonen går fra maj til august. Duerne løslades 150 – 1100 km fra dueslaget. Der tages tid på duernes ankomst, og denne omregnes først til meter pr. minut og derefter til point.

Sporten organiseres under De Danske Brevdueforeninger.
Aroskirken

Aroskirken er en evangelisk-luthersk frimenighed i Aarhus. Menigheden blev stiftet 10. maj 2007 i Aarhus. Aroskirken er en del af Luthersk Mission og har samme bekendelsesgrundlag som folkekirken i Danmark. Kirken ledes af et demokratisk valgt menighedsråd på fem til syv personer, hvoraf tre er valgt til ældste for kirken og sidder med i kraft af den stilling.

Bekendelsesskrifter 
 Den apostolske trosbekendelse
 Den nikænske trosbekendelse
 Den athanasianske trosbekendelse
 Den augsburgske bekendelse (Confessio Augustana)
 Luthers lille Katekismus

Ekstern henvisning 
Aroskirkens hjemmeside
Aros LMU's hjemmeside 

Religion i Aarhus
Luthersk Missionske menigheder i Danmark
Huggehus

På landet i gamle dage havde man et huggehus, hvor der ikke kun blev hugget brænde, men også udført diverse hjemmesløjdopgaver, idet man var mere selvforsynende end i dag. Nye ting blev fremstillet, og reparationer blev foretaget, især på tidspunkter, hvor der ikke var travlt med mere nødvendige ting, såsom høstarbejde. Andre navne for huggehus er: huggekammer, huggelade, klystrekammer, tømmerstue.

I det afbildede huggehus, som i dag står på Frilandsmuseet, er der ikke kun plads til brænde og brændehugning, men der er også indrettet et lille værksted med arbejdsbord, snittebænk, huggeblok og diverse værktøj: rammesav, båndkniv, skekniv osv. Huggehuset var ikke altid et separat udhus, men kunne også være et særligt rum i en udlænge, som oftest i den, der lå modsat stalden.

Mange associerer nok huggehus med børnebogsfiguren Emil fra Lønneberg, der sidder i huggehuset og snitter træfigurer; et huggehus hedder på svensk en snickarbod (dvs. et snedkerskur), på norsk snekkerbu og på nynorsk snikkarbu, hvoraf vi ser forbindelsen til, at man i hele Skandinavien har kendt huggehuset som et hjemmeværksted i selvforsyningens tid. Træarbejder klarede man selv, med større eller mindre kvalitet, som man vil kunne efterforske på Frilandsmuseet; hvorimod man i almindelighed måtte afvente besøg af smeden med hans feltesse, når der skulle smedes noget, hvis ikke der var en smed i landsbyen. I Norge med de store afstande har det været almindeligt at have en smedje (norsk: smie) i et skur svarende til gårdens huggehus.

Den ældste overlevende træbygning i staten New York er et huggehus fra 1639 på øen Gardiners Island.

Nogle skoler har til sløjdundervisning et huggehus, der især finder anvendelse til grøn sløjd, dvs. arbejde i frisk træ. Arbejdet foregår i stor udstrækning siddende ved snittebænke. Værktøjerne er især: snittekniv, båndkniv, skekniv. Skulle man bruge en grydeske, blev den snittet i frisk træ, for det er meget lettere at skære i end tørt træ.

Se også 
 Norsk smedehus

Håndværk
Materiel kultur
Sløjd
Husflid
Kulturteknik
Huse
Tepui

Tepuier er bordlignende bjerge (taffelbjerge), som kun findes i Guyanas højland og områderne omkring – især i Venezuela. Disse geologiske formationer er ofte beliggende enlige og ikke i grupperede sæt, hvilket gør dem til vært for en meget unik samling af endemiske plante- og dyrearter. Nogle af de mest specielle tepuier er Autana, Pico da Neblina (den højeste ved grænsen mellem Venezuela og Brasilien), Auyantepui og Roraima. De er typisk udformet af prækambrisk sandsten. Auyantepui er vært for verdens højeste vandfald, Salto del Angel.

Tepuiernes oprindelse 
På det indianske pemonfolks sprog hedder denne type bjerge tepuyer, der betyder "bjerge" eller "Guds huse". De er efterladenskaberne af store kvartssandstensplateauer, som engang dækkede bunden af granit i området omkring Orinoco, mellem Atlanterhavskysten og Rio Negro. Gennem tiderne er plateauet eroderet, og tepuierne blev formet af de resterende "øbjerge". De er de ældste synlige klippeformationer på planeten.

Der er 115 af disse taffelbjerge i Gran Sabana i den sydøstlige del af Venezuela på grænsen til Guyana og Brasilien.

Bjerge i Sydamerika
Zulia

Zulia er en af Venezuelas 23 delstater. Hovedstaden er Maracaibo. Delstaten ligger i den nordvestlige del af landet omkransende Maracaibosøen og mod vest grænsende til Colombia. Zulia er den befolkningsmæssigt største delstat med sine 3.620.200 indbyggere (2007).

Delstater i Venezuela