kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Asiatisk singrøn

 
Asiatisk singrøn (Vinca herbacea) er en staude med krybende til opstigende vækst. Blomsterne er lavendelblå og ligner meget Clematis.

Beskrivelse 
Skuddene har først lysegrøn, glat bark, men senere bliver den rødlig eller violet. Bladene er modsatte og elliptiske med lang spids. Randen er hel og oversiden er mørkegrøn og blank, mens undersiden er mere lys og mat. 

Blom­stringen ses i slutningen af maj og ind i juni. Blomsterne er parvist stillede og lavendelblå med hvidt øje. De ligner meget Clematis, men der er kun 5 kronblade. Frøene modner – så vidt vides – ikke i Danmark.

Asiatisk singrøn har et groft trævlet rodnet med underjordiske udløbere.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,25 x 2,0 m (25 x 25 cm/år).

Hjemsted 
Asiatisk singrøn vokser på let skyggede steder i Europas og Lilleasiens steppeegne. I det nordøstlige Bulgarien, hvor klimaet er kontinentalt med varm, tørre somre og hårde vintre, findes steppeområder af samme type, som kan ses i f.eks. Ungarn og Ukraine. Her vokser arten sammen med bl.a. agernigella, almindelig blærebælg, almindelig judastræ, almindelig nældetræ, almindelig parykbusk, almindelig syren, asfaltkløver, balkanpæon, bjergkortkrone, bjergstenfrø, blå staudeklematis, buskhestesko, dværgmandel, farvegåseurt, foderesparsette, fransk rose, glatbladet tidselkugle, gul læbeløs, hvid diktam, hårtotfjergræs, kronelimurt, lav iris, Melica transsilvanica (en art af flitteraks), melittis, opret galtetand, pigget lakrids, Potentilla cinerea (en art af potentil), purpurkongelys, russisk løn, Scabiosa argentea (en art af skabiose), sibirisk klokke, skarleje, skærmokseøje, slank sternbergia, spinkel kambunke, strandasters, sølvsalvie, sølvbladet pære, Teucrium polium (en art af kortlæbe), uldhåret fingerbøl, våradonis og weichsel

Note 

Stedsegrønne
Gianni Faresin

Gianni Faresin (født 16. juli 1965 i Marostica) er en tidligere italiensk landevejscykelrytter. Han var professionel cykelrytter fra 1988 til 2004.

Eksterne henvisninger 

Mandlige cykelryttere fra Italien
Seaford (Delaware)

Seaford er en amerikansk by og administrativt centrum i det amerikanske county Sussex County i staten Delaware. Byen har  indbyggere.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Seafords hjemmeside (engelsk)

Byer i Delaware
Mirko Celestino

Mirko Celestino (født 19. marts 1974 i Albenga) er en tidligere professionel italiensk landevejscykelrytter. Han cyklede for det italienske hold Team Milram.

Eksterne henvisninger

Mandlige cykelryttere fra Italien
Longan

Longan ((Dimocarpus longan) fra kinesisk (putonghua: 龙眼, lóngyǎn, kantonesisk 龍眼, lùhng ngáahn, drageøjne) er navnet på et træ og dettes frugter. Træet stammer oprindeligt fra det sydlige Kina men nu findes det også i Sydøstasien og Indonesien. Træet bærer frugter på samme tidspunkt som litchi.

Kendetegn 
Longan er et mellemstort, stedsegrønt træ med en bred og uregelmæssig vækst. Barken er først lysegrå på grund af et fint hårlag. Senere bliver den rødbrun, og gamle grene kan få en lysegrå og fint furet bark. Knopperne sidder spredt, og de er små og kuglerunde. Bladene er ligefinnede, helrandede og læderagtige. Begge bladsider er græsgrønne. Blomsterne er samlet i store stande, som kan være endestillede eller kan udspringe fra bladhjørnerne. De enkelte blomster er 5-tallige, uanselige og énkønnede med sammenvoksede bægerblade og mælkeagtigt hvide kronblade. Frugten er en stenfrugt, hvor kernen er blank og sort, frugtkødet er mælkehvidt og saftigt og skindet er gulplettet til rødligt.

Rodsystemet består af grove hovedrødder, der når langt ud og dybt ned (hjerterod), og grove, højtliggende siderødder. Frugterne minder en del om Litchi, og de har også en sød og aromatisk, men helt anderledes smag. Træet har sit navn, fordi frugterne ligner øjne. Når man skræller den, er frugten rund og hvid med en sort sten i midten der ligner en pupil (se nedenfor).

Longantræerne bliver ca. 10 m høje (men enkelte eksemplarer på 40 m er set) og næsten lige så brede i kronen.

Hjemsted 
Longan har sit naturlige voksested i Kina (Guangdong, Guangxi, Hainan og Yunnan). Den er i udbredt dyrkning fra Sydkina over Cambodia, Indien, Indonesien, Laos, Malaysia, Myanmar, Filippinerne, Sri Lanka og Thailand til Vietnam. Arten er naturaliseret i New Guinea. Arten er knyttet til de blandede skove i Sydkina, hvor der er frugtbar jord, og hvor der falder rigeligt med monsunregn hver sommer. På bjergskråningerne i  ”New Terrritories” i Hong Kong, Kina, vokser der subtropiske eller næsten tropiske skove. Her findes arten sammen med en række andre arter, som er næsten ukendte i Danmark. Blandt dem er disse: Aporusa dioica, Aquilaria sinensis, Ardisia quinquegona (en art af Evighedsbær), Canthium dicoccum, Endospermum chinense, Kamfertræ, Nauclea officinalis, Popowia pisocarpa, Psychotria asiatica, Pygeum topengii, Schefflera heptaphylla (en art af Paraplytræ), Sterculia lanceolata, Syzygium hancei (en art af Kryddernellike), Uvaria microcarpa og Xylosma longifolium

Galleri

Note

Referencer 
Eksotiske frugter 

Træer
Frugter
Allegheny-bjergene

Allegeny-bjergene er en ældre betegnelse for hele bjergkæden Appalacherne. I dag dækker betegnelsen kun et mindre område af 800 km længde fra det centrale Pennsylvania gennem det vestlige Maryland og østlige West Virginia til det sydlige Virginia. Bjergtoppene når op i ca. 1.300 meters højde, og bjergene er beklædt med tæt skov. Der er kun få veje i området.

Allegheny-bjergene danner en naturlig barriere, som forhindrede nybyggerne i at drage vest på. Først da jernbanen kom i det 19. århundrede kunne man for alvor gennemtrænge bjergene.

Under den amerikanske borgerkrig dannede bjergkæden skellet mellem det østlige og det vestlige operationsområde.

Referencer 
 McNeill, G.D. (Douglas), The Last Forest, Tales of the Allegheny Woods, n.p., 1940 (Reprinted with preface by Louise McNeill, Pocahontas Communications Cooperative Corporation, Dunmore, W.Va. and McClain Printing Company, Parsons, W.Va, 1989.)
 Rosier, George L., Compiler, Hiking Guide to the Allegheny Trail, Second edition, West Virginia Scenic Trails Association, Kingwood, West Virginia, 1990.
 Smith, J. Lawrence, The High Alleghenies: The Drama and Heritage of Three Centuries, Tornado, West Virginia: Allegheny Vistas; Illustrations by Bill Pitzer, 1982.

Bjerge i USA
Palæozoikum
Appalacherne
Prædiktiv mikrobiologi

Prædiktiv mikrobiologi (PM) er baseret på forudsigelser af vækst eller drab på sygdomsfremkaldende  bakterier ved hjælp af computersoftware og matematiske modeller.

PM finder blandt andet anvendelse i fødevareindustrien ved udvikling, produktion og distribution af ferske- og konserverede fødevarer.

Eksterne henvisninger
SSSP, prædiktivt dansk softwareprogram fra ''Danish Institute for Fisheries Research 
Amerikansk  informationsportal for prædiktiv mikrobiologi (PMIP) 

Mikrobiologi
Kola (by)

Kola (, ; ; skoltesamisk: Kuâlõk) er en by med  indbyggere, beliggende på Kolahalvøen i Murmansk oblast i det nordvestlige Rusland ca. 12 syd for Murmansk og 25 km sydvest for Severomorsk. Byen Kola ligger, hvor floderne Kola og Tuloma flyder sammen. Sandsynligvis kommer navnet Kola fra floden Kola, der igen er navngivet efter det finsk-ugriske ord "Kulyoki", som betyder "fisk".

Historie 
Udgravninger har vist, at området omkring Kola har været beboet mindst 2.000 år. Byen Kola nævnes første gang i 1264 som beboet af Pomorer. I 1565 blev Kola udvidet med et fort, som modstod svenskernes forsøg på at indtage det mellem 1590 og 1595 under den Den nordiske 25-årskrig. Byen havde sin storhedstid i 1600-tallet, hvor den var et centrum for handel og skibsrejser til Spitsbergen og Novaja Zemlja. Petsjengaklosteret flyttede også dertil i denne periode.

Kola blev officielt givet status af by i 1784, men mistede langsomt sin strategiske betydning, da Rusland fik adgang til Østersøen. Byen blev nedbrændt og ødelagt under Krimkrigen, da et britisk krigsskib bombarderede den i 24 timer. Kun to stenbygninger overlevede, den ene Bebudelseskatedralen (1800 – 1809) som stadig er byens mest iøjnefaldende bygning. Den ødelagte by blev senere overgået af den nærtliggende Murmansk, af hvilken den i dag ofte anses som forstad til.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Grethe Authen Blom: "The Participation of the Kings in the Early Norwegian Sailing to Bjarmeland (Kola Peninsula and Russian Waters), and the Development of a Royal Policy Concerning the Northern Waters in the Middle Ages" (Arctic, Vol 37, No 4 (1984); s. 385-388)  (engelsk)
 J.W. Veluwenkamp: "The Murman Coast and the Northern Dvina Delta as English and Dutch Commercial Destinations in the 16th and 17th Centuries" (Arctic, Vol 48, No 3 (1995); s. 257-266)  (engelsk)
 Historiske kort over Kola
 Billeder af katedralen i Kola

Byer i Murmansk oblast
Harrington (Delaware)

Harrington er en amerikansk by i Sussex County, i staten Delaware. Harrington har  indbyggere.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Harringtons hjemmeside (engelsk)

Byer i Delaware
Yazoo-floden

Yazoo floden er en flod i staten Mississippi i USA, og en biflod  til Mississippifloden, som den løber ud i nord for Vicksburg.  Den fik sit navn af den franske opdagelsesrejsende La Salle i 1682 med henvisning til Yazoo indianerne, som boede i nærheden. Det er ikke helt klart hvad navnet betyder, men i lang tid har man ment at det betød "Dødens flod".

Floden er 300 km lang og begynder i Greenwood, hvor Tallahatchie og Yalobusha River floderne mødes. Floden løber noget af vejen parallelt med Mississippi floden inden den har udløb i den nord for Vicksburg. Naturlige dæmninger langs med Mississippi floden forhindrer Yazoo floden i at have udløb længere oppe. Indenfor hydrologien betegner en yazoo strøm netop dette fænomen. 

Floden havde stor betydning under den amerikanske borgerkrig. Den første elektrisk antændte undervandsmine blev brugt i floden i 1862 til at sænke Unionens kanonbåd USS Cairo. Den bagerste del af skibet blev hævet i 1964, konserveret og er nu udstillet i Vicksburg National Military Park.

Der ligger fortsat 29 sunkne skibe fra Borgerkrigen på flodens bund.  
 

Vandløb i USA
Fantastiske Mandag (album)

Fantastiske Mandag er et dansksproget album fra Thomas Buttenschøn. Albummet indeholder Buttenschøns gennembrudshit "Fantastiske Mandag" og "Præsident i USA".

Spor 
 "Rødvin fra i går"
 "November i KBH"
 "Præsident i USA"
 "Ligger rart"
 "Tømmermænd på Peter Fabers Gade"
 "Hun er væk"
 "Fantastiske mandag"
 "10.000.000 (tænk hvis jeg vandt)"
 "Hop nu bag på min cykel"
 "Jeg rejser snart til KBH"
 "Hjerter dame"

Referencer 

Debutalbum fra Danmark
Debutalbum fra 2006
Thomas Buttenschøn-album
Vinterpaladset

Vinterpaladset (, ) er et slot i Sankt Petersborg i Rusland og var indtil 1917 den officielle residens for de rusisske zarer i hovedstaden. I dag fungerer paladset som et paladsmuseum og er desuden hjem for et af verdens største museer, Eremitagemuseet. Paladset kendes på sin grønne facade i barokstil.

Historie 

Vinterpaladset fik sin nuværende udformning i mellem 1754 og 1763, da det blev bygget som vinterresidens for de russiske zarer. Arkitekten var Bartolomeo Rastrelli, der stod for opførelsen af flere paladser til zarfamilien og de førende adelsfamilier i og omkring hovedstaden. Den første russiske hersker til at gøre paladset til hovedresidens var Katharina 2. af Rusland.

Efter februarrevolutionen i 1917 var Vinterpaladset hovedkvarter for den provisoriske russiske regering. Derefter blev det stormet af Bolsjevikerne under indledningen af oktoberrevolutionen.

Paladsets facade har været malet i flere farver. I 1800-tallet var det malet i en gul sandfarve og i starten af 1900-tallet var det malet i røde farve,

Nuværende brug 
Paladset huser i dag Eremitagemuseet, der ejer en af verdens største kunstsamlinger. Det er en af Sankt Petersborgs mest velbesøgte museer.

Eksterne henvisninger 

Sankt Petersborg og beslægtede monumenter
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Sankt Petersborg
Slotte i Rusland
Ethan Rom

Dr. Ethan Rom er en fiktiv person i den amerikanske tv-serie Lost, spillet af William Mapother.

Biografi

Før øen

På øen 
Ethan var kirurg hos The Others og deltog også i rekrutteringen af blandt andre Juliet Burke. I A Tale of Two Cities viser han også en kundskab for at reparere rørlækager.

Da Oceanic Flight 815 styrter beordrer Benjamin Linus ham til at infiltrere de overlevende.

Sæson 1 
Ethan infiltrerer de overlevende af Flight 815, men afsløres så snart Hugo "Hurley" Reyes opdager at Rom ikke eksisterer på passagerlisten. Ethan kidnapper – af Juliet beskrevet som ude af protokol – Claire Littleton og Charlie Pace, for at foretage de medicinske undersøgelser og jævne vaccineindsprøjtninger på The Staff.

Alex løslader Claire, som finder tilbage til sine egne folk før Ethan og hans kompagner opsporer hende. I et desperat håb om at få hende tilbage opsøger han Charlie og forklarer, at for hver dag de ikke bringer Claire til et aftalt sted vil han dræbe en tilfældig af de overlende; Charlie som den sidste. Ethan myrder Scott og dét ændrer The Castaways' oprindelige plan.

Charlie skyder Ethan, trods intern enighed om at holde ham i live.

Fiktive personer fra Lost

fi:Luettelo televisiosarjan Lost hahmoista#Toiset
Exposé (fiktiv tv-serie)

Exposé er en fiktiv tv-serie i Lost, med blandt andre Nikki Fernandez på rollelisten. I tredje sæson er afsnit 14 med Nikki & Paulo i centrum, opkaldt efter serien.

Det vides at John Locke og Hugo "Hurley" Reyes fulgte serien.

I fjerde sæson i et Sun flashforward, slukker hun for Exposé og hendes vand går.

Lost
Stammevej

En stammevej  er en vejtype hvor træstammer lægges vinkelret på kørselsretningen og dækkes af sand.

Metoden anvendes på lavtliggende eller sumpede steder. Resultatet er en klar forbedring i forhold til en mudret eller bundløs jordvej, men selv under de bedste omstændigheder er der tale om en bumletur og vejen er særdeles farlig for heste, da der kan være stammer, som flytter sig. 

Hvor man i en stammevej benytter hele stammer eller kløvede stammer med den rundede side opad, har man i en plankevej den jævnere inderside opad. En plankevej er således behageligere at færdes på, men anlægsarbejdet er mere omfattende.

Denne type veje har været brugt i årtusinder, og romerne brugte det ofte. 
  
Stammeveje kan bygges som fundament for en anden vejbelægning. Hvis træstammerne ligger i et våde syreholdigt og iltfattigt miljø (f.eks. en mose) forrådner de meget langsomt og kan holde i mange år. 

Stammeveje ("corduroy roads") blev brugt i stort omfang under den amerikanske borgerkrig – f.eks. i sumpområderne ved Mississippifloden under Vicksburg-kampagnen og under Shermans Carolina-kampagne gennem South og North Carolina i krigens slutning. 

Under 2. verdenskrig blev stammeveje brugt hyppigt af den tyske hær, da den invaderede Sovjetunionen, hvor mange veje blev til det rene morads under Rasputitsaen.

I 2017 fandt man Skandinaviens hidtil ældst kendte vej, opbygget af planker  ved Kastbjerg Å syd for Mariager Fjord. Kulstof 14-analyser  daterer den  tilbage til bondestenalderen 2900 f.Kr.

Eksterne henvisninger 

En vikingeplankevej genskabt til Aarhus Fortæller Rasmus Vinther, Christian Rønne Larsen og Martin Brandt Djupdræt i dengamlebyaarbog.dk 16. januar 2017
 http://www.vejogbro.dk/sites/default/files/vbfiler/Hovedtekst%20(Mette%20Busch%20speciale).pdf 

Vejtyper
Vejhistorie
Umba

Umba (russisk: Умба) er en by på 6.497 indbyggere (2002), beliggende på Kolahalvøen i Murmansk oblast i det nordvestlige Rusland hvor floden Umba flyder ud i Hvidehavets Kandalaksjabugt. Byen kan nås med båd eller bil. Den nærmeste jernbanestation ligger i Kandalaksja ca. 110 km nordvest for Umba. Byen er nævnt første gang i 1466 og er den ældste slaviske by på Kolahalvøen.

Byer i Murmansk oblast
Maurizio Fondriest

{{Infobox cyclist
| name        = Maurizio Fondriest
| image       = Maurizio FONDRIEST.jpg
| fullname    = 
| nickname    = 
| birth_date  = 
| birth_place = Cles, Italien
| currentteam = Har trukket sig tilbage
| discipline  = 
| role        = Rytter
| ridertype   = 
| proyears1   = 
| proteam1    = 
| majorwins   = Grand Tours
Giro d'Italia
2 individuelle etaper (1993, 1995)
Etapeløb
Tirreno-Adriatico (1993)
Polen Rundt (1994)
Giro del Trentino (1993)
Tour of Britain (1994)
Endagsløb og klassikere)
VM i landevejscykling (1988)
Milano-Sanremo (1993)
La Flèche Wallonne (1993)
Züri-Metzgete (1993)
Giro dell'Emilia (1993)AndreUCI Road World Cup (1991, 1993)
| medaltemplates = 

}}Maurizio Fondriest''' (født 15. januar 1965 i Cles i Provinsen Trento) er en tidligere landevejscykelrytter fra Italien.

Karriere 
Fondriest blev professionel i 1987 da han signerede for Ecoflam-holdet. Året efter gik han over til Alfa Lum og vandt landevejsløbet under VM i landevejscykling i tillæg etapesejre i Tour de Suisse og Tirreno-Adriatico. Han havde en god sæson i 1993 da han cyklede for Lampre. Han vandt Milano-Sanremo, La Flèche Wallonne, Züri-Metzgete, Giro dell'Emilia, sammenlagt og to etaper i Tirreno-Adriatico, tre etaper og sammenlagtsejren i Grand Prix du Midi Libre, en etapesejer i Giro d'Italia og sammenlagtsejeren i UCI World Cup.

Eksterne henvisninger

Mandlige cykelryttere fra Italien
Verdensmestre i landevejsløb
Trento
Vondelpark

Vondelpark er en offentlig park i Amsterdam, Holland navngivet efter forfatteren fra det 17. århundrede Joost van den Vondel.
Parken blev skabt i 1864 ud fra et design af havearkitekten Jan David Zocher. Parken blev åbnet for offentligheden i 1865. Oprindeligt blev den navngivet den Nye Park. Da der blev placeret en statue af van Vondel begyndte offentligheden dog hurtigt at kalde parken Vondelpark og navnet blev det officielle navn. Indtil 1953 var parken ejet af Vereniging tot aanleg van een rij- en wandelpark (Selskabet til at skabe en park til at ridning og gåture). Da selskabet ikke længere kunne finansiere velligeholdelsen af parken blev den doneret til byen Amsterdam.

Årlige begivenheder inkluderer en golfturnering og en løbekonkurrence.

Parken optræder bl.a. i sangen "Vondelpark bij nacht" af Omar Rodriguez på hans album fra 2005.

Eksterne henvisninger 
 Satellitbillede fra Google Maps
 Artikler om Vondelpark

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Amsterdam
Parker
Boone Carlyle

Boone Carlyle er en fiktiv person i den amerikanske tv-serie Lost, spillet af Ian Somerhalder. Han er bror til Shannon Rutherford, spillet af Maggie Grace. Somerhalder besad en hovedrolle i seriens første sæson, og har siden optrådt i en speciel gæsterolle. Boone medvirker siden første afsnit, "Pilot: Part 1," men er i løbet af serien kun hovedperson i et afsnit, "Hearts and Minds."

Biografi

Før flystyrtet 
Boones mor og Shannons far gifter sig og flytter sammen. I mange år er Boone forelsket i sin stedsøster, og han udviser tilstrækkeligt med tegn herpå til at Shannon gennemskuer hans sande følelser. Da Shannons far dør i en bilulykke får hun ingen andel af arven, og hendes tidligere stedmor agter ikke at hjælpe hende økonomisk. Hun afslår også et tilbud fra Boone om hjælp.

Shannons løsning bliver i flere omgange at være romantisk involveret i mænd, med hvilke hun iscenesætter forholdsproblemer, således at Boone møder op og køber kæresten ud af forholdet. Boone opdager bedrageriet i Sydney, Australien. Shannon møder efterfølgende op på Boones hotelværelse for at undskylde, og det er her hun erkender bekendtskabet til hans følelser, hvorefter de har samleje. Dagen efter forlader de Sydney med Oceanic Flight 815.

Efter flystyrtet

Sæson 1 
Boone bruger mange af første dage på at opvarde Shannon, der ikke tager situationen tilstrækkeligt alvorligt. I en diskussion med Boone om hendes påståede uduelighed, ender de med at tilslutte sig ekskursionen der opfanger Danielle Rousseaus 16-årige nødsignal.

Da Claire Littleton (Emilie de Ravin) og Charlie Pace (Dominic Monaghan) kidnappes er Boone med ude for at bringe dem tilbage, og da sporet af Ethan Rom (William Mapother) deles i to går han med John Locke (Terry O'Quinn). De finder en metalplade begravet i mudderet, og bruger de følgende dage på at udgrave hvad der viser sig at være en luge ("The Hatch"). Boone bryder sig ikke om at lyve overfor Shannon om hvad han og Locke foretager sig i junglen og det tvinger Locke til at udsætte Boone for en psykologisk prøvelse, i hvilken Boone forestiller sig Shannons død. Da han indser det forudløser en følelse af lettelse, kan han omsider give slip på det tætte bånd til søsteren, der har syntes at hæmme hans egen velvære.

Men tilliden til Locke medfører også hans død. Efter at være styrtet mod jorden inden i et beechcraft, kvæstes hans kropslige indre. Locke bærer Boone tilbage til Jack Shephard (Matthew Fox) på egne skuldre, men fortæller ikke sandheden om ulykken.

Trivia 
 Det var i løbet af seriens udvikling planen at Boone skulle hedde "Five."

Fodnoter 

Fiktive personer fra Lost
Dalane

Dalane er et distrikt i Norge, beliggende mod syd i Rogaland fylke, syd for Jæren. Det omfatter kommunerne Bjerkreim, Eigersund, Lund og Sokndal. Egersund by er centrum for området.

Dalane er et af de 15 distrikter, som sammen udgør landsdelen Vestlandet, og de fire kommuner har et samlet areal på 1.787 kvadratkilometer og et indbyggertal på 22.602 (SSB 1. juli 2007).

Avisen Dalane Tidende har hovedkontor i Egersund. Dalane folkemuseum har to afdelinger i Egersund, hvoraf en afdeling er fajancemuseum, mens hovedudstillingen er et folkemuseum.

Dalane har gode samfærdselsforbindelser med jernbanerne (Sørlandsbanen og Jærbanen), færge til Danmark, europavejen E39 og Riksvei 44. Undergrunden består hovedsagelig af 930 millioner år gammel granit.

Administrative inddelinger 
 De fire kommuner samarbejder i et regionsråd (Dalanerådet)
 Distriktet udgør næringsregion Dalane (NHO).
 Distriktet er embedsområdet for Dalane provsti under Stavanger bispedømme i Den norske kirke.
 Distriktet er retsområdet for Dalane tingrett under Gulating lagdømme, sammen med Sirdal (i Lister).
 Distriktet var en del af det tidligere Jæderen og Dalane fogderi.

Eksterne henvisninger 
 Dalanes hjemmeside

Rogaland
Distrikter i Norge
Swiss International Air Lines

Swiss International Air Lines (SWISS) er Schweiz' største flyselskab. Selskabet flyver til alle kontinenter, med undtagelse af Australien og Antarktis. SWISS har sin operative base i Zürich og hovedkontor i Basel.

Historie 
Swiss International Air Lines blev stiftet efter Swissair's konkurs i 2001. Kort før Swissair forsvandt blev store dele af selskabets ejendele via Swissair's ejere, Credit Suisse og UBS, overført til Crossair, som var et af Swissair's regionale datterselskaber.

31. marts 2002 begyndte SWISS at flyve under eget navn. De blev tilbudt medlemskab i selskabsalliancen Oneworld, men takkede i 2004 nej til tilbuddet.

Det tyske selskab Lufthansa offentliggjorde i marts 2005 sin plan om at blive majoritetsejer i SWISS. Dette skulle ske gradvist frem til 2007. Som en følge af dette er SWISS blevet medlem af alliancen Star Alliance i 2006.

Eksterne henvisninger 

 Swiss International Air Lines
 Swiss Virtual Air Lines 

Flyselskaber fra Schweiz
Etableret i 2001
Star Alliance
Lufthansa Group
Libby (Lost)

Elizabeth, bedre kendt som Libby, er en fiktiv karakter i den amerikanske tv-serie Lost, spillet af Cynthia Watros. Hun tiltræder i anden sæson.

Baggrund 
Libby nåede aldrig af få et flashbackafsnit, men producerne har lovet at hendes fortid vil blive adresseret på et senere tidspunkt. Libby blev skrevet ud af serien, fordi producerne var klar over at drabet af kun Ana Lucia ikke ville skabe nok medfølelse hos seerne, fordi Ana ikke var specielt populær blandt fansene, i modsætnign til Libby.

Biografi

Før flystyrtet 
Libby var indlagt på det samme sindsygehospital som Hurley. Hun postulerer også at være klinisk psykolog.

Hendes afdøde mand havde døbt sin sejlbåd "Elizabeth," efter hende. Da hun møder Desmond over en kop kaffe giver hun ham båden.

Efter flystyrtet 
Libby ender op sammen med halepartiets overlevende og forbliver i lang tid loyal overfor Ana Lucia, trods Anas dårlige beslutningsevne.
Libby og Hurley forelsker sig og skal på deres første date. Hun henter tæppet og Hurley henter vinen. Libby kunne ikke finde tæpper i lugen og tager så nogle puder. Hun vader ind, lige hvor Michael har skudt Ana Lucia, og bliver selv skudt i forvirringen. Hendes sidste ord var "Michael".

Sæson 2

Trivia

Fodnoter 

Fiktive personer fra Lost