kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rüştü Reçber

Rüştü Reçber (eller bare Rüştü) (født 10. maj 1973 i Antalya, Tyrkiet) er en tyrkisk tidligere fodboldspiller, der spillede som målmand hos Beşiktaş JK, Antalyaspor, Fenerbahce SK og FC Barcelona. Han besidder landskampsrekorden for Tyrkiets landshold, og tilhørte i en årrække verdenseliten blandt målmænd. 

Rüştü kom til Beşiktaş JK i 2007 fra ligarivalerne Fenerbahçe SK, som på nær et etårigt ophold hos FC Barcelona i Spanien havde været hans klub de foregående 13 sæsoner. Han startede karrieren hos Antalyaspor i sin hjemby. Med Fenerbahçe vandt Rüştü fire tyrkiske mesterskaber, og en enkelt pokaltitel.

Rüştü blev i 2004 udvalgt til FIFA 100, en kåring af de 125 bedste nulevende fodboldspillere gennem historien.

Landshold 
Rüştü står (pr. maj 2009) noteret for intet mindre end 119 for Tyrkiets landshold, som han debuterede for i år 1994. Han var efterfølgende en del af den tyrkiske trup der vandt bronze ved VM i 2002, og nåede semifinalerne ved EM i 2008. Derudover deltog han også ved EM i 1996, EM i 2000 samt Confederations Cup i 2003.

Titler 
Tyrkisk mesterskab
 1996, 2001, 2005 og 2007 med Fenerbahçe SK

Tyrkisk pokaltitel
 1998 med Fenerbahçe SK

Eksterne henvisninger 

 Spillerinfo

Fodboldspillere fra Tyrkiet
Fodboldspillere fra Antalyaspor
Fodboldspillere fra FC Barcelona
Fodboldspillere fra Beşiktaş JK
Fodboldspillere fra Fenerbahçe SK
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1996
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2000
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2008
Pont de Neuilly (metrostation)

Pont de Neuilly er en station på metronettet i Paris og betjener metrolinje 1. Den ligger i kommunen Neuilly-sur-Seine. Mellem 1940 og 1950 vistes den på kort over metrosystemet under navnet Pont de Neuilly, Avenue de Madrid.

Beliggenhed 
Stationen var indtil 1992 linjens vestlige endestation, indtil denne i dette år forlængedes til La Défense.

Over jorden findes en busholdeplads og en esplanade, hvorfor man kan betragte La Défense-kvarteret.

Adgang 
Der er tre adgange til metrostationen :
 avenue Charles de Gaulle 185
 avenue Charles de Gaulle´205
 avenue Charles de Gaulle 209

Trafikforbindelser

Eksterne kilder/henvisninger 

Pont de Neuilly
Pont de Neuilly
Gorm (panserskib)

Gorm var et dansk panserskib, og var lige som forgængerne Rolf Krake og Lindormen klassificeret som panserbatteri. Rolf Krake havde gjort glimrende tjeneste under 2. slesvigske krig og Marinen ønskede endnu et skib af samme type, blot lidt større og kraftigere. Gorm fik Marinens hidtil kraftigste kanoner, og det blev det første større danske krigsskib, hvor man fra begyndelsen havde valgt sejlene fra. Maskineriet var fra en engelsk leverandør, og selv om det gav Gorm større fart end Lindormen, var skibets rækkevidde noget mindre. Navnet Gorm er ikke brugt til andre af flådens skibe. Det blev valgt i periode, hvor man gjorde flittigt brug af navne fra nordisk mytologi og fra den tidlige danske historie, så det kan muligvis referere til Gorm den Gamle.

Tjeneste 

Gorm fik en aktiv karriere og deltog ofte i de årlige eskadrer, sidste gang i 1898. I 1903 fik Gorm to af de bedste kanoner fra krydserfregatten Fyen, men stod ikke til søs med dem. I 1909 blev skibet klassificeret som defensionsskib, hvilket indebar, at det udelukkende var beregnet til forsvaret af København. Efter 41 år på flådelisten – en rekord for panserskibene – blev Gorm solgt i 1912 og slæbt til Tyskland til ophugning.

Litteratur 
 R. Steen Steensen, Vore panserskibe, (Marinehistorisk Selskab, 1968)

Se også 
 Andre skibe med navnet Gorm.

Panserskibe fra Danmark
Balthazar Christensen

Balthazar Matthias Christensen (født 25. oktober 1802 i Randers, død 20. april 1882) var en dansk jurist og politiker, der repræsenterede Bondevennerne. 

Han var fra 1829 til 1831 embedsmand på Guineakysten, men vendte i 1839 tilbage til Danmark, hvor han grundlagde en advokatvirksomhed i København. Samme år blev han redaktør for Fædrelandet, men blev i 1841 udsat for censur og måtte derfor stoppe. Han var 1840-1843 medlem af Københavns Borgerrepræsentation, af Frederiksberg sogneforstanderskab og af Københavns Amtsråd. Han var i 1846 medstifter af Bondevennernes Selskab og var fra 1848-1958 dets formand. Han var i lange perioder medlem af Folketinget i årene 1849-1882, en kort overgang også af Landstinget 1853-66 og fra 1853-1880 var han statsrevisor. Som en af Venstres ledende skikkelser bidrog han i 1859 til dannelsen af Carl Eduard Rotwitts regering. I 1866 stemte han imod den reviderede grundlov og sluttede sig i 1870 til Det forenede Venstre. I sine sidste år havde han ikke nævneværdig politisk indflydelse. 1864-1867 var han medlem af sognerådet i Frederiksberg Kommune.

Medlemskab af Rigsdagen 
Datoer for hans medlemskab af Rigsdagen:
 Medlem af Den Grundlovgivende Rigsforsamling valgt i Maribo Amts 1. distrikt (Nakskov) 1849-49, og medlem af Rigsforsamlingens grundslovsudvalg
 Medlem af Folketinget valgt i Holbæk Amts 1. valgkreds (Holbækkredsen) 4. december 1948-4. august 1852
 Medlem af Folketinget valgt i Københavns Amts 5. valgkreds (Blæsenborgkredsen) 4. august 1852-5. juli 1853
 Medlem af Landstinget valgt i 2. kreds 5 juli 1853-23. juni 1866
 Medlem af Folketinget valgt i Frederiksborg Amts 5. valgkreds (Frederikssundkredsen) 12. oktober 1866-14. november 1873
 Medlem af Folketinget valgt i Odense Amts 4. valgkreds (Middelfartkredsen) 4. august 1875-20. april 1882

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Advokater fra Danmark
Amtsrådsmedlemmer fra Venstre
Folketingsmedlemmer i 1840'erne
Folketingsmedlemmer i 1850'erne
Folketingsmedlemmer i 1860'erne
Folketingsmedlemmer i 1870'erne
Folketingsmedlemmer i 1880'erne
Landstingsmedlemmer i 1850'erne
Landstingsmedlemmer i 1860'erne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Politikere fra Bondevennerne
Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 1800-tallet
Medlemmer af Den Grundlovgivende Rigsforsamling
Medlemmer af Frederiksberg Kommunalbestyrelse
Statsrevisorer fra Danmark
Personer fra Randers
Medlemmer af Rigsrådets Folketing
Studenter fra Randers Statsskole
Københavns Havnebade

Københavns Havnebade er et system af badeanlæg i Københavns Havn. Der findes i øjeblikket tre havnebade, hvoraf det største ligger ved Islands Brygge og er en del af Havneparken. Herudover planlægges en række yderligere havnebade, herunderved Sluseholmen i Sydhavnen og i Svanemøllebugten. Havnebadene supplerer byens egentlige badestrande, såsom Amager Strandpark.

Til badesæsonen i 2002 åbnede havnebadet på Islands Brygge som det første af byens havnebade. I 2003 blev havnebadet sejlet over til Havneholmen ved Fisketorvet, mens der til gengæld på Islands Brygge siden er blevet bygget et permanent og større havnebassin, tegnet af arkitektfirmaet PLOT.

Vandkvalitet 
Havnebadene er et resultat af længere tids bestræbelser på at forbedre vandkvaliteten i Københavns Havn. I dag er vandet i havnen lige så rent som det i Øresund. Havnebadene er åbne alle ugens dage i badesæsonen, hvis miljøkontrollen tillader det. I tilfælde af voldsom regn kan kloakvand løbe ud i havnen og skabe forurening med sundhedsfarlige Colibakterier, så havnebadene midlertidigt lukker. En sådan lukning vil ofte vare et par dage, indtil alt vandet er blevet skyllet igennem havnen og er rent og godt at bade i igen.

Havnebad Islands Brygge 
Havnebadet ved Islands Brygge har i alt tre bassiner. Badet har en samlet kapacitet på 600 badende. Der er et soppebassin, et bassin til børn, og et svømmebassin på 75 meter, som er forbundet med et udspringsbassin med hhv. en tre- og femmeters afsats.

Copencabana 
Copencabana ligger ud for Fisketorvet og Havneholmen på Vesterbro. Det har tre basiner på i alt 650 m2: Et Børnebassiner med en vanddybde på 70 cm, et Motionsbassin og et Springbasin med en dybde på 5 m og 1 m, 2m, og 3 m vippe.

Koralbadet 
Koralbadet ligger ved Sluseholmens nordlige kaj i krogen lige ved Metropolis. Det har tre basiner og et springtårn.

Eksterne link 
Tjek badevandskvaliteten

Referencer 

Islands Brygge
Bade
Svømmebade
Amy Deasismont

Amy Linnéa Deasismont, tidligere kendt under scenenavnet Amy Diamond (født 15. april 1992 i Norrköping, Sverige), er en sangerinde fra Sverige. Hun udgav sin første single "What's in it for me" i starten af 2005 og opnåede stor popularitet. Singlen vandt kategorien "Bedste Nordiske Hit" ved Nordic Music Awards samme år.

Udvalgt diskografi

Studiealbummer 
 This Is Me Now (2005)
 Still Me Still Now (2006)
 Music in Motion (2007)
 Music in Motion Gold Edition
 En helt ny jul (2008) Swings and Roundabouts (2009)
 Greatest Hits (2010)

 Singler 

 Filmografi 
 2003 – De drabbade 2006 – LasseMajas Detektivbyrå''

Eksterne henvisninger 

 
 

Sangere fra Sverige
Personer fra Norrköping
Philip Meisner

Philip Meisner (født 18. marts 1980) er journalist og vært på Radioavisen.

Han blev uddannet fra Syddansk Universitet i Odense i januar 2007. I studietiden var han praktikant på DR Fyn, samt undervejs udlånt til Radioavisen.

Philip Meisner har lavet radio siden 1993. Han begyndte som frivillig på en lokalradio i Farum. Få år efter blev han tilknyttet som afvikler og vært på Radio Uptown. Senere har han arbejdet på en række fynske lokalradioer. 

Meisner har fra 2006 arbejdet som vært på Radioavisen, primært på P1 og P2, men skiftede i 2011 til en stilling som dagredaktør for P1, hvor han desuden var redaktør for OBS og arbejdede med P1's afviklingsteknik. I 2021 blev han digital redaktør i Statsministeriet.

Referencer 

Journalister fra Danmark
Les Sablons (metrostation)

Les Sablons er en station på metronettet i Paris og betjener metrolinje 1. Den ligger i kommunen Neuilly-sur-Seine.

Stationen har fået sit navn efter de sandgrave, som fandtes her, og hvorfra der tidligere hentedes sand til de parisiske bygge- og anlægsarbejder. 

Navneskiltene på stationen har som anden linje efter stationsnavnet "Jardin d'Acclimatation", som er navnet på den nærliggende rekreative park i Boulogneskoven.

Beliggenhed 
Stationen ligger under Avenue Charles de Gaulle i Neuilly på højde med rue Philippe Louis og rue d'Orléans.

Historie 

Kong Ludvig 16. overdrog et lille areal i les Sablons tilhørende Château de la Muette til Antoine-Augustin Parmentier (1737–1813), så han kunne demonstrere dyrkning af kartofler, som indtil da ikke blev anset for at være sund kost i Europa uden for Irland. Parmentier gennemførte et antal publicity-initiativer, som førte til accept af kartoflen i Frankrig og siden ud over resten af Europa.

Stationen blev åbnet i 1937 i anledning af, at metrolinje 1 blev  forlænget  fra Porte Maillot til Pont de Neuilly. Avenue Charles de Gaulle, som den ligger under, hed dengang Avenue de Neuilly.

Automatisering 

Inden for rammerne af et projekt for modernisering og automatisering af metrolinje 1 blev Les Sablons renoveret i 2008. Perronerne blev forhøjet, og deres vægfliser taget ned og udskiftet. I 2009 skal der installeres automatiske skydedøre.

Adgang 
Der er indgang til stationen fra
 Avenue Charles de Gaulle 52 
 Avenue Charles de Gaulle 70
 Avenue Charles de Gaulle 85
 Avenue Charles de Gaulle 103

Trafikforbindelser

Omgivelser 
 En af udgangene munder ud foran hovedkontoret for den private tv-station M6.
 Nord for Bois de Boulogne findes Det nationale museum for kunst og folketraditioner (lukket for offentligheden siden slutningen af 2005) og parken Jardin d'Acclimatation.

Galleri

Eksterne kilder/henvisninger 

Les Sablons
Les Sablons
Vestfirðir

Vestfirðir (dansk: Vestfjordene) er en halvø i det nordvestlige Island og en af landets 8 landsvæði, som er landsdele eller regioner. Vestfirðir havde 2008 7.374 indbyggere og er delt i 10 kommuner (sveitarfélög). Arealet er 9 409 km². Vestfjordene er Islands tyndest befolkede egn, bortset fra højlandet.

Halvøen er forbundet med resten af Island med et ti kilometer bredt næs mellem Gilsfjörður og Bitrufjörður. Her er ikke mindre end et halvt hundrede større eller mindre fjorde og vige på forholdsvis lille område. Klippekysterne ved disse fjorde er gennemgående stejle og rejser sig hundreder af meter op fra havet til den tundra, der dækker det indre af landet. De fleste steder er der kun en smal landstribe mellem kystfjeldene og havet. Den stærkt indskårne kyst giver en usædvanlig lang kystlinje med meget store afstande mellem steder, der i luftlinje ikke ligger langt fra hinanden.

Landbrugslandet udgør kun 5% af Vestfirðir, men naturhavne i mange af fjordene og nærheden af fiskeområder gør, at fiskeri er vigtig for den lokale økonomi.  Vestfirðirs fiskerlejer er på grund af tilbagegang i fiskebestandene og dermed følgende kvotebegrænsninger, præget af tilbagegang, og man forsøger derfor at udvikle turisterhvervet.

Bygder 
Vestfjordenes største bygd er Ísafjörður med en befolkning på ca 2.785 indbyggere, og stedet er områdets handelsmæssige og administrative midtpunkt.

Bolungarvík, Þingeyri, Vesturbyggð, Suðureyri, Hólmavík, Tálknafjörður, Flateyri, Súðavík, Hnífsdalur, Bíldudalur, Reykhólar, Reykjanes.

Turisme 
Man kan køre fra Reykjavík ad den slyngede vej langs fjordkysterne eller man kan tage turen langs de sydlige Vestfjorde ad vejen eller med færgen Baldur fra byen Stykkisholmur i Vesturland over Breiðafjörður.

Besøg de mange små fiskerlejer, der ofte ligger tæt ved de stejle forrevne klippeskråninger.

Islands vestligste punkt, det 14 km lange og op til 450 m høje fuglefjeld Látrabjarg er en af verdens største havfuglekolonier med ynglende søpapegøjer, lomvier, alke, rider og mallemukker. På Látrabjargs yderste næs er der et fyrtårn.

Ísafjörður har en lang historie, og i århundreder var den et vigtigt center for handel og industri. Bygden har nogen af Islands ældste beboelseshuse, bygget af velhavende udenlandske handelsmænd i det 18. århundrede.

Der er regelmæssig bådforbindelse fra Ísafjörður til den 0,59 km² lille fugleø Vigur i fjorden Isafjarðardjúp.

På den sydvestlige del af halvøen Hornstrandir ligger Islands nordligste gletsjer, den 160-200 km² store og 925 m høje gletsjer Drangajökull.

Ved landevej nr. 60, 73 km fra Patreksfjörður ligger det 100 m høje vandfald Dynjandi, der spreder sig trappevist ned over fjeldsiden.

Islands regioner
Vestbad

Vestbadet (officielt Vestbad I/S) er et badeanlæg, som ejes af Rødovre og Brøndby Kommuner og ligger henover kommunegrænsen syd for Roskildevej i boligområdet Kærene. Vestbadet blev etableret i 1958-59 og er blevet udbygget i flere omgange. Rødovre Kommune ville oprindeligt etablere en branddam, men man valgte at tænke større og etablerede et svømmebassin med tilskuerpladser, samt et mindre øvelsesbassin og et morskabsbassin med vandrutsjebaner. Det store svømmebassin fik internationale mål, og det danner stadig rammen omkring konkurrencer – bl.a. den årlige Kvindetri. Badeanlægget har nu både en indendørs svømmehal, kurbad, motionscenter og saunagus, samt det store, grønne udeareal med to svømmebassiner, samt trampoliner i græshøjde. 

Indendørs er der både et stort 25 meter-bassin til bl.a. motionssvømning og et bassin til udspring, samt et bassin til leg og morskab, hvortil der også er en vandrutsjebane. Den ene ende af dette bassin er indrettet som plaske-/kravlebassin, der er velegnet til de helt små på 3 år og derunder. Derudover er der et mindre varmtvands-bassin, samt et større varmtvands-bassin i et lokale for sig til bl.a. babysvømning og undervisning. Udearealet er åbent i sommermånederne, mens faciliteterne indendørs har åbent året rundt med undtagelse af nogle få helligdage. Vestbadet ligger i gåafstand fra både Rødovre Station og Brøndbyøster Station.

Vestbadet bliver nævnt i Gramsespektrums sang "Glenn & Shorty: Bademestrenes Storhedstid" der handler om to livreddere.

Eksterne henvisninger 
Vestbadets website

Rødovre
Svømmebade
Brøndbyøster
Etableret i 1958
Gjertvasstind

Gjertvasstind, også kaldt Jervvasstind er den østligste af toppene på Styggedals- og Skagastølsryggen i fjeldområdet Hurrungane, i den sydvestlige del af Jotunheimen i Midtnorge. Gjertvasstind er 2.351 meter over havet og er Norges tiende højeste bjerg. Jervvasstind ligger i Luster kommune i Vestland fylke.

Kilder og henvisninger

Bjerge i Vestland
Luster
Styggedals- og Skagastølsryggen

Styggedals- og Skagastølsryggen er Norges højstliggende bjergryg og ligger i den østlige del af området Hurrungane, i den sydvestlige del af Jotunheimen. Styggedalstindane ligger mellem Maradalsbræen i syd og Styggedalsbræen- og Gjertvassbræerne i nord. Ryggen ligger hovedsagelig i Luster kommune i Vestland fylke, men den sydvestlige del ligger i Årdal kommune i samme fylke.

Toppene langs Styggedals- og Skagastølsryggen er blandt de højeste i Norge og er, fra nord mod syd og øst
 Nordre Skagastølstind (2.167 moh.)
 Skagastølsnebbet (2.222 moh.)
 Midtre Skagastølstind (2.284 moh.)
 Vetle Skagastølstind (2.340 moh.)
 Storen (Store Skagastølstind) (2.405 moh.)
 Sentraltind (Vestre Styggedalstind) (2.348 moh.)
 Store Styggedalstinde, Vesttoppen (2.383 moh.)
 Store Styggedalstinde, Østtoppen (2.387 moh.)
 Jervvasstind (Østre Styggedalstind) (2.351 moh.)

Kilder og henvisninger

Bjerge i Vestland
Luster
Aurlandsfjorden

Aurlandsfjorden er en fjordarm på sydsiden af Sognefjorden i Vestland fylke i Norge. Fjorden er omtrent 29 km lang og strækker sig gennem kommunerne Vik, Lærdal og Aurland. Omtrent 11 km fra indløbet deler fjorden sig. Nærøyfjorden går mod sydvest mens Aurlandsfjorden fortsætter mod sydøst.

Ved Aurlandsfjord ligger også landsbyen Undredal med Undredal stavkirke.
Fjorde i Vestland
Sognefjorden
Vestervang Kirke

Vestervang Kirke er navnet på flere danske kirker:

 Vestervang Kirke (Helsingør Kommune) – en kirke i Vestervang Sogn i Helsingør Kommune
 Vestervang Kirke (Viborg) – en kirke i Vestervang Sogn i Viborg Kommune
Ullersmo fængsel

Ullersmo fængsel er et fængsel i Kløfta i Ullensaker kommune i Akershus i Norge. Det blev indviet i 1970 og var ment som en afløsning for Bodsfængslet i Oslo. Det benyttes til langtidsfanger fra hele Norge og har plads til 205 indsatte. Fængslet indeholder blandt andet sygeafdeling, værkstedbygning med mekanisk værksted, snedkerværksted, konfektionsværksted og skoleafdeling.

Den tidligere Emperor-trommeslager Bård "Faust" Eithun sad i Ullersmo i en række år i 1990'erne for mord – således står der på omslaget til Anthems to the Welkin at Dusk "A special hail goes to Mr. Bård «Faust» Eithun at Planet Ullersmo".

Eksterne henvisninger 
 Hjemmeside 
 www.kriminalomsorgen.no 
 Ullersmo fængsel på www.kriminalomsorgen.no 

Fængsler i Norge
Akershus
Etableret i 1970
Technische Universität München

Technische Universität München (forkortet TUM) er et tysk universitet med campi i München, Garching bei München og Weihenstephan. Universitetet har cirka 31.000 studerende (2011) fordelt på 156 studier og 9.300 akademiske ansatte.

TUM blev grundlagt i 1868 og er i dag et af de mest velansete universiteter i Tyskland. Det har fostret flere nobelprismodtagere, blandt andet Gerhard Ertl, der vandt nobelprisen i kemi i 2007.

Henvisninger 

Universiteter i Tyskland
Tekniske universiteter
Uddannelse i München
Houlkær Kirke

Houlkær Kirke er sognekirke i Houlkær Sogn, som i 1992 blev udskilt fra Asmild Sogn. Kirken blev bygget i 1992 og er tegnet af arkitektfirmaet Sahls Tegnestue i Århus. Den er placeret centralt i Houlkær.

Selve kirkens kvadratiske bygning er omgivet af tilbygninger, som indeholder møderum m.v. Vest for kirken står en klokkestabel. På klokkestablens top ses en vindfløj, der – ligesom vindfløjen på "moderkirken" Asmild Kirkes tårn – forestiller en pelikan, som hakker sig selv til blods.

Kirkerummets inventar – altertavle og døbefont – er udsmykket af kunstneren Sonny Tronborg.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Houlkær Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Viborg
Kirker i Viborg Stift
Unisphere

Unisphere, også kendt som Globitron, er en 12 etager høj gengivelse af Jorden i rustfrit stål. Den er beliggende i Flushing Meadows–Corona Park i Queens, New York City i USA.

Unisphere blev bygget for at fejre begyndelsen på rumalderen, og var et symbol for temaet på Verdensudstillingen i New York i 1964 til 1965. Temaet på Verdensudstillingen var "Fred gennem forståelse", og Unisphere repræsenterer gensidig global afhængighed. Den var dedikeret til "Menneskehedens opnåelser på en stadig mindre klode i et stadig større univers".

Landskabsarkitekten Gilmore D. Clarke designede Unisphere, der blev doneret af United States Steel Corporation. Den er verdens største konstruktion af en globus, er 42 meter høj og vejer 315 ton. Dens diameter er 36,57 meter.

Under Verdensudstillingen var der om natten arrangeret lys, der skulle gengive sollysets daglige bevægelse på jordoverfladen. Desuden var verdens hovedstæder markeret med specialdesignede lyspærer.

Unisphere er omkranset af tre store ringe, der menes at repræsentere to personer og en satellit, der er i kredsløb om Jorden, hhv. Jurij Gagarin (den første mand i rummet), John Glenn (den første amerikaner i kredsløb om Jorden) og Telstar (den første aktive kommunikationssatellit).

Unisphere blev renoveret i 1989, hvor der blev foretaget adskillige reparationer af konstruktionen.

Referencer i popkulturen 

I 1976 klatrede George Willig op på Unisphere (den såkaldte "Human Fly", der senere klatrede op ad World Trade Center). Gennemsnitligt bliver mindst tre mennesker indlagt på hospitalet efter at have forsøgt at klatre på Unisphere hvert år.

Unisphere har været afbildet i adskillige film bl.a. Angels, Men in Black og i åbningsrulleteksterne i sitcommen Kongen af Queens, og den har også en fremtrædende plads på en kofanger i The Late Show med David Letterman. Den fremgår desuden også i åbningsrulleteksterne i Nickelodeons Kenan & Kel. Det var også sidste punkt i Amazing Race 1. Bandet The B-52's bruger den på forsidecoveret af opsamlingsalbummet Time Capsule.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i New York City
Queens
Skulpturer
Schäftlarn

Schäftlarn er en kommune i Landkreis München (Oberbayern), i den tyske delstat Bayern.
Den ligger ved floden Isar og i kommunen ligger ud over Schäftlarn, landsbyerne Ebenhausen, Hohenschäftlarn, Kloster Schäftlarn, Neufahrn og Zell.

Historie 

Omkring 762 blev Kloster Schäftlarn grundlagt af en frankisk adelsfamilie som Benediktinerkloster. Fra 1140 hørte klosteret under Præmonstratenserordenen.

Eksterne henvisninger 

 Katholische Kirchen in Schäftlarn
 Abtei Schäftlarn
 Heimathaus der Gemeinde Schäftlarn
Marius Trésor

Marius Trésor (født 15. januar 1950 på Guadeloupe) er en tidligere fransk fodboldspiller, der spillede som forsvarsspiller hos AC Ajaccio, Olympique Marseille og Girondins Bordeaux. Han var desuden i over et årti en vigtig brik på det franske landshold.

Med Olympique Marseille vandt Trésor i 1978 pokalturneringen Coupe de France, og i 1984 blev han fransk mester med Girondins Bordeaux. Han blev i 2004 udvaglt til FIFA 100, en kåring af de 125 bedste nulevende fodboldspillere gennem historien.

Landshold 
Trésor nåede gennem sin karriere at spille 65 kampe og score fire mål for Frankrigs landshold, som han repræsenterede mellem 1971 og 1983. Han var blandt andet en del af den franske trup til VM i 1978, samt til VM i 1982, hvor franskmændene nåede semifinalen.

Trésor var den første sorte spiller på det franske landshold.

Titler 
Ligue 1
 1984 med Girondins Bordeaux

La Liga
 1978 med Olympique Marseille

Eksterne henvisninger 
 Spillerinfo 

Fodboldspillere fra Frankrig
Fodboldspillere fra AC Ajaccio
Fodboldspillere fra Olympique Marseille
Fodboldspillere fra Girondins Bordeaux
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1978
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1982