kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
H.G. Bohr

Henrik Georg Christian Bohr (født 21. januar 1813 i Nakskov, død 21. november 1880) var en dansk skolemand. Han var far til Henrik og Christian Bohr og dermed farfar til Niels og Harald Bohr. Han var bror til præst og folketingsmand J.L.S. Bohr.

Liv og gerning 

Bohr var en søn af Peter Georg Bohr (1776-1847), senere rektor i Rønne, og Birgitte Steenberg f. Sandal, datter af professor H.P. Sandal. Han blev student fra Rønne i 1829 og tog teologisk eksamen i 1837. For Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug udgav han i 1838 Lykkens ABC eller allernyeste Drømmetavle og i 1839 en levnedsbeskrivelse af Peder Tordenskjold samt ydede flere bidrag til Dansk Folkeblad. Efter at han i flere år havde været lærer ved Det von Westenske Institut, overtog han i 1844 skolens styrelse og hævede den til stor anseelse og meget stærk frekvens. Foruden programmer udgav han en række i sin tid meget benyttede historiske lærebøger. Han aftrådte skolens styrelse til sin søn Peter Georg Bohr (1845-1912) i 1873 og døde den 21. november 1880. 1860 var han blevet titulær professor.

Ægteskab 

Han var gift med Augusta Louise Caroline Rimestad, datter af justitsråd Christian Olsen Rimestad, birkedommer i Københavns nordre Birk.

Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Skolefolk fra Danmark
Personer fra Nakskov
Danskere i 1800-tallet
H.G.
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Titulære professorer fra Danmark
Niels Wodskou

Niels Wodskou (født Christensen 15. maj 1945) er en lærer og tidligere fodboldmålmand, der spillede for Vejle Boldklub.

Karriere 
Niels Wodskou fik debut for Vejle Boldklub den 22. juli 1965 i en kamp mod Vejen, som VB vandt 7-3. Han spillede sin afskedskamp for VB den 12. juli 1982 i et 1-1 opgør mod norske Viking Stavanger.

Den værdsatte målmand opnåede 388 kampe for Vejle Boldklubs bedste mandskab, hvilket gør ham til spilleren med 4. flest kampe på VB's rangliste. Endvidere opnåede Wodskou også at score et mål for VB på trods af hans status som målmand.

I tiden som sidste skanse for VB's udvalgte vandt Niels Wodskou to pokaltitler og to mesterskaber.

Kilde

Eksterne henvisninger 
Nu billeder – Niels Wodskou Vejle Boldklub – Sæson 1970
Billed Bladet – Niels Wodskou Vejle B – Sæson 1969 – 1.division

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Vejle Boldklub
Lærere fra Danmark
Jarnbardur

Jarnbardur er en færøsk robåd i klassen seksmandefarer. Den tilhører Róðrarfelagið Knørrur og har specielt hos kvinder siden sin entré i 1990 gjort sig berømt ved at være den mest vindende båd i færøsk kaproning i nyere tid.

Jarnbardur har – ligesom alle både hos Róðrarfelagið Knørrur – sit navn efter kvædet om Ormen Lange. Andre både hos foreningen er Jallurin, Pílur, Tambar, Herningur, Knørrur, Ormurin Langi og Kongurin.

Eksterne henvisninger 
 RK.FO – Róðrarfelagið Knørrur

Roning på Færøerne
Færøbåde
Jallurin

Jallurin er en færøsk robåd i klassen femmandefarer. Den tilhører Róðrarfelagið Knørrur og har siden entré i 2005 gjort sig gældende med flere gode placeringer, både i mesterskabsroning og i børneroning.

Jallurin har – ligesom alle både hos Róðrarfelagið Knørrur – sit navn efter kvædet om Ormen Lange. Andre både hos foreningen er Tambar, Pílur, Jarnbardur, Herningur, Knørrur, Ormurin Langi, Kongurin og juniorbåden Úlvur.

Eksterne henvisninger 
 RK.FO – Róðrarfelagið Knørrur

Roning på Færøerne
Færøbåde
Róðrarfelagið Knørrur

Róðrarfelagið Knørrur (RK) er en roforening i Torshavn. Foreningen blev stiftet 28. februar í 1985 og har ni både. 

Juniorbåden Úlvur, femmandefarerne Jallurin, Pílur og Tambar, seksmandefarerne Jarnbardur og Herningur, ottemandefareren Knørrur og timandefarerne Ormurin Langi og Kongurin. Foreningens både er blå med færøsk stævne og bærer alle navn efter kvædet om Ormen Lange.
Katrin Olsen, som har roet for Danmark til Sommer-OL 2008, har før roet med Jarnbardur, en af Róðrarfelagið Knørrur's både. I 2012 har hun roet enkelte gange med båden Herningur, som er den gamle Jarnbardur, den skiftede navn, da foreningen købte en ny Jarnbardur.

Billeder

Eksterne henvisninger 

RK.FO – Róðrarfelagið Knørrur

Sportsklubber fra Færøerne
Ved verdens ende (film fra 2009)

Ved verdens ende er et humoristisk actioneventyr fra 2009, som er instrueret af Tomas Villum Jensen og skrevet af Anders Thomas Jensen. Filmen havde Danmarkspremiere 9. oktober 2009, er produceret af M&M Productions og distribueret af Nordisk Film.

I hovedrollerne ses Nikolaj Coster-Waldau, Nikolaj Lie Kaas og Birgitte Hjort Sørensen. Herudover medvirker Søren Pilmark, Ulf Pilgaard, Nicolas Bro, Birthe Neumann, Peter Schrøder m.fl.

Handling 

Under optagelserne af et naturprogram i den indonesiske regnskov opdager et engelsk tv-hold en meget speciel, hvid blomst, men da de nærmer sig, bliver de skudt og dræbt af den danske eneboer Severin Geertsen (Nikolaj Coster-Waldau). Kort efter sendes den danske kriminalpsykiater Adrian (Nikolaj Lie Kaas) og hans assistent, Beate (Birgitte Hjort Sørensen), til Indonesien for at mentalundersøge den dødsdømte Severin, der ikke alene påstår, at han er 129 år gammel, men også, at det er bladene fra hans blomst, der har holdt ham ung. Det lyder som det pure opspind, men inden der er gået 12 timer, er Adrian, Severin og Beate på vild flugt fra internationale lykkejægere – og den indonesiske hær. Alle jager de blomsten, der kan give evigt liv

Medvirkende 
 Adrian Gabrielsen – Nikolaj Lie Kaas
 Beate – Birgitte Hjort Sørensen
 Severin Geertsen Nikolaj Coster-Waldau
 Mikael Feldt – Nicolas Bro
 Consul – Søren Pilmark
 Werner Gabrielsen – Ulf Pilgaard
 Bitten Gabrielsen – Birthe Neumann
 Jacobsen – Peter Schrøder
 Jack Pudovski – Steven Berkoff
 Aribert – Matthias Hues
 Rudy Huber – Blerim Destani
 General Somchaik – Kee Chan

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 2009
Komediefilm fra Danmark
Actionfilm fra Danmark
Hjertetransplantation

En hjertetransplantation er et kirurgisk indgreb, hvor man erstatter patientens hjerte med et fra en anden patient. Indgrebet vil typisk blive foretaget fordi det patientens eksisterende hjerte er for ineffektivt. Transplantationen udføres, når det vurderes, at det er patientens eneste mulighed for fortsat overlevelse.

Efter operationen, vil 80-90 % af patienterne være i live et år efter indgrebet. Overlever man det første år, er den gennemsnitlige levetid med det nye hjerte 12-13 år. Udgangspunktet er, at man regner med, at patienten vil være i stand til at leve 10-11 år med det nye hjerte. Når patienten bliver indstillet til en transplantation, vil denne typisk have udsigt til at leve i yderligere 1-2 år. Der er således tale om en væsentlig forbedring af livskvaliteten, idet mange vil blive symptomfrie og kunne arbejde igen.

Den første hjertetransplantation på et menneske blev udført 3. december 1967 af den sydafrikanske læge Christiaan Barnard. Patienten, der var 53 år på operationstidspunktet, overlevede desværre kun i 18 dage som følge af en lungebetændelse.

Kilder 

Kardiologi
Transplantation
De Gyldne Ord

Carlsbergs Gyldne ord formuleret af Carlsbergs grundlægger Jacob Christian Jacobsen:

Kilde 
 Forskningen var nøglen til succes – og er det stadig  på Carlsberg.dk

Ord og vendinger
Carlsberg
Monsterjægerne

Monsterjægerne er en dansk komedie/familie/gyserfilm fra 2009. Den er skrevet af Lars Mering og instrueret af Martin Schmidt. Filmen havde Danmarkspremiere 9. oktober, er produceret af M&M Productions og distribueret af Nordisk Film.

I filmen medvirker bl.a Carl Winther, Toke Lars Bjarke, Lærke Janken, Mathias Mandrup Larsen, Peter Mygind og Mette Horn.

Filmen bygger på den danske børnebogsserie Monsterjægerne af Jacob Weinreich og Martin Weinreich.

Medvirkende 
 Carl Winther – Oliver
 Toke Lars Bjarke – Lasse
 Lærke Janken – Sofie
 Mathias Mandrup Larsen – Marcus 
 Sara Mering – Luna
 Joshua Berman – Philip
 Peter Mygind – Tom
 Mette Horn – Gitte
 Kjeld Nørgaard – Peter
 Robert Hansen – Torben
 Paw Henriksen – Niels
 Anna Neye Poulsen – Dorte
 Jonas Schmidt – Pedel
 Leonora Alkærsig Nielsen - Anna

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 2009
Familiefilm fra Danmark
Actionfilm fra Danmark
Dansksprogede film
Iller

Iller har flere betydninger:
 Iller (flod) – en biflod til Donau i Sydtyskland
 Iller (Broager Sogn) – en bebyggelse i Broager Sogn, Sønderborg Kommune
 Iller (Grønbæk Sogn) – en bebyggelse i Grønbæk Sogn, Silkeborg Kommune

Se også 
 Ilder – et pattedyr
Gladsaxe Brandvæsen

Gladsaxe Brandvæsen er navnet på det beredskab, der driver brand- og redningstjeneste i Gladsaxe Kommune.

Det nuværende brandvæsen regnes for at være blevet etableret den 16. juni 1954, hvor Gladsaxe Brandstation blev indviet. Inden da var kommunen delt op i oprindeligt fire brandkredse – Gladsaxe, Buddinge, Mørkhøj og Bagsværd. I starten af 1900-tallet blev Søborgs villakvarter også en brandkreds. Brandslukningen var ikke velorganiseret med faste brandmænd, men det var "en almindelig borgerpligt for enhver i tilfælde af ildebrand at yde den hjælp, han formår". I hver landsby, var der et sprøjtehus og en branddam.

I 1928 indgik Gladsaxe Kommune sin første kontrakt med Falcks Redningskorps. Kontrakten kostede 20 øre pr. indbygger. Slukningen blev udført fra Falcks station på Ørnegård, der lå på Lyngbyvej 455. Der var en beskeden brandvagt på Søborg Hovedgade 124, hvor hjælpespøjten "Hønen" var garageret hos mekaniker Sandgreen.

Med det stærkt voksende indbyggertal opstod behov for eget brandvæsen og i 1954 blev den nye brandstation på Vandtårnsvej 59 indviet med to automobilsprøjter og en 27 meter drejestige.

Pr. 2012 råder brandvæsenet over to indsatslederkøretøjer, to automobilsprøjter, en 32 meter redningslift og en pionertender (kombineret slangetender og redningsvogn), et køretøj til diverse transportopgaver, samt en mindre båd til redning på søer og vandløb.

Som det første brandvæsen på Sjælland, indførte man skæreslukker efter svensk forbillede og frigørelse fra biler med kæderedning efter norsk forbillede.

Eksterne henvisninger 
 Brand og brandvæsen – Gladsaxe Kommune 

Redningsberedskaber
Brandvæsen
Eleanor Green

Eleanor Margaret Green (5. november 1895 – 3. juli 1966) var en amerikansk født dansk prinsesse og grevinde. Hun blev den 10. juni 1924 gift med prins Viggo af Danmark og blev dermed Prinsesse Viggo, Grevinde af Rosenborg. Parret fik ingen børn.

Prinsesse Viggo virkede i Den engelske kirke i København, og efter 2. verdenskrig blev et glasmosaikvindue tilegnet hende. Hun ligger dog begravet i Roskilde Domkirke.

Litteratur 
 
 

Personer fra New York
Grevinder fra Danmark
Storkors af Dannebrog
Prinsesser fra Danmark
Grever, grevinder og komtesser af Rosenborg
Alvin C. York

Alvin C. York (Sergeant York) (13. december 1887 – 2. september 1964), var en amerikansk krigshelt fra første verdenskrig, hvor han blandt andet fik tildelt den højeste amerikanske krigsorden, Medal of Honor, for at lede et angreb på en tysk maskingevær-rede hvor der blev erobret 32 maskingeværer, dræbt 32 tyske soldater og taget 132 fanger. York var korporal på aktionens tidspunkt og blev hjemsendt med rang af sergent.

Denne aktion fandt sted under den amerikanerne ledede styrke i Meuse–Argonne offensiven i 1918, Frankrig.

Medal of Honor citation 
Efter at hans deling havde pådraget sig svære tab og tre underofficerer dræbt eller såret, overtog korporal York kommandoen. Uden frygt angreb han med syv mænd en maskingevær-rede, som havde sat hans deling under dødelig og vedvarende ild.

Denne heroiske indsats bevirkede at maskingevær-reden blev erobret samt fire officerer og 128 mænd tilfangetaget plus flere våben erobret.

Militære ordner og udmærkelser 

 Medal of Honor
 Distinguished Service Cross
 World War I Victory Medal
 American Campaign Medal
 World War II Victory Medal
 Fransk Légion d'honneur
 Fransk Croix de Guerre med palmer
 Italiensk Croce di Guerra
 Montenegrinsk krigsmedalje

Trivia 
Der blev i 1941 indspillet en film under titlen Sergeant York med den amerikanske skuespiller Gary Cooper i hovedrollen som York.

Bandet Sabaton udgav på deres album "The Great War" en sang under titlen "82nd All the Way" der omhandler Alvin York's handlinger der førte til hans Medal of Honor.

Eksterne henvisninger 

 Yorks dagbog

Militærfolk fra USA
Riddere af Æreslegionen
Jacoform

Jacoform er et skomærke. Modellerne med deres dertil hørende snørebånd findes i flere forskellige farver.
Der findes Jacoform Original og Jacoform Classic.

Opbygning 
Skoen er af mokkasintypen, fodformet, med lædersnører, sål af polyuretan og med 0 hæl. Den kaldes også en fodformet andefod (naturlæder).
Jacoform skoen blev udviklet i 1977. Ideen var at udvikle en sko, der passer optimalt til foden og dens funktion, i høj kvalitet. Bjørn Gustavsen var idemand, Jørgen Keller vidste alt om fodens funktion og Gerhard Lehman designede skoen. Skoen blev udviklet på A/S Jac. Engelbredts skofabrik i Vordingborg. Jacoform blev markedsført i helsidesannoncer i bl.a. Politiken, hvor skoens funktion blev forklaret, noget der ikke var set før. Markedet formeligt eksploderede, og fabrikken kunne i den første tid, slet ikke levere det der kunne sælges. 

Jacoform har modtaget ID prisen, som eneste sko til dato, og Knud V. Engelhardts Mindelegat. Skoen er udstillet på Museum of Modern Art i New York. 

Fodtøjsmærker
Fodtøjsvirksomheder i Danmark
Skobutikker i Danmark
Netskobutikker i Danmark
Agglutination (biologi)

Agglutination er indenfor biologien et udtryk der bruges i forbindelse med "påklæbning" af antigen og antistof i røde blodlegemer. Dette kan eksempelvis forekomme, hvis to ikke-kompatible blodtyper blandes under en blodtransfusion.

Hvis f.eks. moderen har rhesus negativ, og har fået et barn med faderen, som har rhesus positiv, og barnet så også får rhesus positiv – fordi det er dominerende – vil det skabe problemer for moderen hvis hun skal have endnu et barn. For så vil der dannes antistoffer imod rhesusfaktoren og bekæmpe dem. Det kan have dødelige konsekvenser, hvis man ikke får en indsprøjtning, ved første barn. 

Forklaring:
Blodtyper inddeles efter typen af antigener, der blandt andet kan sidde på de røde blodlegemers overflade.

Antigenerne kan bestå af proteiner og kulhydrater, og er genetisk bestemte.

Når de røde blodlegemer flyttes fra en person til en anden, danner modtageren antistoffer mod fremmede antigener. Alle har enten blodtypen (og derfor også antigenerne) A, B, 0 eller AB. Man danner antistoffer mod de antigener, som man ikke selv har i blodet. Altså ville en blodtype B have antistoffet anti-A osv.

Er man blodtype 0 betyder det, at man ikke har antigener, og har både antistofferne anti-A og anti-B. Det betyder, at man kan give blod til alle, men ikke selv modtage andet end 0 blod. Blodtype AB har begge antigener og derfor ingen antistoffer, og kan modtage blod fra alle, men kan kun give til andre med AB. Har man blodtype 0 er man ofte kaldt en universel donor, da alle blodtyper kan modtage ens blod, og har man blodtype AB er man ofte kaldt en universalmodtager, da man kan modtage blod fra alle blodtyper (inden for AB0-systemet).

I en nødsituation hvor der ikke er tid til at bestemme en patients blodtype, giver man patienten 0- blod, da det kan gives til alle blodtyper.

Noter 
  

Biologi
Thora Einarsdottir

Thora Einarsdottir (Islandsk: Þóra Einarsdóttir) født 17. juni 1971 er en tidligere islandsk atlet, som under en tid boede i København og var medlem i Københavns IF. Hun er en af Islands gennem tidene bedste kvindlige højdespringere. På Island var hun medlem af Ungmennasamband Eyjafjarðar (UMSE).

Personlige rekorder 
 100 meter hæk: 15,70 (1990)
 Højdespring: 1,78 (1990)
 Trespring: 10,95 (1993)

Eksterne henvisninger 
 Þóra Einarsdóttir – Upplýsingar úr afrekaskrá Frjálsíþróttasambands Íslands

Atleter fra Københavns IF
Højdespringere fra Island
Henry Hellssen

Henry Alexander Hellssen (født 8. november 1888 i Aabenraa, død 26. juli 1957 i København) var en dansk journalist og redaktør. Han grundlagde avisen B.T. i 1915.

Hellssen var søn af dr.med. Henry Hellssen (død  1889) og hustru Margarethe (Gretchen) f. Steinicke (død 1941). Han var medarbejder ved Jydsk Morgenblad 1909, ved Aalborg Amtstidende 1909-10, ved Riget 1910-13, ved Berlingske Tidende fra 1. januar 1913; startede B.T. 1915 og var bladets første redaktør 1915-17. Hellssen var Berlingske Tidendes udsendte medarbejder i fire verdensdele. Under 1. verdenskrig 1914-18 var han korrespondent på alle europæiske fronter. Han deltog i felttog mod bolsjevikkerne i Karelen og Ingermanland, d'Annunzio's togt til Fiume og grækernes fremstød i Lilleasien, krigen i Abessinien (1935), Shanghai (1937), det arabiske oprør i Palæstina (1939) og Koreakrigen (1950). Han var ti gange i Amerika og deltog i flyvning fra Cairo til Cape Town og karavanerejser gennem indre Mongoli (1929) og til Kham og Tibet (1937). Han gennemførte tre rejser rundt om jorden. Han blev redaktør af Billed-Bladet 1942 og journalistisk redaktør ved Berlingske Tidende og Berlingske Aftenavis 1946 og i redaktionen for Berlingske Tidende fra 1951.

Han iscenesatte forskellige forestillin­ger på teatre i København og Stockholm og var medlem af Max Reinhardts regi- og direktionsstab Berlin og New York 1927-28. Han holdt foredrag om journalistik på udenlandske universiteter og var medlem af Dansk Journalistforbunds be­styrelse og næstformand (1940-45); Med­lem af Journalisternes Fællesrepræsen­tation. Medlem af Radiorådet og Pro­gramudvalget ved Danmarks Radio 1941-42.

Han var ugift.

Udgivelser
 Amerika rejser en Hær (1918)
 Hollywood (1927)
 Foregangsmanden Ernst Heinrich Berling (1932)
 To Hundrede Aar. Det Berlingske Bogtrykkeri, Festskrift (1933)
 Jeg har moret mig dejligt (1934, selvbiografi)
 Holbergs Kan­destøber i Paris (1940)
 Billedbogen om Berlingske (1941)
 Portræt af Frede Skaarup (1942)
 Alfred Schmidt, hans Tid og hans Tegninger (1942)
 De sorte Telte (1943)
 Harlekin og Columbine (1944).
 Det stod i Berlingske Tidende (1948)
 Aftenkladsket og Morgendryppet (1948)
 De syv stormfulde Aar (i Holger Gabrielsens Teaterhistorie, 1948)
 Kapitler af Købmagergades Historie (festskrift for L. Levison jun., 1949)
 Jeg forlovede mig med Livet (1950)
 Gøgleren (i værket om Storm P, 1951)
 Journalisten H.C. Andersen (1955)

Kilder
 Kraks Blå Bog 1949 og 1957

Journalister fra Danmark
Chefredaktører fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Aabenraa
Faglitterære forfattere fra Danmark
Medlemmer af DRs bestyrelse (tidligere Radiorådet)
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Biografiforfattere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Selvbiografer fra Danmark
Journalister ved Berlingske
Dansksprogede forfattere fra Danmark
BT
Hans Bekkevold

Hans Frederik August Bekkevold (10. oktober 1837 i Vejle – 30. juli 1905 i Hellerup) var brygmester på Tuborgs Fabrikker.

Bekkevold var søn af købmand Balthazar Bekkevold (født i Moss i Norge) og Marie Cathrine Woldemar. Han var uddannet dels i Norge på Elverums Bryggeri, dels i Tyskland. Han var ansat på Christiansands Bryggeri i Kristiansand i Norge, da han af Philip W. Heyman blev hentet til det nystartede aktieselskab Tuborgs Fabrikker i 1874. Selskabet havde planer om at starte et bajersk eksportbryggeri. Han stod for den tekniske opbygning af bryggeriet. Han blev ledende brygmester, til han trak sig tilbage pga. sygdom i 1904.

Bekkevold lancerede flere af Tuborgs kendte mærker: Tuborg Lagerøl i 1875, der nu kaldes Rød Tuborg. Tuborg pilsner, den første pilsnerøl i Danmark 1880; Grøn Tuborg og Guld Tuborg i 1896. Under hans ledelse voksede bryggeriet fra 5000 tønder øl til 200.000 tønder øl om året.

Han er gengivet på P.S. Krøyers maleri Industriens mænd. Desuden er Bekkevold malet af Georg Seligmann sammen med Benny Dessau og driftsinspektørerne Wiibroe og Peters (1898, Carlsberg Museum)

Han var gift med Marie Christiane født Michelsen. Bekkevold og hustru er begravet på Gentofte Kirkegård, hvor hans gravmonument er tegnet af Thorvald Bindesbøll, og vejen Hans Bekkevolds Allé i Tuborg Nord-området er opkaldt efter ham.

Kilder 
 Bryggeritidende, august 1905.

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Vejle
Danskere i 1800-tallet
Bryggere fra Danmark
Tuborg
Bestiarium

Bestiarium (middelalderlatin, fra latin bestia, dyr) er en samling moralske fabler fra middelalderen om faktiske eller mytologiske dyr.

Bestiarier var specielt populære i England og Frankrig omkring 1100-tallet og var hovedsagelig samlinger af tidligere tekster. Det ældste bestiarium i den form, som senere blev populariseret, var et anonymt græsk manuskript kaldet Physiologus. Dens beskrivelser er mere saglige, men omfatter også fantastiske beskrivelser af fabeldyr; for middelaldermenneskene var drager, enhjørninger, kentaurer og fauner virkelige væsner. Værket er i sig selv et sammendrag af antikkens kundskab og visdom om dyr af klassiske forfattere som Aristoteles’ Historia Animalium, og forskellige værker af Herodot, Plinius den Ældre, Gaius Julius Solinus, Claudius Aelianus (Aelian) og andre naturalister.

I kølvandet på Physiologus udvidede Isidor af Sevilla (Bog XII af Etymologiæ) og Ambrosius af Milano den religiøse forkyndelse med referencer til Bibelen og Septuaginta. Også andre forfattere udvidede eller modificerede tidligere modeller og forbedrede hele tiden det moralske indhold uden hensyn til den virkeligheden. De ofte fantasifulde nedtegnelser om sjældne dyr blev ivrigt læst og som regel opfattet som sande. Nogle få observationer i bestiarierne om fugle blev diskrediteret af naturfilosoffer i senere århundreder, for kun at blive genopdaget i den moderne videnskabelige tidsalder.

Eksterne henvisninger 
  Wikimedia Commons har flere billeder relaterede til Bestiarier og Kryptozoologi
 The Medieval Bestiary online, redigeret af David Badke.
 The Aberdeen Bestiary fra Universitetet i Aberdeen.
 Opslag hos Den Store Danske
 Originalmanuskript online til fransk Bestiaire (ca. 1300) på Det Kongelige Bibliotek og til latinsk Bestiarius (1400-tallet)



Litteratur fra middelalderen
Kryptozoologi
Pseudovidenskab
Physiologus

Physiologus eller Fysiologus ("naturforskeren") er en naturhistorie fra den ældste kristne tid måske allerede 2. århundrede e.Kr. i
Alexandria, som både indeholder
fortællinger om fantastiske egenskaber
hos eksisterende dyr og fabeldyr samt enkelte planter og sten. Teksten er
dogmatisk og moralsk. Den var  forløberen for middelalderens bestiarier.

Bogen er skrevet på græsk., Den blev tidligt oversat eller bearbejdet til næsten alle den gamle
verdens sprog: ætiopisk, syrisk, arabisk,
armenisk, serbisk, rumænsk, latin omkring 400,
angelsaksisk, islandsk, højtysk, fransk, provencalsk,
italiensk m.m.

De mærkeligste af dens fabler er fortællingerne om
 Pelikanen, der kalder sine unger til live ved sit eget blod; type på Jesus, som gav sit blod for menneskene 
 Føniks, der opbrænder sig selv på alteret i solens tempel, men opstår på tredje dagen af sin aske; sindbillede på Jesu opstandelse) 
 Lækatten, der undfanger gennem munden, men føder gennem øret; type på de ugudelige, som modtager den guddommelige sæd, men lader den gå ud af øret)
 Enhjørningen, der kun kan fanges af en jomfru; type på Jesus jomfrufødsel)
 Salamanderen, der slukker ild ved at gå gennem den; jævnfør fortællingen om de tre mænd i Daniels Bog, ) 

Physiologus har haft stor betydning ved at dens
fortællinger har påvirket den
middelalderlige fabeldigtning m.m., ligesom den
har spillet en stor holle i den kristelige kunsts
symbolik. 

Litteratur anvendt af V. Dahlerup i Salmonsen:
Verner Dahlerup: "Physiologus i to islandske Bearbejdelser" i Aarbøger for nordisk Oldkyndighed, 1889 
F. Lauchart: Geschichte des Physiologus, Strassburg 1889
E. Walberg: Le Bestiaire de Philippe de Thaun, Lund 1900                            

Se også
 Bestiarium, middelalderens "dyrebog"

Kilde 
 Opslag af professor Verner Dahlerup i Salmonsen (Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bd. 9, s. 221)

Eksterne henvisninger 

 Opslag hos Den Store Danske

Note

Manuskripter
Græsk sprog
2. århundrede