kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Spøgelset, der ikke kommer tilbage

Spøgelset, der ikke kommer tilbage () er en sovjetisk film fra 1930 af Abram Room.

Medvirkende 
 Boris Ferdinandov - José Real
 A. Filippov
 Karl Gurnjak
 Dmitrij Kara-Dmitriev
 Ivan Lavrov

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1930
Stumfilm fra Sovjetunionen
Dramafilm fra Sovjetunionen
Salt til Svaneti

Salt til Svaneti () er en sovjetisk film fra 1930 af Michail Kalatosov.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1930
Stumfilm fra Sovjetunionen
Mikhail Kalatosov

Mikhail Kalatosov (russisk: Михаил Константинович Калатозов) (født den 28. december 1903 i Tbilisi i det Russiske Kejserrige, død den 27. marts 1973 i Moskva i Sovjetunionen) var en sovjetisk filminstruktør og manuskriptforfatter.

Filmografi 
 Salt til Svaneti (Соль Сванетии, 1930)
 Søm i støvlen (Гвоздь в сапоге, 1931)
 Mod (Мужество, 1939)
 Valerij Tjkalov (Валерий Чкалов, 1941)
 De dømtes sammensværgelse (Заговор обречённых, 1950)
 Fjendtlige hvirvelvinde (Вихри враждебные, 1953)
 Tre mand på en tømmerflåde (Верные друзья, 1954)
 Pervyj esjelon (Первый эшелон, 1955)
 Tranerne flyver forbi (Летят журавли, 1957)
 Brevet som aldrig blev afsendt (Неотправленное письмо, 1959)
 Ja - Kuba (Я - Куба, 1964)
 Det røde telt (Красная палатка, 1969)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Sovjetunionen
Manuskriptforfattere fra Sovjetunionen
Simpel sag

Simpel sag () er en sovjetisk film fra 1930 af Michail Doller og Vsevolod Pudovkin.

Medvirkende 
 Aleksandr Baturin - Langovoj
 Jevgenija Rogulina - Masjenka
 Aleksandr Tjistjakov - Sasja
 V. Kuzmitj - Zjeltikov
 Marija Belousova

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1930
Stumfilm fra Sovjetunionen
Dramafilm fra Sovjetunionen
Sankt Jørgens fest

Sankt Jørgens fest () er en sovjetisk film fra 1930 af Jakov Protasanov.

Medvirkende 
 Igor Ilinskij som Franz Schulz
 Anatolij Ktorov som Michael Korkis
 Mikhail Klimov
 Igor Arkadin
 Marija Strelkova som Oleandra

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1930
Komediefilm fra Sovjetunionen
En (film)

En () er en sovjetisk film fra 1931 af Leonid Trauberg og Grigorij Kozintsev.

Medvirkende 
 Jelena Kuzmina som Jelena Kuzmina
 Pjotr Sobolevskij
 Sergej Gerasimov
 Marija Babanova
 Liu-Sian Van som Kulak

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1931
Dramafilm fra Sovjetunionen
Stille flyder Don (film fra 1931)

Stille flyder Don () er en sovjetisk film fra 1931 af Ivan Pravov og Olga Preobrasjenskaja.

Filmen er en filmatisering af de to første bind af Mikhail Sjolokhovs roman af samme navn.

Medvirkende 
 Nikolaj Podgornyj som Pantelej Melekhov
 Andrej Abrikosov som Grigorij Melekhov
 Emma Tsesarskaja som Aksinja Astagova
 Raisa Puzjnaja som Natalja Kosjonova
 Aleksandr Gromov som Pjotr Melekhov

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1931
Dramafilm fra Sovjetunionen
Entusiasme: Donbass symfoni

Entusiasme: Donbass symfoni (ukrainsk: Ентузіязм: Симфонія Донбасу) er en sovjetisk tonefilm fra 1931 instrueret af Dsiga Vertov. Det er den første film udgivet af det ukrainske filmstudie Ukrainfilm (Українфільм). Filmens lydside anses eksperimentiel og avant-garde på grund af sin brug af lyde af maskiner, fabrikker og industri; menneskelige stemmer spiller en mindre rolle i filmen. Filmen er også bemærkelsesværdig ved at være dokumentarisk og optaget uden for et filmstudie.

Handling og formål 
Filmen blev skabt for at fremme og fejre Stalins første femårsplan, der blev forsøgt gennemført i årene fra 1928 til 1932. Filmen udspiller sig i Ukraines Donbassregion, der som følge af sin forholdsvis udviklede mine- og sværindustri var et vigtigt element i femårsplanen.

Filmen understreger betydningen af kul og der vises i filmen adskillige billeder og scener med kularbejdere, kulovne, kulminer og vogne lastet med kul.

Litteratur 
 Annette Michelson ed. Kevin O’Brien tr. Kino-Eye: The Writings of Dziga Vertov, University of California Press, 1995.
 Bulgakowa, Oksana, and David Bordwell. "The Ear against the Eye: Vertov's "Symphony" [with Response]." Monatshefte 98, no. 2 (2006): 219-43.
 John MacKay, “Disorganized Noise: Enthusiasm and the Ear of the Collective”

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1931
Dokumentarfilm fra Sovjetunionen
Stille flyder Don

Stille flyder Don (russisk: Тихий Дон, Tikhij Don, bogstaveligt "Stille Don") er en roman skrevet af Mikhail Sjolokhov (1905–1984) og udgivet i fire bind fra 1928 til 1940; de tre første i tidsskriftet Oktober 1928–1932, det fjerde i 1940. Romanen er forfatterens hovedværk og en af de mest betydningsfulde romaner i Sovjetunionen og russisk litteratur i 1900-tallet.

Stille flyder Don handler om donkosakken Gregorij Melekhov (Мелехов) og er både en familiekrønike og et historisk epos og skildrer kosakkernes liv og kamp under 1. verdenskrig, den russiske revolution i 1917 og den følgende borgerkrig.

Sjolokhov omarbejdede Stille flyder Don i 1953 for at tilpasse den til stalinismens stilidealer. I 1965 blev han tildelt nobelprisen i litteratur for romanen: "for den kunstneriske kraft og integritet, som han i sit epos om Don udtrykte en historisk fase i det russiske folks liv".

Referencer 

Romaner fra Sovjetunionen
Stille flyder Don (flertydig)

Stille flyder Don er en roman i fire bind skrevet i perideon 1928-1940.

Romanen er filmatiseret flere gange, bl.a.

 Stille flyder Don (film fra 1931) - en sovjetisk film baseret på romanens to første bind
 Stille flyder Don (film fra 1957) - en sovjetisk film i tre dele; de to første dele udgivet i 1957 og tredje del i 1958 instrueret af Sergej Gerasimov
40 hjerter

40 hjerter () er en sovjetisk film fra 1931 af Lev Kulesjov.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1931
Stumfilm fra Sovjetunionen
Dramafilm fra Sovjetunionen
Søm i støvlen

Søm i støvlen () er en sovjetisk film fra 1931 af Michail Kalatosov.

Medvirkende 
 Aleksandre Jaliashvili
 Siko Palavandishvili
 Akaki Khorava
 Arkadi Khintibidze

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1931
Dramafilm fra Sovjetunionen
Roland Böse

Roland Böse (født 10. februar 1947 i Bingen am Rhein) er en tysk tidligere roer og olympisk guldvinder.

Böse roede for Binger RG og blev vesttysk mester i dobbeltsculler i 1966 samt i firer uden styrmand i 1967. Han skiftede derpå til otteren og nåede at blive europamester i 1967 i denne båd. I 1968 vandt otteren desuden det vesttyske mesterskab

Han var derpå med samme båd ved OL 1968 i Mexico City, og vesttyskerne vandt deres indledende heat ret sikkert. Imidlertid blev Böse efter det indledende heat ramt af sygdom og kunne ikke stille op i finalen. I hans sted blev Niko Ott hentet ind, og han var dermed med til at blive olympisk mester, da vesttyskerne vandt med næsten et sekund foran nummer to, Australien, mens Sovjetunionen var yderligere godt et sekund efter på tredjepladsen. De vesttyske guldvindere var foruden Ott Horst Meyer, Dirk Schreyer, Wolfgang Hottenrott, Egbert Hirschfelder, Lutz Ulbricht, Jörg Siebert, Rüdiger Henning og styrmand Gunther Tiersch. Ott gav efterfølgende sin guldmedalje til Böse, men han fik kort efter legene sin egen guldmedalje fra IOC. For guldmedaljen blev otteren udnævnt som årets vesttyske hold, og de bar OL-flaget ind ved åbningsceremonien ved OL 1972 i München. Böse indstillede sin karriere efter OL i 1968.

OL-medaljer 
 1968:  Guld i otter

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Tyskland
Deltagere for Vesttyskland ved sommer-OL 1968
Olympiske mestre fra Vesttyskland
Natura 2000-område nr. 182 Holtug Kridtbrud

Natura 2000-område nr. 182 Holtug Kridtbrud   er et Natura 2000-område der består af habitatområderne H183 og har et areal på   6 hektar, der hovedsageligt er ejet af Miljøstyrelsen, og ligger ud til det marine Natura 2000-område nr. 206 Stevns Rev.

Områdebeskrivelse
Det er et tidligere kridtbrud, der er udpeget for at beskytte kalkoverdrev, men også  for at beskytte stor vandsalamander og kransnålalgesøer, som er artens ynglebiotop i
området.
Området har store geologiske og botaniske værdier,  med forekomst af sjældne og rødlistede plantearter som f.eks. stor gyvelkvæler, kvasthøgeurt, langbladet bakketidsel og filtet soløje. I klinteprofilen kan aflæses tre geologiske tidsaldre: I den
øverste del findes moræne og bryozokalk, i den nederste del findes skrivekridt bestående af skaller
(kalkflagellater). De to lag er adskilt af et tyndt lag fiskeler, som er en meget sjælden geologisk
forekomst på verdensplan. Fiskeleret blev dannet i samme tidsperiode som da dinosaurerne
uddøde for omkring 65 millioner år siden.

Natura 2000-området ligger   i Vandområdedistrikt II Sjælland  i vandplanomåde  2.4 Køge Bugt.  i  Stevns kommune.

Fredninger
Stevns Klint Trampesti passerer Holtug Kridtbrud, og blev i 2021  omfattet af en  fredning.

Se også 
 Internationale naturbeskyttelsesområder i Danmark
 Naturtyper i Danmark

Kilder og henvisninger

 Kort over området på miljoegis.mim.dk

Natura 2000-planer
EU-habitatområder i Danmark

Fredede arealer i Danmark

Stevns Kommunes geografi
Vejen til livet

Vejen til livet (, translit.: Putjovka v Sjizn) er en sovjetisk dramafilm fra 1931 skrevet og instrueret af Nikolaj Ekk. Ekk modtog for filmen prisen for "Mest overbevisende instruktør" ved første udgave af Filmfestivalen i Venedig, og blev derved den første sovjetiske filminstruktør, der modtog en international pris. Filmen er den første sovjetiske tonefilm.

Filmen havde dansk premiere i 1931 i de københavnske biografteatre Collosseum og Triangel den 20. marts 1932.

Handling 
Filmen handler om en gruppe gadebørn fra Moskva, der efter flere forgæves forsøg på anbringelse på børnehjem af de sovjetiske myndigheder i stedet for ungdomsfængsel placeres i en "arbejdskommune", hvor de gennem arbejde skal oplæres til at blive gode samfundsborgere. I den lille arbejdskommune skal børnene arbejde som håndværkere osv. og skal lære at forsørge sig selv. De gode intentioner er dog ikke altid nok, og ikke alle af børnene bliver umiddelbart gode, ærlige sovjetarbejdere ...

Medvirkende 
 Nikolaj Batalov - Nikolaj Sergejev
 Jyvan Kyrla - Dandy Mustapha
 Mikhail Dzjagofarov - Nikolaj Rebrov
 Aleksandr Novikov – Vaska Busa
 Mikhail Zjarov – Fomka Zjigan

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1931
Dramafilm fra Sovjetunionen
Nikolaj Ekk

Nikolaj Ekk (russisk: Николай Владимирович Экк) (født den 14. juni 1902 i Riga i det Russiske Kejserrige, død den 14. juli 1976 i Moskva i Sovjetunionen) var en sovjetisk filminstruktør og manuskriptforfatter.

Filmografi 
 Vejen til livet (Путёвка в жизнь, 1931)
 Kvinderevolten (Груня Корнакова, 1936)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Sovjetunionen
Snigskytte (film)

Snigskytte () er en sovjetisk film fra 1931 af Semjon Timosjenko.

Medvirkende 
 Boris Sjlikhting
 Pjotr Sobolevskij
 Pjotr Kirillov
 Vladimir Gardin
 Emil Gal

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1931
Dramafilm fra Sovjetunionen
Krigsfilm fra Sovjetunionen
Tøbrud (film)

Tøbrud () er en sovjetisk film fra 1931 instrueret af Boris Barnet.

Handling 
Film handler om kollektiviseringen i en sovjetisk landsby og kampen mod kulakkerne i anden halvdel af 1920'erne. Kulaksønnen forfører den fattige mands datter Anna, men forlader hende hurtigt, da Anna bliver gravid. Da Komsomol-medlemmet Semyon, der tjente i Den Røde Hær, dukker op, ændrer Annas liv sig dramatisk ...

Medvirkende 
 Vera Marinitj som Anka
 Aleksandr Zjukov som Skulov
 Anton Martynov som Semjon
 S. Prjanisjnikov som Tarkhanov

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1931
Stumfilm fra Sovjetunionen
Modplan

Modplan () er en sovjetisk film fra 1932 af Sergej Jutkevitj og Fridrich Ermler.

Filmen foregår i perioden under den første femårsplan i Sovjetunionen og viser arbejdere i Leningrad, der ved en modplan overgår femårsplanens mål. Filmen anses som en stalinistisk propagandafilm og har som et af sine temaer kampen mod "sabotører", der ødelægger produktionen og modarbejder det sovjetiske regime.

Filmen indeholder sang "Modplanens sang" komponeret af Sjostakovitj. Sjostakovitjs komposition er blevet velkendt, og er med ny tekst bl.a. benyttet af den franske socialistbevægelse i sagen "Au-devant de la vie", ligesom temaet er benyttet til Stravinskijs Petrushka og i Sergej Tanejevs første symfoni.

Medvirkende 
 Vladimir Gardin - Babtjenko
 Marija Bljumental - Tamarina
 Tatjana Guretskaja - Katja
 Andrej Abrikosov - Pavel
 Boris Tenin - Vasja

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1932
Dramafilm fra Sovjetunionen
Sergej Jutkevitj

Sergej Jutkevitj (russisk: Серге́й Ио́сифович Ютке́вич) (født den 28. december 1904 i Sankt Petersborg i det Russiske Kejserrige, død den 23. april 1985 i Moskva i Sovjetunionen) var en sovjetisk filminstruktør og manuskriptforfatter.

Filmografi 
 Modplan (Встречный, 1932)
 Minearbejdere (Шахтёры, 1937)
 Mand med en pistol (Человек с ружьём, 1938)
 Jakov Sverdlov (Яков Свердлов, 1939)
 Hej Moskva! (Здравствуй, Москва!, 1945)
 Lys over Rusland (Свет над Россией, 1947)
 Tre møder (Три встречи, 1948)
 Prsjevalskij (Пржевальский, 1951)
 Oprøret i bjergene (Великий воин Албании Скандербег, 1954)
 Othello (Отелло, 1956)
 Rasskazy o Lenine (Рассказы о Ленине, 1957)
 Lenin v Polsje (Ленин в Польше, 1966)
 Sjuzjet dlja nebolsjogo rasskaza (Сюжет для небольшого рассказа, 1969)
 Lenin v Parizje (Ленин в Париже, 1981)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Sovjetunionen
X Games Foz do Iguaçu 2013

X Games Foz do Iguaçu 2013  blev afholdt fra d. 18. april til d. 21. april 2013 i Foz do Iguaçu, Paraná, Brasilien. Dette var det første sommer-X Games-event af fem, som blev afholdt i 2013 (de fire andre er var i Barcelona, München, Los Angeles og Shanghai).

Medaljeoversigt

Skateboarding

BMX

Motocross

Rally

Medaljetabel

Noter

Eksterne henvisninger 
 Foz do Iguaçu 2013's side  på XGames.com 

X-Games
Sport i Brasilien
Sport i Foz do Iguaçu
Sport i 2013
Countryblues

Countryblues er en musikgenre med rødder i en af de tidligste former for blues-musik. Generelt består genren af solosang akkompagneret af fingerpicking på en akustisk guitar; en stil der blev udviklet i Sydstaternes landdistrikter i begyndelsen af det 20. århundrede. Kunstnere som Blind Lemon Jefferson (Texas), Charley Patton (Mississippi), Blind Willie McTell (Georgia) var blandt de første til at indspille bluessange i 1920'erne. Countryblues udviklede sig parallelt med urban blues, som var populær i byerne.

Folkesangeren Alan Lomax var en af de første til at bruge udtrykket "countryblues", og han anvendte det i 1941 på en udendørsindspilning sammen med Muddy Waters i Stovalls prærieområde. Den amerikanske musikhistoriker Samuel Charters skrev I 1959 bogen "The Country Blues", der regnes for en vigtig videnskabelig afhandling om emnet. Han producerede også et album med titlen The Country Blues, der indeholdt tidlige optagelser med Jefferson, McTell, Sleepy John Estes, Bukka White og Robert Johnson.

Charters' værker var med til at genintroducere folkemusikken under 1950'ernes og de sene 60'eres amerikanske folk-revival. Den akustiske fingerpicking-bevægelse gav også anledning til udtrykkene "folk blues" og "akustisk blues", især anvendt på forestillinger og optagelser fra denne tidsperiode. "Countryblues" er også blevet brugt til at definere regionale akustiske stilarter, såsom Delta blues, Piemonte blues, eller den tidligste Chicago blues, Texas blues og Memphis blues.

Se også 
 Alan Lomax

Referencer 

Musik i det 20. århundrede
Bluesgenrer
Sydstaterne
Karoline af Nassau-Saarbrücken

Karoline af Nassau-Saarbrücken (født 12. august 1704 i Saarbrücken, død 25. marts 1774 i Darmstadt) var en pfalzgrevinde, der gennem sit ægteskab blev hertuginde af Pfalz-Zweibrücken.

Forfædre 
Karoline af Nassau-Saarbrücken var sønnedatter af Gustav Adolf af Nassau-Saarbrücken og Eleonore Klara af Hohenlohe-Neuenstein samt datterdatter af Heinrich Friedrich af Hohenlohe-Langenburg og Juliana Dorothea til Castell-Remlingen (1640–1706).

Hun var datter af Ludvig Crato (Kraft) af Nassau-Saarbrücken og Philippine Henriette af Hohenlohe-Langenburg (1679–1751).

Familie 
Karoline af Nassau-Saarbrücken blev gift med Christian 3. af Pfalz-Zweibrücken: Parret fik fire børn:  

 Karoline Henriette (den store landgrevinde), gift med Ludvig 9. af Hessen-Darmstadt.

 Christian 4. af Pfalz-Zweibrücken, gift morganatisk.

 Frederik Michael af Zweibrücken-Birkenfeld, forfader til kongerne af Bayern. 

 Christiane Henriette, fyrstinde af Waldeck-Pyrmont, gift med fyrste Karl August af Waldeck-Pyrmont.

Farmor til den første konge af Bayern 
Karoline var mor til Frederik Michael af Zweibrücken-Birkenfeld og farmor til Maximilian 1. Joseph af Bayern, der blev kurfyrste af Bayern i 1799 og konge i 1805.

Alle senere konger af Bayern var efterkommere af Maximilian 1. Joseph.

Wittelsbachske pfalzgrever ved Rhinen
Verdensarvssteder i Ukraine

UNESCO har udpeget en række i  Verdensarvssteder i Ukraine. Verdensarvsområder er steder af enestående universel værdi for kulturarv eller naturarv, som er blevet nomineret af lande, der har underskrevet UNESCO's Verdensarvskonvention, der blev oprettet i 1972. Kulturarven består af monumenter (f.eks. arkitektoniske værker, monumentale skulpturer eller inskriptioner), grupper af bygninger og steder (herunder arkæologiske lokaliteter). Naturarv defineres som naturelementer (bestående af fysiske og biologiske formationer), geologiske og fysiografiske formationer (herunder levesteder for truede dyre- og plantearter) og naturområder, der er vigtige ud fra et videnskabeligt synspunkt, bevarelse eller naturskønhed. Ukraine vedtog officielt UNESCO's konvention og blev et uafhængigt medlem den 12. oktober 1988, mens det stadig officielt var endel af Sovjetunionen (før dens opløsning i 1991).

I 2022 er der syv verdensarvslokaliteter opført i Ukraine, hvoraf seks er kulturlokaliteter og én, Gamle oprindelige bøgeskove i Karpaterne og andre regioner i Europa, er en naturlokalitet. Den første lokalitet blev opført på listen var "Kyiv: Saint-Sophia-katedralen og tilhørende klosterbygninger, Kyiv-Pechersk Lavra", i 1990. De seneste steder, der blev opført på listen, var Trækirker i Karpaterne Tserkvas i Karpaterne og Ukraine og den antikke by Chersonese og dens Chora, i 2013. Tre lokaliteter er tværnationale: Trækirkerne Tserkvas deles med Polen, Struves meridianbue deles med ni lande, og de gamle og oprindelige bøgeskove deles med 17 lande. Desuden har Ukraine 17 steder på sin foreløbige liste.

Verdensarvssteder 

UNESCO opfører stederne på en liste under ti kriterier; hver optagelse skal opfylde mindst ét af kriterierne. Kriterierne I til VI er kulturelle, mens VII til X er natur.

Tentativ liste 

Ud over de steder, der er opført på listen over verdensarv, kan medlemsstaterne føre en liste over foreløbige steder, som de kan overveje at udnævne (den tentative liste). Nomineringer til verdensarvslisten accepteres kun, hvis stedet tidligere har været opført på den foreløbige liste. I 2022 havde Ukraine 17 sådanne steder på sin foreløbige liste.

Kilder og henvisninger 

Verdensarvsområder i Ukraine
Cæsar Kunwald

Cæsar Kunwald (født 25. juli 1870 i Graz, Østrig, død 26. november 1946 i København) var en kunstmaler med virke i Danmark.

Kunwald blev student fra det evangeliske gymnasium i Budapest i 1887.
Han uddannede sig til ingeniør på Müegyetem med diplom i 1891.
Som kunstmaler var han elev af Ede Balló, Simon Hollosi, I.E. Blanche, C. Cottet og J.P. Laurens.
Kunwald blev gift første gang i 1912 i Budapest med Hedwig Vendel.
I 1934 blev han gift med Ellen Lucinde Benzon i København.

Kunwalds repræsentation på dansk kunstmuseer er begrænset.
Et portræt af Johannes V. Jensen fra 1920 har været udstillet på Johannes V. Jensen Museet.

Kunwald ligger begravet på Ramløse Kirkegård, Helsinge sammen med sin anden hustru.

Cæsar Kunwald var far til arkæologen Georg Kunwald.

Henvisninger 

Kunstmalere
Danske Digterruter

Danske Digterruter er en række afmærkede vandreruter ud over Danmark.
Hver vandrerute oplyser om en dansk digter og er tilknyttet oplæsninger af digterens værker.
Til en rute har en række såkaldte bogmærker, der er steder med en QR-kode til lydfortælllinger.

Oprettelsen af ruterne skete med et projekt der løb i 2020 og 2021 og som havde støtte af Nordea-fonden. 
Projektet var ledet af Johs. Nørregaard Frandsen og byggede på hans og Anne-Marie Mais litterære ekspertise.

Jylland
 St. St. Blicher
 H.A. Brorson med start ved Taarnborg i Ribe, besøg ved katedralskolen, statuen af ham ved domkirken, Anne Marie Carl Nielsens statue af Dronning Dagmar på slotsbanken, stormflodssøjlen på Skibbroen og endelig Rosenhaven bag Quedens Gård. I alt 2,3 km.
 Inger Christensen, Vejle.
 Holger Drachmann, Skamlingsbanken
 Carit Etlar, Fredericia
 Johannes V. Jensen. Efter et indledende stop er ved Louns Kirke knyttet til oplæsning af Barndommens Sig er der en 5,15 kilometer lang rute på den vestlige del af Lovns Halvøen med 6 yderligere bogmærker og med oplæsninger af Blindebukken, Einar Elkær, Sommersolhvervssang, Kongens Fald, Norne Gæst og Tordenkalven. 
 Thøger Larsen i og omkring Lemvig.
 Kaj Munk

 Ambrosius Stub med start ved mindetavlen på Sønderportsgade 11, Ribe, besøg ved Weis Stue på Torvet, Fiskergade 1, Bispegården på Korsbrødregade, Skriverstuen på slotsbanken, Stubs Allé og til slut Per Kirkebys bronzeskulptur foran Sct. Catharinæ Kirke. I alt 3,2 km.
 Jeppe Aakjær ved Jenle på Salling.

Fyn
 H.C. Andersen, Odense
 Agnes Henningsen ved Lundsgård.
 Johannes Jørgensen i Svendborg

Sjælland og øerne
 Karen Blixen, Rungstedlund
 Tove Ditlevsen, 3,2 kilometer lang rute på Vesterbro med 9 bogmærker: Start i "barndommens gade", Hedebygade, derefter Enghaveparken, hjørnet Istedgade/Dannebrogsgade, hjørnet Halmtorvet/Gasværksvej, hjørnet Istedgade/Gasværksvej, Otto Krabbes Plads, Tove Ditlevsens Skole, Tove Ditlevsens Plads og Kristkirken.
 Martin A. Hansen, Stevns
 B.S. Ingemann, Sorø
 Frank Jæger omkring Bastrup Sø og Buresø. Der er tre landartværker på den 6,3 kilometer lange rute: Snedkeren, Enhjærningen og Baronen skabt af Søren Brynjolf og Henrik Dyreborg Wagner og oplæsning ved Nis Bank-Mikkelsen.
 Martin Andersen Nexø, Nexø
 Henrik Pontoppidan, Hornsherred med blandt andet Hornsherreds Arbejds- og Forsørgelsesanstalt, Selsø Kirke, Selsø Møllekrog, Østby og Skuldelev præstegård
 Emil Aarestrup, Nysted

Henvisninger 

Vandreruter i Danmark
El Rayo-X

El Rayo-X er titlen på David Lindleys første musikalbum, der blev udgivet som soloplade på selskabet Asylum Records i 1981. Albummet fik samme navn som den gruppe musikere, Lindley sammensatte for at optage pladen. Musikken er inspireret af både rock and roll, blues, zydeco, cajunmusik og reggae. Jackson Browne lagde vokal på nogle af sangene. El Rayo-X var en salgssucces i USA, hvor især nummeret "'Mercury Blues'" blev en mindre hitsingle. Albummet solgte ligeledes godt i Skandinavien.

Pladens numre 
"She Took Off My Romeos" (Bob "Frizz" Fuller) - 3:00
"Bye Bye Love" (Boudleaux Bryant, Felice Bryant) - 2:50
"Mercury Blues" (K. C. Douglas, Bob Geddins) - 3:33
"Quarter of a Man" (Bob "Frizz" Fuller) - 3:45
"Ain't No Way" (Bob "Frizz" Fuller) - 3:42
"Twist and Shout" (Phil Medley, Bert Russell) - 2:44
"El Rayo-X" (Jorge Calderón, David Lindley) - 2:53
"Your Old Lady" (Elmo Glick, O'Kelly Isley, King Curtis) - 4:14
"Don't Look Back" (Smokey Robinson, Ronald White) - 3:55
"Petit Fleur" (Solomon Feldthouse, Nancy Lindley) - 3:11
"Tu-Ber-Cu-Lucas and the Sinus Blues" (Huey "Piano" Smith) - 2:14
"Pay the Man" (David Lindley, George "Baboo" Pierre) - 3:30

Hitlisteplacering 
Billboard 200, USA: #83

Eksterne henvisninger 
El Rayo-X på Allmusic

Referencer 

Album fra 1981
Horisont (film)

Horisont () er en sovjetisk film fra 1932 af Lev Kulesjov.

Medvirkende 
 Nikolaj Batalov som Lev Abramovitj Horizon
 Dmitrij Kara-Dmitriev
 Nikolaj Gladkov
 Andrej Gortjilin som Monya
 Sergej Komarov

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1932
Dramafilm fra Sovjetunionen