kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Storkenæb

Slægten Storkenæb (Geranium) er udbredt med flere end 400 arter i Europa, Asien og Nordamerika. Det er stauder eller enårige planter med håndstrengede blade og blomster, der ofte sidder parvist. Her omtales kun de arter, der er vildtvoksende eller dyrket i Danmark.

Arter af Storkenæb er fødeniche for larver af to sommerfuglearter: Amphipyra tragopoginis og Euproctis chrysorrhoea.

Litteratur 
 Birgitte Husted Bendtsen: Storkenæb – bogen om Geranium, 2003, 

Storkenæb-familien
Enårige urter
Radstok

En Radstok er et stykke værktøj der bruges af en hjulmand.

Efter ty. Radestock
1. led til ty. rad, hjul; jf. (bil)rat. I den forbindelse kan nævnes udtrykket "at radbrække", dvs. at lægge på (stejle og) hjul – en af de mere eksotiske henrettelsesmetoder der har været anvendt her i landet.

Radstok kaldes endvidere hjulstok, hjulbænk, hjulstol, fugbuk, fugebuk, ladbuk og vinde. 

Et af hjulmandens vigtigste stykker værktøj; den arbejdsbænk han bruger når hjulet skal spændes op, hvad enten det er for at bore hullerne i egerbænken ( den sværeste del af navet), for at slå egerne på, samle stykkerne af fælgen eller færdiggøre hele hjulet.

En radstok består af et par kraftige vandrette bjælker, vanger, hævet over en rammeformet fod ved hjælp af 4-6 svære stolper, der visse steder kaldes dukker, i ental også dok, dokke. Navet hviler på vangerne i et par klodser, kaldt hjulklodser, eller bakker og fastholdes af hilder, klammer eller holdehager.

Til at kontrollere egernes "styrt" (smig) bruges en egeviser, der sættes på radstokken.

Ekstern henvisning 
 http://www.baskholm.dk/haandbog/haandbog.html  Træsmedens Håndværktøj

Træværktøj
Værktøj med holdefunktion
Arbejdsbænk

Arbejdsbænk kan henvise til flere artikler:
 Høvlebænk
 Skærebænk, snittebænk
 Ørtebænk – transportabel tømrer-/snedkerbænk
 Billedskærerbænk
 Radstok (hos hjulmand)
 Arbejdsbord specielt og generelt
Barnevogn

En barnevogn er et transportmiddel til babyer. De fleste barnevogne består af selve kassen, en mindre, løs lift samt et understel. Delene kan typisk skilles fra hinanden og understellet foldes sammen, så barnevognen nemmere kan transporteres i en bil. Barnevogne kan fås med mere eller mindre udstyr, med luftfyldte gummihjul, indkøbsnet, regnslag, insektnet, pusletaske osv.

Barnevogne skal leve op til en europæisk standard fra 2003 kaldet DS/EN 1888. Den skal sikre, at der ikke kan ske ulykker. Vognen skal f.eks. være udstyret med bremser, og den må ikke kunne tippe eller klappe sammen, når barnet er i den. Der må ikke være steder, hvor barnet kan få hovedet eller fingrene i klemme, og der må ikke være lange stropper, der kan kvæle barnet eller små løsdele, der kan gå af, så barnet kan sluge dem. Når barnet bliver stort nok til, at det kan sætte sig op, kan der i de fleste barnevogne monteres en sele, der kan sikre, at barnet ikke falder ud.

I Danmark 
I Danmark og de øvrige nordiske lande er det skik, at babyer sover middagssøvn udendørs i deres barnevogne. At mændene kører med barnevogn var tidligere også noget særligt dansk eller nordisk, men er i dag ganske almindeligt i flere vestlige lande.

Kilder/Henvisninger 
 DS – Ny standard betyder færre ulykker med barnevogne

Menneskedrevet fremdrift
Børn
Vogne
Diao Chan

Diao Chan (貂蟬, py: Diāo Chán) var en af de fire skønheder fra det gamle Kina. Det siges at hun blev født i år 176 e.kr. (I Romance of the three Kingdoms, nævnes der, at hun er 16 år, da hun bliver sat på opgaven, at få den mægtige kriger Lü¨Bu til at dræbe sin tyranniske adoptivefar Dong Zhuo)
I modsætning til de tre andre skønheder, står hun ikke nævnt i de historiske tekster og kan meget vel være en fiktiv person. Ifølge historiske optegnelser havde den mægtige kriger Lü Bu et forhold til en af Dong Zhuos elskerinder, men der er ingen beviser på, at dette var Diao Chan.

Diao Chan optræder i Beretningen om de tre kongedømmer (Romance of the Three Kingdoms), skrevet af forfatteren Luo Guanzhong fra Ming-dynastiet, hvor hun medvirker til et plot af tjenestemanden Wang Yun om at overtale Lü Bu til at dræbe tyranen Dong Zhuo. Det gør hun ved at blive Dong Zhuos konkubine samtidig med at hun er Lü Bu's betroede. Det skaber naturligvis splid mellem de to mænd pga. jalousi. Lu Bu måtte flygte efter at have dræbt Dong Zhuo, og han tabte efterfølgende en kamp med Dong Zhuos generaler. Han mødtes dog med Diao Chan en gang siden. Han døde i 198 e.kr., da hans by var under belejring. Diao Chan endte med at blive en af Cao Caos konkubiner. Dog siger andre forskellige legender, at hun enten blev dræbt af Guan Yu eller sendt tilbage til sin hjemby, hvor hun levede, til hun blev gammel. 

Der er en myte forbundet med Diao Chans død. Kort efter at Lü Bu blev besejret i Xuzhou, blev Diao Chan overgivet til sejrherren, Cao Cao. Cao Cao brugte derefter Diao Chan til at overtale en tilfangetaget general, Guan Yu, til at kæmpe på Cao Cao's side. Derefter huggede Guan Yu hende i to, så hun ikke ville kunne forføre andre med hendes skønhed.

Personer i Kinas historie
Tjek fødsels- og dødsår
Fire Skønheder

De Fire Skønheder (; pinyin: sì dà měi rén) er fire legendariske kinesiske kvinder fra oldtiden, berømte for deres skønhed. De er, opstillet kronologisk:

 Xi Shi (omkr. 7. eller 6. århundrede f.Kr., Forårs- og efterårsperioden), "et udseende, der kunne sænke selv den smukkeste fisk".
 Wang Zhaojun (omkr. 1. århundrede f.Kr., perioden med det tidlige Han-dynasti), "et udseende, der fik selv den mest elegante fugl til at styrte til jorden".
 Diao Chan (omkr. 3. århundrede, perioden med de Tre Kongedømmer), "et ansigt, der kunne få skyerne til at dække den fulde måne".
 Yang Guifei (719-756, perioden under Tang-dynastiet, "et ansigt, der fik enhver blomst til at skamme sig".

Personer i Kinas historie
Kalfatrejern

Kalfatrejern, også kaldt digtejern (digte=tætne) er forskelligt udformede stykker værktøj, der bruges af bådebyggere, når de skal tætne nåderne imellem bordplankerne. Nogle af dem har mere eller mindre skarpe kanter, mens andre har en v-formet udskæring langs den forholdsvis lange ”æg”. Bredden (tykkelsen) varierer efter det nåd, der skal digtes.

At kalfatre betyder at tætte et skib med værk, bestående af opkradset tovværk eller blår ved at drive det ind i fugerne (nåderne) med kalfatrejern og kalfatrehammer eller kalfatrekølle og derefter mætte det med beg.

Det kræver stor øvelse at kalfatre rigtigt, for bliver værket for løst holdes vandet ikke ude, og gøres det for fast, sprænges plankerne. Større både får flere gange kalfatring, der sluttes af med en gang klamaj.

Bådebygger Helge Askholm har fortalt, at han i sin tid var med til at bygge et ca 750 BRT stort skib (G. C. Amdrup) i midten af 1940'ne, og at det efter klamajningen var blevet henved 10 cm smallere, fordi værket havde presset så meget på plankerne, at skrogets facon ændrede sig.

Navne på kalfatrejern 
De forskellige jern har forskellige navne:
 Hanefod, eller hanefodsjern, der også kaldes hønsefod eller hønefod er et særligt skævt, asymmetrisk jern.
 Klamaj, klamajjern eller klamej er et særligt stort kalfatrejern, der bearbejdes med en tohåndsmukkert, et klamajslag eller ligefrem et kongeslag.
 Rabat. Rabatjern har dobbelt v-formet udskæring.
 Stuvejern bruges til at stuve værket med, bringe det længere ind i nådet efter den første sætning, der foregår med:
 Sæt(te)jern, der er et smalt jern, som anvendes til at få første gang værk bragt ind i nådet.
 Hos C. Th. Rom er nævnt et naglejern, der angiveligt er et kalfatrejern.

Svært tilgængelige steder 
Til brug på svært tilgængelige steder, fx i damkuttere, forlænges kalfatrejernet, og hvis det skal anvendes i klinkbyggede både, bliver det forkrøppet. Det var ofte sætjernene, der fik denne behandling hos værftets smed.
En bådebygger mente ikke, det gik hurtigt nok med sættejern til klinkbyggede joller og opfandt derfor en rulle på størrelse med en gammeldags tokrone og ca 3 mm tyk til at presse bomuldstråden ind i nådet.
Denne bådebygger/skibstømrer (Johannes Christensen), opfandt denne rulle i forbindelse med akkordarbejde på nogle klinkbyggede redningsjoller. Han fandt på dette stykke værktøj, grundet akkorden var for dårlig. Rullen eksisterer stadig i gemmerne.

Eksterne henvisninger 
 Salaman, R. A.: Dictionary of Woodworking tools , p. 117.
 http://www.baskholm.dk/haandbog/haandbog.html 
 C. Th. Rom: Illustreret katalog over værktøj m.m., København 1899

Værktøj

en:Caulking#Wooden ship caulking
H.C. Andersen-medaljen

H.C. Andersen-medaljen, international børnebogspris, også kaldet "børnelitteraturens Nobelpris", uddeles hvert andet år i to kategorier: Skrivning (uddelt siden 1956) og Illustration (uddelt siden 1966).

Medaljen uddeles af af International Board on Books for Young People IBBY (Selskabet for Børnelitteratur) som er tilknyttet UNESCO.

Tre danskere har modtaget prisen; senest illustratoren Svend Otto S. i 1978.

Vindere

Ekstern henvisning 
 IBBYs internationale hjemmeside (på engelsk).
 IBBYs danske afdelingshjemmeside.

Litteraturpriser fra Danmark
Medaljen
Etableret i 1956
Hjulmager

Hjulmager eller hjulmand var gamle karetmager-håndværk, hvor træsmede lavede hjul og vogne.

En hjulmager kaldes også karetmager, skønt der muligvis oprindeligt har været en opdeling. Hjul- og karetmager er en hyppigt anvendt betegnelse for fagets udøvere, der i lighed med flere andre fag er på gravens rand.

Ekstern henvisning 
 http://www.baskholm.dk/haandbog/haandbog.html 

Håndværk
Køretøjsteknologi
Hjul

pt:Anexo:Lista de municípios de Santa Fé#Comunas
Rundbælg (art)

 
Rundbælg (Anthyllis vulneraria) eller undertiden kaldt gul rundbælg er en 10-40 cm lang nedliggende eller opstigende urt, der vokser på skrænter, overdrev og i vejkanter.

Beskrivelse 

Rundbælg er en flerårig urt med en grundstillet roset af groft takkede til lappede, elliptiske blade. Bladene er helrandede og grågrønne på begge sider.

De gule eller orangerøde blomster er samlet i kugleformede hoveder, der sidder for enden af bladbærende stængler. Frøene modner godt og spirer villigt på egnede voksesteder.

I og med at rundbælg er en bælgplante har den en dybtgående pælerod. På rodnettet sidder små knolde, som rummer symbiotiske bakterier, der gør planten selvforsynende med kvælstof. Det gør, at Rundbælg er pionerplante på rå og mager jord.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,25 x 0,25 m (25 x 25 cm/år). Disse mål kan fx bruges til beregning af planteafstande, når arten anvendes som kulturplante.

Voksested 
Rundbælg findes overalt i Europa, Lilleasien og Nordafrika, hvor der er solåben, tør, kalkrig jord. I den fredede, tidligere grusgrav nordvest for Bjergsted findes en varmeelskende og tørketålende bevoksning på de sydvestvendte skråninger. Her findes arten sammen med bl.a.
blåhat, almindelig knopurt, almindelig kællingetand, almindelig pimpinelle, bidende stenurt, bredbladet timian, fåresvingel, gul snerre, hulkravet kodriver, håret høgeurt, knoldranunkel, knoldrottehale, kornet stenbræk, markkrageklo, smalbladet timian, stivhåret kalkkarse, stor knopurt og vellugtende gulaks

Anvendelse 
Rundbælg er velegnet i en blomstereng, som dækafgrøde på ubenyttet jord og som foderplante for små og store kreaturer.

Underarter 
Rundbælg findes i en række underarter, som er knyttet til forskellige dele af dens udbredelsesområde:
 Islandsk rundbælg (Anthyllis vulneraria ssp. borealis)
 Almindelig rundbælg (Anthyllis vulneraria ssp. carpathica)
 Dansk rundbælg (Anthyllis vulneraria ssp. danica)
 Finsk rundbælg (Anthyllis vulneraria ssp. fennica)
 Laplandsrundbælg (Anthyllis vulneraria ssp. lapponica)
 Rødblomstret rundbælg (Anthyllis vulneraria ssp. praepropera)
 Liden rundbælg (Anthyllis vulneraria ssp. vulneraria)

Noter

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Flerårige urter
Gule blomster
Pionerplanter
Nitrogenfikserende planter
Symbioser
Rundbælg (slægt)

Slægten Rundbælg (Anthyllis) er udbredt med arter i Europa, Lilleasien og Nordafrika. Det er stauder med en grundstillet bladroset og oprette eller overhængende, bladbærende stængler. Alle dele er fint hårede. Bladene er uligefinnede med ovale, helrandede småblade. Blomsterne er samlet i endestillede hoveder. De enkelte blomster er gule (sjældent: røde) og typisk ærteblomst-formede. Frugten er en bælg med nogle få frø.

Her nævnes kun den art, som er vildtvoksende i Danmark.

 Rundbælg (Anthyllis vulneraria)

 Anthyllis barba-jovis
 Anthyllis cytisoides
 Anthyllis gerardii
 Anthyllis henoniana
 Anthyllis hermanniae
 Anthyllis montana
 Anthyllis tetraphylla
 Anthyllis variegata

Ærteblomst-familien
Møllebygger

Møllebygger kaldes en håndværker, der kan bygge møller samt vedligeholde dem. i ældre tid var vindmøller og vandmøller fortrinsvis af træ. Møllebyggeren stod både for opførelsen af den bygning, der rummede møllerbruget, for gangtøjet (hjul, drev og aksler, der transmitterer kraften fra vinger eller vandhjul til maskinerne) og for selve maskineriet bestående af kværne, sigter m.m. I 1900-tallet da valsemøllerne fandt frem, fik faget karakter af maskinbyg, og det dominerende materiale Jern fik sin plads på møllen 

Møllebyggerkunsten kom til Danmark i 1100-tallet med de munke, der byggede Danmarks første vandmøller. Møllebyggerfaget adskiller sig ekstremt fra tømrerfaget ved, at Møllebyggeren skal have mekanikken, strukturen, sammensætningen af sådan et unikt håndværk. skal være i stand til at arbejde både i træ, jern og stormvejr.. begyndelsen af 1900-tallet blev møllebyggerfaget et selvstændigt fag, og man kunne nu erhverve svendebrev som møllebygger.  Siden 1970 har man ikke kunne uddanne sig inde for faget eller lignende.

I dag er Møllebyggeruddannelsen et så ukendt Erhverv og der findes kun én dansk statsborger med svendebrev som Møllebygger. Jens Jørgensen, Desværre kan så lidt som helt almindelige tømrere kalde sig for møllebygger og starte et selvstændigt firma uden uddannelse eller den rette viden inde for faget. 

Siden 1970 har man ikke kunnet tage svendebrev som møllebygger i Danmark. 

Møller i danmark er fredet og skal vedvares da det er del af dansk kultur og arv.I dag kan så lidt som helt almindelige Tømrevirksomheder kalde sig for Møllebyggere også uden uddannelsen eller nogen form for viden inde for faget.

Før der kan blive lavet noget som helst på denne danske kultur skal den udvalgte kommune modtage minimum 3-4 tilbud på samme opgave.

Danske Kommuner er nødsaget til at vælge billigst mulige løsning altid.

Kultur
Kunst
Håndværk
Glarmesterværktøj

Glarmesterværktøj amvendes af en glarmester, og adskiller sig på flere måder fra andet træsmedeværktøj pga. materialerne, der arbejdes med.

Blandt glarmesterværktøjet er glarmesterdiamant/glasskærer, afbrækningstang, krøsel, glarmesterhammer

Ekstern Henvisning 
http://www.baskholm.dk/haandbog/haandbog.html 

Håndværk
Værktøj
Vltava

Vltava () er med sine 430 km den længste flod i Den Tjekkiske Republik. Den løber i sydøst langs Böhmerwald og derefter nordpå gennem Bøhmen, gennem byerne Český Krumlov, České Budějovice og Prag og udmunder i Elben ved Mělník ca. 30 km nord for Prag. Vltava kaldes den tjekkiske nationalflod.

Etymologi 

Både det tjekkiske navn Vltava og det tyske navn Moldau menes at stamme fra det urgermanske ord *wilt ahwa () (jf. latin aqua). I Fuldaer Annalen fra 872 e.Kr. kaldes floden Fuldaha; fra 1113 e.Kr. kaldes den Wultha. I Chronica Boemorum fra 1125 omtales floden for første gang med sit bohemiserede navn, Wlitaua.

Vltavas løb 

Vltava er 430 km lang og afvander ca. 28.090 km², mere end halvdelen af Bøhmen og omkring en tredjedel af hele Tjekkiet. Ved sammenløbet med Elben er Vltava mere vandrig end Elben, men udmunder i Elben i en ret vinkel, så den ligner en biflod. Gennem Prag krydses Vltava af 18 broer (herunder den berømte Karlsbroen, vist nedenfor) og strækker sig 31 km gennem byen. Vandet fra floden blev tidligere brugt som drikkevand. Indtil 1912 pumpede Vinohrady vandtårnet vand direkte op fra floden.

Adskillige dæmninger blev bygget på floden i 1950'erne. Den største er Vodní nádrž Orlík (), mens Vodní nádrž Lipno () i Böhmerwald har det arealmæssigt største reservoir. I august 2002 blev Vltavabækkenet kraftigt påvirket af de europæiske oversvømmelser. De dræbte adskillige og forårsagede store skader også i Prag.

Højdeforskellen fra kilden til udmundingen er omkring 1.016 meter og den største bæk ved kilden kaldes Černý Potok (). Vltava opstår ved sammenløbet af to vandløb: Varme Vltava (), der er længst, og Kolde Vltava (), der har sit udspring i Bayern. Vltava har mange bifloder: de største er Otava og Berounka fra venstre og Lužnice og Sázava fra højre bred. Omkring Český Krumlov (især fra Vyšší Brod til Borsov nad Vltavou) er der populære mål for vandsportsfolk.

Vltava i kultur og videnskab 

Moldaus løb beskrives af den tjekkiske komponist Bedřich Smetana i det symfoniske digt Má vlast (). Det er fra romantikken.

Smetanas symfoniske digt har inspireret til Sangen om Moldau, der indgår i Bertolt Brechts teaterstykke Svejk i anden verdenskrig.Lise Ringheim sang sangen på Det Kongelige Teater.

Sangen er udgivet af både Sebastian på albummet Tiderne skifter og Marianne Knorr på I disse tider, omkvædet på dansk lyder "I Moldau har strømmen slidt stenene runde.//Tre kejsere ligger begravet i Prag.//De svage bli'r stærke, og stort går til grunde.//En nat har tolv timer, og så bli'r det dag."

En mindre planet, 2123 Vltava, opdaget i 1973 af den sovjetiske astronom Nikolaj Tjernykh, er opkaldt efter floden.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Bedřich Smetanas Má vlast på YouTube

Floder i Tjekkiet
Ambolt

En ambolt er et værktøj, der er lavet af en hård og massiv blok af sten eller metal. Ambolten bruges som underlag for arbejde med hammer, typisk når man skal forme jern i en smedje.

Ordet ambolt er lånt fra middelnedertysk ambolt (jf. engelsk anvil); sidste del af ordet (bolt) er muligvis beslægtet m. latin pellere, slå, støde; endv. er det i familie med oldnordisk bauta, slå, støde.

Ambolte forbindes almindeligvis ikke med træsmede, men med metalsmede og dermed beslægtede fag. Dog anvendes de hos os især på fileværkstedet, hvor sådanne forefindes, ved arbejde med savklinger der skal rettes (retteambolt) eller udlægges (læggeambolt, udlæggerambolt), både på værksteder til alle slags grovtandede save, men ikke mindst blandt skovarbejdere til langsav eller lignende. Bødkere bruger undertiden ambolt til at bindte ved, men hos ham hedder den på jysk spærhage. Almindelige smedeambolte findes i størrelserne fra 3-300 kg.

Ambolten er gerne forsynet med et eller to horn. Et rundt horn kan bruges til at smede ringe eller hestesko. Ambolten kan også være forsynet med to huller (i den modsatte ende af hornet, hvis der kun er et). Det ene hul er et sænkehul, hvor sænker og lignende værktøj kan fastgøres. Det andet hul er et lokkehul, hvor man med et lokkejern eller en lokhammer kan slå hul i en metalplade.

Guldsmede og sølvsmede benytter en lille ambolt uden horn. Det kaldes et flakjern og har en poleret overflade.

Skovarbejderens læggeambolt kan vanskeligt sammenlignes med den, vi kender fra grovsmedens værksted, for den er ikke større, end at han kan have den liggende i lommen eller i den kasse, han opbevarer og transporterer langsave i.

Eksterne henvisninger 
 http://www.baskholm.dk/haandbog/haandbog.html 

 En beskrivelse af ambolten findes i: Teknisk Leksikon, 1943.

Tømrerudtryk og snedkerudtryk
Værktøj
Pionerplante

Pionerplanter er de planter, som etablerer sig efter katastrofer, som har udryddet den hidtidige vegetation. De er kendetegnet ved, at de kan klare de barske forhold på en nøgen jord, og desuden har de enten en meget stor, årlig frøproduktion, eller også opretholder de en stor frøpulje i jorden.

Økologisk betydning 
I en overordnet, økologisk sammenhæng kan pionerplanterne beskrives som arter, der klarer sig ved r-strategi, dvs. ved høj reproduktionsevne. Ved den stofophobning, som opstår, når pionerplanterne dør og bliver nedbrudt, ændres jordbundsforholdene i retning af stigende humusindhold. Det medfører en øget evne til at fastholde vand og mineralske næringsstoffer. Dertil skal lægges den virkning, det har, at pionerplanterne skaber et mildere mikroklima med læ, svagere temperaturudsving og højere luftfugtighed. Tilsammen skaber det basis for, at der kan foregå en indvandring af planter med en K-strategi, dvs. planter der er effektive i konkurrencen om lys, næring og vand.

Eksempler på pionerplanter 
 Sand-Hjælme – på klitter
 Almindelig Brandbæger – på ruderater
 Forskellige lavarter – på sten og klipper
 Grønalger – i ferskvand
 Vorte-Birk – i skovrydninger
Hedelyng - på heder

Se også 
 Ukrudt
 Pionertræ
 Pionerart

Plantetyper
Økologi
GTK+

GTK+ (tidligere kaldet GIMP Toolkit) er et åben multiplatform widget værktøj til fremstilling af grafisk brugergrænseflade. 

GTK+ blev oprindelig udviklet som et bibliotek af brugerfladeelementer til billedbehandlingsprogrammet The GIMP, men har siden hen udviklet sig til at være en af de to mest brugte af sin slags på the X Window System, hvor det benyttes til programmering af grafiske brugerflader; det har således sammen med Qt erstattet den tidligere meget populære, men proprietære toolkit Motif. Det vinder ligeledes terræn på andre systemer; der eksisterer eksempelvis en version skrevet til Windows.

GTK+ er en del af GNU-projektet er skrevet under den fri licensaftale LGPL og er open source. Det er standard toolkit på GNOME og Xfce brugergrænseflademiljøet og findes i to hovedversioner: 1.x og 2.x; Den førstnævnte er næsten udfaset på dette tidspunkt, men der findes stadig programmer som bruger denne versionsserie, som f.eks. XMMS. GTK+-programmer findes også til andre styresystemer som Microsoft Windows og Apple MacOS.

Selve GTK+ er skrevet i programmeringssproget C, men der findes en serie bindinger til GTK+, så det også kan bruges direkte i andre sprog. Blandet andet findes der:

 Gtk# til C#
 GTKMM til C++
 Java-GTK, Java-Gnome til Java
 PyGTK til Python
 Ruby-Gnome2 til Ruby
 gtk-fortran til Fortran

Programmer som bruger GTK+ inkluderer:

 Mozilla Firefox
 The GIMP
 Inkscape
 Rhythmbox
 Totem
 AbiWord 
 Banshee (Gtk#)
 Muine (Gtk#)
 Beagle (Gtk#)
 F-Spot (Gtk#)

Eksterne henvisninger 
 GTK+ – The Gimp Toolkit  – projektets officielle hjemmeside

Programbiblioteker
Dværg (menneske)

En person med dværgvækst er et menneske, som er født med lidelsen achondroplasi; den mindsker højden til 120-147 cm   , og får træk som fremhævet pandeparti.

Dværgfolk, der ikke lider af achondroplasi, kendes også: fortidsmennesket Homo floresiensis og pygmæerne i Afrika.

Se også 
 Gnom

Eksterne links 

 Netdoktor.dk om dværgvækst 
 Dværgeforeningen (Danmark) 

Kroppen
Handikap
Klippehoppere

Familie Klippehoppere Picathartidae

 Slægt Chaetops
 Rødbrun klippehopper Chaetops frenatus
 Orange klippehopper Chaetops aurantius

Kilder 
 Gill, F & D Donsker (Eds). 2013. IOC World Bird Names (v 3.3) www.worldbirdnames.org  Fuglenes inddeling i ordner og familier

Spurvefugle
Myresnappere

Myresnappere (Polioptilidae) er en familie af fugle i ordenen spurvefugle.

 Familie Myresnappere Polioptilidae
 Kravemyresnapper, Microbates collaris
 Halvkravet myresnapper, Microbates cinereiventris
 Langnæbbet myresnapper, Ramphocaenus melanurus
 Blågrå snerresmutte, Polioptila caerulea
 Cubasnerresmutte, Polioptila lembeyei
 Bajasnerresmutte, Polioptila californica
 Sorthalet snerresmutte, Polioptila melanura
 Mexicosnerresmutte, Polioptila nigriceps
 Hvidtøjlet snerresmutte, Polioptila albiloris
 Perusnerresmutte, Polioptila maranonica
 Amazonsnerresmutte, Polioptila guianensis
 Blygråsnerresmutte, Polioptila plumbea
 Cremebuget snerresmutte, Polioptila lactea
 Skiferstrubet snerresmutte, Polioptila schistaceigula
 Maskesnerresmutte, Polioptila dumicola

Kilder 
 Danske navne på alverdens FUGLE Arkiveret version fra juli 2013.

Spurvefugle