kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nyhavn

Nyhavn er et havnekvarter i København, som er et af byens mest besøgte turistmål. Havnen blev udgravet fra 1671 til 1673 af danske soldater og af svenske krigsfanger fra den Anden Karl Gustav-krig som et alternativ til den eksisterende havn. "Nyhavnskanalen" blev indviet af Christian 5. i 1670'erne, men i dag hedder det bare Nyhavn. Seværdige er de over 300 år gamle huse. Det ældste hus er Nyhavn nr. 9 fra 1681. I dag er Nyhavn dækket med fortovscafeer og restauranter, især på den nordøstlige side, solsiden.

I mange år var Nyhavn blandt byens mere skumle kvarterer med sømandsværtshuse og dertil hørende glædespiger. Men i 1980'erne blev området gennemgribende renoveret, og Nyhavn huser i dag en række pænere restauranter, cafeer og barer. Blandt de mest kendte er Nyhavn 17 og Cap Horn.

Digteren H.C. Andersen boede i tre af husene i løbet af tyve år. I 1834 boede han i nr. 20, fra 1848 til 1865 i nr. 67 og fra 1871 og frem til sin død i 1875 i nr. 18.

Nyhavnsbroen mellem Holbergsgade og Toldbodgade blev oprindeligt anlagt i 1874-1875 men blev erstattet af den nuværende klapbro i 1911-1912. Broen deler Nyhavn i en indre del, hvor der nu ligger veteranskibe, og en ydre del.

Mindeankeret for enden af Nyhavn blev opsat i 1951 til minde om de danske søfolk, der omkom under Anden Verdenskrig.

Tæt ved Nyhavn ligger Inderhavnsbroen.

Se også 
 71 Nyhavn Hotel

Referencer

Eksterne henvisninger 

 360° VR panorama av Nyhavn

Københavnske seværdigheder
Gader i Indre By (København)
Poul Ruders

Poul Ruders (født 27. marts 1949 i Ringsted) er en dansk komponist.

Poul Ruders er uddannet organist, men som komponist hovedsageligt selvlært. Han har opnået stor berømmelse i udlandet, ikke mindst for sine orkesterværker. Operaen Tjenerindens fortælling blev en stor succes både i Danmark og i udlandet.
Hans opera Proces Kafka havde premiere i marts 2005 i Operaen og Dancer in the Dark, bygget på filmen med samme navn, i 2010.

Poul Ruders har komponeret fem symfonier. Den fjerde symfoni An organ symphony (Dansk: En orgelsymfoni), med en fremtrædende stemme for orgel, er et internationalt bestillingsværk bestilt af Dallas Symphony Orchestra i samarbejde med Odense Symfoniorkester og City of Birmingham Symphony Orchestra. Verdenspremieren fandt sted i Dallas, Texas, den 20. januar 2011

Kendte værker 
 Opera
 Tjenerindens fortælling (The Handmaid's Tale)
 Proces Kafka
 Dancer in the Dark
 Orkester
 Concerto in Pieces
 Fem symfonier
 1989: Symfoni nr. 1 ("Himmelhoch jauchzend - zum Tode betrübt")
 1996: Symfoni nr. 2 ("Symphony and Transformation")
 2006: Symfoni nr. 3 ("Dream Catcher")
 2008: Symfoni nr. 4 ("An organ symphony")
 2013: Symfoni nr. 5 ("Ring of Fire")

Hædersbevisninger 
 2010: Ridderkorset af 1. grad af Dannebrogordenen

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 Biografi, værkliste m.m. hos forlaget Edition Wilhelm Hansen 
 Per Erland Rasmussen, 'Acoustical Canvases – the Music of Poul Ruders' (2007), DMT Publishing 

Komponister fra Danmark
Operakomponister fra Danmark
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Kunstnere på finansloven
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Klassiske komponister fra det 21. århundrede
Personer i Kraks Blå Bog
Ris-slægten

Ris-slægten (Oryza) er en slægt af græsser med ca. 25 enårige eller flerårige arter, som er udbredt i de tropiske og subtropiske dele af Asien og Afrika. Det er høje planter, som findes i fugtige eller våde områder.

De har græssernes typiske, trævlede rodsystem, cylindriske stængler med "knæ", linjeformede blade med parallelle ribber og lange, stængelomfattende bladskeder samt småaks, der tilsammen danner store toppe.

Én enkelt af arterne, Ris, giver ca. 20 % af det globale kornudbytte, og den er en af de vigtige, klassiske kornarter. Her beskrives kun denne ene art.

 Ris (Oryza sativa)

 Oryza alta
 Oryza australiensis
 Oryza barthii
 Oryza brachyantha
 Oryza eichingeri
 Oryza glaberrima
 Oryza glumaepatula
 Oryza grandiglumis
 Oryza latifolia
 Oryza longiglumis
 Oryza longistaminata
 Oryza malampuzhaensis
 Oryza meridionalis
 Oryza meyeriana
 Oryza minuta
 Oryza neocaledonica
 Oryza nivara
 Oryza officinalis
 Oryza punctata
 Oryza rhizomatis
 Oryza ridleyi
 Oryza rufipogon
 Oryza schlechteri
 Oryza schweinfurthiana
Den store tid - Aftenlandet

Den store tid – Aftenlandet er en roman fra 2004, skrevet af den danske forfatter Michael Larsen.

Handling 
I vinteren 1878 rystes København af et brutalt pigemord, da en ung kvinde findes halshugget i søanlægget bag Lucie Mølle.

Næsten samtidig overrasker den unge student fra latinskolen i Frederiksborg, Lars Mikkelsen, sin far og hjemmets tjenestepige i huggehuset på en gård i Nordsjælland.

Lars bryder med hjemmet, den tyranniske far og den kærlighedsløse opvækst. Han drager til København for at forfølge sine drømme om at slå igennem som forfatter. Men det er ikke så let. Lars bliver en brik i et net af intriger, svig og maskespil i magtens København. Med fatale konsekvenser – også for kærligheden.

Romaner fra Danmark
Litteratur i 2004
Michael Larsen

Michael Larsen (født 28. november 1961 i Værløse) er en dansk forfatter, journalist, naturfotograf, foredragsholder, debattør og akvarelkunstner. Han har også skrevet filmmanuskripter, bl.a. til Operation Cobra.

Michael Larsen bor sammen med Gro Madsen, sammen har de døtrene Merle og Maika. Siden 2006 har familien boet på Ærø. Siden er familien flyttet til Rågeleje, hvor den har været bosiddende siden 2020.

Bibliografi 
 1992: Med livet i hælene (debut)
 1994: Uden sikker viden
 1997: Slangen i Sydney
 2000: Femte sol brænder
 2004: Den store tid - Aftenlandet
 2007: Ærø i tanke og streg
 2008: Den store tid - Stormen
 2009: Ærø i tanke og streg II
 2014: Ærøs natur
 2015: Mordet på øen
 2017: Dødens kode
 2020 Den der falder
 2022 Rågelejes natur

Eksterne henvisninger 
 Michael Larsens blog
 Litteratursiden.dk
 www.denstoredanske.dk
 www.forfatterviden.dk 
 

Thrillerforfattere fra Danmark
Personer fra Værløse
Manuskriptforfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Ib Nørholm

Ib Nørholm (født 24. januar 1931 i Søborg, død 10. juni 2019) var en dansk komponist og organist.

Elev af bl.a. Vagn Holmboe. Diplom- og organisteksamen fra Det Kongelige Danske Musikkonservatorium i 1954-55. Fra 1980 professor i komposition samme sted. I en årrække musikkritiker ved flere dagblade, bl.a. Information. 
Ib Nørholm har bl.a. komponeret tv-operaen Invitation til Skafottet (1967) og operaerne Den unge park (1970), Orfeus-forvandlinger (1971), Havemuren (1977) samt Sandhedens hævn (1986).

Nørholm kastede sig tidligt over musikken og komponerede allerede sin første kammeropera 'Sneglen og Rosenhækken' som teenager. På konservatoriet i København blev hans kompositoriske evner tilrettet af lærere såsom Vagn Holmboe og fra 1961 underviste han selv på konservatoriet, hvor han senere også blev professor.
 
Frem til '59 var Nørholms kompositioner domineret af den lyriske nordiske tone, man også finder hos Carl Nielsen Mødet med den nye europæiske avantgardebevægelse i Rom i 1959 medførte et totalt skift i hans musikstil. Inspireret af Boulez' og Stockhausens serialisme begyndte han en ny strengt gennemorganiseret skrivemåde, der førte til det første danske serielle værk: klavertrioen opus 22.

Operaen 'Invitation til skafottet' (1965) blev bestilt af DR. Operaen var startskuddet til en mere pluralistisk tilgang, hvis idegrundlag var, at alle musikalske dogmer var til diskussion og alt musikalsk materiale var brugbart. På den måde kunne flere musikalske 'sprog' sammenkobles i et hele – ofte med skærende kontraster.

Nørholm gjorde sig mest gældende som symfoniker. Hans 55 min. lange 2. symfoni 'Isola bella', bestilt af DR Radiosymfoniorkesteret, var et forsøg på at skabe en samlet musikverden. Andre af hans symfonier har en programagtig karakter såsom den 4. symfoni 'Modskabelsen', der handler om frembringelsen af menneskelige viden. Senest er Symfoni nr.13 kommet til (2013).

I sine sene år øgede Nørholm fokusset på samspillet mellem individ og gruppe, men bibeholdt sit tvist af det uventede.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Værkliste m.m. hos forlaget Edition Wilhelm Hansen .
 Ib Nørholm på DRs musikleksikon

Fra DR's Musikleksikon
Komponister fra Danmark
Operakomponister fra Danmark
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Kunstnere på finansloven (afdøde)
Personer fra Gladsaxe
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kristian Dahlgård Larsen

Kristian Dahlgård Larsen (født 5. januar 1958) er en dansk maler og billedhugger.
Deltog i 1982 på den skelsættende generationsudstilling Kniven på hovedet på Tranegården i Gentofte.

Kunstnere fra Danmark
Steen Krarup

Steen Thure Krarup (født 28. april 1943) er en dansk maler, grafiker og installationskunstner. Han deltog i 1982 på den skelsættende generationsudstilling Kniven på hovedet på Tranegården i Gentofte.

Se også 
Krarup (slægt)

Ekstern henvisning 
 

Malere fra Danmark
Steen
CAM-plante

CAM er en forkortelse for det engelske Crassulacean Acid Metabolism (= "Stenurt-familiens syrestofskifte"). Mange sukkulenter har udviklet en biokemisk strategi, der tillader dem at nøjes med at holde spalteåbningerne åbne om natten, mens de alligevel kan gennemføre normal fotosyntese i dagtimerne. Metoden er udbredt langt ud over Stenurt-familien, og den er fundet hos mindst 26 forskellige dækfrøede familier og tilmed hos nogle bregner. Ananas-planten og Agave er nogle af de mere kendte CAM-planter.

CAM-planter findes normalt på steder, hvor vand er besværligt at skaffe. Det kan være i tørre eller delvis tørre egne, eller det kan være i saltsumpe. Desuden bruges metoden af nogle epifytiske orkideer, der må nøjes med det vand, de kan hente ud af luften i form af dug. CAM skåner planterne for det vandtab, der vil opstå, når spalteåbningerne holdes åbne om dagen, men mangelen af fordampning medfører, at planterne ikke bliver tilstrækkeligt afkølet. CAM-planter må med andre ord tåle betydeligt højere temperaturer i cellerne end dem, andre planter kan leve med.

CAM-planterne åbner spalteåbningerne om natten, så de kan optage CO2, som derefter bliver oplagret i form af æblesyre. Den opsamles i bladcellernes vakuoler, sådan at deres osmotiske koncentration øges. Det gør det i næste omgang lettere at opsuge og oplagre vand i de tykke blade. I dagtimerne flyttes æblesyren ud af vakuolerne og nedbrydes, sådan at den bundne CO2 frigøres igen. Ved hjælp af lyset bliver det omdannet til glukose i den helt normale fotosyntese.

Se også 
 C4-plante
 C3-plante

Plantetyper
 
Fotosyntese
Botanik
Abscisinsyre

Abscisinsyre (forkortet: ABA) er kemisk set et sesquiterpen, der fungerer som et plantehormon, der styrer planternes vandhusholdning. Stoffet dannes i planten ud fra mevalonsyre i cellens cytoplasma, og der opstår især meget af det, når planten er i vandstress.

ABA spiller en central rolle i kontrollen med læbecellernes åbningsgrad. Det styrer transporten af stoffer fra bladet til nydannede frø og også dannelsen af protein i frø. Endelig kan stoffet fremkalde og befordre dvale hos frø og knopper.

Botanik
Hjultræ-familien

Hjultræ-familien (Trochodendraceae) er stedsegrønne træer, som kan kendes på deres dybt indskårne, håndnervede blade.

 Tetracentron
 Hjultræ-slægten (Trochodendron)

Familien er oprettet ved sammenlægning af to ældre, monotypiske familier: Tetracentraceae og Trochodendraceae.

Plantefamilier
Organist

En organist er en musiker, der spiller orgelmusik på orgel. Organisten er ofte tilknyttet en kirke og tillige dirigent for kirkens kor. En organist der primært spiller ved koncerter (uden nødvendigvis at være tilknyttet en kirke) kaldes en koncertorganist.

Kan også være en musiker der spiller på hammondorgel eller lignende i jazz , rock, funk eller lignende musikgenrer, eller på et stueorgel til hjemmebrug.
  
Af kendte organister kan bl.a. nævnes i klassisk musik:
 Johann Sebastian Bach
 Dietrich Buxtehude
 César Franck
 Franz Liszt
 Felix Mendelssohn Bartholdy
 Olivier Messiaen

I rytmisk musik :
 Milt Buckner
 Jimmy Smith
 Larry Young
 Joey DeFrancesco
 Alan Hawkshaw

 
Stillingsbetegnelser
Orgelmusik
Hjultræ-ordenen

Hjultræ-ordenen (Trochodendrales) er udbredt i Sydøstasien. Det er stedsegrønne træer med tandede, læderagtige blade. Blomsterne er regelmæssige, og frugterne er samlet i endestillede stande. Ordenen har kun én familie, den nedennævnte.

 Hjultræ-familien (Trochodendraceae)

Planteordener
Bamse

Bamse kan henvise til flere artikler:
 Bamse (legetøj) – et bjørnelignende tøjdyr
 Bamse (børne-tv) – hovedpersonen i Bamses Billedbog (der også kaldes Bamse og Kylling)
 Bamse (musiker) – den danske sanger Flemming Bamse Jørgensen (1947-2011)
 Bamse (tegneserie) – svensk tegneserie
 Skibshunden Bamse (1937-1944) − en maskot for den norske marine i Storbritannien under 2. verdenskrig
 Bamse (film fra 1968) − en svensk film fra 1968 af Arne Mattsson
 Bamse (film fra 2022) – en dansk film fra 2022 af Henrik Ruben Genz om musikeren Flemming Bamse Jørgensen
 Bamse (tidsskrift) − et svensk komiktidsskrift startet i 1973

Se også 
 Teddybjørn
Eyes Wide Shut

Eyes Wide Shut er en britisk-amerikansk film fra 1999. Filmen er instrueret af Stanley Kubrick og har Tom Cruise og Nicole Kidman, som på tidspunktet for optagelserne var gift, i hovedrollerne. Filmen tog mere end et år at optage og var Stanley Kubricks sidste, han døde 4 dage efter han havde afleveret den færdigklippede film. Filmen er baseret på bogen Traumnovelle af Arthur Schnitzler.

Handling 

Filmen handler om overklasseægteparret Bill Harford (Tom Cruise) og Alice Harford (Nicole Kidman). Efter at have været til en fest, hvor de begge to har flirtet ret kraftigt med andre, kommer de op at skændes og det får Alice til at indrømme, at hun har overvejet at have en affære. Det får Bill til at rende ud i natten hvor han oplever flere bizarre ting og ender til et kæmpe sexorgie.

Fortolkning 
Dele af handlingen ses ofte som noget, der foregår inde i hovedet på Bill Harford i stedet for at være almindeligt drama. En ting der taler for det er, at i bogen fortæller konen, at hun første gang begyndte at fantasere om at være ham utro i Danmark. Senere er det kodeord Bill skal bruge for at komme ind til orgiet "Danmark". Dette kunne indikere, at rejsen er en drøm i stedet for virkelighed. I filmen er kodeordet ændret til "fidelio", som hentyder til ægteskabeligt troskab og også er navnet på en opera af Beethoven med netop det emne.

Eksterne henvisninger 

 

Amerikanske film fra 1999
Dramafilm fra USA
Dramafilm fra Storbritannien
Engelsksprogede film
Film baseret på bøger
Film instrueret af Stanley Kubrick
Erotiske thrillere
Spritduplikator

En spritduplikator er form for duplikator, der var meget udbredt før kopimaskiner blev almindelige.

Spritduplikatoren blev opfundet i 1923 af Wilhelm Ritzerfeld. Den benyttede sig af en tolags stencil, hvor det nederste lag bestod af en slags kraftigt kalkerpapir, der havde den farvede side vendt mod det øverste glittede papir. Når der blev skrevet på det øverste lag papir – med skrivemaskine eller i hånden – blev der derfor afsat et spejlbillede på bagsiden af papiret. Når man skulle duplikere blev kalkerpapiret fjernet og papiret med aftrykket anbragt på spritduplikatorens tromle med den spejlvendte tekst øverst. Når stencilen herefter blev presset mod spritvædet papir overførtes sværten fra stencilen til det spritvædede papir og man fik en kopi.

Metoden kunne producere op til 100 eksemplarer, før kopierne blev ulæselige. På grund af de lave omkostninger var den velegnet til publikationer med små oplag som blade for mindre foreninger og akademiske grå publikationer.

Referencer 

Duplikatorer
Grå publikation

En grå publikation (også grå litteratur eller semipublikation) er en akademisk/videnskabelig publikation, der ikke er udgivet via forlag eller i et tidsskrift og som oftest ikke kan erhverves via boghandlere. Det drejer sig typisk om arbejdspapirer, rapporter eller afhandlinger, der ikke er færdiggjort til egentlig offentliggørelse. Mangfoldiggørelsen skete ofte tidligere ved hektografering eller duplikering – mimeografering eller spritduplikering – men foregår nu som oftest via fotokopiering.

Grå publikationer er ikke altid forsynet med bibliografiske oplysninger som trykkested og årstal og ISBN mangler altid. De omgår også ofte afleveringspligten og kan dermed være svære at opspore senere. Således er der tilsyneladende ikke noget dansk bibliotek, der har et eksemplar af professor Kristian Erslevs hektograferede skrift Nogle Grundsætninger for historisk Kildekritik fra 1887, mens versionerne fra 1888 og 1889 kan findes.

Litteratur
Publikationer
Biblioteks- og informationsvidenskab
Toftir

Toftir er en bygd på Færøerne beliggende i den sydlige ende af Eysturoy, på østsiden af Skálafjørðurs munding, hvor den er én af en række bygder, som efterhånden danner en bebyggelse over en strækning på 10 km. Byen har et befolkningstal på omkring 787 (2015) og hører fra 1967 til Nes kommuna sammen med Nes og Saltnes. Fra Toftir er der gode busforbindelser til det øvrige Eysturoy.

Toftir har en stor fiskerihavn, og der ligger en stor filetfabrik i byen. I nærheden af Toftir ligger 0,5 km² store sø Toftavatn, hvor man kan vandre og observere mange fugle.

Toftir er blandt de førende bygder, når det gælder sport, og har det ene af kun to stadioner, hvor der spilles landskampe i fodbold. Anlægget, der hedder Á Svangaskardi, er hugget ned i fjeldet oven for byen. Den lokale fodboldklub hedder B68, mens svømmeforeningen hedder FLOT.

Kirken 
Fríðrikskirkjan er en moderne kirkebygning beliggende mellem Nes og Toftir. Grundstenen blev lagt 7. oktober 1993, og den færdige bygning indviedes 27. november 1994. Den er opkaldt efter den færøske provst Fríðrikur Petersen, som virkede i sognet fra 1900 til 1917. Den nye kirke erstatter den gamle kirke i Nes fra 1843.

Historie 
Lokalmuseet for Nes Kommune i Nes består af fire huse, fra det 19. århundrede, som er: Den gamle præstegård fra 1863, en gård fra 1845, et fiskerhus fra 1875 og et hus fra 1876.

Toftir har en historie som går tilbage til landnamstiden, men er første gang nævnt skriftligt i 1584. Stedets navn før Den sorte død i 1349 skal have været Hella, som betyder «hældning». Ifølge lokale sagn overlevede kun en kvinde Den sorte død, og bygden blev liggende i ruiner, deraf navnet Toftir som betyder «tofter».

Personer fra Toftir 
 Hans Jacob Højgaard (1904-1992) var en færøsk komponist og korleder. Han komponerede en lang række melodier til færøske sange og salmer.
 Jógvan I. Olsen (1930-) er en tidligere færøsk skibsreder og politiker (SB). Han var Lagtingets formand fra juli til september 1994 og 1995–1998.
 Johan Martin Fredrik Poulsen (1890-1980) var en færøsk lærer og politiker (SB).

Galleri 

Fra venstre: Toftir i retning mod Nes - Friðrikskirkjan Toftir - Udsigt mod Runavík fra Toftir - Fjorden Skálafjørður.

Se også 
 Kommuner på Færøerne
 Byer på Færøerne efter indbyggere
 Færøernes fodboldlandshold
 Markatal

Eksterne henvisninger 
 Nes Kommuna 
 Friðrikskirkjan Toftir 
 Nes museum 
 B68

Referencer 

Byer på Færøerne
Eysturoy
FLOT

FLOT er en svømmeklub i bygden Toftir (Færøerne). Klubben blev startet í 1984, og efter at have været nedlagt genstartet i 1992. Siden da har klubben været aktiv og har i dag (2005) omkring 80 aktive medlemmer. Træningen foregår i svømmehallen i skolen i bygden. Svømmebassinet er 16,67 m langt.

Sportsklubber fra Færøerne
Brøndbyvester Kirke

Brøndbyvester Kirke er bygget i slutningen af 1100-tallet. Den oprindelige del af kirken er opført af kridtsten. Muligvis har der tidligere ligget en trækirke på stedet. I 1400-tallet blev kirken udvidet, og i begyndelsen af 1500-tallet blev der tilføjet et tårn.

Grundtvig blev viet i kirken i 1851 af sin gode ven, den lokale præst, Gunni Busck.

Sognepræster i Brøndbyvester Sogn siden 1558 
 1558-92: Christopher Bentsøn (ca. 1532 – 1592 i Brøndbyvester).
 1592-1622: Jacob Hansen Falsløv (ca. 1556 – 20. september 1622).
 1622-29: Anders Jacobsen Gimlinge (???? – 7. april 1629 i Brøndbyvester).
 1629-52: Hans Madsen Birkop (???? – 8. september 1652).
 1653-58: Niels Christiansen Faxe (???? – 9. november 1658).
 1658-61: Peder Mikkelsen Scielderup/Greve (ca. 1625 – 30. oktober 1661).
 1661-80: Peder Skou Jespersen (1626/27 – 11. september 1680).
 1680-90: Hermand Mortensen Lipper (28. januar 1624 – 5. marts 1690).
 1690-91: Jacob Lauritzøn/Larsen (2. april 1659 – 20. april 1691).
 1691-1721: Peder Jørgensen Næstved/Kirchberg (4. september 1648 i Næstved – 5. september 1721).
 1721-58: Jens Jeppesen Colding (16. december 1683 – 30. juni 1758 i Brøndbyvester).
 1758-72: Johannes Iver Jensen Colding (11. februar 1727 i Brøndbyvester – 11. august 1772).
 1772-96: Henrich Becher (1730 i Nykøbing Falster – 14. oktober 1796).
 1796-1820: Eiler Hammond (2. februar 1758 i Gørlev Sogn – 28. juli 1822).
 1820-44: Jørgen Christian Svitzer (19. november 1765 i Asnæs Sogn – 7. juli 1844 i København).
 1844-69: Gunni Busck (11. maj 1798 i København – 28. marts 1869).
 1869-71: Ditlev Gothard Monrad (24. november 1811 i København – 28. marts 1887 i Nykøbing Falster).

Galleri

Eksterne kilder og henvisninger 

 Brøndbyvester Kirke hos KortTilKirken.dk
 Folder om Brøndbyvester Kirke

Kirker i Brøndby Kommune
Kirker i Helsingør Stift
Kirker i Københavns Amt
Vester Kirke
Duplikator

En duplikator, også kaldet en sværteduplikator, var en maskine til mangfoldiggørelse af tekst, der i lighed med spritduplikatoren var meget anvendt før kopimaskiner blev almindelige (op til slutningen af 1980'erne). Thomas Edison tegnede patent på teknikken bag duplikatoren, men den fik først sin endelige udformning af Albert Blake Dick, der satte The Edison Mimeograph i produktion i 1887. Ordet mimeograf ses i få tilfælde brugt på dansk.

Systemet var baseret på stencils af voksbelagt silkepapir. Når en sådan stencil blev anbragt i en skrivemaskine og skrevet på, fjernede anslaget voksen fra papiret. Herefter blev  stencilen anbragt på en tromle fyldt med oliebaseret sværte. Når tromlen blev drejet kunne sværten trænge gennem stencilen på de steder, hvor voksen var fjernet, og afsættes på et blankt stykke papir, der blev ført frem mellem tromlen og en presserulle. Fejl på stencilen kunne reddes med en særlig voksblanding, der gendannede vokslaget. Foruden maskinskreven tekst var det muligt at inkludere enkle stregtegninger som man med et specielt tegneredskab ridsede i stencilen. En duplikeret tekst kaldes også  stencileret på grund af stencilens centrale rolle i processen.

Duplikatorer fandtes i hånddrevne udgaver med håndsving og elektrisk drevne udgaver. De sidste havde også et håndtag, der brugtes ved montering af stencilen og ved prøvetryk.

En fladeduplikator fungerede på principielt på samme måde, men her blev stencilen anbragt i en ramme og trykket blev leveret ved at en gummirulle med hånden blev kørt hen over papir og stencil.

Svagheden ved duplikatoren var, at det var let at få sværte på sig, når man betjente maskinen, og typerne på skrivemaskinen kunne blive fedtet til i voks og dermed give utydelige aftryk på stencilen. 

En særlig type stencils kunne "brændes" i en stencilbrænder ud fra en sort-hvid original. Originalen og elektrostencilen blev placeret ved siden af hinanden på en tromle. Tromlen blev roteret af en motor og en fotocelle aftastede originalen i en spirallinje, idet tromlen langsomt bevægede sig sidelæns. Signalet fra fotocellen styrede en gnist fra en stift, der brændte hul i dæklaget på stencilen svarende til de sorte områder på originalen. Dette gjorde mere komplicerede tryk mulige, idet man kunne benytte monterede stregtegninger og gnidebogstaver som f.eks. Letraset. Tætheden af spirallinjerne kunne ofte varieres til større eller mindre finhed. På den måde kunne man præstere nogenlunde anstændige tryksager. Stiften skulle fra tid til anden skiftes. 

Hvis en stencil indeholdt et meget mørkt billede, skulle dette helst placeres nederst (man vendte evt. originalen på hovedet), da papiret ellers let klæbede fast til stencilen og kørte med rundt.