kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stævnemøde med døden

Stævnemøde med døden (en: Appointment with Death) er en Agatha Christie krimi fra 1938, som begynder med, at Hercule Poirot i Jerusalem overhører sætningen "Du kan da nok indse, at hun må dræbes" . I Petra foregår en arkæologisk udgravning, og her bliver genstanden for den ordveksling, Poirot tilfældigt hørte, myrdet.

Plot 

Gerningsstedet er isoleret fra omverdenen, så det må være en af de tilstedeværende, der er morder. Ud over familien Boynton og den unge læge, Sarah King, består ekspeditionen af personer af forskellig stand og nationalitet, bl.a. et engelsk parlamentsmedlem lady Westholme. 
 
Poirot burde som vidne til den afslørende samtale have et forspring i opklaringen af drabet; men der er mange, der har et motiv til at dræbe Mrs. Boynton, som viser sig at være en sadistisk matriark, hvis omgivelser er stækt plaget af hendes ondskab.. Poirot opklarer forbrydelsen og tillader, at den skyldige får en anden straf end samfundets: hængning.

Anmeldelser 

Bogen er meget underholdende, og anmelderne var generelt begejstrede.

Bearbejdning 

Appointment with Death er bearbejdet for teater

Danske udgaver 

 Carit Andersen; 1946.
 Carit Andersen (De trestjernede kriminalromaner); 1964.
 Forum (Agatha Christie, 28); 1972
 Wangel;Forum; bogklub. udgave; 1990.
 Forums kriminalromaner; 4. udgave; 1997
 Peter Asschenfeldts nye Forlag; 2000. Ny titel: "Aftale med døden".

Noter

Litteratur 
 Barnard, Robert (1980): A Talent to Decieve, Fontana/Collins
 Hart, Anne (2004): Agatha Christie's Poirot: The Life and Times of Hercule Poirot, 4. udgave, Harper And Collins (London)
 Osborne, Charles (1982): The Life and Crimes of Agatha Christie,Collins (London) 

Romaner fra England
Litteratur i 1938
Krimier
Hercule Poirot bøger
Lemvig Gymnastikforening

Lemvig Gymnastikforening eller LGF) er en idrætsforening i Lemvig, som har fodbold, gymnastik, volleyball, dans, atletik og bordtennis på programmet. Foreningen blev stiftet i 1878 og er dermed en af Danmarks ældste idrætsforeninger. Lemvig Gymnastikforening af 1878, i daglig tale kaldet LGF, har hjemme i Lemvig by på adressen Vesterled 2, 7620 Lemvig.

Formænd
Kilde
 2023- Jens Lind Christiansen
 2017-2023 Hanne Sig Weibel
 2012-2017  Lars Madsen
 2010-2012 Bent Gjerulff
 2008-2010 Jørgen Christensen
 2005-2008 Torben Jakobsen
 2004-2005 Per Gundersen
 1990-2004 Erling Jensen
 1988-1990 Ole Christensen
 1983-1988 Erling Jensen
 1982-1983 Finn Brandi
 1977-1982 Kurt Christensen
 1973-1977 Laurits Østergaard
 1967-1973 Erhard Gjerløw
 1966-1967 Jørgen Knudsen
 1964-1966 Charles Jørgensen
 1960-1964 Hagen Nielsen
 1957-1960 Erhard Eriksen
 1956-1957 Christian Lilleøre
 1953-1956 Harald Jensen
 1952-1953 Knud Madsen
 1950-1952 Peder Pedersen
 1948-1950 Knud Madsen
 1939-1948 Harald Jensen
 1929-1939 Albert Honoré
 1919-1929 Magnus Holm
 1918-1919 ? Olsen
 1917-1918 Magnus Holm

Fodbold
Lemvig GF's herreseniorfodboldhold spiller i Serie 2, Danmarks niende bedste fodboldrække.

Kendte fodboldspillere
(Disse spillere er tidligere spillere fra ungdomsholdene)
 Mikkel Kallesøe
 Victor Torp
 Tobias Mølgaard
 Morten Skoubo
 Iver Schriver
 Søren Krogh

Kilder / eksterne henvisninger 
 Lemvig Gymnastikforening

Fodboldklubber under DBU Jylland
Håndboldklubber i Danmark
Volleyballklubber i Danmark
Atletikklubber i Danmark
Bordtennisklubber i Danmark
Gymnastikforeninger i Danmark
Idrætsforeninger i Danmark
Etableret i 1878
Gymnastikforening
Aars Idræts Klub

Aars Idræts Klub er en fodboldklub i Aars, som blev stiftet i 1900.

Kilder / eksterne henvisninger 
 Aars Idræts Klub
 Jysk Fodboldhistorie – Aars IK

Fodboldklubber under DBU Jylland
Etableret i 1900
Idræts Klub
Idrætsforeninger i Danmark
Birkelse Idrætsforening

Birkelse Idrætsforening (BIF) er en fodboldklub i Birkelse nær Aabybro, som blev stiftet i 1934. Klubben har knap 200 medlemmer, men har trods sin beskedne størrelse har klubbens 1. hold altid ligget højt rangeret i serierækkerne. I 2013 rykkede Birkelse IF for første gang i klubbens historie op i Jyllandsserien.

Kilder / eksterne henvisninger 
Birkelse Idrætsforening

Fodboldklubber under DBU Jylland
Etableret i 1934
Jammerbugt Kommune
Idrætsforeninger i Danmark
Rymarksvej (København)

Rymarksvej er en ca. 700 meter lang vej på Ydre Østerbro og Hellerup. Den begynder ved boligbebyggelsen og gaden Ryparken og fortsætter mod nord, hvor den ender som en sidegade til Tuborgvej.

Vejen blev navngivet i 1929 og fik sit navn, fordi den løb henover området Ryvangen. Mellem 1970 og 1989 omfattede Rymarksvej også den tidligere Ole Nielsens Vej, der efterfølgende blev en del af Ryparken.

På den sydlige del af Rymarksvej ligger Ryholtgård, hvor ældreboliger er ved at blive istandsat. Rymarksvænge er det kolossale boligbyggeri, opført af moduler, der ligger ud mod Ryparken. Der ligger adskillige institutioner, bl.a. to specialbørnehave, en aflastningsinstitution, et børnehus, en ungdomspension, en integreret institution og en nødinstitution. Blokken er tegnet af Erik Korshagen og Jørgen Juul Møller og bygget 1970.

Den nordlige del af Rymarksvej består af rækkehuse i røde mursten med små haver foran. De nordligste (2-14) er lidt ældre og større end de øvrige. Rækkehusene Rymarksvej 16-78 er opført 1945-1946, tegnet af arkitekterne Ole Buhl og Harald Petersen. I 1950’erne var disse nye rækkehuse bolig for det finere borgerskab. I vejviseren finder man adskillige direktører, cand.mag.'er, m.v. og et forbavsende stort antal læger og især arkitekter.

På den modsatte side ligger Instituttet for Blinde og Svagsynede. I Instituttets bygning ligger også Kennedy Centret (tidligere Statens Øjenklinik) og en fløj med særlige boformer under Københavns Kommune. Indtil februar 2011 huser bygningen også Videncenter for Synshandicap og flere andre Videncentre. Komplekset er tegnet af Preben Hansen og rejst 1967-1968.

Rymarksvej er lukket for bilister midtvejs, men der er adgang til den både sydfra og nordfra for cyklister og fodgængeren.

Nævneværdige bygninger i gaden 
 Nr. 1-5: Instituttet for Blinde og Svagsynede (1966-68 af Preben Hansen).
 Nr. 11: Rymarksvænge Ungdomspension 
 Nr. 23-119 (ulige numre): Rymarksvænget (1970 af Erik Korshagen og Jørgen Juul Møller).
 Nr. 16-78: Rækkehuse opført 1945-1946, tegnet af arkitekterne Ole Buhl og Harald Petersen.
 Nr. 74: Her lå tidligere Dansk Gymnastiklærerforening.
 Nr. 78: Her boede tidligere lægerne Gunnar og Kirsten Auken.

Noter 

Gader på Østerbro
Das Rheingolds diskografi

Diskografi for Das Rheingold, den første af fire operaer fra Der Ring des Nibelungen af Richard Wagner, som fik premiere på Nationaltheater i München den 22. september 1869, omfatter en række betydende indspilninger af operaen.

Diskografier
Tjebberup

Tjebberup er en bydel i Holbæk med 743 indbyggere (2018). Tjebberup har tidligere været en by, men fra 1. januar 2010 betragter Danmarks Statistik byen som sammenvokset med Holbæk. Tjebberup er beliggende ved Munkholmvej tre kilometer øst for Holbæk centrum i det tidligere Grandløse Sogn.

Kilder 

Bydele i Holbæk
Sankt Jakobs Gade

Sankt Jakobs Gade er en ca. 200 m lang gade på Østerbro. Den er en sidegade til Østerbrogade ved Sankt Jakobs Plads over for Sankt Jakobs Kirke og fortsætter mod sydøst til hjørnet af Randersgade og Nordre Frihavnsgade.

Gaden er navngivet omkring 1904 efter kirken, der siden 1876-78 har ligget på den anden side af Østerbrogade. Det er Østerbros første kirke.

Pladsen og dele af gaden er anlagt af den markante bygmester og entreprenør Johan Frederik Adolphsen (1859-1917), der muligvis har spillet en rolle i navngivningen af den nærliggende Gustav ADOLFS Gade.

Alle bebyggelser i gaden har enten høj eller middel bevaringsværdi.

I den fjerneste ende mødes Sankt Jakobs Gade med Randersgade, hvor Lutherkirken ligger. Den vender bagsiden ud mod gaden. I denne ende ligger der flere eksklusive palæagtige ejendomme fra ca. 1900, rigt udsmykket med ornamentik og karnapper. Et af husene hedder ligefrem ”Palæhuset”.

Ejendommene i gaden er eksklusive beboelser i 4-5 etager.
Eneste undtagelse er 4 og 4A, som er en solid murstensejendom. Grunden til, at den ser aparte og fængselsagtig ud, er, at den er bagsiden af en karrébebyggelse, der går ud til Gustav Adolfs Gade. De to gader mødes skævt. Derfor har det krævet lidt opfindsomhed at få huset til at se pænt ud på begge sider.
Gaden er blind i nordenden, hvor den ender i Sankt Jakobs Plads med pariserstemning og cafeer, og er afgrænset af et femetages barokinspireret hus. Gaden drejer i modsætning til de øvrige gader i kvarteret mod sydøst. Det skyldes, at kommunen ønskede at etablere en diagonal forbindelse mellem Fælledparken og Frihavnen. Derfor blev der i 1890’erne fastlagt en vej- og bygningsplan, der indbefattede Sankt Jakobs Gade og Plads.

I gaden lå der i 50’erne småindustri, bl.a. en sølvsmed (nr. 5 i kælderen), en cigarhandler og frisør (i nr. 7, st.), maskinfabrikken Vesuv (nr. 9 i kælderen), en plisséforretning (11 st.), en skræddermester og mejeriet Stevns (14 i kælderen), Dansk Smalfilmklub (18) og en marmeladefabrik (20 st.).
Københavns Telefonkiosker havde deres værksted i nr. 4, hvor der også var værksted for både Sporvognsreklamen A/S og Jernbanereklamen A/S.

Nævneværdige bygninger i gaden 

På hjørnet af Skt. Jakobs Plads og Østerbrogade boede tegneren Arne Ungermann .

På pladsen (i nr. 6, 2. sal) havde baron A. Reedtz-Thott adresse bl.a. i 50’erne.

 Nr. 7: Opført 1907 og er et fint eksempel på nationalromantik.

 Nr. 15: Her havde graveren fra Sankt Jakobs Kirke sin adresse.

Eksterne henvisninger

Noter 

Gader på Østerbro
Serridslevvej

Serridslevvej er en ca. 400 meter lang vej på Østerbro. Den begynder ved Gunnar Nu Hansens Plads, og fortsætter langs Fælledparken mod nordvest, hvor den ender i Jagtvej. Vejforløbet fortsætter på den anden side som Vennemindevej.

Vejen har fået sit navn i 1914 efter beliggenheden i det område, der hørte til landsbyen Serridslev. Serridslevvej ligger dog ikke næppe i eller omkring den gamle landsby, som man faktisk ikke ved, hvor lå, men man antager, at den lå i området mellem Titangade og Rådmandsgade på Nørrebro. Landsbyens jorder omfattede hele det nuværende Nørrebro og Østerbro. Serridslev landsby blev ødelagt under Københavns belejring i 1523-24, og året efter skænkede Frederik 1. dens jord til København, der af indtægterne skulle bekoste en forstærkning af befæstningen omkring København.

På den vestlige side af Serridslevvej er der ikke nogen beboelse, da den ligger ud til Fælledparken.
Hele den midterste del – fra nr. 22 og nedefter til nr. 4 – er nyere murstensbyggeri med mange detaljer, svalegange, altaner og en stor gård. De er opført af Børne- og Ungdomspædagogernes Landsorganisation (BUPL) som lejeboliger.
Bebyggelsen på den sydlige halvdel af vejen, hvor der nu ligger ny bebyggelse, tilhørte tidligere Husarkasernen, som havde små huse opført ud mod vejen.

Krudttønden, som er en musikscene, teater og kulturcafe, ligger i en del af det gamle kasernebyggeri, i en af de to gamle ridehaller. Bygningen har i dag husnummeret 2.

Det var også Borgmester Jens Jensen – kendt for den nærliggende allé og som var bannerfører for oprettelsen af Fælledparken – der havde en finger med i spillet vedr. Serridslevvejs bebyggelse. Jensen var fortaler for – allerede i 1906 – at der skulle bygges overfor Husarkasernen langs Serridslevvej, da han ønskede ”et pænt ydre ud mod parken og en pæn indramning af alléerne.”
Det blev besluttet to år senere og stadsingeniørens tegninger af Kanslergade-kvarteret er fra 1911. Bebyggelsen fandt endelig sted i løbet af 1910'erne. Arkitekten er Henning Hansen.

Bebyggelsen op mod Jagtvej er karakteristisk med sit ”pæne ydre”. De har i dag numrene 36-38, men har tidligere heddet 4, 6 og 8. De har meget karakteristiske indgangspartier i engelsk stil med en lille platform inden man kommer ind i selve opgangen. Det er stadig fornemt og eftertragtet byggeri i fire etager.
Her lå i 1950'erne en detailhandler og mejeriet Hollænderiet (nr. 4K), og her boede tidligere borgmester P.J. Pedersen (nr. 4, 1. sal), baronesse Dorthea Schaffalitzky de Muckadell (4, 2. sal), minister Fr. Bruun-Rasmussen (6, stuen), og kommunaldirektør K. Bjerregaard (8, 3. sal). Bygningen var generelt helt klart bolig for politikere og eliten, og hang på dén vis sammen med Kanslergade, der ligger lige bagved.
Også forfatterinden Agnes Henningsen boede en lang årrække i nr. 6 med udsigt ud over Fælledparken.

Eksterne henvisninger

Noter 

Gader på Østerbro
Hagested

Hagested er en landsby på Nordvestsjælland med . Hagested er beliggende i Hagested Sogn to kilometer nord for Ny Hagested, fem kilometer øst for Gislinge og 10 kilometer nord for Holbæk. Landsbyen tilhører Holbæk Kommune og er beliggende Region Sjælland.

Hagested Kirke ligger i landsbyen.

Kilder 

Byer i Holbæk Kommune
Just Married

Just Married er en amerikansk romantisk komediefilm fra 2003 instrueret af Shawn Levy efter manuskript af Sam Harper. Den handler om et nygift par, Tom Leezak og Sarah McNerney, som har været på bryllupsrejse. Leezak tænker tilbage på bryllupsrejsen, hvor alt gik galt. 

Den kvindelige hovedrolle spilles af Brittany Murphy og den mandlige hovedrolle af Ashton Kutcher.

Just Married fik overvejende negative anmeldelser og fik en score på 20% fra Rotten Tomatoes. Den modtog 1,5 stjerner fra AllMovie, fire ud af fem stjerner fra MSN Film og 28% fra Metacritic.

Medvirkende 
 Ashton Kutcher – Tom Leezak 
 Brittany Murphy – Sarah McNerney 
 Christian Kane – Peter Prentiss 
 David Moscow – Kyle 
 Monet Mazur – Lauren 
 David Rasche – Mr. McNerney 
 Thad Luckinbill – Willie McNerney 
 Taran Killam – Dickie McNerney 
 Raymond J. Barry – Mr. Leezak 
 George Gaynes – Father Robert 
 Alex Thomas – Fred

Soundtrack 
 Mobile (Avril Lavigne)
 What Is Love (Haddaway)
 You Set Me free (Michelle Branch)
 Save Me (Remy Zero)
 The Anthem (Good Charlotte)
 Beautiful (Sarah Sadler)
 Do Your Thing (Basement Jaxx)
 The Chase (Kane)
 For My Own Good (The Damnwells)

Eksterne henvisninger 
 
 Just Married  på MSN Movies

Amerikanske film fra 2003
Romantiske komediefilm fra USA
Texas Rangers (film)

Texas Rangers er en amerikansk drama/westernfilm fra 2001 instrueret af Steve Miner. Den handler om en gruppe af Texas Rangers, i tiden efter den amerikanske borgerkrigs æra.

Texas Rangers var en box office bombe, da den kun tjente $ 623,374 med et budget på 38 millioner dollars.

Medvirkende

Eksterne henvisninger 
 
 

Texas Rangers
Texas Rangers
Dramafilm fra USA
Strandpromenaden

Strandpromenaden er en ca. 400 meter langt stykke af Ringvejen (O2) øst om København, som ligger på Ydre Østerbro, og forbinder Strandvænget mod syd og Strandøre mod nord.

Vejen har taget sit navn i 1916, og overtaget det fra det gamle navn for den sydlige del af Strandboulevarden.

Gaden må historisk set ikke forveksles med den promenadevej, der i 1600-tallet blev anlagt ud for Classens Have, og som gik under navnet Strandpromenaden. Denne Strandpromenade blev i 1890’erne opslugt af Strandboulevarden.

Til opfyldningerne i Svanemøllebugten brugte man den jord, der blev udgravet ved anlæggelsen af Boulevardbanen, som åbnede i 1917. Københavns Kommune sikrede sig gode priser på de grunde, der blev solgt herude, ved at forpligtige sig til at sikre grundejerne udsigten til vandet i Svanemøllebugten. Det er grunden til, at der er en stump kystnær bebyggelse på strækningen med store havneanlæg nordfor og sydfor. 
I 1950’erne var det det pænere borgerskab, der boede her, en del grosserer o.lign.

Lige før 1. Verdenskrig lå ud for Strandvænget ”Københavns Friluftsgymnasium”, der var en badeanstalt for mænd med muligheder for at dyrke motion og styrketræning på grønsværen på land. Man kunne også nøjes med at lade solens helbredende stråler give én velvære og friskhed. Datidens tanker om solens som helbredende kraft var her foldet helt ud. Stedet blev utroligt populært, og i 1908 afholdte man her Danmarks sikkert første skønhedskonkurrence for mænd. Med opfyldningerne i Svanemøllen i årene efter 1911 måtte gymnasiet imidlertid lukke.

I Svanemøllebugten lå de to første badeanstalter, der bar navnet ”Helgoland”, omtrent hvor Solvænget i dag munder ud i Strandpromenaden. Den første åbnede i 1885, da lå strandlinjen dog helt inde ved nuværende Vesterled, og der var temmelig lavvandet, men man gik ud i vandet på en lang badebro. 
Den ældste Helgoland flød på zinkpontoner, men anstalten drev desværre til havs med isen og blev kvast til vrag allerede 11 år efter. Helgoland 2 blev derfor i stedet bygget på pæle, i 1897, bl.a. af resterne af Helgoland 1 og havde på grund af trækonstruktionen kælenavnet ”Bondegaarden”. Den blev afmonteret i 1914 og flyttet ca. 500 meter sydpå, til Strandvænget, da anlægget blev lagt betydeligt mere ambitiøst an.

På den modsatte side er der en promenade på ca. 10 meters bredde ved Svanemøllestranden.

Nævneværdige bygninger i gaden 

 Nr. 33: Palæ i nybarok fra 1919-20 tegnet af Valdemar Sander. Tidligere anvendt af WHO
 Nr. 35: Villa fra 1927 tegnet af Hans Georg Skovgaard. Her boede tidligere nationalbankdirektør Henning Haugen-Johansen. Tidligere anvendt af WHO (høj bevaringsværdi, nedrivningstruet, jf. lokalplan)
 nr. 37: Tofamiliehus fra 1929 af August J. Nielsen. Tidligere anvendt af WHO (høj bevaringsværdi, nedrivningstruet, jf. lokalplan)

Noter 

Gader på Østerbro
Philippe Quinault

Philippe Quinault (født 3. juni 1635 i Paris, død 26. november 1688 sammesteds) var en fransk dramatiker og librettist.

Quinault blev uddannet af François Tristan l'Hermite, og hans første stykke blev opført på Hôtel de Bourgogne i 1653, da han kun var atten år gammel. Da det blev en succes, fortsatte Quinault som dramatiker, men han læste også jura. I 1660, da han giftede sig med en rig enke, købte han sig en plads i Cour des comptes. Herefter gik han i gang med at skrive tragedier (som fx Agrippa) og fik succes med det.

Han modtog litterær pension og blev valgt til Académie française i 1670. Frem til dette tidspunkt havde han skrevet 16 eller 17 komedier, tragedier og tragi-komedier. Blandt hans komedier kan Les Rivales (1653), L'Amant indiscret (1654), som har nogen lighed med Molières Étourdi, le fantôme amoureux (1659), samt La Mère coquette (1665) nævnes. I 1671 bidrog han til Psyché, som Corneille og Molière også havde bidraget til, og som blev sat til musik af Jean-Baptiste Lully .

Quinault havde et bemærkelsesværdigt talent for det lyriske drama, og fra dette tidspunkt og indtil lige før hans død koncentrerede han sig om at komponere libretti for Jean-Baptiste Lully. Ikke blot var det meget lukrativt (eftersigende modtog han 4.000 livres for hvert stykke, som var langt mere end den normale betaling for en tragedie), men det etablerede Quinaults ry som bannerfører for en ny stil, så selv Boileau, som tidligere havde fremsat satiriske bemærkninger om Quinaults dramatiske arbejder, blev omvendt, ikke så meget til opera, som han ikke brød sig om, som til Quinaults litterære bidrag til genren.

Hans libretti er blandt de meget få, der kan læses uden musik, og som dog er omhyggeligt tilpasset musikken. Hans første stykke efter Psyché (1671) var en slags klassisk masque, Les Fêtes de l'Amour et de Bacchus (1672), hvorefter han skrev Cadmus et Hermione (1674), Alceste (1674), Thesée (1675), Atys (1676), Isis (1677), Proserpine (1680), Persée (1682) og Phaeton (1683), Amadis de Gaule (1684), Roland (1685) og Armide (1686).

Eksterne henvisninger 

 

Dramatikere fra Frankrig
Fransksprogede forfattere
Franskmænd i 1600-tallet
Strandøre

Strandøre er en ca. 300 meter lang vej på Ydre Østerbro. Den begynder ved Strandpromenaden og var en del af ringvejen O2 indtil Nordhavnsvej åbnende, og ender ved Strandvejen.

Navnet er fra 1917, men skal foregive at være meget ældre. Det er et konstrueret navn, der spiller på beliggenheden nær ved Øresund, hvor efterstavelsen ”-øre” betyder ”gruset strandbred”, som vi kender det fra fx Helsingør, Dragør eller Sjælør. Disse navne er dog langt ældre.

Vejen er bebygget med palæagtige ejendomme og meget store villaer i 2-3 etager, på begge sider af vejen – i modsætningen til Strandpromenaden mod syd, hvor der kun er bebyggelse på den ene side af vejen.
Mod nord ligger der en lille park, som er sænket i forhold til vejen lige før Scherfigsvej. Naboerne hertil er bl.a. WHO nr. 7 (nu flyttet til Nordhavn) og Dansk Ungdoms Fællesråd. På hjørnet af Strandøre og Strandvejen anes der resterne af et gammelt gadeskilt, malet direkte på en husfacade.

Selvom den tunge trafik ledes ad Strandvejen og Strandvænget, er Strandøre kraftigt trafikeret, skønt den oprindeligt var anlagt som en stille villavej.

Nævneværdige bygninger i gaden 
 
 Nr. 2: Interessant rødt træhus, delvis af træ, fra 1917. Pudsigt, da det er knopskudt og ligner noget fra Bakken eller en gammel kolonihaveforening.

 Nr. 5: Karakteristisk bygning, der fungerer som kloakpumpestation HOFOR med et minaret-agtigt tårn som udluftning. Tidligere husede bygningerne modelbureau, dansestudie som har en biografsal. Matriklen Indgår i udviklingsplan for ny lejlighedsbebyggelse på Scherfigsvej 8 tidligere WHO.

 Nr. 8B: Egyptens ambassade.

 Nr. 17: Her boede tidligere landsretssagfører Kaj S. Oppenhejm.

Noter 

Gader på Østerbro
Tuborgvej

Tuborgvej er en flere km lang vej, der begynder på Ydre Østerbro som en afgrening/sidegade til Strandvejen og fortsætter mod vest ind på Nørrebro m.v.

Tuborgvej har ikke sit navn efter det store konsortium – herunder bryggeri – som tidligere lå i hele dette område mellem Strandvejen og vandkanten, men efter det landsted, der gav navn til bryggeriet. Oprindeligt var det kun et navn til en mindre adgangsvej fra 1870'erne til Hellerup Glasværks og Tuborg-bryggeriets arbejderboliger. Indtil 1911 kaldtes vejen for Store Tuborgvej efter landstedet af samme navn. Navnet skyldtes at der i 1700-tallet lå et lille lerklinet værtshus, opført af en mand, der til efternavn hed Thuesen. Efterstavelsen ”-borg” er altså sandsynligvis ironisk ment.

Her lå tidligere det prægtige landsted Store Tuborg (hvilket svarer til adressen Strandvejen 123), hvor bl.a. N.F.S. Grundtvig havde sit sidste hjem. Han boede her i fem år, og holdt væsentlige møder. Til hans 85-års fødselsdag mødte der 1.100 mennesker op i hans have for at fejre ham, og der blev holdt taler fra landstedets trappe. Det var også her at Grundtvig døde, stille og roligt i sin stol i biblioteket i september 1872.

Tuborgvej er en overordnet del af det storkøbenhavnske vejnet, og derfor kraftigt trafikeret. På den nordlige side af vejen ligger der store villaer, der bl.a. indeholder ambassader.

For enden af Tuborgvej troner den kæmpestore Tuborgbygning med det karakteristiske hvide Tuborg-skilt med tårn og ur (Strandvejen 58).

Væsentlige bygninger på vejen 

 Nr. 5: Willis A/S. Opr. en villa fra 1903 tegnet af Carl Brummer til Axel Henriques.
 Nr. 11: Lundevangen, ældreboliger opført 1978 for EGV. Her lå Tuborgs arbejderboliger (1874-76 af Charles Abrahams)
 Nr. 27: Villa fra 1925 tegnet af Albert Oppenheim
 Nr. 28: Villa fra 1946 tegnet af Poul H. Mørck
 Nr. 33: Mindelunden i Ryvangen (1949-50 ved Kaj Gottlob og havearkitekt Aksel Andersen)
 Nr. 44-48 (og Esthersvej 2-8) Beboelsesejendom fra 1915 af Jesper Tvede og Poul Holsøe (vinduer ændret).
 Nr. 74: Villa fra 1918 tegnet af Kristen Gording
 Nr. 76: Villa fra 1928 tegnet af Alf Cock-Clausen
 Nr. 80: Villa fra 1918 tegnet af Edvard Thomsen, præmieret 1920 af Gentofte Kommune (ombygget)
 Nr. 95: Villa fra 1933 tegnet af Frits Schlegel, udført i beton for Dansk Cement Central.
 Nr. 98: Villa fra 1935 af Frits Schegel.
 Nr. 99: Villa opført 1940 af Tyge Hvass til sig selv.
 Nr. 100A: Villa fra 1938 af August J. Nielsen.
 Nr. 102: Villa fra 1937 af samme.
 Nr. 108/Vespervej 38-44: Kjøbenhavns Skomagerlaugs Stiftelse (1931 af Christian Mandrup-Poulsen, vinduer ændret)
 Nr. 164: Danmarks Pædagogiske Universitetsskole (Den tyske skole Emdrupborg, opført 1941 af Werner March for den tyske værnemagt, ombygget 1945-48 af Thomas Havning).
 Nr. 166: Emdrupborg Kollegiet.
 Nr. 177: Københavns Tekniske Skole, tegnet 1966 af Hvidt & Mølgaard.
 Nr. 235: Bispebjerg Hospital (1908-13 af Martin Nyrop).

Noter 

Gader på Østerbro
Gader i Gentofte Kommune
Gader i København