kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wilhelm Wachsmuth

Ernst Wilhelm Gottlieb Wachsmuth (28. december 1784 i Hildesheim – 23. januar 1866 i Leipzig) var en tysk historiker og oldtidsforsker.

Wachsmuth var en tid ansat som lærer i sprogene italiensk og engelsk ved universitetet i Halle an der Saale: Han blev i 1820 udnævnt til professor i klassiske og moderne sprog i Kiel og i historie i Leipzig i 1825. 

Wachsmuth udgav mange skrifter, som behandler den nyere tids historie. Den mest betydningsfulde er Historische Darstellungen aus der Geschichte der neuern Zeit (1831-35). På den klassiske oldtidsforsknings område skaffede han sig et navn, specielt på grund af værket Hellenische Alterthumskunde aus dem Gesichtspunkte des Staats (fire bind, 1826-30; andet oplag 1844-46).

Eksterne henvisninger 
 Wachsmuth, 1. Ernst Wilhelm Gottlieb i Nordisk familjebok (2. oplag, 1921)

Arkæologer fra Tyskland
Historikere fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Personer fra Hildesheim
Ansatte ved Kiels Universitet
Ansatte ved Leipzigs Universitet
Tyskere i 1800-tallet
Kurt Wachsmuth

Kurt Wachsmuth (født 27. april 1837 i Naumburg an der Saale, død 8. juni 1905 i Leipzig) var en tysk filolog og arkæolog.

Wachsmuth var professor ved universiteterne i Marburg, Göttingen, Heidelberg og Leipzig. Han udgav adskillige værker om klassisk filologi og oldtidskundskab, blandt andet Die Stadt Athen im Alterthum ( I II, 1, 1874-90).

Med historikeren og kulturhistorikeren Ernst Wilhelm Gottlieb Wachsmuth, som ligeledes underviste i Leipzig, er der ikke nogen tættere familierelation.

Værker 
 "De Timone Phliasio ceterisque sillographis graecis" (Leipzig 1859)
 "De Cratete Mallota" (1860)
 "Das alte Griechenland im neuen" (Bonn 1864)
 "Die Stadt Athen im Altertum" (Bd. 1, Leipzig 1874, Bd. 2, 1890)
 "Studien zu den griechischen Florilegien" (Berlin 1882)
 Ausgaben von "Lydus de ostentis" und den griechischen Kalendern (Leipzig 1863), des Stobäus (Berl. 1884, Bde.) u. der Sillographorum graecorum reliquiae" (Leipzig 1885).

Litteratur 
 Bruno Albin Müller: Curt Wachsmuth. I Biographisches Jahrbuch für Altertumskunde, 30. årgang (1907), S. 167–194.
 Deutsche Biographische Enzyklopädie, Bd. 10 , s. 266.

Eksterne henvisninger 

 Wachsmuth, 2. Kurt i Nordisk familjebok (2. oplag, 1921)
 http://www.uni-leipzig.de/~unineu/journal/gesichter/0604.html 
 http://web.uni-marburg.de/zv/news/archiv/muj12/MUJ12-pdf/42-46.pdf  (PDF-fil; 722 KB)

Arkæologer fra Tyskland
Filologer fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Interrex i Den polsk-litauiske realunion

Regenterne af Den polsk-litauiske realunion blev valgt ved frie valg af adelen i de to lande. Valgene førte ofte til et langt interregnum. Efter 1572 tilfaldt interrex-rollen den romersk-katolske ærkebiskop af Gniezno, Polen. Ærkebiskoppen kunne udpege en afløser (normalt biskoppen af Kujavia).

Interrex repræsenterede landet uderigspolitisk og overvågede administrationen indtil en ny konge blev valgt. Under særlige omstændigheder kunne interrex erklære krig og forhandle fred. Han indkaldte og præsiderede Sejmen og ledte valg i Sejmas, der valgte kongen.

Se også
Polens regenter
Litauens regenter

Monarki
Regenter af Polen
Regenter af Litauen
Københavns Frikirke

Københavns Frikirke, tidligere Apostolsk Kirke, er en frimenighedskirke på Filippavej 3, Frederiksberg. Bygningen husede oprindeligt Betsaida, tempel for spiritistisk broderskab, stiftet 17. juli 1884. I 1952 blev broderskabet omdannet til en evangelisk-luthersk frimenighed, hvilket det stadig er.

Den hvide klassicistiske bygning, der er i to etager med profileret granitsokkel og stor søjleportal, er opført 1900 og tegnet af arkitekt H.V. Frehse.

Kilder 
 
 Københavns Frikirkes hjemmeside

Kirker i Frederiksberg Kommune
Apostolsk Kirke i Danmark
Evangeliekirken

Evangeliekirken er en kirkebygning på Worsaaesvej (indtil 1929: Sophievej) 5, Frederiksberg, som tilhører Evangelieforsamlingen, der er en del af Pinsekirken.

Kirkebygningen var oprindeligt ejet af The Foreign Christian Missionary Society i Cincinnati, og blev anvendt af Kristi Kirke, der er et amerikansk kirkesamfund. Men de ophørte med deres aktiviteter, og bygningen blev efter i en årrække at være ejet af Baptistkirken og i starten af 1980’erne købt af Evangelieforsamlingen, der er en del af Pinsekirken i Danmark. Evangelieforsamlingen havde allerede i slutningen af 1930’erne lejet sig ind i bygningen

Evangelieforsamlingen er stiftet i 1919, og er i dag Danmarks ældste pinsekirke, dog var menigheden fra 1924-36 en del af Apostolsk Kirke, og kun en del af den oprindelige kirke vendte i 1936 tilbage til at være en pinsekirke. Kirkebygningen hedder Evangeliekirken og efterhånden anvendes dette navn også om menigheden i stedet for Evangelieforsamlingen.
 
Kristi Kirke, der oprindeligt anvendte bygningen, er stiftet 13. august 1876 til ramme om primitiv, oprindelig kristendom og kristelig enhed på nytestamentligt grundlag. Medlemmerne, der kaldte sig Kristi disciple eller kristne, døbtes som voksne. Kirken er indviet 26. oktober 1890 (tidligere lokale i Dronningens Tværgade 28) og har kostet ca. 80.000 kr. Arkitekt var den lokale arkitekt D.W. Leerbeck.

Den historicistiske bygning er bygget af røde mursten i to etager, er prydet med pilastre og indeholder en højloftet underetage med en sal, nogle mindre rum, køkken og toiletter. På 1. sal vestibule og en stor sal, 53x34 fod og 24 fod høj, med tøndehvælv dekoreret loft, der dog siden er forsænket af hensyn til akustikken. Herudover er en tidligere balkon øverst omdannet til kontor. Der er indvendig bagtrappe samt en nyere indvendig trappe mellem køkkenet og salen på første sal.

Kilder 
 V.A. Falbe-Hansen, Harald Westergaard og Harald Weitemeyer, J.P. Trap: Kongeriget Danmark, bd. I. Indledende beskrivelse af Danmark, Kjøbenhavn og Frederiksberg, København: G.E.C. Gad 1906, s. 115. Online 
 Evangeliekirkens hjemmeside 

Kirker i Frederiksberg Kommune
Pinsekirker i Danmark
Adventkirken Ebenezer

Adventkirken Ebenezer, Suomisvej 5 (tidl. Margrethevej) på Frederiksberg, er en kirke, der tilhører Syvende Dags Adventistkirken. Bygningen huser menighederne Adventistkirken København og Cafékirken.

Bygningen, i røde mursten, 3 etager og i historicistisk stil, er opført 1895-96 for ca. 75.000 kr (1900-kroner) ved arkitekt D.W. Leerbeck og indeholder bl.a. en stor og en mindre sal,  nogle lejligheder, tidligere også skole og forlag. Kirkesalen er i 2000'erne renoveret med nyt interiør og caféborde.

Kilder 
 
 Adventistkirken Københavns hjemmeside 
 Cafékirkens hjemmeside

Kirker i Frederiksberg Kommune
Ebenezer
Fredskapellet

Fredskapellet var en baptistkirke på Howitzvej (tidl. Lampevej) på Frederiksberg. Kirken er senere nedrevet.

Kirken blev bygget for den 21. september 1896 stiftede Frederiksberg Baptistmenighed og blev opført 1896-97. Grundstenen blev nedlagt 13. oktober 1896 og den kunne indvies 11. april 1897 og havde kostet ca. 32.550 kr. (1900-kroner). Arkitekt var D.W. Leerbeck. Kirken var af røde mursten med et lille tårn (hvori hovedindgangen) med spir, udvendig i alt 74x36 fod. Det indre havde flad tøndehvælving, 24 fod over gulvet, og dåbsbassin.

Kilder 
 

Kirker i Frederiksberg Kommune
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i Frederiksberg Kommune
Baptistkirker i Danmark
Nedlagte kirker i Danmark
Martinskirken

Martinskirken (eller Martins Kirke) er en kirke på Martinsvej på Frederiksberg.

Kirken er oprettet for den af pastor N.P. Grunnet 1855 stiftede evangelisk-lutherske menighed, der hører til frikirken i Danmark. Den er opført 1877 (grundsten nedlagt 18. marts, indviet 19. august) for ca. 30.000 kr. (1900-kroner) efter tegning af arkitekterne Alfred Jensen og August Johansen på granitsokkel af røde mursten med tårn med spir (70 fod højt), ved gavlen ud til gaden og tilbygning med tværgavle ved korenden. Det indre har orgel, over indgangen tøndehvælv. Krucifiks på alteret og et maleri Christus over kornichen. Der er ca. 140 pladser.

Kilder 
 

Kirker i Frederiksberg Kommune
Frimenigheder
Herrens Kirke

Herrens Kirke, senere Golgatakirken, var en frimenighedskirke på Kong Georgs Vej 3, Frederiksberg.

Kirken blev oprettet for den af pastor N.F. Carstensen 29. september 1878 stiftede evangeliske frimenighed. Han begyndte i Brødremenigheden, sluttede sig senere til de biskoppelige metodister, men udskilte sig 1877. Menigheden havde først kirke i den nuværende Bethlehemskirke, der da kaldtes Luthers Kirke og blev anvendt, indtil Herrens Kirke opførtes 1885-86 (grundsten nedlagt 30. juli 1885, indviet 14. februar 1886 efter tegning af arkitekt D.W. Leerbeck for ca. 45.000 kr. (1900-kroner) af røde mursten, 56 x 36 fod. Det indre havde tøndehvælv, lille orgelpulpitur og korniche, hvori et stort zinkstøbt krucifiks, zinkstabt døbefont (kopi efter Thorvaldsens). Ved koret var ligkapel. Ved kirken var en præstebolig.

Fra 1937 var kirken ikke i brug længere. Den blev revet ned 1960.

Kilder 
 

Kirker i Frederiksberg Kommune
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i Frederiksberg Kommune
Frimenigheder
Nedlagte kirker i Danmark
D.W. Leerbeck

David Wilhelm Leerbeck (også David Vilhelm) (født 27. september 1855, død 22. november 1904) var en dansk historicistisk arkitekt, som især var aktiv på Frederiksberg.

Han var søn af Christian Marcus Peder Leerbeck (død 1887), der var inspektør ved Frederiks Hospital, og Vilhelmine Leerbeck, f. Sørensen. Hans bror, Christian Martin Leerbeck, var tømrermester og senere skolebetjent.

Han var gift med Amalie, født Lunge.

Udvalgte værker 

 Ejendommen Frederiksberg Allé 8-10 (1885)
 Herrens Kirke, Kong Georgs Vej 3 (1885-86, nedrevet 1960)
 Evangeliekirken (opr. Kristi Kirke), Worsaaesvej (indtil 1929: Sophievej) 5 (1890)
 Adventkirken Ebenezer, Suomisvej 5 (opr. Margrethevej) (1895-96)
 Fredskapellet, Howitzvej (opr. Lampevej) (1896-97, nedrevet)
 Hjem for arbejdsdygtige blinde Kvinder, Mariendalsvej 30 (1900)
 Chr. Jørgensen & Cos Pensel-, Børste og Piasavafabrik, Nitivej 8 (1903, nedrevet)

Kilder 
 V.A. Falbe-Hansen, Harald Westergaard og Harald Weitemeyer, J.P. Trap: Kongeriget Danmark, bd. I. Indledende beskrivelse af Danmark, Kjøbenhavn og Frederiksberg, København: G.E.C. Gad 1906. Online

Arkitekter fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Historicistiske arkitekter
Kirkearkitekter
Personer fra Frederiksberg
Baldakin

Baldakin (italiensk baldacchino, fransk baldaquin, egentlig et i Bagdad fremstillet guldbrokade), en pragthimmel af kostbare, rigt baldyrede stoffer. Et telt- eller skærmagtigt dække, enten befæstet til en væg eller frit båret af søjler, anbragt over en trone, en prædikestol, et alter eller en himmelseng. Baldakin over et bord kaldes en bordhimmel og som de andre baldakiner, skal den beskytte mod støv og skidt. Også et lille, på konsoller eller søjler hvilende stentag over en niche i Ægypten, i Middelalderen et gravmonument eller en statue. Oprindelig en firkantet silkebrokadesskærm båret på fire stænger, som ved kroningsfester, indtog eller andre festlige lejligheder blev holdt over  fyrsten eller den høje gejstlige, dels til værn mod Solen (den er indført fra Orienten som fyrstelig gave), dels som æresbevisning. I nutiden anvendes baldakin kun i denne betegnelse i de katolske lande ved kirkelige processioner, hvor den holdes over den gejstlige, som bærer monstransen.

Reference

Eksterne henvisninger 
 

Kirkearkitektur
Danmarksserien (flertydig)

Danmarksserien kan henvise til flere artikler:

 Danmarksserien for herrer – den fjerdebedste fodboldrække i det danske ligasystem for herreseniorer
 Danmarksserien for kvinder – den tredjebedste fodboldrække i det danske ligasystem for kvindeseniorer
 Danmarksserien (håndbold) – en tidligere række i det danske ligasystem indenfor håndbold. Hedder nu 3. division
 Danmarksserien (badminton) – en række i det danske ligasystem indenfor badminton
 Danmarksserien (basketball) – en række i det danske ligasystem indenfor basketball
 Danmarksserien (tennis) – en række i det danske ligasystem indenfor tennis
 Danmarksserien (volleyball) – en række i det danske ligasystem indenfor volleyball
Hindsgavl Voldsted

Hindsgavl Voldsted er navnet på fredede ruinrester af en middelalderborg på Fyn tæt ved Middelfart, som er opført i 1200-tallet og beliggende helt ned til Lillebælt, nedenfor Hindsgavl Slot, overfor Kolding Fjord. Det er en cirka 15 meter høj borgbanke, med en diameter på ca. 75. meter. Udgravninger tyder på at borgen har været ødelagt og genopført flere gange, den blev endeligt forladt i 1660. I dag er voldstedet ejet af Hindsgavl A/S.

Om borgen 
Borgen blev formentlig opført af kong Erik Klipping omkring 1260. Først i 1295 bliver borgen nævnt i skriftlige kilder, dette skete i forbindelse med, at Norges kong Erik Præstehader og danske Erik Menved afsluttede en fred her.

Efter at Christian 2. havde fået den jyske adels opsigelsesbrev i sin handske i Vejle tog han til Høneborg i 1523. Her var han gæst hos Erik Krummedige. 
Ifølge legenden (og Johannes V. Jensens roman Kongens Fald) lod kongen sig færge frem og tilbage mellem dette slot og Hindsgavl på den anden side af Lillebælt, før han besluttede sig til at tage til København. Det blev til 20 gange, frem og tilbage.

Under fredstid kunne skibsfarten i Lillebælt overvåges fra slottet, i Jylland lå det nærliggende Høneborg, der kunne overvåge kysten fra den side. I løbet af Karl Gustav-krigene i 1657 til 1660 blev borgen beskadiget og plyndret af svenskerne, efter dette blev den helt forladt. I 1692 blev ruinerne også beskadiget, da tårnet og fruestuen under en storm skred ned i Lillebælt.

Offentlig park 
Der er offentlig adgang til voldstedet, man kan blandt andet gå til stedet igennem Hindsgavl Slotspark. Fra Voldstedet har man udsigt over Lillebælt, blandt andet kan ses Fænø, ovre i Jylland kan man blandt andet se Kolding Fjord.

Trap Danmark  om Hindsgavl voldsted:
"Den gamle Borg har ligget paa en høj, isoleret Banke („Slotsbanken"), der mod V. begrænses af Lille Bælt, medens den paa de andre Sider er omgiven af lave Engdrag; paa Banken findes endnu Murrester (se Resens Tegn.). Efter at Borgen til Dels var bleven ødelagt i Svenskekrigen og yderligere var nedstyrtet 1694, blev som sagt den nye Bygning opført S.Ø. for den gamles Plads til Dels af Materiale fra de nedfaldne Mure;

Galleri

Referencer 

Voldsteder i Odense Amt
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Middelfart Kommune
Fredede fortidsminder i Danmark
Borgsted Banke

Borgsted Banke er et voldsted i Nørreskoven i Sønder Stenderup ved Lillebælt. Stedet er benævnt Borgsted Bakke i Generalstabens Kort. 

100 meter fra strandkanten ligger en 12 meter høj bakke i forlængelse af skråningerne ned mod vandet. Borgsted Banke har en ca. 4 meter dyb voldgrav ind mod skoven, så det har været muligt at forsvare borgen til alle sider. 

Voldstedet er bygget i middelalderen og er dateret til ca. år 1067
Borgpladsen og voldgravene er velbevarede den dag i dag og stedet har et tværmål på kun ca. 25 meter.
Den nord-vestlige brystværnet (jordvolden) blev fjernet i 1848 for at blive brugt til en rampe til kanoner der blev opstillet i treårskrigen.

I borgpladsens NV hjørne fandtes et 3 m bredt kampestensfundament - tilsyneladende af et rundt tårn - samt en del kalkrester og munkesten. Inde i tårnet fandtes et faststampet lergulv samt en del trækul og ildskørnede sten - tilsyneladende fra et ildsted. 

Nedenfor Voldstedet ligger en fin gratis lejrplads.

Referencer

Voldsteder i Vejle Amt
Voldsteder i Haderslev Amt
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Kolding Kommune
Fænø Kalv

Fænø Kalv er en 4,3 hektar stor moræneø midt i Lillebælt mellem Fænø og Stenderupskoven.

På øen er der etableret et stort forsvarsværk i form af skanser anlagt under Første Karl Gustav-krig. I dag findes der kun enkelte rester af forsvarsværket, skanserne er dog rimeligt bevaret.

Øen er fredet.

Kilder 

Øer i Lillebælt
Fredede arealer i Danmark
Middelfart Kommunes geografi
Lasse Bo Handberg

Lasse Bo Handberg (født 18. oktober 1972) dansk dramatiker, instruktør, teater- og filmselskabsdirektør.

Handberg er student fra Birkerød Gymnasium i 1989 og cand.mag. i filosofi og dansk fra Københavns Universitet.

Fra 2003 til 2012 var Lasse Bo Handberg chef for BaggårdTeatret i Svendborg. BaggårdTeatret opnåede under Handbergs ledelse egnsteaterstatus i 2007. I 2005 var Laasse Bo Handberg med til at stifte det lille storbyteater i Odense Teater Momentum, hvor han siden har været formand for bestyrelsen.

Fra 2012 til 2017 var Lasse Bo Handberg direktør for teatret Mungo Park Kolding og fra 2017 til 2019 for Mungo Park i Allerød.

I 2019 var Lasse Bo Handberg medstifter af filmselskabet Ulla Film, hvor han blev ansat som direktør. Og siden 2021 har Lasse Bo Handberg været chefredaktør på Kiosk.

Lasse Bo Handberg har skrevet flere skuespil, bl.a. Erhard mod Monopolet og Fritz Hansen Folket for Mungo Park i Allerød; Folkeskolereformen for Mungo Park Kolding; Jäger for Teatret Svalegangen; Producenterne på Fjællebroen for Nørrebro Teater og Den fortabte søn og Statsministeren for BaggårdTeatret. Sammen med instruktør og dramatiker Martin Lyngbo har Handberg desuden dramatiseret Søren Kierkegaards Forførerens Dagbog. 

Som instruktør har Handberg bl.a iscenesat Kampen Om Danmark baseret på Shakespeares King Lear, Taasinge om Elvira Madigan; Honningkagebyen om Brødremenigheden i Christiansfeld og teaterkoncerten CARL som vandt Den fynske kulturpris i 2017.  

Af væsentlige produktioner kan desuden nævnes: Forsamlingshuset (BaggårdTeatret, 2008); Rindal (Mungo Park Kolding, 2013); Yahya Hassans Digte (Mungo Park Kolding, 2014) og De Stuerene (Mungo Park Kolding, 2016).

Handberg har sidde i bestyrelsen for Det københavnske Teatersamarbejde (KBHT), har været bestyrelsesformand for filmfestivalen SVEND og har bl.a. taget initiativ til Svendborg Dage med Brecht.

Referencer 

Teaterledere fra Danmark
Jørgen Wæver Johansen

Jørgen Wæver Johansen (født 21. september 1972 i Esbjerg i Danmark) er en grønlandsk politiker. Han repræsenterer partiet Siumut. 

Han blev født i Danmark, søn af en dansk mor og en grønlandsk far, men flyttede til Sisimiut sammen med sine forældre, da han var 6 år gammel. Tre år senere flyttede familien til bygden Attu ved Aasiaat. Jørgen Wæver Johansen har en International Baccalaureate fra Lester B. Pearson College of the Pacific på Vancouver Island i British Columbia, Canada. Efterfølgende har han studeret Political Science (Statskundskab) ved Carleton University, Ottawa, og McGill University i Montreal, Canada. Han færdiggjorde dog ikke sine studier førend han indledte sit virke i Grønland.

Hans politiske karriere startede for alvor i 1999, da han blev valgt til Landstinget, hvor han bl.a. var formand for Finansudvalget. Herudover har han haft fire ministerposter 

 Landsstyremedlem for Sociale Anliggender og Arbejdsmarked Nov. 1999 - Sept.2001.
 Landsstyremedlem for Boliger og Infrastruktur Sept. 2001 - Nov. 2002.
 Landsstyremedlem for Selvstyre, Mineralske Råstoffer og Justitsområde, Aug. 2003 - Maj 2005.
 Landsstyremedlem for Boliger, Infrastruktur og Mineralske Råstoffer, Dec. 2005 - Jan. 2007.

I januar 2007 valgte han at fratræde sit embede, idet han blev ansat som adm. direktør i Greenland Venture, dermed overtog Kim Kielsen som Landsstyremedlem for Bolig og Infrastruktur. Jørgen Wæver Johansen fratrådte posten i Greenland Venture i 2010, hvorefter han har været privat erhvervsdrivende. Han vendte imidlertid tilbage til politik i 2013, hvor han d. 2. april fik flest personlige stemmer ved kommunalvalget i Sydgrønland, for herefter at blive Borgmester for Sydgrønlands 3 byer og 11 bygder.

Referencer

Eksterne henvisninger 
Profil på Nanoq.gl

Politikere fra Siumut
Personer fra Esbjerg
Personer fra Qaqortoq
Personer i Kraks Blå Bog
Axel Schandorff

Axel Carl Schandorff (født 3. marts 1925 på Nørrebro i København, død 28. januar 2016) var en cykelrytter fra Danmark.

Schandorff blev olympisk bronzemedaljør i sprint. Han var på forhånd blandt favoritterne, og han vandt da også uden problemer sine første heats over henholdsvis Charles Bazzano fra Australien og Erich Welt fra Østrig. Fra kvartfinalen og frem blev der kørt bedst af tre afdelinger, og i kvartfinalen besejrede Schandorff amerikaneren Jack Heid med sejr i de to første afdelinger. I semifinalen måtte han dog se sig besejret af den senere guldvinder italieneren Mario Ghella efter to afdelinger. I kampen om bronzemedaljen vandt Schandorff igen over Bazzano efter sejr i de to første afdelinger.
Han stillede også op i 1000 meter på tid, hvor han kørte på tiden 1.15,5 minutter, hvilket rakte til en femteplads, et halvt sekund fra bronzepladsen.
Samme år blev han lige som i 1946 nummer to ved VM. Han blev dansk mester i sprint for amatøre fire gange 1946-1949 og kørte der efter som som professionel fra 1950. Dansk mester i sprint for professionele fem gange 1950-1954. Efter karrieren var han som formand for den professionelle cykelsport i Danmark og banechef på Ordrupbanen i mange år.

Schandorff startede sin karriere som cykelbud for en guldsmed i Griffenfeldtsgade på Nørrebro. Han var også i lære som guldsmed og drev senere en egen guld- & sølvsmede forretning i Studiestræde.
 
Axel Schandorff var far til balletdanseren Silja Schandorff.

Noter

Eksterne henvisninger 
 
 
 Lokalavisen Frederiksberg – Cykelbuddet der blev OL-helt

Mandlige cykelryttere fra Danmark
Personer fra Nørrebro
Guldsmede fra Danmark
Olympiske bronzemedaljevindere fra Danmark
Medaljevindere fra Danmark ved sommer-OL 1948
Linnea Torstenson

Linnea Marie Torstenson (født 30. marts 1983 i Eskilstuna) er en svensk tidligere håndboldspiller, der sidst  spillede for CSM Bucuresti i Rumænien og tidligere på Sveriges håndboldlandshold. Hun har deltaget hele tre Olympiske Lege for Sverige (2008, 2012, 2016). Hun stoppede på det svenske landshold d. 21. februar 2017 og spillede sin sidste landskamp i 2016.

Priser 
 Most Valuable Player ved EM i håndbold 2010 i Norge/Danmark.
 Handball-Planet.com Bedste Defensive spiller: 2014

Noter

Eksterne henvisninger 

 

Håndboldspillere fra Sverige
Håndboldspillere fra FC Midtjylland Håndbold
Håndboldspillere fra Aalborg DH
Håndboldspillere fra CSM București (kvindehåndbold)
Håndboldspillere fra GOG
Håndboldspillere fra Viborg HK
Håndboldspillere fra OGC Nice Côte d'Azur Handball
Finn Karlsen

Finn Karlsen (født 1952 i Upernavik) er en grønlandsk politiker. Han repræsenterer i dag partiet Siumut men har tidligere repræsenterert Atassut.

Kariere

For Atassut 
Hans politiske karriere startede i 1989, da han blev valgt ind i kommunestyret i Narsaq Kommune. Han fik plads i Landstinget i 1995, og blev Landsstyremedlem for Erhvervi 2003, og Landsstyremedlem for Fiskeri og Fangst i 2005.  I perioden november 2007 til 2009 var han Landsstyremedlem for Fiskeri, Fangst og Landbrug i Regeringen Hans Enoksen II.

For Siumut 
Den 23. august 2010 skiftede Finn Karlsen til Siumut. Han blev ved Landstingsvalget den 12. marts 2013 genvalgt.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Profil på Nanoq.gl

Politikere fra Atassut
Politikere fra Siumut
Medlemmer af Landsstyret
Medlemmer af Landstinget
Inatsisartutmedlemmer