kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anders Nyholm

Anders Nyholm (født 30. marts 1982 i Roskilde) er en dansk olympisk sejler, som deltog i sommer OL i Athen i 2004, og Beijing i 2008. I år 2004 fik han en fjerdeplads ved EM og kom på en 11. plads ved VM, som begge var opnået i laserjolle.

Kilder 
 Anders Nyholm på sejlsport.dk

Eksterne henvisninger 

Sejlsportsfolk fra Danmark
Uropoliti

Uropoliti er politi, militær, eller andre sikkerhedsstyrker som kontrollerer, og arresterer civile som er involveret i demonstrationer, optøjer, eller protester. Politi og militær har længe brugt ikke-dødelige våben som fx stave til at opløse demonstrationer og tilbageholde demonstranter. Siden 1980'erne, har uropolitiet også brugt tåregas, peberspray, gummikugler, og strømpistoler. I nogle tilfælde har de også brugt Long Range Acoustic Devices, vandkanoner, pansrede kampvogne, politihunde og ridende politi på heste. Uropoliti bærer typisk beskyttelse såsom beskyttelseshjelme, ansigtsvisir, skudsikre veste (vest, nakke, knæ, mm.), gasmasker og skjolde. Der er dog også tilfælde hvor dødbringende våben er blevet brugt til at undertrykke protester eller oprør, fx massakren på den Himmelske Freds Plads, bostonmassakren, haymarketoptøjerne og den ungarske opstand

Politi
M.E. Grøns og Hustrus Friboliger

M.E. Grøns og Hustrus Friboliger var en stiftelse i København, som blev oprettet af grosserer M.E. Grøn og hustru ved fundats af 11. december 1860. Den var i kælder og fem etager indeholdt friboliger og boliger til nedsat leje for værdige og trængende, over 50 år gamle ægtefolk, enker eller ugifte kvinder.

Fra 1. januar 1937 blev – efter afhændelse af de to Grønske stiftelsers ejendomme – med Socialministeriets godkendelse oprettet otte friboliger i Gammel Kloster under navn af Grosserer M.E. Grøn og Hustrus Legatboliger, som i 1948 indgik helt indgik Gammel Kloster. 

Stiftelsen havde adresse: Solitudevej 13-15 og Slotsgade 32. Bygningerne blev nedrevet som led i saneringen af den sorte firkant.

Kilder 
 Opslag og arkiv hos Københavns Kommune

Stiftelser i København
Etableret i 1860
Ophørt i 1936
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i København
Nørrebro
Izquierda Unida

Izquierda Unida (IU – Det forenede venstre) er et spansk politisk parti. Det var oprindeligt en ren partialliance, dannet i 1986 med det spanske kommunistparti (Partido Comunista de España – PCE) som det største parti. De øvrige stiftende partier var venstresocialistiske, carlistiske eller humanistiske. 
 
Nogle af medlemspartierne er regionale. Dette gælder fx for Esquerra Unida i Alternativa i Catalonien og Ezker Batua i Baskerlandet. 

Ved valget i 2004 fik IU ca. 5 procent af stemmene. I Andalusien havde partiet et godt kommunalt valg. IU vandt flertallet i bystyret i Carmona ved Sevilla og fik samtidigt borgermesterposten i Cordoba. 

Ved valget i 2008 svandt partiet ind, og det fik kun to pladser i deputeretkammeret i Cortes Generales. Ved valget i november 2011 vandt IU ni mandater. Med sine 11 mandater i deputeretkammeret er partiet igen blevet Spaniens tredjestørste parti.

Eksterne henvisninger 

 Izquierda Unidas hjemmeside
 Ezker Batuas hjemmeside

Politiske partier i Spanien
Socialistiske partier
Etableret i 1986
FA Cup 1879-80

Football Association Challenge Cup 1879-80 var den niende udgave af Football Association Challenge Cup, nutildags bedre kendt som FA Cup. 54 klubber var tilmeldt turneringen, der blev afviklet som en cupturnering. Fem af klubberne trak sig imidlertid inden deres første kamp, så turneringen fik reelt deltagelse af 49 klubber, hvilket var ny deltagerrekord. Den første kamp blev spillet den 25. oktober 1879, og finalen blev afviklet den 10. april 1880 på Kennington Oval i London, hvor Clapham Rovers FC vandt 1-0 over Oxford University AFC. Det var Clapham Rovers' første FA Cup-triumf, og det skulle også blive klubbens eneste. Holdet havde én gang tidligere været i finalen og tabt: i 1879. Det var fjerde gang, at Oxford University AFC spillede sig frem til FA Cup-finalen – og tredje gang at holdet tabte.

Resultater

Første runde 

Første runde blev spillet i perioden 25. oktober – 25. november 1879 og havde deltagelse af 52 hold, der spillede om 26 pladser i anden runde. Aston Villa FC og Providence FC var oversiddere i denne runde.

Anden runde 

Anden runde blev spillet i perioden 29. november 1879 – 24. januar 1880 og havde deltagelse af de 26 af de hold, der var gået videre fra første runde, som spillede om 13 pladser i tredje runde. To hold, Old Etonians FC og Old Harrovian AFC, var oversiddere i denne runde og gik derfor uden kamp videre til tredje runde.

Tredje runde 

Tredje runde blev spillet i perioden 17. januar – 4. februar 1880 og havde deltagelse af ti af de hold, der var gået videre fra tredje runde, og som spillede om fem ledige pladser i fjerde runde. Fem hold var oversiddere i denne runde, Grey Friars FC, Hendon FC, Maidenhead FC, Sheffield FC og West End FC, og de gik dermed videre til fjerde runde uden kamp.

Fjerde runde 

Fjerde runde blev spillet i perioden 7. – 19. februar 1880 og havde deltagelse af ti af de hold, der var gået videre fra tredje runde, og som spillede om fem ledige pladser i kvartfinalerne.

Kvartfinaler 

Kvartfinalerne havde deltagelse af fire af de fem hold, der gik videre fra tredje runde, som spillede om to pladser i semifinalerne. Det sidste hold, Nottingham Forest FC var oversidder i denne runde og gik derfor uden kamp videre til semifinalerne.

Semifinale 

Semifinalen havde deltagelse af to af de tre hold, der gik videre fra kvartfinalerne. På grund af det ulige antal hold var Clapham Rovers FC oversidder i denne runde og gik derfor videre til finalen uden kamp.

Finale

Kilder / eksterne henvisninger 
 FA Cup Archive  
 RSSSF – 1879–80 FA Cup  
 FA Cup finals – 1880

Noter 

Sæsoner i FA Cup
Fodbold i 1879
Fodbold i 1880
Andrea True

Andrea True (fødenavn Andrea Marie Truden) (26. juli 1943 – 7. november 2011) var en amerikansk pornoskuespiller og sangerinde under discoæraen i gruppen Andrea True Connection.

Eksterne henvisninger 
 

Pornoskuespillere fra USA
Sangere fra USA
Ruaha nationalpark

Ruaha nationalpark er Tanzanias næststørste nationalpark. Den har et areal på omkring 12.950 km², og ligger midt i Tanzania, omkring 130 km fra byen Iringa, i regionerne Iringa og Mbeya. Parken er del af et større økosystem som også omfatter Rungwa vildtreservat, Usangu vildtreservat og andre beskyttede områder.

Parken er opkaldt efter floden Ruaha, som løber langs den sydøstlige  kant af nationalparken, og er fokusområdet for at se parkens dyr. Parken blev oprettet som en forlængelse af Rungwa vildtreservat i 1951, efter forslag fra George Gilman Rushby. De som boede i området på denne tid, blev tvunget til at flytte væk. I 1964 blev parken skildt ud fra vildtreservatet, og fik hævet sin status til nationalpark.

Eksterne kilder og henvisninger

Om Ruaha nationalpark

Nationalparker i Tanzania
Etableret i 1964
Carl Robie

Carl Joseph Robie III (12. maj 1945 i Darby i Pennsylvania – 30. november 2011) var en amerikansk svømmer og olympisk mester.

Robie vandt en sølvmedalje ved OL i 1964 i Tokyo i Japan, og en guldmedalje ved OL i 1968 i Mexico City i Mexico. Han satte verdensrekorder i mændenes 200 meter butterfly fire gange, to af dem på den samme dag i august 1962. Robie blev indskrevet i International Swimming Hall of Fame som æresmedlem i 1976.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 Profil hos sports-reference.com  

Svømmere fra USA
Olympiske svømmere fra USA
Olympiske mestre fra USA
Olympiske sølvmedaljevindere fra USA
Olympiske medaljevindere i svømning
Kaj (havn)

En kaj er en færdselsvej ført langs et havnebassin, en flod eller kanal, begrænset ud imod vandet af en bolværks- eller kajmursindfatning, langs hvilken skibe kan lægge til og ud- eller indskibe passagerer og varer. Kajens højde over vandet afhænger dels af størrelsen af de skibe, der benytter kajen, dels af beskaffenheden af de varer, der udveksles, og af trafikkens art i det hele taget, dels endelig af de vandstande, der kan forekomme på stedet. Højden er som regel mellem én og tre meter over den almindelige vandstand, idet den dog i al fald bør være så stor, at kajen ikke oversvømmes ved sædvanlige højvande. Kajens bredde afhænger af trafikkens art og intensitet.

Kajen vil, beroende på de nærmere forhold ved dens brug, være forsynet med vejbaner til kørsel med varevogne, jernbanespor, vareskure og pakhuse samt oplagspladser for gods, der skal af- og pålæsses, ind- og udskibes, kraner til løfteformål, ved færgehavne anlæg for passagerernes adgang til og fra færgen (trapper, gange, ventesale og lignende), fortøjningsmuligheder for skibene samt tekniske anlæg til betjening af skibene. De fleste kajanlæg vil i større eller mindre udstrækning være indrettede til at varetage specialiserede formål.

Eksterne henvisninger 

 Jon Julius Munch-Petersen: "Kaj" (i:Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bind XIII, s. 367-368)

 
Havne
Vandtransport infrastruktur
Salmonsens
Lēdurga

Lēdurga er en landsby med 648 indbyggere (2015; 737 per 2006) i og administrativt centrum for Lēdurgas pagasts i Krimuldas novads i det nordøstlige Letland i landskabet Vidzeme. Lēdurga ligger i midten af pagasten på hver sin side af floden  Aģe, 18 kilometer fra  Ragana, novadens administrative centrum, og 64 kilometer fra Riga, hovedstaden i Letland.

Landsbyen opstod omkring det tidligere Lēdurga Slot (), og fik i 1932 officielt status som landsby. I Lēdurga forefindes det lokale selvstyre, grundskole, kulturhus, bibliotek, sportcenter, en Luthersk kirke og en landskabspark.

Kendte bysbørn 
 Garlieb Merkel – forfatter

Kildehenvisninger 

Byer i Letland
Freden i Aachen (1748)

Freden i Aachen (også kaldt Den anden fredstraktat i Aachen eller Freden i Aix-la-Chapelle) var en fredsaftale, der blev underskrevet i den frie tyske rigsstad Aachen den 18. oktober 1748.

Freden i Aachen sluttede Den østrigske arvefølgekrig, der havde varet fra 1740 til 1748. Denne fred genoprettede i hovedtræk situationen før krigen, men gav Schlesien til Preussen, Hertugdømmet Parma til Huset Bourbon og anerkendte Maria Theresia på tronen i Wien.

Europas historie
Den østrigske arvefølgekrig
Fredsaftaler
Tysk-romerske rige
Begivenheder i 1748
Alf Toftager

Alf Toftager (17. marts 1911 – 16. september 1980) var en dansk overlærer, borgmester og modstandsmand.

Sammen med bl.a. grev Lennart Ahlefeldt-Laurvig-Lehn og godsejer Ivar Sporon-Fiedler dannede han en militærgruppe i Faaborg-området, som bl.a. hjalp med at skjule modstandsfolk og engelske flyvere.

I efterkrigstiden blev han konservativ borgmester i Faaborg, hvilket han var helt indtil 1978. 9. august 1964 modtog han byens første borgmesterkæde, som blev overrakt Toftager på Rasmussens Hotel.

I 1973 udkom bogen Magtspillet i provinsbyen, hvori forfatterne blandt andet konkluderede, at den daværende direktør for Sydfyns Discontobank og viceborgmester (Venstre), Otto Malmmose, sammen med slagteridirektør Marius Jacobsen (som sad i bankens repræsentantskab) og borgmester Alf Toftager stort set delte magten i Faaborg Kommune mellem sig. Baggrunden for bogen var, at Flemming Seiersen 1. juni 1970 var tiltrådt som redaktør på venstreavisen Faaborg Avis, hvor han bl.a. afslørede, at byens store industrivirksomheder, især slagteriet, ledte hundredtusindvis af tons urenset spildevand direkte ud i fjorden. På grund af denne journalistik blev Seiersen 8. januar 1972 fyret som redaktør af formand for bestyrelsen, advokat Hans Hviid. Hviid var i øvrigt også bankens advokat og sad i Rotary sammen med Otto Malmose.

Kilder 
 Opslag i Modstandsdatabasen
 Faldsled-Millinge-Svanninge Lokal-nyt, efterår 2008, nr. 15. (PDF) 
 Frants Jørgen Hvass: Mænd i sorte kapper: Træk af modstandsbevægelsens historie i Fåborg og omegn, Karl Styrbæk 1969.
 Flemming Seiersen og Karsten Lindhardt: Magtspillet i provinsbyen, København: Lindhardt & Ringhof 1973. 

Medlemmer af militærgrupper
Borgmestre fra Det Konservative Folkeparti
Tidligere borgmestre fra Danmark
Personer fra Fyn
Lærere fra Danmark
Otto Malmmose

Otto Malmmose (født 28. januar 1921 i Faaborg, død 1. februar 2009 sammesteds) var en dansk bankdirektør og politiker.

Otto Malmmose voksede op i Faaborg og blev efter endt skolegang i 1938 ansat som såkaldt pen- og blækhusmedarbejder i Sydfyns Discontobank, hvor han samme år fik en elevstilling. I 1942 var han udlært som bankassistent, i 1944 tog han til København og fik ansættelse i et vekslerfirma og vendte to år senere tilbage til Faaborg, fordi han fik tilbudt et job som fuldmægtig i banken. Her avancerede han hurtigt og var i 25 år fra 1963 til sin pensionering i foråret 1988 administrerende direktør. Da han startede som elev, havde banken en halv snes medarbejdere og en balance på fire mio. kr. og i hans sidste år som chef over 100 medarbejdere og en balance på 1,3 milliarder kroner. Malmmose var desuden 1978-81 formand for Provinsbankforeningen og medlem af bestyrelserne for Den Danske Bankforening og Provinsbankernes Reallånefond. I 1992 opgik banken i Aktivbanken, som siden 1994 har været en del af Sydbank.

Derudover var Malmmose politiker for Venstre. Han var medlem af landsledelsen af Venstres Ungdom og blev senere formand for Det fynske Venstre. Han var gennem flere år folketingskandidat i Svendborgkredsen uden at blive valgt. I perioden 1960-1974 var han medlem af Faaborg Byråd og i sin sidste valgperiode, 1970-74, var han desuden viceborgmester.

I 1973 udkom bogen Magtspillet i provinsbyen, hvori forfatterne blandt andet konkluderede, at Otto Malmmose sammen med slagteridirektør Marius Jacobsen (som sad i bankens repræsentantskab) og borgmester Alf Toftager (K) stort set delte magten i Faaborg Kommune mellem sig. Baggrunden for bogen var, at Flemming Seiersen 1. juni 1970 var tiltrådt som redaktør på venstreavisen Faaborg Avis, hvor han bl.a. afslørede, at byens store industrivirksomheder, især slagteriet, ledte hundredtusindvis af tons urenset spildevand direkte ud i fjorden. På grund af denne journalistik blev Seiersen 8. januar 1972 fyret som redaktør af formand for bestyrelsen, advokat Hans Hviid. Hviid var i øvrigt også bankens advokat og sad i Rotary sammen med Otto Malmmose.

Otto Malmmose døde i 2009, 88 år.

Kilder 
 Nekrolog på Fyens.dk
 Flemming Seiersen og Karsten Lindhardt: Magtspillet i provinsbyen, København: Lindhardt & Ringhof 1973. 

Bankdirektører fra Danmark
Viceborgmestre fra Venstre
Personer fra Faaborg
Tidligere folketingskandidater fra Venstre
Foreningsformænd fra Danmark
Tjek fødselsår
Tarangire nationalpark

Tarangire nationalpark er den sjettestørste nationalpark i Tanzania. Den ligger syd for Manyarasøen og har et areal på  ca. 2.850 kvadratkilometer. Den er opkaldt efter floden Tarangire som løber  gennem parken.

Parken er kendt for det store antal elefanter, løver, giraffer, baobabtræer og træklatrende klippepython-slanger.

Nationalparker i Tanzania
Etableret i 1970
Sydfyns Discontobank

Sydfyns Discontobank A/S var navnet på to banker i Faaborg, herunder en større dansk provinsbank med hovedsæde på Torvet i Faaborg. Den første Sydfyns Discontobank blev oprettet 28. januar 1893 og begyndte sin virksomhed 1. april samme år. Den anden Sydfyns Discontobank blev oprettet 2. december 1924 som Sydfyns nye Discontobank og fik navneændring 1939, da den gamle og den nye bank fusionerede. Begge banker var aktieselskaber.

Da Otto Malmmose, som blev adm. direktør for banken i 1963, startede som elev i banken i 1938, havde den en halv snes medarbejdere og en balance på fire mio. kr., og i hans sidste år som chef (1988) over 100 medarbejdere og en balance på 1,3 milliarder kroner. 

Banken var medlem af Provinsbankforeningen, Den Danske Bankforening og Provinsbankernes Reallånefond. I 1992 opgik banken i Aktivbanken, som siden 1994 har været en del af Sydbank.

Den gamle bank 
Formålet med den gamle bank (1893) var "At lette Pengeomsætningen til Handelens, Skibsfartens, Industriens, Haandværkets og Agerbrugets Fremme". Den havde et repræsentantskab på 20 medlemmer fra by og land, hvis formand i 1899 var forpagter E. Garde fra Høbbet. Direktionen var på 5 medlemmer og bestod i 1899 af: Adm. direktør Th. Brorsen, klasselotterikollektør Fr. Lundberg, prokurist L.J. Larsen, justitsråd M. Mackeprang og gårdejer J.P. Christensen.

Direktion 

 1924-1966: Axel Christiansen
 1963-1988: Otto Malmmose

Litteratur 
 Sydfyns Discontobank 1924 2. december 1949, 1949.
 Sydfyns Discontobank: 50 år med øje for Sydfyn. Udgivet af Sydfyns Discontobank i anledning af bankens 50 års jubilæum d. 2. dec. 1974, 1974.

Kilder 
 Theodor Green, Danske Fonds og Aktier 1899, København: Ludvig Jørgensens Bogtrykkeri 1899, s. 58. Tilgængelig hos Google Books
 Otto Malmmoses nekrolog på Fyens.dk

Tidligere banker i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1893
Etableret i 1924
Ophørt i 1992
Faaborg
Lago di Bolsena

Lago di Bolsena eller Bolsenasøen er en kratersø nord for Viterbo i regionen Lazio i Mellemitalien. Søen har et areal på 113,5 km2. 

Søen blev dannet for 370.000 år siden, da et caldera styrtede sammen. De to øer i søens sydlige ende er opstået ved senere vulkanudbrud. 

Bolsena
Lazio
Handels- og Landbrugsbanken

Handels- og Landbrugsbanken er navnet på flere danske banker:

 Handels- og Landbrugsbanken i Hjørring, senere Vendsyssel Bank
 Handels- og Landbrugsbanken i Silkeborg
 Handels- og Landbrugsbanken i Slagelse
 Handels- og Landbrugsbanken i Svendborg
 Handels- og Landbrugsbanken i Thisted
 Grenaa Handels- og Landbrugsbank
 Jydsk Handels- og Landbrugsbank
 Lollands Handels- og Landbrugsbank, nu Lollands Bank
 Haandværker-, Handels- og Landbrugsbanken (i Næstved), senere Max Bank
Carl H. Christensen

Carl Henrik Christensen (født 3. juli 1864 i Holbæk, død 16. maj 1931 i København) var en dansk bogtrykker og bankdirektør.

Christensen var typograf fra Holbæk og nedsatte sig 1898 som bogtrykker i Næstved, Sct. Mortensgade 5, hvor han året efter blev vært for Social-Demokraten. I 1903 lod han opføre huset Jernbanegade 11 til trykkeriet, hvor også avisen fik redaktion (nedrevet i 1973). Han var initiativtager til etableringen af Haandværker- og Detailhandlerbanken i 1901 og var bankens direktør fra grundlæggelsen indtil sin død.

Christensen var desuden socialdemokrat og politisk engageret, ca. 1899-1902 formand for Socialdemokratisk Arbejderforening i Næstved og også derefter aktiv i partiorganisationen, ca. 1900-04 formand for Arbejdernes Byggeforening, der udstykkede arealet ved Fredensvej i markkvarteret, og 1906-13 medlem af byrådet, hvor han var aktiv for etablering af Næstved Elværk 1909. I den forbindelse mødte han arkitekt Julius Smith fra København, som også fik til opgave at tegne bankens hovedsæde i Jernbanegade 9.

Kilder 
 Huse i Næstved 

Bankdirektører fra Danmark
Typografer fra Danmark
Bogtrykkere fra Danmark
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Socialdemokraterne
Medlemmer af Næstved Byråd
São Fidélis

São Fidélis er en kommune i den brasilianske delstat Rio de Janeiro. Den har et areal på 1.031,5km2, og i 2010 havde den en befolkning på 37.543.

Historie 

Kommunen blev Grundlagt i 1870, efter at være blevet skilt fra kommunen Campos dos Goytacazes. Dens nuværende borgmester (fra 2008 til 2011) er Luiz Carlos Fernandez Fratani (PMDB).

Beliggenhed 

São Fidélis ligger 202 kilometer fra delstatens hovedstad Rio de Janeiro. Dens tilgrænsende byer er:

 Cambuci – nord og nordvest
 Italva – nordøst og nord
 Cardoso Moreira – øst
 Campos dos Goytacazes– øst til sydvest
 São Sebastião do Alto – vest
 Itaocara – vest

Henvisninger 

Kommuner i delstaten Rio de Janiero
Itaperuna

Itaperuna er en kommune i den brasilianske delstat Rio de Janeiro. Den har et areal på 1.105,3km2, og i 2010 havde den en befolkning på 95.841.

Historie 

Kommunen blev Grundlagt i 1889, efter at være blevet skilt fra kommunen Campos dos Goytacazes. Dens nuværende borgmester er Cláudio Cerqueira Bastos (PSDB).

Beliggenhed 

Itaperuna ligger 230km kilometer fra delstatens hovedstad Rio de Janeiro. Dens tilgrænsende byer er:

 Bom Jesus do Itabapoana – nord, nordøst og øst
 Campos dos Goytacazes – øst
 Italva – øst og sydøst
 Cambuci – syd
 São José de Ubá – syd
 Miracema – sydvest
 Laje do Muriaé – vest
 Patrocínio de Muriaé – nordvest
 Eugenópolis – nordvest
 Antônio Prado de Minas – nordvest

Henvisninger 

Kommuner i delstaten Rio de Janiero
Maricá

Maricá er en kommune i den brasilianske delstat Rio de Janeiro. Den har et areal på 360,5 km2, og i 2010 havde den en befolkning på 127.461.

Historie 

Kommunen blev Grundlagt i 1889, og den nuværende borgmester (siden 2017) er Fabiano Horta (PT).

Beliggenhed 

Maricá ligger 36 kilometer fra delstatens hovedstad Rio de Janeiro. Dens tilgrænsende byer er:

 Niterói – vest
 São Gonçalo – nordvest
 Itaboraí – nord
 Tanguá – nordøst
 Saquarema – øst

Henvisninger 

Kommuner i delstaten Rio de Janiero
Læderskildpadde

Læderskildpadde (Dermochelys coriacea), også kaldet Havlæderskildpadde, er den største af alle nulevende havskildpadder og det fjerde største moderne krybdyr, kun overgået af tre krokodillearter. Det er den eneste nulevende art i slægten Dermochelys og familien Dermochelyidae (flere andre arter kendes kun fra fossiler). Den kan let skelnes fra andre moderne havskildpadder på grund af dens mangel på et exoskelet. I stedet er dens rygskjold dækket af hud og fedtet kød. Den findes i tropiske og varmt tempererede have i hele verden, og er (som den eneste havskildpadde) også truffet få gange i Danmark. Sidst 3. november 2020, hvor en børnehave fandt et stort dødt eksemplar ved Ballum i Vadehavet.

Som andre skildpaddearter lægger også havlæderskildpaddens hun sine æg i sandet på en strand, hvorefter hun tildækker dem og forlader dem. De nyklækkede skildpaddeunger klækkes således alene, ligesom de vokser op på egen hånd.

Se også 
 Trusler mod havskildpadder

Eksterne henvisninger

Kilder 

Kilder

Bibliografi

 
 
 www.iucnredlist.org, Rødliste indeholdende beskrivelse og dokumentation for, at arten er en kritisk truet dyreart. 
 Wood R.C., Johnson-Gove J., Gaffney E.S. & Maley K.F. (1996) – Evolution and phylogeny of leatherback turtles (Dermochelyidae), with descriptions of new fossil taxa. Chel. Cons. Biol., 2(2): 266-286, Lunenburg.

Krybdyr fra Europa
Havskildpadder
Jørgen Arboe-Rasmussen

Jørgen Arboe-Rasmussen (født 5. marts 1925 i København, død 5. eller 6. februar 1945 på Frederiksberg) var en dansk journalistelev og frihedskæmper.

Han var søn af redaktør Erik Arboe-Rasmussen (1893-1967) og hustru Alma Louise Amanda Hansen Fossing, brorsøn til sekondløjtnant Einar Arboe-Rasmussen, som også var frihedskæmper, og sønnesøn af præsten N.P. Arboe Rasmussen. Arboe-Rasmussen blev elev på Roskilde Dagblad, hvor faderen var redaktør, og hvor han blev ven med en anden elev Torben William Wulff. Mod slutningen af 1943 var de to gode venner med til at starte en illegal bladgruppe. Første nummer af det illegale blad Roskilde-Kureren udkom 1. april 1944, og bladet blev en pæn succes i Roskilde-området. 

Mandag den 5. februar 1945 skulle Torben William Wulff mødes med Arboe-Rasmussen og en anden kammerat på Café Brønnum ved Kongens Nytorv i København. Wulff havde på forhånd gjort det tyske politi bekendt med mødet, og det var klar til aktion, da vennerne mødes. Arboe-Rasmussen blev hårdt såret af skud fra en maskinpistol affyret af HIPO-manden William Carl Møller Rasmussen, mens Wulff nåede at slippe væk i forvirringen. Arboe-Rasmussen forblødte efter nogle timer på lazarettet på Nyelandsvej uden at have modtaget lægebehandling og døde samme eller næste dag.

Efter hans død 

Efter befrielsen blev hans jordiske rester i Ryvangen opgravet og ført til Retsmedicinsk institut, og blev 29. august 1945 genbegravet i Mindelunden i Ryvangen.

En mindetavle er opsat på ejendommen Tordenskjoldsgade 1, hvor Café Brønnum tidligere lå.

Jørgen Arboe Rasmussens Mindelegat på 8.000 kroner uddeles på Jørgen Arboe-Rasmussens dødsdag den 5. februar til en elev ved et provinsblad. 5. februar 2022 uddeles legatet for sidste gang.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Opslag i Modstandsdatabasen
 Mindetavler i Indre By

Modstandsfolk fra Danmark
Journalister fra Danmark
Personer fra Danmark myrdet af Nazi-Tyskland
Personer fra Roskilde