kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brandskatning

Brandskatning var i tidligere tider en almindelig foreteelse under krig gående ud på, at en hær, der trængte ind i et fremmed land, stillede den bosatte befolkning (især i byer) krav om en ydelse for at undgå, at deres hjem blev plyndrede og afbrændte. Brandskatning ansås i middelalderen og senere som en legitim krigshandling. Princippet var, at den indtrængende hær ved sin ankomst officielt tilkendegav sit brandskatningskrav. En særlig forvalter, brandmesteren, som fik hjælp af brandknægte, skulle indkræve brandskatten. Hvis denne ikke blev betalt, havde han til opgave at forestå stadens afbrænding. Brandskatning var således en måde reelt at finansiere krigsvirksomheden på. Berygtet i denne sammenhæng er den böhmiske adelsmand Albrecht von Wallenstein, hertug af Friedland, der dels oprettede sin egen marodørhær, hvormed han blandt andet på vegne af den tyske kejser trængte ind i Holsten i 1625 mod Christian 4., dels gjorde brandskatning til fast led i sin krigsføring. 

Omkring århundredeskiftet (1900) forsøgte man at regulere vilkårene for krigsførelse og hævdede herunder, at den angribende havde ret til at bemægtige sig al fast ejendom som occupatio bellica og enhver krigsdeltager berettiget at tilegne sig krigsbytte som  prædia bellica. Krig forsvaredes som et retsligt tvangsmiddel, der imidlertid ikke måtte misbruges. Privat løsejendom skulle være beskyttet mod ødelæggelse, tilegnelse og fratagelse, og brugen af bombardementer måtte kun ske mod områder, som nægtede at inden for såkaldt "rimelige grænser" at yde kontribution, hvor imod brandskatning, hvorved bombardementer toges i brug for at tvinge en modvillig civilbefolkning til at yde kontribution i penge, ikke skulle være tilladt, men grænsen mellem brandskatning og bombardement for at opnå rekvisitioner forblev uklare.

Eksterne henvisninger 

Nordisk Familjebok, 1800-talsutgåvan (1878), bind 2, sp. 1048; opslag: Brandskattning (svensk)
Nordisk Familjebok, Uggleupplagan (1911), bind 14, sp. 1289-1290; opslag: Krig (svensk)
Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bind III, s. 846; opslag: Brandskatning
O. W. Ålund: Gustav II Adolf. Ett trehundaårsminne (Stockholm 1894), s. 43 (svensk)

Krig
La Liga 2002-03

La Liga 2002-03 var den 72. sæson siden oprettelsen af ligaen. Den fandt sted fra 27. august 2002 til 26. juni 2003. Real Madrid vandt La Liga 2002-03. Recreativo, Deportivo Alavés og Rayo Vallecano rykkede ned i Segunda Division.

Slutstilling

Statistik 

 Flest Sejre – Real Madrid, Real Sociedad og Deportivo La Coruña (22 Sejre)
 Færrest Sejre – Rayo Vallecano (7 Sejre)

 Flest Uafgjorte – Málaga CF og Espanyol (13 Uafgjorte)
 Færrest Uafgjorte – Racing Santander (5 Uafgjorte)

 Flest Nederlag – Racing Santander og Rayo Vallecano (20 Nederlag)
 Færrest Nederlag – Real Madrid (4 Nederlag)

 Flest mål scoret – Real Madrid (86 Mål)
 Færrest mål scoret – Rayo Vallecano (31 Mål)

 Flest mål gået ind – Alavés (68 Mål)
 Færrest mål gået ind – Valencia CF (35 Mål)

 Flest gule kort – Atlético Madrid (104 Gule kort)
 Færrest gule kort – Real Valladolid (39 Gule kort)

 Flest røde kort – Atlético Madrid (11 Røde kort)
 Færrest røde kort – Athletic Bilbao (0 Røde kort)

 Flest gange Rent bur – Celta de Vigo (16 gange Rent bur)
 Færrest gange Rent bur – Athletic Bilbao (6 gange Rent bur)

 Flest Kampe uden at score mål – Sevilla FC, Recreativo og Rayo Vallecano (15 Kampe uden at score mål)
 Færrest Kampe uden at score mål – Real Sociedad og Deportivo La Coruña (5 Kampe uden at score mål)

Topscorerlisten
Marodør

En marodør (o. 1705, fra fransk maraudeur, efternøler) betegner en soldat, som under en march på grund af udmattelse, dovenskab eller fejhed ikke kan følge troppen. Ordet bruges særlig om dem, som ved et påskud unddrager sig fra tjenesten eller deserterer, og som under krig benytter den således opnåede frihed til plyndring og røveri.

Eksterne henvisninger 

Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bind XVI, s. 659; opslag: Marodør
Elof Hellquist: Svensk etymologisk ordbok (1922), s. 459; opslag: marodör (svensk)

Krig
City Roots

City Roots (1979) var et dansk punkband, der efter en forholdsvis kort levetid slog sig sammen med punkbandet You-X og dannede det legendariske danske hardcore punkband City-X. 

Det lader til at City Roots debuterede på Trekanten på Refshalevej i København den 22. september 1979, hvor de spillede sammen med bl.a. Sods, Bollocks, Prügelknaben og D-Day. Bandet spillede bl.a. til Concert Of The Moment den 9. november 1979 og medvirker på Concert Of The Moment LP'en fra 1980 med numrene City Roots, Blow On The Future og All Of Us.

City Roots bestod bl.a. af Gert Oestrich (Trommer) og Søren Henriksen.

Diskografi 
 Concert of the Moment – compilation, 3LP (Irmgardz – Irmg 002) 1980
 Concert of the Moment – MC x 2 (Irmgardz – IRMG K502) 1980

Eksterne kilder/henvisninger 
 City-X myspace side med biografi
 Generelle punkkoncerter 1979

Punkgrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 1979
Zito

José Ely de Miranda eller bare Zito (født 18. august 1932 i Roseira, Brasilien - død 14. juni 2015  ) er en tidligere brasiliansk fodboldspiller, der som defensiv midtbane på Brasiliens landshold vandt guld ved både VM i 1958 i Sverige og VM i 1962 i Chile. Han spillede i alt 46 landskampe og scorede tre mål for brasilianerne.. Den ene scoring faldt i VM-finalen i 1962. Han deltog også ved VM i 1966.

Zito spillede på klubplan 15 sæsoner for Santos i hjemlandet.

Referencer 

Fodboldspillere fra Brasilien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1958
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1962
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1966
Fodboldspillere fra Santos FC
Verdensmestre i fodbold
Severino Minelli

Severino Minelli (født 6. september 1909, død 23. september 1994) var en schweizisk fodboldspiller, der som forsvarer på Schweiz' landshold deltog ved både VM i 1934 i Italien og VM i 1938 i Frankrig. I alt spillede han 80 landskampe.

Minelli spillede på klubplan for Grasshoppers, hvor han var tilknyttet 13 år. Han havde også ophold i Servette FC og FC Zürich. Han var efter sit karrierestop også træner for FC Zürich og landsholdet.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Schweiz
Fodboldspillere fra Servette FC
Fodboldspillere fra Grasshopper-Club Zürich
Fodboldspillere fra FC Zürich
Fodboldtrænere fra Schweiz
Viborg Kirkegård

Viborg Kirkegård er en kirkegård beliggende imellem Rødevej og Gl. Skivevej, i centrum af Viborg og dækker et areal på ca. 9.5 ha. Kirkegården er central kirkegård for fem af byens seks sognekirker, med undtagelse af Asmild Kirke, der som eneste kirke i byen har egen kirkegård. Viborg Kirkegård blev indviet i 1808.

Historie 
Kirkegården i midtbyen blev indviet den 10. oktober 1808, og skulle aflaste de efterhånden fyldte kirkegårde der lå placeret ved byens kirker. I det sydøstlige hjørne findes den ældste del af kirkegården, og det var også her det første kapel og en graverbolig lå placeret.

I 1965 byggede man nyt kapel og opførte et krematorium ved den nye indgang, som man i 1960 havde etableret ved Gl. Skivevej, lige overfor Viborg Katedralskole. Der var ligbrænding i Viborg indtil 1987, hvor man nedlagde krematoriet i forbindelse med en ombygning af bygningskomplekset ved kapellet.

Kirkegården er blevet udvidet fire gange i forbindelse med tilkøb af jord, og i 2005 var seneste gang man tog et nyt område i brug.

Faciliteter 
I bygningerne ved Gl. Skivevej findes 2 kapeller med plads til henholdsvis 168 og 15 siddepladser. Orglet i det største kapel har 15 stemmer og er lavet af Marcussen & Søn.

Kendte begravet på kirkegården 

 Jens Bloch
 Julius Brems
 Johannes Bæch
 Henrik Krogh Christensen
 Jørgen Brems Dalgaard
 Meta Ditzel
 Anton Frederiksen
 Georg S. Geil
 Reidun Günther Geil
 Søren Haubroe
 Peter Wilken Heiberg
 Peer Hultberg
 Johannes Hørring
 Erling Kristensen
 Otto Laub
 Jens Christian Lund
 Jens Lind
 Gudrun Meedom Bæch
 Hans Christian Cornelius Mortensen
 Georg Morville
 Henry Myers
 Hother Paludan
 Carl Heinrich Petersen
 Alfred Sveistrup Poulsen
 Ellen Rafn Schepelern
 Richard Sennels
 Hugo Strunge
 Aage Kristian Sørensen
 Peder Jacobsen Tetens
 Julius Tholle
 Søren Vig-Nielsen
 Claudius August Wiinholt
 Lasse Winsløw
 Nicolaj Esmark Øllgaard

Eksterne henvisninger 

 Viborg Kirkegårds officielle hjemmeside
 

Etableret i 1808
Kirkegård
Kirkegårde i Danmark
Alfred Bickel

Alfred Bickel (født 12. maj 1918, død 18. august 1999) var en schweizisk fodboldspiller, der som angriber på Schweiz' landshold deltog ved både VM i 1938 i Frankrig og VM i 1950 i Brasilien. I alt spillede han 71 landskampe, hvori han scorede 15 mål.

Bickel spillede på klubplan for Grasshoppers, hvor han var tilknyttet i hele 21 år. Han var efter sit karrierestop også i to omgange træner for klubben.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Schweiz
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1950
Fodboldspillere fra Grasshopper-Club Zürich
Fodboldtrænere fra Schweiz
Heinz Schneiter

Heinz Schneiter (født 12. april 1935 i Thun, Schweiz, død 6. juli 2017) er en tidligere schweizisk fodboldspiller, der som forsvarer på Schweiz' landshold deltog ved både VM i 1962 i Chile og VM i 1966 i England. I alt spillede han 44 landskampe, hvori han scorede tre mål.

Schneiter spillede på klubplan for BSC Young Boys. Han var efter sit karrierestop også træner for klubben, hvilket han også var for FC Thun i sin fødeby.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Schweiz
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1962
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1966
Fodboldspillere fra BSC Young Boys
Fodboldtrænere fra Schweiz
Personer fra Thun
Finn Harald Simonsen

Finn Harald Simonsen (født 9. maj 1932, død 11. september 2021) var en dansk ejendomsinvestor, mangemillionær og udlandsdansker.

Han er søn af Ib Harald Simonsen (24.03.1905-1956) og barnebarn af byggematadoren Harald Simonsen. Hans faster var Erna Hamilton. Farfaderens formue var grundlaget for Finn Harald Simonsens forretning, og han ejer gennem sine ejendomsselskaber godt 300 lejligheder i ejendomme, som blev opført i København i mellemkrigstiden af Harald Simonsen. Han arvede formuen efter sin fars tidlige død i 1956, men den var båndlagt til hans 30 års fødselsdag (1962). Han blev realist fra Stenhus Kostskole.

I mellemtiden havde Simonsen bevist sit værd som forretningsmand efter kortvarigt at have været i lære i Vordingborg Trælasthandel. Han opnåede uden problemer et lån på 60 mio. kr. fra banker og finansierede sine første boligprojekter i 1958-59. Byggerierne blev en succes, da der var stor boligmangel i efterkrigstiden, og han tjente sine første millioner. Så kastede Simonsen sig over erhvervsbyggeri: "Jeg allierede mig med min daværende svoger Peter Levring, og vi startede vores ejendomsselskab Simonsen og Levring i 1958. Han er revisor og havde forstand på det med afskrivninger. Dengang var der ret lukrative afskrivningsmuligheder på industribyggeri. Der var så meget gang i erhvervslivet, at alt kunne lejes ud. Havde et byggeri en masse fejl, så kunne jeg lægge udgifterne til ekstrareparationerne oven i prisen og alligevel komme af med det." Han var gift med Lilly Byrdahl i et par år.

I 1960'erne drog Simonsen i eksil i Schweiz, fordi det politiske klima i Danmark hæmmede hans virksomhed med huslejeregulering, høje skatter og høje udgifter ved omdannelse til ejerlejligheder. Han kunne også se, at hvis han skulle kunne benytte sig af afskrivningsmulighederne, skulle han hele tiden søsætte nye erhvervsbyggeprojekter og ansætte flere ingeniører, hvilket ikke var tjenligt. Hvis tiderne skiftede, ville disse bygninger stå tomme og blive en tung udgiftspost.

Han blev gift den 15. juni 1967 med Charlotte Bergsøe. Finn Harald Simonsen blev 11 år i Lausanne og øgede sin formue. Han flyttede til England, fordi hans hustru var træt af Schweiz. I England nød han godt af opgangstiderne i 1980'erne og tjente penge på omdannelse af ejendomme i London.

I 2002 modtog han Bygherreprisen fra Boligfonden Kuben for byggeriet Charlottehaven opkaldt efter hustruen. Det ligger på Østerbro, den bydel i København han føler sig mest knyttet til.

Simonsens formue blev anslået til lige under en milliard kr., men han er kendt for ikke at skeje ud. Han var sprinterløber i Københavns IF og i 1954 med til at vinde DM på 4 x 100 meter.

Kilder 
 Om Bygherreprisen 
 Interview med Finn Harald Simonsen i 2004 
 Interview med Finn Harald Simonsen i 2007 

Erhvervsfolk fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
André Grobéty

André Grobéty (22. juni 1933 i Geneve, Schweiz - 20. juli 2013) var en schweizisk fodboldspiller, der som forsvarer på Schweiz' landshold deltog ved både VM i 1962 i Chile og VM i 1966 i England. I alt spillede han 40 landskampe, hvori han scorede ét mål.

Grobéty spillede på klubplan for Servette FC og FC Lausanne-Sport i hjemlandet.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Schweiz
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1962
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1966
Fodboldspillere fra Servette FC
Fodboldspillere fra FC Lausanne-Sport
Personer fra Genève
Karl Elsener

Karl Elsener (født 13. august 1934 – 27. juli 2010) var en schweizisk fodboldspiller, der som målmand på Schweiz' landshold deltog ved både VM i 1962 i Chile og VM i 1966 i England. I alt spillede han 34 landskampe.

Elsener spillede på klubplan for FC Aarau, Grasshoppers og FC Lausanne-Sport i hjemlandet.

Referencer 

Fodboldspillere fra Schweiz
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1962
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1966
Fodboldspillere fra FC Aarau
Fodboldspillere fra Grasshopper-Club Zürich
Fodboldspillere fra FC Lausanne-Sport
Villadsens Gård

Villadsens Gård er en bygning placeret i Sct. Mogens Gade 9 ved domkirkekvarteret i Viborg. Den er opført omkring år 1530 som en adelig bygård. Bygningen blev udvidet i 1643. I 1884 restaurerede arkitekt H.C. Amberg bygningen. Bygningen har været fredet siden 1918.

Bygningen er navngivet efter biskop Peder Villadsen der boede på stedet.

Eksterne henvisninger 

 Kulturarvsstyrelsen – Sag:20565608
 Kulturarvsstyrelsen – Bygning: 20585813

Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg Kommune
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg
Sct. Mogens Gade
Fine Gael

Fine Gael ˌfʲɪnʲə ˈgeːɫ irsk Den irske familie) er Irlands største politiske parti. 

Fine Gael betegner sig selv som et kristeligt midterparti. Fine Gael gik ind for Irlands EU-medlemskab og er imod den militante republikanisme. På det europæiske plan er Fine Gael medlem af Europæisk Folkeparti (EVP europæisk politisk parti, der består af i alt 40 konservative og kristendemokratiske partier fra EU's medlemslande. Fine Gael havde i 2006 ca. 34.000 medlemmer.

Historie 

Det blev grundlagt den 8. september 1933 gennem sammenslutningen af partierne Cumann na nGaedhael, National Centre Party og Army Comrades Association. Dets rødder går tilbage til kampen for den irske uafhængighed og til fløjen der støttede fredsaftalen, der blev indgået mellem Storbritannien og repræsentanter for den Irske republik i 1922 under Den irske borgerkrig, og særlig til Michael Collins. 

Partiets mål var at slutte den Anglo-Irske Handelskrig fra 1933 til 1938, (som var den irske fristats gengældelsesaktion mod Storbritannien, forbedring af forbindelserne til Storbritannien og dannelsen af et forenet Irlands i rammerne af Commonwealth. Efter et kort formandsperiode under Eoin O'Duffy overtog William Thomas Cosgrave igen formandsposten i partiet. Selvom Cosgrave fra 1922 til 1932 havde ledet regeringen, kom Fianna Fáil i 1932 til magten og Fine Gael var de næste 16 år i opposition.

1948 til 1951 dannede Fine Gael en flertalsregering sammen med Labour Party, Clann na Poblachta og Clann na Talmhan. John A. Costello fra Fine Gael blev valgt til Taoiseach. Regeringen erklærede Irland for republik og trak samme år landet ud af Commonwealth. Costello var i denne tid en effektiv leder, der kunne samle regeringspartiernes forskellige meninger. 

1954 dannede Fine Gael igen en flertalsregering sammen med Labour Party og Clann na Talmhan ledet af Costello. Efter at have tabt valget i 1957 var Fine Gael igen de næste 16 år i opposition. Mellem 1973 og 1987 dannede Fine Gael i flere perioder koalitionsregering med Labour.

Ved valget den 9. marts 2011 fik Fine Gael 36 procent af stemmerne og dannede en koalitionsregering sammen med Labour, med Enda Kenny fra Fine Gael som premierminister.

Eksterne henvisninger 

 Fine Gaels hjemmeside 
 Yong Fine Gael 

Politiske partier i Irland
Etableret i 1933
Konservative partier
Kristendemokratiske partier
Partier repræsenteret i Europa-Parlamentet
Erich Obermayer

Erich Obermayer (født 23. januar 1953 i Wien, Østrig) er en tidligere østrigsk fodboldspiller, der som forsvarer på Østrigs landshold deltog ved både VM i 1978 i Argentina og VM i 1982 i Spanien. Ved sidstnævnte turnering var han desuden holdets anfører. I alt spillede han 50 landskampe, hvori han scorede ét mål.

Obermayer spillede på klubplan hele sin karriere, i alt 18 sæsoner, hos Austria Wien i hjemlandet. Her var han med til at vinde hele otte østrigske mesterskaber.

Referencer 

Fodboldspillere fra Østrig
Fodboldspillere fra Austria Wien
Personer fra Wien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1978
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1982
Ursins Gård

Ursins Gård er en bygning placeret i Sct. Mogens Gade 32 lige overfor Karnapgården i Viborg. Den er opført i år 1802 af bygmester Willads Stilling. Bygningen har været fredet siden 1919.

Bygningen er navngivet efter historikeren og stiftsprovst Martin Reinhardt Ursin der boede på stedet.

Eksterne henvisninger 

 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen

Etableret i 1802
Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg Kommune
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg
Sct. Mogens Gade
Willads Stilling

Willads Stilling (18. december 1752 i Bårse – 4. december 1831 i Viborg) var en dansk bygmester og gipser primært aktiv i Viborg.

Stillings forældre var degn Peter Willadsen Stilling og Edele Kirstine Klem. Han tog borgerskab som murermester og gipser i Viborg 11. marts 1794 og blev "formand for de eligerede borgere i Viborg" og kæmner 1804. 

Stilling var en af mange dygtige amatørbygmestre i provinsen, som havde tilegnet sig C.F. Harsdorffs klassicisme enten direkte eller via lokale forbilleder. Hans arkitektur er præget af en karakteristisk betoning af sidepartierne i facaderne, som det særligt kommer til udtryk i Skt. Mogens Gade nr. 32. Blændingsfriser med stiliseret ornamentik ses endnu der, og det samme fandtes på hans egen gård på Nytorv. Især denne karakteristiske ornamentik har gjort, at man tilskriver Stilling flere bygninger i og uden for Viborg fra omkring år 1800. Stort set alle Stillings værker er fredet.

Han blev gift 1. november 1798 i Holstebro med Kirstine Brøns (døbt 26. marts 1773 i Holstebro, død 20. september 1839 i Viborg), datter af købmand Knud Brøns og Apolone Pedersdatter Holst. Han er begravet i Viborg.

Værker 
 Opførelsen af rådhuset i Thisted (nedrevet)
 Deltog i opførelsen af ny hovedbygning på herregården Strandet (o. 1800)
I Viborg:
 Morvilles Gård, Skt. Mogens Gade 8 (1798, fredet 1919)
 Ursins Gård, Skt. Mogens Gade 32 (1802, fredet 1919)
 Gamle Vagt, Lille Skt. Hans Gade (1805, fredet)
 Ombygning af Latinskolen, Skt. Mogens Gade 1 (1805-06, senere ombygget, fredet)
 Stillings Gård, Nytorv 6 (1813, fredet, fredning ophævet 2014)
Tilskrivninger:
 Snapstingsgården, Nytorv, Viborg (ca. 1798, nedrevet)
 Gipsarbejder på slotsbygningen på Hald Hovedgård (1801)
 Samme, herregården Løvenholm (1806)
 Ombygning af Skt. Hans Gade 10, Viborg (1807)
 Hovedbygningen på herregården Viskum (1806)
 Ombygning af Brænderigården, Riddergade, tidligere Skolebakken, Viborg (1811)
 Gipsarbejder på Nytorv 5, Viborg (delvis bevaret)

Kilder 
 N.J. Israelsen, "Willads Stilling", i: Sys Hartmann (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon, København: Rosinante 1994-2000.
 

Personer fra Viborg
Håndværkere fra Danmark
Arkitekter fra Danmark
Klassicistiske arkitekter
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Murere fra Danmark
Axel Petersen

Aksel eller Axel Petersen er navnet på flere personer:

 Axel Petersen (1880-1962) – dansk atlet (Axel Johannes Petersen)
 Axel Petersen (fodboldspiller) (1887-1968) – dansk fodboldspiller
 Axel Petersen (instruktør) (1887-1971) – dansk instruktør
 Axel Petersen (1887-1971) – dansk civilingeniør (tonefilmsystemet Petersen & Poulsen)
 Axel Petersen (tennisspiller) (1897-1985) – dansk tennisspiller
 Aksel Petersen (1897-1954) – dansk arkitekt
 Axel Petersen (1902-1983) – dansk atlet (Carl Axel Holger Petersen)

 andet
 Axel Petersen (dokumentarfilm) – dansk dokumentarisk optagelse fra 1923
Den gamle præstegård (Viborg)

Den gamle præstegård er en bygning placeret i Sct. Mogens Gade 11 ved domkirkekvarteret i Viborg. Den er opført i år 1730 af pastor Christen Lassen Tychonius, på fundamenterne af en adelig bygård fra år 1530, efter den store brand i Viborg i 1726. Huset var oprindeligt pudset, således at det har lignet et grundmuret hus. Pudset blev banket af i 1895 samtidig med at vinduerne blev større og der blev opsat en kvist. Bygningen har været fredet siden 1919.

Bygningen blev benyttet som præstebolig fra 1718 til 1822.

I dag kendes ejendommen bedst ved navnet "Vægtergaarden" bl.a. illustreret af en morgenstjerne øverst på den øst-vendte kvist.

I 2011-12 gennemgår ejendommens vestfacade en gennemgribende restaurering, hvorunder store dele af det gamle egetømmer i bindingsværket udskiftes med frisk, men dog tørt egetømmer, som skal bære facaden gennem de næste 3-400 år.

Eksterne henvisninger 

 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen 

Etableret i 1730
Fredede præste- og bispegårde i Danmark
Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg Kommune
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg
Sct. Mogens Gade