kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henrik Vind

Henrik Jakobsen Vind (21. september 1594 Roskilde – 17. februar 1633 Røgle i Skåne) var en dansk admiral i Christian 4.'s tid. 

Han ejede fra 1612 Klarupgård ved Ålborg sammen med broderen Iver Vind.
Fra 1627 til 1633 havde han Bakke Kloster i Trondhjem i forlening og købte 1630 Aggersvold ved Jyderup.
Samme år blev han gift med Margrete Pedersdatter Laxmand (1611-1681) og fik med hende gården Røgle i Skåne.

Tjeneste i Holland og Belgien 
Henrik Vind gik først i skole i Roskilde og kom siden i Sorø Skole.

I 1607 deltog han i Jakob Ulfeldts gesandtskab til Holland, hvor han tog tjeneste og forblev indtil 1610.
Under Kalmarkrigen tjente han som frivillig under kaptajn Gabriel Kruse på den danske flåde.
Efter fredslutningen drog han igen udenlands og tog tjeneste i Belgien.

Skibskaptajn og admiral 
I 1616 vendte Vind hjem til Danmark og blev udnævnt til skibskaptajn.
1618 havde han en tid tilsyn med Bremerholm, men ellers færdedes han mest ude som skibschef.
1622-23 konvojerede han således købmandsskibe til Spanien, 1625 kommanderede han som admiral en mindre eskadre ved Elben, der skulle forhindre kongens fjender i Tyskland i at få forsyninger.
I sommeren 1627 var han admiral for en eskadre på Weseren og i vinteren 1627-28 for flåden i Østersøen; i foråret 1628 sendtes han igen til Elben, og 1629 kommanderede han sammen med Gabriel Kruse flåden i Østersøen.
1630 deltog han som kvartalsadmiral på skibet Lindormen i kampen mod Hamborg, og året efter krydsede han med en eskadre i Vesterhavet for at opbringe fribyttere.

Vind døde 1633 på Røgle i Skåne.
Enken Margrete Laxmand ægtede 1641 generalmajor Joachim Breda.

Kilder 
 
 Henrik Jakobsen Vind  - skeel.info

Se også 
 :no:Bakke gård
 :sv:Rögle säteri (vistnok ikke samme Røgle)
 :en:Gabriel Kruse

Admiraler fra Danmark
Gesandter fra Danmark
Danskere i 1500-tallet
Danskere i 1600-tallet
Personer fra Roskilde
Henrik
Iver Vind

Iver Vind (født 1. juni 1590 i Roskilde, død 17. februar 1658) var en dansk rigsråd. Han var søn af Jakob Vind til Grundet og Else Jørgensdatter Høg. 

Vind gik først i skole i sin hjemstavn, kom derpå 1601 til Sorø Skole, rejste 1607 til Tyskland, Schweiz, Frankrig og Holland og efter et kort ophold hjemme atter 1610 til Frankrig. 1612 blev han ansat i Kancelliet og fik 1614 et kanonikat i Ribe. Han benyttedes i den følgende tid til mange sendelser: 1613 til Brandenborg og Wolfenbüttel, 1614-15 til Rusland frem og tilbage over Archangelsk, 1617 med hertug Frederik (III) til Bremen og Verden og 1620 til Meklenborg; 1616 og 1619 var han til Herredage i Norge, i 1619 fulgte han tillige Christian IV til hans Møde med Gustav Adolf i Halmstad, 1620 var han til Landdag i Flensborg. 

1621 opgav han foreløbig tjenesten i Kancelliet og ægtede 17. juni s. A. i Odense Helvig Nielsdatter Skinkel. 1624 var han til hertug Ulriks ligbegængelse i Bützow, men levede ellers mest på sin fædrenegaard Grundet og i Ribe. 1626 blev han øverste sekretær i Kancelliet, og han arbejdede flittigt; han fik ogsaa s. A. et kanonikat i Aarhus og 1631 kantoriet ved Viborg Domkapitel og forlenedes 1629 med Lister i Norge, hvilket Len han 1637 ombyttede med Lundenæs. 1629 fulgte han Christian IV til Mødet med Gustav Adolf i Ulfsbæk og var 1635 og 1641 med ham til Herredage i Norge. 

Vind sendtes flere Gange til Landdage i Hertugdømmerne og 1638 som gesandt til hertugerne af Gottorp og Sachsen-Lauenborg, ligesom til den svenske Gesandt Salvius i Hamborg. Baade 1635 og 1640-41 forhandlede han paa kongens vegne med Kristine Munk og hendes moder Ellen Marsvin. 1644 ledsagede han Kongen og var med i slagene ved Lister-Dyb og på Kolberger Heide; om Efteraaret fulgte han ham til Skaane. I Dec. s. A. blev han Medlem af Rigsraadet og fik saa 1645 Dalum Len i Stedet for Lundenæs. Han sluttede sig øjensynlig nær til Kongen; saaledes var han for Flaadens Udsendelse til de norske Farvande, imod hvad Flertallet af hans Raadsfæller ønskede, og Rigsmarsken Anders Bille saa i ham en Modstander, da han 1645 havde sin Strid med Kongen, og beskyldte ham for at have sat ondt for sig hos Kongen. 

1646 fulgte han Christian IV til Herredag i Christiania. Her var han ogsaa til Frederik III’s Hylding 1648; s. A. blev han Ridder. I den følgende Tid spillede han næppe nogen videre Rolle. Dog overdroges det ham efter Bestemmelserne paa Odensemødet i februar 1657 at modtage sammen med Mogens Høg Bevillingerne fra Jylland og Fyn. I Jan. 1658 opholdt han sig i Odense og kom derved til at dele flere andre Rigsraaders Skæbne, at blive tagen til fange af Svenskekongen Carl Gustav. Men kort efter døde han. Hans hustru overlevede ham til 28. Juni 1667. Grundet havde han solgt 1624, men købte senere flere jyske herregårde, således 1627 Torpegård, 1631 Nørholm, hvor han opførte en ny hovedgård, og 1647 Agerkrog.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

 

Rigsråder fra Danmark
Gesandter fra Danmark
Lensmænd fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Danskere i 1500-tallet
Danskere i 1600-tallet
Personer fra Roskilde
Iver
Peugeot 504

Peugeot 504 var en bilmodel fra den franske bilfabrikant Peugeot, som blev bygget mellem 1968 og 1983 i Europa. Den kan stadigvæk købes som ny bil i Kenya og Nigeria. Modellen blev første gang præsenteret på Paris Motor Show i 1968 som firedørs sedan med 1,8 liters motor. Den fik opmærksomhed for sit moderne udseende og sine gode køreegenskaber, og vandt titlen Årets Bil i Europa samme år.

Et år senere, i 1969, blev 504 også tilgængelig som coupé og cabriolet, første gang vist på Geneve Motor Show. Modellerne var mekanisk set identiske med sedanudgaven.

I 1970 blev 1,8-motoren erstattet af en helt ny 2,0-liters firecylindret motor med 93 hk (med karburator) eller 104 hk (med benzinindsprøjtning). Samtidig kom en helt ny model, 504 Diesel, med en firecylindret dieselmotor på 2,1 liter med 65 hk. Senere samme år blev stationcarudgaven præsenteret, med længere akselafstand og anden bagaksel.

Produktionen ophørte i Europa i 1983, og mere end 3.000.000 eksemplarer var blevet produceret siden startet i 1968. Samtidig startede produktionen i Kenya og Nigeria, hvor den fortsat blev produceret i 2007. Modellen blev også produceret i Argentina frem til 1999.

Eksterne henvisninger 

504
Store mellemklassebiler
Baghjulstrukne biler
Biler introduceret i 1968
Biler fra 1960'erne
Biler fra 1970'erne
Biler fra 1980'erne
Årets Bil i Europa
Coupéer
Cabrioleter
Stationcars
DSE

DSE er et akronym for flere organisationer:

Børser 
 Daar Es Salaam Stock Exchange – børsen i Dar es-Salaam
 Dhaka Stock Exchange – børsen i Dhaka
 Damascus Securities Exchange – den primære børs i Damaskus

Foreninger 
 Danske Skoleelever – interesseorganisation for skoleelever i Danmark
 De Studerendes Erhvervskontakt – studenterforening på DTU og AAU
 Danske selvstændige ejendomsmæglere - En forening af ejendomsmæglere

Andet 
 Delhi School of Economics – en postgraduat uddannelsesinstitution i Delhi
 Dick Smith – kæde af elektronikbutikker
 Dimokratikos Stratos Elladas (ΔΣΕ) – en hær underlagt Grækenlands Kommunistiske Parti under den græske borgerkrig
Peder Lassen

Peder Lassen (født 20. august 1606 i Randers, død 5. oktober 1681 i København) var en dansk retskyndig.

Efter at have tilbragt 18 år i udlandet ved Europas berømteste universiteter, hvor han navnlig studerede retsvidenskab, vendte han omsider hjem og opnåede 1643 et kanonikat ved Aarhus Domkirke, hvorefter han i nogle år anvendtes til diplomatiske sendelser. Han tilbragte så en del år i sin fødeby, beskæftiget med studier, især af dansk ret, og forfattede en oversættelse af Jydske Lov på latin (senere udgivet af Kofod Ancher).

Efter regeringsforandringen udnævntes han fra 1. januar 1661 til kongelig råd og fik sæde i den samme år oprettede Højesteret. Kendt er Lassen dog især blevet ved sin medvirkning ved udarbejdelsen af Christian 5.'s Danske Lov. Han var medlem af 1. lovkommission af 1661 og spillede en vigtig rolle i denne og de følgende kommissioner. I 1666 fik den da fungerende kommissions medlemmer ordre til hver for sig at forfatte et lovudkast, og Lassen har vistnok ment, at hans udkast let ville blive det bedste, men Rasmus Vindings udkast med senere omarbejdelser sejrede til sidst.

Da man efter Frederik 3.'s død i 1672 genoptog arbejdet, blev det Vindings udkast, der lagdes til grund, hvilket Lassen følte som en krænkelse; men han har i øvrigt foranlediget mange rettelser i Vindings udkast, og hans navn må nævnes efter Vindings, når talen er om forfatterskabet til Danske Lov. Lassen og hans hustru, som ingen børn havde, oprettede en del legater, i alt til et beløb af 16.436 rigsdaler i specier, derimellem et rejsestipendium for 2 studenter af deres slægt.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Højesteretsdommere fra Danmark
Diplomater fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Personer fra Randers
Ingen kender dagen (album)

Ingen kender dagen er det sjette studiealbum af den danske rapper Clemens, der udkom på Universal Music den 26. marts 2012. Albummet debuterede album-hitlistens syttendeplads. Den 17. december 2012 genudgav Clemens albummet i en Platinum Edition, efter at have skiftet til pladeselskabet disco:wax. Efter udgivelsen gik albummet ind på en 37. plads, og den efterfølgende uge steg den til en 19. plads.

Ingen kender dagen har affødt hitsinglerne "Champion" (featuring Jon Nørgaard), "Byen sover" (featuring Julie Maria), "Ingen kender dagen" (featuring Sarah West), og "Tog det som en mand" (featuring Nastasia), der har modtaget enten guld eller platin.

Spor

Hitlister

Album

Singler

Kilder 

Clemens-album
Album fra 2012
Lassen

Lassen er et efternavn, der henviser til blandt andre:

 Anders Lassen
 Christian Lassen
 Julius Lassen
 Lars Lassen
 Niels Lassen
 Peder Lassen
 Vilhelm Lassen

Se også 

 Larsen
 Lasson
Kastekølle

En kastekølle er et historisk våben som sjældent anvendes i dag. En kastekølle er tung så den kræver stor styrke at kaste. Håndtaget er fremstillet af træ, mens selve køllen kan være af træ eller jern.

Kastevåben
Asaba

Asaba er en by i det sydlige Nigeria, beliggende på den vestlige side af floden Niger, over for den større by Onitsha. Den er administrativ hovedstad for delstaten Delta og har omkring 149.600 indbyggere (2006).

Eksterne kilder og henvisninger 

Byer i Nigeria
Jens Gunderssen

Jens Gunderssen (født 19. maj 1912 i Drammen, død 11. december 1969) var en norsk skuespiller, teaterchef og digter. Han var søn af ordføreren i Drammen, Karl Gunderssen, men udover byens grænser blev Jens hurtigt mere kendt end sin far. Selv om han var uddannet jurist, og arbejdede som skuespiller, instruktør og teaterchef, var det alligevel digtene som gjorde Gunderssen-navnet kendt.

Arbejde

Skuespilleren 
Allerede i gymnasiast viste Jens lovende resultater i teaterlivet, som medlem af Fraterteateret ved Latinskolen i Drammen. Han tog juridisk embedseksamen i 1937, men to år senere debuterede han på Det Nye Teater, og der blev han helt til 1950. Der overtog han som chef ved Radioteateret og i 1952 blev han chef for Folketeateret. Der var han til han blev ansat ved Oslo Nye Teater i 1959, hvor han var ansat frem til 1967, to år før han døde. Han var også formand, for Norsk Skuespillerforbund i en periode. Gunderssen havde også enkelte filmroller.

Digteren 
For mange nordmænd, var det alligevel digtene som gjorde at Jens Gunderssen vil blive husket. Selv om titlen Vuggevise, måske ikke siger så meget, så er der mange som sikkert genkender verset: Noen kommer, noen går. Noen dør i livets vår. Stjerner lyser hvite. fra radioen i 1950- og 60-tallet. Dette digt skrev han til en af sine venners kone kort før hun døde efter længere sygdomme. Andre kendte digtere er blandt anden På trammen, Gatefeiersang og Sjømannsvis.

Udøveren 
Jens Gunderssen nøjedes ikke emd at skrive digte, han fremførte dem også. Desuden arbejdede han utrætteligt for digterens vilkår i det norske kulturliv, blandt andet sammen med sin gode ven Julius Hougen i NRK. Noget af det vigtigste han gjorde i denne sammenhæng, var at stifte Visens Venner i 1944.

Diskografi

Plader 
 1975: 12 viser av Jens Gunderssen – LP med Geirr Lystrup og Jørn Simen Øverli udgivet på pladeselskapet Mai
 1998: For brød og brennevin – Karl-Henrik Gunderssen (grandnevø) synger Jens Gunderssen, CD udgivet af Bajkal Records
 2001: Gamle og nye viser – CD med Jens Gunderssen og Karl-Henrik Gunderssen, udgivet af Bajkal Records og NRK

Forfatterskab

Digterbøger 
 1934: Små viser om små ting
 1945: Hu Maja
 1949: Ballade! Jens Gundersens visebok med melodier
 1950: Visens venner – sammen med Julius Hougen og Bjørn Mørck
 1962: På trammen: Viser fra sund og skjær

Filmografi

Skuespiller 
 1941: Den forsvundne pølsemaker
 1941: Gullfjellet
 1942: Jeg drepte!
 1945: Det var en gång (norsksproget, version, 1948)
 1949: For frihed og ret
 1961: Hans Nielsen Hauge
 1971: Rødblått paradis (sangstemme)

Eksterne henvisninger 
 Jens Gunderssen i Norsk biografisk leksikon 
 Biografi fra Norsk pop- og rockleksikon  
 Pladeomtaler 
 

Skuespillere fra Norge
Digtere fra Norge
Sangere fra Norge
Jurister fra Norge
Teaterinstruktører fra Norge
Norsksprogede forfattere fra Norge
Cash For Gold

"Cash For Gold" er det andet afsnit af den 16. sæson af den amerikanske animerede tv-serie South Park, og det 225. afsnit samlet. Det forventes at den har premiere på Comedy Central den 21. marts 2012.

Cartman starter et ædelstensshow på et netværk og starter herved en meget lukrativ forretning. Stan leder efter den rigtige værdi på et smykke han har fået i gave af sin bedstefar. I mellemtiden kræver Cartmans nye lukrative forretning et ekstremt sårbart klientel.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Animerede tv-serier fra USA
Tv-serier fra 2010'erne
South Park (sæson 16)-episoder
HF ÅIFK

Handbollsföreningen ÅIFK (HF ÅIFK)  er håndbold sektionen i Idrætsforeningen Kammeraterne i Turku (Idrottsföreningen Kamraterna i Åbo) (Åbo IFK) i regionen Egentliga Finland i Vestfinlands len. Foreningens sprog er svensk.

Fakta 
 Grundlagt: 1908 
 Hjemmebane: Samppalinna boldhal. 
 Spilledragt: Sorte skjorte og sorte shorts.
 Kælenavn: Kanariefuglerne''.

Turku
Håndbold i Finland
Mark Hofmann

Mark William Hofmann (født 7. december 1954) er en amerikansk dokumentforfalskener og dømt morder.
Han er mest af alt kendt for sine forfalskede dokumenter, som satte Jesu Kristi Kirke af Sidste Dages Hellige tidlige historie i et dårligt lys. Han var selv mormon, men mistede sin tro i 14-årsalderen. På trods af at han ikke længere troede på mormonlæren, forblev han medlem og tog også på mission for kirken. 

Han blev sendt på mission til England, hvor han i al hemmelighed anskaffede sig historisk materiale om Jesu Kristi Kirke af Sidste Dages Hellige, som cementerede hans opfattelse af at Jesu Kristi Kirke af Sidste Dages Hellige byggede på løgne. 
Han besluttede sig for at hævne sig på kirken ved at afsløre kirkens ledere som bedragere, hvilket til dels lykkedes. 
Under sin mission købte han flere gamle udgaver af Kong James' Bibel, fra dengang kirken blev dannet.(det var den samme oversættelse af bibelen som stifteren af mormonkirken havde benyttet sig af). Hofmann begyndte efterhånden efter sin hjemkomst til Utah at producere flere og flere falske dokumenter som han udførte så godt, at mange af dem blev vurderet ægte. Dette førte til at kirkens højeste ledelse satte meget ind for at erhverve sig dokumenterne, som hvis deres indhold blev offentliggjort ville skade kirkens troværdighed. 
Hofmann sørgede dog altid for at offentliggøre indholdet af de dokumenter, han solgte til kirkens øverste ledere til pressen, hvilket tvang kirken til at vise dokumenterne frem.
Dokumenterne skulle tilsyneladende bl.a. være skrevet af kirkens stifter Joseph Smith. I et af de falske dokumenter stod der en version af "det første syn", hvor Joseph Smith i stedet for englen Moroni, så en hvid salamander. Hvilket kirkens apostle Dallin Oaks offentligt tolkede som en måde i 1800-tallet at beskrive engle. 

Faktummet at kirkens ledelse var overbeviste om at disse forfalskede dokumenter var ægte, beviste at de ikke, som de til dags dato stadig påstår, var i stand til at opdage forfalskninger af hellig tekst, selvom de påstår at være profeter, seere og åbenbarere.

Mark Hofmann kom dog i gæld, fordi han brugte sin indtjening på at købe gamle bøger, hvor han brugte de blanke sider til sine forfalskninger. Det resulterede i at han valgte at bombe og myrde folk i branchen med gamle dokumenter. En af bomberne gik af og han kom selv til skade, hvorefter han blev arresteret og afsløret som forfalskener. 

De dokumenter han solgte til kirken er nu afsløret som falske, men der gisnes stadig om hvorvidt alle hans forfalskninger er blevet afsløret, da det han lavede var af så god kvalitet og var blevet verificeret ægte. 

Sagen om Mark Hofmann ses som den største sag om dokumentfalsk i USA's historie.

Mordere fra USA
Jesu Kristi Kirke af Sidste Dages Hellige
Efterfølgende meddelagtighed

Efterfølgende meddelagtighed er en forbrydelse, der består i at medvirke til, at en kriminel handling får den for forbryderen tilsigtede hensigt. Eksempelvis kan hæleri regnes som efterfølgende meddelagtighed.

Fænomenet efterfølgende meddelagtighed går tilbage til Straffeloven af 1866. § 55 i den daværende straffelov indeholdt en almen bestemmelse om efterfølgende medvirken med følgende ordlyd: 
"Den, som efter at en Forbrydelse er bleven fuldstændig iværksat, uden noget derom forud udtrykkelig eller stiltiende givet Tilsagn har gjort sig medskyldig i den ved Handlinger, der gaa ud paa at sikre Gerningsmanden den ulovlig erhvervede Fordel, selv at deltage i denne eller paa anden Maade at fortsætte den ved Forbrydelsen tilvejebragte retstridige Tilstand, belægges med en Straf, der ikke overskrider Halvdelen af den højeste og ikke er mindre end Fjerdedelen af den laveste for Forbrydelsen i Loven foreskrevne Straf".

Spørgsmålet var imidlertid hvorledes, dette skulle afgøres og dømmes. Skulle en person, der ansås af have begået efterfølgende meddelagtighed eksempelvis straffes ligeså hårdt som den, der havde begået en klar forbrydelse, eller mildere end denne? Eller skulle sådanne kunne gå helt fri for straf?

Ved vedtagelsen af Borgerlig Straffelov af 15. april 1930 blev indført regler om meddelagtighed, som i forhold til den tidligere lov betegnede en betydelig simplifikation, idet loven bestemte, at den for en lovovertrædelse givne straffebestemmelse omfattede alle, som ved tilskyndelse, råd eller dåd havde medvirket til gerningen (§ 23). Dog kunne straffen nedsættes (altså under den for den pågældende forbrydelse foreskrevne mindstestraf) for den, der kun har villet yde en mindre væsentlig bistand eller styrke et allerede fattet forsæt, samt når forbrydelsen ikke var fuldbyrdet, eller en tilsigtet meddelagtighed var mislykkedes, og hvis lovovertrædelsen ikke kunne straffes med højere straf end hæfte og ikke andet var bestemt, kunne straf helt bortfalde, når den medvirkende kun har villet yde en mindre væsentlig bistand eller styrke et allerede fattet forsæt, eller hvis dennes meddelagtighed skyldes uagtsomhed.

Baggrunden for den ændrede retspraksis var straffelovsbetænkningen fra 1912, hvori det hed: 
"Sluttelig skal blot bemærkes, at Udkastet ikke gør Anvendelse af Begrebet efterfølgende Meddelagtighed. Er der Trang til at straffe en Handling, der staar i et efterfølgende Forhold til en Forbrydelse, vil der altid foreligge et delictum sui generis". 

I straffelovsbetænkningen fra 1917 nævnes, at efterfølgende medvirken var udgået i 1912-betænkningen og her efter behandles som selvstændig forbrydelse, men Straffelovsbetænkningen fra 1923 konstaterede, at det er en simplifikation, at blandt andet et begreb som efterfølgende medvirken er bortfaldet.

Eksterne henvisninger 

Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bind XXVI, s. 720-721 
Betænkning nr. 1371/1999 om udviklingen i lovgivningen og kriminaliteten samt hæleri og anden efterfølgende medvirken.

Straffelovsovertrædelser
Odd Dahl

Odd Dahl (født 3. november 1898 i Drammen, død 2. juni 1994 i Bergen) var en norsk ingeniør og pilot. Til trods for en meget begrænset formel uddannelse skabte Odd Dahl, sig en meget opsigtsvækkende karriere. Han deltog som pilot på Roald Amundsens Maud-ekspedition. I løbet af ekspeditionen udviklede Dahl sig til en meget kompetent instrumentmager, denne kundskab bragte ham efter ekspedition, et job ved Carnegie Institute i Washington D.C.. 

I 1936 blev Dahl tilsluttet Christian Michelsens institutt i Bergen hvor han senere byggede tre Van de Graaff-generatorer og en betatron. Odd Dahl deltog centralt i de indledende internationale som førte til etableringen af CERN og han var o 1953–54 leder for den gruppe som planlagde bygningen, af en proton-synkrontron-maskine.

Priser og udmærkelser 
 1931 – Pris af American Association for the Advancement of Science
 1951 – Pris af Den Norske Ingeniørforening
 1926 – St. Olavs Orden for deltagelse på Maud-ekspediotionen
 1951 – Æresdoktor ved Universitetet i Bergen
 1952 – Kommandør af St. Olavs Orden
 1952 – Kommandørafv den nederlandske Oranje-Nassau-ordenen
 1952 – Medlem af Vitenskapsakademiet

Filmografi 
 1926 – Med Maud over Polhavet

Ingeniører fra Norge
Piloter fra Norge
Riddere af Sankt Olavs Orden
Medlemmer af Det Norske Videnskaps-Akademi
Ansatte ved Universitet i Bergen
Matthew Morrison

Matthew Morrison (født 30. oktober 1978) er en amerikansk skuespiller og sanger. Han er bedst kendt for sin medvirken i diverse opsætninger på Broadway, inklusiv Hairspray. I Danmark er han bedst kendt for sin rolle som Will Schuester i TV-serien Glee. For denne rollen er han blevet nomineret til både en Golden Globe og Emmy, og vundet en Satellite Award for rollen.

Karriere 
Matthew Morrison startede sin karriere ved at optræde i Late Show with David Letterman 4. februar 1999 som medlem i det fiktive boyband Fresh Step, som var sat sammen af programmet.
 Samme koreografen som havde lavet koreografien til Fresh Step var også koreograf på Broadway-musicalen Footloose og gav Morrison en rolle i stykket.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside for Matthew Morrison
 
 

Personer fra Californien 
Skuespillere fra USA
Peder Madsen (politiker)

Niels Peder Madsen (13. januar 1851 i Eskilstrup, Vig Sogn – 21. februar 1941) var en dansk kreditforeningsdirektør og politiker.

Han var søn af gårdejer Mads Larsen og hustru Ane f. Nielsdatter, var på ophold på Hindholm og Askov Højskoler samt på Tune Landboskole og overtog sin fødegård Hvidlykkegård 1876. Madsen blev landvæsenskommissær 1882, hvilket han var til 1912, medlem af sognerådet 1885-89 og af Holbæk Amtsråd  1886-1904, i repræsentantskabet for Kreditkassen for Landejendomme i Østifterne 1888, senere næstformand og formand og fra 1908 direktør i samme institution. 1922 blev han formand for direktionen.

Han var desuden formand i direktionen for Odsherredsbanen 1906-13, folketingsmand for Odsherredkredsen 1895-1909 for Venstrereformpartiet, medlem af Folketingets Finansudvalg 1904-08, medlem af Tuberkulosekommissionen af 1901 og af centralbestyrelsen for Nationalforeningen til Tuberkulosens Bekæmpelse. Han var Kommandør af 2. grad af Dannebrog og Dannebrogsmand.

Han var gift med Martine Kristine f. Andersen (13. december 1860 – ?).

Kilder 
Kraks Blaa Bog 1929.

Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kreditforeningsdirektører fra Danmark
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Folketingsmedlemmer i 1890'erne
Folketingsmedlemmer i 1900'erne
Kommandører af Dannebrog
Landmænd fra Danmark
Amtsrådsmedlemmer fra Venstre
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Venstre