kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Max Beckmann

Max Beckmann (født 12. februar 1884 i Leipzig i Sachsen i Tyskland, død 27. december 1950 i New York i USA), var en tysk maler.

Beckmann var medlem i Berliner Secession i nogle år og var efter dennes splittelse en af grundlæggerne af Freie Secession.

Under første verdenskrig arbejdede Max Beckmann som feltlæge, men blev hjemsendt efter et nervøst sammenbrud. Han var professor ved Städelschule i Frankfurt am Main, men blev afskediget af det nazistiske regime. Beckmanns malerier blev anset som uønskede af regimet og blev vist på udstillingen Entartete Kunst  i 1937. Samme år slog han sig ned i Amsterdam, for senere i  1947 at flytte til USA.

Det er ikke let at placere Beckmann inden for nogen speciel retning. Hans tidlige malerier holder sig i en af Lovis Corinth influeret stil, men hans krigsoplevelser forandrede ham voldsomt, og hans værker, med motiver fra hverdagen, gik igennem en periode af expressionistiske forvrængninger og realisme i tråd med idealerne i retningen neue Sachlichkeit. Beckmann efterlod sin en lang række af selvportrætter. Som grafiker arbejdede han i en stil, der minder om Edvard Munchs.

Noter

Galleri

Eksterne links 

 Max Beckmann Archive
 Max Beckmanns værker på Museum of Modern Art

Personer fra Leipzig
Malere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Spike Milligan

Terence Alan "Spike" Milligan (født 16. april 1918 i Ahmadnagar, Maharashtra, Indien, død 27. februar 2002 i Rye, East Sussex) var en britisk komiker og skuespiller.

Han revolutionerede den britiske komedie, da han skrev og deltog i The Goon Show (1951-1959), et meget populært radioshow på BBC og en forløber for det senere Monty Python. Han spillede flere af de kendte roller, som Moriarty, miss Bannister og idioten Eccles. Øvrige medvirkende var bl.a. Peter Sellers og Harry Secombe.

Eksterne henvisninger 

 

Komikere fra Storbritannien
Komikere fra Irland
Skuespillere fra Irland
Personer tildelt Order of the British Empire
Ronnie Lane

Ronald Frederick "Ronnie" Lane (født 1. april 1946 i Forrest Gate, London, død 4. juni 1997 i Trinidad, Colorado, USA) var en engelsk musiker.

Ronnie Lane er primært kendt for sin tid som bassist i de britiske bands Small Faces og Faces i 1960'erne og 1970'erne. Han dannede bandet Ronnie Lane's Slim Chance Band og indspillede  blandt andet "Brother Can You Spare Me a Dime?", "One for the Road" med flere.

Han indspillede i 1977 albummet Rough Mix sammen med Pete Townshend. Albummet blev rost af kritikere, men opnåede ikke store salgstal. 

Under indspilningerne blev Lane diagnosticeret med sklerose. På trods af sygdommen, der invaliderede Lane, fortsatte han indspilninger og optrædener. Han døde af sygdommen i  1997 i kombination med lungebetændelse. Mange artister har indspillet hyldester til minde om Lane, blandt andre Paul Weller og Susan Voelz. Ved Lanes død blev afholdt en mindekoncert med optræden af adskillige britiske artister.

Diskografi 
 Anymore for Anymore (1974)
 Ronnie Lane's Slim Chance (1975)
 One for the Road (1976)
 Mahoney's Last Stand (1976, med Ronnie Wood)
 Rough Mix (1977, med Pete Townshend)
 See Me (1979)
 Majik Mijits (2000, indspillet 1981, med Steve Marriott)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Bassister fra Storbritannien
Frans Jeppson Wall

Frans Osifoh Jeppson Wall (født 19. december 1998), også kendt som Frans, er en svensk sanger, der vandt Melodifestivalen 2016 og repræsenterede dermed Sverige i Eurovision Song Contest 2016 med sangen "If I Were Sorry".

Karriere 
Frans Jeppson Wall blev kendt i Sverige, da han som syvårig sammen med gruppen Elias sang hyldestsangen "Who's da Man" til Zlatan Ibrahimović op til VM i fodbold 2006.

Han deltog i Melodifestivalen 2016 med den reggaeinspirerede sang "If I Were Sorry" og kvalificerede sig direkte til finalen fra fjerde indledende konkurrence. I finalen fik Frans flest point 88 fra den internationale jury og 68 fra befolkningens stemmer 14,4 %)), og han blev dermed den yngste svenske vinder siden Carola Häggkvist i 1983.

Privatliv 
Frans Jeppson Wall har en tvillingesøster og en bror og er tosproget (svensk og engelsk), idet hans far har rødder i Nigeria, og han som barn fra otteårsalderen boede i England. Han har i perioder boet i London, og gik som femtenårig blandt andet i skole dér på en musiklinje.

Noter

Eksterne henvisninger 

 

Sangere fra Sverige
Personer fra Ystad
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2016
Sveriges Eurovision Song Contest-deltagere
Billy Bragg

Stephen William Bragg, kendt som Billy Bragg (født 20. december 1957 i Barking, London), er en britisk sanger og sangskriver kendt for sin blanding af folkmusik, punk og protestsange. Hans tekster omhandler både romantiske og politiske temaer.

Bragg har samarbejdet med blandt andet Johnny Marr fra The Smiths, Leon Rosselson, medlemmer ud af R.E.M., Less Than Jake, Kirsty MacColl og Wilco.

Bragg spiller og taler ofte under Tolpuddle Martyrs festival. Billy Bragg har spillet på Roskilde Festival tre gange, i 1985, 1986 og 1996.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside

Rockmusikere fra Storbritannien
Har spillet på Roskilde Festival
Adelheid Marie af Anhalt-Dessau

Adelheid Marie af Anhalt-Dessau (25. december 1833–24. november 1916) var en tysk prinsesse af Anhalt-Dessau og medlem af Huset Askanien. Som ægtefælle til Adolf 1. var hun den sidste hertuginde af Nassau fra 1851 til 1866 og storhertuginde af Luxembourg fra 1890 til 1905.

Biografi

Fødsel og baggrund 
Adelheid Marie blev født juledag 1833 i Dessau i Hertugdømmet Anhalt-Dessau som datter af Prins Frederik August af Anhalt-Dessau og Prinsesse Marie af Hessen-Kassel.

Hendes far var en yngre søn af arveprins Frederik af Anhalt-Dessau (1769–1814) og sønnesøn af hertug Leopold 3. af Anhalt-Dessau (1740–1817). Han var dermed en yngre bror til den regerende hertug Leopold 4. af Anhalt-Dessau, der var blevet hertug af Anhalt-Dessau, da Leopold 3. døde i 1817.

Prinsesse Adelheid Maries mor var datter af prinsesse Charlotte af Danmark (1789– 1864) og landgreve Vilhelm af Hessen-Kassel (1787–1867). Prinsesse Marie var dermed datterdatter af Arveprins Frederik og oldedatter af kong Frederik 5. af Danmark-Norge og Juliane Marie af Danmark-Norge. Prinsesse Maries yngre søster Louise af Hessen-Kassel blev gift med Christian 9. og dermed dronning af Danmark. Gennem sin mor var Prinsesse Adelheid Marie dermed kusine til blandt andre kong Frederik 8. af Danmark, kong Georg 1. af Grækenland, dronning Alexandra af Storbritannien og kejserinde Dagmar af Rusland.

Prinsesse Adelheid Marie havde to yngre søstre; Prinsesse Bathildis (18371902), der blev gift med Prins Vilhelm af Schaumburg-Lippe og grundlagde en sidelinje til fyrstehuset Schaumburg-Lippe, som boede på slottet Náchod i Bøhmen. Den yngste søster Prinsesse Hilda (1839–1926) levede ugift i Dessau.

Ægteskab og børn 
Adelheid Marie blev gift den 23. april 1851 i Dessau med Hertug Adolf 1. af Nassau, fra 1890 storhertug af Luxembourg.

Der blev født fem børn i ægteskabet:
 Vilhelm (1852-1912), storhertug af Luxembourg 1905-1912.
 gift 1893 med Maria Anna af Portugal (1861-1942)
 Friedrich Paul Wilhelm af Nassau (23. september 1854 – 23. oktober 1855).
 Marie Bathildis af Nassau (14. november 1857 – 28, december 1857).
 Franz Joseph Wilhelm af Nassau (30. januar 1859 – 2. april 1875).
 Hilda (1864-1952)
 gift 1885 med arveprins Frederik af Baden. I 1907 blev han landets sidste storhertug. Frederik 2. af Baden abdicerede den 22. november 1918.

Senere liv 
Storhertug Adolf døde 88 år gammel i 1905. Storhertuginde Adelheid Marie overlevede sin mand med 11 år og døde 82 år gammel den 24. november 1916 i Königstein im Taunus i Tyskland.

Eksterne henvisninger 

Kongelige fra Tyskland
Huset Askanien
Storhertuginder af Luxembourg
Personer fra Dessau
Hertuginder af Nassau
Andy Pape

Andy Pape (født 1955) er en dansk-amerikansk komponist.

Pape blev født og voksede op i Hollywood, USA, men flyttede til Danmark i 1971. Han studerede musikvidenskab på Københavns Universitet og senere komposition hos Ib Nørholm på Det Kongelige Danske Musikkonservatorium. Hans værker inkluderer adskillige operaer, bl.a. Houdini den Store (1988). Andy Pape har været huskomponist hos Randers Kammerorkester og Den Fynske Opera (2011–14). Hans værk L'anima della musica blev uropført som det første værk på programmet ved indvielsen af DR Koncerthuset den 17. januar 2009.

Kilder

Eksterne henvisinger 
 Officiel hjemmeside
 

Komponister fra Danmark
Klassiske komponister fra det 21. århundrede
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Max Pechstein

Max Pechstein (født 31. december 1881 i Zwickau, Tyskland, død 29. juni 1955 i Berlin) var en tysk maler, grafiker, og ekspressionist.

Biografi 
I Dresden mødte Pechstein i 1906 Erich Heckel, som året inden havde dannet kunstnersammenslutningen Die Brücke sammen med Ernst Ludwig Kirchner, Karl Schmidt-Rottluff og Fritz Bleyl, og Pechstein sluttede sig entusiastiskt til gruppen.

Pechsteins stil viste hurtigt en fuldkommen, om end mere dekorativ, tilslutning til sammenslutningens idéer, såvel som i hans smag for det rå og usofistikerede, som i hans expressive måde at benytte sig af farver.

I 1908 flyttede Pechstein til Berlin, hvor den øvrige gruppe fulgte med et par år senere i 1911. I 1910 var Pechstein i centrum ved grundlæggelsen af Neue Secession, i forbindelse med bruddet i Berliner Sezession. I Neue Secession var Brücke-gruppen med, indtil det i slutningen af 1911 kom til en splittelse, som ledte til, at hele Brücke forlod secessionen. Pechstein forlod Die Brücke i 1912, året inden gruppen endeligt opløstes, efter at medlemmerne havde udviklet sig i forskellige retninger.

Pechsteins senere værker udtrykker, i lighed med Otto Muellers, en i højere grad sofistikeret, dekorativ form af primitivisme.

Pechstein underviste ved kunstakademiet i Berlin fra 1923 til 1933. Han blev afskediget af nazisterne, som fordømte hans værker og lod eksempler fremvise på udstillingen Entartete Kunst ("udartet/dekadent kunst") i München i 1937.

Efter krigen vendte han tilbage til Berlin, hvor han blev professor ved Kunstakademiet.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Officiel Max Pechstein hjemmeside 
 Hermann Max Pechstein (1881 - 1955)  Biografi ved Galerie Ludorff, Düsseldorf 

Malere fra Tyskland
Natura 2000-område nr. 80 Højen Bæk

Natura 2000-område nr. 80. Højen Bæk  er et EU-habitatområde (H69), der har et areal på i alt 180 hektar.

Beskrivelse 
Området er en ådal med overvejende stejle løvskovsklædte skråninger, hvorfra der udspringer en række kalkholdige kildevæld. Overdrev med græs findes fortsat på ådalsskrænterne. Skoven er primært bøgeskov på de højere og mere tørre dele, mens elle- og askeskove findes på de lavere, mere vældprægede arealer. Højen Bæk løber stort set ureguleret gennem ådalen, omgivet af naturenge, kær og overdrev

NATURA 2000 områdets samlede areal på 180 ha består udelukkende af landarealer.
I alt er 46,1 ha omfattet af naturbeskyttelseslovens §3 fordelt på :
 9,8 km vandløb
 0,1 ha sø
 6,5 ha mose
 23,7 ha fersk eng
 15,8 ha overdrev
Desuden er der 128,8 ha skov og resten består af agerjord, byer mm.

Fredninger 
Største delen af Natura 2000 området blev fredet i 1990 for at fastholde, udbygge og forbedre områdets store naturvidenskabelige interesser og sikre områdets varierede plante- og dyreliv, specielt i ferskvandsbiologisk henseende. Fredningen omfatter et areal på 194 ha hektar

Videre forløb 
Natura 2000-planen blev vedtaget i 2011, hvorefter kommunalbestyrelserne
og Naturstyrelsen udarbejdede bindende handleplaner for
gennemførelsen af planen. Planen videreføres og videreudvikles i anden planperiode 2016-21. Natura 2000-området ligger i Vejle Kommune, og naturplanen koordineres med vandplanen for 1.11 Hovedvandopland Lillebælt/Jylland.

Se også 
 Internationale naturbeskyttelsesområder i Danmark
 Naturtyper i Danmark

Eksterne kilder og henvisninger 

 Om naturplanen på Naturstyrelsens websider
 Naturplanen
 Naturplanen 2016-2021
 Basisanalysen 2006
 Basisanalysen 2016-21

Natura 2000-planer
Lokaliteter i Vejle Kommune
Fredede arealer i Danmark
EU-habitatområder i Danmark
Ogdens' Nut Gone Flake

Ogden's Nut Gone Flake, er et psykedeliskt konceptalbum af The Small Faces udgivet i 1968. Det var gruppens mest succesfulde album og lå på førstepladsen på UK Albums Chart i seks uger. "Lazy Sunday" blev albumets største hit. Også "Afterglow of Your Love" blev udgivet som single i 1969, men da var gruppen opløst og singlen opnåede blot en beskeden placering (nr. 36) på UK Singles Chart.

LP'ens side 1 består af en række løst sammensatte numre, men side 2 med titlen "Happiness Stan" var en sammenhængende fantasifuld historie om karakteren Stan, der prøver at finde ud af, hvor månen blev af, når den aftager. Historien læses op af komikeren Stanley Unwin og bindes sammen af numrene på pladesiden.

Albumets cover var cirkelformat i stedet for kvadratiskt og afbillede en tobaksdåse  af det fiktive mærke Ogdens' Nut Gone. Coveret blev dog senere af omkostningsmæssige årsager gjort kvadratisk.

Albummer er medtaget i Robert Dimerys bog 1001 Albums You Must Hear Before You Die.

Indhold 
(Komponist i parentes)
 "Ogdens' Nut Gone Flake" (Kenney Jones/Ronnie Lane/Steve Marriott/Ian McLagan) - 2:28 
 "Afterglow (Of Your Love)" (Ronnie Lane/Steve Marriott) - 3:29 
 "Long Agos and Worlds Apart" (Ian McLagan) - 2:34 
 "Rene" (Ronnie Lane/Steve Marriott) - 4:31 
 "Song of a Baker" (Ronnie Lane/Steve Marriott) - 3:16 
 "Lazy Sunday" (Ronnie Lane/Steve Marriott) - 3:06 
 "Happiness Stan" (Ronnie Lane/Steve Marriott) - 2:37 
 "Rollin' Over" (Ronnie Lane/Steve Marriott) - 2:49 
 "The Hungry Intruder" (Kenney Jones/Ronnie Lane/Steve Marriott/Ian McLagan) - 2:15 
 "The Journey" (Kenney Jones/Ronnie Lane/Steve Marriott/Ian McLagan) - 4:09 
 "Mad John" (Ronnie Lane/Steve Marriott) - 2:50 
 "Happy Days Toy Town" (Kenney Jones/Ronnie Lane/Steve Marriott/Ian McLagan) - 4:18

Hitlisteplaceringer 
 Billboard 200, USA: #159
 UK Albums Chart, Storbritannien: #1
 Tyskland: #6
 VG-liste, Norge: #13

Noter

Eksterne henvisninger 
Odgens' på discogs.com
 Albummet på Youtube
Album fra 1968
Rætoromanske sprog

Rætoromanske sprog eller raetia udgør en traditionel underfamilie af romanske sprog, der tales i det nordøstlige Italien og i Schweiz. Navnet rætoromansk refererer til den tidligere romerske provins Raetia.

Der eksisterer i alt tre sprog i underfamilien. De tre sprog er rætoromansk, friulisk og ladin. Rætoromansk tales i dele af Schweiz mens ladin og friulisk tales i dele af det nordøstlige Italien. Indtil omkring år 1900 eksisterede også et fjerde sprog tergestisk, som blev talt i Trieste og i Istrien.
Thomas Bertelsen

Thomas Bertelsen, også kendt som T.O.M, er en dansk dj og producer inden for housegenren. Han har bl.a. arbejdet sammen med Torsten Bo Jacobsen (DJ Buda) i duoen Lulu Rouge, og med Trentemøller.

Bertelsen og Trentemøller dannede i 1997 én af Danmarks første house-grupper, Trigbag. De arbejde igen sammen på Trentemøllers debutalbum, The Last Resort (2006).

I 2001 remixede han for Toy-Box, Sunzet og Cargo sammen med Jesper Sidelmann under de to navne Larz Crimee og Arpeggio.

I 2006 var han med til at producere Mikael Simpson-albummet Stille Og Uroligt sammen med Torsten Bo Jacobsen. Bertelsen og Jacobsen producerede også Jokerens album, Den tørstige digter (2009).

Sammen med Steffen Breum har han produceret introen til TV2 Nyhederne, som blev taget i brug i januar 2016. Samme år udsendte Bertelsen ep'en Small Disasters EP under navnet T.O.M. and His Computer på Trentemøllers pladeselskab, In My Room.

Referencer 

Musikere fra Danmark
Højen Bæk

Højen Bæk eller Højen Å er en i alt 15 km lang bæk, der begynder ved Mejsling Kær ca. 7 km sydvest for Vejle. Syd for Vejle løber bækken mod øst og dernæst nord i et fredet, kuperet område fra istiden, og løber ud i Vejle Å.

Højen Bæk er på dette stræk et af Danmarks reneste vandløb. Det store fald gennem bakkerne får vandet til at risle og hvirvle rundt, så åen opfører sig som en iltrig bjergbæk. Der går en ca. 5 km lang sti langs den nedre del af bækken.

Et område mellem Ny Højen og Vejle ligger Natura 2000-område nr. 80 Højen Bæk, i en naturfredning fra 1990. Fredningen blev gennemført for at fastholde, udbygge og forbedre områdets store naturvidenskabelige interesser og sikre områdets varierede plante- og dyreliv, specielt i ferskvandsbiologisk henseende. Fredningen omfatter et areal på 194 hektar 
Midt i fredningen ligger en fredet 150 år gammel granitbro, lige syd for Gl. Koldingsvejs krydsning af åen. Broen er bygget efter fransk forbillede ved de dengang nyanlagte landeveje, der bandt landet sammen.

Flora og fauna 
På sin vej i de dybe, fredede slugter løber bækken gennem smukke løv- og gærdselsskove og flere steder langs åbne græsenge i et afvekslende terræn.

I hele habitatområdet findes naturtypen ”kildevæld” langs bækken, men også elle- og askeskov. Begge naturtyper er sjældne i Danmark og prioriterede naturtyper på EU-niveau. Der findes en meget værdifuld flora på flere af lokaliteterne. Skovene på dalskråningen er meget varierede, muldrige og fugtige på grund af kildevæld. Især Hjulbæk Skov har en urskovsagtig karakter nærmest bækken, hvor bl.a. padderokken skavgræs vokser mellem flader med kildekalk. I skovene findes andre sjældne arter, f.eks. bregnerne bjergmangeløv og strudsvinge.

På overdrevene er fundet fåre-svingel, hirse-star og hunde-viol, mens der på de våde enge er blåtop, tormentil, sump-kællingetand og majgøgeurt.

Strømelskende insekter stortrives. Over halvdelen af landets 25 slørvingearter trives i bækkens vand sammen med kvægmyg, vårfluer og døgnfluer. Siden istiden har en særlig døgnflueart, Rhithrogena germanica, overlevet her som det eneste sted i Danmark.

Musvåger holder til i fredningen og masser af småfugle høres og ses.

Rød glente yngler i området. Sort stork , både gamle og årsunger, er ved flere lejligheder set på interessante tidspunkter. Området er et af de ganske få habitatområder i Danmark, hvor vandstær yngler. Også bestandene af isfugl og bjergvipstjert er sunde i området.

Bæklampret er udpegningsgrundlag for Natura2000.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Natura 2000-planen 2016-2021
 Planche om Højen Bæk

Natura 2000-planer
Vandløb i Vejle Kommune
Fredede arealer i Danmark
EU-habitatområder i Danmark
Guillaume af Luxembourg (født 1963)

Guillaume af Luxembourg (født 1. maj 1963) er en luxemburgsk prins. Han er femte barn og tredje søn af storhertug Jean og storhertuginde Joséphine-Charlotte af Luxembourg. I 1994 giftede han sig med Sibilla Weiller med hvem han har fire børn.

Anetavle 

Huset Bourbon-Parma
Prinser af Luxembourg
Mari (oldtidsrige)

Mari var en forhistorisk by ved floden Eufrat i det nuværende Syrien. Stedets nuværende navn er Tell Hariri.

Historie 
Mari var magtcentrum for et mægtigt rige under det 3. og begyndelsen af det 2. årtusinde f.Kr. Under den tidlige bronzealder opstod der en bystat, som gennem sin
beliggenhed kunne beherske handelsvejene nordpå og sydpå langs floddalen omkring Eufrat og Khabur. Byen blev erobret og ødelagt omkring 2.300 f.Kr. af Sargon af Akkad.

Et nyt amoritisk dynasti kom til magten omkring 1.900 f.Kr. Mari underkuede de andre bystater i Khaburs og mellemste Eufrats floddale. Omkring 1.800 f.Kr. regeredes riget af Yahdun-Lim, som kom i konflikt med Assyriens nye hersker Shamshi-Adad I. Mari mistede sit territorium til assyrerne, og Yahdun-Lim blev dræbt. Hans søn Zimri-Lim sendtes i eksil til Halab (Aleppo). Shamshi-Adad indsatte derpå sin søn Yasmah-Adad som konge i Mari. Yasmah-Adad regerede til sin fars død, da han blev styrtet. Zimri-Lim blev kaldt hjem og besteg tronen i et selvstændigt Mari. Zimri-Lim allierede sig med Hammurabi af Babylon mod en assyrisk alliance. Da Hammurabi havde slået sine fjender i syd og øst, vendte han sig imidlertid imod sin tidligere allierede Zimri-Lim og besejrede ham. Byen ødelagdes af babylonerne i 1.700-tallet f.Kr. og blev aldrig genskabt.

Arkæologi 

Tell Hariri, det tidligere Mari, er et velbevaret fundsted takket være, at byen blev opgivet så tidligt i historien og forblev urørt. Arkæologiske udgravninger begyndte i 1930-erne af franskmanden André Parrot. Man har udgravet et stort palads og flere templer. Blandt fundene er flere veludførte statuer og vægmalerier, som nu findes på Louvre i Paris. Det vigtigste fund var dog det omfattende arkiv, som tilhørte paladset. Oversættelsen af disse tekster skrevne på 25.000 lertavler med kileskrift har vist hvorledes paladsets administration fungerede. Maris omskiftelige politiske historie har ligeledes kunnet rekonstrueres takket være arkivet.

Litteratur 
 Heimpel, Wolfgang: Letters to the King of Mari, Eisenbrauns Winona Lake 2003. 
 Young, Gordon D. (ed.): Mari in Retrospect - Fifty Years of Mari and Mari Studies, Eisenbrauns Winona Lake 1992.

Eksterne henvisninger 

Højkulturer
Mesopotamien
Guðni Th. Jóhannesson

Guðni Thorlacius Jóhannesson (født 26 juni 1968 i Reykjavík) er en islandsk historiker, der blev valgt til Islands sjette præsident ved præsidentvalget i Island 2016. og tiltrådte embedet 1. august 2016.

Uddannelse 
Guðni blev student fra Menntaskólinn í Reykjavík i 1987 og tog derefter en bachelor i historie og statskundskab ved Warwick University i England i 1991 og blev magister i historie fra Islands Universitet i 1997. To år senere bestod han en MSt grad i historie fra University of Oxford I 2003 afsluttede han en ph.d. i historie fra Queen Mary, University of London.

Karriere 
Guðni har undervist ved Bifröst Universitet og University of London. I dag er han lektor i historie ved Islands Universitet. Hans forskningsfelt er moderne islandsk historie. Han har bl.a. skrevet en biografi om Gunnar Thoroddsen og en bog om tidligere præsident Kristján Eldjárns håndtering af regeringsdannelser og politiske kriser.

Præsidentkandidat 
Guðni er ekspert i det islandske præsidentembede og dets funktion, og har i den forbindelse ofte optrådt som kommentator på islandsk fjernsyn, hvilket gjorde ham til et kendt ansigt. Da det så ud som om, at den siddende præsident Olafur Ragnar Grimsson ville blive genvalgt uden problemer, modtog Guðni et større antal henvendelser om at stille op som en samlende, upolitisk modkandidat. I maj 2016 besluttede han sig til at stille op til præsidentvalget i Island. Han er tilhænger af at indføre mulighed for folkeafstemning efter borgerinitiativer i forfatningen.

Familie 
Han er søn af læreren og journalisten Margrét Thorlacius og idrætslæreren og håndboldtræneren Jóhannes Sæmundsson. Hans far døde af kræft, da han var 42 år. Guðni har to brødre; den tidligere islandske landsholdspiller i håndbold og nuværende landstræner for Østrig Patrekur Jóhannesson, samt Jóhannes, der er systemanalytiker.

Han er gift med canadieren Eliza Klein, og de har fire børn sammen. Derudover har han en voksen datter fra et tidligere ægteskab.

Dekorationer 
 : Ridder af Elefantordenen (R.E.)  (2017)
 : Storkors af Sankt Olavs Orden (No.St.O.1.)  (2017)
 : Ridder af Kungl. Maj:ts Orden (Serafimerordenen)  (2018)

Bibliografi 
 Kári í jötunmóð. Saga Íslenskrar erfðagreiningar og Kára Stefánssonar. Reykjavík: Nýja bókafélagið, 1999.
 Völundarhús valdsins. Stjórnarmyndanir, stjórnarslit og staða forseta Íslands í embættistíð Kristjáns Eldjárns, 1968-1980. Reykjavík: Mál og menning, 2005.
 Óvinir ríkisins. Ógnir og innra öryggi í kalda stríðinu á Íslandi. Reykjavík: Mál og menning, 2006.
 Þorskastríðin þrjú. Saga landhelgismálsins 1948-1976. Reykjavík: Hafréttarstofnun Íslands, 2006.
 Hrunið. Ísland á barmi gjaldþrots og upplausnar. Reykjavík: JPV, 2009.
 Gunnar Thoroddsen. Ævisaga. Reykjavík: JPV, 2010.

Noter 

Historikere fra Island
Personer fra Reykjavik
Præsidenter fra Island
Nuværende statsoverhoveder
Storkors med kæde af Den Islandske Falkeorden
Storkors af Sankt Olavs Orden
Riddere af Serafimerordenen