kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Det forkerte vidne

Det forkerte vidne () er en Agatha Christie-krimi fra 1969. Den foregår i et typisk engelsk landsbymiljø og har Hercule Poirot i rollen som detektiv og Ariadne Oliver i en betydelig rolle som igangsætter af plottet og som Poirots hjælper.

Plot 
Ved en fest for børn allehelgensaften bliver en teenagepige myrdet ved drukning i en vandspand, som har været benyttet til legen "applepicking". Mrs. Oliver er til stede og tilkalder Poirot, som hurtigt bliver klar over, at pigen har pralet af at have overværet et mord nogle år tidligere. Poirot opdager, at "gamle synder kaster lange skygger", for der har muligvis været flere uopdagede mord i landsbyen. En af den myrdede piges veninder sidder inde med viden om det oprindelige mord. Spørgsmålet er, om Poirot kan opklare sagen og redde hende fra at blive det næste offer.

Anmeldelser 
De fleste anmeldere anser denne sene roman for 2. rangs Christie.

Bearbejdning 
I TV-serien Agatha Christie's Poirot med David Suchet i rollen som Poirot indgår som en episode, der havde premiere 27. oktober 2010  Zoë Wanamaker spiller rollen som Mrs. Oliver, ifølge anmeldelserne med stor overbevisning. Episoden er vist flere gange på dansk TV, senest den 25. november 2015 på DR1.

Udgaver på dansk 
 Carit Andersen; 1971.

Noter

Litteratur 
 Barnard, Robert (1980): A Talent to Decieve, Fontana/Collins
 Hart, Anne (2004): Agatha Christie's Poirot: The Life and Times of Hercule Poirot, 4. udgave, Harper And Collins (London)
 Osborne, Charles (1982): The Life and Crimes of Agatha Christie,Collins (London)

Krimier
Litteratur i 1969
Romaner fra England
Hercule Poirot bøger
Hoven Droven

Hoven Droven er et svensk folkrockand, der blev dannet i 1989. De har specialiseret sig i instrumentale hardrockarrangementer over gamle svenske folkemelodier.

Deres album Jumping at the Cedar fra 2006, blev nomineret til prisen "Årets folkemusik" ved Grammis i 2007.

Medlemmer

Nuværende
 Pedro Blom, bas
 Jens Comén, saxofon
 Kjell-Erik Eriksson, violin
 Björn Höglund trommer, percussion
 Bosse "Bo" Lindberg, guitar

Tidligere 
 Gustav Hylén, trompet, flygelhorn
 Janne Strömstedt, keyboard

Gæstemusikere 
 Ulrika Bodén, vokal
 Sofia Sandén, vokal
 André Ferrari, trommer

Diskografi 
 Hia-Hia (1994, Xource/MNW (Sweden) XOUCD 110)
 Grov (1996, Xource/MNW (Sweden) XOUCD 114)
 Groove (1997, compilation of "Hia Hia" and "Grov," NorthSide (U.S.) NSD 6002)
 More Happy Moments with Hoven Droven (1999, Home (Sweden) 013, NorthSide (U.S.) NSD 6043)
 Hippa (2001, Home (Sweden) 020, NorthSide (U.S.) NSD 6062)
 Turbo (2004, Home (Sweden) 032)
 Jumping at the Cedar (2006, 2-CD live compilation, Home (Sweden) 044, NorthSide (U.S.) NSD 6090)
 Rost (2011, Westpark, PGM-87217)

Eksterne henvisninger 
Hoven Droven

Folkemusikgrupper fra Sverige
Musikgrupper fra 1989
Elverdamså

Elverdamså  er et sjællandsk vandløb der har sit udspring ved Valborup Skov syd for Kirke Hvalsø, og løber mod nord gennem Elverdamsdalen til Tempelkrog, der er den allersydligste del af Isefjorden, sydøst for Holbæk.

Åen har et afvandingsareal på ca. 40 km² og der er et stor tilskud af grundvand i den 30-50 m dybe ådal.
Der er mange kildevæld i åen, især mod nord ved gården Åstrup, hvor kildevandet har udskilt en stor mængde kalk som senere er blev udnyttet.

I 1984 blev området udnævnt til geologisk interesseområde.

Åen blev i 1455 kendt som Ællebrodam som betyder (broen ved ellekrattets vandsamling eller dæmning).

I stenalderen gik havet ca. 3 km op i dalen, og gjorde den nedre del af dalen tragtformet. Efter at man i 1950 flyttede det nederste del mod øst over mod morænelandskabet, blev der anlagt en dæmning ved Tempelkrog.

Undervejs i sit forløb støder åen en på nogle vandmøller som Tadre Mølle ved Taderød Bæk.

Elverdamså starter sit løb i Valborup Skov og går syd for Hvalsø, og øst om Tølløse. Den passerer derefter under Holbækmotorvejen, ved Motorvejskryds Holbæk, hvor Kalundborgmotorvejen bliver tilsluttet. Her fra forsætter Elverdamså så videre ud til sit udløb i Tempelkrog.

Kilder 

Vandløb på Sjælland
Lokaliteter i Holbæk Kommune
Dissenters

Dissenters, "anderledes troende", kaldes i England alle, der ikke hører til den anglikanske kirke, Church of England, men det bruges i almindelighed kun om medlemmerne af de protestantiske sekter eller trossamfund.

For at undgå Stuarternes forfølgelser udvandrede dissenters og lagde grunden til de nordamerikanske fristater.

Ved Toleranceakten af 1689, Act of Toleration, fik dissenters store indrømmelser, og i det 19. århundrede blev alle undtagelseslove mod dem efterhånden ophævet.

Se også 
 Nonkonformister
 Religionsfrihed
 Glorious Revolution, "Den glorværdige revolution" 1688/89

Kilde 
  side 227 af kirkehistoriker Laust Moltesen

Eksterne henvisninger 
  Se Wiktionarys definition på ordet dissent (en) og dissenter (en)

 'Dissenters' af Thorkild C. Lyby hos Den Store Danske, DSD


Kirkesamfund
Kirkehistorie
Kristendom i Storbritannien
Folktronica

Folktronica, Synthfolk, Electrofolk eller Laptop Folk er en stilart af elektronisk musik som består af forskellige elementer fra folkemusik og electronica, ofte med sampling af akustiske instrumenter—særligt strengeinstrumenter—og med inkorporerede hiphop- eller dancerytmer.

Historie 
Folktronica blev opfundet af musikforfatteren Jim Byers på den nu nedlagte websted BurnitBlue.com, under udbredelsen af pladeselskaber som Manchesters Twisted Nerve, der var ansvarlige for fremkomsten af Badly Drawn Boy, med med oprindelse i electronica. Det blev senere beskrevet som musik, der kom fra Kieran Hebden og heans projekt Four Tet i 2001. I 2001 udgav den postmoderne popmusiker Momus et album kaldet Folktronic der bevidst udforskerede og lavede satire over fusionen. En lignende genre er "Laptop folk", som referer til den mere minimalistiske elektroniske folkemusik. Genren har visse fortilfælde i elektroakustiske værker af mere eksperimentelle musikere som Paul Lansky (særligt hans album Folk Images) og Alan Sondheim. Latinamerikas største folktronica-kunstner er Juana Molina.

Blandt vigtige albums i genren er: Four Tets Pause (2001), Tunngs Mother's Daughter and Other Songs (2005), Caribous The Milk of Human Kindness (2005), The Prize Fighter Infernos ″My Brother's Blood Machine″ (2006), Goldfrapps Seventh Tree (2008) and Tales of Us (2013), Damon Albarn's Everyday Robots (2014)., og Haiku Saluts Etch And Etch Deep (2015).

Blandt danske musikgrupper, der spiller folktronica findes Sorten Muld, der allerede udgav deres debutalbum af samme navn i 1996. Året efter slog de for alvor igennem med Mark II. Flere andre bands i samme genre tæller Virelai, Valravn og Asynje.

Referencer 

Folkemusikgenrer
Musikgenrer
AAUSAT5

AAUSAT5 er en dansk satellit bygget og udviklet af studerende fra Aalborg Universitet, der blev sendt i kredsløb den 5. oktober 2015 fra Den Internationale Rumstation. AAUSAT5 er bygget i samarbejde med Den Europæiske Rumorganisations (ESA) education, som et pilotprojekt på en udvidelse af deres Fly Your Satellite (FYS) til FYS from ISS.

AAUSAT5 er en videreudvikling af AAUSAT3; en tidligere satellit opsendt af Aalborg Universitet Student Space.

Eksterne kilder/henvisninger 

 AAUSAT5 og GomX-3 i kredsløb  på rumrejsen.dk
 Projektets websted 
 

Satellitter
Rumfart i Danmark
Al Qaida i det islamiske Maghreb

Al Qaida i det islamiske Maghreb (AQIM) (, ālqāʿd fy blād ālmġrb ālāslāmy) er en islamistisk milits, som har som mål at styrte den algeriske regering og etablere en islamisk stat. Gruppen blev etableret i 2002 og ledes af Abu Musab Abdel Wadoud. I medhold af resolution 1267 fra FNs sikkerhedsråd i 1999 blev militsen den 28. marts 2011 erklæret for at være tilknyttet Al-Qaida.

Gruppen har erklæret det som sin intention at angribe algeriske, franske og amerikanske mål.

I februar 2003 kidnappede gruppen 32 europæiske turister. En af de kidnappede døde, 17 gidsler blev hentet ud af algeriske soldater den 13. maj 2003, og 14 blev sat fri i august 2003. I 2007 dræbte gruppen 44 personer og sårede 19 i selvmordsaktioner, bombeangreb og skudepisoder.

Den 30. juli 2009 blev 11 algeriske soldater dræbt i et bagholdsangreb af islamiske ekstremister, mens de eskorterede en militær konvoj uden for kystbyen Damous nær Tipasa.

Navn 

Til 25. januar 2007 var gruppen kendt som Salafist Group for Call and Combat ( (al-Jamā‘ah as-Salafiyyah lid-Da‘wah wal-Qiṭāl) (fransk: Groupe Salafiste pour la Prédication et le Combat (GSPC)),

Se også 
 Armed Islamic Group
 Gidselaktionen i In Amenas i 2013

Noter 

Terrorgrupper
Islamistiske organisationer
Al-Qaeda
Mesing-stenen (Skanderborg)

Mesing-stenen ved Skanderborg er den store sten, der er placeret mellem kirken og forsamlingshuset i landsbyen Mesing.

Troldene følte sig forstyrret af klokkeringningen 
Sagnet fortæller at stenen stammer fra gravhøjen i Illerup Ådal, Balravnsknold. Her boede trolde, der følte sig forstyrret af klokkeringningen fra kirketårnet. De kastede derfor en stor sten efter kirken, men stenen ramte ikke sit mål og havnede i stedet i den Tuede Mose, hvorfra den så mange hundrede år senere blev gravet fri og hentet hen foran kirken.

1934. Stenen flyttes og symboliserer landsbyens sammenhold  
Byens mænd og karle flyttede stenen – vægt 18 tons – fra mosen ind til byen. Det skete ved hjælp af tre sæt jernbanespor. På skinnerne var anbragt en trolje, som stenen blev læsset op på. Det var svært at få stenen op på troljen, og de første to dage sank stenen længere ned i mosens dynd, og mange sveller blev begravet. På tredjedagen lykkes det at få fast bund under stenen, og ved hjælp af en talje fik man den op på troljen, og så kunne arbejdet med at trække troljen med stenen ind til byen begynde. Man havde tre sæt togskinner, og når stenen lå på det ene sæt, bar man de to andre om foran og koblede dem sammen, hvorefter folkene ved håndkraft trak stenen frem. 

Der skulle 16 mand til at bære et sæt sveller, og ud over dem var der ikke brug for flere. Man var klar over, at det ville tage lang tid, og mændene skaffedes efter ”snekastningsprincippet”, der gik ud på at tilsige mandskab fra hver husstand og gård efter areal og beordre nævnte mandskab til at møde en bestemt dag. Det viste sig at være en glimrende ide – folk var villige til at møde. 

Høsten var i hus cirka 18. august dette år 1934, og da der samtidig var en tør eftersommer, havde folk bedre tid. De sidste 200 m blev stenen trukket af byens damer og derefter af skolebørnene. Den ankom til byen den 21.september.

Ved indvielsen blev der sunget:

 Hiv Hiv Hiv du Mjesing Borger.
 Spyt i Næver og tag fat.
 Selv om meget er lidt trist,
 en Ting er dog vist;
 at Humøret ej belastes kan af Skat.

 Hiv Hiv Hiv du Mjesing Borger,
 spyt i Næven og tag fat.
 Ganske vist er Stenen tung,
 den er heller ikke ung.
 Ryk kun til, saa følger Stenen ogsaa med.

Stenens inskription
 ”Mens verden ødte kraft i gavnløs splid
 drog Mesing-boer enigt stenen hid
 dens vartegn melde til vor eftertid
 at byrder løftes bedst ved fælles værk
 at splid gør svag men enighed gør stærk”

Der er yderligere på stenen indhugget følgende: 

"Stenen slæbtes fra Den tuede Mose og sattes her den 20.oktober 1934 – 2 km."

Kilder 
 Historiens spor i Veng og Mesing sogne
 Mesing-stenen hos Skanderborgleksikon.dk 


 
Sten
Lokaliteter i Skanderborg Kommune
Brandon Castle

Brandon Castle var en middelalderfæstning med udsigt over floden Avon mellem landsbyerne Brandon og Wolston i Warwickshire. De ligger mellem Rugby og Coventry.

Oprindeligt lå det en motte-and-baileyfæstning, der blev opført i 1100-tallet af Geoffrey de Clinton. Omkring 1226 grundlagde Verdon-familien en borg i sten, der bestod af et keep og en forgård. Den skal være nedrevet i 1265 af soldater fra Kenilworth Castle, fordi John de Verdon aktivt støttede kongen.

I dag er der kun jordvolde og få rester af murværk tilbage.

Eksterne henvisninger 
 Brandon Castle 1
 Brandon Castle 2
 Fry, Plantagenet Somerset, The David & Charles Book of Castles, David & Charles, 1980. 

Slotte i Warwickshire
Brinklow Castle

Brinklow Castle (kendt som the Tump) var en middeladerborg ved landsbyen Brinklow i grevskabet Warwickshire mellem Coventry og Rugby.

Brinklow var tilsyneladende en forhistorisk gravhøj, hvorfra det har fået det oldengelske hlāw i navnet Brinklow som senere blev modificeret af Earl Alberic, den første normaniske herre over Brinklow, men han forlod sit jarldømme i Northumbria og mistede sin jord i England, inden Domesday Book blev skrevet omkring 1085. Hans land og titel blev dog ikke tabt inden Domesday Book blev skrevet, så der er gode optegnelser over, hvad han havde af land.

Brinklow er en stor motte-and-baileyfæstning: motten er 12 m høj og den oprindelige bailey var 121 m bred og 152 m lang, senere er baileyen blevet formindsket ved at grave en voldgrav og en vold tværs igennem bailyen. Det tyder på, at Brinklow langsomt mistede sin betydning.

Kildehenvisninger

Referencer

Litteratur 
 Creighton C, 2002: Castles and Landscapes Power, Community and Fortification in Medieval England. Equinox, Great Britain
 Chatwin P, 1955: Brandon Castle, Warwickshire, Birmingham and Warwickshire archaeology society, 73, 63-83
 Holt, J. 1972: Politics and Property in Early Medieval England, Past and Present, 57, 3-52
 Williams A (Ed), Martin GH (Ed), 2003: Domesday book, A complete Translation. Penguin books, England

Eksterne henvisninger 
 Brinklow Village Website - The Tump 
 Brinklow Castle 1
 Brinklow Castle 2
 Fry, Plantagenet Somerset, The David & Charles Book of Castles, David & Charles, 1980. 

Slotte i Warwickshire
Gianluca Vialli

Gianluca Vialli (født 9. juli 1964 i Cremona, død 6. januar 2023) var en tidligere italiensk  fodboldspiller og træner.

Klubber

Spiller 
Vialli fik sin første kontrakt som seniorspiller i 1980 med den lokale klub U.S. Cremonese, hvor han havde spillet tre år som ungdomsspiller. 

I 1984 skiftede han til Sampdoria, hvor han spillede indtil 1992. Her vandt han blandt andet Coppa Italia tre gange, Serie A og UEFA Pokalvindernes Turnering.

Juventus købte Vialli fra Sampdoria i 1992 for rekordbeløbet på 12.5 millioner £. Her spillede han indtil 1996, hvor den engelske klub Chelsea valgte at skrive kontrakt med angriberen. Han afsluttede sin aktive karriere i 1999, hvor det sidste år var som spillende manager i klubben.

Træner 
Fra 1998 til 2000 var Vialli manager for Chelsea, og fra 2001 til 2002 havde han samme funktion i Watford.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Gianluca Viallis profil på weltfussball.de 
 

Fodboldspillere fra Italien
Fodboldtrænere fra Italien
Fodboldtrænere fra Chelsea F.C.
Fodboldspillere fra U.S. Cremonese
Fodboldspillere fra UC Sampdoria
Fodboldspillere fra Juventus F.C.
Fodboldspillere fra Chelsea F.C.
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1986
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1988
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Laila Schou Nilsen

Laila Schou Nilsen (født 18. marts 1919 i Vestre Aker, død 30. juli 1998 i Oslo) var en norsk skøjteløber, alpin skiløber, tennisspiller, håndboldspiller mv. Hun vandt i alt 101 norske mesterskaber inden for de forskellige sportsgrene, hun var aktiv i.

Hurtigløb på skøjter 
Laila Schou Nilsen vandt som blot 15-årig et uofficielt verdensmesterskab på Frogner Stadion i Stockholm i 1935, hvilket hun fulgte op med officielle VM-titler i 1937 i Davos og i 1938 i Oslo. Under VM i Davos 30.-31. januar 1937 vandt hun som syttenårig alle fire distancer og satte fire verdensrekorder (500 m, 1000 m, 3000 m og 5000 m). Rekorden på 500 m (46,4) holdt helt til den blev slået af Tamara Rylova på Medeo-banen i Alma-Ata i 1955. Nilsen besad også verdensrekorden på 1500 m frem til 1950.

Laila Schou Nilsen blev norgesmester i hurtigskøjteløb i 1935, 1937, 1939 og 1940.

Alpint skiløb 
Eftersom hurtigløb på skøjter ikke var en OL-disciplin for kvinder i 1936, valgte Nilsen at satse på alpint skiløb for at komme til vinter-OL i Garmisch-Partenkirchen i Tyskland. Her vandt hun bronze i kombinationsløbet efter at have vundet styrtløbs-delen af konkurrencen. Hun vandt senere ti norske mesterskaber i alpint skiløb fordelt over kombination (tre), slalom (tre) og styrtløb (fire).

Tennis 
Nilsen vandt mellem 1937 og 1961 85 norske mesterskaber i tennis. Ud over 12 udendørs single-mesterskaber vandt hun en række mesterskaber i damedouble, mixed double og for hold.

Håndbold 
Nilsen var som håndboldspiller med til at vinde fire norske mesterskaber for Grefsen IL og hun nåede 12 landskampe for Norge.

Motorsport 
Fra 1961 til 1964 deltog Nilsen fire gange i Rally Monte Carlo.

Eksterne henvisninger 
 

Håndboldspillere fra Norge
Alpine skiløbere fra Norge
Tennisspillere fra Norge
Skøjteløbere fra Norge
Medaljevindere ved vinter-OL 1936
Deltagere for Norge ved vinter-OL 1936
Olympiske bronzemedaljevindere fra Norge
Cremona

Cremona er en by og kommune i Norditalien med  indbyggere. Byen er hovedstad i provinsen Cremona og beliggende i regionen Lombardiet, hvor bifloden Adda løber ud i Po. 

Stradivarius-violinerne blev bygget i byen.

Venskabsbyer 
Cremona er venskabsby med:

  Alaquàs, Spanien
  Krasnojarsk, Rusland

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Cremona Kommune 

Byer i Lombardiet
Cremona (provins)
Vuurboetsduin

Vuurboetsduin (frisisk: Fjoerboetsdún) er en klit vest for landsbyen Oost-Vlieland på den nederlandske ø Vlieland og det højeste punkt i provinsen Frisland. Det er også det højeste punkt på de vestfrisiske øer.

Klitten selv er 45 meter høj og der er opført et kun 18 meter højt fyrtårn. På grund af fyrets højde fik tårnet kaldenavnet "Den Røde Trold".

Oprindelsen af navnet "Vuurboetsduin" er formentlig fra den attende århundrede. Man brugte kul for at holde fyret brændende om natten og kullet blev opbevaret i et "fjoerboet" som så har lagt navn til klitten. Et stentårn blev bygget i 1839. Den nuværende tårn er fra 1907 der blev forflyttet fra Ĳmuiden.

Kilder 

Frisland
Hjælp Sarajevos Børn

Hjælp Sarajevos Børn (HSB) er en non-profit humanitær forening, der drives af frivillige. Foreningen yder humanitær hjælp til udsatte børn og deres familier i Bosnien-Hercegovina. 

HSB blev stiftet i 1992, da krigen brød ud i Bosnien, og har siden ydet humanitær støtte til særligt udsatte familier i det krigsramte land. I 1993 blev den første transport til Sarajevo gennemført, og HSB har siden da gennemført et stort antal transporter, både under og efter krigen. Hjælpen består primært af madvarer, tøj og medicin.

Foreningens økonomi og drift er baseret på medlemskontingenter, donationer fra privatpersoner og offentlige tildelinger.

Eksterne henvisninger 
 

Organisationer fra Danmark
Etableret i 1992
Dino Baggio

Dino Baggio (født 24. juli 1971 i Camposampiero) er en tidligere italiensk fodboldspiller.

I hans karriere vandt han UEFA Cup tre gange, to gange med Parma og én med Juventus. Han spillede 60 kampe for Italiens fodboldlandshold, hvor han blandt andet var med til at vinde sølv ved VM i fodbold 1994.

Eksterne henvisninger 

 Dino Baggio  på FIFAs hjemmeside 

Fodboldspillere fra Italien
Fodboldspillere fra Torino FC
Fodboldspillere fra FC Internazionale Milano
Fodboldspillere fra Juventus F.C.
Fodboldspillere fra Parma FC
Fodboldspillere fra SS Lazio
Fodboldspillere fra Blackburn Rovers F.C.
Fodboldspillere fra AC Ancona
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1992
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1994
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1996
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1998
Jakob Nielsen (journalist, født 1971)

Jakob Nielsen (født 1971) er en dansk journalist, der siden 2017 har været ansvarshavende chefredaktør for Altinget.dk.

Jakob Nielsen har arbejdet som journalist siden 1998, og arbejdede i mange år ved Politiken som korrespondent i Bruxelles og USA samt som politisk redaktør, indlandsredaktør.
I 2015 blev han redaktionschef af Politikens netavis, politiken.dk efter Karl Erik Stougaard.

I maj 2017 tiltrådte han stillingen som ansvarshavende chefredaktør for Altinget.dk.

Nielsen har udgivet biografierne Helle for magten om Helle Thorning-Schmidt i 2007 og Outze i krig. Med skrivemaskinen som våben fra i 2008. Den sidste med Erik Lund som medforfatter.

Bibliografi 
 Turen går til EU, Politikens Forlag, 2002 (sammen med Aske Munck, Michael Seidelin og Stephanie Surrugue)
 Helle for magten, en biografi om Helle Thorning-Schmidt, Politikens Forlag, 2007.
 Outze i krig. Med skrivemaskinen som våben fra i 2008 (sammen med Erik Lund. Denne bog blev genudgivet i 2015 under titlen Journalisten der snød Gestapo.

Han har desuden været bidragyder til flere bøger om dansk politik, EU og USA.

Referencer 

Journalister fra Danmark
Journalister ved Politiken
Journalister ved Dagbladet Information
Biografiforfattere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Danskere i 2000-tallet
Stadio Atleti Azzurri d'Italia

Gewiss Stadium er et fodboldstadion i den italienske by Bergamo i regionen Lombardiet. Det har en kapacitet på godt 24.000 tilskuere, og benyttes af fodboldklubberne Atalanta BC og UC AlbinoLeffe.

Stadionet blev bygget i årene 1927-1928, og det blev officielt indviet 1. november 1928. Atleti Azzurri d'Italia betragtes i dag som meget umoderne, blandt andet fordi der ingen overdækkede tilskuerpladser findes.

Eksterne henvisninger 

 Atleti Azzurri d’Italia på stadiodi.it 

Atleti Azzurri d'Italia
U.C. AlbinoLeffe
Bergamo
Etableret i 1928
Atalanta B.C.
Gaur

Gauren (Bos gaurus) er den største nulevende okseart og hører taksonomisk til under de skedehornede pattedyr. Den lever naturligt i Syd- og Sydøstasien, men er i tilbagegang som art, så den på IUCN's Rødliste siden 1986 har været betegnet som sårbar; faldet i populationen er på over 70 % inden for de seneste tre generationer. Populationen ser dog ud til at være stabil i velbeskyttede områder, og i visse områder stiger den endog.

Gauren er den største af de vilde oksearter med en længde på 250-330 cm og en skulderhøjde på 165-220 cm; halen er 70-105 cm lang. Den gennemsnitlige vægt for en udvokset gaur er 650-1.000 kg, og en stor tyr kan veje op til 1.500 kg. 

Den malajiske gaur kaldes seladang og den burmesiske pyoung. Den domesticerede form af gauren er gayalen (Bos frontalis).

Fysiske karakteristika 
Gauren er en stærk og massivt bygget art med en høj opadbuet pande mellem hornene, der er fremadbøjede, hvilket skaber et dybt hulrum i profilen af det øverste af hovedet. Der er en fremtrædende forhøjning på ryggen, og skulderhøjden kan være op til 12 cm højere end bagpartiet. Ørerne er meget store, og for gamle tyre bliver hårvæksten ret tynd bagtil. Farven på de voksne tyre er mørkebrun, der går over i dybsort med alderen. Den øverste del af hovedet, fra over øjnene til nakken, er dog askegrå, undertiden grumset hvid; mulen er bleg i farven, og den nederste del af benene er hvid eller gulbrun. Køerne og tyrekalvene er blegere i farven og har i nogle tilfælde et rødbrunt skær, hvilket oftest ses blandt dyr, der lever i tørre og åbne områder. Halen er kortere end normalt blandt okser ved blot at nå til haserne. Pelsen er kort med fine hår og skinnende, og hovene er smalle og spidse.

Tyrene er omkring en femtedel større og tungere end køerne. De mål, der er angivet her, stammer primært fra gaurer i Indien og Kina; den malajiske underart regnes normalt for at være lidt større, men der findes ingen publicerede videnskabelige mål til støtte herfor.

Gauren har ikke nogen tydelig doglap på halsen eller brystet. Begge køn har horn, som vokser ud fra siden af hovedet. Hornene er klart fladere ved roden en længere ude, og de bøjer opad og indad, og ved spidsen går de svagt bagud. Hornets farve er en nuance af svagt grøn eller gul på størstedelen af dens længde, men spidsen er sort. Længden af hornene er 60-115 cm, hvilket er en mellemlængde i forhold til andre okser.

Gauren er et af verdens største nulevende landpattedyr. Det er kun elefanter, næsehorn, flodheste og giraffer, der generelt er større, og i gaurens udbredelsesområde overgås den kun af den asiatiske elefant og det indiske næsehorn. Blandt skedehornede pattedyr er gauren den største nulevende art, når man ser på de fleste mål; dog kan den asiatiske vandbøffel måle sig med den i gennemsnitlig vægt, men ikke i højeste kendte vægt.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Dyr fra Sydasien
Dyr fra Sydøstasien
Egentlige okser