kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
To løver

To løver eller De utilfredse er en skulptur i bronze og granit fra 1905, udført af billedhuggeren Lauritz Jensen og støb på Lauritz Rasmussens Bronzestøberi i København. Skulpturen står på Gunnar Nu Hansens Plads i København. Løverne, en han- og en hunløve, er fremstillet i naturlig størrelse og måler 165 x 103 x 144 cm.

Billedhuggeren Lauritz Jensen ønskede at placere sin skulptur på Langelinie eller i Søndermarken, men den fik 1906 sin oprindelige placering i anlægget på den nuværende Israels Plads. Den flyttedes i forbindelse med at pladsen skulle omdannes til grønttorv og at man frygtede hærværk mod skulpturen. De ansvarige i kommunen mente at "Ungdommen bruger nemlig i høj Grad Statuen til gymnastiske Øvelser, og det kan naarsomhelst ske, at en Hale bliver knækket eller bøjet, eller en anden Molest paa Statuen sker.". Statuen blev 1913 flyttet til anlægget på Poul Henningsens Plads ved krydset Østerbrogade/Jagtvejen foran indgangen til Fælledparken og senere  til sin nuværende plads på Gunnar Nu Hansens Plads, hvor den har stået på to steder, senest ved Klosterfælleden.

Skulpturen var en gave til Københavns Kommune fra "Cand.phil. Victor Freunds Legat".

Monumenter i København
Skulpturer i Danmark
Østerbro
Alan Hansen

Alan David Hansen (født 13. juni 1955 i Sauchie, Skotland) er en tidligere skotsk fodboldspiller, der spillede som midterforsvarer. Han var på klubplan tilknyttet Partick Thistle i hjemlandet, samt engelske Liverpool F.C. Med Liverpool vandt han adskillige titler, blandt andet hele otte engelske mesterskaber og tre Europa Cup for Mesterhold-titler.

Hansen blev desuden noteret for 26 kampe for Skotlands landshold, og deltog ved VM i 1982 i Spanien. Han blev i 2007 indlemmet i Scottish Football Hall of Fame.

Hansens farfar kom fra Danmark.

Titler 

Engelsk 1. division
 1979, 1980, 1982, 1983, 1984, 1986, 1988 og 1990 med Liverpool F.C.

Engelsk FA Cup
 1986 og 1989 med Liverpool F.C.

Engelsk Liga Cup
 1981, 1982, 1983 og 1984 med Liverpool F.C.

Mesterholdenes Europa Cup
 1978, 1981 og 1984 med Liverpool F.C.

Charity Shield
 1978, 1980, 1981, 1983, 1987 og 1990 med Liverpool F.C.

Eksterne henvisninger 
 Footballdatabase.eu spillerinfo

Noter 

Fodboldspillere fra Skotland
Fodboldspillere fra Partick Thistle F.C.
Fodboldspillere fra Liverpool F.C.
Medlemmer af Scottish Football Hall of Fame
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1982
Suhrs Højskole

Suhrs Højskole (tidligere Suhrs Husholdningsskole og Suhrs Madakademiet) er en folkehøjskole i København, der blev grundlagt af Ingeborg Suhr i 1901.

I en tid, hvor industrialiseringen havde sit indtog i Danmark, så Ingeborg Suhr behovet for at oplære kvinder i husholdningens kunst. Husmoderskolen oplærte ikke bare kvinderne i madlavning, men gjorde dens elever rustede til at klare hverdagens skærmydsler, med husholdningsøkonomi, håndarbejde, hygiejnelære m.m.

Skolens historie 

Skolen havde dengang lokaler i Skindergade 31 i det indre København, og da man selv betalte for at gå der, rettede skolen sig hovedsageligt til kvinder fra den Københavnske overklasse.
Det første år i skolens historie gik der 17 elever på skolen, men antallet voksede hurtigt, og allerede fire år senere måtte skolen flytte lokaler til Ferrum på Rådhuspladsen (det nuværende Politikens Hus).

Efter endnu seks år, blev også disse lokaler for små, og skolen flyttede til Pustervig 8. Her blev hele ejendommen indrettet som husholdningsskole – fra kælder til kvist, lokaler som skolen den dag i dag stadig gør brug af.

En bekendtgørelse d. 28. oktober 1960, om den 3-årige seminarieuddannelse medførte, at skolen blev opdelt i et seminarium og en husholdningsskole.

Suhrs skifter spor 
I juni 2010 skiftede Suhrs Husholdningsskole navn til Suhrs Madakademiet. Kurserne blev ændret fra at rette sig mod kvinder, der skulle kunne varetage husholdningen i hjemmet, til i stedet at rette sig mod de unge, der lige var flyttet hjemmefra, og som gik op i at kunne lave en lækker middag. I 2011 blev skolen en folkehøjskole og fik det nuværende navn Suhrs Højskole. I forandringen indgik et mål om at komme mere i øjenhøjde med eleverne og bringe kvaliteterne fra Ingeborg Suhrs tankegang ind i fremtiden og det nye årtusinde. Skolen skiftede derved skolestatus og blev Danmarks første fagspecialiserede højskole indenfor mad. Suhrs Højskole udbyder i dag (2023) tre hovedfag: gastro, Omstillingsagent og Kultur & byliv, og skolen har udvidet således at over halvdelen af skolens elever i dag bor på skolen.
Skolen ledes i dag af forstander Rasmus Willig. Han overtager efter Lars Sonne-Hansen, som har været forstander siden 2005. Rasmus Willig, har haft en lang forskningskarriere på Roskilde Universitet og er medstifter og forperson for Andelsgaarde, samt medlem af Det Etiske Råd.

Referencer

Eksterne kilder og henvisninger 
 Suhrs Højskole – Officiel hjemmeside

Indre By (København)
Etableret i 1901
Uddannelsesinstitutioner i København
Address Commission

Address Commission (ADCOM) er en provision som betales af en reder/ ejer til charteren (kunden), som en procentdel af leje af fartøj eller fragtværdi.

Denne provision udgør mellem 1,25 og 5 procent, som betales til charteren.

Eksterne henvisninger 
 Shipping Inspection – Maritime Guide (engelsk)
 Danaous – Glossary(engelsk)

Transport
Juan Manuel Santos

Juan Manuel Santos Calderón (født 10. august 1951 i Bogotá) er colombiansk politiker som var landets præsident fra 2010 til 2018 og modtager af Nobels fredspris i 2016.

Han en journalist, økonom og konservativ politiker for Partido Social de Unidad Nacional (det sociale parti for national enhed – også kaldet "U-partiet," spansk: Partido de "la U", som Santos er en af grundlæggerne og lederne af). Han tiltrådte som landets præsident den 7. august 2010 efter at have besejret modkandidaten Antanas Mockus under valgkampen, og sad i to fireårs perioder.

Santos har været landets forsvarsminister 2006-2009 (og var da involveret i flere politiske skandaler – bl.a. omhandlende kontakten med FARC-guerillaen i Ecuador) og minister for finans og offentlig kredit.

Santos kommer fra en rig og meget traditionel colombiansk familie; hans grandonkel Eduardo Santos var landets 20. præsident 1938-1942, mens hans fætter Francisco Santos Calderón var præsident Uribe Vélez' vicepræsident.

I 2016 fik Juan Manuel Santos Nobels fredspris for sin fredsaftale med FARC, som et flertal af befolkningen afviste ved en folkeafstemning.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Colombias præsidenter
Politikere fra Colombia
Personer fra Bogotá
Modtagere af Nobels fredspris
Aksel (flertydig)

Aksel  eller Axel har flere betydninger:
 Aksel – en maskindel
 Aksel (navn) – et drengenavn (også stavet Axel)
 AXEL – dansk tøjbutik

hu:Axel
Myresjöhus

Myresjöhus er en svensk virksomhed kendt for sin fremstilling af typehuse, både enfamiliehuse og sommerhuse. Fabrikken ligger i Myresjö i Vetlanda kommun. Myresjöhus indgår i huskoncernen BWG Homes AB sammen med Smålandsvillan AB. Myresjöhus er Sveriges ældste husproducent, idet firmaet blev stiftet 1927.

I 1964 henvendte det svenske typehusfirma sig til Poul Henningsen med ønsket om, at han måtte tegne et sommerhus på maksimalt 50 m2, der kunne masseproduceres. Han tog opgaven på sig på den betingelse, at han selv måtte få et hus gratis, hvilket også skete. Det blev opført på Gammel Skagen samme år.

"Arbejdet tog 24 døgn, fra Pouls tegninger var færdige, til sengene var redt. Prisen med helårsisolering, elvarme og alt udstyr var beskedne 28.700 kr. Det morede Poul at prøve, 'hvor afvekslende en melodi, der kan spilles på så få tangenter'. Med sin teltform, sit grå eternit og træværket bejdset med solignum i drivtømmer-toner kunne lillehuset minde om gamle sømærker på toppen af Sandklitterne. Skagenelskere med stråtag og gulkalk i hjerterne døbte det straks 'Forargelsens Hus', og lokummet var rigtig nok fritstående, fordi kommunen ikke tillod træk og slip."

Uvist hvorfor blev det seriefremstillede og billige sommerhus ikke en succes; på trods af positiv omtale i Bo Bedre. Der blev kun opført tre huse – PHs eget i Skagen, et i Vejby Strand og et i Jylland.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Myresjöhus AB's hjemmeside

Bygge-, konstruktions- og anlægsvirksomheder fra Sverige
Etableret i 1927
ADCOM

ADCOM har flere betydninger::
 Address Commission – charter-kommission
 Aerospace Defense Command – større enhed i det amerikanske luftvåben fra 1946 til 1979
Michael Edwards

Michael Edwards, bedre kendt som Eddie "The Eagle" Edwards, (født 5. december 1963 i Cheltenham, England) er en britisk skihopper. Han var den første til at repræsentere Storbritannien i olympisk skihop, hvilket fandt sted ved Vinter-OL 1988 i Calgary. Ved den lejlighed satte Edwards engelsk rekord på 73,5 meter.

Edwards blev kendt i offentligheden på grund af sin specielle stil og ikke særligt imponerende resultater. IOC og de øvrige bakkehoppere var dog ikke begejstrede, da de mente at han var med til at latterliggøre sportsgrenen. Dette medførte en regelændring, som blev døbt "Eddie the Eagle-reglen". Den indebar at olympiske deltagere fremover skal have deltaget i internationale konkurrencer og i disse ende blandt de 30 procent bedst placerede eller være blandt de 50 bedst rangerede i verden. Dette umuliggjorde i praksis, at andre kunne gentage hvad Edwards havde gjort og det betød at Edwards dermed ikke kvalificerede sig til de følgende olympiske vinterlege i Albertville og Lillehammer.

Edwards har sidenhen solgt filmrettighederne om sit liv til Steve Coogan, der forventes at komme til at spille hovedrollen i filmen.

Eksterne links 
Eddie The Eagle springer 73,5 m ved OL i Calgary

Sportsfolk fra England
Personer fra Cheltenham
Jardin d'Acclimatation

Jardin d’Acclimatation er en forlystelsespark i det nordlige hjørne af Bois de Boulogne-skoven i Paris. Haven er oprettet som en zoologisk have af Napoleon III.

Historie 

Haven er oprettet efter et ønske fra Napoleon III om, at give sine undersåtter en lysthave, der kombinerer natur, frodige planter, eksotiske dyr og for også, at give en vis dannelse et strejf af etnologi, således var der ved åbningen indforskrevet et antal samer. Haven blev indviet 6. oktober 1860 i overværelse af Napoleon III og hans kejserinde Eugenie.

Under krigen i 1870 udbrød der imidlertid hungersnød i Paris, og det blev derfor nødvendigt, at slagte en del af dyrene.

Omkring år 1900 udviklede parken sig over imod en dyrepark, med fokus på uddannelsesmæssige og kulturelle funktioner, der blev således afholdt foredrag indenfor så forskellige emner som hygiejne, rejser, medicin og zoologi/botanik. Flere af dem blev illustreret med lysbilleder. På samme tid blev der opført flere nye forlystelser, deriblandt en friluftsbiograf, et cirkus og et koncertsted.

I 1952 omdefinerer man parkens formål; nu skal den være en promenade-park med fokus på friluftsliv og sport, men stadig med visse kulturelle funktioner. Man åbner bl.a et dukketeater og musée des Arts et Traditions populaires åbner udstilling i en bygning i parken. I 1971 åbnede man en lille bondegård, i 1973 åbnede teatret og i 1975 kunne man indvie Musée en Herbe, som er et kunstmuseum for børn.

I dag er parken en blanding af forlystelser for såvel voksne som børn, således findes der både et golf-træningscenter og et dukketeater. Der er flere kørende forlystelser deriblandt "det lille tog", som har kørt parken rundt siden 1880'erne. Derudover findes der 3 restauranter på området.

Ekstern henvisning 
 Officiel webside

16. arrondissement
Forlystelsesparker i Frankrig
Valdemar Glückstadt

Valdemar Josef Glückstadt (født 25. februar 1868 i Christiania, død 11. november 1942) var en dansk grosserer og generalkonsul, bror til Emil Glückstadt.

Han var søn af gehejme-etatsråd Isak Glückstadt og Juliette Sophie, født Raffel, og var medindehaver af firmaet Max Levig & Co.

Glückstadt var medinitiativtager til oprettelsen af Handels- og Søfartsmuseet i 1914 og sad i komiteen, der ledte til museets oprettelse. Han var desuden Ridder af Dannebrog, formand i bestyrelsen for Kommunalforeningen for Skodsborg og Omegn, medlem af Det Kongelige Danske Geografiske Selskabs råd, viceformand i bestyrelsen for Foreningen for fremmede Magters Konsuler, vicepræsident i Italiensk Forening Umberto I, formand for Foreningen Dante Alighieri, i komitéerne for Danmark Ekspeditionen til Nordøstgrønland, Einar Mikkelsens Fikspedition, Geografisk Selskabs ekspedition til den persiske havbugt og i bestyrelserne for aktieselskaberne De Danske Konservesfabrikker og Frihavnens Skibsprovianteringsforretning. Han var konsul for Kongeriget Italien.

Han var gift med Julie Emilie Rée (1. september 1875 i København – 1. maj 1952), datter af direktør Edvard Rée.

Kilder 
 Kraks Blaa Bog 1910

Riddere af Dannebrog
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Oslo
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Jøder fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Grosserere fra Danmark
Maratonløber (statue)

Maratonløber er en skulptur i bronze udført af billedhuggeren Marius E. Jørgensen.

Maratonløberen blev skabt som gipsstatue og udstillet første gang i 1920. Den står nu støbt i bronze på Østerbro Stadion i København. Den er en gave fra Dansk Idrætsforbund til Københavns Idrætspark. Motivet er den velkendte maratonløber Phidippedes, som 490 f.Kr. løb de 42 km fra Marathon til Athen for at meddele, at grækerne under Miltiades' ledelse havde slået perserne i slaget ved Marathon. Da han nåede frem, råbte han "Νικῶμεν!" (Nikomen!, "Vi har sejret!"), hvorefter han faldt om død af overanstrengelse.

Billedhuggeren Marius E. Jørgensen var selv løber og blev 1894 den første danske mester på 1 mile.

Monumenter i København
Skulpturer i Danmark
Østerbro
Fredede monumenter i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Poul Vissing

Poul Vissing (13. november 1909 i København – 11. juli 1983) var en dansk forsikringsdirektør, adm. direktør for Kgl. Brand 1943-1982.

Han var søn af direktør J. Vissing og hustru Agnes f. Bay, blev student fra Østre Borgerdydskole 1928 og cand.jur. 1934. Han fik sin uddannelse i danske og udenlandske forsikringsselskaber 1934-36, blev sekretær i A/S Det kgl. octroierede alm. Brandassurance-Compagni 1936, underdirektør 1939 og direktør 1943.

Vissing var også kasserer og medlem af hovedbestyrelsen for Det Konservative Folkeparti (fra 1958), men bag den pæne facade var han storspekulant på Københavns Fondsbørs og involveret i risikable spekulationer mod B&W i firmaet GIMCO.

Han var formand for Assurandør-Societetets komité og for bestyrelsen for A/S Assurandørernes Hus til 1967, medlem af bestyrelsen for A/S Det kjøbenhavnske Reassurance-Compagni, formand for bestyrelsen for A/S Rungstedgaard, medlem af forvaltningsnævnet for Krigsforsikringen af privat Indbo 1945-59, næstformand 1955-59, medlem af bestyrelsen og repræsentantskabet for Finansieringsinstituttet for Industri og Håndværk A/S fra 1958, medlem af bestyrelsen for A/S Danisco fra 1961, formand fra 1967, medlem af bestyrelsen for Dansk Gærings-Industri A/S, De Danske Sprængstoffabrikker A/S, Grindstedværket A/S fra 1967 (formand fra 1972), Forvaltningsforeningen for Kapitalanlæg Investor fra 1962 og for A/S Christiansholms Fabriker fra 1964; medlem af Akademiet for de Tekniske Videnskaber fra 1965, medlem af Rigsretten og formand for Erhvervenes EDB-råd 1970-73. Han var Kommandør af Dannebrog.

Han boede i Smidstrup, Fredheimvej 2, i en villa tegnet af Albert Oppenheim.

Noter

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974

Jurister fra Danmark
Medlemmer af Akademiet for de Tekniske Videnskaber
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Forsikringsdirektører fra Danmark
Medlemmer af Rigsretten
Studenter fra Østre Borgerdyd Gymnasium
Alexandra David-Néel

Alexandra David-Néel (Louise Eugénie Alexandrine Marie David, den 24. oktober 1868 i Saint-Mandé i departementet Val-de-Marne nær Paris i Frankrig – 8. september 1969 i Digne-les-Bains, Sydfrankrig) var en belgisk-fransk forfatterinde som er mest kendt for sin eventyrlige rejse i 1924 til Lhasa, Tibets hovedstad. Lhasa var dengang forbudt som rejsemål for vesterlændinge. I sit lange liv skrev hun over tredive bøger om orientalsk religion og filosofi. Hendes rejse til Tibet er beskrevet i rejseskildringen Voyage d'une Parisienne à Lhassa (1927). Bogen udgaves i dansk oversættelse med titlen 'OVER ALLE BJERGE TIL LHASSA' Westermann København 1945.

Litteratur 
 Barbara Foster & Michael Foster, Forbidden journey : the life of Alexandra David-Neel, Harper & Row, 1989. .

Eksterne henvisninger 

Faglitterære forfattere fra Belgien
Faglitterære forfattere fra Frankrig
Rejsebogsforfattere fra Frankrig
Assurandør-Societetet

Assurandør-Societetet er oprettet 1918 og fungerer som forsikringsselskabernes erhvervsorganisation i Danmark.

Assurandør-Societetets informationsafdeling, der i offentligheden er kendt under navnet Forsikringsoplysningen, modtager årligt mere end 17.000 klager og forespørgsler fra forsikringskunder. Sager, der ikke kan løses ad denne vej, kan indbringes for Ankenævnet for Forsikring. Assurandør-Societetet havde 151 medlemmer, heraf 16 generalagenturer, der repræsenterede 30 udenlandske selskaber, som drev forsikringsvirksomhed i Danmark. Organisationen lod i 1960 Assurandørernes Hus opføre i Amaliegade 10, men er siden fraflyttet.

Societetet fusionerede i 1997 med Arbejdsmarkedspensionsrådet til Forsikring & Pension, og ligger nu på adressen Philip Heymans Allé 1 i Hellerup.

Brancheforeninger i Danmark
Foreninger fra Danmark
Etableret i 1918
Ophørt i 1997
De Danske Sprængstoffabrikker

De Danske Sprængstoffabrikker A/S, senere Det Danske Sprængstofselskab A/S, var en dansk virksomhed, grundlagt 17. marts 1917, der fremstillede sprængstoffer og detonatorer. Virksomheden var tilknyttet Danisco A/S.

Ved grundlæggelsen sad følgende i bestyrelsen: Frederik greve Moltke, ingeniør K.W. Nielsen og ingeniør Ancher Boye.

Senere udvidedes produktionen til at omfatte celluloselak og startpatroner til dieselmotorer. Firmaet leverede bl.a. maling til DSB og privatbaneselskaberne.

I 1973 ophørte produktionen af sprængstoffer, og i 1977 blev produktionen af lakker stoppet og rettighederne solgt. Samtidigt skiftede firmaet navn til Det Danske Sprængstofselskab A/S, der i 1997 fusionerede med Dyno Nobel og blev til Dyno Nobel Danmark A/S og siden 2009 har været Orica Denmark A/S, idet det indgik i Orica Mining Services) 

Alf Cock-Clausen var firmaets arkitekt og tegnede fabrikken i Jyderup. I 1977 blev fabriksbygningerne ombygget til Jyderup erhvervsrettet grundskole med kollegie til 148 unge (startede 6. august 1978). Senere blev anlægget flygtningecenter, og siden 1. marts 1988 har den gamle fabrik været Statsfængslet i Jyderup.

Litteratur 
 Aktieselskabet De danske Sprængstoffabrikker, 1967 (jubilæumsskrift).

Kilder 
 Om Orica Mining Services
 Om Dyno Nobel Danmark 

Sprængstoffabrikker
Etableret i 1917
Ophørt i 1997
Skaarup & Jespersen

Skaarup & Jespersen var Danmarks største arkitekttegnestue med speciale i byplanlægning. Firmaet blev grundlagt af arkitekterne Hans Hartvig Skaarup og Marinus Jespersen i 1953. Jespersen døde i 1976, mens Skaarup stoppede i firmaet 1985.

I 2008 købte Skaarup & Jespersen tegnestuen Birk Nielsen i Holstebro og indgik i 2009 i en fusion med den svenske Sweco AB-koncern. Firmaet, der ved fusionen havde 55 medarbejdere med afdelinger i Hellerup, Århus og Holstebro og Singapore, er pr. november 2012 flyttet til Bygmestervej 5 i Københavns nordvestkvarter.

Eksterne kilder/henvisninger 

Arkitektvirksomheder i Danmark
Etableret i 1953
Ophørt i 2009
Hellerup
Strandvejen
Ethel Smyth

Dame Ethel Mary Smyth (født 23. april 1858 i Sidcup, død 8. maj 1944 i Woking) var en engelsk komponist, dirigent, forfatter og en af forkæmperne for den britiske suffragettebevægelse.

Ethel Smyths liv var præget af forsøget på at få et gennembrud og en offentlig anerkendelse som komponist. Mens hendes umiddelbare forgængere og samtidige, som Clara Schumann og Fanny Mendelssohn, var en del af andre kvindelige komponister, ønskede Smyth at blive vurderet på lige fod med sine mandlige kolleger, og være i stand til at leve af musikken. Ethel Smyth komponerede symfoniske værker, kammermusik, korværker og operaer. Hendes mest kendte opera er The Wreckers, mens hendes mest kendte værk er The March of Women, som blev en hymne for den engelske kvindebevægelse.

Komponister fra England
Selvbiografer fra England
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Feminister fra England
Kvindelige komponister
Briter i 1800-tallet
Briter i 1900-tallet
Personer fra London
Æresdoktorer ved University of Oxford
M.O. Jørgensen

Mathias Oluf Jørgensen (2. januar 1896 i Vejby – 1. september 1961) var en dansk civilingeniør og professor i elektroteknik, dr.techn.

Han var søn af gårdejer Søren Jørgensen (død 1949) og hustru Line Marie f. Kristiansen (død 1924), blev cand.polyt. 1921, assistent ved Polyteknisk Læreanstalts elektrotekniske laboratorium samme år, blev amanuensis sammesteds 1931, var ingeniør ved ASEA i Sverige 1941-43, blev dr.techn. 1943 og professor i elektroteknik ved Polyteknisk Læreanstalt og bestyrer af det elektrotekniske laboratorium samme år.

Han blev medlem af Akademiet for de Tekniske Videnskaber 1944, af Dansk elektroteknisk Komité 1946 og af bestyrelsen for Thomas B. Thriges Fond 1956. Han var Ridder af Dannebrog.

Har skrevet en afhandling om Lichtenbergfigurer (1934), om Maaletransformatorer (1937) og doktorafhandling om elektriske Gnistspændinger (1943), samt forskellige tidsskriftartikler og lærebøger i elektroteknik.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1957

Professorer fra Danmarks Tekniske Universitet
Riddere af Dannebrog
Medlemmer af Akademiet for de Tekniske Videnskaber
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Alumni fra Danmarks Tekniske Universitet
Mélanie Bonis

Mélanie Hélène Bonis, kendt som Mel Bonis (21. januar 1858 i Paris – 18. marts 1937 i Sarcelles) var en fransk klassisk komponist. Hun skrev mere end 300 værker, herunder stykker for solo- og firhændigt klaver, samt orgelstykker, kammermusik, koraler, en messe og orkesterværker.

Liv 
Melanie Bonis blev født i en lavere middelklassefamilie, og blev strengt katolsk opdraget. Musikalsk begavet lærte hun sig selv at spille klaver. Da hun var tolv år, blev hendes forældre overtalt til at hun måtte få formel undervisning. Som 16-årig begyndte hun på konservatoriet (bl.a. sammen med Debussy), og fik undervisning af Cesar Franck. Hun ændrede sit navn til det mere androgyne  Mel, da det var svært at være kvindelig komponist. Men hendes forældre arrangerede et ægteskab for hende, trak hende ud af konservatoriet, og hun blev gift i 1883 med den 22 år ældre Albert Domange og fik tre børn. Domange kunne ikke lide musik.

I 1899 får hun en datter med en tidligere kæreste, Amédée Hettich,

Hendes klaverkvartet opføres i 1901, og hun komponerer fortsat de næste 20 år, men har vanskeligt ved at opnå anerkendelse.

Kompositioner 
Bonis skriver kammermusik, lieder, kormusik, en messe, orgelmusik, orkesterværker, musik for børn og klavermusik - ialt mere end 300 værker. Hendes musik er melodisk og harmonisk.Lyt til Mélanie Bonis’ sonate for violin og klaver fra 1922. Kølig, drømmende og meget fransk med en svag sødme i tonen. Bonis tog det kønsneutrale fornavn Mel for at få sin musik frem. Hendes sonate har et skær af melankoli og låner fra græsk folkemusik. Det tilter en af satserne i retning af det tragiske.(Politiken 22.9.2021 Thomas Michelsen: Kvinderne i klassisk musik - hvor er de henne?

Eksterne henvisninger 

 Biography on the site Musica et Memoria
 Biography on the site Musicologie.org
 Find-a Grave: Cimetière de Montmartre, Paris – Mel Bonis
 Biography of Mélanie Bonis run by her descendant Contains a list of her compositions and a discography.
 

Komponister fra Frankrig
Kvindelige komponister
Shipping

Shipping (befragtning) er et låneord fra engelsk, der betegner en fysisk proces for transport af gods og varer, som foretages over land, gennem luften eller over havet.

Landbaseret transport udføres med henholdsvis lastbiler og godstog, medens luft- og søtransport udføres af luftfartøjer og handelsskibe.

Se også 
 Transport

Ekstern henvisning 
 Shipping and World Trade 

Godstransport
Søfart