kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fermilab

Fermi National Accelerator Laboratory (Fermilab) er et amerikansk nationalt laboratorium under Energidepartementet. Laboratoriet lige uden for Batavia, nær Chicago, Illinois, og er specialiseret i partikelfysik. Siden 2007 administreres Fermilab af Fermi Research Alliance, der er et samarbejde mellem University of Chicago og Universities Research Association. Fermilab er en del af Illinois Technology and Research Corridor.

Eksperimenter 
 ANNIE
 ArgoNeuT: Argon Neutrino Teststand detector
 Cryogenic Dark Matter Search (CDMS)
 COUPP: Chicagoland Observatory for Underground Particle Physics
 Dark Energy Survey (DES)
 Deep Underground Neutrino Experiment (DUNE), tidligere kendt som Long Baseline Neutrino Experiment (LBNE)
 Holometer interferometer
 ICARUS-eksperimentet: Det var oprindeligt hos Laboratori Nazionali del Gran Sasso (LNGS) og kommer til at rumme 760 ton flydende argon.
 MAGIS100: Det 100 meter lange Matter-wave Atomic Gradiometer Interferometric Sensor
 MiniBooNE: Mini Booster Neutrino Experiment
 MicroBooNE: Micro Booster Neutrino Experiment
 MINOS: Main Injector Neutrino Oscillation Search
 MINERνA: Main INjector ExpeRiment with νs on As
 MIPP: Main Injector Particle Production
 Mu2e: Muon-to-Electron Conversion Experiment
 Muon g−2: måling af myonens afvigende magnetiske dipolmoment
 NOνA: NuMI Off-axis νe Appearance
 SELEX: SEgmented Large-X baryon spectrometer EXperiment der studerer baryoner med charme
 Sciboone: SciBar Booster Neutrino Experiment
 SeaQuest
 Short Baseline Neutrino Detector

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 Fermi National Accelerator Laboratory
 Nyhedsbrevet Fermilab Today
 Publikationer fra Fermilab
 Virtuel rundvisning
 Arkitekturen ved Fermilab
Euribor

Euro Interbank Offered Rate (Euribor) er en daglig referencerente administreret af European Money Markets Institute. EURIBOR er baseret på de rentesatser for usikrede lån, som banker tilbyder til andre banker inden for Eurozonens pengemarked (eller interbankmarked).

Se også 
 CIBOR
 Libor

Referencer 

Renteformer
Euro
Gordonstoun

Gordonstoun er en privat dag- og kostskole for drenge og piger beliggende i Duffus, Moray, Skotland. Skolen er opkaldt efter en 61 hektar store ejendom, som var ejet af Sir Robert Gordon i det 17. århundrede. Ejendommen består stadig og bliver brugt som integreret del af skolens campus. Optagelse på skolen sker gennem en ansøgning, som godkendes efter interview, hvor henvisninger og karakterblade fra tidligere institutioner skal evalueres. Gordonstoun er en af de sidste fuldt ud funktionelle kostskoler tilbage i Storbritannien.

Gordonstoun blev grundlagt i 1934 af den tyske lærer Kurt Hahn og har omkring 500 indskrevne kostskoleelever samt 100 dagselever i alderen mellem 6 og 18 år. Skolen har omkring 100 fastansatte lærer, hvilket resulterer i et relativt lavt antal lærer pr. antal elever-forhold i forhold til andre uddannelsesinstitutioner i Storbritannien. Gordonstoun råder over otte beboelsesbygninger til elever og lærere efter det niende, Altyre-huset, blev lukket i sommeren 2016. To bygninger ud af de otte består det fra 17. århundrede og er en del af den oprindelige Gordonstoun-ejendom. De øvrige seks bygninger er siden skolens åbning blev renoveret eller bygget.

Gordonstoun har haft flere bemærkelsesværdige alumner. Tre generationer af det britiske kongehus er blevet uddannet på Gordonstoun, herunder prins Philip, hertug af Edinburgh, og hans søn Charles, prins af Wales . Derudover har musikeren David Bowies søn, Duncan Jones, gået på Gordonstoun, Luca Prodan, grundlægger af det bandet Sumo og ligeledes Jason Connery, søn af skuespilleren Sir Sean Connery, har også gået på Gordonstoun. På grund af Hahns baggrund og indflydelse har skolen haft en tæt forbindelse med Tyskland, og skolen er en del af Round Square Conference of Schools, en samling på mere end 80 skoler over hele verdenen, hvis undervisning er baseret på Hahns metoder. Omkring 30% af de studerende på Gordonstoun kommer fra udlandet.

Referencer 

Kostskoler i Storbritannien
Kompanihuset

Kompanihuset (dansk: Kompagnihuset) er en bygning fra renæssancen, som ligger i Kompanigatan tæt på Malmø rådhus i Malmø, Sverige.

Historie 
Huset blev opført i slutningen af 1520'erne og var formentlig været tænkt som en søgningegård, det vil sige en adelsmands gård, som han brugte under besøg i byen. Inden huset stod færdig kom det i det danske handelskompanis eje, hvorefter det blev ombygget til et gildehus. Hertil blev der bragt dyre varer og holdt sammenkomster og fester. Kompanihuset er et af de bedst bevarede gildehus fra middelalderen i Norden.

Bygningen 
Den oprindelige planløsning viser store ligheder med Malmøhus slot, hvorfor der har været spekuleret i om Kompanihusets bygherre også har været indblandet i bygningen af slottet. Bygningen består af kælder, to etager og loft. Murene er af tegl og hviler på store natursten. Den østlige gavl og nordlige langside er fritstående, mens den vestlige gavl er delvis dækket af et to-etagers hus. Den sydlige side er helt dækket af en høj brandmur. Af tidlig interiør findes to pejse fra 1600-tallet. Den ene bærer husejernes initialer for Willum Efvert Dichmand og hustru Karine Pedersdatter, og er opsat i 1630'erne. Den anden pejs har to konsolsten med to udhuggede indianerhoveder. 

På 1690'erne overgik gården til den svenske krone og blev kaldt Kungshuset. Herefter fungerede bygningen som magasin, helt frem til 1970'erne, hvor den blev ombygget til restaureret. Her blev blandt andet trappetårn og trappegavle genskabt. Kompanihuset ejes af Malmö by og udlejes til forsamlinger og ustillinger m.m.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Malmø
Gotisk arkitektur i Sverige
Byggnadsminnen i Skåne län
Opponenterna

Opponenterna var en gruppe på 85 svenske kunstnere organiseret under ledelse af Ernst Josephson. Den 27. marts 1885 indsendte medlemmerne en skriftlig ansøgning til Kungliga Akademien för de fria konsterna ('Konstakademien') i Stockholm om modernisering og reform af kunstuddannelse, udstilling og promovering af kunstnere. Ansøgningen blev imidlertid afvist, hvilket førte til oprettelsen af Konstnärsförbundet det følgende år.

Rerferencer

Eksterne henvisninger 
 "Då den goda smaken utmanades" – estetik och marknad i svensk konst 1885 fra Diva-portal.se   – Længere analyse af to udstillinger i 1885: Akademiens för de fria konsterna Jubileumsutställning og Opponenternas utställning.
 "Konstnärsförbundet bildades på Hôtel Eggers" som da hed 'Hotell Christiania' – Om gruppen Opponenterna der efter afvisning af henvendelse dannede Konstnärsförbundet 1886
 Afsnittet "Förhistoria" hos Fkn.se. – Om Opponenterna som forløber for Konstnärsförbundet. På side om Karl Nordström.
 "Nordiskt sekelskifte – Från ljusfyllt friluftsmåleri i Paris till nordiskt vemod" hos Goteborgskonstmuseum.se : "...Under 1880-talet framträdde en ny konstnärsgeneration i de nordiska länderna. De var missnöjda med konstakademiernas traditionella undervisningsformer och sökte sig till Paris för att ta intryck av friluftsmåleriets och impressionismens friare förhållningssätt till verkligheten. I Sverige kallas dessa konstnärer opponenter och de organiserade sig i Konstnärsförbundet. ..."

Kunsthistorie
Kunst fra Sverige
Grupper
Sverige i 1800-tallet
Thomas Scales, 7. baron Scales

Thomas Scales, 7. baron Scales KG (9. oktober 1399 – 25. juli 1460) var en engelsk adelsmand og en af de største engelske hærførere i den sidste fase af Hundredårskrigen. Som søn af Robert Scales, 5. baron Scales (ca. 1372-1402), efterfulgte han sin bror Robert Scales, 6. baron Scales (død juli 1419) som baron.

Thomas udmærkede sig i Frankrig, mod Jack Cade og mange andre steder. Han blev belønnet med et gavebrev på 100 £ om året i løbet af sit liv og privilegiet af et skib på 200 ton til at transportere varer, hvorhen han måtte ønske det (bortset for Calais). Han blev indkaldt til parlamentet fra 1445 til 1460.

Scales var en vigtig mand med betydelig rigdom. Dette hentydes der til i Shakespeares Henrik den Sjette, 3. del: Kong Edvard 4.'s brødre Georg og Richard klager til Edvard over hans trolovelse af Scales' arving (en af de rigeste i England) til hans dronnings bror i stedet for en af dem.

Familie 
Thomas Scales blev født den 9. oktober 1399 i Middleton, Norfolk, og blev døbt der. Han var den anden søn af Robert Scales, 5. baron Scales (ca. 1372-1402) og Elizabeth Bardolf (d. 1441), datter af William Bardolf, 4. baron Bardolf. Thomas arvede titlen som baron Scales efter sin bror Robert Scales, 6. baron Scales' død i 1419.

Hærfører 

I 1422 krydsede Scales Den Engelske Kanal til Normandiet og tjente som løjtnant for Johan, hertug af Bedford .

I 1423 var Scales kaptajn i Verneuil. Fra 1424 til 1425 kæmpede han sammen med John Fastolf for at genindtage fæstningen i Maine. Han blev taget til fange i Slaget ved Patay i 1429 og senere løskøbt.

Ifølge en rekrutteringsrulle, der nu befinder sig i National Army Museum befalede han et korps på 728 bueskytter og et infanteri på omtrent 50 mand under belejringen af Saint-Denis. For at afskære Mont Saint-Michel grundede han i 1439 citadellet Granville ved enden af den franske bro i et engelsk besat område. I 1442 blev Granville indtaget gennem et overraskelsesangreb af de franske forsvarere af Mont Saint-Michel.

Under Rosekrigene kæmpede Scales for Huset Lancaster, og som sådan optræder han i Shakespeares Henrik den Sjette, 2. del. Den 25. juli 1460 blev Scales myrdet, da han som kommandør for Tower of London vendte sine våben mod byen, der støttede den York-støtten, jarlen af Salisbury under belejringen af Tower of London.

Residenser 
Thomas holdt Rivenhall i Essex; Newsells og Barkway i Hertfordshire; Ilsington, Middelton, Lynne, Hardwicke, Rongeton, Tylney og Clenchwarton i Norfolk.

Ægteskab 
Thomas blev gift med Ismayne Whalesburgh (også kendt som Esmania og Emma Whaleborough). De fik to børn:

 Thomas Scales (døde som spæd)
 Lady Elizabeth Scales Woodville, baronesse Scales (døde den 2. september 1473), gift med Anthony Woodville, 2. jarl Rivers

Referencer

Litteratur

Eksterne henvisninger 

 Sir Thomas Scales, 7. Lord Scales, Seneschal of Normandiet

Riddere af Hosebåndsordenen
Personer i Rosekrigene
Piermario Morosini

Piermario Morosini (født 5 juli 1986 – død 14. april 2012) var en italiensk fodboldspiller, der spillede som en midtbanespiller for den fodboldklub A.S. Livorno.

Morosini var international i alle de lavere kategorier af det italienske fodboldhold. Med U21-holdet spillede han i alt 19 kampe, inklusive U21 Euro Cup 2009 afholdt i Sverige.

Morosini døde den 14. april 2012, mens A.S. Livorno spillede en kamp mod Pescara, fra Serie B i den italienske fodboldliga.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Italien
Hornsyld Sygehus

Hornsyld Sygehus var et indtil 1988 et almindeligt daghospital i den lille by Hornsyld ved Juelsminde. Selve sygehuset åbnede i 1904 og fungerede som et almindeligt byhospital indtil 1958 hvor det fusionerede med Kysthospitalet i Juelsminde. Sammen delte disse sygehuse afdelingerne i mellem sig indtil 1977, hvor sygehuset i Juelsminde lukkede, og i 1988 hvor afdelingerne i Hornsyld blev fordelt på sygehusene i Vejle, Horsens og Aarhus.

Nedlagte hospitaler i Danmark
Etableret i 1904
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Hedensted Kommune
Lurë Nationalpark

Lurë-Dejësbjerget Nationalpark () er en nationalpark i det nordøstlige Albanien, der spænder over et område på 202,42 km2 og har siden 2018 ved at omfatte hele området af Kunora e Lurës, tidligere Zall-Gjocaj Nationalpark og Dejëbjerget. Parken blev oprindeligt etableret i 1966 for at beskytte de forskellige økosystemer og biodiversitet som Lura Nationalpark. Højden varierer mellem 1.500 og 2.300 moh. International Union for Conservation of Nature (IUCN) har anført parken som kategori II og den er beskrevet som et vigtig fugle og plante-område.

Geografi 
Pågrund af højdevariationen har Lurë-Dejësbjerget Nationalpark en tæt vegetation. Skoven består af både nåle-og løvfældende træer, især omkring søbredderne. Det mest almindelige træ, der er hjemmehørende i Lurë, er almindelig bøg sammen med sølvgran, sort fyr, rødfyr og slangebarkfyr . Særligt beskyttet er silkefyren, der er en truet art og kun almindelig i den vestlige del af Balkanhalvøen . Den sydlige del af parken har en eng med flerfarvede blomster og flere nåletræer. Med hensyn til plantegeografi falder parken inden for Pindus-bjergenes blandede skove terrestrisk økoregion i de palearktiske middelhavsskove, skovområder og krat biom .

Flora og fauna 
Parken beskytter adskillige arter. Det vigtigste dyreliv, der befinder sig i parken, inkluderer den brun bjørn, europæisk los, ulv, skovmår, rådyr og tjur. Små pattedyr inkluderer egern og almindelig syvsover. De tolv gletsjersøer inden for nationalparken blev dannet i istiden.  De er placeret i den nordøstlige del af landet i præfekturet Dibër i en højde mellem 1.200 og 1.500 moh.

Zall Gjoçaj, der er en del af den udvidede park, er et sprækket bjergrigt landskab med et stort variation i landskabet, herunder dale, gletsjersøer og tætte urørte skove. Højderne i området varierer fra 600 meter til over 2.000 moh. Regionens geomorfologiske forhold afspejler den dynamiske geologiske historie, tektoniske bevægelser og erosive aktivitet i floderne, der strømmer gennem parken.

Det meste af området er dækket af en blanding af bøg, gran, fyr, aske og ahorntræer, der vokser på kalksten og dolomit.  Parkens skove er vigtige, fordi de giver ly for mange mange dyrearter. Mest bemærkelsesværdigt blandt dem er den brune bjørn og ulven. Andre store pattedyr er f.eks los, rådyr og fugle som kongeørnen.

Efter kommunismen 
Efter kommunismens fald i 1990'erne led området imidlertid massiv illegal skovhugst og skovbrande, der ramte økosystemerne hårdt. Faktisk anslås det, at så meget som 50% af den oprindelige Lura Nationalpark er blevet ødelagt. I 2014 lancerede Albaniens regering en kontroversiel rehabiliteringskampagne, der inkluderer genplantning af skov, vejarbejde og ny skiltning.

Galleri

Kilder og henvisninger 

 Hanbury-Tenison, Robin. 2009. Land of Eagles: Rider gennem Europas glemte land. Gennem Lura National Park
 Elsie, Robert. 2015. Albaniens stammer: historie, samfund og kultur . Stammen af Lura

 Besøg Dibers officielle turistportal 
 Træer til lokke-genplantningsprojekt
 Lure National Park Project på North Green Association
 AdZM Diber Administration Agency officielle FB-side

Nationalparker i Albanien
IUCN Kategori II
U-Turn

U-Turn er Koxbox's fjerde album, udgivet den 21. september 2006 på Twisted Records.

Trackliste

Eksterne henvisninger 
 Koxbox – U-Turn, Discogs.com

Koxbox-album
Album fra 2006
John Mowbray, 4. hertug af Norfolk

John Mowbray, 4. hertug af Norfolk,  (18. oktober 144414. januar 1476), kendt som 1. jarl af Surrey mellem 1451 og 1461, var den eneste søn af John de Mowbray, 3. hertug af Norfolk og Eleanor Bourchier. Hans bedsteforældre på sin moders side var William Bourchier, greve af Eu og Anne af Gloucester.

I 1451 blev Jarldømmet Surrey genskabt for ham. Mowbray nedstammede fra en søster til den sidste jarl i den foregående skabelse.

I 1461 efterfulgte han sin far som 4. hertug af Norfolk og arvelig Earl Marshal. Han fortsatte sin fars bestræbelser på at besidde Caister Castle og indtog den endelig i september 1469 efter en belejring. John Paston havde arvet Caister fra John Fastolf i 1459 og var ansvarlig for forsvaret af den. Selvom Paston havde været i Mowbrays tjeneste i flere år, viste Mowbray en bemærkelsesværdig hensynsløshed i sin gennemførelse af belejringen, hvor en Daubenay, en mangeårig Paston-tjener, blev dræbt. Under pres fra kirken tillod Norfolk i det mindste de andre forsvarere en sikker passage. I 1476, inden for en dag efter Norfolks død, tog Paston-familien Caister Castle tilbage igen.

Norfolk blev slået til ridder af Hosebåndsordenen i 1472. Han døde meget pludseligt efter tilsyneladende at have været ved godt helbred dagen forinden.

Han giftede sig med Elizabeth Talbot, datter af John Talbot, 1. jarl af Shrewsbury og hans anden hustru Lady Margaret Beauchamp. De fik kun ét barn, Anne Mowbray, 8. grevinde af Norfolk, og derfor uddøde oprettelsen af hertugdømmet af 1397 ved hans død. Anne, der kun var 3 år gammel, da hendes far døde, arvede jarldømmet og hans omfattende lande og rigdom.

Hertugdømmet ville blive genskabt i 1481 og igen i 1483. Oprettelsen fra 1483 har overlevet til i dag på trods af to perioder, hvor det var nedlagt.

Referencer 
 

  Tait, James (1894). "John Mowbray, third Duke of Norfolk". Dictionary of National Biography. 39. s. 222–225. (den fjerde hertug er beskrevet i afslutningen af sin fars artikel)
 

Riddere af Hosebåndsordenen
Earls Marshal
Kyllene

Kyllene (Kyllini) er et 2.376 meter højt bjerg på Peloponnes i Grækenland, der spiller en stor rolle i græsk mytologi. Hermes og Plejaderne er født på Kyllenebjerget.

Kilder og henvisninger 

Bjerge i Grækenland
Græsk mytologi
Forfatningsrådet (Frankrig)

Forfatningsrådet (fransk: Conseil constitutionnel) er et domstolslignende råd i Frankrig. Rådet er indført af den Femte franske republik's forfatning fra 1958, og det blev oprettet i 1959.

Forfatningsrådet består fortrinsvist af ældre erfarne politikere eller jurister, der giver råd i politiske spørgsmål. For at sikre en partipolitisk neutralitet melder rådets medlemmer sig ofte ud af deres tidligere partier.

Forfatningsrådet har ni medlemmer, der udpeges for ni år. En tredje del af medlemmerne kan udskiftes hver tredje år. Republikkens præsident udpeger tre medlemmer. Nationalforsamlingens formand udpeger tre medlemmer. Senatets formand udpeger tre medlemmer.

Tidligere præsidenter kan indtræde i rådet uden udnævnelse, men det det er ikke alle levende fhv. præsidenter, der tager mod tilbuddet.

Udpegede medlemmer

Udpegede af præsidenten 

 Laurent Fabius, 74 år, tidligere socialistisk premierminister, formand for forfatningsrådet, (udpeget for 2016–2025).

 En tidligere landsretsdommer (Cour d'appel de Rouen), 71 år, (udpeget for 2013–2022).

 En tidligere radikal minister, 73 år, (udpeget for 2019–2028).

Udpegede af formanden for Nationalforsamlingen 

 Alain Juppé, 74 år, tidligere gaullistisk premierminister, (udpeget for 2019–2028).

 En tidligere socialistisk minister og senator, 74 år, (indtrådt ved et dødsfald i 2010, genudpeget for 2013–2022).

 En tidligere generalsekretær for Nationalforsamlingen, 68 år, (udpeget for 2016–2025).

Udpegede af formanden for Senatet 

 En tidligere landsretsdommer (Cour d'appel de Douai), 62 år, (indtrådt da et medlem blev justitsminister, udpeget for 2017–2022).

 En tidligere senator og borgmester, 70 år, (udpeget for 2019–2028).

 En tidligere leder af statsrådets administration, 73 år, (udpeget for 2016–2025).

Etableret i 1959
Frankrigs politik
Frankrigs retsvæsen
Van der Valk

Van der Valk er et hollandsk efternavn, der bogstaveligt talt betyder "fra falk", der ofte oprindeligt henviser til et våbenskjold. Variationer af navnet er Van der Valck, Vandervalk, De Valk en Valk.

Van der Valk kan henvise til:
 Et hollandsk bådebygningsfirma, Van der Valk Shipyard, i Waalwijk.
 Den britiske tv-serie Van der Valk baseret på detektivromaner med samme navn af Nicolas Freeling.
 Van der Valk Hotels & Restaurants, hollandske hotelkæde

Personer med efternavnet 
 Charlotte Vandervalk (født 1937), amerikansk politiker
 Guido van der Valk (født 1980), hollandsk golfspiller
 Kirsten van der Valk (født 1994), hollandsk badmintonspiller
 Leonardus Cornelius van der Valck (1769–1845), hollandsk diplomat og mystisk greve i Tyskland
 Mary van der Valk (født 1958), hollandsk forfatter
 Pieter de Valk (1584–1625), hollandske guldalder maler
 Simon "Piet" van der Valk, fiktiv hollandsk detektiv fra Van der Valk- romanerne
 Vasco van der Valk (født 1999), hollandsk roadracing kører

Kilder
Blanka Kata Vas

Blanka Kata Vas (født 3. september 2001 i Budapest) er en cykelrytter fra Ungarn, der er på kontrakt hos . Hun kører både cykelcross, mountainbike og på landevej.

Karriere 
Vas blev i 2020 ungarsk mester i enkeltstart, og vandt sølv ved de nationale mesterskaber i linjeløb. Samme år vandt hun sølvmedalje i disciplinen cross-country ved VM i mountainbike. Ved VM i cykelcross 2021 vandt hun bronze i U23-rækken.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Personer fra Budapest
Kvindelige cykelryttere fra Ungarn
Cykelcrossryttere
Pieter de Valk

Pieter Jacobsz. de Valck (1584-1625) var en hollandske guldalder maler.

Biografi
De Valck blev født og døde i Leeuwarden. Ifølge Houbraken var han søn af en sølvsmed, der lærte at male af Abraham Bloemaert

Han rejste til Italien og da han vendte tilbage blev han en respekteret hoffmaler i Leeuwarden og havde to sønner, som han lærte at male, de rejste også til Italien. De blev taget til fange i Genova og solgt som slaver på Barbary-kysten for aldrig at vende tilbage. Han fortsatte selv med at male for Leeuwarden-domstolen og var kendt for portrætter, landskaber og historiske allegorier.

kilder

Hofmalere
Nederlændere i 1600-tallet
Nederlændere i 1500-tallet
Malere fra Nederlandene
Max Greenfield

Max Greenfield (født 4. september 1979) er en amerikansk skuespiller.

Han har medvirket i tv-serier som Veronica Mars og Ugly Betty, og har med sin rolle som Schmidt i tv-serien New Girl modtaget Emmy-, Critics' Choice Television-, og Golden Globe-nomineringer for. Han har også lagt stemme til adskillige karakterer i tv-serier som Bob's Burgers, Robot Chicken og BoJack Horseman.

Greenfield har siden 2018 medvirket i komedieserien The Neighborhood som Dave Johnson.

Privatliv 
Greenfield blev gift med casting director, Tess Sanchez i 2008, og de har sammen to børn, Lilly og Ozzie James Greenfield.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Filmskuespillere fra USA
Tv-skuespillere fra USA
Jøder fra USA
Skuespillere fra New York
Løsøre

Løsøre, indbo eller inventar er en betegnelse for alle genstande, som ikke er fast ejendom - og heller ikke tjenesteydelser. Løsøre kan derfor eksempelvis være cykler, træningsudstyr, værktøj, biler eller malerier.

Historisk
Før 1926 har man i Danmark kunnet få sikring af rettigheder i løsøre, ved at disse blev registreret (tinglyst) i et løsøreregister.

Referencer

Jura

Retsvidenskab
Juridiske begreber
Forord

Et fordord er et (typisk kort) stykke tekst, der nogle gange er placeret i begyndelsen af en bog eller anden type litteratur. Ofte vil forordet være skrevet af en anden person end den primære forfatter på værket, og det fortæller ofte om nogle af de interaktioner, der har været mellem forfatteren til foråret og bogens primære forfatter, eller om den historie som bliver fortalte i værket. Senere version af bogen har nogle gange et nyt forord, der bliver trykt på siden før tidligere forord, og kan forklare hvilke aspekter af værket, der afviger fra tidligere udgaver.

Når et forord bliver skrevet af forfatteren til hele værket kan det indbefatte historien om, hvordan værket blev til, eller hvordan ideen til bogen har udviklet sig, eller det kan inkludere taksigelse og anerkendelser til person, som har hjulpet forfatteren under skriveprocessen.

Normalt vil siderne med forordet ikke være nummeret som en del af hele værket, der normalt bruge arabiske tal. Hvis det har sidetal vil det ofte være med romertal.

Det engelsk ord, foreword blev først brugt i midten af 1600-tallet, og blev oprindeligt brugt i filologi. Det er muligvis et oversættelseslån af det tyske ord vorword, der selv er et oversættelseslån fra det latinske praefatio.

Se også 
 Epigraf
 Prolog

Referencer 

Litteratur
Songs For Saxophone - Supreme Collection

Songs For Saxophone - Supreme Collection er et opsamlingsalbum fra det dansk pop-rockorkester Moonjam. Det blev udgivet i 2002.

Spor 
 "Salsa Olympia" - 3:59
 "Beleza" - 5:15
 "Adagio" - 4:57
 "The traveller" - 5:41
 "Shades" - 3:53
 "What can I do now" - 4:25
 "Why" - 4:38
 "Hey babe" - 4:03
 "Lullaby" - 3:44
 "Saxophonesong" - 5:02
 "Astral" - 4:25
 "Catwalk" - 3:48
 "Holding On" - 5:11
 "Sweetwater" - 3:49
 "Emil" - 3:32
 "Sarai (Main Theme From The Musical Sarai)" - 3:41

Eksterne henvisninger 
 

Opsamlingsalbum fra 2002
Moonjam-album