kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tokyo-processen

Tokyo-processen (IMTFE – International Military Tribunal for the Far East) var en international krigsforbryderdomstol efter anden verdenskrig, rettet mod en gruppe japanske krigsforbrydere.

Domstolen blev besluttet oprettet under Potsdam-konferencen i 1945, således at japanske- i lighed med tyske krigsforbrydere skulle stilles for retten for deres forbrydelser.

Retspræsidenten for domstolen var australieren William Webb og chefanklageren amerikaneren Joseph Keenan.

Udover retspræsidenten var der 11 dommere tilknyttet domstolen fra de allierede nationer, Australien, Canada, Filippinerne, Frankrig, Holland, Indien, Republikken Kina, New Zealand, Sovjetunionen, Storbritannien og USA.

Retssagen fandt sted i perioden 3. maj 1946 – 4. november 1948, hvor 28 højtstående japanske militærpersoner, politikere og embedsmænd var sat under tiltale.

General Douglas MacArthur, som efterfølgende repræsenterede den allierede besættelsesmagt af Japan, indrømmede kejser Hirohito og dennes familie immunitet ved den efterfølgende krigsforbryderdomstol i 1946. Flere kilder, blandt de mest prominente Herbert P. Bix, mener, at den japanske kejser spillede en aktiv rolle i krigen og næppe ville være frikendt, hvis skyldsspørgsmålet om hans ansvar for krigsforbrydelser var prøvet ved en domstol.

Af de 28 anklagede personer blev syv personer (kaldet de syv samuraier) dømt til døden, 16 personer blev idømt livsvarigt fængsel, en fik syv års fængsel, en anklaget Dr. Shumai Okawa, blev erklæret mentalt uegnet for retsforfølgelse, to anklagede, Yosuke Matsouka, udenrigsminister i perioden 1940 – 1941 og tidligere marineminister og generalstabschef for flåden Osami Nagano, døde under retshandlingerne.

Anklager

De syv samuraier 
 General Kenji Doihara – spion (senere chef for den japanske hærs flystyrker).
 Baron Kōki Hirota – udenrigsminister.
 General Seishirō Itagaki – krigsminister.
 General Heitarō Kimura – øverstkommanderende, Burmas Ekspeditionsstyrker.
 General Iwane Matsui – øverstkommanderende, Shanghais Ekspeditionsstyrker og chef for de japanske styrker i Kina, central-området.
 General Akira Muto – øverstkommanderende, Filippinernes Ekspeditionsstyrker.
 General Hideki Tōjō, øverstkommanderende, Kwantung-hæren, senere premierminister.
De syv dømte blev henrettet ved hængning i Sugamo-fængslet i Ikebukuro, Japan den 23. december 1948.

Se også 
 Nürnbergprocessen

Film 
Tokyo Trial – instrueret af Gao Qunshu, 2006

Noter

Eksterne henvisninger og kilder 

 IMTFE domme (engelsk)
 War in the Pacific af Jerome T. Hagen, pensioneret brigadegeneral, USMC 
The Tokyo War Crimes Trial, transcripts, 588 sider, http://werle.rewi.hu-berlin.de/tokio.pdf

Krigsforbrydere
Japans historie
2. verdenskrig
Retssager
Tjingiz Ajtmatov

Tjingiz Ajtmatov (kirgisisk: Чыңгыз Айтматов (Çıňğız Aytmatov), russisk Чингиз Торекулович Айтматов ) (12. december 1928 i Sjeker, Kirgisistan – 10. juni 2008 i Nürnberg, Tyskland) var en kirgisisk-russisk forfatter, redaktør og diplomat. Han udgav både sine værker på russisk og kirgisisk.

Som ung sluttede han sig til kommunistpartiet, hvor han havde flere tillidsposter. Alligevel blev han regnet som en moderat kritiker og var ven og allieret af Mikhail Gorbatjov i dennes bestræbelser for perestrojka. Ajtmatov debuterede i 1952, mens han læste til agronom. Han skiftede siden til litteraturstudiet og arbejdede i en årrække som journalist ved Pravda og som redaktør for tidsskrifterne Literaturnaja gaseta og Novyj mir.

Ajtmatov fik sit litterære gennembrud med udgivelsen af den korte kærlighedsroman Dzjamilja i 1958, som sidenhen er oversat til knap 100 sprog. Romanens internationale succes skyldes ikke mindst den franske forfatter Louis Aragon, der i forordet til den franske udgave beskrev bogen som ”den smukkeste kærlighedshistorie i verden.” Ajtmatovs mest kendte værker udover Dzjamilja inkluderer romanerne Farvel, Gulsary (1966), Den hvide damper (1972), Vigesporet (1981) og Skafottet (1986). Han bruger ofte gamle mundtlige fortællinger og myter i sine romaner, der desuden er kendetegnet ved en enkel skrivestil med vemodige undertoner.

Ajtmatov var fra 1990 Kirgisistans ambassadør til EU, NATO, UNESCO og Benelux-landene, og senere også til Frankrig.

Tjingiz Ajtmatov er far til den kirgisiske udenrigsminister Askar Ajtmatov.

Karriere 

Tjingiz Ajtmatov tilhørte efterkrigstids generationen, og det var ikke før han udgav Dzjamilja at han blev anerkendt som forfatter.
I 1963 modtog Ajtmatov Leninprisen for samlingen "Fortællinger om bjerget og stepperne" der blandt andet indeholdt Pervyj uchitel, Dzjamilja og Farvel, Gulsary.
Hans værkers kvalitet blev ophøjet af beundrere og selv kritikere nævnte den høje kvalitet i hans værker.

Mange af hans tidligere værker blev skrevet på kirgisk, hvoraf nogle blev oversat til russisk af ham selv mens nogle oversat af andre oversættere. Siden 1966 skrev han dog på russisk.

Udvalgte værker 

 Dzjamilja (1958)
 Farvel, Gulsary (1966)
 Den hvide damper (1972)
 Vigesporet (1981)
 Skafottet (1986)

Eksterne henvisninger

Noter 

Skønlitterære forfattere fra Rusland
Personer fra Kirgisistan
Diplomater fra Rusland
Journalister fra Rusland
Skønlitterære forfattere fra Sovjetunionen
Journalister fra Sovjetunionen
Sirius Star

MV Sirius Star er et tankskib ejet af Vela International Marine. Med en længde på 330 meter og en kapacitet på 2.000.000 tønder råolie klassificeres skibet som supertanker (very large crude carrier eller VLCC). Vela har hovedsæde i Forenede Arabiske Emirater og er et datterselskab af det saudi-arabiske statsejede olieselskab Saudi Aramco.

Sirius Star er et af Velas 24 tankskibe, hvoraf de 19 er VLCC'ere. Siden søsætningen har skibet været registeret under liberias flag og haft hjemhavn i Monrovia.Det er bygget af det sydkoreanske firma Daewoo Shipbuilding & Marine Engineering. Skibet blev påbegyndt i oktober 2007, og det blev søsat af Huda M. Ghoson i slutningen af marts 2008. Søsætningen var den første i Velas historie og blev udført af en saudi-arabisk kvinde.

Skibet blev internationalt kendt, da det blev kapret af somaliske pirater 15. november 2008, som det største skib, der nogensinde er kapret.Skibet var undervejs fra Saudi-Arabien til USA via Kap Det Gode Håb. Ved angrebet befandt det sig 450 sømil (830 km) sydøst for den kenyanske kyst, fuldt lastet og med 25 besætningsmedlemmer om bord. Lasten svarer til en fjerdedel af Saudi-Arabiens daglige olieproduktion og har en værdi på mindst 100 millioner $. Af de 25 gidsler er 19 fra Filippinerne, 2 fra Polen, 1 fra Kroatien, 1 fra Saudi-Arabien og to fra Storbritannien (Peter French, chefingeniør fra Co. Durham, og James Grady, en andenstyrmand fra Strathclyde).

Efter at løsepengene for skibet var blevet smidt ud med faldskærm lod piraterne skibet sejle videre 9. januar 2009.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 MV Sirius Star hos Det Norske Veritas 
 Coordination marée noire : Sirius Star  

Tankskibe
Sørøveri
Gidseltagninger
Léopold Sédar Senghor

Léopold Sédar Senghor (født 9. oktober 1906, død 20. december 2001) var en fransktalende digter og Senegals første præsident i 1960-80.

Liv 
Senghor blev født i Senegal, som dengang var en fransk koloni. I 1928 flytter han til Frankrig for at videreføre sin uddannelse. Han blev professor i 1935.

I disse år skabte Senghor og andre sorte intellektuelle i Frankrig "Négritude", en politisk og litterær bevægelse, der hyldede "sorthed", og tog afstand fra at europæisk kultur skulle være overlegen. Under 2. verdenskrig var Senghor officer i den franske hær og blev tysk krigsfange.

Efter 2. verdenskrig blev han politiker og i 1960 Senegals præsident. Han trak sig tilbage 31. december 1980, og levede derefter i Normandiet, Frankrig.

Senghor blev medlem af Académie française i 1983.

Udvalgt bibliografi

Digtsamlinger 
 Prière aux masques (1935)
 Chants d'ombre (1945)
 Hosties noires (1948)
 Éthiopiques (1956)
 Nocturnes (1961)
 Lettres d'hivernage (1973)
 Élégies majeures (1979)

Andet 
 Anthologie de la nouvelle poésie nègre et malgache (1948)
 Nation et voie africaine du socialisme (1961)
 Pierre Teilhard de Chardin et la politique africaine (1962)
 La poésie de l'action : conversation avec Mohamed Aziza (1980)
 Ce que je crois (1988)
Senghor skrev også teksten til Senegals nationalmelodi: Pincez Tous vos Koras, Frappez les Balafons.

Senegals præsidenter
Digtere
Fransksprogede forfattere
Abdou Diouf

Abdou Diouf (f. 7. september 1935) var Senegals præsident i 1981-2000.

Han var premierminister i 1970-81 og blev præsident da Senghor trak sig tilbage. Diouf tabte Senegals præsidentvalg 2000 til Abdoulaye Wade.

Sidden 2003 har han været præsident af la Francophonie.

Senegals præsidenter
Portræt (flertydig)

Portræt har flere betydninger:

 Portræt – er en billedlig fremstilling af en person
 Portræt af en morder – amerikansk kriminalroman af Patricia Cornwell
 Portræt – kan også være en biografi
 Portræt (film fra 1915) – russisk film fra 1915 af Vladislav Tsarevitj

Se også 
 Portrætfoto
Busters verden (roman)

Busters verden er en roman af Bjarne Reuter fra 1979. Romanen blev udgivet i samarbejde med Branner og Korch og bruges nu til oplæsning i skoler fra 4.-5.-6. klasse. Bogen blev filmatiseret i 1984.

Bøger af Bjarne Reuter
Litteratur i 1979
Femø Kvindelejr

Femølejren er en kvinde ø-lejr, oprettet af rødstrømperne i 1971 på Femø.

I sommeren 1971 fandt den første Femø-lejr sted, et år efter rødstrømpebevægelsens start. Femø-lejren blev oprettet af 'rødstrømperne', og var en lejr, hvor alle kvinder og børn kunne deltage. Dog var drenge over 12 ikke velkomne, fordi der skønnes, at når drenge kom i puberteten, var de blevet opdraget af samfundet, således at deres adfærd og holdninger var med til at undertrykke og manipulere kvinder. Rødstrømperne besluttede at afholde denne lejr med henblik på, at kvinder kunne være et sted uden mænd til at kommandere med dem. Lejren blev endvidere benyttet til drøftelser af kvindernes situation og den fremtidige strategi i kampen mod 'mandssamfundet'. Der var bred enighed om vigtigheden af at kvinderne skulle være naturlige og i pagt med naturen. Kvinderne skulle derfor føle sig fri på ø-lejrene. Det var derfor naturligt, at rødstrømperne boede i telte og var nøgne for at komme ”tilbage til naturen”. For mange kvinder var Femø-lejren den første kontakt med Rødstrømpebevægelsen, og alene af den grund fik lejrene en stor betydning.

Nogle af kvinderne, som deltog i disse Femø-lejre, oprettede bagefter kollektiver, kun for kvinder og mange deltog aktivt i demonstrationer samt protester over hele landet i kampen for bedre rettigheder samt ligestilling.

Se også 
 Kvindebevægelsen

Eksterne henvisninger 

Politiske bevægelser
Lejren
Etableret i 1971
Ølejre
Kristelig-demokratiske Nationale Bondeparti (Rumænien)

Det Kristelig-demokratiske Nationale Bondeparti ( PNŢ-CD) er et politisk parti i Rumænien. Det moderne parti blev stiftet efter den Rumænske revolution af 1989 men påstår at fortsætte Iuliu Manius Nationale Bondeparti som blev forbudt i 1947.

Oprindeligt blev partiet stiftet under navnet "Kristelig og Demokratiske Nationale Bondeparti". I marts 2003 forenes partiet med et mindre parti, Foreningen for rumænsk rekonstruktion, og skiftede navn til det Kristelig-demokratiske Folkeparti. I 2008 skiftede partiet navn til Kristelig-demokratiske Nationale Bondeparti.

Partiet ledte regeringen i 1996-99 i alliance med Nationalliberalerne. Men ved valget i 2008 fik partiet kun ca. 2% af stemmerne og blev ikke repræsenteret Nationalforsamlingen, Senatet eller Europa-Parlamentet. Ved valget i 2012 blev partiet genindvalgt i deputerkammeret med ét ud af 412 medlemmer samt en repræsentant i senatet ud af 176 medlemmer.

PNŢ-CD er medlem af Europæisk Folkeparti.

Vigtige medlemmer 
 Victor Ciorbea
 Gavril Dejeu
 Marian Petre Miluţ (nuværende partichef)
 Radu Vasile

Noter

Ekstern henvisning 
Officiel hjemmeside (kun på rumænsk) 

Politiske partier i Rumænien
Kristendemokratiske partier
Etableret i 1989
Op, al den ting, som Gud har gjort

Op, al den ting, som Gud har gjort er en dansk salme, der er skrevet af Hans Adolph Brorson i 1734. Melodien stammer fra en tjekkisk sangbog og er skrevet i 1576. Salmen er oprindeligt på 15 strofer, men er i nogle salmebøger forkortet. 

Salmen er en hyldest til Guds skaberværk.

Melodi

Eksterne henvisninger 
 

Salmer af Hans Adolph Brorson
Salmer i Den Danske Salmebog
Eva-Marie Møller

Eva-Marie Møller (født 19. september 1951) er en dansk skuespiller og journalist.

Møller blev uddannet skuespiller i 1976. Hun var tilknyttet Comedievognen, Bådteatret, Det Lille Teater og Baggårdsteatret inden hun skiftede til journalistikken. Hun blev uddannet fra Danmarks Journalisthøjskole og Det Fri Aktuelt i 1990. Siden har hun arbejdet på Radioavisen, dagbladet Information og senere Det Fri Aktuelt inden hun kom til TV 2 Nyhedernes redaktion i København og Dags Dato. Efter TV 2 vendte hun tilbage til DR som tilrettelægger på DR2's Tema-redaktion og Horisont. Siden 2003 har hun været vært på P1 Debat og journalist i Aktualitet og Videnskab i DR.

Filmografi 
 Trællenes oprør (1979)

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Journalister fra Danmark
Ansatte i DR
Journalister ved Dagbladet Information
Gitte Madsen

Gitte Madsen (født 23. april 1966) er en dansk autodidakt skuespiller, studievært og underholdningschef for TV 2/DANMARK.

Madsen blev student i 1985 og har en diplomuddannelse i Cultural Management fra 1992.

Hun arbejdede 1986-1991 som skuespiller ved 'Mariehønen' og Teaterkompagniet og var af flere omgange aktiv i Århus Festuge. Hun blev i 1990 leder af Frontløberne og i 1994 informationschef for KaosPiloterne i Århus. I 2000 blev hun strategisk planner og tekstforfatter ved Bates Y&R i København, og tre år senere blev hun underholdningsredaktør for TV 2/Danmark. 

I 2007 blev hun morgenvært på Alletiders Morgen på TV 2 Radio sammen med Lars Hjortshøj, som hun kendte fra sin tid i Århus. Hun avancerede samtidig til chef for TV 2's underholdningsafdeling. Derudover er Gitte Madsen en populær konferencier og foredragsholder, ligesom hun af flere omgange har været klummeskribent i diverse magasiner. Hun har desuden været vært på tv-programmerne Kender du typen? på DR1 og TV 2's Den 6. sans.

Fra 1994 til 1997 var hun medlem af Kulturfondens bestyrelse.

Eksterne henvisninger 
 

Studieværter fra Danmark
Erhvervsfolk fra Danmark
Skuespillere fra Danmark
Ansatte ved TV 2
Personer i Kraks Blå Bog
Rumæniens præsidentvalg 2004

Rumæniens præsidentvalg 2004 fandt sted den 28. november 2004. Da ingen af de 12 kandidater vandt mere en 50% af stemmerne blev der afholdt en anden valgrunde 12. december mellem de to topkandidater: Adrian Năstase af socialdemokraterne og Traian Băsescu fra "Dreptate şi Adevăr"-alliancen. Băsescu vandt med 51% af stemmerne.

Valgresultat 

Præsidentvalg 2004
Politiske valg i 2004
Bedsted (Thy)

Bedsted er en lille by i Thy med , beliggende i Bedsted-Grurup Sogn ca. 25 kilometer syd for Thisted. Byen hører til Thisted Kommune og ligger i Region Nordjylland. Bedsted er stationsby på Thybanen, som blev anlagt omkring 1880.

Bedsted by lå tidligere i Bedsted Sogn, men i 2018 blev Grurup sogn lagt sammen med Bedsted Sogn og blev til Bedsted-Grurup Sogn

Byens kro, Bedsted Kro, – med det oprindelige navn Bedsted Stationskro – blev bygget i 1881, samtidig med jernbanen og Bedsted Thy Station. Forsamlingshuset, Bedsted Og Omegns Aktivitetshus, har til huse i et nedlagt plejehjem, og lokalerne er nyrenoverede i 2007. Byen har også en kirke, Bedsted Kirke.

Historie 
I 1875 blev byen beskrevet således: "Bedsted med Kirke, Præstegaard og Skole".

Omkring århundredeskiftet blev byen beskrevet således: "Bedsted (1357: Bilstæth) med Kirke, Præstegd., Skole (vestre Sk.), Fattiggaard for Bedsted-Grurup Komm. (opr. 1888, Plads for 26 Lemmer), Missionshus (opf. 1896), Savskæreri, Mølle, Teglværk, Købmandsforretn., Haandværkere, m. m., Kro, Jærnbane-, Telegraf- og Telefonstation samt Postekspedition".

Bedsted og postnumre 
Bedsted har postnummer 7755 Bedsted Thy. I postadressen er navnet "Thy" tilføjet bynavnet Bedsted for at skelne byen fra Bedsted Lø (Lø for Løgumkloster) i Sønderjylland, en by som dog ikke længere har sit eget postnummer, men indgår i 6240 Løgumkloster.

I perioden 1970-2006 var Bedsted den nu nedlagte Sydthy Kommunes næststørste by efter Hurup.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 
 Privat hjemmeside – med lokale billeder og links
 Privat hjemmeside – med lokale links og enkelte billeder

Referencer

Noter 
 

Byer i Thisted Kommune
Hof (Saale)

Hof kreisfri by i den nordøstlige del af den bayerske regierungsbezirk Oberfranken i det sydlige Tyskland. For at skelne den fra andre byer af samme navn kaldes den Hof an der Saale eller Hof in Bayern. Hof er et Oberzentrum både i nettet Metropolregion Nürnberg og det grænseoverskridende netværkssamarbejde Euregio Egrensis mellem Bayern, Böhmen, Sachsen og Thüringen.

Geografi 
Byen Hof ligger i floddalen til Saale, der løber gennem dens område fra syd mod nord, mellem mittelgebirgeområderne Fichtelgebirge, Frankenwald og Vogtland.

Det laveste punkt i floddalen ved Saale ligger i 450 meters højde og det højeste punkt i kommunen ligger i 550 meters højde.

Nabokommuner 

Den kreisfrie by Hof er omsluttet af Landkreis Hof . Den grænser til følgende kommuner, (med uret, begyndende i nord; parenteserne angiver beliggenhedn på kortet):
 Feilitzsch (G3)
 Trogen (G12)
 Gattendorf (G4)
 Döhlau (G2)
 Oberkotzau (M2)
 Konradsreuth (G8)
 Leupoldsgrün (G9)
 Köditz (G7)

Inddeling 
Byen Hof består af bydelene

Eksterne henvisninger
Stanislaw Tillich

Stanislaw Tillich (vendisk: Stanisław Tilich, født 10. april 1959 i Neudörfel) er en tysk politiker, der fra 2008 til 2017 var ministerpræsident i delstaten Sachsen, valgt for CDU.

Tillich er af sorbisk afstemning og er uddannet diplomingeniør i konstruktion og gearteknik fra Technische Universität Dresden i 1984. Han var ansat ved forvaltningen i Kamenz 1987-1989 og blev senere entreprenør.

Han begyndte sin politiske karriere som aktiv i CDU i det daværende DDR i 1987 og meldte sig ind i CDU efter genforeningen i 1990. Han blev valgt til Volkskammer ved det eneste demokratiske valg i 1990, og var oberservatør i Europa-Parlamentet fra 1991 til 1994. Fra 1994 til 1999 var han medlem af parlamentet. Efter valgperioden i Bruxelles var slut, besad han flere ministerposter i Sachsens delstatsregering; først som minister for føderale og europæiske anliggender frem til 2002, hvor han blev statsråd og chef for Statskansleriet. I 2004 blev han miljø- og landbrugsminister, og i 2007 finansminister. Han blev udpeget som Georg Milbradts efterfølger som ministerpræsident 14. april 2008 og valgt af landdagen 27. maj. Han var den første sorbiske præsident i delstaten. Han blev valgt igen i 2009 og 2017, men trak sig tilbage i december 2017 og blev efterfulgt af Michael Kretschmer.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Stanislaw Tillichs hjemmeside

Ministerpræsidenter fra Tyskland
Medlemmer af Europa-Parlamentet fra Tyskland
Politikere fra CDU
Ulla Cold

Ulla Cold (født 5. september 1949) er en dansk sangerinde, grafiker, kunstner. Hun er bedst kendt som frontfigur i popgruppen Rocazino.

Cold voksede op nær Ejby ved Køge. Hun er tvilling og yngste søster ud af en søskendeflok på syv. Hun blev uddannet på Skolen for Brugskunst i København med afgangseksamen i 1974 og har lige siden haft et kontinuerligt virke som grafiker, illustrator og akvarelmaler. I 1970 mødte hun sin senere mand, komponisten Jesper Winge Leisner. Sammen dannede de orkestret Rocazino, der udgav 6 albummer på 8 år. Orkestret indstillede turnevirksomheden i 1989, men gendannedes i sin originale besætning i 2006 med Ulla Cold i front og turnerer nu igen.

Ulla Cold har optrådt i mange sammenhænge uden sit orkester, bl.a. med Superheroes på Roskildefestivalen i 1999 – og sammen med Joakim Pedersens orkester.

Ulla Cold har tre børn med Jesper Winge Leisner. Parret blev skilt i 2004. Hendes ældste søn er sangeren og komponisten Jonas Winge Leisner. Cold har udført en del større udsmykningsopgaver for det offentlige og har bl.a. portrætteret Køges borgmester, Marie Stærke. Ulla Cold er halvkusine til den danske operasanger Ulrik Cold.

Sangere fra Danmark
Personer fra Køge
Rumæniens præsidentvalg 2000

Det Rumænske præsidentvalg 2000 fandt sted den 26. november 2000. Valget vakte stor opmærksomhed da ledern af det højreekstremist Storrumænien-parti vandt anden plads med 28% af stemmerne i første runde. Da ingen af kandidaterne vandt over 50% af stemmerne blev der afholdt en anden valgrunde den 10. december hvor næsten alle andre rumænske partier støtte tidligere præsident Ion Iliescu. Han vandt med næsten 67%.

Valgresultat 

¹Sønnesøn af kong Carol 2.

Præsidentvalg 2000
Politiske valg i 2000
Günther Oettinger

Günther Oettinger (født 15. oktober 1953 i Stuttgart) er en tysk politiker, der fra 2005-2010 var ministerpræsident i Baden-Württemberg, valgt for CDU, hvis delstatsorganisation han var formand for. Han var Europa-Kommissær fra 2010 til 2019. Først kommissær for energiområdet i Barroso-kommissionen 2010-2014, dernæst kommissær for digital økonomi og samfund i Juncker-kommissionen til 2017 hvor skiftede ressortområde til budget og menneskelige ressourcer.

Oettinger opnåede en kandidatgrad i jura fra Eberhard Karls Universität Tübingen i 1982 og fungerede derefter som revisor og skatterådgiver. Fra 1984 arbejdede han som advokat, og blev i 1988 partner i selskabet.

Han begyndte sin politiske karriere i Junge Union, som han var delstatsformand for i Baden-Württemberg 1983-1989. Fra 2001 til 2005 var han formand for CDU i Nordwürttemberg og var desuden formand for partiets mediepolitiske udvalg på forbundsplan. Han blev folkevalgt første gang i 1984, hvor han blev medlem af landdagen i Baden-Württemberg. Han var partiets leder i landdagen 1991-2005. Da Erwin Teufel i oktober 2004 havde meldt sin afgang som ministerpræsident, blev Oettinger udpeget som hans afløser efter en afstemning i partiet. Han blev valgt som ny ministerpræsident 19. april 2005. Ved sit første delstatsvalg i 2006 lykkedes det partiet at bevare flertallet, og Oettinger blev leder af en koalitionsregering med FDP.

I 2010 blev han udnævnt til kommissær i Barrosos anden kommission. Han fortsatte som kommissær i Juncker-kommissionen 2014-2019.

Eksterne henvisninger 

Ministerpræsidenter fra Tyskland
Politikere fra CDU
Europa-Kommissærer fra Tyskland
Europa-Kommissærer 2009-2014
Europa-Kommissærer 2014-2019
Personer fra Stuttgart
Steve Carell

Steven John Carell (født 16. august 1962) er en amerikansk skuespiller, komiker, producer og forfatter. Han er særligt kendt for sin tid som korrespondent på The Daily Show og sin hovedrolle i den amerikanske version af tv-serien The Office, for hvilken han både har vundet en Golden Globe og en Emmy Award.

Han har også haft en del store roller på film, bl.a. i Du Almægtige, Evan, The 40 Year Old Virgin, Little Miss Sunshine og Get Smart

Filmografi i udvalg 
 Bruce Almighty (2003)
 Anchorman: The Legend of Ron Burgundy (2004)
 Melinda and Melinda (2005)
 Bewitched (2005)
 The 40 Year Old Virgin (2005), også manuskriptforfatter
 Little Miss Sunshine (2006)
 Evan Almighty (2007)
 Knocked Up (2007)
 Min brors kæreste (2007)
 Get Smart (2008)
 Crazy, Stupid, Love (2011)
 Beautiful Boy (2018)

Se også 
 Frat Pack
 The Office (USA) (2006-2008)

Eksterne henvisninger 

 

Personer fra Massachusetts 
Skuespillere fra USA
Komikere fra USA
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet
Gheorghe Ciuhandu

Gheorghe Ciuhandu (født 15. juni 1947) er en rumænsk politiker.

Han er borgmester i Timişoara siden 1996. Han var leder af det Kristelig-demokratiske Nationale Bondeparti i 2004-07 og var dets præsidentkandidat i Rumæniens præsidentvalg 2004 og fik 1.9% af stemmerne.

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Rumænien