kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jellingstil

Jellingstilen er en nordisk kunst- eller kunsthåndværkerstil fra den tidlige vikingetid. Den opstod i første halvdel af 10. århundrede og forsvandt inden år 1000. Betegnelsen stammer fra det store Jellingmonumnet. Oprindeligt blev hele anlægget med den store Jellingsten knyttet til denne stilart, men senere studier har henvist stenen til Mammenstil. Genstande udsmykket i Jellingstil kendes også fra fund uden for Skandinavien. Den er samtidig med senkarolingisk akantus og planteranke ornamentik, der i flere tilfælde ses ved siden af jellingemotiver på samme genstande.

Jellingstilen er en ren dyrestil. Den er kendetegnet af stærkt stiliserede og ofte båndformede dyr i profil, gerne S-formede slange- eller fuglelignende dyr. Fugle var stort set fraværende i vikingetidens kunst efter år 800, men kom tilbage ca. 950, formentlig inspireret af vesteuropæisk kristen kunst. Her indgår fugle ofte i motiver, der forestiller Paradis. I det nordiske fundmateriale findes eksempler på fuglemotiver af både kontinental vesteuropæisk og angelsaksisk oprindelse.

S-formede dyr kendes også fra det angelsaksiske område. Arkæologen Iben Skibsted Klæsøe har foreslået, at Jellingstilens snoede dyr i S-formede buer og i profil er en angelsaksisk/skandinavisk blandingsstil. Hun mener, at dens oprindelsessted kan spores til Yorkområdet i sidste halvdel af 9. århundrede, da York var centrum for det nordiske magtområde i England.

Det sølvbæger, der blev udgravet i Jellings Nordhøj i 1820, mener Skibsted Klæsøe, er tegn på, at der i 10. århundrede blev etableret et værksted med internationale kontakter til fremstilling af luksusvarer, der var tilknyttet kongemagten. Hun bygger sin teori på, at bægeret er formet efter kontinental vesteuropæisk tradition, mens selve udsmykningen er udført i nordisk stil.

Jellingstil er en af vikingetidens stilarter. Almindeligvis kan vikingetidens kunst og kunsthåndværk inddeles i: Broa (tidl. Oseberg), Berdal, Borre, Jelling-, Mammen, Ringerike og Urnesstil.

Billeder og genstande

Referencer

Litteratur 
 Graham-Campbell, James (red.) (1994); Cultural Atlas of the Viking World; 1994 
 Karlsson, L. (1983). Nordisk form: Om djurornamentik
 Klæsøe, Iben Skibsted (1994); Inspirationerne til vikingetidens kunst, i Niels Lund (red.); Norden og Europa i vikingetid og tidlig middelalder. 1994 
 Klæsøe, Iben Skibsted (2002); Den tidlige vikingetids kunst. i Bertelsen (red.);  Vikingetidens kunst; en udstilling om kunsten i vikingernes verden og efterverden ca. 800 – 1250. Kongernes Jelling 2002 

Kunsthistorie
Kunst i vikingetiden
Michael Herman Løvenskiold

Michael Herman lensbaron Løvenskiold (15. november 1751 på Aggersvold – 9. april 1807 på Løvenborg) var en dansk amtmand og godsejer.

Han var en søn af konferensråd, lensbaron Severin Leopoldus Løvenskiold (død 1776). Han blev 1772 juridisk kandidat, 1774 auskultant i Rentekammeret, 1781 amtmand i Holbæk Amt, 1783 tillige i Kalundborg, Sæbygård og Dragsholm Amter, førte desuden overtilsynet med det odsherredske gods og var medlem af Hoverikommissionen af 1795, afskedigedes som amtmand 1804 og døde 9. april 1807 på Løvenborg, som han havde overtaget efter faderens død. 1774 var han blevet kammerherre og 1803 Ridder af Dannebrog. Han var en meget dygtig amtmand, og både som embedsmand og som godsbesidder viste han på mange måder sin levende interesse for landboreformernes gennemførelse. For sine egne bønder var han en sand velgører; således ofrede han frivillig af egne midler betydelige summer til udskiftningen, til udflyttergårdene, til stengærders opførelse og til anskaffelsen af udmærket sædekorn og kløverfrø, ligesom han også varmt tog sig af almuens skoleundervisning.

18. maj 1774 ægtede han Frederikke Juliane Marie komtesse Knuth (25. februar 1756 – 26. april 1804), en datter af gehejmekonferensråd Eggert Christopher greve Knuth til Knuthenborg.

Kilder 
 
 A.F. Bergsøe, C. D. F. Reventlows Virksomhed.

Eksterne henvisninger 
 

Lensbaroner fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Amtmænd fra Danmark
Personer i oplysningstiden
Jurister fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Michael Herman
Marie af Hessen og ved Rhinen

Marie af Hessen og ved Rhinen (), i Rusland kaldet Maria Aleksandrovna (; ), (8. august 1824 i Darmstadt, død 8. juni 1880 i Sankt Petersborg), var en prinsesse af Storhertugdømmet Hessen, der var kejserinde af Rusland fra 1855 til 1880 som ægtefælle til kejser Aleksandr 2. af Rusland.

Marie var datter af Storhertug Ludvig 2. og Storhertuginde Wilhelmine af Hessen og ved Rhinen.

Mariinskij-teateret og Mariinskij-balletten i Sankt Petersborg er opkaldt efter hende. Det samme er Mariehamn, der er hovedby på Åland.

Børn 
 Aleksandra Aleksandrovna af Rusland (1842-1849).
 Nikolaj Aleksandrovitj af Rusland (1843-1865).
 Aleksandr 3. af Rusland (1845-1894).
 Vladimir Aleksandrovitj af Rusland (1847-1909), gift med Marie af Mecklenburg-Schwerin, svigerfar til Nikolaos af Grækenland og Danmark. 
 Aleksej Aleksandrovitj af Rusland (1850-1908). 
 Maria Aleksandrovna af Rusland (1853-1920), gift med den britiskfødte Alfred, der var regerende hertug af Sachsen-Coburg og Gotha i 1893-1900. 
 Sergej Aleksandrovitj af Rusland (1857-1905), gift med prinsesse Elisabeth af Hessen, datter af storhertug Ludvig 4. af Hessen og ved Rhinen og prinsesse Alice af Storbritannien. 
 Pavel Aleksandrovitj af Rusland (1860-1919), gift først med Alexandra af Grækenland og Danmark og siden med Olga Valeriovna Karnovitj.

Russiske Zarinaer
Huset Hessen-Darmstadt
Personer fra Darmstadt
FK Jablonec

FK Jablonec er en fodboldklub hjemmehørende i den tjekkiske by Jablonec nad Nisou. Klubben blev stiftet i 1945 som CSK Jablonec nad Nisou, og har så siden skiftet navn 8 gange. Klubben spiller sine hjemmekampe på Stadion Strelnice med plads til 6.108 tilskuere.

Titler 
 Tjekkiske mesterskaber (0):
 Tjekkiske pokalturnering (1): 1998,2012/13

Europæisk deltagelse 

Jablonec, FK
Etableret i 1945
Toilethumor

Toilethumor kan betragtes som en egen form for humor, som i særdeleshed begrænser sig til aktiviteter og begivenheder om afføring og urinering. Denne type humor forekommer oftest hos børn, men eksisterer også i både en enkel og mere raffineret form hos voksne. Toilethumor kan udtrykkes gennem sange, rim, vittigheder, limerick og practical jokes.

Toilethumor anses ofte som barnlig og upassende i mange sammenhænge, men er alligevel stadig populær.

Eksempler på toilethumor
"Lokumsdigter er blandt poeter som møgvogne blandt kareter"

Humor
Basse (boldspil)

Basse er et spil, som mest spilles i Trøndelag, Norge.

Hver spiller har sin rute (cirkel på jorden), som skal forsvares. Det spilles med en basse (footbag) på 60-100 gram, der normalt er flere ringe af en beskåret lang cykelslange, der er bundet sammen i en slags bold med en streng eller gummi. 

Hver spiller skal undgå at bassen lander i deres rute, men kan forsøge at få bassen til at lande i en modstanders cirkel.

Eksterne links 
 www.basse.no – Foreningen for Bassens Fremme
 go.to/basse – information og regler på dansk

Footbag
Rådhuspladsen (Vilnius)

Rådhuspladsen () er en af de ældste pladser i Senamiestis. Rådhuspladsen ligger for enden af Pilies gatvė og afgrænses af bl.a. af Didžioji gatvė. Gaderne Stiklių gatvė, Vokiečių gatvė, Rūdninkų gatvė, Arklių gatvė og Savičiaus gatvė har sit udspring ved Rådhuspladsen.

Rådhuspladsen er det historiske centrum for torvehandel og begivenheder i Vilnius. Større årlige messer som f.eks Kaziukas marked afholdes blandt andet på Rådhuspladsen, byens juletræ opstilles her ligesom forskellige koncerter og andre nationale begivenheder afholdes her.

Historie 
Så langt tilbage som begyndelsen 1400-tallet, var torvet kantet af småbutikker. Med udvidelsen af byen og udviklingen i samhandelen steg antallet af småbutikker. De fleste af dem solgte salt, jern og kødprodukter. alt var nøje reguleret smledes kunne butikkerne kunne hverken sælges, doneres eller overføres frit. Handel på Rådhuspladsen blev begrænset ved forordninger, for eksempel måtte jødiske slagtere hverken oprette slagterbutikker på den Rådhuspladsen eller i den tilstødende Vokiečių gatvė.
Enhver overtrædelse blev straffet med bøder, prygl, fængsling og konfiskation af varelager. De konfiskerede varer blev efterfølgende doneret til bl.a. hospitaler.

På pladsen optrådte omrejsende akrobaten, gøglere med dresserede bjørne, komikere, teatertrupper og mystikkere med semi-religiøse forestillinger. Samtidigt var Rådhuspladsen stedet hvor vigtige gæster og udenlandske herskere blev sat i stævne og adelsfamilier afholdt familiefester.

I 1748 nedbrændte Rådhuset og de omkringliggende butikker. I 1769 afsluttedes arbejdet med det nye rådhus.

Bush' besøg i Litauen 
Under George W. Bush' besøg i Litauen den 23. november 2002, afholdt han tale på pladsen, og sagde blandt andet: Enhver, der vælger at være fjende af Litauen, er også en fjende af USA.

Galleri

Se også 
 Vilnius' Rådhus
 Pilies gatvė

Kilder

Eksterne henvisninger 

Seværdigheder i Vilnius
Senamiestis
Gader, pladser og torve i Vilnius
Bakkestilkaks

 
Bakkestilkaks (Brachypodium pinnatum), også skrevet Bakke-Stilkaks, er en 45-100 cm høj græsart, der vokser på tørre bakker og skrænter.

Beskrivelse 
Bakkestilkaks er en flerårig, urteagtig græsart med en tuedannende og efterhånden også fladedækkende vækst. Stråene er uforgrenede og hårløse. Bladene er hårløse eller svagt behårede, oprette og linjeformede med indrullet rand. Bladranden bærer fine hår. Oversiden er mat og ru at føle på. Begge bladsider er gulgrønne til olivengrønne.

Blomstringen foregår i juni-juli, hvor man finder de reducerede blomster samlet i småaks, der tilsammen danner en endestillet klase af aks. Småaksene er smalt aflange til næsten cylindriske, og de sidder spredt på to modsatstillede sider af stænglen. Dækbladene er tilspidsede med kort stak. Frøene er nødder.

Rodsystemet består af tynde, skælklædte jordstængler og trævlede rødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 1,00 x 0,25 m (100 x 25 cm/år), heri ikke medregnet planter fra rodskud. Disse mål kan fx bruges til beregning af planteafstande, når arten anvendes som kulturplante.

Voksested 

Det naturlige udbredelsesområde dækker Nordafrika, Mellemøsten, Kaukasus, Centralasien, Sibirien, Østasien og det sydlige og mellemste Europa. Arten er desuden naturaliseret i Nordamerika. I Danmark findes arten kun på Øerne og i Nordjylland, hvor den tilmed er temmelig sjælden. Den er knyttet til lysåbne voksesteder med en varm og tør, kvælstoffattig, men kalkrig jord. Derfor kan den findes i overdrev på sydvendte bakker og skrænter.

I en lys fyrreskov ved Storsund på Gotland findes arten sammen med bl.a. linnæa, blodrød storkenæb, enghavre, ensidig vintergrøn, farvemysike, fingerstar, grønlig vintergrøn, nikkende flitteraks, rederod, rød hullæbe, skovgøgeurt, skovkohvede, skærmblomstret vintergrøn, smalbladet klokke, snylterod, sværdskovlilje, tyndakset gøgeurt og ægbladet fliglæbe

Note

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Græs-familien
Tørketålende planter
Kalkbundsplanter

ca:Brachypodium#Brachypodium pinnatum
FC Viktoria Plzeň

FC Viktoria Plzeň er en fodboldklub hjemmehørende i den tjekkiske by Plzeň. Klubben blev stiftet i 1911 som SK Viktoria Plzeň, og har så siden skiftet navn 6 gange. Klubben spiller sine hjemmekampe på Štruncovy Sady Stadion med plads til 7.470 tilskuere.

Titler 
 Tjekkiske mesterskaber (6): 2010–11, 2012–13, 2014–15, 2015–16, 2017–18, 2021–22
 Tjekkiske pokalturnering (2): 1971, 2010

Europæisk deltagelse 

Viktoria Plzen, FC
Etableret i 1911
Plzeň
Jincheng

Jincheng er en by på præfekturniveau i provinsen Shanxi i det nordlige Kina. Præfekturet har et areal på 9.484 km², og en befolkning på 2.170.000 mennesker (2007).

En vigtig industri i Jincheng er minedrift med kul.

Administrative enheder 
Jincheng består af et bydistrikt, et byamt og fire amter:

 Bydistriktet Cheng – 城区 Chéng Qū ;
 Byamtet Gaoping – 高平市 Gāopíng Shì ;
 Amtet Zezhou – 泽州县 Zézhōu Xiàn ;
 Amtet Qinshui – 沁水县 Qìnshuǐ Xiàn ;
 Amtet Yangcheng – 阳城县 Yángchéng Xiàn ;
 Amtet Lingchuan – 陵川县 Língchuān Xiàn.

Trafik 
Kinas rigsvej 207 løber gennem præfekturet, både gennem selve byen Jincheng (ovennævnte bydistrikt) og gennem amterne Gaoping og Zezhou. Den begynder i Xilinhot i Indre Mongoliet nær grænsen til Mongoliet, løber mod syd og ender i Hai'an, en by som ligger i amtet Xuwen på den sydlige del af Leizhouhalvøen i provinsen Guangdong.

Bypræfekturer i Shanxi
Raymond Lothar Slijngaard

Raymond Lothar Slijngaard (født 28. juni 1972 i Amsterdam), også kendt som Ray Slijngaard og Kid Ray, er rapper i eurodance-gruppen 2 Unlimited. Han begyndte at rappe og skrive musik, da han var otte år og vandt en rap-konkurrence. Han fandt sammen med sangeren Anita Doth, som sang i kirkekor. De to var med i 2 Unlimited fra begyndelsen sammen med producerne Jean-Paul De Coster og Phil Wilde. Gruppen var aktiv i perioden 1991-1996 og 1998-1999, og i 2009 genoptog Slijngaard og Doth samarbejdet, først under navnet Ray & Anita - men fra 2012 atter under 2 Unlimited-navnet.

Musikere fra Nederlandene
Rappere
Gedimino prospektas

Gedimino prospektas () er en af de centrale gader i Vilnius, hvor de fleste af de statslige institutioner i Litauen er koncentreret, herunder regeringskontorer, Seimas (parlamentet), forfatningsdomstolen og ministerier. Samtidigt er kulturelle institutioner såsom Det litauiske nationale Drama Theatre, Litauens Nationalbank, Det litauiske akademi for musik og teater og Martynas Mažvydas Nationalbibliotek beliggende i gaden. I dag er boulevarden en populær shopping og restaurantgade. Gedimino prospektas er delvis gågade om aftenen.

Boulevarden er opkaldt efter storhertugen af Litauen, Gediminas. Gaden løber fra Žvėrynas broen over Neris nær Seimas til Katedros aikštė () og Vilnius Slotskompleks i den anden ende. På nordsiden Gedimino prospektas ligger Lukiškės aikštė, der med sine 4 ha er Vilnius' største plads. Boulevarden forbinder Senamiestis med Žvėrynas.

Historie 
Gaden, der er anlagt i 1836, var oprindeligt kendt som St. George prospektas, Mickiewicz gatvė () da Vilnius var besat af Polen (1922-1939), Adolf Hitler gade under den tyske besættelse under 2. verdenskrig. Senere blev Gedimino prospektas omdøbt til Lenin Boulevard. Gedimino prospektas har haft sit nuværende navn fra 1939 til 1940 og siden 1989.

En del af alléen fra Vilnius katedralen til Savivaldybės aikštė blev renoveret før fejringen af 750 årsdagen for Mindaugas' kroning i 2003. Renoveringen omfattede anlæggelse af et underjordisk parkeringsanlæg under Savivaldybės aikštė. I forbindelse med renoveringen blev over 100 nye træer blev plantet. Under udgravningerne blev et par arkæologiske fund afsløret og er nu udstillet i parkeringshuset. Renoveringen af den øvrige del af boulevarden er siden fortsat.

Se også 

Seværdigheder i Vilnius
Gader, pladser og torve i Vilnius
Shuozhou

Shuozhou (kinesisk skrift: 朔州市, pinyin: Shuòzhōu) er et bypræfektur i den kinesiske provinsen Shanxi. Arealet er på 10.662 km² og indbyggertallet ca. 1.540.000 mennesker (2007).

Administrative enheder
Shuozhou består af to bydistrikter og fire amter:
Bydistriktet Shuocheng (朔城区), 1.793 km², 380.000 indbyggere;
Bydistriktet Pinglu (平鲁区), 2.314 km², 190.000 indbyggere;
Amtet Shanyin (山阴县), 1.652 km², 220.000 indbyggere;
Amtet Ying (应县), 1.708 km², 270.000 indbyggere;
Amtet Youyu (右玉县), 1.965 km², 100.000 indbyggere;
Amtet Huairen (怀仁县), 1.230 km², 250.000 indbyggere.

Økonomi
Shuozhou er et industrielt centrum, med minedrift knyttet til kul, jern, bauxit, glimmer, mangan og grafit. Derudover har præfekturet landbrug, kemisk industri, keramikproduktion og fiskeindustri.

En  eksplosion den 19. marts 2005, der  ramte  kulminen Xishui, og den nærliggende kulmine Kangjiayao, kostede  65 minearbejdere livet.

Seværdigheder
Udenlandske turister besøger sjældent denne del af Kina, men der findes nogle seværdigheder. Pagoden ved Fogongtempelet (Yingxiantårnet), bygget i 1056 under Liao-dynastiet, er en af de vigtigere. Den blev bygget af træ, uden jernsøm. Det er blevet til museum for kalligrafi. 

Der findes også ruiner fra paleolitikum, og gamle grave fra Yifolket.

Bypræfekturer i Shanxi
Herman Løvenskiold (1677-1750)

Herman Leopoldus Løvenskiold (1677 – 16. maj 1750 på Birkholm) var en dansk-norsk godsejer, fra hvem adelsslægten Løvenskiold nedstammer.

Han var søn af en anset Christiania-købmand af tysk herkomst, Herman Leopoldus (død 1696); moderen hed Barbara Wiggers (død 1692). I året 1700 blev han sekretær i Danske Kancelli og 3. maj samme år gift med Inger Borse (død 5. september 1714 på Bjørntvet ved Porsgrund), en datter af den rige kommerceråd og bergamtsassessor Halvor Sørensen Borse, hvis 2 jernværker, Bolvig i Solum og Holden (Ulefos) i Holden Sogn, senere kom i hans eje. Han fik 1725 titel af kancelliråd, 1733 af virkelig justitsråd, 1738 af virkelig etatsråd og 1747 af konferensråd. 1736-38 var han kommitteret i Kommercekollegiet og blev 6. november 1739 optaget i adelstanden under navnet Løvenskiold.

Foruden de nævnte norske ejendomme besad han på Sjælland herregårdene Aggersvold og Birkholm, af hvilken sidste i forening med Vognserup 1766 stamhuset Løvenborg oprettedes, hvilket 1773 blev et baroni for hans yngste søn, Severin Leopoldus, der var af faderens 2. ægteskab, med Kirsten f. Brinck (gift i Arendal 17. november 1716, død i København 6. oktober 1736), datter af Søren Andersen, købmand i Arendal. Løvenskiold var "en for sin praktiske Brugbarhed og Rigdom anset Mand".

Kilder 
 H.J. Huitfeldt-Kaas, "Løvenskiold, Herman", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Bernt Moe, Tidsskrift for den norske Personalhistorie II, 107.
 Carl Ludvig Løvenskiold, Den Løvenskioldske Slægtebog, s. 3 f.
 Danmarks Adels Aarbog 1889, s. 297.

Herman 1
Danskere i 1700-tallet
Godsejere fra Danmark
Godsejere fra Norge
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Konferensråder fra Danmark
Fabrikanter fra Norge
Giovanni Bellini

Giovanni Bellini (født ca. 1430 i Venedig, død 29. november 1516 i Venedig) var en italiensk maler. Han tilhørte en kendt malerfamilie og var søn af Jacopo Bellini. Han var blandt andre i lære hos svogeren Andrea Mantegna i Padova.

Bellini regnes for en fremstående maler i den tidlige renæssance i Norditalien. Til hans skole hørte en række berømte malere, som Giorgione og Tizian.

Galleri

Eksterne henvisninger 

 Artikel om malerfamilien Bellini i Salmonsens Konversationsleksikon
 Bellini hos Web Gallery of Art
 

Malere fra Italien
Renæssancemalere
Personer fra Venedig
Herman Løvenskiold (amtmand)

Herman Løvenskiold (født 24. januar 1783 i Porsgrund, død 24. november 1825 i Montpellier) var en dansk-norsk kancellideputeret og amtmand.

Han var en søn af kammerherre Severin (Søren) Løvenskiold til Fossum Jernværk mm.  og Benedicte Henriette, født Aall. Han dimitteredes 1800 privat til Universitetet, gjorde derefter tjeneste som officer ved landeværnet og senere andensteds, blev 1803 juridisk kandidat, 1804 auskultant i Rentekammeret, studerede de følgende år dels i Göttingen, dels i Holland, Frankrig og England, blev 1808 medlem af Kommissionen for Norges providering, var 1809 konstitueret som amtmand i Vejle Amt, beklædte 1811-15 stillingen som amtmand i Holbæk Amt, men måtte da opgive dette embede på grund af sygdom. Efter at denne formentlig var hævet, beskikkedes han i erkendelsen af "den udmærkede Dygtighed, Lyst og Iver", hvormed han havde røgtet de ham hidtil betroede hverv, på ny til amtmand, denne gang i Svendborg Amt, og udnævntes sluttelig 1822 til deputeret i det Danske Kancelli og chef for dettes 3. departement, men døde allerede 24. november 1825 i Montpellier, hvortil han var rejst for om muligt at genoprette sit nedbrudte helbred. Fra 1822 til sin død var han også ekstraordinær assessor i Højesteret.

I 1804 var han blevet kammerjunker og 1812 kammerherre og (28. januar) Ridder af Dannebrog. Han var en i høj grad sympatisk personlighed, elsket af alle, der kom i nærmere berøring med ham. Han ægtede 8. oktober 1813 Sophie Hedevig baronesse Adeler til Adelersborg (15. januar 1795 – 2. april 1859), en datter af gehejmekonferensråd, lensbaron Frederik Adeler.

Kilder 
 
 Frederik Thaarup, Fædrenelandsk Nekrolog 1821-26. 
 Nyeste Skilderi af Kjøbenhavn, 1825, nr. 104.
 Danske Jurister 1736-1936.

Herman 4
Amtmænd fra Danmark
Kollegiedeputerede fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Kammerherrer fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Højesteretsdommere fra Danmark
Frederik Løvenskiold

Frederik "Fritz" Michael Frantz Wilhelm Løvenskiold (12. november 1790 i Porsgrund – 28. januar 1869 i Christiania) var en norsk kammerherre, ejer af herregården Rafnes i Bamble, jernværksejer og stortingsrepræsentant fra 1827 til 1832 samt postmester i Christiania. Han var far til Severin Jacob Løvenskiold.

Han var gift med Maren Fransisca Paus. Hun fortæller i sin nokså naive ungpigedagbog om sin forelskelse i Fritz, som var navnet, han anvendte i dagligdagen. Hun frygtede for, at hun havde for simpel en slægtsbaggrund for ham og hans familie, som havde fået adelspatent i 1739 (Frederiks 13 år ældre storebror, statsmanden Severin havde giftet sig med en dansk komtesse nogle år tidligere). Hun var datter til en købmand og skibskaptajn i Skien, og tilhørte en norsk præsteslægt, som føres tilbake til omkring år 1500. 

Frederik og Maren blev viet i Gjerpen Kirke 19. april 1815. Forlovere var kammerherre Severin Løvenskiold (Frederiks far) og Jacob Aall til Borgestad (Marens onkel, som hun hadde vokst opp hos).

Der findes malede portrætter af begge. Deres efterkommere ejede Rafnes indtil begyndelsen af 1900-tallet. Heraldikeren og ornitologen Herman Leopoldus Løvenskiold var en af deres efterkommere.

Eksterne henvisninger 
 Biografi i NSDs politikerarkiv

Litteratur
 Tallak Lindstøl (1914). «Frederik Løvenskiold». I Stortinget og statsraadet : 1814-1914, bd. D2 (L-Ø)

Frederik
Stortingsrepræsentanter
Godsejere fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Kammerherrer fra Sverige
Embedsmænd fra Norge
Fabrikanter fra Norge
Søofficerer fra Danmark
Peter Ilsted

Peter Vilhelm Ilsted (14. februar 1861 i Sakskøbing – 16. april 1933 i København) var en dansk genremaler. Han var søn af købmand Jens Peter Ilsted (født 16. april 1832) og Johanne Sophie født Lund (født 6. juli 1834).

Ilsted nød skoleundervisning i en privatskole i Stubbekøbing, til hvilken by forældrene var flyttet til i 1863. I 16 års alderen tog Ilsted den udvidede præliminæreksamen ved Universitetet, var derefter et halvt års tid i malerlære og besøgte samtidig det tekniske institut, indtil han 1878 kom ind på Kunstakademiet, hvis klasser han gennemgik i fem år. Han debuterede på Forårsudstillingen i 1883 med et portræt og vandt to år efter den lille guldmedalje, hvorefter han tiltrådte en rejse over Italien til Ægypten, Palæstina, Grækenland og Tyrkiet. Senere har han besøgt Skotland, England, Holland, Belgien, Spanien, Marokko og Frankrig; med kultusministeriel understøttelse rejste han med til Verdensudstillingen i Paris 1889 og havde endelig to år efter et akademisk stipendium, på hvilket han foretog en rejse til Italien og Paris.

Ved søsterens ægteskab med Vilhelm Hammershøi kom til at stå den hammershøiske kreds nær, og påvirkedes af denne i kunstnerisk henseende. I sin kunst har Ilsted navnlig gjort sig bemærket ved sine smukke interiører, således at han kan kaldes "Interiørmaler" i udmærket forstand. Hans farve er fin og nobel, hans behandling af clairobscur'et fortræffelig, ligesom hans figurer er udtryksfulde og karakteristiske. Af hans arbejder fremhæves En Skjærmydsel (udstillet 1890), der belønnedes med årsmedaljen og indkøbtes af Den Kongelige Malerisamling, samt Canthareller (1893). 1893 blev Ilsted ansat som assistent ved Akademiets modelskole og dens forberedelsesklasse.

Han ægtede 5. maj 1892 Ingeborg Lovisa Petersen, datter af apoteker K. Tullin Petersen i København og Maren Andrea født Thomsen.

Eksterne henvisninger 
 

 

Malere fra Danmark
Personer fra Sakskøbing
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)