kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
IS (Infinite Stratos)

IS <Infinite Stratos> (japansk: IS 〈インフィニット・ストラトス〉 er en japansk novelleserie forfattet af Izuru Yumizuru med illustrationer af Okiura og CHOCO. De første 8 udgivelser har været publiceret af Media Factory under betegnelsen "MF Bunko J". Fra 8. udgivelse er novellerne blevet publiceret af Overlap under betegnelsen Overlap Bunko. En manga-omarbejdelse af Kenji Akahoshi i form af føljeton blev bragt i fire bind i manga-magasinet Monthly Comic Alive fra maj 2010 til juli 2012. En omarbejdelse til film-animering over 12 episoder blev senere sendt i Japan mellem januar og marts 2011. Animeringen er licenseret af Sentai Filmworks i nordamerika, der udgav denne serie den 10 april 2012. En tilsvarende serie blev udsendt fra den 3. oktober 2013.

Plot 
Handler om en japansk ingeniør kaldet 'Infinite Stratos' (IS), som besidder teknologi og kampkapaciteter, der rækker ud over andre våbensystemer, sidstnævnte våbentyper truer med at destabilisere verden. Foranlediget denne overvældende våbenkraft har verdens nationer indgået en 'Alaska-traktat', der stadfæster, at IS aldrig vil blive brugt til militære formål og at eksisterende IS teknologi skal fordeles ligeligt mellem alle nationer for at forhindre en hvilken som helst nation fra at dominere de andre nationer. Indførelsen af IS medførte en stor påvirkning på samfundet. Eftersom IS kun kan betjenes af kvinder, har dette resulteret i et skift af magtbalancen mellem mænd og kvinder, hvor kvinder nu dominerer samfundet.

Karakterer 
Hovedkaraterer:

Houki er en første års student ved IS Akademiet og Ichikas barndoms ven, selvom de ikke har set til hinanden i seks år. I tilknytning til hendes hjem har hun en kendo-dojo. Houki konkurrerer i kendo på nationalt niveau og blev vinder af den nationale turnering, der blev afholdt året forinden historien om 'Infinite Stratos' begyndte. Hun er medlem af kendokluben ved IS Akademiet. Ichika vil blive hendes drengeven, hvis hun kunne vinde den nationale kendo-turnering. Imidlertid er Houkis familie placeret under regeringens beskyttelse og Houki bliver tvunget til at trække sig fra den nationale kendo-turnering.

Øvrige hovedkarakterer er følgende:

Ichika Orimura (織斑 一夏), Houki Shinonono (篠ノ之 箒, Shinonono Hōki), Cecilia Alcott (セシリア・オルコット, Seshiria Orukotto), Huang Lingyin (凰 鈴音, Fan Rin'in), Charlotte Dunois (シャルロット・デュノア, Sharurotto Dunoa), Laura Bodewig (ラウラ・ボーデヴィッヒ, Raura Bōdevihhi), Tatenashi Katana Sarashiki (更識 楯無),

Referencer

Ekstene henvisninger 
 

Manga
Patrick Roberts

Patrick John Joseph Roberts (født 5. februar 1997) er en engelsk fodboldspiller, der spiller i Sunderland.

Han debuterede i Premier League for Fulham F.C. den 22. marts 2014 mod Manchester City F.C. i en kamp, som sidstnævnte vandt 5-0.

Patrick Roberts fik aldrig en fast plads hos Manchester City og var udlejet i flere sæsoner, inden han skiftede til Sunderland i januar 2022.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 Player profile: Patrick Roberts på fulhamfc.com
 Biography: Patrick Roberts  på thefa.com

Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Fulham F.C.
Fodboldspillere fra Manchester City F.C.
Fodboldspillere fra Celtic F.C.
Fodboldspillere fra Girona FC
Fodboldspillere fra Norwich City F.C.
Fodboldspillere fra Middlesbrough F.C.
Fodboldspillere fra Derby County F.C.
Fodboldspillere fra Troyes AC
Fodboldspillere fra Sunderland A.F.C.
Musashi no Ken

Musashi no Ken (japansk: 六三四の剣) er en japansk sports manga-serie forfattet og illustreret af Motoka Murakami, der fokuserer på kendo. Det blev til en fjernsynsserie af Shogakukan i Shonen Sunday mellem april 1981 og oktober 1985, hvor Musashi no Ken modtog Shogakukan Manga Award i 1984 for shōnen manga.

Denne manga blev ombearbejdet til en film-animation på 72 episoder af Eiken (studio). Desuden blev denne manga ombearbejdet til et NES platform game kaldet 'Musashi no Ken – Tadaima Shugyō Chu' (六三四の剣 ただいま修行中, oversat: "Musashis sværd - Nu midt i træningen"). Spillet blev udviklet og udgivet af Taito Corporation den 8. august 1986.

Eksterne henvisninger 
 Musashi no Ken (manga). Anime News Network's Encyclopedia.
 Musashi no Ken (anime). Anime News Network's Encyclopedia.

Referencer 

Manga
Trinity Blood

Trinity Blood (トリニティ・ブラッド) er en serie af japanske noveller forfattet af Sunao Yoshida, der illustreres af Thores Shibamoto og stammer oprindeligt fra fjernsynsserien The Sneaker. Settet foregår 900 år efter en krig mellem mennesket og vampyrer. Serien fokucerer på en vedvarende "kold" krig mellem henholdsvis Vatikanet, "den menneskelige regering", det "nye menneske imperium" og "vampyr-regeringen". Novellen blander science fiction, fantasi og politiske intriger mellem de nævnte partere.

Trinity Blood er blevet ombearbejdet til både manga og anime-serier. Efter Yoshidas død den 15. juli 2004 tiltrådte hans ven, Kentaro Yasui, forfatter til Sword of the Dark Ones-novellerne, med henblik på at færdiggøre de resterende noveller. Yasui hjap også med at færdiggøre manga med illustrationer af Kiyo Kujō. Animations serien er på 24 episoder, produceret af Gonzo og oprindeligt udsendt af WOWOW network.

Manga 
De respektive kapitler kaldes for "Acts" og er baseret på filmtitler, dog adskiller kapitel 22 sig fra reglen, hvor titlen stammer fra teksten for en kendo-animation (anime).

Referencer 

Manga
Fasti (adelsslægt)

Fasti eller Splid er en uddød uradelig dansk slægt, der tilhørte lavadelen.

Våben 
Slægten førte en tretrinnet rød stormstige i sølv-felt, på hjelmen en halv morian eller et morianhoved med rødt bånd om håret.

Historie 
Splid Fasti var fader til "gamle" Christiern eller Christen Fasti til Vennergård, der først nævnes 1429, og som er død efter 1446, og til Jørgen Splid Fasti til Mindstrup og Møltrup, hvis søn, Palle Splid (død efter 1536), bl.a. var fader til de to skibschefer Jørgen Splid til Mindstrup og Møltrup (død efter 1577) og Jens Splid (levede 1565), der begge fik forleninger af kongen.

"Gamle" Christen Fasti var fader til "gamle" Thomas Fasti (død efter 1513). Han var fader til Christiern eller Christen Fasti til Vennergård (død 1557), som var foged, og som i 1545 ophøjede Katholm til sædegård. Han var fader til lensmand Thomas Fasti til Vennergård og Katholm (1538-1600), som var barnløs, Mogens Fasti og Strange Fasti (død 1569), som alle udmærkede sig i Den Nordiske Syvårskrig.

Palle Splid eller Fasti til Mindstrup og Smedstrup (Ingelstad herred), søn af ovennævnte Jørgen Splid, døde 1628 som slægtens sidste mand.

Flere medlemmer af slægten blev således lensmænd, men fik aldrig ridderslaget eller sæde i Rigsrådet. De såkaldte Stihage-Skram'er er utvivlsomt en gren af denne slægt.

Kilder 
  Artikel af Poul Bredo Grandjean
 Danmarks Adels Aarbog 1892.

Adelsslægter fra Danmark
Hundaræktarfélag Islands

Hundaræktarfélag Íslands (HRFÍ) er Islands nationale kennel klub og stambogsregister for hunde og HRFÌ blev grundlagt i 1969. HRFÍ er medlem af Fédération Cynologique Internationale (FCI) og Nordisk Kennelunion (NKU).

Eksterne henvisninger 
 Hundaræktarfélag Íslands hjemmeside

Etableret i 1969
Kennelklubber
Norsk Kennel Klub

Norsk Kennel Klub (NKK) er Norges nationale kennel klub og stambogsregister for hunde og blev stiftet i Kristiania (Oslo) i 1898 NKK er medlem af Fédération Cynologique Internationale (FCI) og Nordisk Kennelunion (NKU).

Eksterne henvisninger 
 Norsk Kennel Klub – hundeeiernes organisasjon

Etableret i 1898
Kennelklubber
Suomen Kennelliitto-Finska Kennelklubben

Suomen Kennelliitto-Finska Kennelklubben (SKFK) er Finlands og Ålands nationale kennel klub og stambogsregister for hunde og blev stiftet i 1889. SKFK er medlem af Fédération Cynologique Internationale (FCI) og Nordisk Kennelunion (NKU).

Eksterne henvisninger 
 Suomen Kennelliitto-Finska Kennelklubbens hjemmesider

Etableret i 1889
Kennelklubber
Svenska Kennelklubben

Svenska Kennelklubben (SKK) er Sveriges nationale kennel klub og stambogsregister for hunde og blev stiftet i 1889 SKK er medlem af Fédération Cynologique Internationale (FCI) og Nordisk Kennelunion (NKU).

Eksterne henvisninger 
 Svenska Kennelklubbens hjemmesider

Etableret i 1889
Kennelklubber
Håndværk og design (fag)

Håndværk og design er et folkeskolefag og et læreruddannelsesfag. Faget blev indført fra sommeren 2014 og obligatorisk fra 2016. 

Fra 2007 blev fagene sløjd og håndarbejde i læreruddannelsen samlet til det fælles fag materiel design, medens der i folkeskolen stadig undervistes i sløjd og håndarbejde; men fra 2014 hedder det nye fælles fag i folkeskolen håndværk og design.
Håndværk og design er også et nyt læreruddannelsesfag. Det bygger på sløjd og håndarbejdes traditioner, men rummer nye mål og stiller nye krav til underviserne. Eleverne fremstiller typisk produkter med elementer fra sløjd og håndarbejde.

Fagets lærere er samlet i Den faglige forening Håndværk og Design. Foreningen er stiftet fredag 29. april 2016 efter sammenlægning i 2015 af Danmarks Sløjdlærerforening og Danmarks Håndarbejdslærerforening. Den nye forenings fagblad hedder Håndværk & Design.

Metoder og materialer  
Fagets metoder og fremgangsmåder har udviklet sig ud fra de nyeste tanker fra håndarbejde og sløjd. I forhold til fagindholdet i det 20. århundrede er fokus ikke længere kun på fremstilling af genstande ud fra forlæg; men der lægges vægt på selvstændigt design, eksperimenteren og stillingtagen til bl.a. miljøspørgsmål. Eleverne skal afprøve materialernes muligheder og begrænsninger og kunne forholde sig til, hvad der er det rette valg i forskellige situationer. De skal stifte bekendtskab med håndværksmetoder fra historisk tid.
Materialerne er fortsat dem fra sløjd (hårde materialer) og håndarbejde (bløde materialer), men især også hvad som helst, hvor kun fantasien sætter begrænsninger.
Fagene har et pædagogisk, opdragende formål, hvorimod den rene husflid kun drejer sig om fremstilling af produkter. Skolefagene sløjd og håndarbejde har haft fokus på det pædagogiske aspekt.

Håndværk og Design historisk 
I efteråret 2008 fremkom der forslag i Folketinget om at samle skolefagene sløjd, håndarbejde og billedkunst til et nyt fag i folkeskolen, "Design og Håndværk", senere  "Håndværk og Design". I Norge har de tre fag været samlet i faget "forming" i nogle år. Fra 2015 er sløjd og håndarbejde i folkeskolen fusioneret til håndværk & design, og sløjd- og håndarbejdslærerforeningerne er sammenlagt fra 1. juli 2015.

Kunst og håndverk i Norge 
I Norge blev håndarbejde, sløjd og tegning slået sammen til forming (formning) i 1960, og i 1997 blev faget til kunst og håndverk.

Referencer 

 
Materiel kultur
 
Sløjd
Håndarbejde
Kulturteknik
Folkeskolefag
Four-in-hand

Four-in-hand knot er en metode til at binde et slips og regnes for den originale slipseknude. Den er også kendt under navnet simple knot eller schoolboy knot som følge af dens simpelhed og stil. Navnet kommer givetvis fra Four-in-Hand Club i London, som begyndte at bære slips, hvilket gjorde det populært. Knuden er smal på den ene side, let asymmetrisk og bruges til mange forskellige lejligheder.
Knuden er en af de tre tilladte metoder til at binde slipset, som indgår i United States Navys uniformer, hvor de to andre er halv-Windsor og Windsor.

Knuden 
Four-in-hand knuden bliver bundet ved at placere slipset omkring halsen og krydse den brede ende ind over den tynde. Den brede ende bliver herefter foldet bagom den smalle ende og ud på den anden side. Derefter bliver den brede ende lagt horisontalt over den smalle ende på forsiden, og foldet om bagved og bragt frem igen bagfra over knuden og ned igennem den horisontale del, hvorefter knuden strammes. Knuden strammes ved at hive i den smalle ende, indtil den rammer kraven på skjorten.

Ved brug af notationen fra The 85 Ways to Tie a Tie af Thomas Fink og Yong Mao bindes four-in-hand således:
Li Ro Li Co T.

Onassisknuden 
En variant af four-in-hand knuden med den lange ende af slippet lagt bagom og over den nyligt bundne knude blev brugt af Aristotle Onassis, som gjorde den populær i visse kredse i en kort periode. Fink og Mao kalder denne variant Knot 2on; og bindes med notationen Li Ro Li Co T Ri Co.

Se også 
Orientalsk knude – en mindre kendt, men lidt simplere knude
Halv Windsor – en mere symmetrisk lidt bredere knude
Windsor – en mere symmetrisk og meget større knude
Liste over slipseknuder

Referencer

Eksterne henvisninger 

Slips
Wrangell-St. Elias National Park

Wrangell-St. Elias National Park er en nationalpark, et biosfærereservat og et verdensarvområde i delstaten Alaska i USA. Parken blev etableret 2. december 1980 og er på 53.321 km². Det bjergrige landskab er stedet hvor bjergkæderne Alaska, Chugach og Wrangell-Saint Elias mødes, og som indeholder mange af kontinentets højeste bjerge, bl.a. Mount Saint Elias (5.489 moh.). Andre attraktioner er   Bagleyisbræen, vulkanen på Mount Wrangell og de nedlagte kobbergruber i Kennecott. Flere end 25 procent af parkens vulkanske bjergtoppe er dækket af gletsjere

Nationalparken blev etableret i 1980 som et af i alt femten naturbeskyttelsesområder som blev oprettet samtidig med Alaska National Interest Lands Conservation Act. 

Denne park er en af de største nationalparker i USA, og er i areal større end ni af delstaterne. Det meste af parken er vildmark. 

Parken blev i 1979 opført på UNESCOs verdensarvsliste som en del af klyngen af naturbeskyttelsesområder  Kluane/Wrangell-St. Elias/Glacier Bay/Tatshenshini-Alsek i USA og Canada; parken grænser til Kluane National Park i Canada.

Se også
Nationalparker i USA

Eksterne kilder/henvisninger 

 Officielt websted
 Verdensarvsområdet Kluane / Wrangell-St Elias / Glacier Bay / Tatshenshini-Alsek på UNESCOs websted

Nationalparker i USA
Alaska
Biosfærereservater i USA
Verdensarvsområder i USA
Grænseoverskridende beskyttede områder
Sonja Mathisen

Inga Sonja Mathisen (født 5. november 1924 i Randers, død 17. maj 2014 smst.) var en dansk erhvervsleder, der fra 1960 til sin død var administrerende direktør for Hotel Randers og desuden direktør for Hotel Imperial i København fra 1959 til 1995. 

Mathisen blev efter realeksamen uddannet kontorist hos cykel- og automobilforhandleren Nellemann og dimitterede i 1944 fra Handelshøjskolen i Århus, hvorefter hun arbejdede for Røde Kors i London gennem tre år. Hun vendte i 1950 tilbage til hjembyen, og blev kontorchef for Hotel Randers. Stillingen bestred hun i fem år, da hun blev headhuntet til at blive økonomidirektør for det nyopførte Hotel Imperial i København. Allerede senere samme år blev hun underdirektør, og året efter administrerende direktør. 

Imidlertid ærgrede det Hotel Randers' direktør Wilhelm Mathisen at undvære hende i Randers, så han tilbød hende stillingen som direktør, og i 1960 vendte hun tilbage som forpagter af Hotel Randers, dog sådan at hun samtidig var direktør for Imperial i København. Senere kom også driften af Restaurant Nørreriis og restauranten på Randers Rutebilstation til. 

I 1961 blev Sonja og Wilhelm Mathisen (1887–1973) gift. Ved hans død i 1973 blev hun eneejer af hotellet. Med Imperial som kontaktbase i København lykkedes det hende i løbet af 1970'erne at få flere udenlandske turister til at lægge vejen forbi Randers, hvilket blandt andet mange amerikanere gjorde. I 1988 blev hun gift for anden gang - med landsretssagfører Kristian Rudolf Vester-Petersen (1918–1997). I 1995 gik hun af som direktør for Imperial og koncentrerede sig siden om Hotel Randers. Som arbejdsgiver havde Mathisen ry for at være pertentlig og blev af personalet ofte omtalt som Fruen; af andre også som "Hoteldronningen".

Det sidste år boede hun i en ældrebolig på Randers Kloster, men fungerede til sin død som administrerende direktør og bestyrelsesformand. Sven Eskildsen havde dog overtaget den daglige ledelse af hotellet. Sonja Mathisen døde på Regionshospitalet Randers.

Kilder og eksterne henvisninger 
 Om Sonja Mathisen i Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Referencer 

Personer fra Randers
Hoteldirektører fra Danmark
Erhvervskvinder
Danskere i 1900-tallet
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Anton Hansen (basunist)

Anton Christoffer Rasmus Hansen (19. november 1877 i København – 16. februar 1947 sammesteds) var en dansk basunist og kgl. kapelmusikus.

Anton Hansen spillede som barn flere instrumenter, blev som dreng medlem af et blæserorkester og siden af Tivoligarden. Han spillede på restauranter, men havde større ambitioner og modtog derfor undervisning på violin af Anton Bloch, på klaver af Holger Dahl og på basun af August Petersen. Han valgte sidstnævnte som sit hovedinstrument og studerede løbende videre i Berlin og Leipzig 1911 og i Paris 1921-22.

Fra 1898 til 1920 var Anton Hansen solobasunist i Tivolis Koncertsals orkester. Han blev ansat som vikar i 1896 og siden fast basunist i Det Kongelige Kapel i 1905, hvor han i 1912 blev solobasunist, og hvorfra han i 1942 tog sin afsked af helbredshensyn og blev afløst af Georg Allin Wilkenschildt. I Kapellet indførte han trækbasunen.

Han var tillige lærer ved Det Kgl. Danske Musikkonservatorium fra 1916 til 1946 og udgav i 1941 en basunskole, som blev en grundbog inden for faget. 1911-16 var han i bestyrelsen for Københavns Orkesterforening, 1918-19 formand for Tivoli- og Palækoncerternes Forening og 1919-20 formand for Det Kgl. Kapels Forening.

Han døde i 1947 efter længere tids sygdom og er begravet i fællesgraven på Bispebjerg Kirkegård.

Litteratur 
 Nils Schiørring (udgiver): "Fra Tivoligarden til Det Kgl. Kapel: Af Anton Hansens erindringer I", Fund og Forskning, 14 (1967).
 Nils Schiørring (udgiver): "Fra Tivoligarden til Det Kgl. Kapel: Af Anton Hansens erindringer II", Fund og Forskning, 15 (1968).

Kilder og eksterne henvisninger 
 Dansk Musiktidsskrift, 22 (1947).
 

Trombonister fra Danmark
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Ansatte ved Det Kgl. Danske Musikkonservatorium
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Selvbiografer fra Danmark
Personer fra København
Riddere af Dannebrog
Foreningsformænd fra Danmark
Erik Fritzner

Erik Fritzner (9. april 1909 i København – 2. november 1972) var en dansk trompetist og kgl. kapelmusikus.

Han var elev af kgl. kapelmusikus Lauritz Sørensen og blev ansat i Tivolis Harmoniorkester og Den Kongelige Livgarde. I 1935 blev han solotrompetist i Det Kongelige Kapel.

Kilder 
 Nelly Backhausen & Axel Kjerulf: Musikens hvem, hvad, hvor: Biografier A-Q, København: Politikens Forlag 1950, s. 179.

Personer fra København
Trompetister fra Danmark
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Riddere af Dannebrog
Niels Bredal

Niels Bredal er navnet på flere personer:

 Niels Krog Bredal (1733-1778) – dansk-norsk syngespilsdigter og teaterdirektør
 Niels Bredal (portrætmaler) (1772-1831) – dansk portrætmaler og tegnelærer (Niels Iversen Bredal)
 Niels Bredal (arkitekturmaler) (1841-1888) – dansk arkitekturmaler, sønnesøn af den foregående (Niels Andreas Bredal)
Franz Lemsser

Frantz Lemsser (født 3. juli 1934) er en dansk fløjtenist.

Lemsser blev uddannet på Det Kgl. Danske Musikkonservatorium fra 1951 til 1956 hos Holger Gilbert-Jespersen, og blev derved en af hans sidste elever. Han fik diplomeksamen 1954 og debutkoncert 1956.

Fra samme år solofløjtenist i Tivolis Koncertsals orkester, indtil han i 1963 fik plads i Radiosymfoniorkestret. I 1966 blev han 2. solofløjtenist og i 1968 konkurrerede han sig til pladsen som 1. solofløjtenist, som han bestred i 26 år. Han var desuden gennemgående censor ved de danske konservatorier fra 1972 til sin pensionering i 1997.

Frantz Lemsser har optrådt som solist ved flere torsdagskoncerter samt på orkestrets turnéer i udlandet. Han har optrådt som kammermusiker og på plader, blandt andet med en indspilning af Carl Nielsens fløjtekoncert på den samlede optagelse af alle Carl Nielsens orkesterværker dirigeret af Herbert Blomstedt.

Fløjtenister fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Anton Hansen (flertydig)

Anton Hansen er navnet på flere personer:

 Anton Hansen (1891-1960) – dansk karikaturtegner og pacifist (Anton Christian Vilhelm Hansen)
 Anton Hansen (basunist) (1877-1947) – dansk basunist og kgl. kapelmusikus (Anton Christoffer Rasmus Hansen)
Niels Bredal (portrætmaler)

Niels Iversen Bredal (15. august 1772 i Bergen – 19. august 1831 i København) var en dansk-norsk maler, tegner og raderer, far til Ivar Bredal.

Han var søn af Iver Bredal og Anna Renord, kom til København, hvor han blev malermestersvend og i 1800 udførte sit mesterstykke (et ornament), der blev godkendt af Kunstakademiet. Han virkede som malermester og farvehandler. 1804 søgte Bredal eneret på levering af materialer til Kunstakademiet, 1810 på "forfærdigelse af giftfri Farver". I 1824 udstillede han et portræt på Charlottenborg Forårsudstilling. Måske har han som portrætmaler også arbejdet i Bergen og Christiania.

Ved sin død efterlod han sig en kunstsamling, der på auktion i 1832 talte henved 700 numre. 

Bredal blev gift første gang 1796 med Marie Frederikke Christiansdatter (16. december 1774 - 4. februar 1797 i København). Anden gang ægtede han 21. december 1798 Charlotte Augusta Grehn (Green) (16. november 1769 i Frederikshald - 4. juni 1838).

Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Værker 
Topografiske motiver:
 Ruinen af Vor Frue Kirke efter branden 1807 (gouache, Nationalmuseet)
 Den kgl. grønlandske handelsplads (pastel 1810, Københavns Museum)
 Marmorkirkens ruin (ca. 1825, Øregård Museum)
Portrætter:

 Skuespilleren Wilhelm Haack (maleri og tegning, Teatermuseet i Hofteatret)
 5 tegninger (Teatermuseet i Hofteatret)
 Ludvig Holberg (akvarel 1822, efter Arbien 1755, Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot)
 19 tegninger (1817-25, Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot)
 Guldsmed og stadsguardein Christian Næboe (1815)
 Hendrich Lund (1820)
 Jonathan Balling (1826)
 Dennes anden hustru Helene Margrethe Næboe (ca. 1818)
 Juliane Margrethe Næboe (ca. 1818)
 Augusta Christiane Næboe (ca. 1825)
 Adam Oehlenschläger (tegning)
 Rektor i Bergen Fredrich Christian Holberg Arentz (tegnet forlæg for stik)
 Maleren ved sit staffeli (satirisk tegning, Den Kongelige Kobberstiksamling)
 Frederik Carl Gutfeld (litografi, tilskrevet Bredal)
Raderinger:
 29 stk. på et blad, heraf 24 danske slotte, 4 landskabs- og en blomstervignet (1791)

Kilder 
 

Personer fra Bergen
Tegnere fra Danmark
Malere fra Danmark
Grafikere fra Danmark
Portrætmalere
Kunstsamlere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Niels 1
Lauritz Sørensen

Lauritz Sørensen er navnet på flere personer:

 Lauritz Sørensen (driftsbestyrer) (1861-1948) – dansk driftsbestyrer
 Lauritz Sørensen (trompetist) (1874-1937) – dansk trompetist og kgl. kapelmusikus (Søren Lauritz Sørensen)
Sigurd Berg (flertydig)

Sigurd Berg er navnet på flere personer:

 Sigurd Berg (1868-1921) – dansk politiker og minister
 Sigurd Berg (musikforfatter) (1896-1984) – dansk musikforfatter og -kritiker
Lauritz Sørensen (trompetist)

Søren Lauritz Sørensen (11. januar 1874 – 11. februar 1937) var en dansk trompetist og kgl. kapelmusikus.

Lauritz Sørensen var uddannet hos Den Kongelige Livgardes musikdirektør, J.F. Vater (kaldet "Gardens Vater") og blev atten år gammel medlem af 1. Regiments Musikkorps. 1908 blev han optaget i Det Kongelige Kapel, hvor han efter Thorvald Hansens død i 1915 avancerede til solotrompetistpladsen. I 1920 blev Sørensen den første trompetlærer på Det Kgl. Danske Musikkonservatorium, hvilket han var til udgangen af 1936.

Kilder 
 Sigurd Berg: Det Kongelige Danske Musikkonservatorium 1917-1953, København: Det Berlingske Bogtrykkeri 1959, s. 40.

Trompetister fra Danmark
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Riddere af Dannebrog
Ansatte ved Det Kgl. Danske Musikkonservatorium