Jerry West

Jerome Alan West (født 28. maj 1938) er en amerikansk tidligere professionel basketballspiller og træner, som i dag arbejder som bestyrelsesmedlem hos Los Angeles Clippers. Han spillede hele sin NBA-karriere med Los Angeles Lakers, hvor han vandt et mesterskab, og blev 14 gange inkluderet på All-Star holdet. Han er ofte kendt som 'the Logo', hvilke er en reference til, at det er West som er afbilledet på NBA's logo.

Efter sin spillerkarriere, så arbejdede West først som træner, før at han blev sportschef for Lakers i 1982, og var her del af flere mesterskaber. Han har siden også arbejdet hos Memphis Grizzlies, Golden State Warriors, og nu hos Los Angeles Clippers.

Spillerkarriere

Los Angeles Lakers

De første år 
West blev draftet med det andet valg i 1960 draften af Minneapolis Lakers. Han nåede dog aldrig at spille i Minneapolis, da holdet flyttede til Los Angeles før at sæsonen begyndte. Han imponerede i sin debutsæson, hvor han hjalp Lakers til at gå fra en af ligaens dårligste hold, til at nå slutspillet, hvor de dog tabte til St. Louis Hawks i divisionsfinalen.

Lakers' superstjerne Elgin Baylor havde i løbet af 1961-62 sæsonen begrænset spilletid som resultat af obligationer han havde med U.S. Army, da han tjente aktivt i hæren imens han spillede. West overtog som resultat af dette rollen som holdets stjernespiller, og imponerede stort, da han scorede 30+ point per kamp i sæsonen. Han ledte i sæsonen Lakers til at være det bedste hold i vesten, og de marcherede i slutspillet hele vejen til finalen, hvor de mødte Boston Celtics. En af de mest intense finaleserie i NBA's historie var til følge, som endte med at Celtics vandt i forlænget spilletid af den syvende og afgørende kamp.

Med Baylor tilbage på fuldtid, var deres roller på holdet mere balanceret. Lakers vendte i 1962-63 sæsonen igen tilbage til finalen, og mødte igen her Celtics. West havde dog i løbet af sæsonen døjet med en lårskade, og han var ikke helt frisk til finalen. Dette resulterede i, at Boston vandt finaleserien i kamp seks.

1963-64 sæsonen var en skuffelse for Lakers, som kun vandt 42 kampe og blev slået af Hawks i den første runde af slutspillet.

Holdets leder 
West overtog i 1964-65 sæsonen rollen som holdets topscorer fra Baylor, som døjede med knæproblemer. West scorede 31 point per kampen i løbet af sæsonen. I løbet af slutspilsrunden imod Baltimore Bullets, led Baylor en seriøs knæskade, og måtte side ude. West ledte Lakers hele vejen til finalen trods manglen på Baylor, og mødte igen Celtics i finalen. Uden Baylor var Lakers dog ikke meget konkurrence for Boston, som vandt efter fem kampe. Trods nederlaget, slå sluttede West slutspillet med at have scoret 40,6 point per kamp, hvilke satte en ny rekord, som først blev slået 21 år senere af Michael Jordan.

West havde i 1965-66 sæsonen sin bedste scoringssæson i sin karriere, da han scorede 31,3 point per kamp. Sæsonen endte meget som forrige, da Lakers igen kom i finalen, og mødte igen Celtics. Serien var dog meget tættere denne gang, da Lakers havde Baylor tilbage, trods han ikke var helt så god, som han havde været før skaden. Serien endte i en syvende og afgørende kamp, hvor at Boston vandt med bare tre point.

1966-67 sæsonen var en skuffende en for Lakers, som var skadesplaget. De tabte til San Francisco Warriors i den første runde af slutspillet i sæsonen. De vendte tilbage til topniveauet i 1967-68, hvor de vendte tilbage til finalen. Igen mødte de Celtics i finalen, og igen vandt Boston, denne gang på seks kampe.

Chamberlain-årene 
Før 1968-69 sæsonen hentede Lakers Wilt Chamberlain fra Philadelphia 76ers. Lakers vendte tilbage til finalen, og mødte igen Celtics, men denne gang var Lakers for første gang set som favoriterne. En af de mest ikoniske finalserier i ligaens historie var til følge, som endte i endnu en afgørelse i kamp syv. West, på trods af at han humpede hele kampen som resultat af en lårskade, havde en triple-double, da han scorede 42 points, greb 13 rebound og lavede 12 assists. Trods denne historiske kamp syv fra West, så vandt Boston igen. West blev i finaleserien kåret som Finals MVP, som gives til den bedste spiller i finalen. Han blev hermed den første, og hidtil eneste, spiller til at blive kåret som Finals MVP på det tabende hold.

Skader til Chamberlain og Baylor i 1969-70 sæsonen betød, at West måtte tage førersædet på holdet igen, hvilke han gjorde i stor stil, da han scorede 31,2 point per kamp for sæsonen. Han ledte Lakers holdet hele vejen til finalen, hvor at han for første gang i sin karriere mødte et andet hold end Celtics, da de mødte New York Knicks. I den tredje kamp førte Knicks med to point med få sekunder tilbage i kampen. West skød her et skud fra sin egen banehalvdel som mirakuløst gik i. Skuddet anses ofte som et af de mest ikoniske i ligaens historie, men endte dog ikke med at betyde noget for Lakers, som tabte kampen i overtiden. Serien endte i en afgørende kamp syv. Igen endte det i skuffelse for Lakers, som tabte til Knicks, som blev ledt af Willis Reed, som spillede hele kampen trods en muskelskade.

Lakers nåede i 1970-71 til semi-finalen, med skader betød at hverken Baylor eller West spillede i serien, og de blev overbevisende slået af Milwaukee Bucks.

Endelig mester og pension 
Baylor gik på pension før 1971-72 sæsonen, og West havde selv overvejet at gøre det samme som resultat af de gentagende skader. Han valgte dog at vende tilbage, hvilke viste sig at være en rigtig god beslutning. Lakers havde en historisk god sæson, da de vandt 69 kampe, som var en ny NBA rekord for flest sejrer på en sæson på tidspunktet. Sæsonen inkluderede også en stime på 33 sejre i streg, en NBA rekord, som stadig holder den dag i dag. Lakers marcherede hele vejen til finalen, hvor de igen mødte Knicks. Denne gang var Lakers dog dominante, og vandt serien på fem kampe. Hermed lykkedes det West, som var blevet kaldt ligaens tragiske helt, at vinde sit første mesterskab i hans ottende optræden i finalerne.

Wests rolle på holdet var blevet mindre med årene, og han spillede nu hovedsageligt som playmaker. Han var del af, at Lakers igen nåede finalen i 1972-73 sæsonen, og igen mødte Knicks. Det lykkedes dog New York at tage revanche her, da Lakers igen døjede med skader.

West vendte tilbage i 1973-74 sæsonen, dog uden Chamberlain, som var gået på pension. Lakers nåede til den første runde af slutspillet, hvor de tabte til Bucks. Efter sæsonen havde West ønsket om at fortsætte med at spille, men efter kontraktuenigheder, så valgte West at stoppe spillerkarrieren.

Trænerkarriere

Los Angeles Lakers 
West overtog rollen som træner for Lakers i 1976-77 sæsonen. Han ledte holdet i tre sæsoner, hvor de nåede til semi-finalen en enkelt gang i 1977.

Bestyrelseskarriere

Los Angeles Lakers 
Efter sine tre år som træner, tog West i 1980 en job som talentspejder for holdet. Før 1982-83 sæsonen blev han forfremmet til sportschef, og var her del af at bygge "Showtime" Lakers holdene, som vandt fem mesterskaber i løbet af 1980'erne.

Efter Showtime, så havde West jobbet af at genopbygge holdet. Dette kulminerede i 1996, hvor han hentede både Kobe Bryant og Shaquille O'Neal. West forlod Lakers ved udgangen af 1999-2000 sæsonen, men havde her bygget basen for det Lakers hold som vandt tre mesterskaber i streg mellem 2000-2002.

Memphis Grizzlies 
West overtog i 2002 rollen som sportschef for Memphis Grizzlies. Dog det ikke lykkedes ham, at bygge et mesterskabshold som han gjorde i Los Angeles, så gik Grizzlies fra at være en af ligaens værste hold, til at være et solidt hold i slutspillet. Han holdte jobbet frem til 2007, hvor han stoppede.

Golden State Warriors 
West tog i 2011 et job som bestyrelsesmedlem hos Golden State Warriors. Han var med til at vinde to mesterskaber med holdet, før han forlod rollen i 2017.

Los Angeles Clippers 
West tog efter at have forladt Warriors en job som bestyrelsesmedlem hos Los Angeles Clippers.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Personer fra West Virginia
Basketballspillere fra USA
Basketballspillere fra Los Angeles Lakers