kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Elder Scrolls V: Skyrim

The Elder Scrolls V: Skyrim er et computerrollespil udviklet af Bethesda Game Studios og udgivet af Bethesda Softworks. Det er det femte spil i aktion og rollespillene The Elder Scrolls-serien, hvor det forrige var The Elder Scrolls IV: Oblivion. Det blev udgivet 11. November 2011 til Microsoft Windows, PlayStation 3 og Xbox 360.

Skyrims hovedhistorie er baseret på spillerens forsøg på at besejre dragen Alduin, den første-fødte af Tamriels primære gud, Akatosh. Alduin er profeteret til at destruere verdenen. Spillet foregår 200 år efter Oblivion og foregår i Skyrim-området, som er hærget af en borgerkrig efter attentatet på den øverste konge. Det åbne gameplay, der er kendt fra de tidligere spil i serien, er tilbage i Skyrim; spilleren kan ignorere eller totalt undgå hovedmissionerne hvis ønsket. Da spillet blev udgivet, fik det gode anmeldelser fra kritikere.

Populærkultur 
Med Skyrim vandt udtryk som "Fus Ro Dah" og "I used to be an adventurer like you. Then I took an arrow in the knee...", indpas og blev populære. De udbredtes og udvikledes for til sidst, at blive benyttet på nye måder og som referencer i andre computerspil, som f.eks. Mists of Pandaria-udvidelsespakken til World of Warcraft.

Noter

Eksterne henvisninger 
 

Computerrollespil
Computerspil fra 2011
Nintendo Switch-spil
PlayStation 3-spil
PlayStation 4-spil
V: Skyrim
Windows-spil
Xbox 360-spil
Xbox One-spil
Woo Jang-choon

Woo Jang-choon eller U Jang-choon (født 8. april 1898 i Tokyo, død 10. august 1959 i Seoul) var en koreansk-japansk botaniker med speciale inden for landbrugsplanter. Da han efter anden verdenskrig flyttede til Korea, blev han leder af det nationale hortikulturelle forskningscenter og derigennem med til at sikre, at Korea selv kunne skaffe sig sæd til landbruget, så man undgik som tidligere at være afhængig af importen fra Japan. Han var også manden bag udviklingen af kernefri meloner.

Eksterne henvisninger 
 

Botanikere fra Korea
Personer fra Tokyo
Særdomstol

En særdomstol er en domstol, der oprettes for at behandle en bestemt sag eller flere på forhånd bestemte sager. De er ekstraordinært nedsat, i en retsstat typisk af parlamentet. Efter at have udført den ekstraordinære opgave, bliver særdomstolen opløst igen.

I Danmark vedtog Rigsdagen i 1916 en retsplejereform, som fuldstændigt adskilte dømmende og udøvende lokale myndigheder. 
 
Dog kunne regeringen "anordne ekstraordinære retter", dvs. særdomstole, indtil 1953, hvor der i en ny paragraf § 61 i grundloven fastslås, at ”særdomstole med dømmende myndighed kan ikke nedsættes”. Disse særdomstole eller kommissionsdomstole blev afskaffet i 1999 og ved lov erstattet af undersøgelseskommissioner.

Referencer

Se også 
 Folketinget
 Folketingets udvalg

Folketinget
Politik
Elsje Christiaens

Elsje Christiaens (ca. 1646 i Jylland – 1664 i Amsterdam), på dansk sandsynligvis Else Christensdatter, var en jysk pige på 18, der havde dræbt sin værtinde i Amsterdam, og som blev henrettet for det. Hendes lig blev vist frem på nordbredden af IJ, hvor Rembrandt van Rijn udførte to tegninger af hende. 

Kort efter at være ankommet fra Jylland til Amsterdam, hvor hun søgte arbejde som tjenestepige, kom Elsje Christiaens i skænderi med sin værtinde, fordi hun ikke kunne betale huslejen. Da skænderiet udartede, tog værtinden en kost og truede med at beslaglægge Elsjes få ejendele, hvorpå Elsje greb en økse og slog værtinden ihjel. Elsje flygtede og sprang i Damrak-kanalen, men blev hjulpet op af forbipasserende.

Hun blev nu stillet for retten og tilstod drabet. Hun blev dømt til døden ved garrottering, og hendes lig og øksen blev stillet til skue på en kag ved Volewijk. Her tegnede den 57-årige Rembrandt van Rijn to tegninger af hende. De blev længe regnet for at være fra 1655 pga. tegnestilen, men på grund af motivet kan de tidligst være fra 1664.

I 2010 udgav forfatteren Margriet de Moor en roman med titlen De schilder en het meisje om sagen.

Litteratur 
 Max Pedersen: Rembrandts jyske model , Jyllands-Posten, 5. april 2012

Henrettede personer fra Danmark
Mordere fra Danmark
Kommissionsdomstol

En kommissionsdomstol var en særlig type særdomstol, som fandtes i Danmark fra ca. år 1600 til 1999, hvor denne type domstol ved lov blev erstattet af undersøgelseskommissioner.  

Oprindeligt blev særdomstole nedsat af kongen med det formål at mægle i lokale stridigheder. Under Christian IV udviklede kommissionsdomstolene sig til dømmende instans i visse personsager og forvaltningsretslige spørgsmål.

Efter demokratiets indførelse med Grundloven i 1849 kunne regeringen "anordne ekstraordinære retter", herunder kommissionsdomstole med dømmende magt indtil 1953, hvor det i en ny paragraf § 61 i grundloven fastslås, at ”særdomstole med dømmende myndighed kan ikke nedsættes”. Socialdemokratiet og SF foreslog 25. april 1989 med udgangspunkt i Tamilsagen at der skulle nedsættes en kommisionsdomstol, men kravet blev afvist af et flertal i Folketinget. I 1990 blev der nedsat en kommissionsdomstol, der skulle undersøge bogføringen i Skatteministeriet. Kommissionsdomstolen afgav i 1992 en beretning, som var så kritisk for skatteminister Anders Fogh Rasmussen, at denne valgte at forlade regeringen. Fire af ministeriets embedsmænd blev tildelt en advarsel efter tjenestemandsloven, og der blev indledt tjenestemandssag mod en embedsmand.  

Kommissionsdomstolene blev endeligt afskaffet i 1999 og ved lov erstattet af undersøgelseskommissioner. Den første af disse var PET-kommissionen.

Referencer

Se også 
 Folketinget
 Folketingets udvalg

Folketinget
Politik
Ophørt i 1999
Mægling
Spørgsmål

Spørgsmål er en sproglig ytring om et uafklaret element, der rettes til en eller flere personer med det formål at opnå information i form af et svar. Inden for pragmatikken kan et spørgsmål således anses som en illokutionær talehandling.

Spørgsmålstyper 
Spørgsmålstyper kan inddeles i to hovedkategorier: Reelle spørgsmål og retoriske spørgsmål.

Reelle spørgsmål 
Reelle spørgsmål inddeles i to underkategorier med enten lukkede eller åbne variable, hvorimod det ikke giver mening at underinddele retoriske spørgsmål i de samme to undergrupper. Ved et reelt spørgsmål med lukkede variable skal besvarelsen vælges ud fra et fast sæt at svarmuligheder, mens respondenten ved et spørgsmål med åbne variable frit kan afgive sit svar alt efter om der skal svares med tal eller i tekst.

Lukkede spørgsmålstyper 
Er spørgsmål, hvor respondenten kun har mulighed for at vælge mellem faste svar. Respondenten kan ikke frit vælge, hvad der skal svares. F.eks. Handler du meget i denne butik? Ja, Nej, Ved ikke.

Single-choice 
Respondenten skal i sit svar angive ét svar ud af flere.

Eksempel: Er du glad for dit job? Ja, Nej, Ved ikke.

Multiple-choice 
Respondenten kan i sit svar angive flere svar ud af flere.
 
Eksempel: Hvilke idrætsgrene dyrker du? Svømning, Motionsløb, Stavgang

Åbne spørgsmålstyper 

Eksempler på spørgsmål med åbne variable:

Tal 
Respondenten skal i sit svar på et spørgsmål angive et tal.

Eksempel: Hvor gammel er du?

Tekst 
Respondenten skal afgive sit svar i form af tegn, f.eks. tekst eller tal.

Eksempel: Hvad er dit navn?

Retoriske spørgsmål 
Et retorisk spørgsmål er et spørgsmål, hvorpå spørgeren ikke forventer et svar, enten fordi spørgeren umiddelbart efter selv giver svaret, eller fordi dette kan betragtes som indlysende.

Eksempler:

Skal vi lade dem stjæle vore parcelhuse? aldrig i livet!

Ønsker vi at leve i et retssamfund?

Kildehenvisninger

Se også 
 Spørgeskema

Sprog
Retorik
Dataindsamling
Survey-metodik
Johannes Døberens Kirke (Korzkiew)

Kirken for Johannes Døberens Fødsel () er en romersk-katolsk sognekirke i landsbyen Korzkiew i Krakow Stift i det sydlige Polen. Kirken er navngivet efter sin skytshelgen Johannes Døberen og opførtes i 1623, hvor godsejer Alexander Ługowski finansierede opførelsen af kirken i barok stil, som den stadig fremstår den dag i dag. Kirken opførtes på samme sted, hvor der tidligere stod en trækirke, som opførtes i den anden halvdel af det 14. århundrede.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

Officiel hjemmeside 

Kirker i Polen
Galerie des Batailles

Galerie des Batailles er en stor sal i sydfløjen, den såkaldte "Prinsfløj", af Château de Versailles. Det er beliggende på første sal på slottets side mod parken, som med sit centrale glastag i form af en tøndehvælving i attikaloftet. Over imposten er runde vinduer på begge sider af muren. Kong Louis Philippes aledning til at opføre galleriet var at ære de store franske militære sejre. Fire af den kongelige families kamre måtte vige for denne ombygning.

Salen er to etager høj, 120 meter lang og 13 meter bred. 33 store vægmalerier er linet op med 82 buster af kendte generaler og danner seværdigheden. De heltetunge malerier giver et indblik i cirka 14 århundreders fransk historie. Især er konger og berømte sejrende generaler på slagmarken repræsenteret. Et eksempel er maleriet af Ary Scheffer med navnet "Slaget ved Zülpich". De billeder der vises afspejler tidsrummet mellem Klodevig 1. (Tolbiac 496) til Napoléon (Wagram 1809).

Galleriet indledes med den såkaldte "Prinsetrappe", som fører til "Prinsens gård" og har umiddelbar adgang til "Sal 1792". Salen er opkaldt efter malerierne som dekorerer dets indvendige. Under Ludvig 16. af Frankrig kaldtes den også "Salen af de hundrede schweizere". Den anden side af galleriet er flankeret af "Sal 1830" og er adgangsted for guidede besøg. Bagerst i galleriet ligger Stengalleriet.

Åbningen af salen den 10. Juni 1837 faldt sammen med åbningen af Versailles Museum.

Eksterne henvisninger 

Versailles
Etableret i 1837
Al Jizah

Al Jizah (arabisk: الجيزة) er et guvernement beliggende  i den centrale del af Egypten. Al Jizahs hovedstad er byen  Giza.  Guvernementet har en befolkning på 3.326.444 mennesker, på et areal af  85.153 km2. Den største befolkningskoncentration er i den østlige del,  langs Nilen, vest  og syd for Kairo; Næsten halvdelen af befolkningen bor i byen Giza. Andre store byer er  al-Hawamidiyya, Awsim, al-Badrashayn og  Madinat Sittah Uktobar. Også oasen Bahariya, cirka 360 km fra Kairo, hører til Al Jizah.

Nogle af verdens mest imponerende monumenter bl.a. Sfinksen og Den store pyramide i Giza eller Keopspyramiden, det sidste endnu eksisterende af Verdens syv underværker ligger i dette guvernement.

Eksterne kilder og henvisninger 

Egyptens guvernementer
Boeing X-53

Boeing X-53 eller X-53 Active Aeroelastic Wing (AAW) var et udviklingsprogram, der blev gennemført for at undersøge aerodynamiske egenskaber, aktiv styring og strukturel aeroelastisk adfærd på luftfartøjer med henblik på at maksimere fartøjernes ydeevne. Projektet blev gennemført i fællesskab mellem Air Force Research Laboratory, Boeing Phantom Works og NASAs Dryden Flight Research Center. De første ideer om de aktive aeroelastiske vinger opstod i midten af 1980'erne, hvor konceptet blev afprøvet i vindtunnel. Først noget senere gik man i gang med ideen i fuld størrelse, og det første fly, der havde installeret Active Aeroelastic Wings, en F-18 Hornet, gik i luften i 2002. I de følgende år fulgte en række test, og i 2006 fik projektet officielt navnet X-53.

Eksterne henvisninger 

NASA-programmer
X-53
2-motors jetfly
Tyknæbbet lappedykker

Tyknæbbet lappedykker (Podilymbus podiceps) er en fugleart af lappedykkere. Udbredelsesområdet for arten er store dele af Amerika fra Canada sydover til og med Brasilien. Det er en sjælden gæst i Europa, men aldrig i Danmark.

Noter

Kilder 
BirdLife International 2012. Podilymbus podiceps. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2.

Fugle fra Amerika
Lappedykkere
Kreutzer-sonaten (violinsonate)

Kreutzer-sonaten eller Violinsonate nr. 9 i A-dur er en violinsonate komponeret af Ludwig van Beethoven i 1803 og offentliggjort som hans opus 47. Det er kendt for sin meget krævende violinstemme, sin usædvanlige længde (de fleste fremførelser varer næsten 40 minutter) og spillet på et stort følelsesregister med en kraftfuld førstesats, en eftertænksom andensats samt en munter og energisk tredjesats.

Sonaten var oprindeligt tilegnet violinisten George Bridgetower, der spillede den sammen med Beethoven ved uropførelsen 24. maj 1803. Koncerten i Wien startede højst usædvanligt allerede kl. 8 om morgenen, og Bridgetower havde ikke nået at øve stykket, kun læst partituret igennem. Efter opførelsen af stykket talte Bridgetower og Beethoven sammen over et glas vin. Bridgetower skal her have udtalt sig ringeagtende om en kvinde, som Beethoven satte højt. Det medførte, at Beethoven fjernede dedikationen til Bridgetower og tilegnede sonaten til Rodolphe Kreutzer, der regnedes for en af de fineste violinister i sin tid. Kreutzer spillede imidlertid aldrig stykket, idet han fandt det "fuldstændig uforståeligt". Han brød sig i det hele taget ikke særlig meget om Beethovens musik, og de to mødtes kun en enkelt gang, kortvarigt.

Værker af Ludwig van Beethoven
Hoxne-skatten

Hoxne-skatten er det største fund af guld- og sølvgenstande fra den sene romerperiode i Storbritannien og den største mængde guld- og sølvmønter fra det 4. og 5. århundrede, der er fundet inden for Romerrigets grænser. Skatten blev fundet 16. november 1992 i landsbyen Hoxne i Suffolk af en mand, der med en metaldetektor ledte efter en hammer. Fundet består af 14.865 mønter af guld, sølv og bronze fra sidst i det 4. og først i det 5. århundrede samt omkring 200 genstande som bordservice og guldsmykker. Genstandene er nu i British Museum i London, hvor en del af skatten indgår i den permanente udstilling. I 1993 blev skatten vurderet til omkring £1,75 millioner (i nutidsværdi omkring 23,7 millioner kr.).

Fundet lå i en egekasse eller lille kiste fordelt i små æsker eller pakket i klæde, sorteret efter type. Ved udgravningen fandt man rester af kisten samt af hængsler og lukkemekanismer etc. Mønterne viser, at skatten ikke er fra før år 407. Det er i den periode, hvor den romerske besættelse af Britannien er ved at ophøre. Ejerne af skatten og årsagen til, at den er begravet, kendes ikke, men den omhyggelige nedpakning og de fundne genstande kunne tyde på, at de har tilhørt en enkelt, velhavende familie. Fraværet af større sølvgenstande og bestemte smykketyper kan tyde på, at skatten ikke udgjorde hele ejerens rigdom. 

Hoxne-skatten omfatter sjældne og vigtige genstande, heriblandt en brystkæde af guld og peberbøsser af sølv. Hoxne-skatten er også betydningsfuld, fordi den blev udgravet alene af professionelle arkæologer, så intet blev skadet og alt blev fundet.

Arkæologiske fund fra Storbritannien
Suffolk
Englands historie
Romersk Britannien
Depotfund
Genstande på British Museum
Kafr ash Shaykh

Kafr ash Shaykh er et guvernement beliggende i den nordlige del af Egypten i Nildeltaet, med Middelhavet mod nord. Det grænser mod øst til guvernementet ad Daqahliyah, mod syd til al Gharbiyah og mod vest til al Buhayrah. Hovedstaden er byen Kafr el-Sheikh; en anden stor by er Disuq.

OMrådet ligger i Nildeltaet, cirka 134 km nord for den egyptiske by Kairo. I 2010 havde området en befolkning på 2.797.942 mennesker og et areal på 3.437 km2.

Eksterne kilder og henvisninger 

Egyptens guvernementer
Kafr el-Sheikh

Kafr el-Schaich (arabisk: كفر الشيخ, tysk:Kafr asch-Schaich) er hovedstaden i guvernementet Kafr ash Shaykh i Egypten og ligger centralt i Nildeltaet. Byen ligger 134 km nord for Kairo og har en befolkning på 2.797.942 mennesker (2010).

Fire kilometer syd for byen ligger landsbyen Sacha, hvor man fandt spor efter den antikke by Chasuu.

Kendte indbyggere 
 Mohammed Atta, der deltog i terrorangrebet på New York 11. september 2011

Eksterne kilder og henvisninger

Byer i Egypten
Cornelius van Poelenburgh

Cornelius (Cornelis) van Poelenburgh (Poelenborgh) (født 1586 i Utrecht, død 12. august 1667 sammesteds) var en hollandsk maler. Han var elev af Abraham Bloemaert, rejste længere tid i Italien, hvor Adam Elsheimer fik afgørende indflydelse på hans kunst, og hvor han nåede anseelse (en snes ungdomsværker i Palazzo Pitti i Firenze); 1627 vendte han tilbage til Utrecht; en tid virkede han i London, Fra Elsheimer har Poelenburgh det bedste i sin kunst: landskaberne, der særlig i hans senere billeder kan eje en egen skønhed i deres klare og dybe farveholdning og i deres varme, gyldne lys. Ret ubetydeligt virker i reglen disse landskabers staffage af figurer i deres porcelænsagtige og glatte karakterløshed; til denne figur staffage valgte Poelenburgh motiver fra Bibelen og fra mytologien; særlig hyppig forekommende er scener med Diana og hendes nymfer, nymfer og satyrer, badende kvinder og lignende emner, der ikke mindst bidrog til deres kunstners store popularitet. Poelenburgh, hvis talrige værker findes i så godt som alle samlinger, er rigest repræsenteret i Dresden, München, Paris og Sankt Petersborg. I Kunstmuseum i København: En Gudeforsamling, i den moltkeske samling: Olympia.

Malere fra Nederlandene
Ægte heliotrop

 
Ægte heliotrop (Heliotropium arborescens) er en busk med en løs og åben vækst, rynkede, ovale blade og violette, duftende blomster. På grund af blomsterne anvendes arten ofte i danske haver, hvor den dog ikke klarer vinteren.

Beskrivelse 
Ægte heliotrop er stedsegrønne buske med en opstigende vækst. Barken er først lysegrøn og tæt behåret, men senere bliver den gråligt olivengrøn med stive børster. Gamle grene får efterhånden en brunlig, svagt opsprækkende bark. Knopperne er modsat stillede, lysegrønne med en åben spids.

Bladene er kortstilkede og ovale til elliptiske med hel til bugtet rand. Oversiden er mørkegrøn og rynket, mens undersiden er lysegrøn og hårklædt. Blomstringen foregår i juni-september, hvor man finder de regelmæssige, 5-tallige blomster i endestillede svikler. Blomsterne har hvide, lyseblå eller (mest almindeligt) violette kronblade. Spaltefrugten deler sig i 4 delfrugter..

Rodsystemet består af dybtgående hovedrødder og mængder af siderødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,80 x 1,00 m (30 x 20 cm/år).

Hjemsted 
Ægte heliotrop stammer fra den peruanske del af andesbjergene. Her vokser busken i fuld sol og i en jord, der er gruset og veldrænende, men nogenlunde fugtig året igennem.

Tæt langs floden Caplina, som løber gennem byen Tacna, Peru, ca. 35 km nord for grænsen til Chile, findes arten i højder mellem 930 og 1,500 m i naturtypen Chala (="Kyst"), hvor den er en del af plantesamfundet Baccharido salicifoliae-Gynerietum sagittati. Den vokser sammen med bl.a. tagrør, amerikansk vandnavle, Baccharis salicifolia (en art af korsrod), bermudagræs, Equisetum giganteum (en art af padderok), Gnaphalium dombeyanum (en art af evighedsblomst), indisk stenkløver, peruansk pebertræ, Plumbago caerulescens (en art af blyrod), Polypogon interruptus (en art af børstegræs), Salix humboldtiana (en art af pil), slank skærmaks,
spartium, vellugtende gåsefod, Verbena clavata (en art af jernurt) og Vigna luteola (en art af bønne)

Note 

Rublad-familien
Violette blomster
Haveplanter
Sommerblomster
Sulejman Kerimov

Sulejman Abusaidovitj Kerimov (; 12. marts 1966 i Derbent i Dagestanske ASSR) er en lezginsk forretningsmand, investor og aktiv filantrop, og som er medlem af Føderationsrådet i Rusland. Han har en universitetsgrad i regnskab og økonomi fra Dagestans Universitet.

Fra 1999 til 2007 fungere Kerimov som næstformand i Statsdumaen, det ene kammer i det russiske parlament. Han var næstformand for Udvalget for Fysisk Uddannelse, Ungdom og Sport og desuden medlem af dumaens sikkerhedsudvalg. Den 10. december 2007 blev han medlem af Føderationsrådet, det øverste kammer i det russiske parlament. Han er nu medlem af Føderationsrådets udvalg for de finansielle markeder og udvalget for Monetær Cirkulation.

Kerimov er opført som nr. 118 på Forbes liste over verdens milliardærer, med en rapporteret nettoformue på 7,8 milliarder dollars.

Kerimov er bl.a. ejer af fodboldklubben Ansji Makhatjkala.

Erhvervsfolk fra Rusland
Politikere fra Rusland
Edward Hawke

Edward Hawke (født 9. oktober 1777, East Malling, Kent, død 16. oktober 1849, Iver, Buckinghamshire) var en engelsk vandkolorist. Han var det fjerde (af fem) overlevende børn og yngste søn af Napoelonic-æra søofficer William Locker. Han blev opkaldt efter sin fars protektor admiral Edward Hawke. 
Hawke blev gift i 1815 med Eleanor Mary Elizabeth Boucher, hvis far, den ærværdige Jonathan Boucher, engang havde været en ven af George Washington.
De fik to børn, digteren Frederik Locker-Lampson (1821-1895) og romanforfatteren og journalisten Arthur Locker (1828-1893), senere redaktør af The Graphic. 

Parret boede på Windsor (1815-1819) og derefter i Greenwich (1819 og fremefter). Hawke blev udnævnt til sekretær (1819) og derefter civil kommissær (1824) til Royal Naval Hospital. Han var et af de stiftende medlemmer af Athenaeum Club. Et psykisk sammenbrud i 1844 tvang ham til at trække sig tilbage til Iver, hvor han døde fem år senere.

Personer fra England
Briter i 1800-tallet
Monument over den sovjetiske militære befrielse fra de tysk-fascistiske angribere i Riga

Monument over den sovjetiske militære befrielse fra de tysk-fascistiske angribere i Riga (), uofficielt Sejrsmonumentet () er en 79 meter høj obelisk med to grupper af skulpturer i Riga, hovedstaden i Letland. Monumentet opførtes i 1985 i Uzvarasparken i Pārdaugava for at fejre 40-året for Den Røde Hærs generobre af Riga og Lettland fra Nazi-Tyskland i 2. verdenskrig.

Sejrsmonumentet er i dag et kontroversielt monument, da nogle letter ikke ønsker et monument over, hvad de anser for at være en sovjetisk genbesættelse af Letland. Der har været flere forsøg i nyere tid på at ødelægge monumentet, blandt andet i 1997, hvor to gerningsmænd omkom under et forsøg på at sprænge det i luften.

Den 9. maj hvert år lægges fortsat mange blomsterbuketter og kranse ved monumentet for at mindes de mange faldne og datoen for afslutningen på Store Fædrelandskrig.

Eksterne henvisninger  	
 Sejrsmonumentet hos vietas.lv 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Riga
Monumenter i Letland
Carte-de-visite

Carte de visite var en slags små fotografier som i 1854 blev patenteret i Paris, Frankrig, af fotografen André Adolphe Eugène Disdéri. Kortet blev produceret efter æggehvidemetoden, der var den fremherskende metode til fremstilling af fotografiske kopier indtil omkring 1890. En tynd fotografi monteret på et tykkere papir. Fotografiets dimensioner blev 2,125 × 3,5 inches, som var monteret på et stykke pap 2,5 x 4 inches (6,4 x 10,4 cm).

Fotografier i form af "Carte de visite" blev populær i maj, 1859, hvor (i henhold til en ikke bekræftet, men ofte gentaget anekdote) fotograf Disdéri havde den lykke at være på det rigtige sted på det rigtige tidspunkt, hvor Napoleon III afbrød deres march til at posere for et fotografi i Disdéris studie. Et par år tidligere, 1854, havde Disdéri også patenteret en metode til at tage otte separate negativer på en enkelt plade.

Fotografierne blev foretaget i størrelse med et visitkort, og – i vid udstrækning kan tilskrives Napoleon III besøg i Disdéris atelier – blev sådanne fotografier og var meget populær blandt venner og besøgende. Fotografier af prominente personer, der blev solgt af fotografer og papirhandlere og blev samleobjekter og fyldte adskillige fotoalbum.

Kom til Sverige i mode omkring 1860. I Danmark lavede Georg Rosenkilde en del carte de visite fra 1864 og frem.

I begyndelsen af 1870'erne blev tilføjet det såkaldte "Cabinet Card", det blev ofte gjort som albumtryk, men større, monteret på karton i størrelsen 4,5 x 6,5 inches. Kabinetkort bevarede sin popularitet, indtil det tidlige 1900, derefter introducerede Kodak Brownie-kameraet og amatørfotografering blev succes.

Se også 
 Visitkort

Eksterne henvisninger 
 Cartes-de-visite Visitkort æra i svensk fotograferihistorie.

Fotografi