kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Deadpool

Deadpool (Wade Winston Wilson) er en fiktiv person, lejesoldat og antihelt som optræder i tegneseriealbum fra Marvel. Han er en lejesoldat, en rogue eller antihelt, afhængig af kontekst. Han optrådte først gang i den amerikanske tegneserie The New Mutants # 98 i februar 1991. Figuren blev skabt af Fabian Nicieza og Rob Liefeld.

Han er en vansiret og mentalt ustabil lejesoldat, som oprindelig optrådte som skurk i en udgave af New Mutants, og senere i X-Force. Han har senere medvirket i flere pågående serier, og optræder gerne i de samme serier som for eksempel Cable.
Deadpool er kendt for sin snaksagelige natur og hans tendens til at "bryde den fjerde væg", som bruges af forfattere for at skabe en humoristisk effekt.

I året 2016, samme år som Deadpool filmen udkom, kom der meget snak omkring karakteren, efter skuespilleren Ryan Reynolds, som spiller rollen som Deadpool i spillefilmen, udtalte at det ville være fedt hvis Deadpool fik en mandlig kæreste, under et interview. Dette har fået flere til at kategorisere Deadpool som Panseksuel, på trods af at der endnu ikke har været nogle kanon beviser på dette, udover hans gentagende flirt med mandlige superhelte som bl.a. Spider-Man.

Modtagelse 
Deadpool blev rangeret som nummer 45 på Empires liste over de 50 bedste tegneseriefigurer, og nummer 31. på IGNs liste over de 100 største tegneseriehelte. (Deadpool har flere navne, blandt andet "The merc with a mouth")

Film 
Deadpool er med i filmene X-Men Origins: Wolverine, Deadpool, og Deadpool 2, hvor han bliver spillet af Ryan Reynolds. Disse film foregår alle i X-Men filmserien.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Deadpool  hos Marvel.com
 

Figurer fra Marvel Comics
Yuh Woon-hyung

Lyuh Woon-hyung (født 25. maj 1885 i Yangpyeong, død (myrdet) 19. juli 1947 i Seoul) var en koreansk nationalistisk politiker.

Lyuh blev født i en yangban-familie af lav status og studerede ved den progressive Paeje-skole. I 1914 rejste han til Kina, hvor han blev trukket ind den eksilkoreanske rørelse mod japans styre i Korea og blev en af grundlæggerne af Republikken Koreas provisoriske regering som havde sit sæde i Kina. Lyuh hentede sin inspiration fra mange forskellige sider og kunne samarbejde med aktivister fra flere politiske lejre i den eksilkoreanske rørelse.

I 1921 rejste han med en eksilkoreansk delegation til Sovjetunionen for at deltage i en konference, hvor han mødte både Lenin og Trotskij. I 1929 blev han arresteret af japansk politi i Shanghai og sendtes til Japan, hvor han dømtes til tre års fængsel for oprørsk virksomhed. Efter frigivelse indledte han en journalistisk karriere og udsattes for pres fra de japanske myndigheder at støtte den japansk ledede stat og Japans krig i Kina, men han nægtede konsekvent at gå med til dette, hvilket gjorde ham til en respekteret person blandt koreanere.

Efter Japans nederlag i 2. verdenskrig bad den sidste japanske generalguvernør i Korea, Nobuyuki Abe, Lyuh om at tage ansvar for opretholdelse af lov og orden under det koloniale styres afvikling. Lyuh oprettede folkekommittéer som skulle overtage den lokale forvaltning og skabte Folkrepublikken Korea. De amerikanske styrker i Sydkorea ville dog ikke erkende Lyuhs interimsregering og Lyuh fejlede i at oprette en samlet koreansk stat i sommeren 1947.

Den 15 juli 1947 blev Lyuh skudt af en 19-årig mand, som tilhørte en koreansk højregruppering.

Litteratur 
 

Koreas historie
Kongefasan

Kongefasan (Syrmaticus reevesii) er en stor fasan i slægten Syrmaticus. Den kommer oprindeligt  fra Kina. Den er opkaldt efter den Britiske naturalist John Reeves, som var den første, der introducerede et levende eksemplar til Europa i 1831.

Beskrivelse 
Hannen måler 210 cm (83 in) i længden (Halen kan måle op til 2.4 m (7.9 ft) i længden.) og vejer ca. 1500 g (3.371 lb). Hannens fjerdragt er lys med skaleret gylden hvid og rød, grå ben, brun iris. den har bar rød hud omkring øjnene. Hovedet er hvidt med et smalt sort bånd omkring øjnene. Hannen har en meget lang sølv og hvid hale med kastanjefarvede striber. Konge fasanen er nævnt i Guinness World Records 2008 for at have de længste halefjer for nogen fuglart, denne rekord var ellers tilhørende Argus fasanen. 
Hunnerne måler 75 cm (30 in) i længden og vejer ca. 950 g (2.092 lb). De er brune med en sort krone, grå brune halefjer. 

Der findes ingen kendte underarter, men der findes en del variationer i fjerdragterne.

Udbredelse og levesteder. 
Konge fasanen oprinder fra de evigt grønne skove i central og øst Kina.De kan også bo på åbne steder, dog tæt på skoven. Halen hos hannerne vokser ca. 30 cm (12 in) hvert år.

De er blevet introduceret til jagt og som pryd fugle i USA, Den Tjekkiske rep., Frankrig og stor Britanien. I de sidste tre lande har de opbygget en mindre ynglende bestand, og de bliver stadig lukket ud for jagt, ofte sammen med den almindelig fasan.

På grund af den til stadighed faldende mulighed for levesteder og rovjagt pga. man ønsker at spise den og bruge dens smukke lange halefjer, er Konge fasanen kommet på IUCN liste over truede arter. Det menes at der kun er omkring 2000 fugle tilbage i den vilde natur.

Adfærd 
Konge fasanen er en hårdfør fugl der er i stand til at tåle både varmt og koldt vejr. De foretrækker at have deres reder højt oppe. Hunnerne ligger 7-14 æg i April-Maj, rugetiden er ca 24-25 dage. Konge fasanen er ofte aggressive overfor mennesker, dyr og andre fasaner, især under ynglesæsonen.

Deres kald er ulige andre jagtfugles, det er mere musisk. Deres kost består hovedsageligt at planter, korn og forskellige frø.

Eksterne henvisninger 
  Netfugl.dk 
  Avibase - the world bird database

Syrmaticus
Fugle fra Kina
Japansk trane

Japansk trane () er en tranefugl, der lever på Hokkaido og Manchuriet.

Noter 
 Avibase - the world bird database

Eksterne henvisninger 

Trane
Traner
Germaine Lindsay

Germaine Maurice Lindsay (23. september 1985-7. juli 2005) også kendt som Abdullah Shaheed Jamal , var en af de fire terrorister, der detonerede bomber på tre tog på London Underground og en bus i det centrale London i løbet af de 7. juli 2005. Londonbombningerne dræbte 56 mennesker (inklusive sig selv), og sårede mere end 700. Lindsay detonerede bomben, der dræbte sig selv og 26 andre mennesker på et tog rejser på Piccadilly line mellem Kings Cross St. Pancras og Russell Square tube stationer.

Terrorhandlinger i England
Terrorister
Warangal

Warangal (tidligere kendt som Oragallu eller Ekasila Nagaram, telugu: వరంగల్) er en by i distriket Warangal i den indiske delstat Telangana. Byen ligger 145 km nordøst for delstatshovedstaden Hyderabad. Warangal er det administrative sæde i Warangal-distriket. Med Hanamkonda og Kazipet havde Warangal en befolkning på 1 356 298 personer ved folketællingen i 2001. Folketællingen i 2011 viste en befolkning i selve byen på 620 116.

Byen er et handelscenter i delstaten med tæppevæverier, silke - og bomuldsindustri. Den er mest kendt for sine granitstenbrud (først og fremmest sorte og brune typer), markeder med ris og chili, bomuld og tobak.

I byen er der også et tempel fra år 1162 og et historisk fort i sydøst.

Historie 
Warangal var hovedstad i et hindu-Shaivate-kongerrige, der blev regeret af Kakatiya-dynastiet fra det 12. til det 14. århundrede. På det tidspunkt hed byen Orugallu, der kan oversættes til "en sten".  Hele byen var udhugget i en enkelt sten, deraf navnet Orugallu. Byen var også kendt som Ekasila Nagaram. Kakatiya-folket efterlod sig mange monumenter, herunder et imponerende fort, fire store byporte i sten, Swayambhu-templet, indviet til guden Shiva, og Ramappa templet, som er placeret på Ramappasøen.

Nayakerne overtog styret af byen fra Dehli-sultanatet og regerede byen i 50 år. Jalousi og gensidig rivalisering mellem Nayakene førte direkte til et fald i antallet af hinduer i år 1370, hvor Bahmani-sultanatet lykkedes at overtage magten. Bahmani-sultanatet blev senere opdelt i flere små sultanater, og af disse var det Golconda-sultanatet, der regerede over Waranga.

Mogulrigets kejser Aurangzeb erobrede Golconda i 1687, og det forblev en del af Mogulriget, indtil de sydlige provinser i kongeriget blev udskilt og senere blev til fyrstestaten Hyderabad. Dette skete i 1724 og omfattede Telangana-regionen og nogle dele af Maharashtra og Karnataka.

Hyderabad blev annekteret af Indien i 1948 og i 1956 opdelt i flere forskellige delstater, hvor den telegutalende region Telangana, der også omfatter Warangal, officielt blev en del af Andhra Pradesh.

Warangal har udviklet sig under den politiske og historiske indflydelse af de skiftende konger. Den udvikling og de historiske begivenheder, der fandt sted i Warangal-distrikter, er:
 Kakatiya-tiden: 1260-1422
 Overgangsperiode: 1422-1725
 Asaf Jahi-tiden: 1725-1948
 Moderne tid: i 1948 og frem.

Geografi 
Warangal har koordinaterne 18°00 ' n 79°35'Ø. Byen ligger som en del af Deccanplateauet gennemsnitligt 302 m over havets overflade.

Klima 
Warangal har et overvejende varmt og tørt klima. Somrene begynder i marts med maj måned som den varmeste med temperaturer på omkring 42 °C. Monsunen kommer i juni og varer indtil september med omkring 550 mm nedbør. En tør og mild vinter starter i slutningen af november og varer indtil begyndelsen af februar. Lav fugtighed og en gennemsnitlig temperatur på 22-23 °C gør dette til det bedste tidspunkt at besøge Warangal.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Warangal Wikivoyage (Engelsk)

Byer i Telangana
Musi

Mus er en biflod til Krishna i staten Telangana i Indien. Mushi har sit udspring i bakkerne i Anantagiri. Den løber gennem byen Hyderabad, hvor det deler den gamle bydel fra den moderne by, før den løber sammen med Krishna ved Wazirabad i distriket Nalgonda. I 1920 blev der som en del af arbejdet med at opdæmme floden anlagt et reservoir, kaldet Osman Sagar. Vandstanden her er aftaget i sommermånederne, dels på grund af brugen af vand til afgrøderne, og sammen med spildevand, og andre forurenende stoffer har Mushi været et miljømæssigt problem for storbyen Hyderabad.

Noter 

Vandløb i Indien
Koreas tre kongedømmer

Koreas tre kongedømmer (koreansk hangul: 삼국시대, Samguk) refererer til perioden i koreansk historie, da kongerigerne Goguryeo, Baekje og Silla styrede over den koreanske halvø og dele af Manchuriet. Den varede fra år 57 f.Kr. til Sillas sejr over Goguryeo i år 668, som markerede begyndelsen på Syd-Nord staternes periode, med Det forenede Silla i syd og Balhae i nord. 

Den tidlige del af denne periode, før staterne udviklede sig til kongeriger, bliver nogen gange navngivet tidlige tre kongedømmer. Navnet «de tre kongedømmer» blev først brugt i historieværker i 1100-tallet, og må ikke blandes sammen med de tre rigers tid i Kina. 

De tre riger blev grundlagt efter Gojoseons fald, og de erobrede eller absorberede gradvis andre riger og konføderationer i Korea, for eksempel blev Gaya-konføderationen, annekteret af Silla i 562. 

Mellem 598 og 614 gjorde Sui-Kina fire mislykkede forsøg på at invadere kongeriget Goguryeo, hvilket svækkede Goguryeo, og var katastrofalt for Sui. Rigtignok blev Goguryeo erobret af en alliance bestående af kongeriget Silla og Tang-Kina nogen årtier senere.

De tre kongeriger delte samme sprog og kultur. Deres oprindelige religion var sandsynligvis shamanistisk, men rigerne blev mere og mere påvirkede af kinesisk kultur, særlig af konfutsianisme og taoisme. Buddhisme kom til halvøen i 300-tallet og blev den officielle religion i alle de tre riger.

Andre stater
Andre mindre stater eller regioner som eksisterede før eller i denne periode:
Gaya. Annekteret af Silla i 562.
Dongye, Okjeo og Buyeo. Erobret af Goguryeo i 400- og 500-tallet.
Usan-guk (øen Ulleung). Tributstat til Silla. Annekteret af Goryeo i 930.
Tamna (øen Jeju). Tributstat til Baekje. Annekteret af Goryeo i 938.

Tre kongedømmer
Civilisationer
Koreas eksilregering

Koreas eksilregering (hangul:  대한민국임시정부, hanja:  大韓民國臨時政府) var en delvis internationalt anerkendt regering, som hævdede at være Koreas lovlige regering 1919–1948. Den blev ikke anerkendt af verdens stormagter, men overvejende af andre eksilregeringer, så som Republikken Kina, og enkelte selvstændige stater. Regeringen blev proklameret den 13. april 1919 under Korea under japansk overherredømme og holdt til i Shanghai i Kina, senere i Chongqing. Til regeringens første præsident blev valgt Syngman Rhee.

I begyndelsen var det egentlig tre parallelle regeringer, med sæde i Vladivostok, Seoul og Shanghai, men Vladivostok-regeringen blev kortvarig, og Seoul-regeringen var næsten identisk med Shanghai-regeringen.

Fra 1941 opererede regeringen med sin egen hærstyrke, Den koreanske befrielseshær, og senere samme år erklærede eksilregeringen krig mod Aksemagterne. Japan kapitulerede i 1945, og Korea blev delt mellem USA og Sovjetunionen, som etablerede hvert sit okkupationsstyre henholdsvis syd og nord for den 38. breddegrad.

I 1948 blev okkupationsstyret og eksilregeringen afløst af Republikken Korea (Sydkorea) og Den demokratiske folkerepublik Korea (Nordkorea) med henholdsvis Syngman Rhee og Kim Il-sung som statsledere.

Noter 

Eksilregering
Etableret i 1919
Ophørt i 1948
Taebong

Taebong eller Sene Goguryeo (Hugoguryeo) var en koreansk stat etableret af Gung Ye (궁예, 弓裔) på Koreahalvøen i 901.

Historie 
Gung Ye var søn af kong Heonan eller kong Gyeongmun. En sandsiger havde fortalt om et syn, hvor et nyfødt barn ville føre til katastrofe for Silla, så kongen beordret drabet på barnet. En sygeplejer fik gemt Gung Ye og sørgede for hans opvækst. Han sluttede sig til Yang Gil's oprørsstyrke i 892.

Efter næsten 1000 år som centralstyret kongedømme var Silla blevet ustabilt. Gung Ye startede sit eget oprør og absorberede efterhånden Wang Geon's styrker i Songak, og i 898 etablerede han hovedstaden der. Han slog efterhånden Yang Gil og andre lokale ledere i det centrale Korea og proklamerede sig selv til konge over det senere Goguryeo i 901.

Han byttede navn på riget til Majin i 904, og til Taebong i 911. Gung Ye flyttede hovedstaden til Cheolwon i 905. Taebong på sit største omfattede et geografisk område, som modsvarer nutidens Nord-Hwanghae og Syd-Hwanghae, Gyeonggi, Gangwon/Kangwon, Pyongyang, Nord-Chungcheong og de sydlige dele af Syd-Jeolla.

Taebongs fald 
Senere proklamerede Gung Ye sig selv som Buddha og blev en rigtig tyran, som dømte alle, som gik ham imod, til døden, herunder hans egen kone, Lady Gang. I 918 havde fire af hans egne generaler fået nok, Hong Yu (홍유, 洪儒), Bae Hyeon-gyeong (배현경, 裵玄慶), Shin Sung-gyeom (신숭겸, 申崇謙) og Bok Ji-gyeom (복지겸, 卜智謙) tog magten i landet og indsatte Wang Geon som konge. Like efter blev det nye kongedømme Goryeo proklameret.

Kultur 
Taebong havde stor indflydelse på Goryeo kulturelt. Gung Ye var oprindelig en buddhistmunk. Han opfordrede til buddhisme og ændrede på måderne buddhist-ceremonier blev udført på, deriblandt Palgwanhoe (팔관회, 八關會) og Seokdeungnong (석등롱, 石燈籠). Disse overlevede Gung Yes død og Taebongs fald.

Noter 

Koreas historie
Etableret i 918
Ophørt i 918
Tóka þáttr Tókasonar

Tóka þáttr Tókasonar (dansk: Totten om Toke Tokesson) er en kort, islandsk fornaldersaga eller tott, som handler om den mytiske Toke, søn af Toke den Gamle, som søger tjeneste hos kong Olav Tryggvason. Han fortæller, at han har tjent under både kong Rolf Krake og kong Half og bliver udfordret til at sammenligne kongernes storhed. Historien ender med, at Toke tager bliver døbt og kristnet.

Joseph Harris karakteriserer historien som en "tott", en kort saga, og placerer den i en gruppe af totter, som omhandler modsætningen mellem hedenskab og kristendom og med handling fra den religiøse brydningstid mellem disse religioner sidst i 900-tallet.

De islandske litteraturforskere Guðni Jónsson og Bjarni Vilhjálmsson har medtaget denne tott i deres samling af fornaldersagaer, det vil sige islandske sagaer som omhandler tiden før koloniseringen af Island. Sådanne fornaldersagaer kan i en del tilfælde knyttes til historiske personer, men handlingen kan ofte være fri digtning.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Teksten på norrønt på heimskringla.no
 Teksten på norsk på heimskringla.no

Nordiske sagaer
Simone Lange

Simone Lange (født den 24. oktober 1976 i Rudolstadt i Thüringen) er en tysk politiker (SPD).

Lange er født og opvokset i Thüringen. Efter studentereksamen i 1995 tog hun en diplomuddannelse i offentlig administration og arbejdede i årene 1999 til 2012 som administrationsmedarbejder hos kriminalpolitiet i Flensborg. I 2003 blev hun medlem af det tyske socialdemokrati og i 2012 blev hun valgt ind i landdagen i Slesvig-Holsten. I 2016 blev hun opstillet som fælles overborgermesterkandidat af SPD, CDU og De Grønne og vandt med 51,4 procent af stemmerne over flensborgeren Simon Faber fra SSW. Hun tiltrådte posten 1. januar 2017.

Simone Lange er skilt og har to døtre, der begge går i dansk skole.

Eksterne henvisninger 

 Simone Langes hjemmeside  og 

Borgmestre i Flensborg
Kvindelige borgmestre
Politikere fra SPD
Medlemmer af landdagen i Slesvig-Holsten
Forbundsforsamlingen

Forbundsforsamlingen (tysk Bundesversammlung) har flere betydninger:

 Forbundsforsamlingen (Tyskland) – det forfatningsorgan, der vælger Tysklands forbundspræsident.
 Forbundsforsamlingen (Østrig) – en forsamling af medlemmerne af Østrigs nationalråd og forbundsråd.
 Forbundsforsamlingen (Schweiz) – parlamentet i Schweiz, bestående af Nationalrådet og Kantonrådet.
 Forbundsforsamlingen (Tyske Forbund) – det øverste organ i Det tyske forbund.
Forbundsforsamlingen (Tyskland)

Forbundsforsamlingen (tysk: Bundesversammlung) er det forfatningsorgan, der vælger Tysklands forbundspræsident. Forbundsforsamlingen består af medlemmerne af Forbundsdagen og et tilsvarende antal repræsentanter, der er valgt af delstaternes parlamenter. Genvalg er kun tilladt én gang.

Reglerne om Forbundsforsamlingen er fastlagt i Tysklands grundlov, artikel 54, og i supplerende lovgivning.

Sammensætning 
Forbundsforsamlingen består af medlemmerne af Forbundsdagen (fødte medlemmer) og et tilsvarende antal medlemmer, der vælges af delstaternes parlamenter. Forbundsforsamlingen er dermed den største parlamentariske forsamling i Tyskland. Siden 1954 har forbundsdagsmedlemmerne fra Vestberlin også deltaget i valget af forbundspræsident, selvom de ikke havde stemmeret i forbundsdagen indtil Tysklands genforening.

Antallet af repræsentanter fra de enkelte delstatsparlamenter afhænger af befolkningstallet i hver af delstaterne; kun indbyggere med tysk statsborgerskab tæller med i opgørelsen, der foretages af forbundsregeringen. Det antal medlemmer, som hver delstat er blevet tildelt, udpeges derefter af delstaternes parlamenter ved forholdstalsvalg.

Enhver, der er valgbar til Forbundsdagen, kan vælges som medlem af Forbundsforsamlingen. Delstaternes repræsentanter i Forbundsforsamlingen behøver ikke at være medlemmer af delstatsparlamenterne; ofte bliver ikke blot delstaternes ledende politikere, men også forhenværende politikere, fremtrædende personer, sportsfolk og kunstnere valgt.

Medlemmerne af Forbundsforsamlingen har parlamentarisk immunitet, indtil valghandlingen er afsluttet.

Mødetid og -sted 
Forbundsforsamlingen træder sammen senest 30 dage inden udløbet af den siddende forbundspræsidents embedsperiode, hvilket i almindelighed vil sige hvert femte år. Hvis forbundspræsidenten er gået af i utide, træder Forbundsforsamlingen sammen senest 30 dage efter afgangstidspunktet. Forbundsforsamlingen indkaldes af Forbundsdagens formand, som fastsætter tid og sted for mødet.

Siden 1994 har Rigsdagsbygningen i Berlin været mødested for Forbundsforsamlingen.

Valgets forløb 
Forbundsdagens formand leder Forbundsforsamlingens møde.

Ethvert medlem af Forbundsforsamlingen kan foreslå kandidater til posten som forbundspræsident. I praksis enes partifraktionerne på forhånd om bestemte kandidater. Enhver tysker, der har valgret til Forbundsdagen og er fyldt 40 år, kan vælges til forbundspræsident.

Valget af forbundspræsident sker ved hemmelig afstemning. Medlemmerne af Forbundsforsamlingen bliver kaldt enkeltvis ind i stemmeboksene (som regel i alfabetisk rækkefølge), hvor de udfylder stemmesedlen og lægger den i stemmeurnen. Den kandidat, der opnår absolut flertal, er valgt. Hvis ingen kandidat opnår absolut flertal i første eller anden valgrunde, vælges den, der i tredje valgrunde får flest stemmer (relativt flertal).

Formanden erklærer Forbundsforsamlingen for afsluttet, når den valgte kandidat har modtaget valget. Forbundspræsidenten bliver taget i ed, når vedkommende tiltræder embedet, i et fællesmøde for Forbundsdagen og Forbundsrådet.

Noter 

Tysklands politik
Glimmerbøsse

Glimmerbøsse (), også kaldet Rapsglansbille, er en lille bille, der tilhører familien glansbiller. Den anses for at være et skadedyr, da den kan forårsage stor skade på rapsmarker.

Udseende 
Glimmerbøssen er en lille, 2-2½ mm lang bille. Billens farve er mørk med grønlig metalglans. Billen har seks ben og to følehorn.

Kilder 

Biller
Skadedyr
Jarmila Kratochvílová

Jarmila Kratochvílová (født 26. januar 1951) er en tjekkisk atletikudøver. Hun vandt 400-meter-løb i verdensrekordtiden 47,99 s og 800-meter-løb i tiden 1 m. 54,68 s ved VM i atletik 1983. Tidligere i 1983 havde hun sat verdensrekorden i 800-meter-løb med 1 m 53,28 s. Den rekord består endnu og i 2016 den ældste bestående verdensrekord i atletik.

Atleter fra Tjekkiet
De senere tre kongedømmer

De senere tre kongedømmer (892–936) refererer til de tre tidligere koreanske kongedømmer Silla, Hubaekje ("Senere Baekje") og Hugoguryeo ("Senere Goguryeo") frem til kongedømmet Goryeo erobrede det meste af Koreahalvøen i 936.

Hubaekje og Hugoguryeo mente begge at have deres udspring fra perioden "Tre kongedømmer", som blev samlet af Silla i 660'erne, selv om Hugoguryeo ikke har så meget at gøre med Goguryeo. Perioden var præget af uro under dronning Jinseong af Silla og bliver ofte omtalt som perioden mellem Gyeon Hwons grundlæggelse af Hubaekje frem til Goryeo forenede alle kongedømmerne på halvøen.

Noter

Litteratur 
 The Academy of Korean Studies, Korea through the Ages Vol. 1, The Editor Publishing Co., Seoul, 2005. 

Koreas historie
De tidlige tre kongedømmer

De tidlige tre kongedømmer (Won-samguk, 108 f.Kr. – 57 f.Kr.) refererer til perioden efter kongedømmet Gojoseons opløsning og før Goguryeo, Baekje og Silla opstod som selvstændige kongedømmer. 

Efter, at det kinesiske dynasti Han erobrede Gojoseon i 108 f.Kr., blev den nordlige del af området erobret af Buyeo, Goguryeo, Okjeo, Dongye og andre mindre statsdannelser. Goguryeos anses for at være blevet etableret i 37 f.Kr., men er nævnt i kinesiske kilder så tidligt som år 75 f. Kr., måske endnu tidligere. Kina etablerede fire præfekturer på den nordlige Koreahalvø. Tre af disse faldt hurtigt på grund af lokal modstand. Goguryeo erobrede efterhånden alle sine nabostater og ødelagde det sidste kinesiske præfektur i 313.

I syd var staten Jin blevet inddelt i en løs konføderation bestående af Jinhan, Byeonhan og Mahan, også kaldet for Samhan. Baekje blev grundlagt i 18 f.Kr. i Mahan og erobrede efterhånden det hele. Silla blev etableret af seks lokale ledere i Jinhan, almindeligvis fastsat til 57 f.Kr., muligvis senere. Byeonhan blev absorberet af Gayaføderationen, som til sidst blev erobret af Silla.

Eksterne henvisninger 
 Archaeology Wordsmith  
 Daegu National Museum  

Koreas historie
Præsidentvalget i Tyskland 2017

Præsidentvalget i Tyskland 2017 fandt sted 12. februar 2017 i Rigsdagsbygningen i Berlin. Ved valget skulle Forbundsforsamlingen vælge den nye tyske forbundspræsident; den siddende præsident, Joachim Gauck, havde meddelt, at han ikke ønskede at genopstille. Valget faldt på den tidligere udenrigsminister Frank-Walter Steinmeier (SPD), der blev valgt med 931 stemmer ud af 1293  i Forbundsforsamlingen.

Noter 

Politiske valg i Tyskland
Tyskland 2017
Omfartsvejen (Christiansfeld)

Omfartsvejen  er en to sporet omfartsvej og går vest om Christiansfeld. Vejen er en del af sekundærrute 170 der går imellem Sønderjyske Motorvej E45 ved Kolding og Kruså.

Den er med til at lede trafikken der skal mod Kolding, Haderslev, Aabenraa og Kruså uden om Christiansfeld, så byen ikke bliver belastet af for meget trafik.

Vejen forbinder Omfartsvejen i vest med Krusåvej i øst og har forbindelse til Allervej, Forbindelsesvejen og Hjerndrupvej.

Kilder 

Christiansfeld
Omfartsveje i Danmark