kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bioteknologi

Bioteknologi eller blot biotek er teknologi baseret på biologi, specielt når den bliver brugt i landbrugs-, fødevare- og medicinalindustrien. Faget biotek tilbydes på mange gymnasier, oftest på A-niveau. Her siges det, at faget er en blanding af Biologi B og Kemi B. Faget fokuserer på de kemiske systemer i kroppen og biologi på celleniveau.  

Af mange forskellige definitioner er den bedst formulerede formodentlig FN’s Konvention om biologisk diversitet.

Bioteknologi er enhver teknologisk anvendelse hvor der anvendes biologiske systemer, levende organismer, eller afledninger deraf, til at skabe eller ændre produkter eller processer til specielt brug (artikel 2, brug af udtryksmåder).

En definition kan også være:
Bioteknologi er manipulation af organismer til udførelse af praktiske opgaver og til at forsyne os med nyttige produkter.

Forskellige områder af bioteknologi 
 Blå bioteknologi: sø- og havprocesser.
 Hvid bioteknologi (også kendt som grå bioteknologi): industrielle processer. For eksempel hører fermenteringer, hvor der benyttes mikroorganismer eller celler fra højerestående organismer (f.eks. pattedyr) til produktionen, ind under industriel bioteknologi. Der kan være tale om genmodificerede organismer. Processer, hvor enzymer bruges til katalyse af reaktioner, er også inkluderet. Gevinsten ved anvendelse af mikroorganismer eller enzymer er ofte et lavere energiforbrug eller et mindre forbrug af kemikalier.
 Grøn bioteknologi: land- og jordbrugsprocesser. Herved udvælgelse eller genmodificering af planter til for eksempel at skabe mere produktive eller modstandsdygtige afgrøder.
 Rød bioteknologi: medicinske processer. Disse anvendelser inkluderer forskning i og udvikling af medicin, der produceres vha. bioteknologiske processer.
 Bioinformatik: løsning af biologiske problemer med computersimulationer.

Eksterne henvisninger 

 Biotech Academy – undervisningsportal med eksempler på dansk biotekologi
 bioteknologi. En undervisningsavis fra Politiken og Gyldendal
 Uddannelse i biologi-bioteknologi  på Det Biovidenskabelige Fakultet på Københavns Universitet
 Uddannelse i bioteknologi  på DTU
 Civilingeniøruddannelse i Kemi- og Bioteknologi på SDU (Syddansk Universitet)
 Diplomingeniøruddannelse i Kemi- og Bioteknologi på SDU (Syddansk Universitet)

Videregående uddannelser i Danmark
Ithaka

Ithaka (græsk: Ιθάκη/Ithaki) er den ø i den vestlige del af det græske øhav, også kaldet Det Joniske Hav, som Odysseus boede på og var konge af.

Ithakas areal er cirka 120 km2. Øen har et begrænset befolkningstal på cirka 3.000 indbyggere. Det skyldes til dels, at Ithaka næsten udelukkende består af stejle, ubeboelige bjergterræner, hvilket gør øen til en helt igennem gold og ufrugtbar ø.

Øens hovedby er Vathi, der med sine 2.500 indbyggere huser over halvdelen af øens befolkning.

På den nordøstlige side af Ithaka finder man fiskerlejet Kioni, der er øens næststørste by.

Litteratur 
 Bejder, Peter og Kim Boye Holt: Turen går til De Græske Øer. 2. udgave, Politikens Forlag, 1999.

De Joniske Øer
Mykenske kultur
Attika (halvø)

Attika er en græsk halvø, som strækker sig fra fastlandet ud i det Ægæiske Hav. På Attika ligger landets hovedstad, Athen.
Tyranni

Ordet tyranni er afledt af tyran, som stammer fra oldgræsk (τύραννος tyrannos) og betyder "enehersker".

Antikkens Grækenland 

Begrebet "tyran" betegnede i oldtidens Grækenland en militær leder, som vandt politisk magt ved at kanalisere folkets misnøje med overklassen. Fra omkring 650 f.Kr dukkede sådanne ledere op i en række græske bystater, og bidrog ofte til at fremskynde en demokratisk udvikling. Mellem 632 og 624 f.Kr organiserede den olympiske sejrherre Kylon et kup, for at etablere sig som tyran i Athen. Det lykkedes ham at indtage Akropolis, men hans brug af lejesoldater fra nabobyen Megara vakte athenernes skepsis, og snart blev kupmagerne belejret og tvunget på flugt af athenerne. 

Peisistratiderne sad med magten i Athen frem til 510 f.Kr. Peisistratos fremskyndede centraliseringen af Attika, og bidrog dermed til, at Athen gradvis blev en af landets mægtigste bystater. Han indførte ordningen med lokale domstole, der styrkede den lokale ledelse, og svækkede de aristokratiske familiers kontrol. Ligeledes fik man en direkte beskatning af overklassen. Under tyranniet blev bystaten i mindre grad præget af de voldsomme fejder mellem landejende adelsfamilier. For første gang fik underklassen ret til fuldt byborgerskab. Senere forsøg på at undergrave denne ret bidrog til de konservatives nederlag i striden mellem Isagoras og Kleisthenes. Men i løbet af 400-tallet f.Kr fik "tyranni" en negativ klang for den athenske befolkning. Man begyndte at dyrke en forestilling om, at det var tyrannernes fald, der havde åbnet vejen for demokratiet. Sejren over tyranniet udtrykkes i historien om de to aristokratiske elskere, Harmodios og Aristogeiton, som dræbte peisistratiden Hipparkhos. Historien findes hos både Herodot og Thukydid. 

I mange græske poleis (bystater) opstod der tyranni efter aristokratiets fald (i den arkaiske periode), og tyranniet blev igen (oftest efter højst et par generationer) erstattet af oligarki eller demokrati. Nogle af antikkens kendteste tyranner var Peisistratos, tyran i Athen fra 546 til sin død i 528 f.Kr., og hans sønner Hippias og Hipparchos, som var tyranner fra faderens død til tyranniets afskaffelse i 510 f.Kr. (Hipparchos blev dog dræbt allerede i 514 f.Kr. af de legendariske tyranmordere Harmodios og Aristogeiton).

Nuværende betydning 
Oprindeligt lå der ikke noget negativt i ordet "tyranni", men eftersom tyrannerne oftest udøvede deres magt på en grusom og despotisk måde, fik ordet efterhånden sin nuværende, negative betydning. F.eks. kalder svenskerne den dag i dag den danske konge Christian 2. for Kristian Tyrann, selv om han hverken var enevældig eller tronraner - dog var han kendt for at være både grusom og despotisk - deraf navnet.

Henvisninger 

Styreformer
Grækenland i antikken
Lyngby Kirke (Aarhus Kommune)

De ældste dele af Lyngby Kirke, kor og skib, er opført i romansk stil af granitkvadre i første halvdel af 1100-tallet.

Kirken har siden middelalderen været annekskirke til Borum Kirke. Lyngby Kirke hørte før reformationen, ligesom resten af landsbyen, under nonneklosteret Ring Kloster ved Skanderborg.

Efter reformationen blev den overtaget af kongen. Den blev handlet et par gange og kom så i 1697 under Lyngbygård.

Granitportalen ved syddøren er udsmykket med romanske billedkvadre, som ud fra ornamentikken kan bestemmes til at stamme fra først i 1100-tallet. Udsmykningen minder så meget om dén i Hasle Kirke, at det kan være samme stenmester, der har lavet dem, og de er formentlig nogle af de ældste stenkirker i Danmark.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Lyngby Kirke hos KortTilKirken.dk
 Lyngby Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Aarhus Kommune
Kirker i Århus Stift
Kirker i Århus Amt
Tindbæk

Tindbæk er en meget lille landsby i Midtjylland. Den ligger i Skjern Sogn og hører til Viborg Kommune. Kommunen befinder sig i Region Midtjylland.

Lokaliteter i Viborg Kommune
Løvskal

Løvskal er en lille landsby i Midtjylland som hører til Skjern Sogn. Den ligger i Viborg Kommune der er en del af Region Midtjylland.

Vest for byen har ligget et okkerværk fra 1916 til 1965.

Henvisninger 

Lokaliteter i Viborg Kommune
Landskabet Ejdersted

Landskabet Ejdersted (tysk: Landschaft Eiderstedt) udgjorde den sydvestligste del af Hertugdømmet Slesvig, og ligger i dag i Kreis Nordfriesland. Området der er en halvø sydvest for Husum afgrænses mod syd af Ejderens udløb i Nordsøen. Området var delt i en øst- og en vestdel, der nærmest kan sammenlignes med herreder. I administrativ henseende hørte landskabet delvist sammen med Husum Amt. Ejdersted havde ved siden af Jyske Lov en egen landskabslov. Til Ejdersted hører følgende byer og sogne:

Ejdersted Østerdelen
Tønning, Købstad (ty: Tönning)
 Koldenbyttel (Koldenüttel)
Vitsvort (Witzwort)
Oldensvort (Oldenswort) med Søndre-Frederikskog og godset Hoyersvort (ty:Hoyerswort)
Tønning Landsogn
Kotzenbøl (Kotzenbüll)
Kating (nu en bydel af Tønning)
Velt (Welt) med Grothusen Kog (Grothusenkoog) 
Follervig (Vollerwiek) 

Ejdersted Vesterdelen
Garding, Købstad
Ylvesbøl (Uelvesbüll)
Tetenbøl (Tetenbüll)
Katrineherd (Katarinenherd)
Garding Landsogn
Poppenbøl (Poppenbüll)
Østerhever (Osterhever) med Augustkog
Vesterhever (Westerhever)
Tating
Sankt Peter
Ording

Området er meget landbrugspræget. Vigtigske byer på Ejdersted er Tønning og Garding.

Eksterne henvisninger 
 Portal Ejdersted
 Ejdersted 

Slesvig-Holstens historie
James Hutton

James Hutton (født 3. juni 1726 i Edinburgh, død 26. marts 1797) var en skotsk geolog. Han formulerede aktualitetsprincippet og etablerede den retningen indenfor geologien som kaldes plutonismen.

James Hutton regnes som grundlæggeren af den moderne geologi.

Hutton er især  kendt for beskrivelsen af begrebet inkonformitet. Dette begreb beskrev han i 1788 ud fra en geologisk lokalitet ved Siccar Point i Skotland, der populært også kaldes for Huttons inkonformitet.

Eksterne henvisninger 
 

Geologer fra Skotland
Briter i 1700-tallet
Personer fra Edinburgh
Svans (Slesvig)

Svans eller Svansø (tysk: Schwansen) er halvøen mellem Slien og Egernfjord i det øtlige Sydslesvig. I administrativ henseende hører landskabet under kredsene Rendsborg-Egernførde og Slesvig-Flensborg (Olpenæs, Ellebjerg) i den nordtyske deltstat Slesvig-Holsten. Landskabet på halvøen er præget af store godser. Ved Egernførde Fjord findes småskove, lange naturstande og klinter. Området har cirka 20.000 indbyggere.

Hovedbyen i området er Risby.

Etymologi 
Svans el. Svansø er første gang nævnt 1231 i Kong Valdemars Jordebog. Navnet henføres subst. glda. swan, oldn. svanr (≈svane), måske tidligere forstået som et navn på -ø.

Geografi 
Halvøen er et let kuperet morænelandskab fra sidste istid. Den er stærkt præget af landbrug med mindre skov-og mosestrækninger som Gereby Skov (også Karlsborg Skov≈Karlsburger Gehölz), Grønholt Skov, Jægermose og Storskov.

Historie 
I vikingetiden udgjorde hele halvøen Risby Herred. Området var afgrænset mod syd af Dannevirkes Østervold. En naturlig afgræsning markeres af Vindeby Nor, Store Snap Sø og Bulsø. Ligesom Angel på den anden side af Slien var Svans i vikingetiden og middelalderen beboet af danskerne. 

Begrebet Svans dukker første gang op i kong Valdemars Jordebog i 1231 som Swansø. Det oplyses her, at kongen ejede "26½ plove og desuden mange skove. Swansø yder 10 pd sølv." Navnet stammer sandsynligvis fra Svans Sø i den nordlige del af halvøen. 

Krongodset tilfaldt Abel, da hans sønner i 1260 pantsatte det.

For at sikre Sliens sunde oprettede Erik af Pommern med Svaneborgen ved Arnæs og Kongsborgen ved Mysunde to nu forfaldne borge i Svans. 

Endnu i 1780 taltes angeldansk i slibyerne.

Området var i middelalderen rig på krongods og gejstligt og adeligt gods. Endnu i dags findes der store herregårde i området. Derom vidner f.x. herregården Ludwigsburg ved Vabs. Landsbyen Siseby består næsten udelukkende af velholdte bindingsværkshuse. I Karlsminde befinder sig med Karlsminde langdysse en 52 lang dysse fra yngre stenalder. Store dele af området ved Slien hører til den i 2008 nyoprettede naturpark Slien.

Kommuner i Svans 
 Barkelsby
 Brodersby
 Damp
 Dørphof (Dörphof)
 Egernførde – Borreby
 Gammelby
 Holstoft (Holzdorf)
 Karby
 Kosel
 Lose (Loose)
 Risby (Rieseby)
 Tumby (Thumby) med landsbyen Siseby
 Vabs (Waabs)
 Vindemark (Winnemark)

Sogne i Svans 
 Svans Sogn (Karby Sogn)
 Siseby Sogn
 Vabs Sogn (også Vabenæs)
 Risby Sogn
 Borreby Sogn (en del)
 Kosel Sogn (også Koslev, en del)

Galleri

Noter

Litteratur 
 O. Nielsen: Liber Census Daniæ. Kong Valdemar den Andens Jordebog; G.E.C. Gads forlag, København 1873

Eksterne henvisninger 
 Turistinformationen Østersøfjord Slien 

Slesvig-Holstens geografi
Sydslesvig
Georgius Agricola

Georgius Agricola (latinisering af Georg Bauer eller Georg Pawer) (født 24. marts 1494 i Glauchau, død 21. november 1555 i Chemnitz), tysk humanist, den første tyske mineralog og metallurg.

Se også 
Vannoccio Biringuccio

Referencer

Eksterne henvisninger 
 De Re Metallica  

Geologer fra Tyskland
Tyskere i 1400-tallet
Tyskere i 1500-tallet
Gevgelija

Gevgelija er by, som ligger i det sydligste punkt i Makedonien på den højre bred af Vardar-floden, og på en højde af 64 m over havets overflade. Byen ligger 165 km fra hovedstaden Skopje og 70 km fra Thessaloniki.

Byen, som ligger på grænsen til Grækenland, har altid været et knudepunkt for de rejsende og varerne, som blev transporteret mellem Europa og Mellemøsten, og omvendt. Med byggeriet af jernbanen Skopje – Gevgelija – Solun (dagens Thessaloniki) i 1873 og hovedvejen Skopje – Gevgelija blev byen en vigtig transitkorridor. På grund af de vigtige veje, som forbinder norden med syden og østen, kaldes Gevgelija "Porten til Europa" for dem som rejser mod nord.

Kilde 
 Blanding af forskellige makedonske skolebøger.

Eksterne henvisninger 

Byer i Nordmakedonien
Kumanovo

Kumanovo er by i den nordlige del af Makedonien og ligger på en højde af 342 m over havets overflade, 40 km fra hovedstaden Skopje og omkring 20 km fra Tabanovce, som er grænsen til Serbien. Dette er en multietnisk by hvor størstedelen af indbyggerne er makedonere, som lever side om side med albanere, serbere, tyrkere og romaer.

Den serbiske hær slog tyrkerne ved byen under den 1. Balkankrig i 1912.

Kumanovo er kendt som byen, hvor indbyggerne (straks efter indbyggerne i Prilep) startede oprøret mod den tyske og bulgarske besættelsesmagt den 11. oktober 1941.

Kilde
Blanding af forskellige makedonske skolebøger.

Byer i Nordmakedonien
Remonstrant

Remonstranter er et protestantisk trossamfund med menigheder i Nederlandene og i Frederiksstad i Slesvig-Holsten.

Trossamfundet blev grundlagt i 1600-tallet, efter at remonstranterne havde forladt den reformerte folkekirke i Nederlandene. De tilbageviste (latin remonstrare:vise tilbage) calvinistiske forestillinger om prædestination (livets forudbestemmelse). 

Deres stifter var Jacob Arminius. Derfor kaldes remonstranternes bevægelse også for arminianisme. 

Note

Se også 
 Jesper Rasmussen Brochmands polemiske virksomhed i 1620'erne, som også rettede sig mod arminianere

Eksterne henvisninger 
 Trossamfundets Netsted (på nederlansk) 
 Trossamfundets Netsted (på engelsk)

 Om stifteren Jacob Arminius (1560-1609) : Jacobus Arminius (tysk Wiki) – Jacobus Arminius (engelsk Wiki)

 Om prædestination som remonstreredes ved et dokument i 1610 : Prædestination (tysk Wiki) – Predestination (engelsk Wiki)

 Fyldig behandling af striden mellem calvinister og arminianere; der lægges ud med Augustin versus Pelagius :   History of Calvinist-Arminian debate (engelsk Wiki)

Protestantisme
Kirkesamfund
Resen (Makedonien)

Resen er en by, som ligger i den sydvestlige del af Makedonien, mellem Galicica og Baba-bjerget, halvvejs mellem Ohrid (35 km) og Bitola (31 km), og 198 km fra hovedstaden Skopje. Byen nævnes første gang som bebyggelse under navnet Rosne i 1337.

Slottet Resen blev bygget af Ahmed Nijazi Beg, som boede i Resen, og som var en af lederne under den ungtyrkiske revolution i 1908. Prespa-området (omkring Prespa-søen) er kendt for frugtproduktion, og Resen er berømt for sine æbler.

Kilde 
 Blanding af forskellige makedonske skolebøger.

Byer i Nordmakedonien
Remix

Et remix er en udgave af et kunstnerisk værk, hvor der er taget udgangspunkt i originalt materiale.

Eksempelvis er en del sange blevet remixet til dansevenlige udgaver med fremhævet bas og et markant trommespor. Nogle kunstnere udgiver selv remix-versioner af deres sange. Det kan både dreje sig om særligt dansevenlige udgaver og radio-udgaver, der er afkortet til under tre minutter.

Indenfor elektronisk musik, specielt house og dance, er det ofte set, at et remix vinder større popularitet end originalen.

Musik
Kunst
Goldbachs formodning

Goldbachs formodning er et af de ældste uløste problemer i matematikken. Formodningen siger:
Ethvert lige tal større end 4 kan skrives som summen af to ulige primtal.

En variant af formodningen blev fremsat i en brevveksling mellem Christian Goldbach og Leonhard Euler. Goldbach fremsatte i sit brev til Euler formodningen, at ethvert ulige tal større end 5 kan skrives som summen af tre primtal. Denne formodning kaldes i dag Goldbachs svage formodning. I sit svar foreslog Euler førstnævnte formodning, som i dag er kendt som Goldbachs formodning eller Goldbachs stærke formodning.

Den stærke formodning implicerer den svage, da alle ulige tal større end fem er summen af et lige tal og primtallet 3.

Et bevis for den svage formodning blev i maj 2013 annonceret af Harald Helffgot

Primtal
Matematiske formodninger
Uløste problemer indenfor matematik
Overcoming

Overcoming er en dokumentarfilm fra 2005 om Bjarne Riis' cykelhold Team CSC. Filmen er instrueret af den danske filminstruktør Tomas Gislason. Filmen følger Team CSC før og under Tour de France i 2004, hvor holdets stjerne Ivan Basso vandt 12. etape i Pyrenæerne og kunne træde på podiet i Paris som nummer tre i den samlede stilling.

Medvirkende 
 
 Bjarne Riis 
 Ivan Basso 
 Carlos Sastre 
 Michele Bartoli 
 Jens Voigt 
 Bobby Julich 
 Jakob Piil 
 Ole Kåre Føli 
 B.S. Christiansen

Eksterne henvisninger 
 
 

Danske film fra 2005
Dokumentarfilm fra Danmark
Landevejscykling (cykelsport)
Superpositionsprincippet

Superpositionsprincippet et et grundlæggende aksiom inden for geologien.

I sin enkleste form siger det: 
Sedimentære bjergartslag er ordnet i tidsrækkefølge, med de ældste lag nederst og de yngste øverst, medmindre en senere proces har forstyrret denne rækkefølge.

Dette princip blev først fremført af den danske læge og geolog Nicolas Steno (1638 – 1686), publiceret i De solido intra solidum naturaliter contento dissertationis prodromus (Foreløbigt udkast til en afhandling om et fast legeme naturligt indesluttet i et fast legeme).

Stratigrafi
Langbladet ærenpris

 
Langbladet Ærenpris (Veronica longifolia) er en 40-80 cm høj urt, der vokser på fugtig bund i skovbryn og enge. Når arten anvendes i haverne angribes den kun meget lidt af sygdomme og skadedyr.

Beskrivelse 
Langbladet Ærenpris er en flerårig urt med en opret vækst. Stænglerne er lidt furede og næsten hårløse. Bladene sidder kransstillet eller modsat. De er lancetformede med skarpt savtakket rand. Oversiden er mørkegrøn og glat, mens undersiden er svagt håret og lysegrøn.

De blåviolette blomster sidder endestillet på skuddene i smalle aks. Frøene modner godt og spirer villigt (især i fugtig skygge).

Roden er dybtgående og kraftig.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,90 x 1 m (90 x 2 cm/år).

Voksested 

Planten forekommer vildtvoksende over det meste af det vestlige og sydlige Europa, hvor den gror på fugtig, næringsrig bund i let skygge.

I Danmark vokser den sjældent i Vestjylland på fugtig, næringsrig bund i skovbryn og på enge. Den er meget sjælden i resten af landet.

På flodslettelandskabet i Tjekkiet nær grænserne til Slovakiet og Østrig findes den sammen med bl.a. Alm. Mjødurt, Slangetunge, Brudelys, Djævelsbid, Eng-Kabbeleje, Høj Sødgræs, Liden Skjaller, Rank Potentil, Sibirisk Iris, Smalbladet Ask, Spydbladet Skjolddrager og Vejbred-Skeblad.

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Flerårige urter
Blå blomster
Haveplanter
Ærenpris
Olympiske ild

Den olympiske ild er et af de mest kendte, olympiske symboler. Man havde den også i oldtidens Grækenland, men stafetten blev først indført ved legene i Berlin i 1936. 
I oldtidens Grækenland repræsenterede ilden kontakt med guderne. Ifølge græsk mytologi fik mennesker først ild, da Prometheus stjal ilden fra guderne for at give den til menneskene. Zeus blev rasende, da han opdagede det og straffede Prometheus hårdt. Til menneskerne sendte han Pandora som straf. For at ære guderne var der ild i mange af helligdommene i Olympia, og der brændte hele tiden en ild på Hestias alter.

De moderne olympiske lege 
I moderne tid bliver den olympiske ild tændt i Olympia nogle måneder, før legene begynder. Den tændes af Solen, ved at en fakkel bliver placeret i et parabolspejl, som samler og forstærker solstrålerne. 

Ilden blev indført til de moderne olympiske lege i 1928. Til OL i Amsterdam havde en arkitekt fået ideen om en ild, som skulle brænde i den tid, legene varede. Denne olympiske ild blev en succes og er siden blevet et fast indslag ved de olympiske lege. Ilden kom til vinter-OL for første gang i 1936.

Stafetten stammer oprindelig fra de olympiske lege i Berlin i 1936, og blev indført af Carl Diem. Han var sportshistoriker og leder for den tyske, olympiske komité, og han ønskede at lave ekstra glamour til legene i Berlin. Tyskerne lod ilden blive tændt i Olympia og lavede så en stafet med mere end 3.000 løbere for at bringe ilden til Berlin. Dette blev en så stor succes, at det også er blevet et fast indslag ved legene.

Ilden har mange veje 

Traditionelt bliver faklerne båret til fods, men det er ikke det eneste transportmiddel, man har brugt. Første gang ilden brugte båd, var over den Engelske Kanal i 1948. Til Helsinki i 1952 brugte man for første gang også fly. Alle ridekonkurrencerne ved legene i 1956 i Melbourne blev faktisk holdt i Stockholm. Og da var det en selvstændig stafet med ryttere fra Olympia til Stockholm. I 1976 blev ilden overført som en elektrisk puls fra Athen via en satellit til Montreal. Også kano og kamel har været benyttet.

Den første virkelig kendte idrætsmand, der tændte ilden på stadion, var finske Paavo Nurmi i 1952. Mange vil sikkert også huske Muhammad Ali i 1996 i Atlanta og Cathy Freeman i 2000 i Sydney. Yoshinori Sakai tændte ilden i 1964 i Tokyo, ikke fordi han var en kendt idrætsudøver, men fordi han var født i Hiroshima 6. august 1945, som var den dag atombomben faldt.

Kampen om ilden 
I forbindelse med OL 2008 blev ildens vej frem til Kina vanskeliggjort af en række protestaktioner, hvor aktivister forsøgte at slukke ilden fx for at bringe fokus på menneskerettigheder i Kina.

Referencer 

Ild
CPR

Forkortelsen CPR kan henvise til flere artikler:

 CPR-registeret – se Det Centrale Personregister
 CPR-nummer – se CPR-nummer
 Cardiopulmonary resuscitation - forkortes til CPR
 Canadian Pacific Railway
Mr. Lordi

Mr. Lordi, kunstnernavn for Tomi Petteri Putaansuu, (født 15. februar 1974 i Rovaniemi, Finland), er en finsk 
musiker, sangskriver, forretningsmand, kunstmaler og tegneserietegner. Han er bedst kendt som vokalist i hard-rock/heavy metal-bandet, Lordi, der vandt Melodigrandprix for Finland, for første gang. Han studerede film i Tornio, mens de skabte bandets første musikvideo.

Før Lordi 
Tomi Pataansu blev meget interesseret i hård rock, siden han var lille dreng, var stor fan af KISS, og er det stadigvæk. Tomi Patuunsuu var meget interesseret i hård rock, men fik som større også stor interesse indenfor effekter, monstrer, fra Horrorfilm. Hans yndlings-film er Evil Dead II Han blev meget interesseret i at bandet skulle have masker. Bandet er inspireret af Alice Cooper, Kiss og Twisted Sister. Før Lordi, spillede han i mange bands med vennerne, hvor han designede dragter, masker, logoer og sange til bandet. Da han var barn, havde han rollen som tegneren og musikkeren. Han lavede sine egne horror-film med vennerne.

Ifølge DR3s program Europa i glimmer : Finland

Så er Mr Lordi 210cm høj

Musiksmag 
 Kiss 
 Twisted Sister 
 Alice Cooper
 Mötley Crüe

Eksterne henvisninger 

Musikere fra Finland
Sangere fra Finland
Personer fra Rovaniemi
Eduard Suess

Eduard Suess (født 20. august 1831 i London, død 26. april 1914 i Wien) var en østrigsk geolog og politiker fra det 19. århundrede, især kendt som ekspert i den tektoniske opbygning af Alperne.

Hans vigtigste opdagelser var: Superkontinentet Gondwanaland og Tethyshavet. Han har defineret biosfæren som det rum på Jorden, hvor de levende organismer opholder sig.

Han modtog Wollastonmedaljen i 1896 og Copleymedaljen i 1903. Suessgletscheren i Antarktis og et krater på Månen og Mars er opkaldt efter ham.

Eksterne henvisninger 

Geologer fra Østrig
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Modtagere af Copleymedaljen