kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jette Hvidtfeldt

Jette Hvidtfeldt (født 31. januar 1950) er en dansk journalist og forfatter.

Hvidtfeldt blev uddannet fra Danmarks Journalisthøjskole og Ritzaus Bureau i 1971 og blev efterfølgende ansat her. Hun arbejdede fra 1977 til 1980 freelance for DR m.fl. i Bruxelles. Hjemme i Danmark fortsatte hun som freelance, men kom i 1984 til DR, som hun forlod i 1999. Siden har hun været freelancejournalist og selvstændig mediekonsulent med selskabet Rugaard og Hvidtfeldt, der ejes sammen med ægtefællen Lars Rugaard. De senere år har hun desuden skrevet flere politiske biografier.

Fra 2000 til nedlæggelsen i 2002 var Hvidtfeldt formand for Videnscenter for Ligestilling.

Bibliografi 
 Erhards sofa (red., 2002)
 Tvang (med Ayse Deveci, 2004)
 Med formandens tilladelse – et portræt af Christian Mejdahl (2006)
 Claus Hjort – strategen bag det nye Venstre (2007)
 Kursen er sat (2008)
 
 På den anden side (med Henrik Appel Esbensen, 2009)

Eksterne henvisninger 
 Jette Hvidtfeldts hjemmeside

Journalister fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Andreas Wilson

Andreas Wilson (født 7. marts 1981 i Stockholm i Sverige) er en svensk skuespiller, som mest er kendt for sin rolle som Erik Ponti i filmen Ondskab. Desuden har han medvirket i syv film efter sin store succes på filmen i år 2003. Han har modelleret for den amerikanske tøjkæde  Abercrombie & Fitch.

Han voksede op i Täby og gik på Tibble gymnasium.

Filmografi
 Ondskab (2003)
 Den utvalde (2005)
 Animal (2005)
 Babas bilar (2006)
 Kill Your Darlings (2006)
 Colorado Avenue (2007)
 Ægte mennesker (2012)

Eksterne henvisninger
 Mostbeautifulman.com med billeder af Andreas Wilson
 

Skuespillere fra Sverige
Personer fra Stockholm
Josef Scheungraber

Josef Eduard Scheungraber (født 8. september 1918, død 22. juli 2015) var en tysk Wehrmacht-løjtnant og forretningsmand. Han blev senere idømt livsvarigt fængsel i Tyskland og Italien for krigsforbrydelser begået under 2. verdenskrig.

Militær karriere 
Scheungraber meldte sig frivilligt til Wehrmacht-eliten 1. Gebirgs Division i Mittenwald. Under 2. verdenskrig kæmpede han i Polen, Frankrig, Rusland og på Kreta. I 1942 pådrog han sig alvorlige skader i hovedet fra en landmine i Kaukasus. Efter sin helbredelse blev han dekoreret med Jernkorset.

Krigsforbrydelser 
Den 26. juni 1944 blev en underofficer og en civil person dræbt af partisaner. Josef Scheungruber og sin chef gav ordre om at gøre gengæld, hvilket der også blev gjort senere samme dag. Oprindeligt var en 74-årig kvinde og tre mænd blevet skudt på gaden af anonyme soldater. Derefter blev elleve mænd taget til fange og ført til stueetagen af et hus i landsbyen Falzano di Cortona. Huset blev derefter sprængt i luften, og dræbte ti mænd, som var 16 til 66 år. En femten-årig, Gino Massetti, overlevede.

Efter krigen 
Efter krigen boede han i Ottobrunn i München, hvor han drev et snedkeri og en møbelforretning. Han var medlem af kommunalbestyrelsen i tyve år og var æresmedlem som chef for brandvæsenet. I 2005 blev han tildelt en medalje for sine tjenester under krigen.

Anklager 
Anklager mod Josef Scheungraber om episoderne i Falzano blev ikke oprindeligt lavet af de tyske juridiske myndigheder. En italiensk militærdomstol i La Spezia dømte ham til livsvarigt fængsel den 28. september 2006, og efterfølgende gav de deres oplysninger om ham til de tyske myndigheder. Som følge heraf blev han bragt til München i statsdomstolen i oktober 2008. Den 11. august 2009 blev han fundet skyldig for mord og idømt livsvarigt fængsel i en retssag, som forventes at være en af de sidste om nazisternes krigsforbrydelser.

Referencer 

Tysklands militære personel i 2. verdenskrig
Nazister fra Tyskland
Nazister dømt for krigsforbrydelser
Modtagere af Jernkorset
Re di Portogallo (1863)

Panserskibet Re di Portogallo indgik i den tredje serie af panserskibe i den nye italienske marine, der blev skabt, da Italien blev samlet i 1861. Værftskapaciteten i Italien var begrænset, så marinen måtte gøre brug af udenlandske værfter. De to skibe i Re d'Italia-klassen blev derfor bygget i USA, og det var åbenbart intet problem for leveringen, at Unionen i de år var i krig med Konføderationen. Skibene var de hidtil største i marinen, men da de var bygget af træ, manglede der vandtætte inddelinger, og deres panser var ikke ført helt agterud til beskyttelse af roret, noget der senere fik fatale konsekvenser. Normalt blev skibet omtalt som Re di Portogallo (kongen af Portugal), men det fulde navn var Dom Luigi Re di Portogallo til ære for Ludvig 1. af Portugal, der var den italienske kong Viktor Emanuel 2.'s svigersøn.

Tjeneste 
Re di Portogallo deltog lige som de øvrige italienske panserskibe i slaget ved Lissa mod den østrigske flåde i juli 1866. Skibet anførte den agterste 3. division af den italienske flåde, og kom i kamp med det østrigske skrue-linjeskib Kaiser. Det lykkedes for det østrigske skib at vædre Re di Portogallo, men det træbyggede linjeskib uden vædderstævn gjorde mere skade på sig selv i forsøget. Re di Portogallo'''s kanoner føjede yderligere ødelæggelser til Kaiser, men i den omfattende krudtrøg kom skibene derefter bort fra hinanden.

Det viste sig hurtigt, at det træ Re di Portogallo var bygget af, ikke var modnet ordentligt, og skibet begyndte efter få år at rådne. I 1871 blev det artilleri-skoleskib og det udgik af tjeneste i 1875.

 Litteratur 
 Roger Chesneau and Eugene M. Kolesnik, ed., Conway's All The Worlds Fighting Ships, 1860-1905, (Conway Maritime Press, London, 1979), 
 Otto Lybeck, Allmän Sjökrigshistoria'', Bind 1: 1853-1914, Stockholm 1919.

Noter 

Panserskibe fra Italien
Stephanie

Stephanie er et pigenavn, der er afledt af det græske navn Stefanos, som betyder 'krans' eller 'krone'. Navnet findes i en række varianter, herunder Stefanie, Stephani, Stefani, Steffani, Steffanie, Stefania, Steffi, Steffie og Stephane. Omkring 3.300 danskere bærer et af disse navne ifølge Danmarks Statistik pr. 1. januar 2010.

Stephane anvendes på fransk ofte som drengenavn.

Kendte personer med navnet 
 Stéphane Audran, fransk skuespiller.
 Steffi Graf, tysk tennisspiller.
 Stephenie Meyer, amerikansk forfatter.
 Stéphane Grappelli, fransk violinist.
 Stephanie "Stevie" Nicks, amerikansk sanger og sangskriver.

Andre anvendelser 
 Gwen Stefani, amerikansk sanger.

Noter 

Pigenavne
Florentine Rost van Tonningen

Florentine Rost van Tonningen (født Florentine Sophie Heubel 14. november 1914 – 24. marts 2007) var gift med Meinoud Rost van Tonningen som var leder af Hollands Nationalsocialistiske Bevægelse (NSB).

Hun døde af alderdom den 24. marts 2007, i sit hjem i Waasmunster. Hun blev 92 år. En uge senere blev hun begravet i Rheden. Men allerede i 1996, havde hun købt et gravsted og en gravsten med hendes navn, fødselsdato og indskriften "Sandheden gør fri".

i løbet af sit liv mødte hun en del historiske personer heriblandt, den franske professor Robert Faurisson, historiker David Irving, Arthur Axmann, Gudrun Himmler (datter af Heinrich Himmler), Ilse Pröhl (enke af Rudolf Hess), Gertrud og Arthur Seyss-Inquart, Erich Priebke, Miguel Serrano, Matt Koehl, Luciana Frassati Gawronska, Thies Christophersen, Leon Degrelle, Franz von Papen, Hjalmar Schacht, Ernst Zündel, Otto Ernst, Colin Jordan, Manfred Roeder, Udo Walendy, og Horst Mahler.

Eksterne henvisninger 

Nazister
Personer fra Nederlandene
Klangsbøl

Klangsbøl ( ) er en landsby og kommune beliggende syd for den dansk-tyske grænse i Nordfrisland i det nordvestlige Sydslesvig. Administrativt hører kommunen under Nordfrislands kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Sydtønder kommunefællesskab (Amt Südtondern). Klangsbøl er sogneby i Klangsbøl Sogn. Sognet lå i Viding Herred (Tønder Amt, Sønderjylland), da området tilhørte Danmark.

Historie 
Klangsbøl er første gang nævnt 1462. Stednavnet henføres til mandsnavn Klenke eller Klange.

Den i Vester Klangsbøl beliggende tårnløse sognekirke er opført omkring 1240. Kirken er opført af mursten og har som eneste kirkebygning på den nordfrisiske fastland et stråtækt tag. Klangsbøl Mølle blev ødelagt 1615 af vandfloden, den opbyggedes igen 1626, men er senere blevet afbrudt og flyttet til Visk. Sagnet lader den nederlandske admiral Claes de Bombell være født i Bombøl. Han hed egentlig Nis Ipsen og var bondefødt i Bombøl.

Geografi 
Kommunen omfatter Bombøl (; ), Borg (Burg), Nørrehjørne (Nordhörn), Spangvej (Sangweg), Trekantskog (; ), Vester og Øster-Klangsbøl ( og Oaster Klangsbel) samt Visk (Wisch). Sognekirken er beliggende i Vester-Klangsbøl.

Arealet består af lavtliggende marskland. Mange af bygninger oprettet på varfter (værrer).

Eksterne henvisninger 

 Kommunens hjemmeside

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Byer i Slesvig-Holsten
Sveriges byer 2010

Denne liste indeholder alle Sveriges byer jævnfør Statistiska centralbyråns byområdeafgrænsning pr. 31. december 2010. I hele landet var der på det tidspunkt 1.956 byområder med en samlet befolkning på 8.015.797 indbyggere, hvilket svarede til 85,1 procent af hele befolkningen.

Byområdernes samlede landareal var 537.615 hektar, hvilket svarede til 1,3 procent af det totale landareal i landet.

Den gennemsnitlige befolkningstæthed i byområderne var 1.491 indbyggere per km². Uden for byområderne boede i gennemsnit kun 3,5 indbyggere per km².

Af hensyn til læsbarheden og overskueligheden, er kun den primære kommune oplyst ved de byområder, der ligger i flere kommuner.

Reference

Se også 
 Sveriges købstæder

 
Lister over byer
Eberhard Isbrand Ides

Eberhard Isbrand Ides (1657 – 1708) var en dansk rejsende og diplomat. I 1692 rejste han til Kina som en russisk ambassadør, han vendte tilbage i 1694.

Han var en af de vigtigste tidlige europæere til at beskrive Gobi-ørkenen. Hans beretning dukkede op i en fransk oversættelse, sammen med et værk af Cornelis de Bruijn, i Voyage de Corneille Le Brun par la Moscovie, da Persien, et aux Indes Orientales (6 dele i 2 bind), som blev offentliggjort i Amsterdam i 1718.

Opdagelsesrejsende fra Danmark
Rejsebogsforfattere fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Diplomater fra Rusland
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Klægsbøl

Klægsbøl (dansk), Klixbüll (tysk) eller Klasbel (moringfrisisk, Mooring),
Klexbel eller Kläksbel (kærherredfrisisk, Karhiird) er en landsby og kommune beliggende syd for den dansk-tyske grænse i det nordvestlige Sydslesvig. Administrativt hører kommunen under Nordfrislands kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Sydtønder kommunefællesskab (Amt Südtondern). Klægsbøl er sogneby i Klægsbøl Sogn. Sognet lå i Kær Herred (Tønder Amt, Sønderjylland), da Slesvig var dansk indtil 1864.

Geografi 
Byen er landbrugspræget. Jordens beskaffenhed består af marsk (Klægsbøl Kog og en del af Gudskog) og enkelte hede- og mosestrækninger i den sydøstlige del af kommunen.

Landsbyen/Kommunen består af Bodersbøl (Buttersbüll), Fly eller Flyde (Flühe), Kathale (Katal), Klægsbølgaard (Klixbüllhof), Ryggenstad (Rückenstadt) og Vraagaard (Wraagaard)<ref name="mork">M. Mørk Hansen: Kirkelig Statistik over Slesvig Stift: Med historiske og topografiske Bemærkninger, 1. Bind, Kjøbenhavn 1863, side 211</ref>. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i Sydtønder kommunefællesskab (Amt Südtondern).

 Historie 
Klægsbøl er første gang nævnt 1352 (Reg. cap.). Stednavnets første led er afledt enten af at klinge, af personanvn Klinge (gl.da. *Kligh) eller måske af klæg (oldn. kleggi''), den fede jord, hvoraf marsken består (sml. også slik).

Klægsbøl Kirke nævnes første gang 1240. Formodentlig var kirken i begyndelsen en filial af kirken i Læk. Kirken ligger i den nordlige del af byen, der kaldes Bodersbøl.

Ved delingen af hertugdømmerne i 1544 hørte Klægsbøl til de områder, der tilfaldt hertug Hans den Ældre. Efter hans død kom Klægsbøl under de hertugelige besiddelser.

Ved stormfloden 1634 omkom 60 indbyggere.

I 1720 kom byen atter under Kronen.

I 1864 havde byen kirke, præstegård, 2 skoler, brevsamlingssted, 7 kroer og 2 vindmøller. Byen var delt i Sønder- og Nørre-Klægsbøl, som atter var underinddelt i Ryggenstad og Bodersbøl.

Litteratur 
 J.P. Trap: Statistisk-topographisk Beskrivning af Kongeriget Danmark, bind I: Almindelig Deel; Kjøbenhavn 1860

Eksterne henvisninger 

 Kommune Klægsbøl

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Byer i Slesvig-Holsten
Læksgårde

Læksgårde (dansk) Lexgaard (tysk) er en landsby og kommune beliggende syd for den dansk-tyske gænse i det nordvestlige Sydslesvig. Administrativt hører kommunen under Nordfrislands kreds i den tyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Sydtønder kommunefællesskab (Amt Südtondern). I kirkelig henseende hører Læksgårde under Karlum Sogn. Sognet lå i Kær Herred (Tønder Amt), da Slesvig var dansk indtil 1864.

Læksgårde er første gang nævnt omkring 1470. Stednavnet henføres til beliggenheden ved et vandløb (sml. Læk). Måske henføres navnet også til den gård, hvori lægdsmanden bor, men så skulle navnet egentlig skrives Lægsgård. Laur henfører navnet til mandsnavn Lek eller Leg, som står i forbindelse med at lege.

Eksterne henvisninger

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Byer i Slesvig-Holsten
Tracé

Tracé (trace eller tracé og ordet kan være intetkøn eller fælleskøn) er vejes, jernbaners og elledningers rumlige forløb i terrænet. En tracé definerer vejens, sporets eller ledningens beliggenhed i vandret og lodret retning, linjeføringen og længdeprofilen.

Note 

Transportinfrastruktur
Spragebøl

Spragebøl (dansk) eller Sprakebüll (tysk) er en landsby og kommune beliggende få kilometer syd for Tønder i det nordlige Sydslesvig ved den dansk-tyske grænse. Administrativt hører kommunen under Nordfrislands kreds i den tyske delstat Slesvig-Holsten. Til kommunen hører Frivilje (Freienwill), Gaarde, Høgelund (Hogelund), Sandager (Sandacker) og Spragebøl by. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Sydtønder kommunefællesskab (Amt Südtondern). I kirkelig henseende hører Spragebøl under Læk Sogn. Sognet lå i Kær Herred (Tønder Amt), da Slesvig var dansk indtil 1864.

Spragebøl er første gang nævnt 1498. Stednavnet henføres til personnavnet Sprake eller Sprage (sml. Spragelse ved Næstved). På jysk udtales navnet Sprachbøl, på nordfrisisk Språkebel.

Kommunen ligger i et skovrigt område.

Eksterne henvisninger 

 Kommunens netsted

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Byer i Slesvig-Holsten
Stadum

Stadum (dansk/tysk) eller Ståårem (nordfrisisk) er en landsby og kommune beliggende få kilometer syd for Tønder på den sydslesvigske midtslette (gest). Administrativt hører kommunen under Nordfrislands kreds i den tyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen omfatter også bebyggelserne Bjerg (Berg), Fresenhavn (Fresenhagen), Hedvigsro (Hedwigsruhe), Holtager (Holzacker) og Nørre Jørl - og samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Sydtønder kommunefællesskab (Amt Südtondern). Holtager var inden indlemmelsen i 1974 en selvstændig kommune. I kirkelig henseende hører Stadum under Læk Sogn, Holtager under Enge Sogn. Begge lå i Kær Herred (Tønder Amt), da Slesvig var dansk indtil 1864.

Stadum er første gang nævnt 1470 (Flensborg Amts Regnskaber). Den jyske udtale er Stajm. Stednavnet henføres til gada. stath. Holtager er første gang nævnt 1486. Stednavnet er sammensat af holt og -ager. Stednavnet henføres altså til beliggenheden i eller ved et holt, som bruges i det sønderjyske i betydning skov, men i oldnordisk navnlig om en skovbevokset høj, senere om en stenig og bar bakke.

I kommunen er der flere mindre skovpartier; øst for Stadum by ligger skovområdet Langbjerg Skov.

Eksterne henvisninger 
 Kommunens netsted

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Byer i Slesvig-Holsten
Stedesand

Stedesand (dansk/tysk) eller Stääsönj (nordfrisisk)  er en landsby og kommune beliggende cirka 5 kilometer sydvest for Nibøl i det nordvestlige Sydslesvig. Administrativt hører kommunen under Nordfrislands kreds i den tyske delstat Slesvig-Holsten. Til kommunen hører også Hundebøl (tysk: Hunnebüll), Størteværkkog (nordfrisisk: Störtewärkskuuch, tysk:  Störtewerkerkoog), Troldbøl (tysk: Trollebüll) og Vester Snattebøl (nordfrisisk: Weester Snootebel, tysk:  Wester Schnatebüll). Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Sydtønder kommunefællesskab (Amt Südtondern). Stedesand er sogneby i Stedesand Sogn. Sognet lå i Kær Herred (Tønder Amt), da Slesvig var dansk indtil 1864.

Stedesand er første gang nævnt 1352. Den jyske udtale er Strø'sanj og Ste'sanj. Det antages, at Stedsand er en udflyyterby fra Stadum. Stedesand blev altså bygget på det til Stadum hørende sand, deraf navnet. Tidligere var Stedesand og Klintum (tilhørende Læk kommune) de yderste byer mod vest på den sandede landryg, som gennem det ellers af moser opfyldte og derefter benævnte Kær Herred strækker sig fra Langbjerg mellem Klintum og Stadum til ind i Vis Herred ved Frøslev og hvorpå der findes flere landsbyer som hentyder til den sandede gest såsom Enge-Sande, Stedesand og Sandager.

Vester Snattebøl er første gang nævnt 1438. Snate synes at være et personnavn, dog forekommer i sønderjysk og andre dialekter også snatte (≈søle), hvoraf navnet mulig kunde udledes (sml. Snatterup i Skåne). den spredt liggende bebyggelse Størteværkskog er føtste gang nævnt 1580. Størteværk er et begreb, som fandt anvendelse under digebygningen. Den kan oversættes med jordvogn.

Størteværkkog (Störtewerkerkoog) og Vester Snattebøl (Wester Schnatebüll) blev indlemmet i februar 1974. Mens Vester Snattebøl kom under Stedesand, hører Øster Snattebøl under Læk. Kommunen er landbrugspræget. Byen ligger nord for Soholm Å, som danner grænsen mellem Kær og Nørre Gøs Herred.

Kendte 
Den dansk-frisiske kunstner Moritz Momme Nissen (1822-1902) kom fra Stedesand. Den dansk-tyske maler Hans Peter Feddersen (1848-1941) og dansk-frisiske teolog Christian Feddersen (1786-1874) kom fra Vester Snattebøl.

Eksterne henvisninger 

 Kommunens netsted

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Byer i Slesvig-Holsten
Tinningsted

Tinningsted (dansk) eller Tinningstedt (tysk) er en landsby og kommune i det nordlige Tyskland under Kreis Nordfriesland i delstaten Slesvig-Holsten. Byen ligger cirka 10 kilometer syd for den dansk-tyske grænse i det nordvestlige Sydslesvig.

Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i Sydtønder kommunefællesskab (Amt Südtondern).

Byer i Kreis Nordfriesland
Byer i Slesvig-Holsten
Ophusum

Ophusum (dansk) eller Uphusum (tysk) er en landsby og kommune beliggende på grænsen mellem gesten (midtsletten) og marsklandet i det vestlige Sydslesvig. Administrativt hører kommunen under Nordfrislands kreds i den tyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Sydtønder kommunefællesskab (Amt Südtondern). I kirkelig henseende hører Ophusum under Brarup Sogn. Sognet lå i Kær Herred (Tønder Amt), da Slesvig var dansk indtil 1864.

Ophusum er første gang nævnt 1499 (Flensborg Amts Regnskaber). Stednavnet beskriver husenes forholdsvis høje beliggenhed (sml. Nederby i Angel).  

Byen er stationsby på banestrækningen mellem Nibøl og Tønder.  Den vestlige del af kommunen ligger i Gudskogen, hvor gårdene ligger på opkastede værfter.

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Byer i Slesvig-Holsten
Vestre (Sydslesvig)

Vestre (dansk) eller Westre (tysk) er en landsby og kommune beliggende på gesten få km syd for Tønder ved den dansk-tyske grænse. Administrativt hører kommunen under Nordfrislands kreds i den tyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Sydtønder kommunefællesskab (Amt Südtondern). I kirkelig henseende hører Vestre under Ladelund Sogn. Sognet lå i Kær Herred (Tønder Amt), da Slesvig var dansk indtil 1864.

Landsbyen er i nord og øst omgivet af flere moseområder som Svanemose, Tranemose og Sortbjerg Mose.

Vestre er første gang nævnt 1352. Stednavnet forklares ved landsbyens beliggenhed på en hede i sognets vestlige del. Måske er navnet sammentrukket af vester og -hede eller -rød. På dansk findes også den ældre form Væstre.

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Byer i Slesvig-Holsten
Borgsum

Borgsum (dansk/tysk) eller Borigsem (nordfrisisk) er en landsby og kommune beliggende i den sydlige del af øen Før i Nordfrisland (Sydslesvig). Administrativt hører kommunen under Nordfrislands kreds i delstaten Slesvig-Holsten. 

Borgsum er første gang nævnt 1462. Stednavnet betyder By ved borgen og henviser til den cirka 10 meter høje ringborg Lembeksborg fra vikingetiden. Byens anden seværdighed er byens vindmølle, som i 1991 blev ny bygget efter historiske tegninger af dens forgængermølle fra 1894. Ligesom i mange andre nordfrisiske byer er gadenavnene i Borgsum nordfrisisk.

I den danske tid indtil 1864 hørte Borgsum under Vesterland-Før og dermed som kongerigsk enklave direkte til Kongeriget Danmark. I kirkelig henseende hører landsbyen under Sankt Johannes Sogn.

Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner på Før og Amrum i Før-Amrum kommunefællesskab (Amt Föhr-Amrum).

Eksterne henvisninger 

 Borgsum Kommune

Noter 

Før
Byer i Kreis Nordfriesland
Byer i Slesvig-Holsten
Tätortskode

En tätortskode er en firecifret kode, som Statistiska centralbyrån tildeler alle byområder (tätorter) i Sverige.

Normalt er tätortskoderne lige, mens småortskoderne er ulige. De to første cifre indikerer i hvilket län, byområdet ligger (måske ikke helt konsekvent gennemført).

 01-04 = Stockholms län
 05-06 = Uppsala län
 07-09 = Södermanlands län
 10-13 = Östergötlands län
 14-17 = Jönköpings län
 18-20 = Kronobergs län
 21-24 = Kalmar län
 25     = Gotlands län
 26-27 = Blekinge län
 28-38 = Skåne län
 39-42 = Hallands län
 43-55 = Västra Götalands län
 56-58 = Värmlands län
 59-61 = Örebro län
 62-63 = Västmanlands län
 64-69 = Dalarnas län
 70-73 = Gävleborgs län
 74-77 = Västernorrlands län
 78-80 = Jämtlands län
 81-84 = Västerbottens län
 85-89 = Norrbottens län

Se også 
 Sveriges byer
 Postnummer

Referencer

Kilde 
 Statistiska centralbyråns tätortsstatistik

Byer i Sverige
Dunsum

Dunsum (dansk/tysk) eller Dunsem (nordfrisisk) er en landsby og kommune beliggende i det nordvestlige hjørne af friserøen Før i det vestlige Sydslesvig. I administrativ henseende hører kommunen under Nordfrislands kreds i delstaten Slesvig-Holsten i det nordlige Tyskland. 

Kommunen består af Store Dunsum og Lille Dunsum, og samarbejder på administrativt plan med andre kommuner på Før og Amrum i Før-Amrum kommunefællesskab (Amt Föhr-Amrum). 

I den danske tid indtil 1864 hørte Dunsum under Vesterland-Før og dermed som kongerigsk enklave direkte under Kongeriget Danmark. I kirkelig henseende hører landsbyen under Sankt Laurentii Sogn.

Dunsum er første gang nævnt 1462. Stednavnet kan henføres til personnavnet Dando, men der er usikkerhed om navnets oprindelse.

Eksterne henvisninger 

 Dunsum Kommune

Noter 
 

Før
Byer i Kreis Nordfriesland
Byer i Slesvig-Holsten