kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bridgman (månekrater)

Bridgman er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens bagside og er opkaldt efter den amerikanske fysiker Percy W. Bridgman (1882 – 1961).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970. 

Krateret observeredes første gang i 1965 af den sovjetiske rumsonde Zond 3.

Omgivelser 
Bridgmankrateret ligger nordvest for Kurchatovkrateret. Mod vest-sydvest ligger det gamle Becquerelkrater, og østpå ligger Pawsey- og Wienerkratererne.

Karakteristika 
Den fremtrædende ydre kratervæg i Bridgmankrateret er kun lidt nedslidt og har bevaret mange af sine oprindelige detaljer, herunder terrasser og nedskridninger. Randen er ikke helt cirkulær, men har en let polygonal form med afrundede hjørner. Der findes en tydelig indadgående bule i kratervæggens sydlige ende. Kraterbunden er i almindelighed jævn og har en central top i kraterets midte.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Bridgmankrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Briggs (månekrater)

Briggs er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig i den vestlige del af månehavet Oceanus Procellarum på Månens forside og er opkaldt efter den engelske matematiker Henry Briggs (1561 – 1630).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935. 

Observation af krateret rapporteredes første gang i 1791af Johann Hieronymus Schröter.

Omgivelser 
Kraterets isolerede position i maret, nær Månens nordvestlige rand, gør det forholdsvis let at lokalisere for en observatør på Jorden. Det ligger øst for den store bjergomgivne slette Struve, nordøst for den bjergomgivne slette Eddington og nord-nordvest for Seleucuskrateret.

Karakteristika 
Briggskraterets ydre rand er ikke helt cirkulær, men har udadgående udbulinger mod nord-nordøst og sydpå. I midten af kraterbunden findes en central højderyg, som strækker sig mod nord.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Briggskrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Brisbane (månekrater)

Brisbane er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig i den sydøstlige del af Månens forside og er opkaldt efter den engelske amatørastronom og guvernør Thomas Brisbane (1773 – 1860).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970. 

Observation af krateret rapporteredes første gang i 1878 af Johann Friedrich Julius Schmidt. På grund af dets placering nær måneranden får perspektivisk forkortning Brisbanekrateret til at synes aflangt, når det ses fra Jorden, mens det i virkeligheden er cirkulært.

Omgivelser 
Brisbanekrateret ligger syd for Peiresciuskrateret. Mod nordvest ligger Vega og Reimaruskraterne, og længere mod øst ligger den bjergomgivne slette Lyot.

Karakteristika 
Brisbane er et gammelt, eroderet krater, der er blevet noget afrundet i tidens løb på grund af en række senere mindre nedslag. Der findes småkratere langs dets rand, mest langs den vestlige væg og den nordøstlige indre væg. Der er en fure på toppen af den sydvestlige rand. Kraterbunden er næsten jævn og uden særlige nedslag. I midten af den findes en lille central forhøjning.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Brisbanekrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Bronk (månekrater)

Bronk er et eroderet nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens bagside og er opkaldt efter den amerikanske biofysiker Detlev W. Bronk (1897 – 1975).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970. 

Krateret observeredes første gang i 1965 af den sovjetiske rumsonde Zond 3.

Omgivelser 
Sydøst for Bronkkrateret ligger det større Kovalevskayakrater. Mindre end en kraterdiameter mod øst-nordøst ligger det mindre Bobonekrater.

Karakteristika 
Krateret er blevet nedslidt og eroderet af senere nedslag, som har ramt det. Der ligger et mindre krater over den østlige rand, og meget af de nordøstlige og nordlige dele af randen er blevet ændret af små nedslag. Der findes en sænkning i den sydlige rand, og den sydvestlige rand har en udadgående bule. Kraterbunden er også knudret og noget irregulær med adskillige småkrateret, som har mærket overfladen.

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Brouwer (månekrater)

Brouwer er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den sydlige halvkugle på Månens bagside og er opkaldt efter den hollandsk-amerikanske astronom Dirk Brouwer (1902 – 1969) og den hollandske matematiker og filosof Luitzen Egbertus Jan Brouwer (1881-1966).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970. 

Krateret observeredes første gang i 1965 af den sovjetiske rumsonde Zond 3.

Omgivelser 
Det yngre og lidt mindre Langmuirkrater er trængt ind i den vestlige rand af Brouwer. Længere mod øst ligger den større bjergomgivne slette Blackett.

Karakteristika 
Brouwer er et gammelt krater med en rand, som er blevet stærkt nedslidt af senere nedslag. Dele af randen mod øst og nord kan stadig spores i det irregulære terræn, men den sydlige rand er næsten helt brudt sammen. Kraterbunden er stærkt ujævn i den sydøstlige halvdel og lidt mere jævn mod nordvest. Lige sydøst for kraterets midte ligger satellitkrateret "Brouwer H". Hvis der tidligere har været en central top på bunden, er den formentlig blevet ødelagt af det nedslag, som skabte Brouwer H.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Brouwerkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
NOTHING FROM NOTHING (Ayumi Hamasaki single)

NOTHING FROM NOTHING er den første single af Ayumi Hamasaki, og den eneste af hende under Nippon Columbia. Hun har også udgivet et mini-album i december samme år, med samme navn.
Da singlen/albummet kun solgte i alt 290 kopier, og derfor kun var nummer 200 på Oricon's Weekly Charts, hvor den lå i én uge, blev hun droppet af pladeselskabet. Først 3 år efter kom hun så med en ny single, poker face, under sit nye pladeselskab Avex trax.

Tracklist 

Sangene er duetter mellen Ayumi Hamasaki, Dohzi-T og DJ Bass.

01. NOTHING FROM NOTHING (05:38)
02. PAPER DOLL (05:15)
03. NOTHING FROM NOTHING – Original kareoke  (05:38)

Oricon 

Singler fra 1995
Ayumi Hamasaki singler
Brown (månekrater)

Brown er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig i den sydøstlige del af Månens forside og er opkaldt efter den engelske matematiker og astronom Ernest W. Brown (1866 – 1938).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
Brownkrateret ligger sydvest for det fremtrædende Tychokrater. Nordvest det ligger Wilhelmkrateret, og vest for ligger Montanarikrateret.

Karakteristika 
Randen af Brownkrateret afviger fra den typiske cirkulære form, mest på grund af at satellitkrateret "Brown E" er trængt ind i den sydøstlige del. Den nordlige rand er af polygonal form. Der findes desuden en lille åbning i den vestlige rand, som fører ud mod vest.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Brownkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Bruce (månekrater)

Bruce er et lille nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside i Sinus Medii. Det er opkaldt efter den amerikanske filantrop Catherine W. Bruce (1816 – 1900).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Brucekrateret ligger vest-nordvest for det irregulære Rhaeticuskrater og lige vest for det endnu mindre Blaggkrater.

Karakteristika 
Krateret er cirkulært og skålformet uden bemærkelsesværdige nedslag i randen eller dets indre. Det indre har generelt højere albedo end det omgivende terræn, men et bånd af mørkere materiale krydser kraterets midtpunkt i retningen vest til øst. Det er omgivet af månehav, der har nogle få småkratere i overfladen mod øst.

Mindre end fyrre km mod syd-sydøst er det oprindelige udgangspunkt for det selenografiske koordinatsystem. Fra kraterbunden synes Jorden altid at befinde sig i zenith. Både Surveyor 4- og 6-sonderne landede omkring 50 km vest-sydvest for Brucekrateret.

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Brunner (månekrater)

Brunner er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig langs den østlige rand på Månens bagside, sydøst for Mare Smythii. I denne position ses krateret fra siden, så mange detaljer ikke kan observeres, og synligheden er afhængig af gunstig libration. Krateret er opkaldt efter den schweiziske astronom William O. Brunner (1878 – 1958).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Krateret observeredes første gang i 1965 af den sovjetiske rumsonde Zond 3.

Omgivelser 
Brunnerkrateret ligger sydvest for den bjergomgivne slette Hirayama og øst for det aflange Houtermanskrater.

Karakteristika 
Brunners rand er tydeligt aftegnet og cirkulær, skønt der er en let udadgående bule og en nedsunket væg langs den nordlige side. Kraterets indre er ujævnt og irregulært med en central højderygsformation i midtpunktet. Der findes også en ringlignende formation på bunden, som er koncentrisk med den indre væg.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Brunnerkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 LTO-82D1 Brunner — topografisk kort fra Lpi.

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Buch (månekrater)

Buch er et gammelt, nedslidt nedslagskrater på Månen. Det befinder sig i det forrevne sydlige højland på Månens forside og er opkaldt efter den tyske geolog Christian L. von Buch (1774 – 1853).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935. 

Observation af krateret rapporteredes første gang i 1834 af Johann Heinrich von Mädler.

Omgivelser 
Buchkrateret ligger nordøst for det store Maurolycuskrater, og det tilsvarende store Büschingkrater er forbundet med den nordøstlige rand.

Karakteristika 
Kraterranden er let forlænget i nordøstlig retning, så krateret danner en æggeformet fordybning i overfladen. Randen er blevet eroderet af mange mindre nedslag, så kanten er afrundet og slidt ned. Inden i krateret er bunden relativt flad uden en central top i midten. Der er kun et småkrater nær den nordvestlige rand.

Det er bemærket (af Shoemaker og andre), at satellitkrateret "Buch B" er usædvanligt ved både at have en mørk skygge af materiale liggende rundt om randen og samtidig synes at have dannet nogle mørke stråler. Det var en tidlig overvejelse, at dette kunne være vulkansk af natur, men det er senere påvist, at der er tale om et typisk nedslagskrater, som blot er dannet over en "lomme" af mørkere materiale.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Buchkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Buffon (månekrater)

Buffon er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den sydlige halvkugle på Månens bagside og er opkaldt efter den franske matematiker og naturvidenskabsmand Comte de Buffon (1707 – 1788).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970. 

Krateret observeredes første gang i 1965 af den sovjetiske rumsonde Zond 3.

Omgivelser 
Buffonkrateret ligger en kraterdiameter syd for den store bjergomgivne slette Chebyshev. Mod nordøst ligger Langmuirkrateret og mod sydvest Leavittkrateret. Buffon ligger nær midtpunktet mellem disse kratere.

Karakteristika 
Krateret er nedslidt og eroderet med en cirkulær rand, som stadig kan spores gennem det knudrede terræn, men som er irregulær og afrundet efter mange mindre nedslag. Det mest bemærkelsesværdige af disse er et lille krater, som ligger over den nordlige rand, samt satellitkrateret "Buffon D", som ligger langs den indre, østlige væg. Kraterbunden, som generelt er forholdsvis jævn, er dog også bakket og irregulær, særligt i den østlige halvdel.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Buffonkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Buisson (månekrater)

Buisson er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens bagside og er opkaldt efter den franske fysiker og astronom Henri Buisson (1873 – 1944).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Buissonkrateret er næsten forbundet med den sydøstlige rand af Vesaliuskrateret. Mod sydvest ligger Einthovenkrateret.

Karakteristika 
Buissons kraterrand er noget nedslidt og er lavest mod nord. Hen over kraterets midte strækker sig en lav højderyg.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Buissonkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Bullialdus (månekrater)

Bullialdus er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside i den vestlige del af Mare Nubium. Det er opkaldt efter den franske astronom Ismaël Boulliau (1605 – 1694).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935. 

Observation af krateret rapporteredes første gang i 1645 af Michael Florent van Langren.

Omgivelser 
Nord-nordvest for Bullialdus ligger det lavaoversvømmede Lubiniezkykrater, hvis rande er brudt ned. Sydvest for ligger det mindre Königkrater. To mindre, men bemærkelsesværdige kratere ligger lige syd for hovedkrateret: "Bullialdus A" ligger sydvest for Bullialdus, inden for dets volde. Syd for dette ligger det lidt mindre "Bullialdus B".

Karakteristika 
Bullialduskrateret ligger relativt isoleret, hvilket tydeliggør dets pæne form. Det har en ydre rand, som er cirkulær, men en ganske let polygonal form kan ses. De indre vægge falder i terrasser og udviser mange tegn på skred. De ydre volde er dækket af et bredt tæppe af "udkastninger", som fremhæver et radialt mønster af lave højderygge og dale.

I kraterets centrum findes en formation med adskillige toppe og højder, som rejser sig til mere end en kilometers højde. Fra disse toppe løber en højderyg mod sydøst, indtil den til slut smelter sammen med den indre væg. Kraterbunden er i almindelighed ujævn med mange lave bakker. Den har en noget konveks form, idet den buler opad mod midtpunktet. Når solen står i stor vinkel, ser randen og de centrale bjerge lysere ud end omgivelserne, og der kan ses hvide pletter på kraterets bund.

Infrarøde undersøgelser af kraterområdet har afsløret mindst tre forskellige lag. Nedslaget kan også have ramt en mafisk pluton, altså en krystalliseret forekomst af magmatiske bjergarter med høj koncentration af tungere grundstoffer (som i dette tilfælde er magnesium).

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Bullialduskrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Bunsen (månekrater)

Bunsen er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside nær den nordvestlige rand. På grund af dets placering ses Bunsen i perspektivisk forkortning fra Jorden, og dets synlighed er påvirket af libration. Det er opkaldt efter den tyske kemiker Robert W. Bunsen (1811 – 1899).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1964. 

Observation af krateret rapporteredes første gang i 1878 af Johann Friedrich Julius Schmidt.

Omgivelser 
Bunsenkrateret ligger vest for Oceanus Procellarum og von Braunkrateret. Mod sydøst ligger Lavoisierkrateret og mod nordøst Gerardkrateret. Nordvest for Bunsen, på Månens bagside, ligger McLaughlinkrateret.

Karakteristika 
Bunsenkrateret har været udsat for kraftig erosion på grund af senere nedslag, så der kun er efterladt en deformeret rest af det oprindelige krater. Den mest intakte del af randen er den nordøstlige side. En mindre, kraterlignende formation er trængt ind i den sydøstlige rand. I kraterets indre er kraterbunden ramt af små nedslag, og der findes et rillesystem med kløfter på kryds og tværs ved randen mod nord og syd. Nær det sydvestlige hjørne findes en lav højderyg.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Bunsenkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Burckhardt (månekrater)

Burckhardt er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordøstlige del af Månens forside og er opkaldt efter den tyske matematiker og astronom Johann K. Burckhardt (1773 – 1825).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935. 

Observation af krateret rapporteredes første gang i 1645 af Michael Florent van Langren.

Omgivelser 
Burckhardtkrateret ligger mellem Geminuskrateret lige mod nord og Cleomedeskrateret mod syd.

Karakteristika 
Burckhardt ligger over to lidt mindre kratere på hver side, så det udgør en tripleformation. Den sydvestlige kvadrant ligger over "Burckhardt E", mens den nordvestlige kvadrant ligger over "Burckhardt F". Randen er nogenlunde cirkulær, men dog noget irregulær. Der findes en central top i kraterbundens midte.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Burckhardtkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen