kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Beredskabsassistent

Beredskabsassistent er en stillingsbetegnelse i redningsberedskabet.

Kommunale redningsberedskaber / brandvæsener 
  
En beredskabsassistent er en ansat i det kommunale redningsberedskab / brandvæsen, som løser forskellige opgaver i det daglige beredskab. Beredskabsassistenten er ofte også brandmand.

Distinktionen er skuldersløjfe med en 6-takket D-stjerne iflg. vejledning fra organisationen Danske Beredskaber.

Beredskabsstyrelsen 
Gradsbetegnelsen anvendes ikke længere i Beredskabsstyrelsen. Siden 1. februar 2018 bruges betegnelsen "sergent" for de yngste mellemledere. Distinktioner med 6-takkede stjerner anvendes heller ikke længere i Beredskabsstyrelsen (link til nye distinktioner).

Uddannelse (Historisk) 
Langt de fleste beredskabsassistenter havde en fortid som værnepligtige ved Beredskabsstyrelsen., hvor de efter endt værnepligt kunne søge om videreuddannelse i Beredskabsstyrelsen. Det var en forudsætning, at man som menig havde bestået sine eksamener i funktionsuddannelse indsats, redning, CBRN samt førstehjælp og i øvrigt var fundet egnet af ens overordnede.

Mellemlederuddannelsen indeholdt de næste 6 måneder en række kurser på BRTS samt ved Beredskabsstyrelsen Sydjylland.

Holdleder Brand
 Holdleder Redning
 En række småkurser, bl.a. hjælpeinstruktør, idræt, markeringsleder og grundlæggende ledelse.

Efter endt uddannelse udnævntes personen til beredskabsassistent og startede derefter sin resterende tjenestetid som instruktør og befalingsmand på et beredskabscenter. Efter endt værnepligt kunne der søges om ansættelse, ofte med tidsbegrænsning.

Kilder 

Assistent
Stillingsbetegnelser
Pat Rice

Patrick James "Pat" Rice (født 17. marts 1949 i Belfast) er en nordirsk tidligere fodboldspiller og træner, der i det meste af sin karriere spillede som højre back i den engelske Premier League-klub Arsenal F.C. Her var han efter sin aktive karriere

Aktive kariere 
Rice startede sin seniorkarriere hos Arsenal F.C. i 1967, og fik sin førsteholdsdebut for klubben den 5. december 1967 i en Liga Cup-kamp mod Burnley F.C. Rice spillede for Arsenal i alt 14 sæsoner, og var en del af holdet der vandt The Double, mesterskab og FA Cup, i 1971. I sine sidste år hos klubben var han desuden anfører.

I 1980 forlod Rice Arsenal og skiftede til Watford F.C. Her spillede han de sidste fire år af sin karriere og var blandt andet med til at føre holdet frem til oprykning til den bedste række.

Landshold 
Rice var i en årrække en bærende kraft på Nordirlands landshold, som han i alt optrådte for 49 gange. Hans debut for holdet kom den 10. september 1968 i en kamp mod Israel. Hans sidste kamp var den 17. oktober 1979 mod England.

Trænerkarriere 
Efter at have stoppet sin aktive karriere rejste Rice tilbage til London og blev træner for et af Arsenals ungdomshold, en post han besad frem til 1996. Efter at klubbens manager Stewart Houston sagde op, blev han her imidtlertid sat til at administrere førsteholdet i tre kampe i september 1996. Arsenal vandt alle kampene. Klubben havde dog skrevet kontrakt med franskmanden Arsène Wenger, der startede som manager pr 1. oktober.

Herefter blev Rice gjort til assisterende manager, en post han havde indtil 2012. Han var som Wengers assistent med til at føre klubben til tre Premier League-titler og fire FA Cup-titler.

Titler som spiller 
First Division (Premier League
 1971 med Arsenal F.C.

FA Cup
 1971 og 1979 med Arsenal F.C.

Titler som ass. manager 
Premier League
 1998, 2002 og 2004 med Arsenal F.C.

FA Cup
 1998, 2002, 2003 og 2005 med Arsenal F.C.

Eksterne henvisninger 
 
 info fra arsenal-land.co.uk 

Fodboldspillere fra Nordirland
Fodboldspillere fra Arsenal F.C.
Fodboldspillere fra Watford F.C.
Fodboldtrænere fra Nordirland
Personer tildelt Member of the Order of the British Empire
Børnekonventionen

FN's Konvention om Barnets Rettigheder (populært kaldet Børnekonventionen) er en konvention udarbejdet af FN. Den handler om beskyttelse af børn og deres rettigheder, og den blev vedtaget 20. november 1989 på FN's generalforsamling. Traktaten definerer en række grundlæggende rettigheder, der gælder for et hvert barn. Traktaten forpligter ratificerende stater til at arbejde for at sikre de samme basale rettigheder for alle børn – uanset etnisk baggrund, religion, handikap, social status o.a. Børn er i denne sammenhæng defineret som enhver under 18 år.

Aftalens oprindelse 
Idegrundlaget stammer fra Henryk Goldszmit, se artikel.

De tilsluttede lande 
Foreløbigt er traktaten underskrevet og ratificeret af 196 nationer – kun et enkelt har endnu ikke ratificeret traktaten: USA (2020). I USAs tilfælde er der problemer i forhold til deres holdning til strafferetslige tiltag mod børn og børns inddragen i militære aktiviteter.

Selvom landene har skrevet under på at overholde konventionen, er det ikke sikkert de kan, selvom de gerne vil. Et land kan være så fattigt, at det fx ikke har råd til at sørge for mad og skolegang til alle børn.

Grundlæggende indhold 
Børnekonventionen er en international aftale, som kræver ratificering af de enkelte lande, dvs. gennemførelse af en egentlig national lovgivning på området, før konventionens intentioner kan siges at være gennemført. Konventionen opdeler børns rettigheder i fire hovedgrupper: 
 Grundlæggende rettigheder, herunder til mad, bolig og sundhed.
 Rettigheder til udvikling, herunder til skolegang, uddannelse, leg, fritid og information. 
 Rettigheder til beskyttelse mod krig, vold, narkotika og seksuel udnyttelse. 
 Rettigheder til medbestemmelse, herunder ytringsfrihed, indflydelse, selvstændig deltagelse, medbestemmelse og selvbestemmelse. 

Her ud over omfatter traktaten en forpligtelse af den underskrivende stat til at sikre udbredelse af kendskabet til konventionen. Overordnet gælder til alle tider reglen om at barnets tarv – bedste interesse – går forud for alle paragraffer.

Se også 
 Børnesoldat

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Børnekonventionen – FNs Konvention om Barnets Rettigheder af UNICEF
 Den komplette traktattekst (retsinformation)

Konventionen
Traktater
Etienne Capion

Etienne Capion (flor. 1722) var ejer af et teaterprivilegium og spillede i begyndelsen af 1720'erne tyske og franske stykker i komediehuset i Lille Grønnegade.
 
Etienne Capion var en indvandret franskmand født i Lanquedoc som kom til Danmark i 1699 efter at have boet i Hannover nogle år og blev gift dernede med Susanne le Creux. Han fik 3 børn i Hannover og 3 i København.
 
Om Capion findes kun få oplysninger. Han menes at være indforskrevet til Danmark fra Frankrig i slutningen af det 17. århundrede som maskinist og teatermaler ved en fransk trup, fik 1703 tilladelse til at vinde borgerskab i København som vinhandler, gjorde under Frederik IV felttoget mod Sverige med som "Hof- og Stabs-Traiteur" (marketender) og fik 17. maj 1720 privilegium på at anlægge et komediehus i København.

Af general Arnoldt  lånte han 7000 rigsdaler til opførelse af teatret på en parcel mellem lille Grønnegade og Gothersgade, mod at han satte
privilegiet i pant for lånet. Han fik privilegiet yderligere udvidet og stadfæstet 12. maj 1721 og begyndte endelig 20. januar 1722 forestillingerne på Grønnegades scene.

Samme år trådte han i en art interessentskab med René Montaigu, der havde fået bevilling på at opføre skuespil på det danske sprog, men allerede i juli 1723 måtte Capion flygte for vekselgæld, kom tilbage, blev sat i gældsarrest, og hans teater blev udlejet til Montaigu. I 1724 søgte
han forgæves om tilladelse til "at agere danske Komedier i Norge", og nu vides intet om ham, indtil han i 1738 ligeledes forgæves ansøger om at måtte nedsætte sig som gæstgiver i Odense.

Capion, der synes at have levet endnu ved udgangen af 1747, var gift med Susanne le Creux (rimeligvis: la Croix), med hvem han havde flere børn, og var efter al sandsynlighed besvogret med Montaigu.

Litteratur anvendt af Edgar Collin i DBL:
Thomas Overskou: Den danske Skueplads, I.
Erich Christian Werlauff: Historiske Antegninger til Holbergs Skuespil.
Danske Samlinger, II.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Anmeldelse  ved Finn H. Lauridsen af Anne E. Jensens: Teatret i Lille Grønnegade 1722-1728
 Kort omtale  af Capions rolle i de første år af 1720'erne – Artikel om Holberg fra KobenhavnsHistorie.dk

Tjek fødsels- og dødsår
Personer fra Frankrig
Teater i Danmark
Personer i 1700-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Scenografer fra Frankrig
LCP-klassen

LCP-klassen (eller Storebro SRC90E) er indsatsfartøjer der er indkøbt af Søværnet i Danmark fra det svenske værft Storebro Bruks AB.

Skibene er bygget i en sandwich-konstruktion af glasfiber og kulfiber rundt om en skumkerne, der sikrer billig vedligeholdelse. Fartøjet kan laste op til 2000 kg gods, 10 fuldt udrustede soldater eller 4 bårer til såret personel (eller en kombination heraf).

Der er plads til to indsatsfartøjer i hvert skib i Absalon-klassen. Disse fartøjer er malet i den traditionelle grå farve og er benævnt LCP1 til LCP4. Skibe af Knud Rasmussen-klassen vil være i stand til at bære et enkelt fartøj. De to fartøjer, der er indkøbt til Knud Rasmussen-klassen, er malet i orangerød farve og benævnt SAR1 og SAR2 med navnene Dagmar og Naja.

Indsatsfartøjerne benyttes til transport af personel, transport af materiel, afsøgning af havneindløb og havne, redningsopgaver, overvågningsopgaver, indsættelse af specialstyrker samt transport af såret personel eller civile.

Referencer, kilder og eksterne links 

 Præsentation af Knud Rasmussen-klassen
 Forsvaret.dk LCP-klassen
 Navalhistory.dk LCP-klassen
 Storebro.se: Storebro 90E 

Patruljefartøjer fra Danmark
Duks

Duks er en gammel betegnelse for en lidt gammeldags måde, at udtrykke en holdning til noget, der bør opfattes positivt.
Et eksempel kunne være "Danmark, Norge og Sverige halter bagefter Nordens duks Finland, som altid....". Et andet eksempel kunne være "Han er klassens duks, han laver altid sine lektier til tiden og stiller ingen dumme spørgsmål til lærerne".

Ord og vendinger
Løsning

Løsning ligger i Østjylland og er en selvstændig by, men nu også en del af et samlet byområde sammen med Hedensted.

Løsning ligger umiddelbart nord for og støder direkte op til Hedensted by. Stjernevejen forbinder de to byer/bydele og de to sydligste gader på Stjernevejen er Hedensted by. Løsning- og Hedensteds byområde er på 11.292 indbyggere 2012 .

Løsning har eget postnummer: 8723. Geografisk ligger bydelen placeret lige midt imellem Vejle og Horsens, lige imellem sekundærrute 170 og motorvej E45.

Løsning hører til Hedensted Kommune og ligger i Region Midtjylland.

I byen findes både Løsning Gamle Kirke og Løsning Kirke fra 2008.

Historie 
En station blev lagt ved landsbyen Stubberup mindre end en kilometer øst for Løsning, men byen udviklede sig i vestlig retning, mens Stubberup længe forblev upåvirket af den nærliggende station.

I 1879 blev byen beskrevet således: "Løsning Kirke, tæt øst for Byen af samme Navn; Byerne Løsning med Præstegaard, Skole og Teglværk"

Omkring århundredeskiftet omtales byen således: "Løsning med Kirke, Præstegd., Skole, Missionshus (opf. 1887), Forsamlingshus (opf. 1891), Fattiggaard (opf. 1860, Plads for 36 Lemmer), Vejr- og Vandmølle samt Teglværk; Stobberup (1424 og 1532: Stubberup) eller Løsning Stationsby (1/2 1901: 109 Huse med 595 Indb.) med Skole, privat Pogeskole, Mølle, Købmandshdl., Kro, Jærnbane- og Telegrafst. samt Postekspedition".

Se også 
 Løsning Sogn

Kilder 

Bydele i Hedensted
Boligforeningen AAB

Boligforeningen AAB (tidligere Arbejdernes Andels-Boligforening, forkortet AAB), blev stiftet 12. marts 1912 som en af Københavns første almene boligorganisationer. Foreningen arbejdede for at skaffe billige og tidssvarende lejligheder til arbejderklassen og var tæt knyttet til arbejderbevægelsen og Socialdemokratiet. I dag består AAB af over 100 boligafdelinger i hovedstadsområdet med knap 20.000 boliger.

Foreningen blev stiftet af formand for Bygningssnedkernes fagforening, Jens Christian Jensen. Bank- og siden boligkrisen i København havde skabt både for mange lejligheder og høj arbejdsløshed blandt bygningshåndværkere, og da de ledige lejligheder efterhånden var lejet ud, benyttede Jensen muligheden for at bygge boliger for arbejdere efter andelsprincippet. Dermed fik han sine arbejdere beskæftiget og bygget gode og sunde boliger, som arbejderbevægelsen selv kunne råde over.

Foreningens første byggeri var en ejendom på hjørnet af Nyelandsvej og Nordre Fasanvej på Frederiksberg, opført 1913.

Arkitekter, der har arbejdet for AAB, er bl.a. Ivar Bentsen, Dan Fink, Bent Helweg-Møller, Louis Hygom, Christian Mandrup-Poulsen, Johannes Strøm Tejsen og Kooperative Arkitekter.

Foreningen har hovedsæde på Havneholmen.

Se også 
Almene boligers vedligeholdelsesordninger se: A-ordningen, B-ordningen og M-ordningen.

Eksterne henvisninger 

Boligforeningen AAB's hjemmeside

Andelsbolig
Foreninger i København
Kooperationen
Foreninger fra Danmark
Etableret i 1912
Almene boligorganisationer
Edgar Collin

Edgar Collin (26. oktober 1836 i København – 30. juni 1906) var en dansk journalist, litterat og teaterhistoriker, søn af Gottlieb Collin, brodersøn af den litterære samler og embedsmand Edvard Collin (1808-86) og sønnesøn af Jonas Collin den ældre.

Collin blev student 1856 og beskæftigede sig siden 1864 med journalistik, redigerede i en årrække Nationaltidendes føljeton og besørgede en del teateranmeldelser. 

På teaterhistoriens område har Collin fremdraget en del utrykt materiale, for eksempel Af Jonas Collins Papirer (1872), efter Thomas Overskous død fuldført dennes teaterhistorie, ligesom han (sammen med Arthur Aumont) udgav den statistiske fremstilling af Det danske Nationalteater 1748-1889 (1896-99); endvidere besørgede han 1879 4. udgave af Overskous
Haandbog, og til jubeludgaven af Holberg forfattede Collin en række monografier Holbergske Skuespillere.

Collin var frimurer og udgav Fremragende danske Frimurere, i to bind, (1872 og 1875).

Kilde 
 Opslag af teaterhistoriker Arthur Aumont i Salmonsen  (Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bd. 5, s. 126)

Eksterne henvisninger 

 En lidt udførligere biografi  af professor, skoledirektør Sophus Bauditz på DBL, 1. udgave
 Billede  fra "Galleri med H. C. Andersen-relaterede personer"
 Edgar Collin  på siden Litteraturpriser.dk

Danskere i 1800-tallet
Faglitterære forfattere fra Danmark
Frimurere fra Danmark
Journalister fra Danmark
Personer fra København
Teaterhistorikere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Biografiforfattere fra Danmark
Titulære professorer fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Edgar
Teaterkritikere fra Danmark
AKB

Arbejdernes Kooperative Byggeforening s.m.b.a., forkortet AKB, var et almennyttigt og kooperativt boligselskab i København stiftet 1913. I 2007 indgik det i KAB.

Det kooperative AKB var et aktieselskab, der var baseret på en række forskellige håndværks- og produktionsvirksomheder. Formålet med AKB var på den ene side at bygge sunde og tidssvarende arbejderboliger, hvor arbejderklassen havde råd til at bo som et alternativ til lejekasernerne, og samtidig på den anden side at skaffe arbejde til de medlemsvirksomheder, selskabet bestod af.

Blandt initiativtagerne var forbundsformand Jens Christian Jensen og overretssagfører Frits Ortmann. Stifterne var murermester Peter Sørensen, arkitekt Christian Mandrup-Poulsen og overretssagfører og folketingsmand Lauritz Jessen.

Foreningens første byggeri blev opført i 1913 på det nedlagte Frederiksholm Tegl- og Kalkværks arealer i det københavnske sydvestkvarter, Kongens Enghave.

Formænd 
 1913-1946 Lauritz Jessen
 1946-1971 Peder Nørgaard
 1971-1984 Kaj Nielsen
 1984-1987 Gerda Jensen
 1987-1996 Jesper Nygård
 1996-2006 Finn Christensen

Direktører 
 1913-1943 Frits Ortmann
 1943-1963 Frederik Dalgaard
 1963-1970 Evan Sølvkjær
 1970-1984 Paul Lind
 1984-1989 Kurt Jacobsen
 1989-2006 Henning Andersen

Litteratur 
 AKB 1913-2006: Boligselskabet AKB s.m.b.a. - historien om et boligselskab, 2006. (PDF) 

Almene boligorganisationer
Foreninger i København
Arbejderbevægelsen i Danmark
Foreninger fra Danmark
Etableret i 1913
Ophørt i 2007
Byggesocietetet

Byggesocietetet er en landsdækkende netværks- og interesseorganisation for den danske bygge- og ejendomsbranche.

Byggesocietetet blev stiftet i 1937 og har i dag 1.450 medlemmer. Byggesocietetets medlemmer består hovedsageligt af advokater, entreprenører, arkitekter, ingeniører, ejendomsmæglere med flere.

Formål 
Byggesocietetet er oprindeligt en interesseorganisation i bygge- og ejendomsbranchen. I dag er Byggesocietetet også en netværksorganisation med 1600 medlemmer i hele landet. Byggesocietetet skaber netværk og dialog blandt medlemmerne på tværs af landsorganisationen, de otte lokalområder, BS-grupperne og de permanente udvalg.

Organisation 
Organisationen består af en landsbestyrelse med en landsformand, ni landsdækkende lokalområder med hver en lokalformænd, BS-grupper, fire frit valgte medlemmer og 12 udvalg.

Lokalområder 
Størstedelen af Byggesocietetets aktiviteter foregår ude i de ni lokalområder: Vendsyssel, Aalborg, Aarhus, Syd- og Vestjylland, Trekantområdet, Fyn, Sydsjælland, Midtsjælland, København.

BS-grupper 
Der findes på nuværende tidspunkt 27 BS-grupper i Byggesocietetet. Disse netværksgrupper dannes og styres af medlemmerne selv. Ydermere består Byggesocietetet af permanente udvalg. Disse er: Akkvisitionsudvalget, Boligudvalget, By- og planudvalget, Bygherreudvalget, Bæredygtighedsudvalget, Internationalt udvalg, Klima- og energiudvalget, Københavnsudvalget, Lejeudvalget, OPP udvalget, Sundhedsudvalget, Udbudsretsudvalget, Infrastrukturudvalget.

Historik

Formænd gennem tiden 
 1937 - 1945: Bygherre, direktør og bygggeteoretiker, Frederik Christian Boldsen. Byggesocietetets stifter.
 1945 - 1957: Landsretssagfører Viggo Holst-Knudsen.
 1957 - 1965: Advokat Gustav Larsen.
 1965 - 1982: Landsretssagfører Iens Christian Mortensen.
 1982 - 2012: Advokat Lars Heilsen
 2012 - 2013: Erhvervsmægler Jytte Bille og projektudviklingschef Tony Christrup.
 2013 - 2019: Direktør Tony Christrup
 2019 - : Arkitekt Ole Schrøder

MIPIM 
Byggesocietet har siden 2018 arrangeret det danske bidrag til MIPIM-messen det årlige mødested for internationale investorer og ejendomsudviklere.

Det Gyldne Søm 
Prisen “Det Gyldne Søm” er Byggesocietetets anerkendelse til en person, personer, firma, organisation eller kommune, som har gjort en særlig indsats til fremme af byggeriet og branchens image. Prisen er et diplom og et gyldent 7-tommer søm.

Liste over tidligere modtagere

Eksterne henvisninger 
 Byggesocietetets hjemmeside

Noter 

Foreninger fra Danmark
Etableret i 1937
Scattered Ashes: A Decade of Emperial Wrath

Scattered Ashes: A Decade of Emperial Wrath er et opsamlingsalbum fra det norske black metal-band Emperor, udgivet i 2003. Det indeholder 27 sange fra ti forskellige udgivelser og varer sammenlagt næsten 2½ time. Limited Edition-udgaver af albummet havde en lilla slipcase som viste bandets logo pakket rundt om alle fire sider. Som med det forgående album blev der kun produceret nogle få tusinde eksemplarer af denne udgave, og den betragtes i dag som et samlerobjekt.

Opsamlingen er delt op i to diske. Den første disk (der på omslaget henvises til som "The Black Disc") indeholder spor fra bandets studieudgivelser, mens den anden disk ("The Silver Disc") indeholder uudgivet og sjældent materiale. Sangene er ikke sat i nogen speciel rækkefølge, og springer kronologisk flere gange frem og tilbage.

Spor

The Black Disc
 "Curse You All Men!"
 "The Tongue of Fire"
 "The Majesty of the Nightsky"
 "Cosmic Keys to My Creations and Times"
 "Wrath of the Tyrant"
 "The Loss and Curse of Reverence"
 "An Elegy of Icaros"
 "I Am the Black Wizards"
 "Thus Spake the Nightspirit" (live)
 "Ye Entrancemperium"
 "In the Wordless Chamber"
 "With Strength I Burn"
 "Inno a Satana"

The Silver Disc
 "A Fine Day to Die" (Bathory-cover)
 "Ærie Descent" (Thorns-cover)
 "Cromlech" (Darkthrone-cover)
 "Gypsy" (Mercyful Fate-cover)
 "Funeral Fog" (Mayhem-cover feat. Attila Csihar)
 "I Am"
 "Sworn (Ulver remix)"
 "Lord of the Storms"
 "My Empire's Doom"
 "Moon over Kara-Shehr" (rehearsal)
 "Ancient Queen"
 "Witches' Sabbath"
 "In Longing Spirit"
 "Opus a Satana" (orkestral udgave af "Inno a Satana")

Eksterne henvisninger
 

Opsamlingsalbum fra 2003
Emperor-album
Marktheidenfeld

Marktheidenfelder en by i Landkreis Main-Spessart i regierungsbezirk Unterfranken i den tyske delstat Bayern. Den er en del af Verwaltungsgemeinschaft Marktheidenfeld.

Geografi 
Byen ligger ved floden Main, i området  Mainviereck, på østsiden af bjergkæden Spessart.

I kommunen er der ud over Marktheidenfeld landsbyerne Altfeld, Glasofen, Marienbrunn, Michelrieth, Oberwittbach og Zimmern, der alle indtil 1970'erne var selvstændige kommuner.

Mainbrücke Marktheidenfeld blev bygget i midten af det 19. århundrede under kong Ludwig 1. af Bayern og åbnet i 1845. Over 150 år senere efterfulgtes den af Nordbrücke Marktheidenfeld.

Seværdigt er den gamle bydel med dens bindingsværkshuse, Mainpromenaden, Markedspladsen med fiskebrønden og Kreuzbergkapelle, der blev indviet i 1890.

Eksterne henvisninger
Kampen (Sild)

Kampen (dansk og tysk) eller Kaamp (nordfrisisk) er en landsby og kommune beliggende syd for landsbyen List på den nordfrisiske ø Sild i Sydslesvig. Administrativt hører landsbyen under Nordfrislands kreds i den tyske delstat Slesvig-Holsten. I den danske tid indtil 1864 hørte landsbyen under Kejtum Sogn (Landskabet Sild, Utlande og senere Tønder Amt).

Kampen er første gang nævnt 1543. Stednavnet henføres til det latinske campus i betydning mark eller ager. Frem til 1927 dannede Kampen en fælles kommune med Venningsted og Brarup, som fungerede under navnet Nordbyerne (Norddöfer).

Kampen er omgivet af hede- og klitlandskab. I flere generationer levede indbyggere af landbrug og fiskeri. Ved starten af 1900-tallet opstod i landsbyen en lille kunstnerkoloni omkring forfatteren Ferdinand Avenarius. Byen blev på den måde et populært mødested for tyske kunstnere og intellektuelle. Blandt dem var også maleren Emil Nolde og forfatteren Thomas Mann. En landsbylov fra 1912 foreskrev at nybyggerier kun måtte opføres med stråtag og i stor indbyrdes afstand. På den måde har Kampen bevaret sit typisk nordfrisiske karakter. I dag regnes byen for at være et eksklusivt badested, som besøges hvert år af mange prominente gæster. Ved siden af byens centrum oprettede velhavende gæster større sommerhuse og villaer.

Kampen Fyr blev oprettet i 1856, da øen endnu var dansk. Tæt ved byen ligger klinten Røde Klev.

Litteratur 

 Rolf Spreckelsen: Nordseebad Kampen auf Sylt. Die Geschichte des Bades. Hans Christians Verlag, Hamburg 1978, .
 Rolf Spreckelsen, Manfred Wedemeyer og andere: 450 Jahre Kampen. Gemeinde Nordseebad Kampen, Sylt 1994
 Rolf Spreckelsen: Kampen – Sylt: der Flirt fürs ganze Leben ; die Geschichte eines Dorfes. Christians Verlag, Hamburg 1996, .

Eksterne henvisninger 
 Kommunens hjemmeside

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Sild (ø)
Byer i Slesvig-Holsten
Kampen Fyr

Kampen Fyr er opført i 1856 på opfodring af Frederik 7., da øen endnu var dansk. Fyret er beliggende syd for Kampen på den nordfrisiske ø Sild. 

Fyrets flammehøjde er 62 meter, selve tårnet er 40 meter højt. I starten blev der fyret med petroleum. I 1929 blev fyret udskiftet med en elektrisk pære. Bemandingen på fyret blev fjernet i 1977 og fyret er nu fjernstyret. 

I perioden 2004/2005 blev fyrtårnet saneret.

Fyrtårne i Tyskland
Sild (ø)