kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Søndre Ringvej (Grindsted)

Søndre Ringvej  er en to sporet ringvej der går igennem det vestlige Grindsted, Vejen er en del af sekundærrute 487 der går fra Give til Varde. Den er med til at lede trafikken uden om Grindsted Centrum, så byen ikke bliver belastet af så meget gennemkørende trafik.

Vejen forbinder Tingvejen i syd med Vestergade i nord, og har forbindelse til Søndre Boulevard.

Kilder 

Grindsted
Ringveje i Danmark
Vestre Ringvej (Grindsted)

Vestre Ringvej  er en to sporet ringvej der går igennem det  vestlige Grindsted. Den er med til at lede trafikken uden om Grindsted Centrum, så byen ikke bliver belastet af så meget gennemkørende trafik.

Vejen forbinder Vestergade i syd med Simmelbrovej i nord, og har forbindelse til Langelandsvej, Tronsø Parkvej, Nollundvej og Ågeslundvej.

Kilder 

Grindsted
Ringveje i Danmark
Nordre Ringvej (Bjerringbro)

Nordre Ringvej  er en to sporet ringvej der går igennem Bjerringbro, Vejen er en del af sekundærrute 525 der går fra Randers til Rødkærsbro. Den er med til at lede trafikken uden om Bjerringbro Centrum, så byen ikke bliver belastet af så meget gennemkørende trafik.

Vejen forbinder Markedsgade i vest med Nørregade i nord, og har forbindelse til Skovkrattet.

Kilder 

Bjerringbro
Ringveje i Danmark
Vestre Ringvej (Bjerringbro)

Vestre Ringvej  er en to sporet ringvej der går igennem Bjerringbro, Vejen er en del af sekundærrute 525 der går fra Randers til Rødkærsbro. Den er med til at lede trafikken uden om Bjerringbro Centrum, så byen ikke bliver belastet af så meget gennemkørende trafik.

Vejen forbinder Vestergade i vest med Markedsgade i nord, og har forbindelse til Grundtvigsvej, Egeskovvej, Skovvejen.

Kilder 

Bjerringbro
Ringveje i Danmark
Nordre Ringvej (Rønne)

Nordre Ringvej  er en to sporet ringvej, der går igennem det nordlige Rønne. Den er med til at lede trafikken nord om Rønne Centrum, så byen ikke bliver belastet af for meget gennemkørende trafik.

Vejen forbinder Haslevej i nord med Torneværksvej i syd, og har forbindelse til Blykobbevej.

Kilder 

Rønne
Ringveje i Danmark
Søndre Ringvej (Rønne)

Søndre Ringvej  er en to sporet ringvej der går igennem det sydlige Rønne. Den er med til at lede trafikken syd om Rønne Centrum, så byen ikke bliver belastet af for meget gennemkørende trafik.

Vejen forbinder Åkirkebyvej i nord med Stampevej i syd, og har forbindelse til Strandvejen, Robbedalevej, og Stampen Vej.

Kilder 

Rønne
Ringveje i Danmark
Østre Ringvej (Rønne)

Østre Ringvej  er en to sporet ringvej der går igennem det østlige Rønne. Den er med til at lede trafikken øst om Rønne Centrum, så byen ikke bliver belastet af for meget gennemkørende trafik.

Vejen forbinder Torneværksvej i nord med Åkirkebyvej i syd, og har forbindelse til Smallesund, Snorrebakken. Kaj Mogensens Vej og Sandemandsvej.

Kilder 

Rønne
Ringveje i Danmark
Polyarki

Polyarki er græsk og betyder "mange magter"

Polyarkier er de mange magters styre hvor demokratiet er folkets styre. Begrebet blev introduceret af Robert A. Dahl  den amerikanske politolog med det formål at kunne skelne mellem to ting, den ideelle demokratiske proces og de faktiske institutioner, som til daglig kaldes for demokrati. ifølge Robert A. Dahl er Polyarkiets vigtigste fællestræk: valgte beslutningstagere, frie og retfærdige valg, almindelig valgret, almindelig valgbarhed, ytringsfrihed, informationsfrihed samt forenings- og forsamlingsfrihed.

Se også 
 Polykrati

Styreformer
Flise

En flise er en skive af beton, keramik eller natursten. Fliser bruges i større antal med det formål at dække et større område, f.eks. fortove.
Fliser bruges både til gulvbelægning såvel som til vægge.
Flisen kan i tilfælde forveksles med klinken. Forskellen er at klinken er hårdere brændt end flisen, og den bruges fortrinsvis til gulvbelægning.

Se også
 Kakkel

Byggematerialer
Bygningssten
Kommunisternes Forbund

Kommunisternes forbund () var en radikal international organisation, der blev grundlagt i 1836 som De retfærdiges forbund og som blev opløst i 1852. Organisationen er mest kendt for at være den første marxistiske organisation og for at have vedtaget Det kommunistiske manifest som dens program.

Historie 
De retfærdiges forbund var oprindelig en sammenslutning af kristne socialister og utopiske socialister, og havde et program som kritiserede privatejendommen og det borgerlige samfund. I 1839 støttede forbundet blanquisternes oprør i Paris og blev tvunget til at flytte organisationen til London. I 1847 deltog Karl Marx og hans Kommunistiske Korrespondancekomité på organisationens kongres i London, hvor Marx og blandt andet Friedrich Engels overtalte organisationen til skifte navn til Kommunisternes forbund. Slagordet blev samtidig ændret fra "Alle mennesker er brødre" til "Arbejdere i alle land, foren eder". Senere samme år fik Marx sammen med Engels til opgave at skrive partiets program, der skulle blive til det senere kendte skrift Det Kommunistiske Manifest (tysk originaltitel: "Manifest der Kommunistischen Partei").

Forbundet spillede ingen rolle af betydning under revolutionerne i 1848, og det fik et alvorlig knæk i 1850 da et indbrud hos Marx førte til at store dele af organisationen blev rullet op. Efter dette faldt organisationen fra hinanden, inden den formelt blev opløst i 1852.

Medlemmer 

 Friedrich Anneke
 Mathilde Franziska Anneke
 Bruno Bauer
 Heinrich Bauer
 Johann Baer
 Hermann Heinrich Becker
 Johann Philip Becker
 Adolph Bermbach
 Friedrich Heinrich Karl Bobzin
 Stephen Boldern
 Karl Heinrich Brüggermann
 Karl von Bruhn
 Heinrich Bürgers
 Oswald Dietz
 Friedrich Christian Diez
 Collet Dobson Collet
 Ernst Dronke
 Johann Eccarius
 Friedrich Engels
 Karl Ludwig Johann D'Ester
 August Herman Ewerbeck
 Ferdinand Freiligrath
 August Gebert
 Andreas Gottschalk
 Karl Theodor Ferdinand Grun
 Theodor Hagen
 August Hain
 Hermann Wilhelm Haupt
 Friedrich Wihlelm Hühnerbein
 Johann Joseph Jansen
 Karl Joseph Jansen
 G. Klose
 Albert Lehmann
 Wilhelm Liebknecht
 Karl Marx
 Friedrich Wilhelm German Mauer
 Joseph Moll
 Peter Nothjung
 Karl Pfänder
 Jakob Lukas Schabelitz
 Karl Schapper
 Alexander Schimmelpfennig
 Konrad Schramm
 Sebastian Seiler
 Georg Weerth
 Wilhelm Christian Weitling
 Joseph Weydemeyer
 August Willich
 Ferdinand Wolff
 Wilhelm Wolff

Eksterne henvisninger  
 Kommunisternes forbund, 1847 - 1850, dokumenter fra forbundet på Marxists.org. 
 Revelations Concerning the Communist Trial in Cologne af Karl Marx. 
 Bund der Geächteten 

Marxisme
Kommunisme
Etableret i 1836
Ophørt i 1852
Bruno Bauer

Bruno Bauer (født 6. september 1809 i Eisenberg i Thüringen i Tyskland, død 13. april 1882 i Rixdorf ved Berlin) var en tysk filosof, historiker og teolog. Han var blandet andet medlem af Kommunisternes forbund, hvor også Karl Marx og Friedrich Engels var medlemmer. Religiøst var han ateist og er særlig kendt for sin regionskritik.

Bibliografi (udvalg) 
 Kritik der evangelischen Geschichte des Johannes (1840)
 Kritik der evangelischen Geschichte der Synoptiker, 2 bind (1841)
 Die Posaune des jüngsten Gerichts über Hegel, den Atheisten und Antichristen (1841)
 Die gute Sache der Freiheit und meine eigene Angelegenheit (1842)
 Hegels Lehre von der Religion und Kunst von dem Standpunkte des Glaubens aus beurteilt (1842)
 Das Entdeckte Christentum (1843, forbudt og ødelagt, glemt indtil 1927: utg. Barnikol)
 Die Judenfrage (1843)
 Geschichte der Politik, Kultur und Aufklärung des 18. Jahrhunderts (1843–45)
 Geschichte Deutschlands und der französischen Revolution unter der Herrschaft Napoleons, 2 bind (1846)
 Kritik der Evangelien und Geschichte ihres Ursprungs, 4 bind, 4 suppl. (1850–52)
 Russland und das Germanentum (1853)
 Philo, Renan und das Urchristentum (1864)
 Christus und die Cäsaren (1877)
 Zur Orientierung über die Bismarck'sche Ära (1880)
 Disraelis romantischer und Bismarcks sozialistischer Imperialismus (1882)

 Eksterne henvisninger 
 Stan M. Landry, "From Orthodoxy to Atheism: The Apostasy of Bruno Bauer, 1835–1843 ", Journal of Religion & Society 13 (Un. of Arizona, 2011)
 The Hegel Society of America
 Albert Schweitzer, The Quest of the Historical Jesus, ch. XI, Bruno Bauer (1906)
 David McLellan, "Bauer, Marx and religion", in libcom.org David McLellan, "Stirner, Feurbach, Marx and the Young Hegelians", libcom.org''
 Frederick Engels,"Bruno Bauer and Early Christianity" (1882)
 Robert M. Price, review, "Bruno Bauer, Christ and the Caesars"

Filosoffer fra Tyskland
Historikere fra Tyskland
Teologer fra Tyskland
Ateister fra Tyskland
William Grove

William Grove henviser til blandt andre:

 William Barry Grove (1764-1818) – amerikansk politiker
 William Bywater Grove (1848-1938) – engelsk botanist og mikrobiolog
 William Robert Grove (1811-1896) – walesisk jurist og fysiker
Peter Vilhelm Grove

Peter Vilhelm Grove (født 7. oktober 1832 i Præstø, død 7. november 1893 i København) var en dansk journalist.

Grove blev student 1850 og ansattes 7 år efter ved "Dagbladet", hvor han i en lang årrække gjorde sig bemærket, først som dygtig referent og krigskorrespondent 1864 (hans artikler fra denne periode er samlede i bogform under titel: Fra Danevirke til Dybbøl), derefter som redaktionssekretær 1872—81 og endelig som ansvarshavende redaktør 1881—89. Hans flid, iver og samvittighedsfuldhed i disse stillinger skaffede ham fortjent anseelse mellem kolleger og venner. Stor udbredelse har den af ham redigerede rejsehåndbog Danmark fundet, som udgavs af foreningen "Fremtiden" og foreligger i flere udgaver.

Kilder 
 

Chefredaktører fra Danmark
Journalister fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Præstø
William Robert Grove

Sir William Robert Grove (født 11. juli 1811 i Swansea, død 2. august 1896 i London) var en engelsk naturforsker.

Af fag var Grove jurist, men i sin fritid drev han med iver fysikalske studier. Hans talrige arbejder angår især galvaniske elementer og elektrolyse. Han gav sig meget af med den galvaniske polarisation og opfandt sin bekendte gaskæde samt det konstante element, der bærer hans navn. Årene 1871—87 var han dommer og måtte indstille sin virksomhed som fysiker, men efter at have trukket sig tilbage fra embedet optog han den igen på sine gamle dage.

Noter

Kilder 
 

Jurister fra Storbritannien
Fysikere fra England
Faglitterære forfattere fra England
Engelsksprogede forfattere
Briter i 1800-tallet
Personer fra Swansea
Modtagere af Royal Medal
Visp

Visp (fransk: Viège) er hovedbyen i distriktet af samme navn i kantonen Valais i Schweiz. Byen har  indbyggere.

Geografi 
Visp ligger ved indgangene til Mattertal og Saastal.

Klima

Historie 

I 1276 blev passage af passene Macugnaga og Antrona fritaget for told, og Visp oplevede stor fremgang som markedsby.

Den 23. december 1388 besejrede Visp en hær fra Savoyen ved kunstigt at isbelægge den gamle bydel og for derefter at overdænge angriberne med store stenblokke.

I 1518 ødelagde en stor brand en lang række bygninger omkring borgen.

Franske revolutionære tropper plyndrede store dele af Visp i 1799. I 1810 blev Visp annekteret af Valais, der var fransk, men blev atter en del af Schweiz i 1815 efter Wienerkongressen.

Navnet "Visp" blev først nævnt i 1847, tidligere navne: "Vispach", "Vispbach" og "Fischbach" var almindelige.

I 1855 blev Visp ramt af et jordskælv. I 1860 var der store oversvømmelser i centrale og øvre Valais.

I 1909 valgte Lonza AG, der blev grundlagt 12 år tidligere i Gampel, Visp som sin nye placering, hvor firmaet begyndte at producere gødning, og Visp blev et vigtigt center for den kemiske industri. Med omkring 2700 job er Visp stadig Lonzas største produkrionsfacilitet.

I 1972 fusionerede den tidligere kommune Eyholz med Visp.

I 2011 var der en stor skovbrand i Eyholzer skoven.

I 2013 blev brandbrigaderne i kommunerne Visp, Ausserberg, Baltschieder og Eggerberg slået sammen for at danne et regionalt brandvæsen i Visp.

Befolkningsudvikling

Økonomi 

Den suverænt største arbejdsgiver i Visp er kemikaliefabrikken Lonza AG, der beskæftiger omkring 2.000 mennesker. Samlet set har byen omkring 8.500 arbejdspladser, hvilket gør, at den tiltrækker arbejdskraft udefra.

Transport 

Visp er et jernbaneknudepunkt, hvorfra der er ruter til blandt andet Genève Internationale Lufthavn, Monthey, Zermatt, Romanshorn og Göschenen samt nabobyen Brig. Der er to normalsporlinjer, som befares af SBB-CFF-FFS, det statslige jernbaneselskab, samt en metersporlinje, der befares af Matterhorn Gotthard Bahn (Zermatt-Göschenen).

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officielle hjemmeside 

Byer i Schweiz
Valais
En af os

EN AF OS (engelsk navn: ONE OF US) er en national oplysningskampagne, der er mellem den 10. oktober 2011 og frem til 2016, som med målrettede regionale og lokale aktiviteter. Kampagnen vil beskæftige sig med fem overordnede indsatsområder, hvor målgrupperne er brugere og pårørende, unge (især under uddannelse), arbejdsmarkedet, personale på sundheds- og det sociale område, medierne og den brede befolkning.

Formål 
EN AF OS arbejder for at imødegå stigmatisering og fremme tolerance og åbenhed overfor mennesker med psykisk sygdom. Den overordnede vision er at gøre livet bedre for alle ved at fremme inklusion og bekæmpe diskrimination forbundet med psykiske lidelser ved at:

 Øge danskernes viden om psykisk sygdom
 Mindske den afstand, der fører til stigmatisering, fordomme og social udelukkelse
 Skabe større forståelse for psykisk sygdom i skoler, på arbejdspladser og alle andre steder, hvor hverdagslivet udfolder sig.

Frivillighed 
En vigtig del af indsatsen udgøres af frivillige, som har eller har haft en psykisk sygdom, er pårørende, er aktiv i en bruger- og pårørendeorganisation, er chef, kollega, studerende, politiker eller noget helt andet. Kampagnen gør ligeledes brug af ambassadører – personer, som har eller har haft en psykisk sygdom, og som er med til at udbrede kendskabet til kampagnen og dens vision. Ambassadørerne gennemgår et træningsforløb, hvor de lærer at bruge deres personlige historie i forhold til forskellige målgrupper, da det personlige møde er et vigtigt middel til at nedbryde fordomme om psykisk sygdom. EN AF OS har et netværk bestående af cirka 100 ambassadører fordelt på regionale korps rundt om i landet.

Virkemidler 

 Brug af social kontakt, hvor personer med egne erfaringer med psykisk sygdom indgår i dialog med personer, som ikke har viden på forhånd, eller som kan være bærere af fordomme 
 Film, billeder, tv, radio, teater mv. med personer med egne erfaringer med psykisk sygdom og formidlet på respektfuld vis
 Dialog via sociale medier
 Foldere
 Undervisningsmaterialer
 Materialer og værktøjer til forskellige målgrupper
 Strategiske partnerskaber med organisationer
 PR-tiltag med udgangspunkt i egne undersøgelser.

Finansiering 
EN AF OS er finansieret af satspuljemidler og af parterne bag kampagnen som er Sundhedsstyrelsen, PsykiatriNetværket, Danske Regioner, TrygFonden, Social- og Indenrigsministeriet, Psykiatrifonden og KL

Psykiske sygdomme
Neroport

Neroport er en moderne kontorejendom tegnet af Henning Larsen Architects beliggende i Ørestad. Bygningen er ejet af det svenske ejendomsselskab Norrporten. Byggeriet var resultatet af en arkitektkonkurrence i 2007.

Udseende 

Med hensyn til udseende og materialer er tilstræbt sammenpasning med den såkaldte Ferring-bygning. Neroport fremstår som to tårne tilføjet dette bygningskompleks. Bygningen kendetegnes af såkaldte lamelfacader.

Indretning 

Ejendommen har et areal på 13.300 m². Bygningens øvrige etager er indrettede til udlejningskontorer. Kontorerne har størrelser på ca. 850-1.025 m2. I bygningens stueetage er indrettet en café. Bygningen rummer desuden to store tagterrasser, fælles parkeringskælder i tre etager med plads til cirka 135 biler, kantine og storkøkken samt et auditorium med plads til 150 personer og forsynet med AV-udstyr. Huset er endvidere forsynet med fuld indeklimastyring, herunder blandt andet køling og ventilation. Fra atrium er der via elevatorer og trapper adgang til kontoretagerne.

Pris 

Ejendommens opførelsespris var på 250 millioner kroner.

Trafikal beliggenhed 

Bygningen ligger nær motorvejsnettet på Amager med korte afstande til udfletningerne mod øst i retning af Malmø, mod syd i retning af Køge, mod vest i retning af Roskilde og mod nord (Motorringvej 3 som fører til motorvejene mod Hillerød og Helsingør). Der er kort afstand til metro, regional- og fjerntog, desuden S-busser, om aftenen E-busser og 4 bybuslinier. Bygningen ligger i forholdsvis kort afstand fra Kastrup lufthavn. Desuden er der indrettet overdækket cykelparkering.

Eksterne henvisninger 

"Neroport. Ørestads skyline har fået to nye tårne" (Byggeri+arkitektur) 

Ørestad
Ferringbygningen

Ferringbygningen er et domicil i Ørestad City på Vestamager i København, beliggende ved Ørestad Station. Den blev åbnet for de ansatte den 1. januar 2002 og officielt indviet torsdag den 21. marts 2002 af videnskabsminister Helge Sander og bygningens designer, arkitekten Henning Larsen fra Henning Larsens Tegnestue. som et af de første erhvervsbyggerier i Ørestad.

Den vestlige del af grunden består af et højhus primært bygget af stål og glas på 81 meter og 20 etager, der gør det til den højeste bygning i Danmark med stål som den bærende konstruktion. Højhuset indeholder åbne kontorer til 300-350 ansatte i alt og fælles faciliteter. Bygningens hovedindgang vender mod pladsen foran metro-stationen. En glas-væg, der adskiller pladsen og forhalen giver illusionen af, at pladsen fortsætter ind i bygningens receptionsområde. Højhastighedselevatorer og en trappe giver både adgang til parkeringspladser under jorden og servicerer kontorhøjhuset, som indeholder motionscenter til medarbejdere, et gæstecafeteria på 19. etage, mindre møderum og en større terrasse på taget.

Den østlige del af bygningen består af en lav del på tre etager indeholdende laboratorier til godt 80 ansatte. Alle tre etager er opbygget omkring en central korridor, som leder fra elevatorfoyeren i højhuset til to fløje, som huser mindre laboratorier. Midt imellem er indrettet  haveanlæg.

Henning Larsens design kombinerer lys og refleksion med en maskulin geometrisk bygning og arkitekten udtalte i forbindelse med åbningen: We believe it demonstrates how traditional values of Danish architecture such as simplicity, purity and functionality can be maintained and developed in a contemporary and sophisticated formal way. Da fagbladet Byggeri i 2002 for 6. år i træk udskrev konkurrencen "Udvalgte byggerier" blev Ferring kåret som vinder i kategorien "erhverv" som Årets Bygning 2002 for sit unikke og visionære bidrag til den københavnske skyline.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Vamdrup Skole

Vamdrup Skole er en folkeskole i Vamdrup ved Kongeåen i Sydjylland.

Vamdrup havde tidligere to folkeskoler: Kongeåskolen og Vester Vamdrup Skole. De er nu hhv. afdeling Øst og Vest i Vamdrup Skole.

Afdeling Øst har ca. 330 elever, fordelt på 0.-3. klassetrin, og en integreret SFO med ca. 250 børn. Afdelingen har egen idrætshal, som SFO'en har adgang til i næsten hele åbningstiden. Afdelingen har nye faglokaler, 7 nye klasselokaler og en ny aula. Alle klasse- og faglokaler er udstyret med elektroniske tavler.

I en fløj af afdeling Øst har Børnehuset Broens afdeling Kongeåen til huse. Den er normeret til 24 børn i vuggestue og 85 i børnehave, hvortil kommer en specialbørnehave med 10 børn. Børnehusets anden afdeling Mindegade ligger mere centralt i byen og har to grupper af børnehavebørn.

Afdeling Vest har 4.-9. klasser i 3 spor samt 3 specialklasser, der modtager elever fra hele Kolding Kommune. Hver formiddag får klasserne besøg af en idrætslærer, som laver bevægelse med klassen i 15 min. Der er fast tradition for skolernes motionsdag fredag i uge 41 samt håndbolddag i Arena Syd for 6.-9. klasserne.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 

 Vamdrup Skole 

Uddannelsesinstitutioner i Syd- og Sønderjylland
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Kolding Kommune
Skole
Tone Mygind Rostbøll

Tone Mygind Rostbøll (født 15. november 1982 i Gentofte) er en dansk skuespillerinde, manuskriptforfatter og afdelingsleder på Filmlinjen.

Tone er uddannet journalist fra RUC og som manuskriptforfatter fra Den Danske Filmskole 2007-2009.

Eksterne henvisninger 
 

Manuskriptforfattere fra Danmark
Filminstruktører fra Danmark
Skuespillere fra Danmark
Church management software

Church management software er den engelske betegnelse for det software kirker bruger til at koordinere deres daglige interne drift, samt interne og eksterne kommunikation. På dansk kan man kalde det et online kirkestyringssystem. Det giver de ansatte i kirken mulighed for at dele information internt, opbevare personlige oplysninger sikkert, styre fælles og personlige kalendre, samt få et live overblik over lokaler og faciliteter. 

Som kommunikationsværktøj er det med til at lette kommunikationsgangene, da tekster, kampagner og billeder kan gemmes centralt. Det gør det lettere at dele informationen med de rigtige modtagere, for hvem informationen er relevant. 

Softwaren skal være underlagt strenge sikkerhedskrav, der sikrer, at de fortrolige oplysninger ikke pludselig deles, og at kun personer med specifikke rettigheder håndterer dem.

Behovet for Church Management Software kan være stigende, da det medvirker til øget segmenteret, push kommunikation. Altså kommunikation, der er i højere grad retter sig mod modtageren og vedkommendes interesser. Pull kommunikation vil i de kommende år blive mere fremherskende i de menigheder, der tænker i moderne kommunikationsbaner.Church Management Software giver kirken mulighed at kommunikere på flere platforme samtidig med at arbejdsgangene bliver gjort lettere. Church Management Software er mere udbredt i USA, hvor kirkerne i en helt anden grad er styret af deres bundlinier, der nødvendiggør målrettet og vedkommende kommunikation.

Software
Arthur B. McDonald

Arthur Bruce "Art" McDonald (født 29. august 1943 i Kingston, Ontario) er en canadisk astrofysiker. Han er leder af SNOLAB (Sudbury Neutrino Observatory), et undergrundsfysiklaboratorium i Ontario, og professor ved Queen's University i Kingston, Ontario, professor emeritus siden 2013. Via eksperimenter i SNOLAB har McDonald og hans forskergruppe bevist, at neutrinoer har en masse, hvilket i mange år blot var en teori inden for fysikken.

Karriere 
Arthur McDonald erhvervede sin bachelor- (1964) og kandidatgrad (1965) fra Dalhousie University i Nova Scotia, og det fulgte han op med en ph.d. fra California Institute of Technology i 1969. 

Efter afslutningen på sin uddannelse arbejdede McDonald som forskningsassistent ved Chalk River Laboratories i Ontario 1970-1982, hvorpå han blev udnævnt til professor ved Princeton University. Her var han, til han i 1989 skiftede til Queen's University

I 2001 påviste McDonalds forskergruppe i SNOLAB, at elektronneutrinoer fra solen oscillerede til myon- og tauonneutrinoer, hvilket beviser, at neutrinoer har masse. For denne opdagelse blev han i 2015 sammen med japaneren Takaaki Kajita tildelt Nobelprisen i fysik; Takaakis forskergruppe havde opnået lignende resultater.

Noter 

Nobelprismodtagere i fysik
Nobelprismodtagere fra Canada
Fysikere fra Canada
Maria Vladimirovna af Staritsa

Maria Vladimirovna af Staritsa (født ca. 1560 i Staritsa, død 13. maj 1610) var en russisk prinsesse, som blev gift med den dansk-norske prins Magnus, der var titulær konge af Livland.

Biografi 
Maria var datter af Ivan den Grusommes fætter, fyrst Vladimir af Staritsa og dennes kone, prinsesse Eudoxia Romanovna Odojevskaja. Tsar Ivan havde planer om at oprette en bufferstat i Livland med en dansk konge som vasal. Magnus af Holsten blev derfor forlovet med den på daværende tidspunkt henrettede fyrst Vladimirs datter Eufemia af Staritsa. Hun døde kort efter, og den 12. april 1573 giftede Magnus sig i Novgorod i stedet med Eufemias søster Maria, som rejste med ham til Livland.

Det gik dårligt for Magnus i hans nye position; i 1578 afstod han sine resterende besiddelser og levede sine sidste år som den polske konges lensmand i Pilten i Kurland. Efter hans død i 1583, rejste Maria med sin datter Eudoxia tilbage til Rusland, hvor hun gik i kloster.

Referencer 

Dronninger
Huset Oldenburg