kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kløvervejlejren

Kløvervejlejren var en tysk flygtningelejr (nærmere bestemt opsamlingslejr), som lå i Kolding, Danmark.
Bygningerne var oprindelig tyske militærbarakker opført af tyskerne på havnens grund beliggende mellem Kløvervej og Fjordstien. Den
bestod af træhuse på støbt sokkel.

I de sidste måneder af 2. verdenskrig flygtede mange tyske kvinder og børn i Østpreussen fra den fremtrængende Røde Hær med skib til Danmark, hvor de blev fordelt i flygtningelejre rundt omkring i landet, heraf cirka 5000 i Koldingområdets to lejre Kløvervejlejren og Tvedvejlejren. Kløverlejrene rummede godt 500 mennesker

Efter krigen blev 250.000 tyske flygtninge udsluset til lejre i Vesttyskland fra lejrene i Kolding. De første flygtninge rejste i november 1946, de sidste først i februar 1949.
Flygtningene i lejrene, var lukket inde bag pigtråd, og de måtte ikke omgås den lokale befolkning. I lejrene organiserede de selv deres dagligdag med skole, madlavning og andre aktiviteter. Lejrleder for Kløvervejlejren var Alfred Hansen.

Den østjyske længdebane anvendtes til ”ind- og udskibning” af flygtningene.

Kilder 
 Tyske flygtninge i Kolding - Kolding Ugeavis
 De tyske flygtninge i Kolding 1945-1949 - Kolding Kommune
 Koldings historie i korte træk 
 Billeder af lejrene Kolding Krøniken

Danmark under 2. verdenskrig
Flygtningelejre i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Kolding
Rivaliseringen mellem Manchester United F.C. og Leeds United A.F.C.

Rivaliseringen mellem Manchester United F.C. og Leeds United A.F.C., også kaldet Roses-rivaliseringen, er rivaliseringen mellem de to engelske fodboldklubber, Manchester United F.C. og Leeds United A.F.C.. Daily Telegraph skriver om rivaliseringen den mest intense og mest uforklarlige i engelsk fodbold.

Rivaliseringen opstod i det dybe fjendskab mellem de traditionelle amter, Lancashire og Yorkshire, som de to førende parter i War of the Roses, som løb fra 1455 til 1487. Selvom byerne Manchester og Leeds er mere ned 60 km. fra hinanden, og at begge klubber rivaliseringer med andre klubber, respekteres traditionen, og følelsen af fjendskab er altid tydelig. En uafhængig undersægelse fra 2003 bekræftede tendensen, at begge klubbers tilhængere finder rivaliseringen mellem disse to klubber som et af de største.

Manchester United F.C.
Philip Ditlev Trampe

Philip Ditlev (Detlev) greve Trampe (12. juli 1678 på Tenzerow i Pommern – 24. november 1750 i Sønderborg) var en dansk officer og godsejer.

Han var søn af Hans Christoph Trampe til Tenzerow (1649-før 1695) og Agnese Marie von Schwerin (1641-?). Trampe blev 1699 sekondløjtnant i infanteriregimentet Trampe i polsk sold, samme år forsat til Sjællandske Infanteriregiment, blev 1700 kaptajn og kompagnichef, 1702 med bataljonen Sjælland i kejserligt sold i Italien, 1704 generaladjudant ved hjælpekorpset, samt kompagnichef i 3. gevorbne Infanteriregiment og fik 1705 afsked fra dansk tjeneste, fordi han mod kongens forbud havde modtaget titel af kurpfalzisk kammerherre, oberst og generaladjutant.

Trampe gik dernæst i russisk tjeneste, hvor han blev chef for et dragonregiment, tilbød 1710 at rejse et rytterregiment i dansk tjeneste og blev samme år dansk generalmajor af armeen, sendtes til Norge, bisidder i krigsretten mod oberst Ulrik Christian Kruse i anledning af affæren på Høland, 1716 virkelig generalmajor til hest og fik 1720 afsked. 1710 havde han købt Fjellebro, som han ejede til 1739. I stedet købte han dette år hertug Ernst Günther af Augustenborgs gamle palæ i Sønderborg.

Trampe blev 15. marts 1736 af kejser Karl 6. udnævnt til rigsgreve og blev 26. juli 1743 optaget i den danske grevestand. Han døde den 24. november 1750 af tyfus.

Han var gift med sin slægtning Charlotte Amalie Trampe (21. januar 1688 i København - 17. november 1750 i Sønderborg), datter af Adam Frederik rigsgreve Trampe til Løgismose. Ægtefællerne fik ægteskabsbevilling 9. december 1709 og 1. august 1710 bevilling til at oprette testamente. Også hun døde af tyfus.

Han er begravet i Sankt Marie Kirke i Sønderborg.

Kilder 
Danmarks Adels Aarbog 1961.

Philip Ditlev
Godsejere fra Danmark
Generalmajorer fra Danmark
Grever fra Danmark
Grever fra Tyskland
Danskere i 1700-tallet
Kavaleriofficerer fra Danmark
Officerer fra Tyskland
Officerer fra Rusland
Personer i Den Store Nordiske Krig fra Danmark-Norge
Electromatic

Electromatic A/S var en dansk elektronikvirksomhed, der havde hovedsæde i Hadsten. Fabrikken blev grundlagt af Mogens Kjeldsen i 1956, som ejede denne indtil salget i 1988, hvor virksomheden skiftede navn. Dermed ophørte Electromatic med at eksistere.

Historie 
Electromatic blev startet af den 24-årige elektriker Mogens Kjeldsen i 1956 i Hasle, der ligger i det vestlige Aarhus. Han havde årene forinden været ansat hos flyvevåbnet, som også var stedet, hvor hans idé opstod. Mogens antog nemlig, at de elektroniske systemer fra flyvemaskiner også kunne bruges i industrien.

Efter flere år i kælderen under privaten i Hasle, var pladsforholdene blevet for trænge. Mogens købte derfor den nedlagte Vinterslev Skole af Hadsten Kommune i 1970. Skolen blev dog allerede i 1974 for lille, hvorefter Electromatic opførte nye fabrikshaller, administration, børnehave og privat beboelse på i alt 12.000 kvadratmeter. I 1984 udvidede Electromatic i Hadsten med yderligere 5.000 kvadratmeter, og samtidig gav beskæftigelse til omkring 150 nye medarbejdere. I 1985 blev der udvidet med endnu en fabrik i Auning.

I 1988 havde virksomheden omkring 900 ansatte fordelt på de fabrikker, og omsatte årligt for omkring 500 mio. kr., hvoraf ca. 75% var eksport til udlandet. Samme år solgte grundlæggeren og eneejer Mogens Kjeldsen virksomheden til schweizisk-italienske koncern Carlo Gavazzi Holding AG for 300 mio. kr., der samtidig ændrede fabrikkens navn til Carlo Gavazzi Handel A/S. Den nye ejer flyttede meget af produktionen til udlandet, hvilket betød mange fyringer og lukning af fabrikken i Auning. I dag beskæftige den danske division, der stadig ligger i Hadsten, 25 ansatte.

Referencer 

Virksomheder i Hadsten
Etableret i 1956
Ophørt i 1988
Elektronikvirksomheder i Danmark
Auning
Hessa

Hessa eller Heissa på 4 km² er  den vestligste af øerne i Ålesund kommune i Møre og Romsdal fylke i Norge. Den er  formet som en tøffel, og regnes som en af Ålesunds bydele med totalt ca. 4.000 indbyggere fordelt på tre byer: Sævollen, Slinningen og Skarbøvik. Der  ligger  en børneskole på Hessa og en ungdomsskole i Skarbøvik. 

Midt på øen ligger bjerget Sukkertoppen (314 moh.), som bliver brugt til vandreture og bjergklatring.

Atlanterhavsparken, et af Nordeuropas største saltvandsakvarier, ligger på Hessa.

Hessa er hjemsted til Brita Blomquist, en kendt programleder i NRK Radio, samt fødested for  fodboldspillerne John Arne Riise (Aalesund, Monaco, Liverpool og Roma), Bjørn Helge Riise (Aalesund, Viking, Standard Liège, FC Brussel og Lillestrøm) og Kjetil Osvold (Start, Lillestrøm, Nottingham Forest, Leicester, Djurgårdens, PAOK og Skeid).

Kilder og henvisninger 

Ålesund
Øer i Møre og Romsdal
Christopher Trampe

Christopher Sophus Fridericia greve Trampe (9. juni 1879 på Frederiksberg – 17. juni 1957 i København) var en dansk officer, hofmarskal og kammerherre.

Biografi 
Han var søn af cand.polit. Jørgen Christian greve Trampe (1838-1926) og hustru Hanna Emma Christiane Fridericia (1857-1879), blev 1899 sekondløjtnant i Den Kongelige Livgarde, 1903 forsat til 18. bataljon, samme år premierløjtnant, var 1908 tjenstgørende i Frankrig, blev 1910 forsat til Livgarden, var 1914-18 adjudant hos generalinspektøren for fodfolket, blev 1916 kaptajn, 1918 forsat til Livgarden, 1920 til tjeneste i Krigsministeriet og adjudant hos forsvarsministeren, blev 1924 kompagnichef i Livgarden og 1927 adjudant hos kong Christian X. Trampe fik 1931 afsked fra denne post, blev 30. juni kammerherre og ceremonimester ved kong Christian X's hof, 1. april 1939 hofmarskal og chef for Hofmarskallatet og efter kongens død 1947 hofchef hos dronning Alexandrine. 1948 blev Trampe direktør for De Danske Kongers Kronologiske Samling på Rosenborg Slot og samme år formand i bestyrelsen for Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot.

Hædersbevisninger 
Trampe blev Ridder af Dannebrogordenen 11. maj 1921, 12. marts 1931 Dannebrogsmand, 26. september 1935 Kommandør af 2. grad, 26. september 1940 Kommandør af 1. grad og fik 14. maj 1947 Storkorset (symbolum: Mit Haab til Gud alene). Han bar desuden Kong Christian X's Erindringsmedalje, Hæderstegnet for god tjeneste ved Hæren og femten udenlandske ordener.

Ægteskab og børn 
Han blev gift 10. oktober 1907 med Adelgunde von Scholten (21. oktober 1881 på Nedergård ved Kolding - 3. marts 1969), datter af godsejer Peter von Scholten (1856-1900) og hustru født Thi­sted (1858-1882).

Han er begravet på Holmens Kirkegård.

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1961.
 Kraks Blå Bog 1949

Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Christopher
Hofmarskaller fra Danmark
Ceremonimestre fra Danmark
Hofchefer fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Grever fra Danmark
Grever fra Tyskland
Personer fra Frederiksberg
Storkors af Dannebrog
Jøder fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Museumsfolk fra Danmark
Officerer fra Danmark
Arent Krag

Arent Krag (18. april 1670 – 16. juli 1718) var en dansk-norsk officer, helbror til Mogens Krag og Dorothea Krag.

Han var søn af oberst Mogens Krag i dennes andet ægteskab med Helvig von der Kuhla, blev 1686 kadet ved Marineregimentet og 1689 fændrik, men forlod to år efter Danmark for at gå i fransk krigstjeneste ved regimentet Royal Danois. Ved hjemkomsten 1698 blev han kaptajn ved Oplandske, 1699 major ved Trondhjemske, 1703 oberstløjtnant ved Vesterlenske Regiment og 1710 oberst, hvorhos det blev overdraget ham af udtjente, nationale soldater at organisere og kommandere de såkaldte landdragoner søndenfjelds; de vare uberedne og anvendtes navnlig til besætningstropper. Krag betegnes ved denne tid af Woldemar Løvendal som en dygtig og vel instrueret officer, men med nogen tilbøjelighed til flasken. Han havde 10. januar 1702 ægtet Kirstine Elisabeth Tonsberg (født 20. august 1680), datter af den rige købmand Sti Andersen i Skien, men mistede hende allerede 19. juni 1709. Krag blev 1710 chef for Smålenske Regiment og fik, da man 1715 forberedte sig på indfald fra Sverige, befaling over en af de "Kantoner", som grænseforsvaret deltes i, først over Basmos, siden over Frederikshald og Frederiksstads. Også i disse år har Krag åbenbart nydt ikke ringe anseelse, om end hans navn ikke er knyttet til nogen større bedrift. Han døde 16. juli 1718 efter nogen tids sygeleje, vistnok i sin gård på Moss.

Kilder 

 

Officerer fra Danmark-Norge
Nordmænd i 1600-tallet
Nordmænd i 1700-tallet
Personer i Den Store Nordiske Krig fra Danmark-Norge
Mogens Krag

Mogens Krag er navnet på flere personer:

 Mogens Krag (1625-1676) – dansk officer
 Mogens Krag (1673-1724) – dansk officer
Mogens Krag (1673-1724)

Mogens Krag (født 17. marts 1673, død 21. august 1724 i Glückstadt) var en dansk officer, bror til Arent Krag og til Dorothea Krag.

Han var søn af oberst Mogens Krag i dennes andet ægteskab med Helvig von der Kuhla. Han gik ganske ung i fransk tjeneste og steg der til kaptajnløjtnant ved et tysk regiment; som sådan fik han 1696 kaptajns karakter ved den danske Fodgarde, hvor han, da han året efter vendte hjem, fik kompagni. 1701 drog han med hjælpetropperne til Nederlandene, deltog der i syv års felttog og blev oftere anvendt til særlige hverv, navnlig efter at han 1703 var forfremmet til oberstløjtnant ved 1. Bataljon af Sjællandske Regiment. 1708 blev han forsat til Ungarn som oberst for et af de i kejserens tjeneste stående danske regimenter og førte det året efter hjem. Han var siden med i Pommern 1711 (samme år udnævnt til brigadér), i Mecklenburg 1712 (såret i slaget ved Gadebusch 20. december og kort efter interimskommandant i Frederiksort), ved Tønning 1713 (var med at afslutte kapitulationen i Oldenswort 16. maj) og ved Wismar 1716. Efter denne fæstnings erobring blev Krag dens kommandant og tillige generalmajor. Han blev Hvid Ridder 1721 og byttede i februar 1724 sit regiment med kommandantskabet i Glückstadt, men døde 21. august samme år. 

30. december 1713 havde han ægtet en pommersk dame, Anna Dorothea von Massow (4. december 1690 - 17. juli 1747), datter af Jacob von Massau (død 1693), gottorpsk hofråd, og (~ 1689) lægedatteren Anna Cathrine Bartels (Hamburg 1669-1741 Slesvig), som blev gift anden gang med Johann Ludwig von Pincier 1698 Pincier friherre von Königstein (Lubeck 1660-1730), arveherre til Öhe og Dallroth, domprovst i Lübeck 1699, geheimeråd i Danmark 1710 etc.

Kilder 

 
 https://www.adelsvapen.com/genealogi/Pincier_nr_109

Generalmajorer fra Danmark
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Personer i Den Store Nordiske Krig fra Danmark-Norge
Palle Krag

Palle Krag (født 6. juli 1657, død 20. juli 1723 på Katholm) var en dansk officer, godsejer og stiftamtmand.

Militær karriere

Den Skånske Krig 
Han var søn af gehejmeråd Erik Krag. Efter meget ung at være blevet kammerjunker og premierløjtnant i Livregimentet (Fodgarden) fulgte han sin frænde og chef, generalløjtnant Niels Rosenkrantz, da denne 29. juni 1676 som første mand satte foden på Skånes grund; 2. juli blev han såret for Helsingborg; 4. december udmærkede han sig særlig i slaget ved Lund; 26. juni 1677 såredes han atter ved den mislykkede storm på Malmø.

Efter freden blev han stående i Livregimentet, indtil han 1682 med oberstløjtnants rang trådte over i Drabantgarden. Da denne 1685 udvidedes til seks kompagnier, fik Krag et af disse og blev oberst, men endnu samme år kontramanderedes denne udvidelse, og Krag kom på ventepenge. Han rejste nu til Ungarn for at overvære krigen mellem de kejserlige og tyrkerne. Ved hans hjemkomst 1687 var det bestemt, at der i stedet for de spredte garnisonskompagnier i det søndenfjeldske Norge skulle oprettes et hvervet regiment, og Krag blev så stillet i spidsen for dette, men vendte 1690 tilbage til Danmark for at tage kommandoen over Prins Frederiks (fra 1699 Prins Christians) Regiment.

Den Store Nordiske Krig 
Under felttoget i Hertugdømmerne 1700 blev Krag, der bl.a. med stor bravour anførte stormkolonnen ved Frederiksstads indtagelse 13. april, udnævnt til brigader, 1703 til generalmajor, hvornæst han fratrådte regimentet, 1709 til Hvid Ridder, 1710 til generalløjtnant. De følgende år deltog han i felttogene i Nordtyskland og udmærkede sig navnlig i slaget ved Gadebusch 20. december 1712 ved de anstrengelser, han gjorde for at afværge nederlaget. Da Magnus Stenbock derefter truede Danmark, fik Krag kommandoen i Fredericia. Faren var dog snart overstået, og Krag tog så endnu 1713 af helbredshensyn sin afsked af krigstjenesten, hvorefter han udnævntes til gehejmeråd og stiftamtmand over Viborg Stift. I denne stilling virkede han i ti år indtil sin død, 20. juli 1723 på Katholm.

Godsejer 
Også som godsejer var Palle Krag knyttet til Jylland. Han havde 1689 købt Katholm og var samme år kommet i besiddelse af Mejlgård, Østergård m.m. ved ægteskab (8. oktober) med fru Helle Trolle (10. juli 1657 - 26. oktober 1722), datter af Norges statholder Niels Trolle og enke efter Iver Juul baron Høg (død 1683). Hun fik, da hendes eneste søn, Niels Trolle baron Høg, døde (1700), usus fructus af Baroniet Høegholm i sin levetid. Hun havde intet godt lov som godsbesidderinde. 

Krag er begravet i Ålsø Kirke. Der findes et portrætmaleri (Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot), efter dette en kopi (Gammel Estrup, tidligere på Katholm).

Kilder 
 

Generalløjtnanter fra Danmark
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Personer i Den Skånske Krig fra Danmark-Norge
Personer i Den Store Nordiske Krig fra Danmark-Norge
Godsejere fra Danmark
Gehejmeråder fra Danmark
Stiftamtmænd over Viborg Stift
Amtmænd fra Danmark
Palle
De Joniske Øers Forenede Stater

De Joniske Øers Forenede Stater var en stat og et protektorat under Storbritannien. Det afløste Den Septinsulære Republik i 1815 og blev en del af Kongeriget Grækenland i 1864, hvor Storbritannien overdrog det til landet som en gave ved indsættelsen af kong Georg 1.

Historie 

Forud for revolutionskrigene havde de Joniske Øer hørt under Republikken Venedig, og ved dennes opløsning i 1797 blev øerne kortvarigt franske, men i 1798-99 blev de indtaget af en russisk-osmannisk hær, der skabte Den Septinsulære Republik. Denne var under osmannisk suverænitet, men fik i øvrigt relativ stor selvstændighed. Den Septinsulære Republik eksisterede på denne måde i perioden 1800-07, hvorpå øerne blev indtaget af Frankrig igen.

I 1809 besejrede en britisk flåde en fransk flåde ud for øen Zákynthos og overtog derpå denne ø sammen med Kefallonia og Kithira. Året efter indtog briterne også Lefkas, mens franskmændene beholdt Korfu til 1814.

Wienerkongressen vedtog, at øerne skulle være et protektorat under Storbritannien. Trods briternes militære administration var kejserriget Østrig samtidig sikret handelsmæsige forhold til øerne på lige fod med briterne.

Arrangementet blev ratificeret i den såkaldte Maitland-konstitution 26. august 1817, som oprettede en føderation bestående af de syv joniske øer, og med sir Thomas Maitland som første "Højkommissær for de Joniske Øer".

29. marts 1864 underskrev repræsentanter for Storbritannien, Kongeriget Grækenland, Frankrig og Rusland Londontraktaten, hvori man ratificerede en overdragelse af suverænitet over de Joniske Øer til det relativt nyetablerede græske kongerige. Handlingen skulle være med til at styrke den nyindsatte kong Georg 1. Overdragelsen blev officiel 28. maj samme år, hvor Højkommissæren proklamerede øernes forening med Grækenland. Øerne havde på dette tidspunkt omkring 239.000 indbyggere.

Staterne 
De Joniske Øers Forenede Stater var en føderation, de omfattede følgende syv stater:

Regering 
De Joniske Øers Forenede Staters regering var organiseret under ledelse af en højkommissær, som var udpeget af den britiske regent efter anbefaling af den britiske regering. I alt ti mand sad på denne post, mens staten eksisterede.

Øerne havde en lovgivende magt bestående af henholdsvis en lovgivende forsamling og et senat.

Fodnoter 

Forhenværende republikker
De Joniske Øer
Forhenværende protektorater
Forhenværende lande på Balkan
Grækenlands historie
Fynske Bank

Fynske Bank er et dansk pengeinstitut opstået som en fusion i 2013 mellem de to fynske pengeinstitutter Vestfyns Bank og Svendborg Sparekasse. Banken er baseret på Fyn og i Trekantområdet med hovedsæde i Svendborg. 

Banken driver traditionel bankvirksomhed og den primære kundegruppe er private husstande samt mindre og mellemstore virksomheder.

Storaktionær er Fonden for Fynske Bank.

Kilder 
 Selskabsmeddelelse om fusionen

Banker i Danmark
OMX Copenhagen Small Cap
Den Gyldne Grundtvig

Den Gyldne Grundtvig er en kulturpris, der uddeles af Odder Højskole og Odder Højskoles Elevforening en gang årligt. Prisen er en højskolekulturpris, som tildeles personer, organisationer eller foreninger, der enten direkte har ydet en indsats for højskoletanken og højskolebevægelsens fortsatte eksistens i det danske samfund, eller har bidraget til den folkelige oplysningstradition og kultur, som den danske folkehøjskole udspringer af.

Prisen er indstiftet af Odder Højskoles Elevforening og blev uddelt første gang i 1999.

Prisen består af et kunstværk af keramiker og underviser på højskolen Jakob Stig Isaksen samt 10.000 kr.

Modtagere

Henvisninger

Noter

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Den gyldne Grundtvig på odderhojskole.dk

Kulturpriser fra Danmark
Etableret i 1999
Fergie's Fledglings

Fergie's Fledglings var en gruppe af Manchester Uniteds spillere under ledelse af Sir Alex Ferguson (ofte med tilnavnet "Fergie"), og trænet af assistenttrænerne Brian Kidd og Eric Harrison, før de udviklede sig til at være førsteholdspillere. Denne fremgangsmåde er en klar hyldest til Matt Busby, som brugte mange unge spillere under sit virke som træner.

Liste over Fergie's Fledglings

1980'erne
 Russell Beardsmore
 Tony Gill
 Deiniol Graham
 Giuliano Maiorana
 Lee Martin
 Mark Robins
 Lee Sharpe
 David Wilson

1990'erne
 David Beckham
 Nicky Butt
 Chris Casper
 Terry Cooke
 Simon Davies
 Ryan Giggs
 Keith Gillespie
 Gary Neville
 Phil Neville
 Pat McGibbon
 John O'Kane
 Kevin Pilkington
 Robbie Savage
 Paul Scholes
 Ben Thornley
 Graeme Tomlinson

Kilder

Manchester United F.C.
Lavangen (fjord)

Lavangen (nordsamisk: Loabákvuotna) er en fjord i Lavangen og Salangen kommuner i Troms og Finnmark fylke i Norge. Den har indløb fra Astafjorden og strækker sig 17 kilometer i sydøstlig retning fra Lavangsneset i nord og Svarthammaren i syd . Fjorden er op til 202 meter dyb. Spanselven har sit udløb i bunden af fjorden.

Den ydre del af fjordens nordside, med bebyggelsen Lavangsnes ligger i Salangen kommune. Fra fylkesvei 152 på Lavangsnes går der lokal vej mod øst til Reite. Fra Tennevoll i fjordbunden går fylkesvei 84 langs nordøstsiden til Soløy. Videre går der lokal vej fra Soløy til gårdene i Å, Rød og Gamvik. Langs sydsiden af Lavangen går Fylkesvei 141 (Troms) gennem landsbybebyggelserne Lotternes, Røkenes, Hestnes, Keiprød og Skjelnes.

Mellem Lavangsneset og Lavangseidet stiger Reitetindan, Elveskardtindan og Skavneskollen brat op fra fjorden. Elvdalen Spansdalen fortsætter i sydøstlig retning fra fjordbunden.

Eksterne kilder/henvisninger 

Fjorde i Troms og Finnmark
Lavangen
Salangen
Jon Krabbe

Jon Krabbe er navnet på flere personer:

 Jon Krabbe (sagfører) (1874-1964) – dansk overretssagfører og diplomat (Jon Haraldsen Krabbe)
 Jon Krabbe (godsejer) (født 1936) – dansk godsejer, kammerherre og hofjægermester, sønnesøn af den foregående (Jon Henrik Krabbe)
Spansdalen

Spansdalen (nordsamisk: Ruŋgu/Ruŋgovuopmi) er en dal i Lavangen kommune i Troms og Finnmark fylke i Norge. Spansdalen er en af Norges største kløfter, ca. 8 kilometer lang, udgravet af Spansdalselva. I dalbunden af canyonen ligger Sneveien (100 moh.) øverst, og nederst til under Holmen (30 moh.). Fjeldet på nordsiden er Trosen (1.217 moh.), og på sydsiden af dalen ligger den 1.457 meter høje Spanstind  (Čohkka/Stuor(ra)čohkka/Ruŋggučohkka) med vandfaldet Henrikkafossen (Heandrihkágorži). Fylkesvei 84 går nede i bunden af dalen. 

I dag er det mest almindeligt at  bruge den korte form af det samiske stednavn. I nedre del af Spansdalen ligger bygden med samme navn (nordsamisk Ruŋgu). Navnet Ruŋgu betegner topografien på stedet: skovklædt dal med bratte bjergsider.

De fleste af bygdens ca. 100 indbyggere (2009) er efterkommere efter svenske rendyrsamer som for ca. 200 år siden blev bofaste i det som havde været deres sommergræsningsland. Det er først i folketællingen fra 1825 at de første bofaste samer kommer til syne i skriftlige kilder, men man kan regne med at de blev mer bofaste her fra slutningen af 1700-tallet. NOU 1995

Eksterne kilder/henvisninger 

Troms og Finnmarks geografi
Lavangen