kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alberto Zozaya

Alberto Maximo Zozaya (født 13. april 1908, død 17. februar 1981) var en argentinsk fodboldspiller (angriber) og -træner.

Han spillede som aktiv for Estudiantes, med korte ophold hos Racing Club og uruguayanske Bella Vista. I 1931 blev han topscorer i den argentinske liga.

Zozaya spillede også ni kampe og scorede otte mål for Argentinas landshold. Han hjalp med flere scoringer holdet til at vinde det sydamerikanske mesterskab i 1937.

Efter sit karrierestop var Zozaya desuden træner, både for sin gamle klub Estudiantes, og for portugisiske SL Benfica.

Titler 
Sydamerika-Mesterskabet (Copa América)
 1937 med Argentina

Referencer 

Fodboldspillere fra Argentina
Fodboldspillere fra Estudiantes de La Plata
Fodboldspillere fra Racing Club de Avellaneda
Fodboldtrænere fra Argentina
Royal Arctic Line

Royal Arctic Line A/S er et rederi med enekoncession til al søtransport af gods til og fra Grønland og mellem de grønlandske byer og bygder. Rederiet er således en livsnerve for det grønlandske samfund.

Royal Arctic Line A/S driver 13 havne i Grønland, og har en filial i Aalborg. Al koncessioneret søfragt til og fra Grønland går via Aalborg, eller via Reykjavik hvad angår gods fra Island, USA og Canada.

Rederiet ejer i dag 12 skibe, hvoraf ét sejler i fast linjefart mellem Grønland, Island, Færøerne og Skandinavien sammen med to islandske søsterskibe under Royal Arctic Lines VSA-sejlads med Eimskip. Nogle af de større skibe sejler som feedere fra Nuuk – der har atlantanløb hver uge - til de større byer i Syd- og Nordgrønland, mens en række mindre skibe forsyner bygderne. Disse bygdeskibe dækker alle yderdistrikter i Grønland. Det er rederiets hovedopgave at forsyne hver en by og bygd i Grønland. Derudover har Royal Arctic Line A/S en datterselskab Arctic Umiaq Line A/S som driver 1 passagerskib Sarfaq Ittuk.

I Danmark er koncernen repræsenteret ved Royal Arctic Line Danmark A/S. Her bookes og koordineres mere end 85.000 forsendelser om året. Samtidig driver Royal Arctic Line Danmark også stevedoring i filialen i Aalborg, og står dermed for den praktiske håndtering af gods der skal til eller fra Grønland, gennem Aalborg.

Royal Arctic Line A/S har cirka 850 medarbejdere tilsammen i Grønland og Danmark.

Royal Arctic Line A/S var tidligere en del af Den Kongelige Grønlandske Handel (KGH) som begyndte besejlingen af Grønland i 1774. Siden 1993 har selskabet haft sit nuværende navn. Selskabet er 100 % ejet af det Grønlandske Selvstyre.

Havne 

Havnen er i Danmark Aarhus Havn, mens de 13 havne på Grønland er:
 Aasiaat (April–December)
 Ilulissat (April–December)
 Maniitsoq
 Nanortalik
 Narsaq
 Nuuk (Hjemhavn)
 Paamiut
 Qaqortoq
 Qasigiannguit (ultimo April–December)
 Sisimiut
 Tasiilaq (Juli–Oktober)
 Upernavik (Juni–November)
 Uummannaq (Juni–November)

Referencer 

http://www.ral.dk/ Rederiets hjemmeside

Rederier fra Danmark
Etableret i 1992
Virksomheder i Nuuk
Offentligt ejede virksomheder fra Grønland
Gunnar Knudsen (flertydig)

Gunnar Knudsen er navnet på flere personer:

 Gunnar Knudsen (1848-1928) – Norges statsminister
 Gunnar Knudsen (filolog) (1886-1952) – dansk filolog og topografisk forfatter
Vagttårnet

Vagttårnet – Forkynder af Jehovas Rige () er et blad som udgives af Jehovas Vidner gennem Vagttårnets Bibel- og Traktatselskab i Holbæk. Den danske udgave trykkes i England.

Fra og med 1. januar 2008 begyndte Vagttårnet at komme i to månedlige udgaver. Én til studiebrug for Vidnerne selv, og én til brug for offentligheden. Udgaven til studiebrug er ikke kun for Vidnerne selv. Alle interesserede kan modtage et eksemplar. Bladet bruges ved det ugentlige Vagttårnetstudie i menigheden, Jehovas Vidners vigtigste møde.

Bladet for offentligheden udkommer pr. på 414 sprog i et gennemsnitligt oplag på 93.281.789. Det er dermed det mest udbredte blad i verden. Udgaven til studiebrug har en gennemsnitlig oplag på 13.825.000. Bladet, som indeholder 16 sider, udkommer på dansk tre gange per år – også i en udgave med stor skrift. Det er også muligt at downloade EPUB, mp3- og pdf-filer med bladets indhold fra organisationens hjemmeside.

Vagttårnet siger om sit formål 
 "Vagttårnets formål er at ophøje Jehova Gud som universets suveræne Herre. Det holder et vågent øje med verdensbegivenhederne og sammenholder dem med Bibelens profetier".
 "Det trøster alle slags mennesker med den gode nyhed om at Guds rige snart vil fjerne dem der undertrykker deres medmennesker, og at dette rige vil gøre jorden til et paradis". 
 "Det tilskynder til at tro på Guds regerende Konge, Jesus Kristus, hvis udgydte blod åbner vejen, for at menneskene kan opnå evigt liv". 
 "Vagttårnet, udgivet af Jehovas Vidner siden 1879, er upolitisk og benytter Bibelen som autoritet."

Bladet udkom første gang på engelsk i juli 1879 under navnet Zion's Watch Tower and Herald of Christ's Presence  ('Zions Vagt-Taarn og Forkynder af Kristi Nærværelse'). Navnet blev ændret flere gange, før det i marts 1939 blev The Watchtower Announcing Jehovah’s Kingdom ('Vagttaarnet, Forkynder af Jehovas Rige'). Siden 1892 er bladet udkommet på engelsk to gange om måneden. Bladet er udkommet på dansk siden 1900.

Referencer

Eksterne henvisninger 
  
 Vagttårnet og Vågn op! 

Jehovas Vidner
Tidsskrifter fra Danmark
Etableret i 1879
Joachim Malling

Joachim Stoltze Malling (født 1. juli 1949) er en dansk forlægger og direktør.

Han læste klassisk filologi, men færdiggjorde aldrig studiet, da han blev ansat i Forlaget Rhodos 1968, i forlaget Fremad 1972, var medstifter af Mallings Forlag 1975, adm. direktør i Hans Reitzels Forlag 1984, adm. direktør i Munksgaard 1987, hvorefter han blev adm. direktør og koncerndirektør i Det Berlingske Officin, nu Berlingske Media fra 1999 indtil 2006.

Han har været aktiv inden for bogbranchen og beklædt flere tillidshverv, bl.a. i Den Danske Forlæggerforening, direktør i Gads Fond og GEC Gad A/S og formand for Gads Forlags bestyrelse. 

Siden sin afgang fra  Det Berlingske Officin i 2006, har han været i færd med at udarbejde en oversættelse af Cæsars Gallerkrigene fra latin til dansk.

Kilder og henvisninger 

Forlæggere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Kreditforeningen af jydske Landejendomsbesiddere

Kreditforeningen af jydske Landejendomsbesiddere (i Nørrejylland), også kaldet Jydsk Landkreditforening eller Den nørrejydske Kreditforening, var den ene af Danmarks to første kreditforeninger, stiftet 1. december 1851 i Viborg af Laurids Nørgaard Bregendahl, Mads Pagh Bruun, Torkild Christian Dahl og Frederik Vilhelm Schytte. Bregendahl blev bestyrelsesformand, hvilket han var til sin død.

Kreditforeningens første bygning blev rejst på Hjultorvet 1868 ved arkitekt Julius Tholle. I 1905-06 fik kreditforeningen en større bygning i Sct. Mathias Gade 1-3 tegnet af Hack Kampmann og Valdemar Schmidt.

Formand for repræsentantskabet i 1950: Proprietær M.C. Korsgaard, R. af Dbg., Dbm., Tøttrupgaard pr. Hørdum, Thy. Direktionen bestod i dette år af direktør, cand. jur. Ejner Wittrup og gårdejerne Esper Jepsen, Brøddinggaard pr. Jebjerg og Jens Dalsgaard, R. af Dbg., Roslev.

1. januar 1972 indgik kreditforeningen i den nydannede Jyllands Kreditforening, hvor de andre kreditforeninger, som indgik, var Kreditforeningen af Ejere af mindre Ejendomme på Landet i Jylland (Jydsk Husmandskreditforening), Aalborg og Jydsk Realkreditforening for almindelig realkredit, der dannedes 1. januar 1971 ved sammenslutning af: Sønderjyllands Kreditforening, Haderslev og Den vest- og sønderjydske Kreditforening, Ringkøbing, samt Jydsk Realkreditforening for særlig realkredit, der dannedes 1. januar 1971 ved sammenslutning af: Købstadshypotekforeningen, Århus, Landhypotekforeningen for Danmark, Århus og Aalborg Hypothekforening, Aalborg.

Jyllands Kreditforening opgik 1. april 1985 i Nykredit, som nu anvender ejendommen.

Litteratur 
 Kreditforeningen af jydske Landejendomsbesiddere 1851-1951. Festskrift i Anledning af Foreningens 100 Aars Jubilæum, Viborg 1951.

Kilder 
 Danmarks ældste forretninger 1100-1911, Kraks Forlag 1950
 Vedtægter for Foreningen Nykredit (PDF)

Eksterne henvisninger 

Danske virksomheder etableret i 1851
Ophørt i 1971
Realkreditinstitutter i Danmark
Virksomheder i Viborg
Hack Kampmann
Kopliks pletter

Kopliks pletter er små, ca. 1 mm brede saltkornsagtige hvide pletter med omgivende rødme, som ved mæslinger ofte kan ses på kindens eller læbernes inderside. Pletterne forsvinder inden udslættet bryder frem.

Symptomer
J.E. Bøgh

Johan Emilius Bøgh  (17. februar 1815 i Aarhus – 16. oktober 1893) var en dansk fotograf. 

J.E. Bøgh var søn af malermester Christian Bøgh. Han blev ligesom faderen udlært malermester, men under et besøg i København blev han interesseret i daguerreotypi. Han købte sig apparatur til daguerreotypi og nedsatte sig som daguerreotypist i Klostergade 32 i Aarhus. 

Bøgh fulgte med udviklingen inden for fotografi, og begyndte tidligt at fotografere på glasplader og herefter på papir. Blandt nogle af hans mere bemærkelsesværdige fotografier er portrætter af tyske soldater fra besættelsen af Aarhus under krigen i 1864.

Bøgh var i en kortere periode, fra 1859 til 1863, medlem af borgerrepræsentationen i Aarhus. 

Da Bøgh gik på pension i 1884, tilbød han sine gamle kunder portrætpladerne til deres fotografier, resten blev destrueret – en prisværdig handling, men kulturhistorisk et stort tab.

Referencer

Litteratur 
 Ib Gejl (redaktion): Århus – Byens borgere: 1165-2000, 2000, side 57-58
 Ole Degn og Vagn Dybdahl: Borgere i byens Råd, 1968, side 48

Kilder og ekstern henvisninger 
 Århus Leksikon – Bøgh, Johan Emilius (1815-1893)
 Bøghs fotografier
 Ole Hesagers database
 

Medlemmer af Aarhus Byråd
Fotografer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Aarhus
Håndværksmalere fra Danmark
Egbert af Wessex

Egbert (også skrevet Ecgbryht, Ecgberht og Ecgbert) (født ca. 770, død juli 839) var konge af Wessex fra 802 indtil sin død, og af Mercia fra 829 til 830. Han blev også regnet som bretwalda, angelsaksernes overherre. Han gjorde Wessex til det dominerende rige i England.

Hans slægtsforhold er noget uklare. I Den angelsaksiske krønike fortælles det under året 825, at han erobrede områder i øst som havde tilhørt hans slægt. Hans far hed Eahlmund, og identificeres i et sent tillæg til krøniken under 784 som Eahlmund af Kent, som også nævnes i et charter fra samme år. Men det er også muligt, at områderne, der er snak om, er nogen, han havde krav på efter Ine af Wessex, eftersom han skal have nedstammet fra Ines bror Ingeld.

Efter mordet på kong Cynewulf i 786 kan Egbert have krævet tronen, men Beorhtric, som var allieret med Offa af Mercia, tog den. I 789 blev Egbert tvunget i eksil hos frankerne af Beorhtric og Offa. Krøniken fortæller, at han var i eksil i tre år, men historikere er kommet frem til, at det er muligt, at denne periode varede hele tretten år, frem til Beorhtrics død i 802. Han skal have været under Karl den stores beskyttelse.

Beorhtrics rige var underlagt kongen af Mercia, først Offa og fra 796 Coenwulf. Egbert ønskede antagelig større uafhængighed, noget som prægede hans styre. Samme dag, som han fik tronen i 802, ledte Æthelmund, jarl af Hwicce, et raid ind i Wessex. Ælthelmunds styrker blev slået, og han blev selv dræbt af Weoxtan, jarl af Wiltshire, som også faldt i slaget.

I 815 hærgede Egbert de vestlige waliseres område, Dumnonia, som på dette tidspunkt ikke bestod af mere end nutidens Cornwall. Det er sandsynligt, at området blev indlemmet i Wessex i løbet af Egberts tid som konge. I 825 sejrede han over Beornwulf af Mercia i slaget ved Ellendun. Dette førte til at Kent, Surrey, Sussex og Essex underkastede sig. Østanglerne benyttede magtforskydningen til at gøre oprør mod Mercia, og dræbte Beornwulf kort tid efter. De anerkendte så Egbert som sin overherre, og fra omkring 829 regnes han som bretwalda.

Egbert ledte med held et felttog mod waliserne i 830. Samme år fik Mercia sin uafhængighed tilbage under Wiglaf. Det er usikkert om dette skete efter et oprør, eller om Egbert indsatte Wiglaf som lydkonge. I 836 blev Egbert slået af danerne, men i 838 slog han danerne og de vestlige walisere i slaget ved Hingston Down i Cornwall.

Han giftede sig med Redurga, en frankisk prinsesse, som muligvis var Karl den stores svigerinde. De fik to sønner og en datter.

Egbert døde i 839, og blev begravet i Winchester. Han blev efterfulgt af sin søn Æthelwulf.

Noter

Eksterne links 
 https://www.ancient.eu/King_Egbert_of_Wessex/ 

Angelsaksiske monarker
Herminio Masantonio

Herminio Masantonio (5. august 1910 – 11. september 1956) var en argentinsk fodboldspiller (angriber).

Han spillede som aktiv det meste af karrieren hos Huracán, med korte ophold hos Banfield og uruguayanske Defensor Sporting.

Masantonio spillede også 19 kampe og scorede hele 21 mål for Argentinas landshold. Han repræsenterede sit land ved flere udgaver af Sydamerika-mesterskabet (Copa América), og blev turneringens topscorer i både 1935 og 1942.

Referencer 

Fodboldspillere fra Argentina
Fodboldspillere fra Club Atlético Huracán
Fodboldspillere fra Club Atlético Banfield
Ethelred 2. den Rådvilde

Ethelred 2. eller Æthelred 2. (angelsaksisk Æþelred) (ca. 968 – 23. april 1016) med tilnavnet "den rådvilde" var konge af England fra 978 til 1013 og 1014 til 1016. Han var omkring ti år gammel, da han arvede tronen efter mordet på hans halvbror Edvard Martyren. 

Ifølge William af Malmesbury gjorde Ethelred i døbefonten, da han blev døbt. Det skal have fået St. Dunstan til at profeterede, at det engelske monarki ville blive styrtet under ham. Historie er højst sandsynlig senere. 

Øgenavnet "den rådvilde" ("the Unready") betyder på angelsaksisk "den som er uden råd", og det er et ordspil på navnet Ethelred, "den som har et godt råd". 

Ethelred fik mindst 16 børn i to ægteskaber. Det første var med Ælfgidu, som var datter af en ealdorman fra Northumbria, og det andet i 1002 med Emma af Normandiet, som var grandtante til Vilhelm Erobreren. Vilhelm brugte dette slægtskab, da han krævede den engelske trone. 

Efter at Danelagen var blevet generobret i første halvdel af det 10. århundrede, havde der været fred i England. Men i 991 kom en vikingeflåde, som var større end nogen siden Guthrums "sommertogt" et århundrede tidligere. Flåden blev ledet af Olav Tryggvason. Efter et nederlag i slaget ved Maldon lykkedes det Ethelred at få forlig med Olav, som vendte tilbage til Norge for at vinde sit rige der. Ethelred havde købt tid, men der kom flere vikingeangreb. De blev slået tilbage, men flere gange måtte kongen som sine forgængere betale dem for at trække sig tilbage. Denne betaling blev kendt som danegæld. 

I 1002 beordrede Ethelred en massakre på danerne i England på St. Brices dag, den 13. november. Derfor begyndte Svend Tveskæg flere intense felttog for at erobre England. Det lykkedes , men han levede kun fem uger efter sin sejr . 

Da England blev taget af Svend, flygtede Ethelred til Normandiet, hvor han søgte beskyttelse hos sin svoger, Robert. Han vendte tilbage i februar 1014 efter Svends død. 

Ethelred døde 23. april 1016 i London og blev efterfulgt af sin søn Edmund II. 

Senere krøniker har beskrevet hans regeringstid som en katastrofe, men med et kritisk blik ser man, at det ikke er et helt rigtigt billede. Ethelred reformerede styreformen i det angelsaksiske England og stod blandt andet bag indføringen af sheriffembedet. Mønterne forblev vægtige gennem hele hans tid på tronen. Det er en god indikator på den økonomiske stabilitet. 

Angelsaksiske monarker
Clarion Hotel Post

Clarion Hotel Post er et luksushotel i Göteborg tegnet af arkitektkontoret Semrén & Månsson som åbnede i januar 2012.

Hotellets Bygning ejes 100 % af Home Properties AB (Petter A. Stordalen) og drives af Nordic Choice Hotels (Choice Hotels Scandinavia) under hotelkæden Clarion Hotels. 

Hovedindgangen går fra Drottningtorget, Göteborg og den anden fra Åkareplatsen. Clarion Hotel Post har 500 værelser inklusiv tre suiter, plads til arrangementer med kapacitet 1.000 personer fordelt på 13 konferencerum. Tre restauranter og barer, Bistro, Bar & Grill og et soltag med udsigt over Göteborg. Det totale areal er på 36.700 kvadratmeter.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Göteborg
Hoteller i Sverige
Etableret i 2012
Brita Kvist

Brita Kvist Hansen (født 1964) er en dansk journalist og leder af Orienteringsredaktionen på P1. 

Hun er uddannet fra Danmarks Journalisthøjskole i Århus i 1988. Efter en periode på Gladsaxe Radio, 1988-1991 kom hun i 1991 til Danmarks Radio som nyhedsoplæser og udlandsmedarbejder på Radioavisen. 

Udover at være redaktionsleder for Orientering er hun også studievært på programmet. Hendes stofområde er Rusland.

Eksterne henvisninger 
 Orientering

Journalister fra Danmark
Ansatte i DR
Radioværter fra Danmark
Giro d'Italia 2012

Giro d'Italia 2012 var den 95. udgave af verdens næststørste etapeløb, Giro d'Italia og blev kørt i perioden 5.-27. maj 2012. Årets udgave havde for første gang start i den danske by Herning, hvor de to første etaper havde mål. Tredje etape blev kørt i og omkring Horsens, inden feltet efter med en hviledag fortsatte til Verona, hvorefter de restende etaper køres i Italien. Hele ruten blev præsenteret den 16. oktober 2011 på et pressemøde i Milano. Løbet var på 21 etaper. 

Løbets danske del blev påvirket af et dødsfald, idet Horsens' borgmester Jan Trøjborg mistede livet pga. et hjertetilfælde i forbindelse med et motionsløb, dagen inden Horsens-etapen blev kørt. Jan Trøjborg var en af hovedmændene bag at få giroen til Danmark og Horsens. Der blev holdt et minuts stilhed inden starten på løbets tredje etape i Horsens; denne mindestund var allerede forberedt af en anden årsag, idet den belgiske rytter Wouter Weylandt blev dræbt på løbets tredje etape i 2011.

Ryder Hesjedal vandt med 16 sekunder foran Joaquim Rodríguez. Mark Cavendish vandt tre etaper, men tabte pointtrøjen med ét point til Joaquim Rodríguez med to etapesejre.

Deltagere

Holdene 
14 professionelle kontinentalhold søgte om at få lov til at deltage sammen med World Tour-holdene, og fire wildcards blev uddelt til Androni Giocattoli-Venezuela, Colnago-CSF Bardiani, Farnese Vini-Selle Italia og Team NetApp.
Den komplette liste af deltagende hold

Ryttere 

Lars Bak, Alex Rasmussen, Jonas Aaen Jørgensen, Anders Lund og Mads Christensen er Danmarks repræsentanter.

Etaper

Etaper i Danmark 
 5. maj første etape
En enkeltstart på 8,7 kilometer i Herning by.

 6. maj anden etape.
Etapen har start og mål i Herning og bliver kaldt en vestjysk etape.
Ruten går efter starten mod vest til Videbæk, Ringkøbing og Søndervig, hvor ruten drejer mod nord til Lemvig, som er det nordligste punkt på Giroen, her vender rytterne igen styret imod Herning over Struer, Holstebro og Vildbjerg

 7. maj tredje etape.
Etapen har start og mål i Horsens og kaldes den østjyske etape.
Ruten går gennem Juelsminde og Odder hvorfra ruten går mod Skanderborg og de største stigningerne ved Ejer Bavnehøj og Yding Skovhøj. Etapen slutter som den eneste udover slutetapen med en rundstrækning i målbyen.

 8. maj er der hviledag hvor holdene flyves til Italien

Trøjerne dag for dag

Resultater

Samlede resultat

Pointkonkurrencen

Bjergkonkurrencen

Ungdomskonkurrencen

Trofeo fast team

Trofeo super team

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officiel side 
 Officiel side 

2012
UCI World Tour 2012
Karen Hjulmand

Karen Hjulmand (født 27. oktober 1958) er en dansk journalist med miljø og klima som stofområder. 

Hun er uddannet fra Danmarks Journalisthøjskole i Århus i 1984 med praktik på Danmarks Radio. Hun har siden arbejdet på Danmarks Radio på programmer som Udefra, Kvartifem, Uge-Revyen, Børneradio og Orientering. 

Hun var med i den redaktion, der i 1988 på P1 startede Orientering i sin nuværende form. Hun er sammen med Niels Lindvig de eneste fra den oprindelige redaktion, der stadig er ansat på programmet.

Udover at være fagmedarbejder fungerer hun også som studievært og redaktionssekretær.

Eksterne henvisninger 
 Orientering

Journalister fra Danmark
Ansatte i DR
Radioværter fra Danmark
Theobald Mathew

Theobald Mathew (født 10. oktober 1790 i Thomastown, død 6. december 1856 i Queenstown) var en irsk afholdsprædikant.
    
1838 stiftede Mathew, der var præst i en lille landsby i Connaught, den første irske mådeholdsforening i Cork og berejste derefter i flere år såvel Irland som hele Storbritannien, hvor han vakte et voldsomt røre ved sine angreb på drikkeriet; allerede 1842 talte de af ham stiftede mådeholdsforeninger 5 millioner medlemmer.

Ved sine rejser pådrog han sig en så stor gæld, at han endog fængsledes, men han slap snart fri ved sine venners hjælp. 1845 drog han til Nordamerika og 1852 sammen med 5 andre præster til Kalkutta for at virke for sin livssag, men resultatet af disse rejser svarede ikke til forventningerne, og han vendte syg tilbage.

Eksterne henvisninger 

Afholdsbevægelsen
Præster fra Irland
Vladimir Kolev

Vladimir Kolev (bulgarsk: Владимир Колев født 18. april 1953) er en tidligere bulgarsk bokser.

Han deltog i OL i 1972 i weltervægt, men tabte i turneringens anden runde og opnåede ikke medalje. Ved de første verdensmesterskabet i amatørboksning i 1974 i Havanna på Cuba stillede han op i let-weltervægt, hvor han vandt en sølvmedalje efter at være blevet slået ud af Ayub Kalule fra Uganda i finalen. Ved OL 1976 i Montreal i Canada vandt han en bronzemedalje i let-weltervægt.

Eksterne henvisninger 
 Profil  på sportsreference.com 
 Biografi på BoxRec.com 

Boksere fra Bulgarien
Deltagere ved sommer-OL 1972
Roberto Cherro

Roberto Eugenio "Cherro" Cerro (23. februar 1907 – 11. oktober 1965) var en argentinsk fodboldspiller (angriber).

Han var en del af det argentinske landshold, der vandt sølv ved både OL i 1928 og ved VM i 1930. Begge gange med finalenederlag til Uruguay. I 1929 hjalp han landet til sejr i Copa América.

Cherro spillede på klubplan primært hos Boca Juniors. Her var han med til at vinde fem argentinske mesterskaber.

Titler 
Primera División de Argentina
 1926, 1930, 1931, 1934 og 1935 med Boca Juniors

Sydamerika-Mesterskabet (Copa América)
 1929 med Argentina

Referencer 

Fodboldspillere fra Argentina
Fodboldspillere fra Boca Juniors
Personer fra Buenos Aires
Fodboldtrænere fra Club Atlético Boca Juniors
Petar Lesov

Petar Lesov (bulgarsk: Петър Лесов) født 12. september 1960 er en tidligere bulgarsk bokser. Han vandt en guldmedalje vægtklassen Fluevægt under Sommer-OL 1980 i Moskva.

Eksterne henvisninger 
 Profil  på sportsreference.com 
 Biografi på BoxRec.com 
 

Boksere fra Bulgarien
Olympiske mestre fra Bulgarien
Boris Nikolov

Boris Georgiev Nikolov (; født 10. marts 1929, død 29. januar 2017) var en bulgarsk bokser som deltog i de olympiske lege 1952 i Helsingfors. 

Nikolov vandt en bronzemedalje i boksning under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han fik en tredjeplads i vægtklassen Mellemvægt  mens andenpladsen gik til Vasile Tita fra Rumænien. Nikolov tabte i semifinalen til Floyd Patterson som senere vandt i finalen. Floyd blev i 1956  verdensmester i sværvægtsboksning. Begge de tabte semifinalister fik bronzemedaljer under bokseturneringen i Helsingfors.

Eksterne henvisninger 
 Profil  på sportsreference.com 

Boksere fra Bulgarien
Olympiske boksere
Olympiske bronzemedaljevindere fra Bulgarien
Mario Evaristo

Marino "Mario" Evaristo (10. december 1908 – 30. april 1993) var en argentinsk fodboldspiller (venstre wing).

Han var en del af det argentinske landshold, der vandt sølv ved VM i 1930 i Uruguay efter finalenederlag til værtsnationen. På klubplan repræsenterede han primært Boca Juniors i hjemlandet, hvor han var med til at vinde tre argentinske mesterskaber. Han havde også ophold hos blandt andet Independiente, italienske Genoa og franske OGC Nice.

Titler 
Primera División de Argentina
 1926, 1930 og 1931 med Boca Juniors

Referencer 

Fodboldspillere fra Argentina
Fodboldspillere fra Boca Juniors
Fodboldspillere fra OGC Nice
Fodboldspillere fra Independiente
Personer fra Buenos Aires