kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kramper og Jørgensen

Rud. Kramper & Jørgensen A/S var en dansk virksomheden grundlagt i 1891 af fabrikant Herman Rudolf Christian Kramper (1867-1942). Nogle år efter trådte fabrikant Sofus Jørgensen (1869 - 1946) ind i firmaet som lå på Sønderbrgaden i Horsens, Dengang beskæftigede firmaet 5-6 mand og producerede hovedsageligt landbrugsmaskiner. Firmat vandt en guldmedalje ved industrimessen i London 1902

Senere påbegyndtes motorfabrikationen, der efterhånden udvidedes til at omfatte motorer til et hvert brug og med forskellige former for brændsel som petroleum, benzin og sugegas. Den sidste udvidelse fandt sted i 1916, da aktiekapitalen udvides fra kr. 200.000 kroner til en million og en ny fabriksbygning opførtes i Houmannsgade. Fabrikken havde et areal på 5000 m2, beskæftigede 300 mand. Afsætningsmarkedet var først og fremmest Danmark men resten af verden var også modtagere. Med henblik på virksomhedens interesser i Norge anlagdes i 1906 i Molde en motorfabrik Gideon Motorfabrikk, med fiskerimotorer som speciale og som var under fabrikant Sofus Jørgensens ledelse.

Bilen Gideon 
I 1913 begyndte firmaet automobilfabrikation. Køretøjet blev kaldt Gideon, et navn, der havde været benyttet til motorer som firmaet havde produceret siden 1893. I de syv år blev der fremstillet 184 biler: 64 lastbiler, 32 busser, 22 droscher, 10 brandsprøjter, 17 turistbiler, 6 sygebiler og enkelte personbiler som alle var udsty- ret med Rudolf Krampers egne fire cylindrede Gide- on-motorer.
I 1919 leverede Rud Kramper og Jørgensen 33 elektrificerede postbiler af typen Elektro-mobil med fransk motor, til Postvæsenet i København.
Karrosserierne leveredes af N. Fogt's Værksted Horsens Vognfabrik.
Ingen andre danske automobilfabrikanter nåede Gideons produktionstal.
I dag findes kun to eksemplarer af den horsensianske Gideon Automobil: Brandbilen på Danmarks Industrimuseum i Horsens og den gamle Horsensprøjte i Gentofte

Konkurs og reorganisering 
I 1921 måtte virksomheden lukke som følge af økonomiske vanskeligheder. Virksomheden blev siden reorganiseret under navnet Rud. Kramper & company og Rudolf Kramper fortsatte en mindre produktion af motorer og værktøjsmaskiner. Efter faderens død i 1942 fortsatte datteren Edith Kramper virksomheden frem til midten af 1980'erne. I dag drives virksomheden dog uden for familien Kramper.

Kilder 
 Kramper og Jørgensen - Motorsamlingen
 Horsens billeder
 arkiv.dk
 Romsdalsmuseet Årbok 1999
 Motorfabrikken Gideon - mtdb.no
 Horsens leksikon

Litteratur 
 Horsens-bilen Gideon : et industrieventyr 1913-20 af Morten Qvistgaard (2002)

Danske virksomheder etableret i 1891
Køretøjsproducenter i Danmark
Tidligere fremstillingsvirksomheder i Danmark
Virksomheder i Horsens
Paul Thomas

Paul Thomas kan henvise til:

 Paul Thomas (filolog) (1852–1937), belgisk filolog
 Paul Thomas (basketball) (født 1962), amerikansk basketballtræner
 Paul Thomas (bassist) (født 1980), amerikansk bassist
 Paul Thomas (isdanser), britisk isdanser

Se også 
 Paul Thomas Anderson (født 1970), amerikansk filminstruktør, producer og manuskriptforfatter
Billy Martin

Billy Martin kan henvise til:

 Billy Martin (baseballspiller) (1928–1989), amerikansk baseballspiller og -træner
 Billy Martin (tennisspiller) (født 1956), amerikansk tennisspiller
 Billy Martin (jazzmusiker) (født 1963), amerikansk jazzmusiker
 Billy Martin (guitarist) (født 1981), amerikansk guitarist
Gideon

Gideon kan henvise til:

 Gideon (bibelsk person), person fra Det Gamle Testamente
 Gideon (film), amerikansk film fra 1998, instrueret af Claudia Hoover
 Gideon (album), studiealbum af Kenny Rogers
 Gideon (band), amerikansk band

Stednavne 
 Gideon (Missouri), USA
 Gideon (Oklahoma), USA

Personer 
 Gideon von der Lühe (1704–1755), dansk amtmand
 Gideon Welles (1802–1878), amerikansk flådeminister
 Gideon J. Pillow (1806–1878), amerikansk jurist, politiker og sydstatsgeneral
 Gideon Sundbäck (1880–1954), svensk-amerikansk opfinder, af den moderne lynlås
 Gideon Emery (født 1972), britisk skuespiller, sanger og stemmelægger

Se også 
 Gideon Force
 Kramper og Jørgensen#Bilen Gideon
Jon Kabat-Zinn

Jon Kabat-Zinn (født 5. juni 1944) er en amerikansk forsker i mindfulness, der er ph.d. i molekylærbiologi. Han er i dag professor emeritus i medicin ved Massachusetts Medical School, hvor han i sin tid grundlagde The Stress Reduction Clinic og senere The Center for Mindfulness in Medicine, Health Care and Society.

Kabat-Zinn er særligt kendt for sit arbejde med mindfulnessbaseret stressreduktion (forkortet MBSR). Han er en vigtig repræsentant for spirituel psykologi.

Udgivelser 
 Mindfulness Meditation for Everyday Life. Piatkus, 1994. 
 Wherever You Go, There You Are: Mindfulness Meditation in Everyday Life. Hyperion Books, 1994. 
 The Power of Meditation and Prayer, with Sogyal Rinpoche, Larry Dossey, Michael Toms. Hay House, 1997. 
 Everyday Blessings: The Inner Work of Mindful Parenting, with Myla Kabat-Zinn. Hyperion, 1997. 
 Coming to Our Senses: Healing Ourselves and the World Through Mindfulness. Hyperion, 2006. 

Professorer fra USA
White House Coronavirus Task Force

White House Coronavirus Task Force er en føderal arbejdsgruppe i USA oprettet den 29. januar 2020
for at koordinere og lede regeringens bestræbelser på at forhindre, kontrollere og bremse spredningen af coronavirussen SARS-CoV-2 og den tilknyttede sygdom COVID-19.
Arbejdsgruppen ledes af den amerikanske vicepræsident Mike Pence, mens lægen Deborah Birx er operationskoordinator.

Baggrund 

Det første kendte tilfælde i USA af COVID-19 blev bekræftet i delstaten Washington den 20. januar 2020 hos en 35-årig mand, der var vendt tilbage fra Wuhan i Kina den 15. januar.
White House Coronavirus Task Force blev oprettet den 29. januar.
Den 31. januar erklærede regeringen Donald Trump en folkesundhedskrise – "a public health emergency"
– og indførte begrænsninger for indrejsende fra Kina.

Den 10. marts 2020 rapporterede onlineavisen The Hill, at republikanske senatorer i et møde havde rådet præsident Trump til at afholde flere pressekonferencer og gøre Anthony Fauci til "den føderale regerings ansigt udadtil", fordi han ifølge en senator havde troværdighed, taler med autoritet og nyder respekt i lægeverdenen, "... has respect in the medical community".
Ifølge Wall Street Journal blev sundhedsminister Alex Azars rolle nedtonet, mens Pence fik en større rolle.

Arbejdsgruppen har brugt pressekonferencer til at kommunikere opdateringer, retningslinjer og ændringer i foranstaltninger over for den amerikanske befolkning under pandemien.

Se også 
 Trussel mod folkesundheden af international betydning

Referencer

Eksterne henvisninger 
 "Members" – Oversigt over gruppens medlemmer 
  Udenrigsministeriet (USA)
 'White House deploys SWAT teams of technocrats in attempt to fix testing' – Om testning fra Politico (af Dan Diamond 16. marts 2020 ('SWAT' = Special Weapons And Tactics)
 "Who’s on the U.S. Coronavirus Task Force" fra Nytimes.com, 29. februar 2020



Coronaviridae
Det Hvide Hus
Den amerikanske præsidents udøvende embede
Skobøl Kirke

Skobøl Kirke er en kirke beliggende i landsbyen Skobøl nord for Husum by i Gøs Herreder i Sydslesvig i den nordtyske deltstat Slesvig-Holsten. Kirken er sognekirke i Skobøl Sogn.

Skobøl Kirke er opført i midten af 1200-tallet dels af kvadersten, dels af mursten uden hvælvinger i unggotisk stil. Den enskibede kirke er første gang omtalt i 1240. Den var i begyndelsen anner til Hatsted Kirke. Ifølge legenden blev kirken bygget af tre jomfruer. Kirken kaldes også for den lille kirke ved havet (på tysk Kirchlein am Meer eller på latinsk ecclesila sub mare). Den på det 31 meter høje Skobøl Bjerg beliggende kirke fungerede før som sømærke for sejlere på Husum Bugt. Kirkens tårn styrtede ned i 1780 og blev 1785 genobbygget i fortkortet form. Ved sydvæggen er der bevaret to rundbuevinduer, ved nordsyden spidsbuevinduer. Sydportalen er tilmuret. I 1645 blev kirken plyndet af svenske soldater.

Kirkeskibet har bjælkeloft og en spidsbuet adgang til koret. Af kirkens interiør kan nævnes den sengotiske fløjaltertavle fra omkring 1470 med billeder af Jesus liv og opstandelsen. Sengotisk er også marmor-døbefonten fra 1400-tallet. Døbefonten kom måske fra en af de 1634 oversvømmede kirker på øen Strand. Fontehimmel er fra 1703. Den historiske tørklædeholder ved siden af døbefonten er fra 1600-tallet. Kirkens prædikestol af udskåret egetræ i régence-stil er fra 1735. Prædikestolens felter viser Kristus, evangelisterne med deres symboler, Adam, Mose, Johannes Døberen samt Martin Luther. Det udskårne korbuekrucifiks fra det sene 1200-tallet viser Johannes Døberen og Marie Magdalene. På nordveggen er der en figurfrise med de tolv apostle, Johannes Døberen og Marie Magdalene. Pulpituret er opsat i 1703 og forsynet med bibliske motiver. Orglet er fra 2002.

Menigheden hører under den lutherske nordtyske kirke.

Litteratur 
 Henning Dehn-Nielsen: Kirker i Sydslesvig - Fra Hedeby til Harreslev. København 2001, s. 71, .

Eksterne henvisninger 

 Menighedens hjemmeside

Noter 

Kirker i Slesvig-Holsten
Husum
Paul R. Milgrom

Paul Robert Milgrom (født 20. april 1948 i Detroit i Michigan, USA) er en amerikansk professor i økonomi ved Stanford University. Han fik i 2020 Nobelprisen i økonomi sammen med sin kollega og tidligere ph.d.-vejleder Robert B. Wilson for deres arbejde indenfor auktionsteori.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Paul Milgroms side hos Nobelstiftelsen

Nobelprismodtagere i økonomi
Nobelprismodtagere fra USA
Økonomer fra USA
Ansatte ved Stanford University
Personer fra Detroit
Division 1 Féminine 2020-21

Division 1 Féminine 2020-21 sæsonen er den 47. udgave, siden ligaens etablering. Lyon er forsvarende mestre, de har vundet titlen i fjorten sæsoner på rad før denne.

Resultater

Oversigt

Sæsonstatistik

Topscorere 
Pr. 5. juni 2021

Flest assists 
Pr. 5. juni 2021

Flest rent mål 
Pr. 5. juni 2021

Hat-tricks 

 4 Spiller scorede fire mål.
 7 Spiller scorede syv mål.

Hæder

Månedens spiller

Referencer 

Division 1 Féminine
Fodboldsæson 2020-21
Robert B. Wilson

Robert Butler Wilson (født 16. maj 1937 i byen Geneva i USA) er en amerikansk professor emeritus i økonomi ved Stanford University. Han fik i 2020 Nobelprisen i økonomi sammen med sin kollega og tidligere ph.d.-studerende Paul R. Milgrom for deres arbejde indenfor auktionsteori.

Wilson er bl.a. manden bag begrebet vinderens forbandelse, der går ud på, at vinderen af en auktion i nogle tilfælde er den, der er dårligst til at bedømme den sande værdi af den udbudte genstand og derfor ender med at komme til at give for højt et bud og dermed tabe penge på erhvervelsen.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Robert B. Wilsons side hos Nobelstiftelsen

Nobelprismodtagere i økonomi
Nobelprismodtagere fra USA
Økonomer fra USA
Ansatte ved Stanford University
Le Havre Athletic Club (kvinder)

Le Havre Athletic Club, forkortes Le Havre AC, er en fransk fodboldklub for kvinder, baseret i Le Havre. Den er kvindernes afdeling af herrernes Le Havre Athletic Club. Klubben spillede i Frankrigs næstbedste division, Division 2, i 2019-20 og vandt divisionen og rykkede op i Frankrigs bedste række, Division 1.

I september 2020 blev Laure Lepailleur udnævnt til leder af kvindesektionen i HAC. Hendes mission er at fortsætte udviklingen og struktureringen af kvindefodbold inden for Le Havre klubben..

Referencer 

Kvindefodboldklubber i Frankrig
Biomembranfysik

Biomembranfysik er studiet af biologiske membraner såsom cellemembranen, mitokondriernes membran eller kunstige membraner fra et fysisk perspektiv. Forskningsinteresser inkluderer membranernes struktur, sammensætning og fysiske egenskaber såsom form og permeabilitet. Da den centrale struktur i membranerne er et dobbeltlag af lipider, har membranfysik et stort overlap med lipidomikken. Membranfysik er en underkategori af biofysik og bløde stoffer.

Struktur

Flydende mosaik-modellen 
Ifølge den såkaldte flydende mosaik-model foreslået af de amerikanske forskere Seymour Jonathan Singer og Garth L. Nicolson i 1972 kan biologiske membraner opfattes som en todimensionel væske, hvori en stor mængde lipider og proteiner flyder rundt mere eller mindre frit. Vekselvirkninger mellem indlejrede membranproteiner og membranlipider giver anledning til protein-lipid-klynger, der bevæger sig rundt eller ”flyder” lateralt mellem hinanden – en flydende mosaik. Cellemembranens fluiditet afhænger af dens bestanddele og temperatur. Den store mængde proteiner i cellemembranen giver membranen en vis grad af struktur ved f.eks. at danne protein-protein-komplekser og "lipid rafts" (specialiserede mikrodomæner i cellemembranen indeholdende store mængder membranproteiner, kolesterol og en type lipider kaldt glykosphingolipider).

Lipiddobbeltlaget 

Biologiske membraner er opbygget af amfifile lipidmolekyler. De består af et polært hoved og en lang, upolær hale. Hovedparten af lipiderne i cellemembranen indeholder én eller flere umættede kæder, hvis dobbeltbinding giver dem et "knæk"; dette knæk giver det samlede lipid en cylinderform. Cylinderformede lipider har en tendens til at danne et dobbeltlag med hinanden, således at de polære hoveder vender mod vandsiden og de upolære haler mod mellemrummet mellem de to lag. Er der tilstrækkeligt mange lipider, slutter dobbeltlaget sig spontant sammen til den termodynamisk mest stabile form, dvs. en kugle. Dette er tilfældet for levende celler. Såvel de hydrofile vekselvirkninger ved membranens overflade som hydrofobe vekselvirkninger mellem lipidmolekylernes alifatiske dele i membranens indre er med til at stabilisere og binde strukturen sammen. En brist i dobbeltlaget vil normalt lukke sig af sig selv.

Generelt er lipiddobbeltlaget uigennemtrængeligt for polære molekyler. Dobbeltlagets hydrofobe indre forhindrer polære molekyler (f.eks. aminosyrer, nukleinsyrer, kulhydrater, proteiner og ioner) i at diffundere gennem membranen, men tillader generelt passiv diffusion af hydrofobe molekyler. Cellen kan dermed kontrollere passagen af hydrofile stoffer via transmembrane proteiner som kanaler og transportproteiner.

Flippaser og scramblaser koncentrerer det negativt ladede fosfolipid fosfatidylserin på indersiden af membranen. Sammen med sialinsyre skaber dette endnu en barriere for ladede partikler og molekyler, der passerer gennem membranen.

Kildehenvisninger

Yderligere litteratur 
 Bassereau, Patricia og Sens, Pierre. Physics of Biological Membranes (1. udgave), Springer Nature 2018.  DOI: 10.1007/978-3-030-00630-3.

Biofysik
Overfladevidenskab
Johann Frederik Oest

Johann Frederik Oest (født 10. december 1755 i Nykirke ved Stenbjergkirke, død 14. januar 1815 Bernstoffsminde ved Brahetrolleborg, Fyn) var en dansk lærer og oplysningsmand

Oest er født 1755 i landsbyen Nykirke i det østlige Angel i Sønderjylland. I 1773 blev Oest student på Københavns Universitet, hvor han læste pædagogik og naturvidenskab. I 1779 forlod han København for at blive huslærer, blandt andet virkede han syv år hos Kammerherre Ahlefeldt på Damp gods på halvøen Svans. Her kom han i forbindelse med de tyske forfattere og pædagoger Johann Bernhard Basedow og Joachim Heinrich Campe og skrev en række afhandlinger til sidstnævntes revisionsværk. I 1788 blev han huslærer på Brahetrolleborg på Fyn, men opgav denne plads efter at han giftede sig med Dorothea Marie Petersen. Senere underviste han i en kort tid i Lyksborg. I 1795 blev han førstelærer ved den nyoprettede seminarium på Brahetrolleborg, hvor han forblev til sin død den 14. jan. 1815. I 1803 blev han professor. I 1813 blev han til ridder af Dannebrog.

Litteratur / Kilder 
 Dansk biografisk Lexikon, 19. Bind, s. 407
 Berthold Hamer: Biografien der Landschaft Angeln, 2. bind, Husum 2007, s. 544 f.

Pædagoger fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Fra Fristaterne

Fra Fristaterne med undertitlen "Rejsebreve, med et Tilbageblik" er en tekstsamling af Johannes V. Jensen.
Teksterne har udgangspunkt i forfatterens oplevelser ved en rejse til USA fra 5. marts til 27. maj i 1939.
De blev først udgivet som kronikker i Politiken i løbet af året og derefter samlet i en bog der blev udgivet den 16. september 1939 på Gyldendalske Boghandel Nordisk Forlag.
Rejsen var med hans kone Else og gik over Atlanten til New York, derefter til New Orleans, Phoenix, Hollywood, San Francisco, Chicago og tilbage til New York.
Hans Bendix, Signe Toksvig og Francis Hackett rejste med på dele af turen.

Til en enquete fra Politiken havde Johannes V. Jensen svaret den 1. januar 1939:

Bogen har 11 kapitler og de berører emner så som sejlads over Atlanten, filmproduktion i Hollywood, Walt Disney og Thomas Jefferson.
Den indeholder også en del illustrationer: Normandies kølvand, Trinity Church og kvarteret omkring Wall Street, thaumatropen, Jeanette McDonald, "Fra Gaarden i Walt Disney's Etablissement", appelsinplantager ved Los Angeles, Walt Disney, "Ford med sin første bil", et træsnit fra New Orleans, "Voksen Neger med et Spædbarns Træk", "Shine" - fotografi af en ung sort skopudser, "Urmoderen" - en gammel indiansk kvinde, et træsnit af stillhavsbanen og til slut Rembrandt Peales portræt af Thomas Jefferson.

Kapitel 1, "Paa Atlanten", beretter om skibsrejser til Amerika, primært den første rejse han foretog i 1896 og rejsen 43 år senere.
Den første rejse var med Thingvallas Norge.
Som det nævnes i teksten skulle skibet senere forlise ved Rockall, hvor Johannes V. Jensens bekendte Dr. Elle omkom, mens Herman Wildenvey overlevede og skrev om det i sine erindringer.

Kapitel 2, "The World's Fair", rapporterer om indtryk fra verdensudstillingen New York World's Fair endnu før den var åbnet og var i gang med at blive bygget.
Som sådan er der en parallel til Johannes V. Jensens indtryk fra Verdensudstillingen i Paris 39 år før i 1900, og "The World's Fair" nævner da også indtrykket fra Paris.
Teksten var først udgivet i Politiken som "Amerika-Breve. Verdensudstillingen i New York" den 9. april 1939.

Tilbage i New York blev Johannes V. Jensen syg og var indlagt der fra den 5. maj til den 10. maj 1939.
Han rejste hjem før planlagt, da med skibet Pilsudski, og var tilbage den 27. maj 1939.

Det kongelige Bibliotek har håndskrifterne til Fra Fristaterne.
Gyldendal udgav samlingen som en e-bog i 2016.

Hans Bendix udgav bogen Med Ryggen til Europa med tegninger han udfærdigede på amerika-turen.
Denne bog blev også udgivet i 1939.
Til bogen skrev Johannes V. Jensen et forord med titlen Romanen Amerika.

Litteratur 
  Siderne 415–419.

Henvisninger 

Johannes V. Jensen
Litteratur fra Danmark
Litteratur i 1939
Gerda Thune Andersen

Gerda Sophie Thune Andersen (født 29. august 1932 i Hellerup) er en dansk-svensk billedhugger.

Gerda Thune Andersen er datter af overlæge Troels Thune Andersen og Karen Bergtrup Christiansen og blev i 1958 gift med skovfører Nils Wiljelm Hammer Kjølsen. Hun studerede hos Gottfred Eickhoff, Johannes Bjerg og Einar Utzon-Frank ved Det Kongelige Danske Kunstakademi i København 1954–1959 og var i en periode i 1956 elev på École des Beaux-Arts i Paris. Hun fik et stipendium fra Carlsbergfondet i 1958 og dansk kunstakademiets guldmedalje i 1959 samt Niels Prizes udmærkelse i 2014. Fra midten af 1950'erne deltog hun i de fleste forårsudstillinger på Charlottenborg i København og fra 1965 på udstillinger hos Skånes kunstforening. Blandt hendes offentlige arbejder kan bl.a. nævnes bronzeskulpturerne Tine ved Ängelholms sygehus, Legende barn i Bromölla og et minderelief over Niels Egede i Egedesminde på Grønland samt et keramikrelief i Rønne på Bornholm. I midten af 1960'erne bosatte hun sig i Skåne hvor hun byggede eget atelier og i begyndelsen af 1990-tallet flyttede hun derfra til Afrika, hvor hun periodevist var bosat i Mozambique, Laos og Kenya. Siden 2011 er hun virksom i Kairo. Hendes kunst består af relieffer, figurer eller portrætter udført i gips, træ, sten eller bronze.

Gerda Thune Andersen er repræsenteret i samlingerne på bl.a. Regionmuseet Kristianstad, Statens Museum for Kunst og Vendsyssel Kunstmuseum.

Kilder 
 Svenskt konstnärslexikon, del V, sid. 443, Allhems Forlag, Malmø.

Eksterne henvisninger 
 Gerda Thune Andersens hjemmeside: gerdathuneandersen.dk
 

Personer fra Hellerup
Kunstnere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Elberadweg

Elberadweg, «Elben cykelvej», (tjekkisk: Labská stezka) er en del af det internationale netværk af cykelstier i Europa. Den er en del af i alt 37 cykelveje langs de tyske floder, og den mest populære rute for cykelturister i Tyskland.

Elberadweg starter i Špindlerův Mlýn i Krkonoše-bjergene (Riesengebirge) i Tjekkiet, og ender efter omkring 1.210 kilometer i Cuxhaven ved Elbens munding i Nordsøen. 840 kilometer af vejen går i Tyskland og 370 kilometer i Tjekkiet. Der findes også en variant af ruten med start i Praha ved floden Vltava.

Cyklister som starter i Cuxhaven vil ofte drage nytte af medvind store dele af turen, mens de som begynder i den anden ende vil havr nogle nedstigninger til hjælp, specielt i starten ved bjergene. Hovedparten af ruten går i fladt terræn ved floden. Vejene er overvejende asfalteret og uden biltrafik.

Hele ruten er mærket med skilte. I Tyskland er vejene skiltet med Elberadweg, mens i Tjekkiet er ruten overvejende mærket "nr. 2", men også her er nogen steder mærket med det tyske logo. Ruten går igennem en række større og mindre byer, og langs hele vejen har de lokale mere eller mindre specialiseret sig i at tage imod cykelturister. Elben er en af de få floder i Europa hvor naturen er bevaret. Cykelruten følger ikke altid floden. Nogen gange følger den i stedet for klippelandskaber, enge og sumpskove, der er leveområder for sjældne dyr- og plantearter.

Historie 
I 1990'erne begyndte man at markere de enkelte afsnit. For eksempel blev der 1993 markeret og skiltet et afsnit af ruten i Elbsandsteingebirge. Fra 1998 blev strækninger niveleret og ofte asfalteret. Fra dette år begyndte også de første cykelturister at benytte stien. 2001 fulgte de første informationsbrochurer. Efter oversvømmelserne i Midteuropa i 2002 ophørte turismen for en kort tid, da mange dele af cykelstien måtte sættes i stand igen. Flere skader blev forårsaget af oversvømmelserne i 2013, men de blev hurtigt repareret.

2005 blev Elberadweg valgt af cykelklubben "Allgemeinen Deutschen Fahrradclub"s medlemmer som den mest populære cykelsti i Tyskland. Først i 2019 måtte den aflevere sin førerposition til Weser-Radweg.

Rutens forløb 

I Riesengebirge begynder cykelstien få kilometer nedenfor Elbens kilde ved byen Vrchlabís banegård med den gule skiltning. I Mělník udmunder floden Vltava i Elben. De gule skilte fører fra Vltava-cykelstien videre langs med Elben til den tysk-tjekkiske grænse i Elbsandsteingebirge.

Cykelstien går videre til Ústí nad Labem. Derefter fører ruten mellem Děčín før den tysk-tjekkiske grænse til Pirna gennem den tjekkiske del af Elbsandsteingebirge (České Švýcarsko). Stien fører gennem Dresden, Meißen, Torgau, Lutherstadt Wittenberg, Dessau, Magdeburg, Tangermünde, Havelberg, Lutherstadt Wittenberg , Lauenburg, Hamburg og Cuxhaven. Foruden de større byer fører stien gennem seværdige mindre byer som f.eks. Mühlberg, Jerichow, Lenzen, Dömitz, Rüterberg, Hitzacker, Altes Land, Buxtehude, Wedel, Stade og Otterndorf.

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Elberadweg  (på tysk)

Cykelruter
Elben