kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Heze

Heze (kinesisk skrift: 菏泽市; pinyin: Hézé Shì) er et bypræfektur i den sydvestlige del af den østkinesiske provins Shandong. Præfekturet har et areal på 12,238 km², og en befolkning på 9.140.000 mennesker (2007).

Heze er Kinas største producent af pæoner, der er landets nationalblomst; over 30 procent af indtægterne i området stammer fra pæonhandelen.

Administrative enheder 
Heze administrerer et bydistrikt og otte amter:

 Bydistriktet Mudan – 牡丹区 Mǔdān Qū ;
 Amtet Dingtao – 定陶县 Dìngtáo Xiàn ;
 Amtet Cao – 曹县 Cáo Xiàn ;
 Amtet Chengwu – 成武县 Chéngwǔ Xiàn ;
 Amtet Shan – 单县 Shàn Xiàn ;
 Amtet Juye – 巨野县 Jùyě Xiàn ;
 Amtet Yuncheng – 郓城县 Yùnchéng Xiàn ;
 Amtet Juancheng – 鄄城县 Juànchéng Xiàn ;
 Amtet Dongming – 东明县 Dōngmíng Xiàn.

Trafik

Jernbane 
Jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin rute fra Beijing til Kowloon i Hongkong. Denne linje løber gennem blandt andet Hengshui, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.

Veje 
Kinas rigsvej 220 løber gennem området. Den går fra Binzhou i Shandong til Zhengzhou i Henan.

Kinas rigsvej 327 begynder i Heze og fører til Lianyungang i Jiangsu.

Eksterne henvisninger 
 Officiel netside  
 Bykort 
 Fotos fra Heze hos Panoramio 

Bypræfekturer i Shandong
Interpresse

Interpresse var et innovativt og kreativt tegneserieforlag med en dominerende position på det danske marked især i den periode, da interessen for tegneserier kulminerede – dvs. fra begyndelsen af 1970'erne og indtil video, computerspil og computeranimation ændrede konkurrencen radikalt fra midten af firserne og frem.

Ejere 
Forlaget blev startet af den unge danske historiestuderende Arne Stenby sammen med den svenske bladkonge Armas Morby i 1954 (de første år under navnet Stenby Tryk). Forlag og trykkeri rykkede i 1961 sammen i nye bygninger på Krogshøjvej i Bagsværd. I 1973 blev Morby købt ud og Arne Stenby solgte 50 procent af Interpresse til den svenske Bonnier-koncern, Den resterende del af Stenbys anparter købte Bonnier i 1986. Udgivelsen af alle albumserier blev i 1991 samlet i det dengang ligeledes Bonnier-ejede Carlsen, hvorefter Interpresse fortsatte som et rent bladforlag indtil alle tegneserieudgivelser fra den 2. juli 1997 blev overtaget af danske Egmont Serieforlaget.

Redaktører 
Gennem årene blev forlaget udadtil tegnet af en række markante redaktør-personligheder, f.eks. Tonny Lützer (1964-73), Uno Krüger (1968-76), Per Sanderhage (1971-74), Marianne Kidde (1973-82), Henning Kure (1974-87), Carsten Søndergaard (1975-93) og Michael G. Nielsen (1986-97).

Biografier 
Michael G. Nielsen og Per Sanderhage, red. (2004): INTERPRESSE – historien om et forlag. København: Fantask. 112 sider.

Henvisninger/referencer 
 'Interpresse – Historien om et forlag' (download)
 Interpresses Venner 
 Interpresses Venner på Facebook
 Tegneseriemuseet 
 ComicWiki

Etableret i 1954
Forlag fra Danmark
Ophørt i 1997
Jin (stat)

Jin (traditionelt kinesisk: 晉; forenklet kinesisk: 晋; pinyin: Jìn) var en af de mægtigste stater i Forårs- og efterårsperioden i Kina, hvis historie går tilbage til det 11. århundrede f.Kr. Staten lå i det område, der nu er provinsen Shanxi, og hovedstaden hed Jiang.

I 403 f.Kr., ved slutningen af Forårs- og efterårsperioden blev Jin splittet op i tre, i henholdsvis Han, Zhao og Wei.  Denne deling bliver af nogle betragtet som indledningen på den efterfølgende epoke i oldtidens kinesiske historie, De stridende staters tid. Under denne periode opnåede alle disse tre nye stater en vis betydning.

Kinas historie
Forhenværende lande i kinesisk historie
Shanxi
Dyrekirkegården

Dyrekirkegården (originaltitel: Pet Sematary) er en bog skrevet af Stephen King. Den blev filmatiseret i 1989.

Resume 
Louis (Dale Midkiff) og Rachel Creed (Denise Crosby) flytter med deres to børn til et idyllisk hus ude på landet. I nærheden af huset ligger en gammel indianergravplads, og naboen overfor, Jud Crandall (Fred Gwynne), kender åbenbart flere hemmeligheder om denne gravplads.
Da familiens kat bliver kørt over, og Louis begraver den på gravpladsen, slipper han uanede kræfter løs, og det hele ender grueligt galt.

Bøger af Stephen King
Frederik Rantzau

Frederik eller Friedrich Rantzau kan henvise til flere personer:

 Frederik Rantzau (1590-1645) (1590-1645) – til Krapperup og Asdal, dansk godsejer
 Frederik Rantzau (1659-1723) (1659-1723) – dansk gehejmeråd, officer og godsejer
 Frederik Rantzau (1677-1726) (1677-1726) – dansk officer, godsejer og lensgreve
 Frederik Rantzau (1729-1806) (1729-1806) – dansk gehejmeråd, officer, godsejer og rigsgreve
 Frederik Rantzau (1744-1822) (1744-1822) – dansk officer, godsejer og lensgreve
Stadio Olimpico (Rom)

Stadio Olimpico er hovedarenaen for idræt i Rom. Byggeriet startede i 1928, og i 1936 blev det officielt åbnet. Stadionet har en publikumskapacitet på 72.698.

Arenaen fungerer som hjemmebane for to af byens fodboldklubber, AS Roma og S.S. Lazio. Stadionet benyttes også til atletikarrangementer og blev benyttet under både sommer-OL i 1960 og under VM i atletik 1987. Stadionet blev også brugt, da Italien arrangerede VM i fodbold i 1990. UEFA Champions League finalen 2009 blev spillet på dette stadion.

Eksterne henvisninger 

Olimpico (Rom)
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Rom
Etableret i 1936
A.S. Roma
Atletikstadioner
Olympiske anlæg
S.S. Lazio
Taihangbjergene

Taihang Shan (kinesisk skrift: 太行山; pinyin: Tàiháng Shān) eller Taihangbjergene er et bjergparti i den nordlige del af Folkerepublikken Kina langs grænsen mellem provinserne Shanxi på den vestlige side og Hebei og det nordlige Henan på den østlige.

Det strækker sig fra lavlandet i Hebei i nordøst og til højlandet i Shanxi i sydvest. De fleste bjerge er på mellem 1.500 og 2.000 meters højde; højeste top er Xiaowutai på 2.882 meter. Området er rigt på kul. Provinsnavnene Shanxi og Shandong har sammenhæng med at de to provinser ligger henholdsvis vest og øst for Taihangbjergene. 

Shitaijernbanen krydser under Taihangbjergene i den næsten 28 km lange Taihangtunnel, som er den længste jernbanetunnel i Kina.

Eksterne henvisninger 

 Guoliang Tunnel Road
 Fotos

Bjerge i Kina
Shanxi
Hebei
Ditlev Rantzau

Ditlev eller Detlev Rantzau kan henvise til flere personer:

 Ditlev Rantzau (landdrost) (1577-1639) – til Panker, godsejer og landdrost
 Ditlev Rantzau (1617-1684) – officer
 Ditlev Rantzau (1644-1697) – rigsgreve og statholder i hertugdømmerne
 Ditlev Rantzau (1689-1746) – rigsgreve og landråd
 Ditlev Rantzau (1725-1782) – godsejer, officer og kammerherre
Felix Salten

Felix Salten (født 6. september 1869, død 8. oktober 1945) var en østrigsk-jødisk forfatter. Hans initiale navn var Siegmund Saltzmann.

Han blev født i Ungarn, men familien flyttede til Wien kort efter. Han boede i byen det meste af sit liv, men i 1939 flyttede han til Schweiz, hvor han opholdt sig til sin død.

Værker i udvalg 

 Der Gemeine (1899)
 Josefine Mutzenbacher: En wienerskøges historie fortalt af hende selv (1906)
 Herr Wenzel auf Rehberg und sein Knecht Kaspar Dinckel (1907)
 Olga Frohgemuth (1910)
 Der Wurstelprater (1911)
 Das Burgtheater (1922)
 Der Hund von Florenz (1923)
 Bambi (1923)
 Neue Menschen auf alter Erde: Eine Palästinafahrt (1925)
 Martin Overbeck: Der Roman eines reichen jungen Mannes (1927)
 Fünfzehn Hasen: Schicksale in Wald und Feld (1929)
 Fünf Minuten Amerika (1931)
 Florian: Das Pferd des Kaisers (1933)
 Die Jugend des Eichhörnchens Perri (1938)
 Bambis Kinder: Eine Familie im Walde (1939)
 Renni der Retter: Das Leben eines Kriegshundes (1940)
 Djibi, das Kätzchen (1945)

Sekundærlitteratur 
 Eddy, Beverley Driver: Felix Salten: Man of Many Faces. Riverside (Ca.): Ariadne Press, 2010. 
 Kühntopf, Michael: Juden, Juden, Juden, vol. 2, s. 58–61. Norderstedt 2008. 
 Seibert, Ernst & Blumesberger, Susanne (red): Felix Salten – der unbekannte Bekannte. Wien 2006. .

Eksterne henvisninger 

 Salten, Felix  i Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950
 
 

Romanforfattere fra Østrig
Dramatikere fra Østrig
Journalister fra Østrig
Østrigere i 1800-tallet
Østrigere i 1900-tallet
Otto Rantzau

Otto (von) Rantzau kan henvise til flere personer:

 Otto Rantzau til Bülk (død 1511) – til Bülk, godsejer
 Otto Rantzau (1632-1719) (1632-1719) – greve og gehejmeråd
 Otto Rantzau til Putlos (1648-1698) – til Putlos, kejserlig generalmajor
 Otto Rantzau (diplomat) (1809-1864) – rigsgreve og diplomat (Otto Carl Josias von Rantzau)
 Otto Manderup Rantzau (1719-1768) – greve og gehejmeråd
Johan Rantzau (flertydig)

Johan(n) (eller Hans) (von) Rantzau kan henvise til flere personer:

 Johan Rantzau (ca. 1410-efter 1472) – høvedsmand på Nyborg Slot
 Hans Rantzau til Nienhof (omkring 1500) – råd
 Johan Rantzau (1492-1565) – dansk-holstensk feltherre og statholder
 Hans Rantzau til Neuhaus (død ca. 1522) – til Neuhaus, råd i hertugdømmerne
 Hans Rantzau til Nienhof og Eskildsmark (ca. 1501-1561)
 Hans Rantzau til Hasselburg (død ca. 1608) – godsejer
 Hans Rantzau (1623-1673) (1623-1673) – til Putlos, amtmand
 Johan Rantzau (1650-1708) (1650-1708) – til Estvadgård, Bramsløkke og Torbenfeldt, dansk officer, generalløjtnant, amtmand
 Hans Rantzau (ca. 1685-1744) (ca. 1685-1744) – til Putlos og Segalendorf, amtmand
 Hans Rantzau (1693-1769) (1693-1769) – rigsgreve, gehejmeråd, godsejer og overpræsident i Altona
 Johan Henrik Rantzau (1705-før 1750) – til Børglum Kloster
 Hans Rantzau-Lehn (1764-1808) – officer, lensbaron og godsejer
Olga Knipper

Olga Leonardovna Knipper (, ; født 9. september 1868 i Glasov, død 22. marts 1959 i Moskva) var en russisk skuespiller, gift med Anton Tjekhov.

Liv 
Olga Knipper var blandt de 39 oprindelige medlemmer af Moskva kunstnerteater. Hun var den første, der  spillede Arkadina i Mågen (1898), Mascha i Tre søstre (1901) og Ranevskaja i Kirsebærhaven (1904). Fra 1901 til 1904 var hun gift med Anton Tjekhov, der var forfatter til disse stykker. Knipper spillede Ranevskaja en gang til i 1943, i den 300. opførelse af Kirsebærhaven.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Sovjetunionen
FC Sibir Novosibirsk

FC Sibir Novosobirsk er en fodboldklub hjemmehørende i den russiske by Novosibirsk. Klubben spiller sine hjemmekampe på Spartak Stadion med plads til 12.500 tilskuere. I 2009 rykkede klubben for første gang op i den bedste liga i Rusland, samtidig med at den nåede pokalfinalen, der dog blev tabt med 0-1 til Zenit Skt. Petersborg. Det udløste dog en plads i Europa League.

Fodboldklubber i Rusland
Etableret i 1936
Novosibirsk
Eugène Michel Antoniadi

Eugène Michel Antoniadi (græsk Ευγένιος Μιχαήλ Αντωνιάδης – Evjénios Mikhaíl Andoniádis) (1. marts 1870 i Konstantinopel – 10. februar 1944), eller Eugenios Michael Antoniadis, var en græsk astronom som i store dele af sit liv opholdt sig i Frankrig. Han foretog flere observationer af planerterne Mars, Venus og Merkur. Han er kendt for at have opfundet den såkaldte Antoniadi-skala.

Yderligere læsning

Eksterne henvisninger 
 Edward Winter, A Chessplaying Astronomer  (2002)

Videnskabsfolk fra Grækenland
Astronomer fra Grækenland
Cai Rantzau

Cai (også Kai eller Kay) Rantzau er navnet på flere personer:

 Cai Rantzau (1490-1560) – til Kletkamp og Hanerau, godsejer
 Cai Rantzau (1562-1591) – til Rantzau, godsejer
 Cai Rantzau (1591-1623) – til Rantzausholm, godsejer
 Cai Rantzau (gehejmeråd) (1726-1792) – gehejmeråd og godsejer
Greve Svømmehal

Greve Svømmehal ligger centralt placeret i Greve kommune.

Svømmehallen har tidligere kunne kalde sig Skandinaviens største svømmehal, og med sine olympiske mål kunne der afholdes internationale stævner. Svømmehallen er stadig en af de største i Danmark.

Det 30 år gamle pyramideformede bygningsværk tårner sig op, ved siden af Greve midtby center og Greve Station.

Svømmehallen har to vipper (1 og 3 meter), tre tårne (5, 7,5 og 10 m tårn), baby-bassin på 34 °C, motionscenter, sauna- og massage-faciliteter.

I svømmehallen tilbydes forskellige former for vandaktiviteter (f.eks. svømning, udspring, vandgymnastik). Greve Svømmehal bliver i dagtimerne brugt af kommunens skoler til skolesvømning på 3. og 4. klassetrin.

I 2008 satte Greve Kommune svømmehallen til salg for at sikre flere midler til udvikling af bymidten.

Efter renoveringen 
Den 28. august 2010 genåbnede svømmehallen efter en omfattende renovering, som begyndte i maj 2009. Både bassiner, vipper, vandbehandlingsanlæg og klinker er blevet fornyet, og der er kommet et helt nyt livredderplateau.

Før renoveringen 
Greve Svømmehal havde et 50 m langt bassin, der til dagligt var delt op i 3 dele. Et 15 m børnebassin på 0,9 m dybde, et 21 m motionsbassin på 1,3 m dybde og et 25 m motionsbassin på 1,8 m og 4,5 m dybde.

Ved særlige lejligheder, såsom stævner, blev gulvet i laveste og midterste bassin, kørt ned til 1,8 m og de to midtervægge, kørt ned i den ene ende, så der i stedet for 3 små bassiner, nu var ét stort på 50 m. som er olympisk mål. Før der kom motionscenter i lokalerne på 1. sal, var der restaurant.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Greve Svømmehalshjemmeside

Svømmehaller i Danmark
Svømmehal
Cai Rantzau (gehejmeråd)

Cai (von) Rantzau (3. maj 1726 – 21. juli 1792 i Preetz) var en holstensk godsejer og dansk gehejmeråd, bror til Ditlev Rantzau.

Han var søn af Hans Rantzau til Panker og Birthe Catharine f. von Brockdorff, udnævntes 1748 til regeringsråd i Oldenburg og fik titel af justitsråd. 1750 blev han legationssekretær i Haag og udnævntes 1752 til etats- og landråd. I årene 1754-57 var han gesandt i London, blev efter sin hjemkomst råd ved Overretten på Gottorp og udnævntes 1759 til vicekansler for samme samt 1767 til kansler. Han udnævntes 1753 til gehejmeråd og 1790 til gehejmekonferensråd. Rantzau blev 1754 kammerherre og 1766 hvid ridder. 

Rantzau udnævntes 1762 tillige med Carl Juel til at repræsentere Danmark på den kongres, der skulle træde sammen i Berlin for at mægle mellem Danmark og Rusland, men da kejser Peter III blev myrdet inden kongressens åbning, kaldtes afsendingerne straks tilbage.

Han var provst for de adelige klostre i Slesvig og Preetz samt patron for Itzehoe Kloster. 1765 erhvervede han Gaarz og købte 1779 Güldenstein. Han døde 21. juli 1792 i Preetz.

Rantzau ægtede 1. gang (30. juni 1761) Dorothea Ahlefeldt (25. januar 1744 – 23. januar 1775), datter af Johan Rudolph Ahlefeldt til Damp og Margrethe Øllegaard f. Brockdorff; 2. gang (16. april 1790) Anna Ernestine baronesse von Brockdorff (22. marts 1767 – 5. september 1818), datter af kammerherre, baron Hans Schack Brockdorff og Frederikke Anna Sophie f. Schack og siden gift med baron Charles August Selby (1755-1823).

Kilder 
 
 Cai Rantzau - finnholbek.dk

Godsejere fra Slesvig og Holsten
Gesandter fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Personer fra Holsten
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Cai 4
Gehejmekonferensråder fra Danmark
Karl-Erik Frandsen

Karl-Erik Frandsen (født 1940) er docent på Saxo-instituttet, Afdelingen for Historie, Københavns Universitet. Han har skrevet adskillige bøger om Danmarks historie blandt andet om pest i 1700-tallet.

Han doktorafhandling fra 1983 bar titlen Vang og tægt: studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83.

Forfatterskab

Bøger 
 
 
 Herregården – Drift og landskab – Menneske, Samfund, Landskab, Bygninger
 Amager
 Benedicte Fonnesbech-Wulff, Karl-Erik Frandsen (2001). Christian 4. og 30-årskrigen – Danmarks vej fra stormagt til småstat, Gyldendal, CD-ROM. .
 
 
 
 Karl-Erik Frandsen (red.): Atlas over Danmarks administrative inddeling efter 1660. I. Atlasbind (235 sider). II. Tekstbind (304 sider). Dansk Historisk Fællesforening 1984
 Karl-Erik Frandsen: "1536-ca. 1720" (i: Claus Bjørn (red): Det danske landbrugs historie, Bind II: 1536-1810; Landbohistorisk Selskab 1988; )

Udvalgte artikler

Eksterne link 
 Hjemmeside

Henvisninger 

Historikere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Ansatte ved Københavns Universitet
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Claudio Marchisio

Claudio Marchisio (født 19. januar 1986) er en italiensk tidligere professionel fodboldspiller, som spillede som midtbanespiller i sin karriere. Han tilbragte størstelden af sin karriere hos sin barndomsklub Juventus, hvor han var med til at vinde Serie A syv gange.

Klubkarriere

Juventus

Tidlige karriere og leje til Empoli 
Marchisio kom igennem ungdomsakademiet hos Juventus, og fik sin chance på førsteholdet i 2006-07 sæsonen, da Juventus var blevet tvangsnedrykket til Serie B.

Efter oprykning til Serie A, blev Marchisio i 2007-08 sæsonen udlejet til Empoli i søgen om mere spilletid.

Gennembrud 
Marchisio fik sin chance på Juventus holdet i 2008-09 sæsonen, og tog den stærkt, da han etablerede sig som en fast mand på midtbanen. Han blev i 2009 kåret som årets spiller i klubben af fansene.

I 2011-12 sæsonen indgik Marchisio i en midtbanetrio sammen med Andrea Pirlo og Arturo Vidal, som blev givet kælenavnet M-V-P. Sæsonen kulminerede med, at Juventus vandt deres første mesterskab i ni år, og det første i Marchisios karriere.

Marchisio var i 2014-15 sæsonen del af, at Juventus nåede til Champions League-finalen, hvor de dog tabte til FC Barcelona. Han blev kåret som del af tuneringens hold for sine præstationer i tuneringen.

I 2016-17 sæsonen vandt Juventus det italienske mesterskab for sjette sæson i streg som den første klub nogensinde. Marchisio, sammen med Gianluigi Buffon, Andrea Barzagli, Giorgio Chiellini, Stephan Lichtsteiner og Leonardo Bonucci havde været med til alle seks titler som de eneste spillere.

Marchisio døjede med gentagende skadesproblemer i 2017-18 sæsonen, og i august 2018, efter 25 år og 389 førsteholdskampe for klubben, så blev Marchisio og Juventus enige om at ophæve hans kontrakt.

Zenit Skt. Petersborg 
Marchisio skiftede i september 2018 til russiske Zenit Skt. Petersborg. Han spillede en enkelt sæson for klubben, med begrænset spilletid på grund af skadesproblemer.

I oktober 2019 annoncerede Marchisio, at han indstillede spillerkarrieren.

Landsholdskarriere

Ungdomslandshold 
Marchisio har repræsenteret Italien på U/21-niveau.

Seniorlandshold 
Marchisio debuterede for Italiens landshold den 12. august 2009. Han var del af Italiens trupper til flere internationale tuneringer.

Titler 
Juventus
 Serie A (7): (2011-12, 2012-13, 2013-14, 2014-15, 2015-16, 2016-17, 2017-18)
 Serie B (1): 1 (2006-07)
 Supercoppa Italiana (3): 3 (2012, 2013, 2015)
 Coppa Italia (4): (2014-15, 2015-16, 2016-17, 2017-18)

Zenit Skt. Petersborg

 Ruslands Premier League: 1 (2018-19)

Individuelle

 U/21 Europamesterskabet Tuneringens hold (1): (2009)
 UEFA Champions League Sæsonens hold (1): (2014-15)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 Spillerprofil i Juventus

Personer fra Torino
Fodboldspillere fra Italien
Fodboldlandsholdsspillere fra Italien
Fodboldspillere fra Juventus F.C.
Fodboldspillere fra Empoli F.C.
Fodboldspillere fra Zenit Skt. Petersborg
Olympiske fodboldspillere fra Italien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2010
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2012
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2014
FK Qarabag Agdam

FK Qarabag Agdam er en fodboldklub oprindelig hjemmehørende i den aserbajdsjanske by Agdam og medstifter af den aserbajdsjanske liga og sammen med PFC Neftci Baku de eneste hold der har spillede samtlige sæsoner i ligaen. I 1993 under Nagorno-Karabakh-krigen blev Agdam bombet af armenske styrker og klubben flyttede sine kampe til nabobyen Quzanli og senere til Baku. Klubben har hjemmebane på Azersun Arena, men spiller sine europæiske kampe på Tofiq Bəhramov Stadion.

Titler 
 Aserbajdsjanske mesterskaber (10): 1993, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 og 2023
 Aserbajdsjanske pokalturnering (7): 1993, 2006, 2009, 2015, 2016, 2017 og 2022

Historiske slutplaceringer

Nuværende spillerstup 
(Opdateret 29. januar 2023.)

Europæisk deltagelse 
Qarabag FK har 14 gange kvalificerede sig til europæiske turneringer, første gang i 1996-97, hvor de deltog i UEFA Pokalvindernes Turnering. Tre gange har klubben kvalificerede sig til gruppespillet i Europa League, 2014-15, 2015-16 og 2016-17, kvalifikationen er i samtlige sæsoner sket via play-off til UEFA Champions League hvor klubben blev slået ud i 3. kvalifikationsrunde, og derefter spillede sig videre via play-off-runden. Klubben har mødt FC København to gange, senest i UEFA Champions League 2017-18 hvor holdt gik videre til gruppespillet.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Officiel website 
 Qarabağ FK  på Soccerway

Fodboldklubber i Aserbajdsjan
Etableret i 1951
ASUS WebStorage

ASUS WebStorage er en online lagerservice, der giver brugeren mulighed for at tage online backup af data på dennes computer, og tilgå det via internettet. Servicen giver også mulighed for at synkronisere mapper mellem flere computere. Alt data som er lagt op på servicen kan deles med tredjepart, og der tilbydes i denne sammenhæng mulighed for at oprette et online billedegalleri. 

Der tilbydes 1 GB gratis lagerplads til alle brugere af ASUS WebStorage, og denne kan udvides til uendeligt lagerplads mod betaling.

E-post bilagdelingserstatninger
Internet-software til Linux
Internet-software til OS X
Internet-software til Windows
Tilly Fleischer

Ottilie "Tilly" Fleischer (født 2. oktober 1911 i Frankfurt am Main, død 14. juli 2005 i Schwarzwald) var en tysk atlet og håndboldspiller, som deltog i OL 1932 i Los Angeles og OL 1936 i Berlin.

Fleischer var en alsidig sportsudøver, der især dyrkede atletik, og hun tilhørte verdenstoppen fra slutningen af 1920'erne og frem til midten af 1930'erne i spydkast, diskoskast og kuglestød. Hun var tysk mester i 4×100-meterløb i 1931 og 1933 samt i spydkast i 1932 og 1936. Hun satte verdensrekord i kuglestød i 1929 med 12,40 m og igen i 1930 med 12,88 m. Hun vandt desuden to VM-sølvmedaljer samt EM-titler. Hun opnåede at ligge øverst på verdensranglisten i både kuglestød (i 1930) og i diskoskast (i 1929), mens hendes bedste placering i spydkast var nummer to (i 1929). Hendes bedste resultater var:
 Kuglestød: 12,88 m (1930)
 Diskoskast: 38,71 m (1935)
 Spydkast: 45,18 m (1936)

Ved OL 1932 stillede hun op i tre discipliner: Spydkast, kuglestød og 4×100-meterløb. I spydkast vandt hun bronze med et kast på 43,01 m efter vinderen, amerikaneren Babe Didrikson, der kastede 43,69 m, og en anden tysker, Ellen Braumüller, med 43,50 m. I kuglestød blev hun nummer fire, og det tyske 4×100-meter-hold blev nummer seks og sidst i denne konkurrence.

Ved legene i 1936 i Berlin stillede hun kun op i spydkast. Her førte polakken Maria Kwaśniewska efter første runde med et kast på 41,80 m, men Fleischer kastede i anden runde 44,69 m og lagde sig dermed i spidsen. Hendes landsmand, Lies Krüger, kastede i tredje runde 43,29 m. I femte runde forbedrede Fleischer sit resultat til 45,18 m (hende længste kast nogensinde), og da ingen andre klarede sig bedre, fik Fleischer guldet foran Krüger, mens Kwaśniewska med sit kast fra første runde vandt bronze. Fleischers guldmedalje var den første tyske ved disse lege, og hun blev for sin præstation inviteret til Hitlers private boks. IOC krævede derpå, at guldvinderne ved legene kun skulle hædres af komiteen, så Fleischer blev den eneste, der opnåede denne ære. Efter legene modtog hun en bil af bystyret i Frankfurt for sin guldmedalje.

Efter at være stoppet med atletikken på eliteplan koncentrerede Fleischer sig om håndboldspillet, og hun opnåede at blive tysk mester med sin klub, Eintracht Frankfurt, i 1943. Hun vedblev at være medlem af klubbens atletikafdeling, hvilket hun var i omkring firs år.

Efter anden verdenskrig blev hun bestyrer af to lædervarebutikker.

OL-medaljer 
 1936  Berlin –  Guld i spydkast
 1932  Los Angeles –  Bronze i spydkast

Referencer

Eksterne henvisninger 

Spydkastere fra Tyskland
Personer fra Frankfurt am Main
Diskoskastere fra Tyskland
Kuglestødere fra Tyskland
Sprintere fra Tyskland
Håndboldspillere fra Tyskland
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 1932
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 1936
Olympiske bronzemedaljevindere fra Tyskland
Olympiske mestre fra Tyskland
Mangfoldighed

Mangfoldighed kan handle om flere ting:

 Mangfoldighed (matematik) – topologisk rum 
 Diversitet – betyder mangfoldighed, ord bruges især indenfor biologi og økologi
 Biodiversitet – variationen i den levende natur