kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Raasted Bryghus

Raasted Bryghus er et mikrobryggeri i landsbyen Råsted lidt udenfor Randers.

Bryggeriet er indrettet i byens tidligere mejeri, og begyndte at brygge øl i oktober 2005 under ledelse af brygmester Martin Jensen. 

Bryghuset gik konkurs i maj 2009, men det blev rekonstrueret i juni samme år under selskabet Raasted Bryghus A/S.

Bryghuset har kapacitet på 4500-6000 flasker øl om ugen. Sortimentet er varieret, og inkluderer bl.a. en tjekkisk inspireret pilsner Raasted Pilsner, en IPA brygget på rug Raasted Rug IPA, samt en Black Gold Coffee Stout som er brygget med inspiration i FNs Millennium Development Goals, som bryggeriet selv aktivt støtter.

Raasted Julebryg fik, sammen med Mikkellers julebryg, højeste score i dagbladet Politikens test af julebryg 2010.

Se også 
 Bryggerier i Danmark

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Raasted-bryghus.dk  – Bryggeriets hjemmeside

Mikrobryggerier fra Danmark
Etableret i 2005
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Randers Kommune
Genotype-Miljøinteraktion

Genotype-Miljøinteraktioner (eller GxE-interaktioner) opstår, hvis fænotypen hos individer af forskellige genotyper reagerer forskelligt på miljøpåvirkninger.

En genotypes reaktion på ændringer i en miljøfaktor (f.eks. temperatur) kaldes genotypens reaktionsnorm. Genotype-Miljøinteraktioner forekommer, hvis forskellige genotypers reaktionsnormer har forskellige former.

Et praktisk eksempel på genotype-miljøinteraktioner kan findes i farmakogenetikken, som studerer genetiske forskelle i, hvordan forskellige mennesker reagerer på medicin.

Genotype-miljøinteraktioner kan give anledning til lokale tilpasninger. Hvis der er miljøforskelle mellem forskellige lokaliteter, så kan genotype-miljøinteraktioner føre til, at det vil være forskellige genotyper, som er tilpassede til de forskellige miljøer. Naturlig selektion vil da virke i retning af, at forskellige genotyper vil komme til at dominere i de forskellige lokaliteter.

Kanalisering 
Kanalisering er betegnelsen for den fænomen, at mange fænotyper ikke ændrer sig ret meget som følge af små udsving i miljøet. Overskrider ændringerne i miljøet en vis grænse, ser man til gengæld store forandringer i fænotypen. Fænotypen siges at være kanaliseret i det interval af miljøpåvirkninger, hvor fænotypen holder sig nogenlunde konstant.

Kanalisering fortolkes ofte som resultatet af tilpasning således, at der har været selektion for at holde fænotypen tæt på en optimal værdi på trods af miljøpåvirkninger, som ellers ville have flyttet fænotypen bort fra optimum.

Genetik
Bilbogen

Bilbogen er et landsdækkende centralt register under Tinglysningsretten, hvor tinglysning af pant i motorkøretøjer registreres.

Fra den 2. november 2010, foregår tinglysning af pant i biler etc., digitalt. 

I bilbogen kan  kreditorer registrere deres rettigheder, ejendomsforbehold, pant, udlæg og ejers død eller konkurs, over biler, motorcykler, campingvogne o.a.

Anmeldelser til Bilbogen foretages  digitalt på på Tinglysningrettens hjemmesiden

Se også 
Andelsboligbogen
Personbogen
Tinglysning

Ekstern henvisning
 Tinglysningrettens- hjemmeside

Fodnote

Danmarks retsvæsen
Danmarks registre
Roma-klassen

Roma-klassen omfattede to italienske panserskibe, og de indgik i opbygningen af den flåde, der blev skabt efter Italiens samling i 1861. De var konstrueret af træ, med pansring langs vandlinjen og ved kanonerne, samt med jernforstærkning på visse upansrede dele. De blev bygget efter tur i Genova, og den lange byggeperiode betød, at der blev tid til at ændre designet, så de blev ikke helt ens.

Skibene 
De to skibe fik navne efter italienske byer, og der var stor symbolværdi i navnene. Rom var slet ikke en del af det italienske kongerige ved navngivningen, og blev først en del af kongeriget i 1870 og hovedstad i 1871. Roma blev det første skib i den italienske flåde med dette navn. Venezia blev en del af Italien i 1866, efter krigen mod Østrig, og Venezia var ligeledes det første med dette navn.

Roma 
Roma fik nyt artilleri i 1874-75, hvor skibet fik 11 styk 25,4 cm kanoner. I 1890 blev disse udskiftet med 5 styk 20,3 cm kanoner, og Roma gjorde herefter tjeneste som vagtskib for flådehavnen i La Spezia. I 1895 ophørte den aktive tjeneste og skibet blev flydende ammunitionsdepot. Under et uvejr i juli 1896 blev skibet ramt af lynet, fik brand om bord og måtte sænkes af besætningen. Roma blev hævet og ophugget året efter.

Venezia 
Mens forgængeren havde haft artilleriet opstillet i klassisk bredsidearmering, fik Venezia rykket sit artilleri sammen i et centralt batteri med udskæringer, der gav et vist skudfelt forud og agter. Fik lige som søsterskibet nye kanoner i 1874-75, i form af 8 styk 25,4 cm og en 22,9 cm. Perioden som panserskib ophørte i 1881, da Venezia blev ændret til torpedo-skoleskib, kun bevæbnet med lette kanoner. Skibet udgik af flådelisten i 1895 og blev ophugget året efter.

Litteratur 
 Roger Chesneau and Eugene M. Kolesnik, ed., Conway's All The Worlds Fighting Ships, 1860-1905, (Conway Maritime Press, London, 1979),

Eksterne links 

Roma-klassen på den italienske flådes hjemmeside (på italiensk)

Panserskibe fra Italien
Alberto Ruz Lhuillier

Alberto Ruz Lhuillier (født 25. januar 1906 i Paris, Frankrig, død 25. august 1979 i Montréal, Canada) var en mexikansk arkæolog. Han var specialist i arkæologi i det præcolumbianske Mesoamerika og kendt for udgravninger af K'inich Janaab' Pakal i Palenque.
Ruz Lhuillier var født i Paris i Frankrig og han gik i skole i Havanna. I 1936 flyttede han til Mexico hvor han også fik mexikansk statsborgerskab. Ved ENAH i Mexico fik han eksamen som arkæolog i 1942, og han fik senere doktorgrad ved UNAM.

Arkæologer fra Mexico
Personer fra Paris
Europæisk nationalisme

Europæisk nationalisme eller paneuropæisk nationalisme er betegnelser, sidstnævnte tilsyneladende brugt første gang af Hannah Arendt i 1954, for den opfattelse at Europa i kraft af sin fælles kultur bør opfattes sig selv som én nation. Beslægtede begreber er paneuropæisk identitet - opfattelsen af at man er en del af en sådan kultur - og europæisk føderalisme, at man ønsker at landene slutter sig sammen i en politisk føderation.

Referencer 

Nationalisme
Sophus Schack

Sophus Peter Lassenius Schack (21. januar 1811 i København – 21. april 1864 på et lazaret i København) var en dansk maler og officer.

Schack var søn af kammeradvokat Gregers Schack. Han blev landkadet 1821, sekondløjtnant 1830, 1838 karakteriseret og 1839 virkelig premierløjtnant, men afskediget allerede 1842. Dog indtrådte han i juli 1848 atter i tjenesten som kaptajn ved 3. reservebataljon og deltog i Treårskrigen. 1849 blev han Ridder af Dannebrog. Han blev 1860 kaptajnvagtmester i Rendsborg, samme år karakteriseret major, deltog som major og bataljonskommandør i Krigen 1864, og efter at han var blevet hårdt såret 18. april, døde han 21. april på et lazaret i København.

Schack havde fra ungdommen vist interesse for kunsten, men kunne dog først, efter at have været officer i nogle år, med større ro ofre sig for sine kunststudier. Samtidig med at han fik adgang til C.W. Eckersbergs malerskole, besøgte han Kunstakademiet i tiden 1835-40 og vandt begge dets sølvmedaljer. Hidtil havde han selv opfattet sig i forhold til kunsten som dilettant, men regnede sig nu for kunstner, uagtet han trods sin flid, sin dannelse og umiskendelige kærlighed til kunsten ikke nåede nogen høj plads. Han udstillede dels portrætter og genrebilleder, dels bibelske billeder over emner af Det Ny Testamente. Det synes, som om Christian 8. har taget sig noget af ham, således at han i 1844-45 fik to års rejseunderstøttelse af Akademiet; tillige havde han bestilt en altertavle, Christi Bjærgprædiken, der først blev afleveret efter kongens død, og et stort billede, Christian VIII’s og Dronning Caroline Amalies Kroning; dette har mange portrætter af god lighed, men er uden malerisk virkning; det bevares på Kronborg. Schack udgav senere et par bind Fysiognomiske Studier (1858-59), hvori hans bedste egenskaber som kunstner forbandt sig med en åndfuld fremstillingsgave som forfatter.

Schack ægtede 1853 Vilhelmine Bothilde Olsen (1826-1900), datter af oberst og kartograf Oluf Nicolai Olsen. Deres datter Laura Cathrine Marie Schack blev gift med maleren Ole Pedersen 28. november 1890 i København.

Han er begravet på Garnisons Kirkegård. Der findes et selvportræt fra 1859 (tidl. i Johan Hansens samling). Pennetegning af Vilhelm Rosenstand (Lejrscene) 1863 (Frederiksborgmuseet). Portrætteret på træsnittene Faldne Officerer 1864 og Faldne ved Dybbøl. Træsnit 1864 efter tegning af Henrik Olrik. Litografi 1867 af Edvard Fortling.

Eksterne henvisninger 
 

 

Malere fra Danmark
Faldne danske militærfolk
Officerer fra Danmark
Personer i Treårskrigen fra Danmark
Personer i den 2. Slesvigske Krig fra Danmark
Personer fra København
Riddere af Dannebrog
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kirstie Alley

Kirstie Louise Alley (født 12. januar 1951, død 5. december 2022) var en amerikansk skuespiller, bedst kendt for sin rolle i tv-serien Sams Bar, da hun vandt en Emmy Award og en Golden Globe Award i kategorien Outstanding Leading Actress in a Comedy Series i 1991.

Filmografi

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Kirstie Alley Official Website 
 Kirstie Alley's Organic Liaison
 Kirstie Alley's Phitter.com
 
 

Skuespillere fra Kansas
Scientologer
Agustín 1. af Mexico

Agustín Cosme Damián de Iturbide y Arámburu  (27. september 1783 – 19. juli 1824) var kejser i Mexico mellem 1822 og 1823 som Agustín I af Mexico. Iturbide var født og havde sin opvækst i Valladolid, byen som nu hedder Morelia i delstaten Michoacán. Dengang var Valladolid en del af Ny Spanien. Hans spanske forældre kom til Mexico kort før hans fødsel.

Kejsere af Mexico
Monarker der har abdiceret
Høvdingebold (flertydig)

Høvdingebold har flere betydninger:
 Høvdingebold – en leg og holdsport
 Høvdingebold 2009 – sportskonkurrence på DR 1 i 2009
 Høvdingebold 2010 – sportskonkurrence på DR 1 i 2010
John Munroe Longyear

John Munroe Longyear (15. april 1850 – 28. maj 1922) var en amerikansk entreprenør der ejede meget jord i USA, hvorfra han udvandt mineraler og drev skovbrug. Han var hovedaktionær i Arctic Coal Company med hovedkontor i Boston. Selskabet drev minedrift på Svalbard og oprettede i 1906 en by ved Adventfjorden på øen Spitsbergen til omkring 500 indbyggere. Den blev døbt Longyear City, nu kendt som Svalbards hovedby Longyearbyen. 

Han blev født i Lansing, Michigan. Longyear var borgmester i Marquette, Michigan i perioden 1890-1891. I 1904 grundlagde han Arctic Coal Company sammen med Frederik Ayer og flere andre mindre aktionærer. John Munroe Longyear var hovedaktionær i selskabet. Longyear kom til Svalbard i 1901 for at studere mulighederne for at etablere og drive kulminer på arkipelaget og primært på Spitsbergen, og købte Tronhjem Spitsbergen Kulkompani i 1904. Store Norske Spitsbergen Kulkompani blev etableret i 1916 og begyndte at opkøbe ejendomme i Longyear City. Senere samme år købte det norske konsortium alle Arctic Coal Companys aktiver på Spitsbergen, og Longyear forlod Svalbard. 

John Munroe Longyear var gift med Mary Beecher Longyear (1851 – 1931), der blandt andet grundlagde Longyear Museum. Longyear døde i 1922 som 72 årig i Brookline, Massachusetts, USA.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 The Longyear Story  på Longyear Museums hjemmeside

Personer fra Michigan
Erhvervsfolk fra USA
Borgmestre fra USA
Minedrift på Svalbard
Longyearbyen
Figino

Figino er en forstad til byen Lugano i kantonen Ticino, Schweiz. Forstaden ligger ca. 7 kilometer syd for Lugano ved bredden af Luganosøen og lidt nord for Morcote, og har  indbyggere.

Figino er et lille gammelt fiskerleje, som i dag primært fungerer som soveby for Lugano. Der er lidt turisme i byen, som har et fint gammelt vandrerhjem og en udmærket badestrand ved bredden af Luganosøen.

Oprindelsen af navnet på byen, "Figino", svæver hen i det uvisse, men antages at stamme fra enten de latinske 'ficus' eller 'ficulinus' (figentræ) eller 'fageus' (strandbred).

Links 
 Turistinfo om vandrerhjemmet

Referencer 

Byer i Schweiz
Luganosøen
Ticino
Tödi

Tödi, eller på rætoromansk Piz Russein, er et 3.614 m højt bjerg, det højeste bjerg i Glarner Alperne i Schweiz og den højeste bjergtop i kantonen Glarus. Store dele af bjerget er dækket af isbræer og vanskelig tilgængelig. Tödi deler sig i tre toppe som hver ligger i god afstand fra hinanden; det er Piz Russein (3.614 m; vesttoppen), Glarner Tödi (3.577 m; østtoppen) og Sandgipfel (3.388 m; nordtoppen). Bjerget ligger langs grænsen mellem kantonerne Graubünden (i syd) og Glarus (i nord).

Geografi 
Tödi ligger i den vestlige del af Glarner Alperne, mellem Linthal i nord og Disentis i syd. Bjerget rejser sig brat op på tre af siderne, særlig brat op fra dalen Val Russein. Under disse bjergsider ligger flere mindre isbræer. Toppen af massivet er på nordsiden hovedsageligt dækket af snebræer. Fra bjerget mod øst ligger Bifertenfirn , en 4 km lang bræ med talrige sprækker. Den meget større Hufigletscher ligger få kilometer længere mod vest, op mod bjerget Clariden. Mod nord rejser Tödi sig næsten 3.000 m op fra dalbunden langs floden Linth. Højdeforskellen mellem dalbunden og bjergtoppen er noget mindre på sydsiden.

Geologi 
Geologisk hører soklen af Tödi til den østligste del af Aar-massivet. Over disse krystallinske bjergarter ligger toplaget. I bunden af toplaget ligger der rötidolomit dannet i trias, i et iøjnefaldende, omkring 50 m bredt rødgult bånd. De øverste bjergarter er af kalksten fra juratiden.

Bestigning 
En benediktiner-pater fra Disentis gjorde omkring 1800 flere forsøg på at komme til tops på Tödi. Det sidste forsøg gjorde den da over 70-årige pater den 1. september 1824 sammen med P. Curschellas og A. Bisquolm. På grund af høj alder opgav pateren at nå toppen, men de to andre kom til tops. Turen begyndte i Graubünden gennem Val Russein og formentlig over Porta da Spescha.

Nutidens normalrute går fra Fridolinshütte ved en brætunge af Bifertenfirn, via Grünhornhütte langs Bifertenfirn over ”den gule veæg”, videre over bræen til tops på Piz Russein.

 Denne artikel bygger på «Tödi» fra :, den 15. oktober 2009.
 

Bjerge i Alperne
Bjerge i Schweiz
Ansaldo STS

Ansaldo STS S.p.A. er en multinational virksomhed inden for jernbaneteknologi med hovedkvarter i Genova, Italien, der producerer signaludstyr og automatiseringssystemer til jernbaner, herunder togkontrolsystemer. Selskabet optræder også som hovedentreprenør og turnkey-udbyder af nye jernbaneanlæg.

Ansaldo STS har 4340 ansatte og en årlig omsætning på 1,2 mia. euro (pr. 2009). Selskabet er børsnoteret på Borsa Italiana. 40% af aktierne ejes af den Hitachi Rail Italy Investments.

Ansaldo STS har bl.a. stået for design, anlæg, levering, installation og test af spor, tog og alle tekniske styre- og strømsystemer til Københavns Metro. Togene blev produceret af søsterselskabet AnsaldoBreda. Ansaldo STS har desuden haft ansvaret for drift og vedligehold af metroen siden indvielsen. Denne opgave varetages af underleverandøren Metro Service A/S, der oprindeligt blev stiftet af engelske Serco Group og Arriva Danmark, men siden 2008 har været delvist ejet af Ansaldo STS.

Historie 
Ansaldo STS blev stiftet i 2006 ved fusion af de to selskaber Ansaldo Trasporti Sistemi Ferroviari og Ansaldo Signal, der begge var 100% ejet af Finmeccanica. Begge selskaber havde rødder i ingeniørkonglomeratet Ansaldo, der gradvist blev opkøbt af Finmeccanica i sidste halvdel af det 20. århundrede.

Ansaldo Trasporti Sistemi Ferroviari specialiserede sig i design, anlæg og vedligehold af jernbaner. Firmaet blev grundlagt i 2000 og overtog dele af Ansaldo Trasporti, der på det tidspunkt var fuldt integreret i Finmeccanica.

Ansaldo Signal blev dannet i 1996 som moderselskab for Ansaldos forskellige aktiviteter inden for signaludstyr, herunder det amerikanske Union Switch & Signal og det franske CSEE.

Ekstern henvisning 
 Ansaldo STS's hjemmeside

Etableret i 2006
Togproducenter
Leonardo S.p.A.
Callan (County Kilkenny)

Callan (irsk: Callainn) er en by i County Kilkenny i det sydøstlige Irland.

Callan ligger 16 km sydvest for byen Kilkenny i den vestlige del af grevskabet Kilkenny, nær grænsen til County Tipperary, og er med sine 1.771 indbyggere (2006) en af de få større byer i County Kilkenny. Byen blev grundlagt i året 1207 af William Marshal, 1. Earl of Pembroke.

I Callan ved floden Kings River ligger ruinerne af Augustinerklosteret Abbey Meadow fra det 15. århundrede, og The Moat, en af de bedst bevarede irske motte-and-bailey borge, som er en engelsk betegnelse for en primitiv form for borg, som står på en jordhøj, og omgivet af en beskyttende mur af træpæle.

Den første kamp i Gaelic football efter faste regler fandt sted i Callan den 15. februar 1885.

Eksterne henvisninger 
 Callan/Callainn Flickr Group
 Visitng Callan
 Kort over Irland 

Byer i Irland
Etableret i 1207
August Schiøtt (fabrikant)

August Schiøtt (født 1834 på Rugård, død 20. december 1863) var en dansk ingeniør og fabrikant.

Schiøtt var jysk godsejersøn, søn af kammerråd Mads Johan Buch Schiøtt, som var født på Aunsbjerg ved Viborg 1800 og ejede Rugaard ved Ebeltoft 1835-56. Faderen døde i Gentofte som justitsråd 1866. 

Aug. Schiøtt var uddannet cand.polyt. Den 10. oktober 1863 grundlagde han på Christianshavn fajancefabrikken Aluminia og ansatte William Edwards som daglig leder. Schiøtt døde dog allerede to måneder senere, og fabrikken blev drevet videre af ritmester Carl Eduard von Beck, der var gift med Schiøtts søster, og fra 1868 af Philip Schou.

Kilder 
 Vilhelm Richter, 100 Aars Dødsfald i Danmark (1791-1890), 1907. Hos LBL's Bladfond

Eksterne henvisninger 
 

Ingeniører fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Fabrikanter fra Danmark
Frederik Barfod

Povl Frederik Barfod (7. april 1811 i Lyngby ved Grenaa – 15. juni 1896 på Frederiksberg) var en dansk historisk forfatter, digter, lærer, arkivar, bibliotekar og politiker. Forældrerne var Sognepræst Hans Peter Barfoed og hans kone Marie Katrine Hjort

Frederik Barfod blev student i 1828. Han meldte sig senere ind i Det Forenede Velgørenhedsselskab, der var stiftet i 1832 med det formål at give fattige børn en uddannelse. I 1834 åbnede de en drengeskole i København med 12 elever, hvor lærerne var ulønnede. Han var i en periode skolens leder, og den er derfor i dag kaldt Frederik Barfods Skole efter ham. Han debuterede som skribent i Kjøbenhavnsposten i 1833. Hans debutbog, Poetisk Læsebog for Børn og barnlige Sjæle fra 1835, fik en pris i 1836 af Selskabet for de skiønne og nyttige Videnskabers Forfremmelse.
Han var stærkt grebet af de national og liberale meniger i samfundet og sluttede sig til partiet Bondevennerne. Han deltog ivrigt i Rigsdagens grundlovgivende forhandlinger og var folketingmand indtil 1869. Han var digterisk begavet og påvirket af Grundtvig. Hans hovedværk er nok, Fortællinger af Fædrelandets Historie fra 1853. Af hans andre værker kan nævnes Danmarks Gejstlighed, en personalhistorisk-statistisk Aarbog (1848-49) og hans udgave af Ambrosius Stubs Digte, der bragte denne glemte digter frem i lyset.

Frederik Barfod blev i 1841 gift med Emilie Birkedal (18. oktober 1813 - 3. oktober 1897), datter af forpagter og godsinspecteur Ludvig Harboe Birkedal (eller Birchedahl) (1772-1819) og hustru Agate Johanne Birkedal, født Husum (1775-1864).

Barfod var far til komponisten Ludvig Birkedal-Barfod (1850–1937), og han var morfar til historikeren Vilhelm la Cour (1883–1974). Derudover far til Hulda Christine Nielsen Birkedal Barfod (1850-1878) der var gift med fysiker, opfinder og vindmøllepioner Poul la Cour (1846-1908) og dermed morfar til fysiker, meteorolog tidl. Direktør for DMI .

Kilder og referencer

Eksterne henvisninger 

 
 Frederik Barfod på Dansk Forfatterleksikon 
 Biografi i DBL 

Digtere fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 1860'erne
Politikere fra Bondevennerne
Folketingsmedlemmer i 1840'erne
Folketingsmedlemmer i 1850'erne
Medlemmer af Den Grundlovgivende Rigsforsamling
Arkivarer fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Frederik
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Wilspang

Wilspang kan henvise til flere artikler:
Wilspang / Vilspang Poul Frode, Værkfører ved Hillerød-Frederiksværk-Hundested Jernbane (HFHJ), frihedskæmper fra 2. verdenskrig og leder for projektet V3 kampvognen fra Frederiksværk.
 Wilspang (efternavn) – et dansk efternavn Wilspang
Rosenkilde

Rosenkilde er en dansk borgerslægt, der nedstammer fra Petrus Parvus Rosæfontanus (født før 1500, død 27. august 1559), der var professor i retorik ved Københavns Universitet. Slægten er i dag vidt udbredt i Danmark, Norge og øvrige verden.

Petrus Parvus Rosæfontanus hed oprindelig Peder Lille, men kaldte sig aldrig for andet end Petrus Parvus (Peter den lille) med tilnavnet Rosæfontanus (Rosenkilde). Hans oprindelige navn, – Lille eller Litle, – har givet anledning til en antagelse om, at han skulle stamme fra den adelige familie Litle, hvilket dog ikke kan underbygges af nogen kilder. I en dansk-svensk historiefejde mellem ærkebiskop Johannes Magnus og dekan Hans Svanning blev Rosæfontanus efter sin død betegnet som "eques Danus", altså en adelig dansk ridder, hvilket han aldrig var. Slægten har da heller aldrig været optaget i Danmarks Adels Aarbog eller Dansk Adelskalender.

Derimod blev et medlem af slægten optaget i adelen under navnet Treschow. Willum Frederik Treschow (1786-1869) adopterede sin stedsøn, senere kammerherre Frederik Vilhelm Rosenkilde til Brahesborg (1811-1869), og han blev  i 1867 optaget i adelstanden med navnet Treschow. Han var søn af månedsløjtnant Jens Jacob Rosenkilde (1770-1811).

Kendte medlemmer af slægten 
 Adolph Rosenkilde (1816-1882) – dansk skuespiller og forfatter
 Anne Rosenkilde, født Anne Kirstine Paaske (1825-1885) – dansk skuespiller, gift med ovennævnte
 C.N. Rosenkilde (1786-1861) – dansk skuespiller
 Frederik Vilhelm Rosenkilde Treschow til Brahesborg (1811-1869) – dansk godsejer
 Georg Rosenkilde (1814-1891) – dansk lærer og fotograf (Georg Henricus Rosenkilde), som af C.N. Rosenkilde
 Georg Rosenkilde (gartner) (1873-1945) – dansk gartner
 Peder Valentin Rosenkilde (1772-1836) – norsk handelsmand og politiker
 Petrus Parvus Rosæfontanus (død 1559) – dansk retoriker
 Volmer Rosenkilde (1908-1980) – dansk antikvar og forlagsboghandler
 Franciska Rosenkilde, politiker

Se også 
 Rosenkildehuset i Stavanger
 Rosenkilde og Bagger – dansk forlag og antikvariat
 Rosenkilde & Bahnhof – dansk forlag

Kilder 
 Marius Rosenkilde, Stamtavle over Familien Rosenkilde, 1883.
 Harald Ilsøe, "Omkring Hans Svannings Refutatio og Chronicon Ioannis", Historisk Tidsskrift, Bind 12, række 6, (1973).

Eksterne henvisninger 
 Hjemmeside om Petrus Parvus Rosæfontanus
 Hjemmeside med stamtavler for efterkommere af Rosenkilde

Slægter fra Danmark
 
Skuespillerslægter
Virgin Galactic

Virgin Galactic er en virksomhed oprettet i 2004 af Richard Branson. Virksomheden er en del af Virgin Group. Formålet er nu og i den nærmeste fremtid på kommerciel basis at udbyde rejser ud i rummet til privatpersoner.

Virksomhedens rumfartøjer afsendes fra store flyvemaskiner, der giver fartøjerne en højere intitialhastighed og højde, end hvis de var affyret fra jorden.

Virksomheden led et tilbageslag, da dets rumfartøj SpaceShipTwo under en testflyvning styrtede ned. Den 19. februar 2016 afslørede Richard Branson imidlertid Virgin Galactics nye rumskib VSS Unity.

Noter

Eksterne henvisninger 

Virgin Galactics hjemmeside

Rumfartsvirksomheder
Etableret i 2004
Transportvirksomheder fra USA