kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marzilibahn

Marzilibahn, eller, som den formelt hedder, Drahtseilbahn Marzili–Stadt Bern er en meget kort kabelbane i Bern, hovedstaden i Schweiz. Det 105 meter lange spor fører fra bydelen Marzili ved bredden af floden Aare op til forbundsregeringen og parlamentet i den gamle del af byen.

Historie 
Marzilibahn blev til på et forslag fra syv af Berns entreprenører, som den 13. december 1884 fik en 80 års koncession på at drive banen. Konstruktionen begyndte i marts 1885 og blev hurtigt færdiggjort, så banen kunne tages i brug allerede fra den 19. juli samme år.

Vognene var fra begyndelsen vanddrevne: En tank i den øverste vogn blev fyldt med 3,5 tons vand, pumpet op fra floden. Denne vogn, der nu var den tungeste, trak gennem det forbundne kabel den anden vogn op, hvorefter vandet blev lukket ud igen. Herefter kunne processen starte forfra med den anden vogn, som nu var øverst. Op til 30 personer kunne transporteres ad gangen på denne måde. Hele processen blev styret af kontrolløren i den øverste vogn, som gennem lydsignaler kunne kommunikere med kollegaen i den nederste vogn.

Siden 1974 har banen været drevet af en elektromotor.

Tekniske data 
Marzilibahn har to stationer med en indbyrdes højdeforskel på 32 meter og en skinnelængde imellem stationerne på 105 meter.

Maximum hastighed er 3 meter i sekundet. En tur varer cirka 1 minut.

Forkert påstand 
Marzilibahn er tit og ofte blevet nævnt som den korteste kabelbane i Europa, men dette er ikke korrekt. I Zagreb i Kroatien er Europas korteste kabelbane på beskedne 66 meter.

Ejerskab 
Banen er ejet og drevet af det private selskab Drahtseilbahn Marzili-Stadt Bern AG, som beskæftiger 10 deltidsansatte. Selskabets andele er primært ejet af jernbane-entusiaster.

I 2009 havde selskabet en fortjeneste på 175.000 Schweizerfranc

Billedgalleri

Eksterne henvisninger 

 Marzilibahns hjemmeside
 Marzilibahn på Lift-World
 Marzilibahn på FUNIMAG

Kabelbaner
Bern
Transport i Schweiz
Der er en yndig mand

Der er en yndig mand er en dansk kortfilm fra 2002 instrueret af Martin Strange-Hansen efter manustript af Martin Strange-Hansen og Flemming Christian Klem. Film blev tildelt en Oscar for bedste kortfilm i 2003.

Plot 
Filmen er en forvekslingskomedie, hvor Lars Hansens cpr-nummer bliver forbyttet med El Hassans cpr-nummer. Lars bliver herefter indkaldt til et danskkursus for indvandrere, og da Lars erfarer, at kursuslederen Ida bliver fyret, hvis ikke El Hassan dukker op, beslutter Lars sig for at møde op på kurset. Lars bliver forelsket i Ida, der til gengæld bliver forelsket i Lars' figur, El Hassan, og Lars må derfor blive ved med at blive i rollen.

Medvirkende i udvalg 
 Martin Buch – Som Lars (og El Hassan)
 Camilla Bendix – Som Ida
 Farshad Kholghi – Som Omid
 Anette Støvelbæk – Receptionist

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 2002
Oscar for bedste kortfilm
Kortfilm fra Danmark
Film fra Danmark (administrationskategori)
Kildebjerg (Ry)

Kildebjerg er en relativt ny bydel i Ry, Skanderborg Kommune, der ligger i Region Midtjylland. Bydelen kommer, når den er færdigudviklet i 2017, til at bestå af erhverv, bolig og tilhørende golfbane. Bydelen ligger lige øst for Ry og ligger 12 km fra Skanderborg, 20 km fra Silkeborg, 33 km fra Aarhus og 35 km fra Horsens.

Ry
Bydele og forstæder i Danmark
Henni Forchhammer

Henriette Sophie Forchhammer, kaldet "Henni" (8. marts 1863 i Aalborg – 31. maj 1955 på Frederiksberg) var en dansk sproglærer og kvindesagsforkæmper.

Hun var datter af Johannes Nicolai Georg Forchhammer, søster til lægen Johannes Georg Forchhammer og sangeren Viggo Forchhammer og tante til teaterdirektøren Bjarne Forchhammer. Hun var barnebarn af Johan Georg Forchhammer.

Hun var i 1899 medstifter af Danske Kvinders Nationalråd, hvis bestyrelse hun sad i fra begyndelsen. 1913-1931 var hun formand. Hun var i 1915 med til at stifte Kvindernes Internationale Liga for Fred og Frihed, og 1914-1930 var hun vicepræsident i International Council of Women. Fra 1920 til 1937 var hun medlem af den danske delegation til Folkeforbundet. 1932 modtog hun Fortjenstmedaljen i guld.

Hun døde i 1955.

Der findes en tegning af Forchhammer af Oscar Matthiesen, en tegning fra 1931 af Julie Marstrand og en tegning af Lazar.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Kvinderetsforkæmpere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Legatstiftere fra Danmark
Modtagere af Fortjenstmedaljen i guld
Foreningsformænd fra Danmark
Personer fra Aalborg
Lærere fra Danmark
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Henni
Pacifister fra Danmark
Stillings Gård

Stillings Gård er en bygning placeret på Nytorv i Viborg. Den er opført i klassicistisk stil år 1813 af bygmester Willads Stilling. Bygningen har været fredet siden 1919.

I starten var der værksteder og boder og placeret i stueetagen, mens der var privat beboelse på de øvrige etager. Stillings Gård blev totalt renoveret og ændret indvendigt i årene 1971-73. Bygningerne blev indtil 2011 brugt til administration for Viborg Kommune.
Fredningen blev ophævet i år 2014 grundet, at intet af det historiske interiør havde overlevet Viborg Kommunes renovering i 1970'erne.

Litteratur 
Thomsen, Kristian Buhl: "De tidligere administrationsbygninger i Viborgs domkirkekvarter 1726-2012", Fra Viborg-egnen 2012, s. 184-216.

Eksterne henvisninger 

 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen
 Om Stillings Gård på Viborghistorie.dk

Etableret i 1813
Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg Kommune
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg
Latinskolen (Viborg)

Latinskolen er en bygning placeret lige overfor Viborg Domkirke, på Sct. Mogens Gade 1 i Viborg. Den er opført i klassicistisk stil med tre lave bindingsværkslænger bagved i år 1731, af borgmester Hans Knudsen Rafn og bygmester Johann Gottfried Hödrich. Bygningen har været fredet siden 1919. Siden 1929 har bygningerne været ejet og benyttet af Viborg Kommune.

Viborg Katedralskole havde til huse i bygningerne fra årene 1772 til 1926. Før dette boede skolen på Skolestræde 2, nu kaldet Viborgs Middelalderlige Katedralskole.

Litteratur 
Thomsen, Kristian Buhl: "De tidligere administrationsbygninger i Viborgs domkirkekvarter 1726-2012", Fra Viborg-egnen 2012, s. 184-216.

Eksterne henvisninger 

 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen

Etableret i 1731
Fredede undervisningsbygninger i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg Kommune
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg
Sct. Mogens Gade
Latinskoler i Danmark
Gamle Vagt (Viborg)

Gamle Vagt er en tidligere vagtbygning placeret for enden af Gravene og Vægtertorvet, på Lille Sankt Hansgade 20 i Viborg. Den er opført i år 1805 af bygmester Willads Stilling. Bygningen har været fredet siden 1919.

Bygningen blev bygget som vagtbygning for 2. Jyske Regiment. Vagtfunktionen forsvandt år 1816 da regimentet flyttede fra byen. I 1865 kom 3. Regiment (senere Prinsens Livregiment) til byen og bygningen blev igen benyttet som vagtbygning. Dette fungerede den med indtil 1914. I dag ejer og benytter Viborg Kommune bygningen.

Eksterne henvisninger 

 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen

Etableret i 1805
Fredede militæranlæg i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg Kommune
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg
Den Hauchske Gård

Den Hauchske Gård er en bygning placeret i Sct. Mogens Gade 7 i Viborg. Den er opført omkring år 1520 som adelig bygård. Ved den store brand i 1726 led bygningen lidt skade, og den blev istandsat i 1740 af Johann Gottfried Hödrich. Bygningen har været fredet siden 1919.

Bygningen er navngivet efter ejerfamilien fra omkring år 1800. Arkitekten Thomas Havning købte i 1965 "Den Hauchske Gård" af arvingerne til arkitekten Søren Vig-Nielsen. Efter en omfattende ombygning og renovering, flyttede Havning ind i 1967. Han boede i bygningen til sin død i 1976.

Litteratur 
N.J. Israelsen: J.G. Hödrich – bygmester i Viborg, Foreningen til Gamle Bygningers Bevaring 1975.

Eksterne henvisninger 

 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen 
 Arkitekt, kgl. bygningsinspektør Havning, Thomas  på Viborghistorie.dk

Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg Kommune
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg
Sct. Mogens Gade
Salomon Gerbers Gård

Salomon Gerbers Gård er en bygning placeret i Sct. Mogens Gade 3 i Viborg. Den er opført efter den store bybrand i 1667 af postmester Salomon Gerber. Da byen i 1726 igen blev ramt af en stor brand, led bygningen stor skade, og den blev nyopført i 1730 sandsynligvis af Johann Gottfried Hödrich. Bygningen har været fredet siden 1932.

Generalguvernør Peter von Scholten levede sine første år i bygningen, hvilket er markeret med en tavle på facaden ud til Sct. Mogens Gade og Viborg Domkirke.

Litteratur 
N.J. Israelsen: J.G. Hödrich – bygmester i Viborg, Foreningen til Gamle Bygningers Bevaring 1975. 

Thomsen, Kristian Buhl: "De tidligere administrationsbygninger i Viborgs domkirkekvarter 1726-2012", Fra Viborg-egnen 2012, s. 184-216.

Eksterne henvisninger 

 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen

Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg Kommune
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg
Sct. Mogens Gade
Radar (band)

Radar var et dansk/irsk/italiensk/engelsk new wave band, der eksisterede i 1979-1980. Det spillede en hvis rolle på den tidlige danske punkscene. Bandmedlemmerne var bosat i Danmark.

Radar ser ud til, at have debuteret i Rockmaskinen den 25. maj 1979. Bandet spillede bl.a. til den stort anlagte punkfestival Concert of the Moment i 1979 og medvirker på Concert of the Moment live-LP'en fra 1980 med numrene "Someone New", "Montmartre" og "Fright". Radar spillede også bl.a. til arrangementet “New Wave Nite” i Rockmaskinen den 22. marts 1980.

Bandet spillede enkeltkoncerter i bl.a. Saltlageret, Rockmaskinen og Huset i Magstræde m.fl. sammen med andre bands på den tidlige danske punkscene som bl.a. Brats, No Knox, Ballet Mécanique, D-Day og Gate Crashers, og desuden koncerter i Berlin og i Helsingborg

Udover at medvirke på Concert of the Moment udsendte Radar 7" singlen "Up to You/ Night Time Woman" i 1980 på pladeselskabet Better Day Records, der i samme år udsendte Ballet Mécaniques debutsingle "Avenues of Oblivion".

Radar var inspireret af bl.a. Elvis Costello, The Specials, The Clash, Sex Pistols, Nick Lowe, Dave Edmunds og Eddie and the Hot Rods m.fl.

Medlemmerne i Radar var Jim Hart (vokal og guitar), Walter Clerici (guitar), Claus de Luca (guitar), Kevin Broadbery (bas) og Michael Rasmussen (trommer, også i Before og The Sandmen).

Bandet skiftede i 1980 navn til "The File" under hvilket de spillede opvarmning til The Clash i Idrætshuset på Østerbro i København den 14. maj 1981.

Medlemmer 
 Jim Hart (vokal, guitar)
 Walter Clerici (guitar)
 Claus de Luca (guitar)
 Kevin Broadbery (bas)
 Michael Rasmussen (trommer)

Diskografi 
 Up to You/ Night Time Woman, 7" Single 1980 (Better Day Records / Bet 3)
 Concert of the Moment, 12" 3xLP live comp. 1980 (Irmgardz / IRMG02)

Gæsteoptræden
 Concert of the Moment , MC 1980 (Irmgardz / IRMG K502)

Eksterne kilder/henvisninger 
 
 Radar diskografi på garagerock.dk
 Generelle punkkoncerter 1979
 Generelle punkkoncerter 1980

Punkgrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 1979
Musikgrupper opløst i 1980
Zahrtmanns Gård

Zahrtmanns Gård (kaldet Kringlegården) er en bygning placeret i Sct. Mogens Gade 26 i Viborg. Bygningen er opført i 1788 af konsumptionsforstander/toldforvalter Jens Halt (1751-1816). Kringlegaarden har sit kælenavn efter den berømte kringle der hænger på facaden. Under den har forfatteren Peter Seeberg skrevet verset. "Bageren er desværre død – så nu bager han ej brød".

Provst Henrik Christian Zahrtmann boede fra 1791 til 1826 i bygningen som forblev i familiens eje frem til 1884 hvor den sidste af Zahrtmanns fire ugifte døtre døde. Derefter købte Viborg Kommune ejendommen. 

Kringlen blev i juni 2009 stjålet fra bygningen, og efter en pengeindsamling kunne bådebygger Svend Madsen fra Skals, med hjælp fra Norge, snitte en ny kringle der blev hængt op i december samme år. I dag fungerer Zahrtmanns Gård som en andelsboligforening med 10 boliger.

Eksterne henvisninger 

 Viborg har fået sin kringle tilbage, VSF, 22/12-09
 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen

Etableret i 1788
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg Kommune
Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg
Sct. Mogens Gade
Hans Werrings Gård

Hans Werrings Gård er en bygning placeret i Sct. Mogens Gade 28-30, på hjørnet af Rosenstræde, i Viborg. Den er oprindeligt opført som 3 selvstændige bindingsværk ejendomme omkring år 1600. De 3 ejendommen blev omkring år 1800 slået sammen til én. Bygningen blev ombygget mellem 1827 og 1835. Bygningen har været fredet siden 1978.

I slutningen af 1820'erne købte Hans Werring bygningen, og drev derefter rebslageri i over 50 år. Bygningen blev senere benyttet som købmandsforretning af Georg Toft frem til 1968. Det gamle bindingsværk kom derefter hurtigt i forfald, og Viborg Kommune betegnede den som "misligholdt". Byrådet diskuterede om man skulle rive bygningen ned eller renovere den. Bygningen blev istandsat for i alt 6.5 mio. kr. på de i alt 680 m2. Dette skete med statslig hjælp.

Litteratur 
Thomsen, Kristian Buhl: "Da domkirkekvarteret blev bevaringsværdigt : reddet fra nedrivning i 1970'erne - hvad skal vi bruge kvarteret til i dag?", Viborg Bogen 2014, s. 27-43.

Vellev, Jens (red.): Postscriptum til kulturhistoriske undersøgelser på Viborg-egnen, Hikuin, for Viborg Stiftsmuseum, 1996.

Eksterne henvisninger 

 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen
 Hans Werrings gård på Viborghistorie.dk

Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg Kommune
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg
Sct. Mogens Gade
Willem van Hanegem

Willem van Hanegem (født 20. februar 1944 i Breskens, Holland) er en tidligere hollandsk fodboldspiller og -træner. Som aktiv var han primært tilknyttet Feyenoord, hvor han var tilknyttet i sammenlagt ti sæsoner, og var med til at vinde tre hollandske mesterskaber, Mesterholdenes Europa Cup og UEFA Cuppen. Hans plads på banen var som midtbanespiller. Han spillede desuden, mellem 1968 og 1979, 52 kampe for Hollands landshold, hvori han scorede seks mål. Han var med til at vinde sølv ved VM i 1974 i Vesttyskland og bronze ved EM i 1976 i Jugoslavien.

Efter sit karrierestop har van Hanegem desuden fungeret som træner. Han har stået i spidsen for sin gamle klub Feyenoord, som han førte til endnu et mesterskab i 1993, og desuden haft ansvaret i blandt andet AZ Alkmaar, Sparta Rotterdam og FC Utrecht.

Titler

Titler som spiller 

Æresdivisionen
 1969, 1971 og 1974 med Feyenoord

KNVB Cup
 1969 og 1978 med Feyenoord

Mesterholdenes Europa Cup
 1970 med Feyenoord

UEFA Cup
 1974 med Feyenoord

Intercontinental Cup
 1970 med Feyenoord

Titler som træner 

Æresdivisionen
 1993 med Feyenoord

KNVB Cup
 1994 og 1995 med Feyenoord

Referencer 

Fodboldspillere fra Holland
Fodboldspillere fra Feyenoord Rotterdam
Fodboldtrænere fra Nederlandene
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1974
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1976
Den gamle gildesgård

Den gamle gildesgård er 2 sammenhængende bygninger placeret i Sct. Mogens Gade 38 i Viborg. Den er opført omkring år 1500 som adelig bygård. Bygningerne har været fredet siden 1982.

Den nuværende facade blev etableret i 1876 af arkitekt Hother Paludan. Sidehuset væk fra Sct. Mogens Gade er af rødt bindingsværk. Den gamle gildesgård er i dag opdelt i ejerlejligheder.

Eksterne henvisninger 

 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen

Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg Kommune
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg
Sct. Mogens Gade
Frederik Ludolf Gustmeyer

Frederik Ludolf Gustmeyer (18. april 1752 i København – 1804) var en dansk handelsmand.

Han var søn af Carl Hieronimus Gustmeyer og Catharina f. Sprich. Da moderen døde i december 1773, fandt F.L. Gustmeyer, der under hendes sygdom af Frederik Bargum var blevet hjemkaldt fra Hamborg og på sammes tilskyndelse var indtrådt i firmaet, boets tilstand i stor uorden og måtte begynde med at gøre opbud, mens Bargum forlod landet. Under de heldige konjunkturer i slutningen af det 18. århundrede arbejdede Gustmeyer sig dog senere op til en af byens rigeste mænd, førte et stort hus i sin anselige ejendom (senere den Adlerske Gård) ved Gammel Strand og var medlem af Grosserersocietetet og siden 1788 svensk konsul. Familienavnet udslukkedes af vor handelsverden med hans søn, der døde i trange kår.

Kilder 
 G.L. Grove, "Frederik Ludolf Gustmeyer", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Danskere i 1700-tallet
Personer fra København
Diplomater fra Sverige
Grosserere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Carl Hieronimus Gustmeyer

Carl Hieronimus Gustmeyer (døbt 9. juni 1701 i Stralsund – begravet 28. december 1756 i København) var en dansk handelsmand.

Han var søn af stadsvejer Georg Gustmeyer og tog 1740 borgerskab som groshandler i København, hvor han drev en stor veksel- og tømmerforretning og lagde grunden til et handelshus, der i størstedelen af et århundrede hørte til de mest kendte i hovedstaden. Af sine standsfæller hædredes han med tillidsposterne som revisor ved Banken og 1. direktør ved Det kgl. oktroierede islandske Kompagni. Efter Gustmeyers død i december 1756 fortsattes handelen af hans enke, Catharina f. Sprich (ca. 1710 – begravet 16. december 1773), der navnlig i stadig større omfang besørgede betydelige tømmerleverancer til Marinen. De var blevet gift 3. oktober 1742 i Sankt Petri Kirke. Hun gik i kompagni med sin søster- og svigersøn Frederik Bargum og deltog med ham i oprettelsen af Det kgl. oktroierede guineiske Kompagni 1765.

Da hun døde i december 1773, fandt sønnen Frederik Ludolf Gustmeyer, der under hendes sygdom af Frederik Bargum var blevet hjemkaldt fra Hamborg og på sammes tilskyndelse var indtrådt i firmaet, boets tilstand i stor uorden og måtte begynde med at gøre opbud, mens Bargum forlod landet. Under de heldige konjunkturer i slutningen af det 18. århundrede arbejdede Gustmeyer sig dog senere op til en af byens rigeste mænd, førte et stort hus i sin anselige ejendom (senere den Adlerske Gård) ved Gammel Strand og døde som medlem af Grosserersocietetet og svensk konsul 1804, medens familienavnet med hans søn, der døde i trange kår, udslukkedes af vor handelsverden.

Han er begravet i Helligåndskirken.

Kilder 
 G.L. Grove, "Carl Hieronimus Gustmeyer", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Danskere i 1700-tallet
Grosserere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Konrektors Gård

Konrektors Gård er en bygning placeret i Sct. Mogens Gade 29 i Viborg. Den er opført år 1757 af konrektor Jessen. Bygningen har været fredet siden 1918. 

Bygningen er etableret i to stokværk. Det øvre stokværk blev omkring år 1835 til en 3-fags kvist. I 1991 blev forhuset og de bagvedliggende huse totalrestaureret.

Eksterne henvisninger 

 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen

Etableret i 1757
Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg Kommune
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg
Sct. Mogens Gade
Bindingsværksbygninger i Danmark
Viborgs Middelalderlige Katedralskole

Viborgs Middelalderlige Katedralskole er en bygning placeret i Skolestræde 2 i Viborg. Bygningen er opført år 1508 som det første bevis på at Viborg Katedralskole har haft en bygning. Bygningen har været fredet siden 1945.

Viborg Katedralskole benyttede bygningen indtil 1742. I starten af 1700'erne begyndte et stort forfald af bygningen, og et øget pladskrav gjorde at skolen flyttede til midlertidige lokaler, inden den i 1772 flyttede ind i den store hovedbygning ved Domkirkepladsen. Den tidligere skolebygning på det nuværende Skolestræde blev solgt til en forretningsmand, der indrettede en hestemølle i bygningen og fjernede 1. sal. 

I 1885 fik bygningen sit runde hjørne på gavlen ud til Sct. Mathias Gade, og huset er senest istandsat i 1965.

Eksterne henvisninger 

 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen
 Viborg Katedralskoles historie

Etableret i 1508
Middelalderlige Katedralskole
Fredede undervisningsbygninger i Danmark
Middelalderlige Katedralskole
Korshøjen

Korshøjen () er et nationalt katolsk pilgrimssted omkring 12 km nord for industribyen Šiauliai i det nordlige Litauen. Stedet har fået sit navn efter de utallige kors, som er sat på en 60 meter lang og 40-50 meter bred kunstig høj. Der er omkring 200.000 kors på højen. Foruden kors har pilgrimme efterladt krucifikser, statuer af jomfru Maria og rosenkranse på højen. Korshøjen er både et nationalt og et religiøst symbol.

Historie 
Det vides ikke præcist, hvornår de første kors blev sat på højen. Nogle daterer traditionen med at sætte kors tilbage til 1300-tallet; men de første skriftlige kilder, som omtaler korshøjen, er fra 1850. Šiauliai var fra Polens tredje deling i 1795 indtil zardømments fald under russisk styre, og mange kors menes at være sat på højen til minde om de faldne ved opstandene mod zarstyret i 1831 og 1863.

Da Litauen efter 2. verdenskrig kom under sovjetisk styre, blev korshøjen for alvor et nationalt og religiøst symbol. Sovjetstyrkerne forsøgte i 1961 at jævne korshøjen med jorden. Trækors blev brændt, jernkors sendt til skrot og kors lavet af sten eller cement blev knust. Over 5.000 kors blev ødelagt, men allerede næste morgen var der atter rejst kors på højen. I årene 1973-75 blev over 1.500 kors ødelagt, og senere forsøgte de sovjetiske myndigheder sig med andre metoder som for eksempel at afspærre området under påskud af, at en epidemi var brudt ud. Litauerne fortsatte dog deres valfart til korshøjen i en manifestation af deres nationale identitet, katolske kulturarv og i protest mod den sovjetiske besættelsesmagt.

Korshøjen blev internationalt kendt i den katolske verden, da paven i 1993 kom på besøg og holdt en udendørs messe for omkring 100.000 tilhørere. I den forbindelse blev der ved korshøjens fod opstillet en stor Jesusfigur.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Seværdigheder i Šiauliai amt
Seværdigheder i Litauen
Susanne Augustesen

Susanne "Susy" Augustesen (født 10. maj 1956) er en dansk tidligere international fodboldspiller, der var professionel fodboldspiller i 20 år i Italien.
Susanne Augustesen var som 15-årig med til at vinde det uofficielle VM i fodbold i 1971, hvor hun blev tredobbelt målscorer i VM-finalen i 1971 i Mexico City mod værtsnationen Mexico med cifrene 3-0. Det var foran 110.000 tilskuere. Hun var i mange år professionel fodboldspiller i Italien, hvor hun i starten spillede for Bologna. Blandt andet opnåede hun at vinde otte italienske mesterskaber, to pokaltitler og blive topscorer i Serie A otte gange. Og hun har rundt regnet lavet 600 mål i ligeså mange kampe.

Susanne Augustesen blev aldrig udtaget til en eneste landskamp under DBU, til trods for en stor karriere i Italien.

I dag bor Susanne Augustesen på Østerbro i København og har en stilling på Københavns Kommune, der intet har med fodbold at gøre.

Susanne Augustesen blev 20. marts 2017 optaget i fodboldens Hall of Fame i forbindelse med Dansk Fodbold Awards.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Danmark
Kvindelige fodboldlandsholdsspillere fra Danmark