kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vestsaharas flag

Vestsaharas flag blev taget i brug som et officielt flag 27. februar 1976, da Vestsahara blev erklæret som en selvstændig republik. 

Flaget bruger de panarabiske farver sort, rødt, hvidt og grønt, og er næsten identisk med det palæstinensiske. I tillæg er flaget udstyret med en rød stjerne og halvmåne. 

Flaget bruges også af befrielsesbevægelsen Polisario, som kæmper for frihed for Vestsahara, som blev besat af Marokko i årsskiftet 1975-76. Polisarios ledelse holder til i flygtningelejrene i det sydvestlige Algeriet, syd for byen Tindouf, hvor der bor omkring 165.000 flygtninge fra Vestsahara.

Se også 
 Vestsaharas nationalvåben
 Vestsahara
 Sahariske arabiske demokratiske republik

Flag fra Afrika
Vestsahara
Nationale flag
Ghanas flag

Ghanas flag blev taget i brug i 1957, og har med undtagelse af perioden 1964 til 1966, da flaget blev erstattet af en variant med hvid stribe i stedet for den gule, været i brug siden da. 

Flaget blev designet af Theodosia Okoh for at erstatte Union Jack, da Ghana fik sin uafhængighed fra Storbritannien i 1957. Det består af de panafrikanske farver rød, gul og grøn, med en femtakket sort stjerne i midten af den gule stribe. Ghanas flag var det første afrikanske flag efter Etiopiens til at tage disse farver i brug, og de ses også på Ghanas nationalvåben, som ligeledes blev taget i anvendelse i 1957. 

Den røde farve symboliserer de dødes blod i Ghanas kamp for uafhængighed, gul repræsenterer landets mineralrigdomme, og den grønne farve står for landets store skove og naturrigdomme. Den sorte stjernen skal være en ledestjerne for afrikansk frihed, og har også givet Ghanas fodboldlandshold sit kaldenavn, "de sorte stjerner".

Koffardiflag 
Ghanas koffardiflag er formet efter britisk mønster, og har nationalflaget i kantonen af en rød flagdug. Koffardiflaget tilhører dermed gruppen af såkaldte red ensigns.

Eksterne henvisninger 

Flag fra Afrika
Flag
Nationale flag
Selvmordsangreb

Et selvmordsangreb er et angreb mod et militært eller civilt mål, hvor angriberen vil dræbe andre, vel vidende at han sandsynligvis selv vil dø under aktionen. 

Selvmordsangreb udføres med biler fyldt med eksplosiver, passagerfly med store mængder brændstof og personer, der bærer tøj eller bælter fyldt med eksplosiver. Groft sagt er et angreb ikke et selvmordsangreb, hvis angriberen ikke bliver dræbt, eller hvis der er tvivl om, at vedkommendes mål var at blive dræbt. Ofte udføres angrebet mod mange mennesker i transportmidler som busser, fly og undergrundstog. Baggrunden for angrebet er ofte politisk og/eller religiøst.

Selvmordsangreb har fundet sted gennem hele historien. Bl.a de japanske kamikazepiloter under 2. verdenskrig. Men fænomenet opstod i 1980'erne. Efter  angrebet på MNF i Beirut i 1983, der dræbte 300 og bedvirkede, at amerikanske og franske tropper trak sig ud af Libanon, har taktikken spredt sig til grupper som De Tamilske Tigre i Sri Lanka og islamistiske grupper som Hamas.

Antallet af selvmordsangreb er vokset voldsomt de senere år; fra under fem om året i 1980'erne til 180 om året i begyndelsen af 2000'erne til 460 i 2005. Det er særligt militære og civile mål i Sri Lanka, israelske mål i Israel og siden den USA-ledede invasion i Irak i 2003 irakere, der har været hårdt ramt af selvmordsangreb. Et af de voldsomste selvmordsangreb i nyere tid foregik 11. september 2001, da terrorister med tilknytning til al-Qaeda fløj to fly ind i World Trade Centers to tårne i New York og dræbte sig selv og 3.038 andre.

Eksplosionerne i Stockholm den 11. december 2010 er efter alt at dømme det første selvmordangreb i Norden.

Nogle forskere mener, at depression hos gerningsmanden spiller en rolle i et selvmordsangreb; at selvmordsangrebets primære mål er selvmord.

Se også 
 Bombebælte

Kilder
Royal Air Force Ensign

Royal Air Force Ensign er det britiske luftvåbens flag. Det er lavet efter mønster af britiske maritime flag, de såkaldte red ensigns og blue ensigns. Det har fra disse forbilleder Storbritanniens unionsflag i kantonen af en flagdug som har luftvåbnets gråblå farve. Den britiske kokarde (identifikationsmærke for militærfly) er placeret i flagets frie ende.

Flaget blev indført i 1920.

Afledte flag 
Flere landes luftvåben har flag med Union Jack i kantonen:

Andre nationer benytter samme model, blot med deres respektive flag i kantonen:

Litteratur 
 Graham Bartram: British Flags and Emblems, 2004

Eksterne links 
 Royal Air Force – Ensign History 

Flag fra Storbritannien
Leo Jogiches

Leo(n) Jogiches (17. juli 1867 i Vilnius − 10. marts 1919 i Berlin) også kendt under sit partinavn Leon Tyszka (Tyska, Tyshko, Tyshka) var en marxistisk revolutionær aktiv i Litauen, Polen og Tyskland.

Jogiches var med til at stifte det socialdemokratiske parti i Polen sammen med Rosa Luxemburg, som han efterfølgende forelskede sig i. Deres forelskelse varede ved, om end de aldrig blev et rigtigt par. Jogiches stiftede i begyndelsen af Første Verdenskrig sammen med bl.a. Luxemburg, Karl Liebknecht og Franz Mehring Spartakusbund, som var en revolutionær venstrefløjsorganisation tilknyttet SPD. I januar 1919 omdannedes organisationen til KPD. 

Spartakusbund ledte den tyske kommunistiske revolution i 1918/1919, som mislykkedes. Luxemburg og Liebknecht blev dræbt af regeringens styrker. Jogiches blev dræbt i Berlin, da han var ved at undersøge drabet på de to.

Kommunister fra Tyskland
Politikere fra Polen
Personer fra Vilnius
Personer der er blevet myrdet
Jøder fra Polen
Israel i Eurovision Song Contest

Israel har deltaget i Eurovision Song Contest siden deres debut i 1973. Selvom de geografisk ikke er en del af Europa, kan de deltage i konkurrencen på grund af deres medlemskab i EBU.

Til dato har der været fire israelske sejre i ESC. Izhar Cohen og Alphabeta vandt i Paris i 1978 med sangen "A-Ba-Ni-Bi". Året efter blev ESC afholdt i Jerusalem, og Israel vandt igen med Gali Ataris "Hallelujah". Året efter deltog Israel ikke i ESC. Deres seneste sejr var i 2018.

Deltagere 
Nøgle

Pointstatistik 

NOTE:Der er ikke medregnet point fra semifinalerne.

12 point til og fra

Alle point givet til og fra (1973-2023)

Vært

Kommentatorer og jurytalsmænd

Galleri

Noter

Referencer 

 
Lande i Eurovision Song Contest
Ytterby

Ytterby er en by i Sverige, i Bohuslän i Västra Götalands län.

I yngre jernalder, efter at Ytterby havde været en stormandsgård, overtog den norske kongemagt egnen omkring Nordre älv og inden de flyttede til Kungahälla sad repræsentanter i et par hundrede år i Ytterby, så når de norske vikinger Olav Tryggvason, Olav den hellige, Harald Hårdråde og Olav Haraldsson boede i dette område holdt de hof i kongsgården Ytterby som de selv kaldte "Kungahälla" efter Bohusläns næststørste gravfelt "Hälla" som lå ovenfor kongsgården.

Byer i Kungälvs kommun
Jagten på den forsvundne skat

Jagten på den forsvundne skat (eng.: Raiders of the Lost Ark) er en amerikansk film fra 1981 med instruktion af Steven Spielberg efter en historie af George Lucas og Philip Kaufman. 

Filmen er den første i serien om Indiana Jones og blev siden fulgt af Indiana Jones og templets forbandelse, Indiana Jones og Det Sidste Korstog og senest Indiana Jones og Krystalkraniets Kongerige

Handling 

Filmen handler om arkæologen Indiana Jones (Harrison Ford), der af den amerikanske regering bliver hyret til at finde den mystiske Pagtens Ark, som efter sigende indeholder de originale ti bud, som Moses overbragte ved Sinais hellige bjerg og som i filmen menes at have overnaturlige kræfter. Undervejs støder han på sin tidligere kæreste Marion Ravenwood (Karen Allen), og sammen begiver de sig ud på eventyret for at finde arken, hvor de må overleve diverse kampe for at nå deres mål. Adolf Hitler har udvist stor interesse omkring Pagtens Ark, og tror den vil være det bedste våben i den krig, der venter forude, så han sender sine folk ud for at hente den. Sammen med den trofaste og følgesvend Sallah, må Jones og Marion finde arken før Hitlers nazister får fat i den.

Medvirkende 
 Harrison Ford som Henry Jones / Indiana Jones
 Karen Allen som Marion Ravenwood
 Paul Freeman som Dr. René Belloq
 Ronald Lacey som Major Arnold Ernst Toht
 John Rhys-Davies som Sallah
 Denholm Elliott som Dr. Marcus Brody
 Wolf Kahler som Colonel Dietrich
 Alfred Molina som Satipo, en sydamerikansk guide.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Indiana Jones
Amerikanske film fra 1981
Eventyrfilm fra USA
Film instrueret af Steven Spielberg
Engelsksprogede film
GCP

GCP har flere betydninger:

Virksomheder og organisationer 
 GCP Applied Technologies, amerikansk kemikalievirksomhed
 GCP Infrastructure Investments, britisk investeringsforening
 General Catalyst Partners, tidligere navn på den amerikanske kapitalfond General Catalyst
 Global Centre for Pluralism, i Ottawa i Canada
 Global Charity Project, en studenterdrevet organisation på Marymount University
 Global Carbon Project, en organisation, der studerer drivhusgasudledninger
 Grand Central Partnership, en non-profit der administrerer et forretningsforbedringsområde i New York i USA

Politiske partier 
 Det tyske kommunistparti (fra engelsk, German Communist Party
 Ghana Congress Party, et politisk parti på Guldkysten

Militær 
 Groupement des commandos parachutistes, franske specialstyrker
 Grupos de Combatientes Populares, en ecuadoriansk oprørsgruppe

 Videnskab og teknologi 
 Giantin, et protein
 God klinisk praksis (fra engelsk, Good Clinical Practice), en international standard
 Games Computers Play, en onlinegamingtjeneste i 1980'erne
 Google Cloud Platform, en samling af Google-tjenester
 Google Cloud Print, en Google-tjeneste til at udskrive dokumenter
 Ground control point'', et begreb indenfor billedretning i geografiske informationssystemer

Andet 
 Grand Central Parkway, en vej i New York City, USA
 Global Consciousness Project, et parapsykologisk eksperiment, der forsøger at opfange "global bevidstheds" mulige interaktioner med fysiske systemer
God klinisk praksis

God klinisk praksis, med det engelske udtryk Good Clinical Practice (GCP) også set i danske sammenhænge, er et regelsæt for hvordan klinisk forskning skal udføres.
Det har betydning for om lægemidler kan godkendes.
Direktivet 2005/28/EC fra Den Europæiske Unions Kommision fastsætter principper og retningslinjer for området.
I Danmark er dette direktiv implementeret i to nationale love: 
Lov om Lægemidler
og Lov om et Videnskabsetisk Komitésystem og behandling af Biomedicinske forskningsprojekter.

Dansk Selskab for Good Clinical Practice organiserer møder om god klinisk praksis.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 http://www.gcp-selskabet.dk/
 

Lægevidenskab
Oranienburger Strasse

Oranienburger Strasse er en af de mest kendte gader i Berlin, Tyskland. Gaden, der ligger i bydelen Mitte, rummer mange seværdigheder, restauranter og caféer. Om natten foregår desuden en del prostitution i gaden. Gaden er opkaldt efter byen Oranienburg i delstaten Brandenburg.

Oranienburger Strasse strækker sig over 1 km fra pladsen Hackescher Markt i øst til Friedrichstrasse i nordvest. Omtrent midtpå findes Neue Synagoge, der er centrum for Berlins jøder. Den blev bygget mellem 1859 og 1866 og kan kendes på sin guldbelagte kuppel. I nærheden af Friedrichstrasse findes kulturcentret Tacheles, der oprindeligt var et stormagasin. Siden 1990 har der været caféer, udstillingslokaler og diskotek i bygningen.

Siden 1877 har der været sporvognstrafik i gaden. Trafikken blev dog afbrudt i tiden mellem 1945 og 1951 grundet 2. verdenskrigs skader. Ved krydset med Tucholskystrasse findes S-Bahnhof Oranienburger Strasse, der var en spøgelsesstation under Berlins deling.

Gader i Berlin
Ella Gregers

Ella Gudrun Graucob (kendt som Ella Gregers 24. juni 1883 i København – 10. december 1952) var en dansk skuespillerinde, der udover teatret også medvirkede i to stumfilm i 1913.

Hun debuterede 1907 i Horsens og var derefter på Odense Teater et stykke tid og så Frederiksberg Teater (1909-12) og senere på Scala hvor hun i bl.a. vakte stor opsigt og begejstring den 18. oktober 1912 ved i åbningsforestillingen af revyen "Den trådløse" at synge sangen "Nu flyver jeg" fra en gondol ophængt under luftskibet Hansa. I 1914-19 spillede hun revy på Nørrebros Teater og senere på Sønderbros Teater til hun trak sig tilbage i 1926.

Hun havde desuden en kolonial-, vin-, spirituosa- og cigarforretning på adressen Ved Sønderport 1 på Amager. Hun var gift med skuespiller og instruktør Emanuel Gregers (1881-1957). Hun døde den 10. december 1952 og ligger begravet på Bispebjerg Kirkegård i København.

Filmografi 
 Stemmeretskvinder (instruktør Lauritz Olsen, 1913)
 Marodør (instruktør Jens Trap Walther)

Noter

Eksterne henvisninger 
 

Teaterskuespillere fra Danmark
Stumfilmskuespillere fra Danmark
Hackescher Markt

Hackescher Markt er en plads i Spandauer Vorstadt i det centrale Berlin, Tyskland. 

Pladsen er opkaldt efter Hans Christoph Friedrich von Hacke og er beliggende for enden af Oranienburger Strasse. Tidligere var pladsen beliggende i Østberlin, men har siden genforeningen gennemgået en omfattende renovering. I dag findes mange restauranter med udeservering på pladsen, der også er kendt for sit kultur- og natteliv samt nærheden til byningskomplekset Hackesche Höfe.

På Hackescher Markt findes desuden en jernbane- og S-Bahn-station, oprindeligt kaldet Börse og Marx-Engels-Platz under DDR-tiden.

Eksterne henvisninger 

Hackescher Markt 

Gader i Berlin
Torve og pladser i Tyskland
Don't Stop 'til You Get Enough

"Don't Stop 'til You Get Enough" er den første single fra Michael Jacksons album, Off the Wall, udgivet i 1979. Sangen blev komponeret og skrevet af Jackson i 1978. Quincy Jones var producenten. 20. februar 2006 blev sangen genudgivet som single, som en del af Visionary - The Video Singles.

Sange fra 1979
Sange af Michael Jackson
Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur

Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur er et EU-agentur der arbejder for at gøre Europas arbejdspladser sikrere, sundere og mere produktive, ved at samle og udveksle viden og information for at fremme en risikoforebyggelseskultur. 

Det er oprettet for at hjælpe både arbejdstagere og arbejdsgivere, med en lang række forskellige problemer på arbejdsmiljøområdet, som det er umuligt for den enkelte medlemsstat eller den enkelte institution at klare, med de ressourcer og den ekspertise, de selv råder over. Fortsatte forbedringer af arbejdsmiljøet er samtidig en vigtig målsætning for den europæiske social- og beskæftigelsespolitik. Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur blev oprettet for at samle og formidle udveksling af de store mængder af viden og informationer om arbejdsmiljøspørgsmål, som findes i Europa, især om forebyggelse.

Dokumenter 

Retsgrundlaget for agenturets aktiviteter er 4 rådsforordninger:
 2062/94  
 1643/95  (inddragelse af 3 nye medlemsstater i 1995)
 1654/2003  (opdateret Arbejdsmiljøagenturets forordning i overensstemmelse med EU's nye finansielle bestemmelser og bestemmelserne om offentlig adgang til dokumenter)
 1112/2005  (ændringer til agenturets ledelse og ledelsesstrukturer)

Eksterne henvisninger 
 Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur 
 Europa.eu om EU-OSHA 
 Sundhed-EU-portal – På arbejde 

EU's agenturer
Rudolph Tegners Museum og Statuepark

Rudolph Tegners Museum og Statuepark er et kunstmuseum midt i det fredede, enebærbevoksede og lyngklædte hede- og naturområde kaldet Rusland syd for Dronningmølle i Nordsjælland.

Museet er et særpræget monument over en enkelt kunstner, billedhuggeren Rudolph Tegner (1873-1950), planlagt og opført af kunstneren selv.

Efter Rudolph Tegners død blev hans hustru Elna Tegner (1889-1976) direktør for museet.

Tegners kunst er meget markant og iøjnefaldende med sine ofte voldsomme monumentale virkemidler, og i hans samtid følte mange sig provokeret af skulpturernes størrelse og voldsomhed – måske pga. den voldsomme kontrast til Thorvaldsens klassicisme.

Den bunkerlignende museumsbygning, der blev indviet i 1938 og renoveret i 2003, rummer en fast samling af omkring 250 af Rudolph Tegners skulpturer og udkast i gips, ler, bronze og marmor.

Statueparken 
I sin selvbiografi Mod Lyset, beskriver Tegner, hvordan han sammen med sin hustru fandt på at købe arealet: "I sommeren 1916 cyklede vi lange Ture i Nordsjælland og kom en Dag over Gærder og Moser til et enormt Højdedrag. Midt i det smilende, sommerlige Danmark laa det som et barsk Sibirien... Dette var Stedet... Denne Høj stod i mystisk Pagt med mit Sind."

Den første bronzeskulptur i Statueparken var Kong Ødipus og Antigone. De næste skulpturer blev finansieret af midlerne fra det fallerede projekt Livets Port. 

De seks værker markeret med * er alle en del af værket Livets Port'', som kan ses inde på museet. Foruden de 14 skulpturer, er der rejst en mindesten over fredningsdommer A.P. Larsen, der stod for at gennemføre fredningen af Rusland 1939-54.

Han overdrog senere de 34 tønder land med alle skulpturerne til det offentlige. Der er offentlig adgang til parken, men der opkræves entré til museumsbygningen.

Eksterne henvisninger 
 Rudolph Tegners Museum og Statuepark
 Rudolph Tegners Museums Venner 

Kunstmuseer i Danmark
Gribskov Kommune
Museer i Region Hovedstaden
Museer etableret i 1916
Flensborg Gamle Kirkegård

Flensborg Gamle Kirkegård (tysk Alter Friedhof ) er en kirkegård i Flensborg umiddelbart over for museerne på Museumsberg mellem Reberbanen og Stuhrs Allé. Den blev indviet i 1811 under Napoleonskrigene som den første kommunale kirkegård i Sønderjylland med et areal på 2,6 ha. Frem til 1872 var det byens største kirkegård. Den blev i 1872 aflastet af Møllekirkegården, i 1911 kom Fredshøj Kirkegård til. Kirkegården blev taget ud af drift og fredet i 1950. Indtil da har der fundet cirka 25.000 begravelser sted.

Kirkegårdens oprettelse i årene 1810-1813 skyldtes primært oplysningstidens nye verdensbillede og hygiejniske grunde, der påbød at finde arealer uden for byernes tætbefolkede områder. Flensborg Gamle Kirkegård var en af de første danske kirkegårde, som blev oprettet uden direkte tilknytning til en sognekirke.

Ved kirkegårdens nordlige indgang ligger sig Bundsens Kapel. Den klassicistiske kapel blev skabt af arkitekten Axel Bundsen og blev opført i forbindelse med kirkegårdens etablering i 1813. Kapellet har form som en antik sarkofag med store porte mod nord (byen) og syd (kirkegården). Portene symboliserer overgangen fra Jorden til Himmelen. Kapellets indre præges af fine nyklassicistiske stukelementer.

I nærheden af Bundsens Kapel stod Istedløven til 1864. Monumentet blev oprettet i 1862 til minde om Slaget på Isted Hede nær Slesvig by. Men allerede to år efter opstillingen væltede tyskerne løven fra soklen og førte monumentet som krigsbytte til Berlin. Monumentet, der efter 2. verdenskrig har stået udenfor Tøjhusmuseet i København, er den 10. september 2011 flyttet tilbage til kirkegården til det sted, hvor det oprindeligt stod.

På kirkegården findes også en række krigergrave fra slagene i de Slesvigske krige. Cirka 2.400 danske soldater er begravet på den gamle kirkegård. Desuden ligger der tyske, østrigske og svenske soldater. Blandt de danske faldne er generalmajor Friderich Adolph Schleppegrell og oberst Frederik Læssøe, som begge faldt ved Isted i 1850. Ved siden af gravene ligger mindehøjen for kong Frederik 7. med mindetavle; og marmorplader over dræbte soldater fra Slaget på Isted Hede.

I kirkegårdens østlige del findes gravmonumentet for den flensborgske købmandsfamilie Christiansen, som blev tegnet af den tyske arkitekt Karl Friedrich Schinkel.

Galleri

Eksterne henvisninger 

 Flensborgske kirkegårde  
 Billeder af Den Gamle Kirkegård
 

Gamle Kirkegård
Kirkegårde i Tyskland
Andreas Leth

Andreas Peter Martin Leth (1. februar 1822 i Nyborg – 6. marts 1905 i Middelfart) var en dansk præst og forkæmper for den grundtvigske bevægelse og de kirkelige frihedsrettigheder. Han var søn af politikeren Albert Leth og fætter til skolemanden Albert Leth.

Hans far var adjunkt i Nyborg, da Andreas Leth blev født, og 1838 dimitterede han fra Ribe Katedralskole. Efter en tid at have studeret filologi vendte han sig til teologien, og 1843 blev han teologisk kandidat. Da attestatsen var overstået, blev han forstander for en privat drengeskole i Middelfart, hvor hans fader da var præst, men allerede 1845 blev han adjunkt i Ribe. I 1846 ægtede han Margrethe Regine Thorup, datter af rektor P.N. Thorup i Ribe. 1850 blev han valgt til diakon i Aabenraa, 1852 til kompastor sammesteds; 1863 blev han sognepræst i Ulsø og Øster Egede på Sjælland; 1870 forflyttedes han til Middelfart, hvor han virkede til 1895. Derefter tog han bolig ved Hellerup.

Andreas Leth var en af Danmarks mest veltalende præster, og han har overalt, hvor han har haft sin gerning, samlede store skarer om sin prædikestol. I kirkelig henseende sluttede han sig til Grundtvig, og navnlig havde de kirkelige frihedskrav, der er udgået fra den grundtvigske retning, i ham en begejstret talsmand. I begyndelsen af 1881 rejste han rundt i landet og holdt møder for at vække deltagelse for et arbejde, der skulle gå ud på en fortsættelse af den kirkelige frihedsbevægelse, som havde givet sig udslag i lovene om sognebåndsløsning og valgmenigheder og i ophævelsen af dåbs- og konfirmationstvangen.

Den nærmeste frugt af hans rejser var det store møde på Askov i august 1881, som vedtog den såkaldte Askovadresse, og da denne blev angrebet fra flere sider, forsvarede Leth i skrift og tale. Foruden ved mindre bidrag til vore kirkelige blade har han gjort sig fortjent ved et tillæg til den pontoppidanske salmebog, beregnet på sønderjyske menigheder (Tønder 1866), og ved opbyggelige udlæggelser af Johannesevangeliet (1883) og Galaterbrevet (1885).

Han er begravet på Vestre Kirkegård i Middelfart, hvor en mindesten af Niels Skovgaard blev rejst 1908. Der findes et portrætmaleri af Georg Seligmann (Middelfart Kirke).

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Præster fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Nyborg
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Studenter fra Ribe Katedralskole