Kunstnerkolonien Worpswede

Kunstnerkolonien Worpswede er en koloni af malere og andre kunstnere, der fra 1889 opstod i den tyske landsby Worpswede nordøst for Bremen. Den regnes for Tysklands mest berømte kunstnerkoloni. Blandt koloniens markante kunstnere var Fritz Mackensen, Paula Modersohn-Becker, Otto Modersohn, Heinrich Vogeler og Bernhard Hoetger samt forfatteren Rainer Maria Rilke og hans hustru, billedhuggeren Clara Westhoff. Worpswede-kunstnernes foretrukne stilarter rakte fra nyromantik og jugendstil til ekspressionisme.

Baggrund 

Friluftsmaleriet var blevet indført i Frankrig midt i 1800-tallet, og i Barbizon udenfor Paris var verdens første kunstnerkoloni blevet etableret. Kunstnerne ville ikke blot bruge naturen som kulisse, men flyttede ud på landet for at bo midt i den. Industrialisering, en følelse af fremmedgørelse og en mere hektisk livsstil skabte en længsel efter et mere autentisk liv. I Danmark opstod traditionen med Skagensmalerne, der blev til en egentlig kunstnerkoloni i 1870'erne, og i Tyskland opstod blandt andet kolonien i Worpswede, som regnes for Tysklands mest berømte kunstnerkoloni.

Historie 

Den unge maler Fritz Mackensen var i 1880'erne blevet forelsket i købmandsdatteren Mimi Stolte. Hun inviterede ham i 1884 til sin hjemegn, landsbyen Worpswede i området Teufelsmoor. Han blev meget betaget af landskabets farvespil og skrev til sin mor, at "Her vil jeg male mit første billede". Nogle år senere, i 1889, besluttede han sammen med kunstnervennerne Otto Modersohn og Hans am Ende at slå sig permanent ned på stedet. De ville leve og skabe deres kunst tæt på naturen.

Senere kom Fritz Overbeck og Heinrich Vogeler, som sluttede sig til 1894. Vogeler var både maler og arkitekt. Han blev en central figur for stedet. Han købte i 1895 et lille landsted, der blev ombygget i jugendstil og navngivet "Barkenhoff". Stedet blev det kulturelle omdrejningspunkt for koloniens liv og fungerer i dag som museum.

I 1895 arrangerede Worpswede-kunstnerne en fælles udstilling i Glaspalast i München, som gjorde dem kendte på den tyske kunstscene. De holdt derefter årlige udstillinger i München. Mackensen, Modersohn og Hans am Ende var alle typiske repræsentanter for gruppens landskabsfremsitllinger. Udover Barbizonskolen nævnes kunstnere som Jean-François Millet og Arnold Böcklin og nordiske forfattere som Bjørnstjerne Bjørnson og J.P. Jacobsen som inspirationskilder for gruppen. Landsbyens småhuse med høje og mosgroede stråtage, den omgivende flade egn med moser, enge, kanaler og broer, og de hvide birketræer var eksempler på gruppens motiver.

Paula Modersohn-Becker 

Maleren Paula Modersohn-Becker og billedhugeren Clara Westhoff hører til blandt de fremmeste Worpswede-kunstnere. Paula Becker kom til Worpswede i 1897. Hun var netop blevet færdiguddannet som lærer, men ville gerne følge sit kald som kunstner. Hun modtog her privatundervisning af Frits Mackensen, blev optaget af Cezannes kunst og giftede sig i 1901 med den noget ældre enkemand Otto Modersohn. Hun døde som blot 31-årig, 14 dage efter at have født parrets datter. Hun havde da ikke solgt et eneste værk, men efterlod sig omkring 750 malerier og 1200 tegninger. Motiverne var ofte landskabet, men også mennesker, ikke mindst kvinder, heriblandt en del nøgenportrætter, hvilket var meget usædvanligt for en kvindelig maler på det tidspunkt. I 1906 malede hun som den første kvinde sit selvportræt som et nøgenstudie. Hendes billeder var malet i en usentimental, realistisk eller ekspressionistisk stil. Efter hendes død gjorde en anden af Worpswede-kunstnerne, billedhuggeren Bernhard Hoetger, hendes værker kendte i offentligheden. Hun regnes i dag for at være en af de tidligste ekspressionister og en af de Worpswede-kunstnere, der har størst betydning i nutiden.

Forfattere i Worpswede 

Også en række forfattere besøgte stedet. Det gælder bl.a. Thomas Mann, men større betydning fik Rainer Maria Rilke, der boede på Barkenhoff i tre år og her skrev sin bog Worpswede, der fik stor betydning for opfattelsen af stedet, både naturen og kunstnernes liv i kolonien. Rilke giftede sig siden med Clara Westhoff.

Kolonien efter første verdenskrig 

Første verdenskrig og dens efterdønninger markerede afslutningen på den oprindelige kunstnergeneration i Worpswede. Hans am Ende faldt i krigen, mens Heinrich Vogeler brød med sin tidligere kunst og blev optaget af kommunismen. Han omdannede Barkenhoff til en arbejderkommune med kollektiv ledelse, som skulle leve af landbrug, gartneri og forskellige former for værksteder. I 1923 blev det overtaget af organisationen Røde Hjælp, der omdannede det til et feriehjem for arbejderbørn. Otto Modersohn havde allerede forladt Worpswede efter Paulas død. En ny generation overtog dog kunst-traditionen på stedet, blandt andet repræsenteret af ekspressionisterne Georg Tappert og Albert Schiestl-Arding. Senere blev nogle af Worpswede-kunstnerne tilhængere af nazismen. Efter 2. verdenskrig fastholdt især surrealisten Richard Oelze Worpswede i offentlighedens fokus, samtidig med at kunsthåndværkere og turisme efterhånden skabte fornyet opmærksomhed om stedet.

Kolonien i dag 

Worpswede er fortsat i dag præget af sin kunsthistorie og et populært udflugtsmål for kunstinteresserede. Byen rummer seks kunstmuseer, heriblandt Barkenhoff samt Paula Modersohn-Beckers og Otto Modersohns hjem, der er omdannet til et museum med mange af koloniens værker. Samtidig bærer den lokale arkitektur præg af en række ofte særprægede bygninger af Heinrich Vogeler og Bernhard Hoetger. Også en række moderne kunstnere har valgt at slå sig ned i området. I 2019 regnede man med omkring 120 udøvende kunstnere i området.

Personligheder

Ældre Worpswedekunstnere 
 Hans am Ende, maler
 Walter Bertelsmann, maler
 August Haake, maler
 Theodor Herrmann, maler
 Bernhard Hoetger, arkitekt, billedhugger, maler
 Karl Krummacher, maler
 Fritz Mackensen, maler
 Otto Modersohn, maler
 Paula Modersohn-Becker, maler
 Fritz Overbeck, maler
 Hermine Overbeck-Rohte, maler
 Wilhelm Scharrelmann, forfatter
 Alfred Schulze, arkitekt
 Walter Schulze, arkitekt, maler
 Hede von Trapp, digter, maler og grafiker
 Carl Vinnen, maler
 Heinrich Vogeler, maler
 Carl Emil Uphoff, maler
 Clara Westhoff, billedhugger

Anden generation af kunstnere 
 Wilhelm Bartsch, maler
 Jürgen Bertelsmann, maler
 Heinz Dodenhoff, maler og lyriker
 Manfred Hausmann, forfatter
 Vollrath Hoeck, maler
 Bernhard Huys, maler
 Carl Jörres, maler
 Robert Koepke, maler og grafiker
 Otto Meier, keramiker
 Leberecht Migge, landskabsarkitekt
 Martin Paul Müller, maler og grafiker
 Richard Oelze, maler
 Lisel Oppel, maler
 Udo Peters, landskabsmaler
 Agnes Sander-Plump, maler
 Lore Schill, maler
 Feodor Szerbakow, maler
 Otto Tetjus Tügel, maler og lyriker
 Bram van Velde, maler
 Fritz Uphoff, maler
 Willi Vogel, maler
 Carlo Weidemeyer, grafiker, maler, arkitekt
 Sophie Wencke-Meinken, maler
 Paul Ernst Wilke, maler

Moderne kunstnere 
 Bernd Altenstein, billedhugger
 Monika Breustedt, maler, grafiker, fotograf, objektkunstner
 Hans Jürgen Burmeister, grafiker
 Heinz Cymontkowski, maler
 Heinrich Hannover, forfatter
 Uwe Hässler, maler, grafiker, billedhugger
 Margarete Jehn, forfatter, sangskriver
 Wolfgang Jehn, komponist
 Rüdiger Lubricht, fotograf
 Martin Kausche, boggrafiker, maler
 Lothar Klimek, fotokunstner, universitetsprofessor og faglitterær forfatter
 Heini Linkshänder, maler, tegner, grafiker, billedhugger, aktionskunstner
 Friedrich Meckseper, maler
 Peer Meter, forfatter
 Friederike Michelsen, grafiker, maler, forfatter
 Pit Morell, maler, fortæller
 Waldemar Otto, billedhugger
 Moritz Rinke, dramatiker og forfatter
 Johannes Schenk, sømand, forfatter, maler
 Peter-Jörg Splettstößer, konceptkunstner og maler
 Marie S. Ueltzen, maler, forfatter
 Natascha Ungeheuer, maler
 Tobias Weichberger, maler og objektkunstner
 Jost Wischnewski, fotograf, billedhugger, installations- og mediekunstner
 Arrigo Wittler, maler
 Michael Wildenhain, forfatter

Kilder 

Kunsthistorie
Etableret i 1889
Kunstnerkolonier