kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Odense Universitet

Odense Universitet (forkortet OU) uddannede studerende i perioden 1966 – 1998. Men OU blev oprettet allerede i 1964. OU var det tredjeældste universitet i Danmark (fjerdeældste, hvis man medregner Danmarks Tekniske Universitet). I 1998 indgik Odense Universitet i en fusion med Sydjysk Universitetscenter, Handelshøjskole Syd og Ingeniørhøjskole Syd under navnet Syddansk Universitet. Ved fusionen havde Odense Universitet ca. 10.500 studerende og 5.000 ansatte.

Historie 
Odense Universitet var det første af tre universiteter, der skulle aflaste universiteterne i København og Århus, som oplevede massive stigninger i søgningen. De to andre var Roskilde Universitet (oprettet 1972) og Aalborg Universitet (oprettet 1974). Odense Universitet åbnede dørene for sine første studerende i efterårssemstret 1966. 

De første år fandt undervisningen sted i nogle barakker på Niels Bohrs Allé, men allerede i 1967 blev der udskrevet en arkitektkonkurrence om et nyt universitetsbyggeri. Konkurrencen blev vundet af arkitektfirmaet Krohn & Hartvig Rasmussen, og bygningerne blev opført i etaper fra 1971 på en grund i byens sydøstlige udkant, tæt ved landsbyen Killerup. Byggeriet er karakteriseret ved rå beton og ydersiden på de ældste dele af bygningen er beklædt med rustne jernplader. Bygningen går derfor også under tilnavnet Rustenborg. Senere tilbygninger fremstår i ren rå beton uden rustplader, og disse benyttes heller ikke på Mærsk Mc-Kinney Møller Instituttet for Produktionsteknologi, der er en separat bygning syd for resten af bygningsmassen.

Universitetsrektorer 
Odense Universitet (1966 – 97)

Syddansk Universitet (1998 – )

Se også 

 Syddansk Universitet

Kilder 

Universiteter i Danmark
 
Etableret i 1964
Ophørt i 1998
Pomeransfugl

Pomeransfuglen (Eudromias morinellus eller Charadrius morinellus) er en lille fugl i brokfuglefamilien. Den yngler i den arktiske tundra i det nordlige Europa og Asien fra Norge til det østlige Sibirien. Derudover på egnede bjergplateauer som det skotske højland og Alperne. Hunnen lægger 3 æg. Fuglene bliver omkring 22 cm.

Arten er en trækfugl og overvintrer i et smalt bælte over Nordafrika fra Marokko østpå til Iran.

I Danmark raster nogle hundrede i maj måned.

Kilder 
 Beskrivelse af pomeransfugl på Dansk Ornitologisk Forenings hjemmeside

Eksterne henvisninger 

Fugle fra Nordasien
Fugle fra Skandinavien
Mågevadefugle
Præstekraver
Sibirisk tundrahjejle

Den sibiriske tundrahjejle (Pluvialis fulva) er en vadefugl, der minder om hjejlen. Arten er relativt sjælden i Danmark.

Fugle fra Alaska
Fugle fra Nordasien
Mågevadefugle
Strandhjejle

Strandhjejlen (Pluvialis squatarola) minder om hjejlen, men er større og har et kraftigere næb. Den ser også lysere grålig ud og flyver den op kan man se de sorte armhuler. Føden består af insekter og snegle. Strandhjejler bliver 27–30 cm lange. Hunnen lægger 4 æg per kuld.

Den er en almindelig gæst i Danmark under sit træk, særligt i Vadehavet.

Benny Génsbøl beskriver strandhjejlens kald som 'et kraftigt, blødt, meget melodisk, i reglen 3-leddet "pli-jy-i", med den midterste stavelse i et noget dybere toneleje', og nævner også at man kan høre et kort "kip-ip" fra flyvende fugle.

Galleri

Kilde/Eksterne henvisninger 
 DOF's beskrivelse af Strandhjejlen

Arktis' fugle
Mågevadefugle
Processen (roman)

Processen (tysk: Der Prozeß) er en surrealistisk roman af den tysksprogede tjekkiske forfatter Franz Kafka. Romanen blev udgivet i 1925 efter Kafkas død og mod hans ønske af vennen Max Brod. Romanen handler om Josef K, som vækkes af politiet en morgen og arresteres uden at kunne få oplyst, hvad han sigtes for. Romanen beskriver hovedpersonen kamp gennem retssystemet og det utal af ydmygelser og krænkelser, han udsættes for på sin vej gennem det djævelske bureaukrati, der i sidste ende dømmer ham til døden.

Romanen har lagt grund til tillægsordet kafkask, om en umulig kamp mod et uigennemskueligt bureaukratisk system.
Den blev i 1962 filmatiseret af Orson Welles med Anthony Perkins i rollen som Josef K.

Personer i historien

Se også
Det 20. århundredes 100 bøger ifølge Le Monde

Litteratur i 1925
Romaner
Giraffer

Giraffer (Giraffidae) er en familie indenfor ordenen Parrettåede hovdyr. Den indeholder kun to arter; giraffen og okapien. Begge arters udbredelse er begrænset til Afrika syd for Sahara. Giraffen på den åbne savanne, og okapien til regnskovene i Den Demokratiske Republik Congo.

Klassifikation 

 Familie Giraffer (Giraffidae)
 Giraf (Giraffa camelopardalis)
 Okapi (Okapia johnstoni)
Sangere

Sangere er indenfor fuglene navnet på en stor gruppe af mindre fugle, der for de flestes vedkommende er udbredt i den gamle verden. De har et spinkelt næb og lever næsten udelukkende af insekter. Fjerdragtens farver er som regel afdæmpede med grå, brune og gule nuancer. Sangerne er især knyttet til krat og skov. Mange arter ligner hinanden meget og adskilles bedst på deres sang.

De blev tidligere opfattet taksonomisk som en enkelt familie (Sylviidae) med flere hundrede arter, heraf 40 europæiske og 11 danske. Studier af fuglenes DNA har siden 1980'erne ført til en forståelse af, at sangerne i virkeligheden ikke alle er nært beslægtede med hinanden, men tilhører vidt forskellige familier. Mange nye fuglefamilier er derfor oprettet, men der er stadig stor tvivl om mange arters indbyrdes slægtskab.

Danske sangere 
I Danmark findes 11 sangere som almindelige ynglefugle. De er alle trækfugle, der overvintrer i Afrika.

 Sivsanger, Acrocephalus schoenobaenus
 Kærsanger, Acrocephalus palustris
 Rørsanger, Acrocephalus scirpaceus
 Gulbug, Hippolais icterina
 Gærdesanger, Sylvia curruca
 Tornsanger, Sylvia communis
 Havesanger, Sylvia borin
 Munk, Sylvia atricapilla
 Skovsanger, Phylloscopus sibilatrix
 Gransanger, Phylloscopus collybita
 Løvsanger, Phylloscopus trochilus

Desuden forekommer tre sjældnere ynglefugle: græshoppesanger (Locustella naevia), savisanger (Locustella luscinioides) og drosselrørsanger (Acrocephalus arundinaceus). Høgesanger (Sylvia nisoria) var tidligere en fast dansk ynglefugl. Omkring 25 andre sangere træffes tilfældigt i landet, hvoraf de fleste er iagttaget mindre end 50 gange indenfor de sidste 100 år.

Ny taksonomi 
Sangerne blev tidligere opfattet som en enkelt familie, kaldet Sylviidae. De fleste sangere placeres nu i nye familier, der ofte endnu ikke har danske navne.

Sangerne inddeles nu i disse familier:

 Sylviidae
 Acrocephalidae
 Bernieridae
 Cettiidae
 Locustellidae
 Macrosphenidae
 Phylloscopidae
 Cisticolidae

Kilder 
 Hvass, Hans, Danmarks Dyreverden, 2. udgave, Rosenkilde og Bagger 1978. .
 DK listen  Fuglearter truffet i Danmark
 John H. Boyd: Taxonomy in Flux
 Gill, F & D Donsker (Eds). 2013. IOC World Bird Names (v 3.3) www.worldbirdnames.org  Fuglenes inddeling i ordner og familier

Eksterne henvisninger 
 Don Roberson (2006): The Break-up of the Old World Warblers
Sylviasangere

Sylviidae (sylvia-sangere) er en familie af mindre spurvefugle. De lever især af insekter og er næsten alle udbredt i enten Europa, Asien eller Afrika. Familien omfattede tidligere alle arter af sangere (flere hundrede), men de fleste er siden 1980'erne flyttet til andre familier.

Afgrænsningen af familien Sylviidae er stadig usikker og varierer alt efter autoritet. Nogle mener, at familien kun bør omfatte 3 slægter med 33 arter, mens andre f.eks. inddeler den i 20 slægter med i alt 70 arter.

Danske sylvia-sangere 
I Danmark findes fire almindelige ynglefugle. Det er alle trækfugle, der overvintrer mod syd, nogle i tropisk Afrika. Der er ofte forskel på de to køn, hvor hannen er den mest farvestrålende. Høgesanger var tidligere fast ynglende, mens de sidste fem arter i listen nedenfor er tilfældige gæster.
 Gærdesanger, Sylvia curruca
 Tornsanger, Sylvia communis
 Havesanger, Sylvia borin
 Munk, Sylvia atricapilla
 Høgesanger, Sylvia nisoria
 Hvidskægget sanger, Sylvia cantillans
 Sardinsk sanger, Sylvia sarda
 Sorthovedet sanger, Sylvia melanocephala
 Sortstrubet sanger, Sylvia rueppelli
 Asiatisk ørkensanger, Sylvia nana

Noter

Kilder 
 DK listen  Fuglearter truffet i Danmark
Rotaract

Rotaract er en international organisation for unge i alderen 18 til 30 år stiftet af Rotary International i 1968. Målet med Rotaract er at udvikle dynamiske, unge mennesker, der arbejder for at gøre en forskel i samfundet – i en ånd af udvikling, optimisme og sjov.
Rotaract arbejder for at lave humanitære og samfundorienterede projekter, mens organisationens medlemmer samtidig udvikles. 

Der er omkring 9.539 klubber med tilsammen 219.397 medlemmer over hele verden.

Der er pr. december 2014 11 klubber rundt omkring i Danmark.

Der er fire klubber i København:
 Københavns Rotaract
 København Rotaract Nord
 Frederiksberg Rotaract
 Den internationale Rotaractklub IRCC (International Rotaract Club Copenhagen)

Derudover er der fem Rotaract klubber i resten af Danmark:
 Sct. Alban Rotaract Club (Odense)
 Marselis Rotaract Club (Aarhus)
 Rotaract Horsens
 Rotaract Club Holstebro
 Aalborg Rotaract

Rotaractklubberne holder møde hver anden uge – typisk skiftevis hjemme- og udemøder. På hjemmemøderne har klubben oftest besøg af en foredragsholder, på udemøderne får klubbens medlemmer et indblik i forskellige virksomheder, organisationer mv. Det er klubbens egne medlemmer, der arrangerer møderne. Herudover har de enkelte klubber aktive udvalg, som medlemmerne deltager i og planlægger velgørenhedsprojekter af forskellig art. 

Rotaracts mål er:
 at udvikle faglig dygtighed og lederevner.
 at opbygge respekten for andres rettigheder.
 at anerkende ethvert nyttigt arbejdes værdi som en mulighed for at udvise hjælpsomhed.
 at anerkende, praktisere og fremme høje etiske normer som en forudsætning for ledelse og arbejde.
 at give mulighed for at opnå større kundskab og forståelse af samfundsproblemer samt viden om nationale og internationale spørgsmål.
 at give mulighed for gennem personlig og fælles handling at fremme international forståelse og venskab med alle folkeslag.

Ekstern henvisning 
 Rotaracts hjemmeside
Rotaract Danmarks Facebookside

Ungdomsorganisationer
Etableret i 1968
Hjejler

Hjejler (Pluvialis) er en fugleslægt i familien brokfugle. Slægten indeholder 4 arter, der alle yngler nordligt.

Arter 
 Hjejle Pluvialis apricaria
 Sibirisk hjejle Pluvialis fulva
 Amerikansk hjejle Pluvialis dominica
 Strandhjejle Pluvialis squatarola

Kilder
 DK listen  Fuglearter truffet i Danmark
 Gill, F & D Donsker (Eds). 2012. IOC World Bird Names (v 3.2) www.worldbirdnames.org 

Mågevadefugle
Amerikansk hjejle

Amerikansk tundrahjejle eller Amerikansk hjejle (Pluvialis dominica) er en fugleart i slægten hjejler under familien brokfugle. Den er som navnet antyder hovedsageligt udbredt i Nordamerika, men findes af og til i Europa. Den er nu med sikkerhed set i Danmark på Fyn i maj 2018.

Kilder/Eksterne henvisninger 

Fugle fra Alaska
Fugle fra Canada
Mågevadefugle
Skovsanger

Skovsangeren () er en lille spurvefugl, der i Europa yngler fra de Britiske Øer og Frankrig til det vestlige Sibirien. I Danmark ses den typisk i højstammet bøgeskov og er udbredt over hele landet, men er ikke så talrig som sine slægtninge gransanger og løvsanger.

Stemme 
Ligesom det er tilfældet for andre sangere, kendes skovsangeren nemmest på sangen. Den lyder, ligesom når en femkrone snurrer rundt og falder til ro på et hårdt underlag – altså en række skingre toner i stigende tempo:.

Kilde/eksterne henvisninger 
 Benny Génsbøl, Nordens fugle - en felthåndbog, 1987. .
 DOF's beskrivelse af Skovsangeren.

Danmarks fugle
Europas fugle
Løvsangere
Søpunge

Søpunge (Ascidiacea) er en dyreklasse af underrækken sækdyr. De ca. 3000 arter findes i alle verdens have, men kun 36 er kendt fra Danmark. Søpungene lever nedgravet i havbunden eller fæstnet til sten, alger eller skibe. Dets voksne stadium er immobil, mens larvestadiet er mobil.

Arter 
Tre af de mest almindelige arter i Danmark er:
 Almindelig søpung, Ciona intestinalis
 Vortet søpung (finker), Ascidiella aspersa
 Østasiatisk søpung, Styela clava – naturligt forekommende i Asien, men indført til Danmark

Gastronomi 
I Korea spises søpunge som suppen Mideodeok (미더덕).

Referencer 

Sækdyr
Personbibliografi

En personbibliografi er en bibliografi over en person, især en forfatter.

Eksempler 
 Dea Trier Mørch – en bibliografi / Hanne Hørl Hansen & Anne Kathrine Skibelund. 1988. 135 s. (Studier fra Danmarks Biblioteksskole)
 St.St.Blicher. En bibliografi / Anne Marie Gjedde Jørgensen m.fl. – Udgivet af Blicher-Selskabet og Danmarks Biblioteksskole, 1993

Eksterne henvisninger/kilder 
 International Forfatterbibliografi
Diskografi

En diskografi er en fortegnelse over musik udgivet på grammofonplade, kassettebånd eller cd, fx en kunstners indspillinger.

Se også 
 Bibliografi

Musik
Informationskataloger
Stormfugle

Stormfugle (latin: Procellariiformes) er en orden af fugle. Alle de omkring 138 arter er havlevende. Fire arter er uddøde siden 1500-tallet.

Fra Danmark kendes især stormfuglene mallemuk, almindelig skråpe, sodfarvet skråpe samt stor og lille stormsvale.

Familier 
De fire familier i ordenen stormfugle:
 Albatrosser, Diomedeidae, 21 arter
 Stormsvaler, Hydrobatidae, 24 arter
 Egentlige stormfugle, Procellariidae, 89 arter
 Alkestormfugle, Pelecanoididae, 4 arter

Kilder
Fagbibliografi

En fagbibliografi er en bibliografi om et bestemt fag eller emne, f.eks. kunst, film, sport mv.

Typer af fagbibliografier 
Fagbibliografier kan være trykte værker eller fagbibliografiske databaser. 

De kan være afsluttede eller løbende.

De kan være nationalt afgrænsede som fx Bibliografi over dansk kunst, Dansk Historisk Bibliografi eller Dansk Juridisk Bibliografi.

De kan være Internationale som fx *MEDLINE via PubMed , Chemical Abstracts eller PsycINFO

De kan være "nøgne" eller forsynet med abstrakter (dvs referatpublikationer)

De kan være citationsindekser (referencedatabaser, som fx Science Citation Index, Social Science Citation Index, Arts & Humanities Citation Index. 

Store videnskabelige fagbibliografier som f.eks. den medicinske MEDLINE indeholder mange millioner referencer (litteraturhenvisninger)

Eksempler 
Oversigter over eksisterende fagbibliografier kan findes i metabibliografier

På mange bibliotekers hjemmesider kan man se oversigter over relevante fagbibliografier, fx har Det kongelige Bibliotek lister over fag med angivelse af bl.a. fagbibliografier. Her ses siden for filosofi

Litteratur 
Manzer, B. M. (1977). The Abstract Journal, 1790-1920. Origin, Development and Diffusion. Metuchen, N.J.: The Scarecrow Press.

Beslægtede termer 
Filmografier, 
Diskografier

Biblioteks- og informationsvidenskab
Bibliografier
Silambam

Silambam er en tamilsk kampkunst med stok, der har rødder tilbage i 1. og 2. århundrede. Der er desuden fælles rødder med Kalarippayattu. Oprindelsen ligger i staten Tamil Nadu i den sydlige del af Indien. Andre våben bruges også som den korte personale (sediment Kuchi eller muchchaan), hjorte horn (maduvu), kniv (kathi), sværd (Vaal) stick (kali eller Kaji), dolk (kuttuval eller Katar), skank duster (Kuttu Katai), pisk savuku (Tamil: சவுக்கு), og pisk med flere fleksible lange metalliske vinger fastgjort sammen (Sürül pattai).

Silam betyder "bjerg" på tamilsk, og bam står for bambus.

Silambam dyrkes i dag som sport. Stokken består af en 1,7 m fleksibel bambusstav. Stok valg er bedst Calamus manan og calamus Scipionum. Det gælder om at ramme/markere på modstanderen flest gange. Sporten er udbredt uden for Indien.

Referencer 

Kampsport
Kapu Kuialua

Kapu Kuialua eller lua er den kongelige kampkunst på Hawaii. Den har været forbeholdt kongefamilien og sikkerhedsstyrkerne siden 1840'erne, da den blev forbudt. Der er divergerende forklaringer på oprindelsen, men den synes at stamme fra 1700-tallet.

Der anvendes våbenløse teknikker såvel som våbenteknikker. Våbnene dækker

 Ma'a & pohaku – stenslynge
 Ko'oko'o – mandshøj stav
 Ka'ane – stranguleringsstreng
 Pâhoa – kniv med én æg
 Maka Pâhoa – tveægget kniv
 Newa – kølle
 Pâlua Pu'ili – dobbelt kølle
 Lei-o-mano – et våben med en skarp hajtand

Se også 

Kampsport
Hawaii
Alkestormfugle

Alkestormfugle (Pelecanoididae) er en familie inden for ordenen af stormfugle, der kun omfatter slægten Pelecanoides med fire arter.

Klassifikation 
Slægt Pelecanoides
 Art Perualkestormfugl Pelecanoides garnotii
 Art Magellanalkestormfugl Pelecanoides magellani
 Art Sydgeorgisk alkestormfugl Pelecanoides georgicus
 Art Alkestormfugl Pelecanoides urinatrix

Kilder 
 

Stormfugle
Dompap

Dompap (Pyrrhula pyrrhula) er en 16 centimeter stor fugleart i familien finker. Dompappen findes oftest i blandede nåle- og løvskove samt i store haver, i parker eller på kirkegårde. Tit ser man den i toppen af et træ, eller man hører dens karakteristiske bløde og vemodige fløjt. I Danmark er den en ret almindelig ynglefugl, og landet gæstes i vinterhalvåret af dompapper nordfra.

Udseende og kendetegn 
Næbbet er sort, kort og kegleformet. Hannen er på undersiden rød, mens hunnen er brun. Begge køn har sort kalot og en iøjnefaldende hvid overgump, der især ses i flugten. Halen og vingernes svingfjer er sorte.

Ungfuglene er brune og mangler den sorte kalot indtil september måned. I denne første tid kendes de derfor bedst på deres hvide overgump.

Et godt kendetegn er artens bløde, vemodige fløjt, der kan gengives som djyy i faldende tonehøjde.

Udbredelse 
Dompap er udbredt i alle europæiske lande på nær Island. Den findes desuden i dele af Mellemøsten og i et bredt bælte gennem Asien helt til stillehavskysten og Japan.

Arten indvandrede til Danmark i første halvdel af 1900-tallet, hvor den dels bredte sig sydfra op gennem Jylland og dels østfra. Fuglene sydfra tilhørte underarten lille dompap (Pyrrhula pyrrhula europaea), mens dem østfra var af nominatformen stor dompap (P. p. pyrrhula). De to underarter ligner hianden til forveksling og har desuden dannet mellemformer. Dompap er nu en ret almindelig ynglefugl, hvis antal dog varierer meget fra år til år.

Føde 

Dompappen finder oftest sin føde i vegetationen, men kan også fouragere på jorden. Føden består af frø fra flere eksempelvis ask, syren, ahorn, birk, stor nælde og pileurt samt om efteråret også enebær og rønnebær. I år med lav frøsætning kan arten i en stor del af vinteren og hen på foråret leve af løvtræernes og lærkens knopper. Om foråret tager den også en del insekter, hvilket desuden indgår i ungernes foder.

Ynglebiologi 
Han og hun holder sammen hele året og danner par i hele deres levetid, hvilket i gennemsnit er fire år.

Dompappen bygger typisk sin rede i graner og lægger 4-6 æg i slutningen af april eller begyndelsen af maj måned. Æggene udruges i løbet af 13 døgn, og ungerne er flyvefærdige efter 16-18 dage, men holder sig gerne i nærheden af forældrefuglene i såkaldte familiegrupper.

Noter

Kilder/Eksterne henvisninger 
 Benny Génsbøl, Nordens fugle - en felthåndbog, 1987. .
 Poul Hald-Mortensen (red. Hans Hvass), Danmarks Dyreverden, 2. udgave, Rosenkilde og Bagger 1978, bind 8, side 292-295. .
 DOF's beskrivelse af Dompappen. 
 Dompap  på Naturhistorisk Museum

Finker
Fugle fra Eurasien
Dronningborg Slot

Dronningborg Slot var et gråbrødrekloster i Randers, som efter Reformationen blev ombygget til slot af Christian III.

Slottet blev nedrevet i tiden fra 1721 til 1756.

Litteratur 

 Hans Runge Kristoffersen: "Dronningborg" (Skalk 1972 nr. 3, s. 4-10)

Eksterne henvisninger 
 http://www.khm.dk/lokalhistorisk/Histdron.html 
 http://www.donline.dk 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Randers
Franciskanske klostre
Georges-Jacques Danton

Georges-Jacques Danton (født 26. oktober 1759, død 5. april 1794) var en fransk advokat og en af de toneangivende personer i Den Franske Revolution (1789-1799).

Han var vice-borgmester i Pariserkommunen (1789-1795) og var en del af Jakobinerne. Han blev i august 1792 justitsminister i Frankrig og var ansvarlig septembermordene. I foråret 1793 støttede han grundlæggelsen af Revolutionstribunalet og blev den første leder af Komitéen for offentlig sikkerhed. Efter politiske uroligheder i maj-juni 1793 ændrede han holdning til brugen af magt, og mistede sit sæde i komitéen, hvorefter Danton og Robespierre blev rivaler. Han trådte ud af politk i oktober 1793, men vendte tilbage til til Paris for at afgive vidneudsagn som en moderat for at bringe terroren til ophør. Dantons fortsatte angreb på komitéen fremkaldte mange angreb på Danton. I slutningen af marts 1794 gav Danton en tale, hvor han talte imod brugen af terror. En uge senere var han blevet tiltalt og henrettet for at have været involveret i en skandale vedrørende Det Fransk-Ostindiske Kompagni og tiltalt for sammensværgelse og eftergivenhed overfor revoltionens fjender.

Referencer 

Politikere fra Frankrig
Personer guillotineret under Den franske revolution
Personer fra Den franske revolution
Thang-ta

Thang-ta er en indisk kampsport; thang-ta betyder sværd og spyd. Det kan spores til det 17. århundrede fra Manipur-provinsen. Thang-ta er et resultat af konflikterne iblandt områdets kongedømmer og Myanmar. En Manipuri-kriger havde således pligt til at gå i krig for sit land. Thang-ta blev også brugt mod englænderne. 

Efter 1950 oplevedes en renaissance af kampkunsten. I dag vinder Thang-ta udbredelse uden for Manipur.

Thang-ta dyrkes typisk i sammenhæng med Sarit-Sarak.

Se også 

Kampsport
Den Danske Mercurius

Den Danske Mercurius var en dansk avis, der første gang blev udgivet i 1. august 1666 af Anders Bording, der begyndte sin versificerede avis på dansk med titlen: Den Danske Mercurius, udgivet efter kgl. befaling. Det betød et vendepunkt i den danske journalistiks historie.

Den udkom én gang om måneden med to kvartblade; der berettes om inden- og udenlandske nyheder på flydende aleksandrinervers ledsagede af små poetiske ræsonnementer.

I meddelelserne fra selve Danmark breder hofnyhederne sig mest, men Bording har dog også sin opmærksomhed henvendt på meget andet som f.eks. fremmede diplomaters ankomst, udnævnelser, meteorologiske fænomener, ildebrande o.l.

Navnet Mercurius, opkaldt efter gudernes sendebud, var allerede benyttet til udenlandske blade (således Mercure francois fra 1605), men i sin form var den danske avis en efterligning af den rimede La muze historique, som Jean Loret skrev for mademoiselle de Longueville, senere hertuginde af Nemours, fra 1650.

Den Danske Mercurius fortsatte i 14 år efter sin stifter Bordings død i 1677, men ikke med hans talent. Udgivelsen efter 1677 skete ved Jesper Als og Ahasverus Bartholin, og avisen gik ind i juni 1691.

Kilder 
 Den Danske Mercurius, C.A. Reitzels Forlag, 1984. . Fotografisk reproduktion af alle årgangene af avisen.
 Den Danske Mercurius 1666-1677, Munksgaard, 1973. . Udvalg af Den Danske Mercurius.
 P.M. Stolpe – Dagspressen i Danmark, bind 2, Rosenkilde og Bagger, 1977, s. 31-65. Fotografisk reproduktion af udgaven fra 1879.
 Jette D. Søllinge & Niels Thomsen, De danske aviser, bind 1, Odense Universitetsforlag, 1988. . s. 77-79.

Ekstern henvisning 
 Digitaliserede udgaver af Den Danske Mercurius i Mediestream
 Læs om Den Danske Mercurius i opslagsværket "De Danske Aviser" 

Mercurius
Etableret i 1666
Ophørt i 1691