kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Blandingsmisbrug

Et blandingsmisbrug indebærer misbrug af flere forskellige stoffer. Det mest normale blandingsmisbrug er misbrug af alkohol og hash (cannabis).

Det er også blevet mere normalt i yngre kredse at lave simultane blandinger af stoffer. Her er kokain og alkohol mest udbredt.

Stofmisbrug
Alkoholmisbrug
The White Stripes

The White Stripes var en amerikansk rock-duo bestående af Jack White (vokal og guitar) og Meg White (trommer).

Duoen er dannet d. 14. juli 1997 (Bastilledagen). Deres første show var på en Bar ved Navn The Gold Dollar i Detroit, hvorfra de begge stammer. Allerede fra denne allerførste performance bar bandet kun tøj i farverne Rød, Hvid og Sort, faktisk blev sort først tilføjet senere, da deres tredje album White Blood Cells udkom. Duoen har indtil nu udgivet 6 album.

Deres tredje album var deres gennembrudsalbum. Fra denne stammer videoerne Fell in Love With A Girl, Dead Leaves and The Dirty Ground, Hotel Yorba og We're going to be friends.

The White Stripes er et Indierock band, men deres største indspirationskilde er Blues. Dette kommer til udtryk i sangskrivningen som Jack White står for. Desuden har bandet lavet covers af mange gamle bluessange eksempelvis, Death Letter (Son House), Stop Breaking Down (Robert Johnson), Your Southern Can is Mine (Blind Willie McTell) og. Lord, Send me an Angel (Blind Willie McTell).

Jack og Meg White har altid hævdet at være søskende, og Jack gør det endnu på scenen, det er dog år siden at en lille Detroitavis bragte sandheden, parret var i virkeligheden gift, og skiltes så før deres andet album udkom. På trods af dette, er der stadigt mange fans der hævder at de er søskende.

Jack White medvirker i filmen "It might get loud" og nævner flere gange at Meg er hans søster.

Diskografi

Eksterne henvisninger 

 White Stripes officielle hjemmeside
 

Rockgrupper fra USA
Fartmåler

En fartmåler viser i flyvemaskiner farten i forhold til den omgivende luft – oftest målt i knob men til tider i kilometer pr. time. Betegnelsen fartmåler anvendes også om politiets radarbaserede instrument til kontrol af overholdelse af hastighedsbegrænsningen.

Farvemarkeringer 
Det enkelte fly har nogle farvermarkeringer i fartmåleren.
 En rød streg angiver den maksimale flyvefart (VNE – never exceed).
 En gul stribe angiver fartområdet, som kun må anvendes i rolig luft og med begrænsede rorudslag.
 En grøn stribe angiver fartområdet for normal operation – bunden er stall-farten uden flaps.
 En hvid stribe angiver fartområdet med fuldt flap-udslag.

Virkemåde 
Fartmåleren virker ved at måle forskellen mellem det dynamiske tryk, som fartvinden medfører på flyets forside og det statiske tryk. Forskellen omsættes til fart-skalaen.

Under "uren flyvning" – når flyet ligger skævt i forhold til luftstrømmen – kan fartmåleren sætte ud.

I større højde er lufttrykket lavere, og farten vil blive vist for lavt. Aerodynamisk opfører flyet sig dog svarende den viste hastighed. Flutter indtræder dog ved reelle hastigheder, hvorfor fly med dette problem ikke bør flyves til grænsen i stor højde.

Anvendelse 
Fartmålerens væsentligste funktion er at sikre, at farten ikke falder så meget, at flyet kommer i stall – især under landing er dette kritisk. Under stigning kan det anvendes til at sikre, at man flyver ved farten for bedste stig. Under ligeud-flyvning kan det benyttes til at sikre, at man flyver med den fart, som giver det bedste glid i forhold til højdetab eller brændstofforbrug.

Se også 

 Speedometer – bilens fartmåler.

Kilder og eksterne henvisninger 
 Side 122 i 'Flyveinstrumenter'; Per Weishaupt: Motorflyvehåndbogen, 1966, FLYV's Forlag.

Flyinstrumenter
VM i håndbold 1975 (kvinder)

Verdensmesterskabet i håndbold for damer i 1975 var den sjette indendørs VM-slutrunde for kvinder, og den blev afholdt i Sovjetunionen i perioden 2. – 13. december 1975. Tunesien og USA deltog for første gang.

De 12 deltagende lande spillede først en indledende runde med 3 grupper á 4 hold. De to bedste hold fra hver gruppe gik videre til placeringsrunden om placeringerne 1-6, de tre tredjebedste hold spillede om placeringerne 7-9, og de sidste tre hold spillede om placeringerne 10-12.

Mesterskabet blev domineret af de østeuropæiske nationer, som besatte de første syv pladser. Guldmedaljerne blev vundet af DDR foran værtslandet Sovjetunionen og Ungarn. Det var østtyskernes anden VM-titel for kvinder (den første blev vundet i 1971). Sølvmedaljerne var Sovjetunionens indtil da bedste resultat ved et kvinde-VM, mens Ungarn vandt bronzemedaljer for anden gang i historien.

De forsvarende verdensmestre Jugoslavien endte på femtepladsen. Danmark blev. nr. 9, hvilket var den dårligste danske VM-placering indtil da, og danskerne kvalificerede sig dermed ikke direkte til næste VM.

Indledende runde

Placeringsrunder

Slutstilling 
1. DDR,
2. Sovjetunionen,
3. Ungarn,
4. Rumænien,
5. Jugoslavien,
6. Tjekkoslovakiet,
7. Polen,
8. Norge,
9. Danmark,
10. Japan,
11. USA,
12. Tunesien.

De tre bedste hold (DDR, Sovjetunionen og Ungarn) kvalificerede sig direkte til næste A-VM i 1978 sammen med det kommende værtsland Tjekkoslovakiet. De resterende hold måtte ud i kvalifikation til næste VM. For de europæiske hold gjaldt B-VM 1977 som kvalifiktationsturnering.

1975 (kvinder)
Håndbold i 1975
Kvindehåndbold
VM i håndbold 1978 (kvinder)

Verdensmesterskabet i håndbold for damer i 1978 var den syvende indendørs VM-slutrunde for kvinder, og den blev afholdt i Tjekkoslovakiet i perioden 30. november – 10. december 1978. Slutrunden var den første uden dansk deltagelse. Til gengæld deltog Sydkorea, Algeriet og Canada for første gang.

De 12 deltagende lande spillede først en indledende runde med 3 grupper á 4 hold. De to bedste hold fra hver gruppe gik videre til placeringsrunden om placeringerne 1-6 og de tre tredjebedste hold spillede om placeringerne 7-9.

Indledende runde

Placeringsrunder

Slutstilling 
1. DDR,
2. Sovjetunionen,
3. Ungarn,
4. Tjekkoslovakiet,
5. Jugoslavien,
6. Polen,
7. Rumænien,
8. Vesttyskland,
9. Holland,
10.-12. Sydkorea, Algeriet og Canada.

1978 (kvinder)
Håndbold i 1978
Kvindehåndbold
1. slag ved Marne

1. slag ved Marne var et slag i begyndelsen af 1. verdenskrig ved floden Marne i Frankrig den 6. til 12. september 1914 ikke langt fra Paris. Slaget resulterede i en sejr til de britiske og franske hære og standsede den tyske offensiv mod Paris. Under slaget blev den tyske kejserlige hær tvunget tilbage og krigen på vestfronten blev efter dette slag hovedsagelig en stillingskrig udkæmpet i skyttegrave.

Inden slaget ved Marne var de britiske og franske tropper hårdt trængt af den velsmurte tyske krigsmaskine, men Marne blev et vendepunkt. Resultatet blev, at de tyske tropper måtte trække sig tilbage og gå i defensiv.

Fra den 26. august 1914 dannede general Joffre en ny hær ved hjælp af nye reserve divisioner og afdelinger taget fra Lorraine. Denne overførsel af tropper fra øst til vest blev udført lige bag forreste linje, i midten af et slag, ved hjælp af over 300 tog. Denne nye sjette arme var forbundet med BEF venstre fløj, vest for Marne fra Meaux på Pontoise, nord for Paris. Overførslen af styrker fra øst til det franske centrum og venstre fløj fortsatte gennem 10. september, i alt tyve divisioner og tre kavaleridivisioner.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Landslag
Slag under 1. verdenskrig
Dynamit

Dynamit er et sprængstof baseret på nitroglycerin, som bliver opsuget i et porøst materiale, typisk kiselgur og rullet ind i et pap-hylster.

Historie 
Dynamit blev opfundet af den svenske kemiker og ingeniør Alfred Nobel i 1866 og patenteret i 1867.

Nobel-familien havde før dynamitten produceret nitroglycerin, som blev brugt som sprængstof i mange sammenhænge. Nitroglycerin er et problematisk stof at arbejde med, da det er meget ustabilt og kan eksplodere, hvis det bliver udsat for rystelser.

Da dynamitten kom frem og viste sig at være langt sikrere, blev det straks en stor success til minedrift, nedrivning og andre steder i industrien.

Afledte sprængstoftyper 
Dynamitten blev videreudviklet år 1875. Dels ved at udskifte det inaktive kiselgur med nitrocellulose, som øger eksplosionen; Geldynamit eller Gummidynamit. Dels ved flere plastiske varianter.

Ballistit er en af de mere kendte krudttyper, som Nobel selv opfandt med baggrund i dynamit. Det var kraftigere, mere præcist og var røgfrit. Det blev anvendt i kanoner.

Håndtering 
Dynamit er langt sikrere end nitroglycerin, da det som hovedregel ikke er følsomt over for slag eller temperaturer. Det detoneres normalt med en sprænghætte eller ved høje temperaturer (fx ved at overhælde det med benzin og antænde det).

De største problemer ved dynamit er dels, at det kan "svede" noget af nitroglycerinen ud ved længere tids lagring, dels at nitroglycerinen ændrer karakter, hvis det nedfryses til under -11 grader. I begge tilfælde øges følsomheden ved stød og slag.

Sprængstoffer
VM i markhåndbold 1949 (kvinder)

Verdensmesterskabet i håndbold (udendørs) for damer i 1949 var den første VM-slutrunde for kvinder, og den blev afholdt i Ungarn i perioden 25. – 28. september 1949.

De 4 deltagende lande spillede spillede alle-mod-alle.

Resultater

Slutstilling 
1. Ungarn,
2. Østrig,
3. Tjekkoslovakiet,
4. Frankrig.

VM i håndbold
Håndbold i 1949
Kvindehåndbold
Europamesterskab (håndbold)

Europamesterskabet i håndbold (EM i håndbold) findes i flere varianter:

Strandhåndbold
 EM i strandhåndbold
 U.18-EM i strandhåndbold

EM i håndbold
Sidsel

Sidsel er et gammelt pigenavn, som kommer af navnet Cecilie. 

Følgende navne er varianter af Sidsel, der også anvendes på dansk: Sisse, Sissel, Sedsel og Sessel.

Formen Sissi kan også være en kortform af Elisabeth, som eksempelvis Prinsesse Sissi.

Kendte personer med navnet
Sisse Fisker, dansk tv-vært.
Sissel-Jo Gazan, dansk biolog og forfatter.
Sissel Kyrkjebø, norsk sanger.
Sidsel Lyster, dansk præst og debattør.
Sisse Reingaard, dansk skuespiller.
Sidsel Ben Semmane, dansk sanger.

Pigenavne
VM i markhåndbold 1956 (kvinder)

Verdensmesterskabet i håndbold (udendørs) for damer i 1956 var den anden udendørs VM-slutrunde for kvinder, og den blev afholdt i Tyskland i perioden 1. – 8. juli 1956.

Fire lande spillede først en kvalifikationsrunde. Derefter de resterende seks hold en hovedrunde med 2 grupper á 3 hold efterfulgt af placeringskampe.

Kvalifikationsrunde 

 Jugoslavien – Holland 7-6
 Rumænien – Polen 3-2

Hovedrunde

Kamp om 5.-6.pladsen 
 Jugoslavien – Frankrig 10-3

Bronzekamp 
 Ungarn – Østrig 8-6

Finale 
 Rumænien – Tyskland 6-5

Slutstilling 
1. Rumænien,
2. Tyskland,
3. Ungarn,
4. Østrig,
5. Jugoslavien,
6. Frankrig.

VM i håndbold
Håndbold i 1956
Kvindehåndbold
PAN (datanet)

Et PAN (Personal Area Network) er et computer netværk der bruges til kommunikation mellem personlige computerenheder (herunder mobiltelefoner, PDAer, digital kameraer etc).

Rækkevidden for et PAN er typisk et par meter og kan bruges enten som kommunikation mellem enhederne selv eller som opkobling til et større netværk (LAN) og internettet.

Et PAN kan består af ledninger f.eks. USB eller Firewire. Der kan også laves et trådløst PAN (Wireless PAN: WPAN) med netværksteknologier som IrDA, Bluetooth low energy eller WUSB.

Se også 
 IEEE 802.15
 Bluetooth

Datanet
VM i markhåndbold 1960 (kvinder)

Verdensmesterskabet i håndbold (udendørs) for damer i 1960 var den tredje (og hidtil sidste) udendørs VM-slutrunde for kvinder, og den blev afholdt i Holland i perioden 12. – 19. juni 1960.

De seks deltagende lande spillede i 2 grupper á 3 hold efterfulgt af placeringskampe.

Resultater

Kamp om 5.-6. pladsen 
 Danmark – Polen 6-3

Semifinaler 
 Rumænien – Holland 9-4
 Østrig – Tyskland 3-2

Bronzekamp 
 Tyskland – Holland 3-1

Finale 
 Rumænien – Østrig 10-2

Slutstilling 
1. Rumænien,
2. Østrig,
3. Tyskland,
4. Holland,
5. Danmark,
6. Polen.

VM i håndbold
Håndbold i 1960
Kvindehåndbold
Oscar B. Muus

Oscar Hakon Valdemar Bruun Muus (24. november 1847 i Odense – 12. december 1918 i København) var en dansk politiker, minister og handelsmand.

Hans far var konsul Elias Bendz Muus, som i 1829 havde grundlagt et kornfirma i Kerteminde. Moderen var Marie Christine f. Bruun. Oscar B. Muus blev i 1872 gift med Helene Louise Hermandine Guldberg.

Da han var 9 år, kom han på Sorø Akademi, og derefter fik han i udlandet en handelsuddannelse. Hjemme i Danmark igen startede han i sin fars forretning. Han drev forretningen i København med dygtighed og blev ven med C.F. Tietgen. I perioden 1889-1895 sad han også i Borgerrepræsentationen.

Da han i 1910 blev handelsminister i Ministeriet Klaus Berntsen, var han svækket og satte ikke noget stærkt præg på lovgivningen.

Han var Ridder af Dannebrog og Dannebrogsmand.

Kilder 
 Thorsen, Svend, De danske ministerier 1901-1929, København: Nyt Nordisk Forlag Arnold Busck 1972.
 Kraks Blaa Bog 1910

Danske ministre fra Venstre
Handelsministre fra Danmark
Personer fra Odense
Riddere af Dannebrog
Erhvervsfolk fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 1800-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Stemmen fra 80'erne

Stemmen fra 80'erne er et opsamlingsalbum baseret på Kim Schumachers radioprogrammer fra perioden fra 1983 – 1988, udgivet i 1996.

Spor CD 1 
 Rick Astley: Take Me To Your Heart
 Rockwell: Somebody's Watching Me
 Bronski Beat: Hit That Perfect Beat Boy
 Billy Ocean: When The Going Gets Tough, The Tough Get Going
 Jermaine Stewart: We Don't Have To Take Our Clothes Off
 Level 42: Something About You
 Erasure: Oh L'amour
 Eurythmics: When Tomorrow Comes
 Laban: Love In Siberia
 Bad Boy: Miami Sound Machine
 Cameo: Word Up
 Yazz & The Plastic Population: The Only Way Is Up
 Pet Shop Boys: Always On My Mind

Spor CD 2 
 Yarbrough & Peoples: Heartbeat
 The Thompson Twins: Love On Your Side
 Heaven 17: Let Me Go
 Donna Summer: I Feel Love
 ABC: The Look Of Love
 Grandmaster Flash: New York New York
 Herbie Hancock: Rock It
 Yazoo: Don't Go / Goodbye 70's
 Wang Chung: Dance Hall Days
 S.O.S Band: Just Be Good To Me
 Talk Talk: Talk Talk
 Duran Duran: Someting I Should Know
 Yello: Lost Again
 Wham!: Wake Me Up Before You Go Go

Opsamlingsalbum fra 1996
Album fra Danmark
Stemmen fra 80'erne Vol. 2

Stemmen fra 80'erne Vol. 2 er et album baseret på Kim Schumachers radioprogrammer fra perioden fra 1983 – 1988, udgivet i 1997.

Spor CD 1 
 Dead or Alive: Lover come back
 Frankie Goes to Hollywood: Relax
 Kool & the Gang: Fresh
 Yarbrough & Peoples: Don't stop the music
 Cowley, Patrick: Tech-no-logical world
 Divine: Shoot your shot
 Lime: Come and get your love
 Whodini: Haunted house of rock
 Gibson Brothers: Cuba
 Duran Duran: Skintrade
 Heaven 17: Come live with me
 Dean, Hazell: Who's leaving who
 Real Life: Send me an angel

Spor CD 2 
 Erasure: Gimme gimme (a man after midnight)
 Jones, Oran "Juice": The rain
 The Human League: Things that dreams are made of
 Silk, J. M.: I can't turn around
 Evelyn Thomas: High energy
 Hithouse: Jack to the sound of the underground
 Sylvester: Do you wanna funk
 New Order: Blue Monday
 Danseorkestret: Kom tilbage nu
 Run-D.M.C.: Walk this way / Run-D.M.C. med Aerosmith
 Miquel Brown: So many men so little time
 The Communards: Never can say goodbye

Opsamlingsalbum fra 1997
Album fra Danmark
Alsted Herred

Alsted Herred var et herred i Sorø Amt. Herredet hørte i middelalderen under Sjællands Meddelsyssel og udgjorde Sorø Len. Det blev i 1662 ændret til Sorø Amt, som da stadig kun udgjorde Alsted Herred, indtil det i 1748 blev lagt sammen med Ringsted Amt, og i 1798 (i henhold til reformen i 1793) blev lagt sammen med de øvrige herreder i Sorø Amt.

I herredet ligger købstaden Sorø samt følgende sogne:
 Alsted Sogn
 Bjernede Sogn
 Bromme Sogn
 Fjenneslev Sogn
 Kirke Flinterup Sogn
 Gyrstinge Sogn
 Lynge Sogn
 Munke Bjergby Sogn
 Pedersborg Sogn
 Slaglille Sogn
 Sorø Sogn
 Stenmagle Sogn
 Vester Broby Sogn

Kilder 
 
 
 Trap Danmark 4. udgave 1921
 DIS-Danmark Amt-Herred-Sogn 

Herreder i Sorø Amt
IEEE 802.15

IEEE 802.15 er specifikation nummer 15 fra den generelle netværks standard IEEE 802 som omhandler trådløst netværk: WLAN. Standarden udarbejdes af 4 arbejdsgrupper:

 Arbejdsgruppe 1 (WPAN/Bluetooth) som omhandler Bluetooth, og resulterede i specifikationen 802.15.1, der blev frigivet den 14 Juni 2002. Den omhandler hardware medie tilgang (MAC) og det fysiske lag (lag 1 fra OSI-modellen) arvet fra Bluetooth 1.1.

 Arbejdsgruppe 2 (Sameksistens) beskæftiger sig med sameksistensen af trådløs LAN (802.11) og trådløs PAN.

 Arbejdsgruppe 3 er faktisk 2 grupper: 3 (WPAN højhastighed) og 3a (WPAN Alternate Higher Rate), der begge omhandler højhastigheds WPAN standarder (20 Mbit/s eller hurtigere).

 Arbejdsgruppe 4 (WPAN Lavhastighed) beskæftiger sig med lavhastighedskommunikation, men med meget lang batterilevetid (måneder eller år). Den første version af 802.15.4 standarden blev frigivet i maj 2003. I marts 2004, efter at have dannet arbejdsgruppe 4b, indstillede arbejdsgruppe 4 sit arbejde. Den nye gruppe, 4b sigter efter at få præciseret og forbedret enkelte dele af arbejdsgruppe 4s standard. ZigBee specifikationens øverste protokollag er baseret på specifikationen lavet af denne gruppe.

Se også 

 Bluetooth – IEEE 802.15.1
 Trådløs USB – IEEE 802.15.3a
 ZigBee – IEEE 802.15.4

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside
 Task group 1 (WPAN/Bluetooth)
 Task group 2 (WPAN Coexistence)
 Task group 3 (WPAN High Rate)
 Task group 3a (WPAN Alternate Higher Rate)
 Task group 4 (WPAN Low Rate)

Trådløse datanet
15
Ringsted Herred

Ringsted Herred var et herred i Sorø Amt. Herredet hørte i middelalderen under Sjællands Meddelsyssel og udgjorde Ringsted Len. Det blev i 1662 ændret til Ringsted Amt, som da stadig kun udgjorde Ringsted Herred, indtil det i 1748 blev lagt sammen med Sorø Amt, og i 1798 (i henhold til reformen i 1793) blev lagt sammen med de øvrige herreder i Sorø Amt.

I herredet ligger købstaden Ringsted samt følgende sogne:
 Allindemagle Sogn
 Benløse Sogn
 Bringstrup Sogn
 Bråby Sogn 
 Farendløse Sogn
 Freerslev Sogn
 Haraldsted Sogn
 Haslev Sogn
 Høm Sogn
 Jystrup Sogn
 Kværkeby Sogn
 Nordrupøster Sogn
 Ringsted Sogn
 Ringsted Landsogn
 Sigersted Sogn
 Sneslev Sogn
 Teestrup Sogn
 Terslev Sogn
 Valsølille Sogn
 Vetterslev Sogn
 Vigersted Sogn
 Øde Førslev Sogn
 Ørslev Sogn

Kilder 
 
 
 Trap Danmark 4. udgave 1921
 DIS-Danmark Amt-Herred-Sogn 

Herreder i Sorø Amt
Peberkage

Peberkager er en småkage, der i dag er bedst kendt som julens brunkager, honningkager og pebernødder. De er blandt dem af nutidens danske madvarer, som kan spores længst tilbage i tiden. Peberkagerne kan i hvert fald dateres til slutningen af 1400-tallet. Historisk set har ingredienserne også været de samme – forskellen mellem kagerne består først og fremmest i udformningen.

At pebre betød tidligere ikke kun at komme peber i maden, men at krydre i det hele taget (og give en skarp smag). Derfor er det gamle navn peberkager ikke kun forbeholdt kager med peber i; det er en generel betegnelse for store og små, kantede, runde og figurformede kager, bagt af en dej af hvede- eller rugmel, sødet med honning eller sirup, og tilsat krydderier som ingefær, kanel, nelliker og kardemomme.

Det var faktisk yderst sjældent, at peber indgik som ingrediens. 

"Det er kun pebernødder", siger vi, når det drejer sig om småpenge, og når noget er dyrt, taler vi om "en pebret pris". Peber var dyrt i middelalderen. Krydderierne havde ud over at give smag til kagerne den fordel, at de forlængede madens holdbarhed, og dermed kunne kagerne i knust tilstand fungere som krydderiblanding i andre retter.

Pebernødder 
Mens peberkager var noget, man bagte hele året, har pebernødderne udelukkende været forbundet med julen. Det er usikkert, hvornår begrebet begyndte at vinde indpas i det danske sprog, men det skete formentlig i begyndelsen af 1700-tallet. På den tid var den danske kultur under stærk indflydelse af tysk, og pebernøddernes navn stammer da også fra det nedertyske Pfeffernüssen.

At de blev sammenlignet med nødder skyldtes selvfølgelig, at de med deres farve og størrelse lignede dem en hel del, men også at man dengang bagte dem uden  hævemiddel; det gjorde dem særdeles hårde. De blev som regel bagt efter brødene i den store bageovns eftervarme.

Foruden at være lækre at spise, bruges pebernødder som valuta i mange julelege. Pebernødder passer også i kræmmerhusene på juletræet: "Først skal træet vises, siden skal det spises", som det hedder i den gamle julesang "Højt fra træets grønne top".

Brunkager 
Betegnelsen brunkager er af langt nyere dato. Det er formentlig tidligst fra midten af 1800-tallet, at brunkager så småt begynder at vinde indpas i det danske sprog – i takt med udbredelsen af jernkomfuret, der gjorde det lettere at regulere varmen og dermed sikre, at kagerne ikke blev for mørke og hårde til at spise. Det er også i denne periode, at bagningen af brunkager blev en fast tradition i juletiden.

Honningkager 
Honningkager var en særlig delikatesse i 1800-tallet og hang primært sammen med f.eks. markeder og højtiderne. Dermed hørte de også til julen. I midten af 1800-tallet begyndte man at sætte glansbilleder med julemotiver på honningkager.

Se også 

 www.honningkager.dk – Historien bag honningkagen

Julebag
Traditioner
Småkager
Neonrør

Et massefremstillet hvidt gasudladningsrør til belysning kaldes et lysstofrør (se dette).

Et neonrør er et gasudladningsrør og er en massebetegnelse for lyskilder. Lysstofrør omsætter elektrisk energi til lysenergi og er derfor en transducer.

Et neonrør fungerer ved, at en gas af kviksølvdampe og ædelgas i et glasrør udsender synligt lys og/eller ultraviolet stråling pga. en vedvarende elektrisk udladning.

Mange forskellige farver kan fås ved at benytte ædelgassen argon, tilsætte en dråbe kviksølv og beklæde indersiden af røret med fluorescerende stoffer. Strengt taget er sådanne gasudladningsrør lysstofrør, men i dag klassificeres de farvede rør som neonrør. Dertil kommer ca. 20 forskellige farver filterglas.

Hvis neonrørets katode ikke opvarmes (koldkatode), er det ofte nødvendigt med højere spændinger.

Historie 
Den serbisk-amerikanske opfinder Nikola Tesla udstillede i 1893 lamper af neonrør på Verdensudstillingen i Chicago 1893. Opfindelsen af neon-skilte, som vi kender dem i dag, tilskrives franskmanden Georges Claude, som fremstillede det første i 1902. I 1910 udstillede Claude et skilt fremstillet af to godt 10 m lange rør, og i 1912 solgte Claudes kompagnon det første skilt til en parisisk barber. Året efter kunne forbipasserende på Champs-Élysées i lysenes by beundre en reklame for den italienske vermouth Cinzano. Bogstaverne var en meter høje.

I 1923 solgte Claudes firma de første neonrør til en amerikansk kunde, en Packard-bilhandler i Los Angeles. Det fortælles at gaderne blev fyldt af måbende forbipasserede, som ville beundre den ”flydende ild”, som neonrør hed i folkemunde.

Historie i Danmark 

Der skulle gå to år mere, før den første neonreklame blev monteret i Danmark. Det var bare fire lange røde lodrette striber bestilt af Alexandra teateret i Nygade i København.
De blev produceret i Tyskland og Frankrig, da der først blev produceret neonrør i Danmark i 1929. De nye rør blev hurtig meget populære pga. lang levetid og lavt strømforbrug.
Året efter opførtes Carlsberg Obelisken, der med 198 rødtlysende 2 m lange neonrør kunne ses over hele byen. Den var 76 m over havet og kunne ses fra Fehmarn og blev brugt til at navigere efter af flytrafikken.

I 30'erne gik det stærkt i Danmark: i 1928 blev der  monteret fem neonskilte, i 1935 over 500. Af de vigtige eksisterende reklamer fra 30'erne er Irmahønen ved Søerne (Dronning Louises Bro) og termometeret/cykelpigen på Richshuset på Rådhuspladsen i København.

Fremstilling 
Neonrør fremstilles ved at varme glasrør op til ca. 800 grader og bukke dem i den ønskede form. Derefter varmes røret på en vakuumpumpe til ca. 300 grader og der suges højvakuum på røret(10-3). Røret fyldes med mellem 9 og 16 milibar ædelgas som neon, helium, argon, krypton og xenon. Trykket i røret afhænger af glasrørets diameter, der svinger mellem 10 og 22 mm. Stor diameter = lavt tryk. Hvis man leder en elektrisk strøm gennem røret, udsender gassen lys (gasudladningsrør). Lysets farve afhænger af den valgte gas' spektrum, se billederne nedenfor.

Gasudladningslamper