Komplementsystemet

Komplementsystemet er et net af plasmaproteiner, der reagerer sammen i tre reaktionskaskader som en vigtig del af det uspecifikke eller medfødte immunforsvar. Komplementsystemet bidrager sammen med antistoffer og fagocytter til at fjerne indtrængende patogener og andre mikroorganismer.

Komplementsystemet er en fast del af det medfødte immunforsvar og det har ikke mulighed for at tilpasse sig, men i modsætning til det adaptive immunforsvar kan det sætte i værk med det samme over for patogener. Der er tre reaktionsveje, som kan aktivere komplementsystemet: den klassiske vej, den alternative vej og lektinvejen. De ender alle med membranangrebskomplekset, MAC, Membrane Attack Complex, som laver hul i cellemembranen på patogenerne. Undervejs vil komplementproteinerne spalte hinanden (og sig selv) og frigøre nye aktive enzymer og peptider, som får reaktionskaskaderne til at forløbe og forstærkes.

Jules Bordet modtog i 1919 Nobelprisen i medicin for sit grundlæggende arbejde med komplementsystemet.

Komplementssystemets proteiner 

Komplementsystemet består af plasmaproteiner og proteinfaktorer, som normalt er inaktive. Der er i alt over 25 forskellige proteiner, der udgør omkring 5% af globulinproteinerne i blodplasmaet.
 
Når komplementsystemet bliver aktiveret, vil proteaser i systemet specifikt spalte andre proteiner med nye spaltende egenskaber, samt frigøre kemotaktiske anafylatoksiner i kaskader af koblede reaktioner.

Oversigt over de vigtigste af komplementsystemets proteiner, proteinfragmenter og proteinkomplekser:
 C1-komplekset C1qr2s2 består af et molekyle C1q, to molekyler C1r og to molekyler C1s
 C1q binder til antigen-antistofkomplekser og aktiverer C1r
 C1r er en esterase der aktiverer C1s
 C1s er en serinprotease der spalter C2 og C4
 C2 spaltes af C1s og MASP2 til C2a og C2b*)
 C2a er en kemotaktisk faktor, der aktiverer fagocyterende celler
 C2b*) der er ikke enighed om nomenklaturen, tidligere kaldet C2a, en serinprotease der indgår i C3-convertase og C5-convertase
 C3 spaltes til C3a og C3b
 C3a er en kemotaktisk faktor, der aktiverer fagocyterende celler, og anafylatoxin, der frigiver histamin fra mastceller
 C3b binder til mikroorganismers overflader og danner C3bBb
 C3bBb eller C3-convertase alternativ reaktionsvej, en serinprotease, C3bBb spalter C3
 C3bBbC3b eller C5-convertase, en serinprotease der spalter C5
 C4 spaltes til C4a og C4b
 C4a anafylatoxin, der frigiver histamin fra mastceller
 C4b reagerer med antigen-antistofkomplekser og med C2b
 C4bC2b eller C3-convertase i den klassiske reaktionsvej, en serinprotease, der spalter C3
 C5 spaltes til C5a og C5b
 C5a er en kemotaktisk faktor, der aktiverer fagocyterende celler, og et anafylatoxin, der frigiver histamin fra mastceller
 C4b2b3b eller C5-convertase, en serinprotease der spalter C5
 C5b er den første del af MAC (membrane attack complex), binder til C6
 C6 er en del af MAC
 C7 er en del af MAC
 C8 er en del af MAC
 C9 er hoveddel af MAC, idet 10-16 molekyler danner selve poren
 Bb er en serinprotease der binder til C3b
 Faktor B spaltes til Ba og Bb
 Faktor D er en serinprotease der spalter Faktor B
 Faktor P eller properdin aktiverer den alternative reaktionsvej
 Ficollin er lectiner med specificitet for N-acetylglucosamin, sialinsyre, lipoteichoinsyre eller 1,3-β-d-glucaner, der er overflademarkører på bakterier, virus, protozoer og svampe. Tre typer kendes: L-ficolin (ficolin-2), H-ficolin (ficolin-3), and M-ficolin (ficolin-1)
 MAC = Membrane Attack Complex, det terminale membranangrebskompleks, hvor den molekylære pore opbygges af C5b, C6, C7, C8 og C9 (se billedet)
 MASP1 mannan-binding lectin-associated serine protease-1, binder til MBL og Ficollin og spalter C2
 MAPS2 mannan-binding lectin-associated serine protease-2, binder til MBL og Ficollin og spalter C2
 MBL mannose-binding lectin eller mannan-binding lectin eller mannan-binding protein (MBP) binder til kulhydrat på overfladen af bakterier, virus, protozoer og svampe

Komplementsystemets membranangrebskompleks 

Membranangrebskomplekset MAC uskadeliggør indtrængende patogener ved at lave hul i cellemembranen. Resultatet af komplementkaskaderne er at fem forskellige typer proteinmolekyler reagerer sammen og danner membranangrebskomplekset: C5, C6, C7, C8 og C9.

C6 har affinitet til membranen som et membranprotein og kan indlejre C7, C8 og C9 i membranen. Poren i membranen opbygges af 10 til 16 molekyler C9 og danner en fri passage mellem det indre og ydre af cellen. Hvis der dannes nok porer i membranen, kan bakterien ikke overleve.

Se også 

 Atypisk hæmolytisk uræmisk syndrom

Referencer 

Sundhed