kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Adeler

Adeler er navnet på en dansk adelsslægt hvis stamfader, var den norskfødte admiral Cort Sivertsen Adeler, som den 7. februar 1666 blev ophøjet i adelig stand.

Cort Adelers ældre søn, kommandant på Dansborg, Sivert Cortsen Adeler døde ugift 1683, den yngre søn, gehejmeråd Frederik Christian Adeler (1668-1726), købte Dragsholm Slot 1694, og han var desuden ejer af flere godser. I sit ægteskab med Henriette Margrethe von Lente havde han blandt andre sønnerne konferensråd Christian Lente (1699-1757), opretteren af stamhuset (og senere baroni) Adelersborg, og gehejmeråd Theodor Lente (1702-1767), der henholdsvis 21. marts 1727 og 4. august 1758 fik bevilling til at forene deres forældres slægtsnavne og våbener.

Kammerjunker, Oberstløjtnant Johannes Emil Adeler blev ved patent af 1. november 1826 optagen i lensfriherrelig stand.

Kammerjunker, Oberstløjtnant Baron Johannes Emil Adeler (født 11. april 1777 døde 7. maj 1842).
Baron Cort Sivertsen Theodor Adeler (født 1. maj 1825) Søn af Baron Johannes Emil Adeler
Baron Christian Hermann Adeler (født 14. juli 1828) Søn af Baron Johannes Emil Adeler, gift den 17. december 1857 med Vilhelmine Theodora Bornemann (født 11. maj 1825)
Baronesse Harriet Julie Agnete Vilhelmine Emilie (født 27. oktober 1858) datter af Baron Christian Hermann Adeler, gift den 15. oktober 1881 med overretssagfører Otte Emil Lund (født 21. april 1850)
Baron Christian Hermann Adeler (født 2. november 1865) Søn af Baron Christian Hermann Adeler
Baron Cosmus Adeler (født 24. januar 1867) Søn af Baron Christian Hermann Adeler
Baron Joseph Emil Adeler (født 25. april 1830 døde 12. juni 1882) Søn af Baron Johannes Emil Adeler, gift første gang 31. marts 1854 med Helmikka Margrethe Kabell (født 4. december 1834 – døde 10. juni 1866) gift anden gang 12. marts 1868 med Caroline Marie Cathrine Vofs (født 8. februar 1841) enke efter Apoteker Helm.
Baronesse Frederikke Augusta Caroline (født 16. juni 1836) Datter af Baron Johannes Emil Adeler

Slægten har ejet godset Gjemsø Kloster med Bratsberg gård i Norge,
Sæbygård, Egemark, Algestrup, Hindsgavl,
Ullerup, Sohngaardsholm, Høgholm, Eskjær,
Bustrup og Lykkesholm.

Kilder

Litteratur 
 Danmarks Adels Aarbog 1906,
 Wilhelm Lassen: Norske Stamtavler. Familien Adeler, Christiania 1868
 J. L. Quisling: «Klosteret paa Gimsø», Gjerpen En bygdebok, Gaardshistorie I, Kristiania 1921

Eksterne henvisninger 
 Slægtstavle

 
Adelsslægter fra Danmark
Hjemme Hos Lau

Hjemme Hos Lau er et dansk band fra Middelfart, som spiller akustisk visepop

Bandet, der har eksisteret siden 2005, eksperimenterer en del med instrumenter, der ikke forbindes med pop/rock – såsom harmonika, kontrabas, melodika, jødeharpe og klokkespil. 

Den første udgivelse fra bandet var live-cd'en "Direkte". Bandet spiller ofte med persiske tæpper og stearinlys på scenen for at skabe en hyggelig stemning. Hjemme Hos Lau har fået tilbudt flere pladekontrakter, men har ikke skrevet under på nogen.

Bandet består af: 
 Søren Lau Hermansen (tekst- og melodiforfatter, sang, guitar)
 Simon Bentholm (guitar, kor m.m.)
 Martin Larsen (percussion, papkasse m.m.)
 Peter Kofod (kontrabas, kor m.m.)

Eksterne henvisninger 
 Hjemme Hos Lau på Myspace.com

Musikgrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 2005
Center Kongelunden

Dansk Røde Kors Center Kongelunden er et specialcenter for asylansøgere, der har behov for særlig omsorg. Her anbringes flygtninge, som lider af psykiske sygdomme, posttraumatisk stress m.v. eller som har været udsat for tortur. 

Center Kongelunden er beliggende i de tidligere mandskabsbygninger til Kongelundsfortet på den yderste spids af Amager, 16 km fra København.

Centeret blev lukket i 2017 pga. problemer med skimmelsvamp i bygninger.

Eksterne henvisninger 

 Røde Kors
 Barn på Kongelunden 

Plejeinstitutioner i Danmark
Røde Kors
Lokaliteter i Dragør Kommune
Asylcentre i Danmark
Anna Politkovskaja

Anna Stepanovna Politkovskaja (, ; født 30. august 1958 i New York City, USA, død 7. oktober 2006 i Moskva, Den Russiske Føderation) var en uafhængig russisk journalist. Hun var stærkt systemkritisk, og havde gentagne gange kritiseret Ruslands overtrædelser af menneskerettighederne.

Anna Politkovskaja afsluttede sin journalistuddannelse på Moskvas statsuniversitet i 1980. Hun var indtil sin død korrespondent på den halvugentlige avis Novaja Gazeta i Moskva. Hun var især kendt for sin dækning af de to krige i Tjetjenien 1994-1996 og 1999-.

Hun blev efter eget udsagn forgiftet på vej til Tjetjenien, hvor hun skulle dække terrorangrebet i Beslan, hvor tjetjenske terrorister havde taget over 1000 gidsler til fange. Trods alvorlige symptomer kom hun sig, mens vicechefdirektøren på Novaja Gazeta, der ledsagede hende, døde af forgiftningen.

Politkovskaja har fået flere internationale priser, herunder fra PEN og Amnesty International. I 2005 fik hun den svenske Olof Palme Pris for sin kamp for menneskerettigheder i Rusland.

Hun blev skudt 7. oktober 2006 omkring kl. 02:30 (dansk tid) i en beboelsesejendom i Moskva. Ved siden af hendes lig, der blev fundet i en elevator, fandt man en pistol og fire kugler.

Udgivelser 
 Putins Rusland – når magt korrumperer, Høst & Søn 2005, 
 Russisk dagbog, Høst & Søn 2007,

Referencer 

 Kvinden Kreml frygter, Politiken 26. marts 2005 
 Kritisk russisk journalist skudt, Politiken 7. oktober 2006
 Myrdet journalist kendte truslen, Politiken 7. oktober 2006

Eksterne henvisninger 

Journalister fra Rusland
Systemkritikere fra Rusland
Personer fra New York City
Vampyr (film)

{{Infoboks film
| wikidata = alle
| wikidata_ingen = 
| titel =Vampyr 
| billede = 
| billedtekst = 
| billedstørrelse = 
| imagealt = 
| originaltitel = 
| dansk titel = 
| anden titel = 
| genre = 
| instruktør = Carl Theodor Dreyer
| producent = 
| manuskript = Christen JulCarl Theodor Dreyer
| original = 'In a Glass Darkly af Sheridan Le Fanu
| skuespillere = Julian WestMaurice SchutzRena MandelJan HieronimkoSybille SchmitzHenriette Gerard
| musik = Wolfgang Zeller
| fotografering = Rudolph Maté
| klipper = Tonka TaldyCarl Theodor Dreyer
| studie = Carl Theodor Dreyer-FilmproduktionTobis-Filmkunst
| distributør = 
| udgivet =   september 1932 (Paris)
| censur = 
| længde = 73 min
| land =Tyskland  Frankrig
| priser = 
| sprog = 
| budget = 
| indtjening = 
| forgænger = 
| fortsættelse = 
| tekniske data = 
| DVD = 
| VHS = 
| Blu-ray = 
| imdb = 
| scope = 
| cinemazone = 
| danskefilm = 
| danskefilm-stumfilm = 
| danskfilmogtv = 
| dk-filmografi = 
| filmcentralen = 
| sfdb = 
| hjemmeside = 
}}Vampyr, med den fulde titel Vampyr – Der Traum des Allan Grey, er en tysk-fransk vampyrfilm fra 1932, skabt af den danske instruktør Carl Th. Dreyer. Filmen blev optaget i Frankrig og var Dreyers første tonefilm. Efter den gik der 10 år, før han igen fik arbejde som instruktør.

Filmen er især berømt for sin drømmeagtige atmosfære. Dens højdepunkt er en sekvens, hvor hovedpersonen oplever sin egen begravelse, filmet nede fra kisten med subjektivt kamera.

Filmens handling er løst baseret på J. Sheridan Le Fanus kortroman Carmilla, hvor det fatale forhold mellem to adelige teenagepiger – hvoraf den ene er vampyr – skildres med lesbiske undertoner. Blandt mange andre værker bygget over denne fortælling er to film, hvor vampyrpigen Carmilla spilles af danske skuespillere: Roger Vadims Et mourir de plaisir (1960) med Annette Strøyberg, og Jimmy Sangsters Hammer-film Lust for a Vampire'' (1970) med kultstjernen Jytte Stensgaard.

Medvirkende 
 Julian West som Allan Grey
 Maurice Schutz som Lord of the Manor
 Rena Mandel som Gisele
 Sybille Schmitz som Leone
 Jan Hieronimko som Village Doktor
 Henriette Gérard som Marguerite Chopin, Kvinde fra kirkegården
 Albert Bras som Gamle tjener
 N. Babanini som Hans Kone
 Jane Mora som Sygeplejerske

Kilde

Eksterne henvisninger 
 
 Hele filmen  på Google Video 
 Martin Koeber: "Some notes on the restoration of Dreyer's Vampyr (1932)" 2003på Dreyer.com 

Franske film fra 1932
Gyserfilm
Film instrueret af Carl Th. Dreyer
Tyske film fra 1932
Vampyrfilm
Administrator

På Wikipedia har vi også administratorer. Dem kan du læse mere om på Wikipedia:Administratorer.
En administrator er en person, der administrerer.

Inden for it-jargon kaldes vedkommende oftest bare en admin. På websideer har en admin ansvar for drift, rent teknisk eller redaktionelt. På internetfora findes administratorer, der kan overvåge indlæg og kan gribe ind, hvis de løber af sporet.

Se også 
 Systemadministrator
 Netværksadministrator
 Databaseadministrator
 Forumadministrator

Kildehenvisninger 

Stillingsbetegnelser
Farsund

Farsund er en by i Agder fylke i Norge. Kommunen grænser til Kvinesdal i nordvest og Lyngdal i sydøst. I syd og vest ligger Nordsøen.

Farsund blev i 1965 slået sammen med de tidligere kommuner Lista, Herad og Spind.

I dag er Farsund som en relativt rolig og beskeden by, men sådan har det ikke altid været. I slutningen af 1700-tallet voksede Farsund op som en handels- og søfartsby som var godt kendt ude i verden. Meget af æren for Farsunds fremgang på den tid var Jochum Brinch Lund, og han regnes da også som Farsunds grundlægger. Lund boede i bygningen som i dag huser Nordea Bank, og de fire træer han havde i haven pryder i dag byvåbnet.

Farsunds vigtigste erhverv er i dag industrivirksomhederne Elkem Aluminium og Alcoa, turisme og jordbrug.

Personer fra Farsund 

 Jochum Brinch Lund († 1807)
 Thomas Fasting († 1841), medlem af Regeringsrådet i 1814, marineminister, hærminister
 Gabriel Lund († 1832), købmand og eidsvollsmand
 Eilert Sundt († 1875)
 James Denoon Reymert († 1889), norskamerikansk redaktør af første norske avis i USA, politiker
 Abraham Berge († 1936), politiker, statsminister
 Frederik Macody Lund († 1943), historiker
 Berge Sigval Nathanael Bergesen († 1956), skibsreder
 Olav Selvaag, civilingeniør († 2002)
 Otto Jespersen (1954–), komiker, skuespiller

Eksterne henvisninger 

 Kultur i Farsund på kort  fra Kulturnett.no 

 
Kommuner i Agder
Kommuner i Vest-Agder
Byer i Norge
Kadavermarch

Kadavermarch er en science-fiction-roman af Dennis Jürgensen fra 1991. Romanen foregår i en nær fremtid, hvor de døde begynder at rejse sig som zombier. Vi følger en gruppe meget forskellige mennesker, der sammen flygter fra de hastigt voksende horder af zombier i håbet om at finde et sikkert opholdssted, indtil faren er drevet over.

Romanen finder sted i det efterhånden klassiske zombieunivers, der blev skabt af den amerikanske filminstruktør George A. Romero. Der er en lang tradition for, at andre forfattere lader sig inspirere af netop denne verden og skriver noveller og romaner indenfor dette. Ikke mange danskere har indtil videre gjort det, men af få kan nævnes netop Dennis Jürgensen, A. Silvestri og Patrick Leis.

Historien fortsættes i efterfølgeren Kadaverjagt. Dog ikke som en direkte fortsættelse, men en historie som foregår i samme univers. Begge bøger kan læses separat og har ingen forbindelse til hinanden.

En ventet filmatisering i 2008 blev ikke til noget.

Romaner fra Danmark
Science fiction
Litteratur i 1991
Bøger af Dennis Jürgensen
Jonas

Jonas er et drengenavn, der dels kan være en latinisering af Jon og dermed stamme fra Johannes, dels en græsk form af det hebraiske Jonah, der betyder "due".

Pr. 1. januar 2012 var der 21.678 danskere med fornavnet Jonas. I 2011 var der 311, der fik navnet Jonas.

Kendte personer med navnet
Jonas, bibelsk profet.
Jonas Altberg alias Basshunter, svensk sanger.
Jonas Alströmer, svensk industriforegangsmand.
Jonas Bjerre, dansk sanger fra Mew.
Jonas Collin, dansk gehejmekonferensråd.
Jonas Dahl, politiker.
Jonas Darnell, svensk tegneserietegner.
Jonas Elmer, dansk filminstruktør.
Jonas Gardell, svensk forfatter og humorist.
Jonas Flindt Rasmussen, dansk fodboldspiller.
Jonas Schmidt, dansk komiker og skuespiller.
Jonas Vingegaard, dansk cykelrytter
Jonas Winge Leisner, dansk musiker.
Jonas Lie, norsk forfatter

Andre anvendelser 
Jonas L.A. var en tv-serie på Disney Channel med boybandet Jonas Brothers.

Drengenavne
Flekkefjord

Flekkefjord er en by i Agder fylke i Norge. Kommunen grænser til Sokndal og Lund i Rogaland fylke i vest, til Sirdal i nord og til Kvinesdal i øst.

Flekkefjord er den vestligste af bykommunerne langs Sørlandskysten. Administrationscenteret ligger tæt på E39, omtrent midtvejs mellem Kristiansand og Stavanger. Udover hovedbyen omfatter Flekkefjord kommune også byerne Sira, Gyland, Rasvåg og Kirkehavn.

Flekkefjord kommune er resultatet af en kommunesammenlægning i 1965 mellem Flekkefjord, Nes, Hidra, Gyland og Bakke.

Eksterne henvisninger 

 Kultur i Flekkefjord på kort  fra Kulturnett.no 

Kommuner i Agder
 
Kommuner i Vest-Agder
Byer i Norge
Museet på Koldinghus

Museet på Koldinghus er et kulturhistorisk museum, der har ansvaret for slottet Koldinghus i Kolding. Det blev oprettet i 1890.

Museet har både faste udstillinger om bl.a. slottets historie og restaurering, en samling af dansk sølv- og guldarbejde, samt skiftende særudstillinger

Ledelse 

 1976-2013: Poul Dedenroth-Schou
 2013-2018: Thomas C. Thulstrup
 2018-2019: Janus Møller Jensen
 2019-nu: Nanna Ebert

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Museet på Koldinghus' hjemmeside

Hus, Museet på Kolding
Museer etableret i 1890
Statsanerkendte museer i Danmark
Hyrdetaske (plante)

 
Hyrdetaske (Capsella bursa-pastoris) er en 2-70 cm høj urt, der vokser på agerjord og affaldspladser. En enkelt plante kan danne op til 64.000 spiredygtige frø. Det gør, sammen med den lange blomstringstid, at arten er blandt de mest almindelige ukrudtsplanter.

Beskrivelse 
Hyrdetaske er en en- eller toårig plante med en opstigende eller opret vækst. Stænglerne er runde i tværsnit og hårløse, og de kan være enkle eller forgrenede. Planten danner først en roset af grundstillede blade, som er lappede. Stængelbladene sidder spredt, og de er lancetformede med hel eller fjernt takket rand og pilformet grund. Over- og undersiderne er ensartet grågrønne.

Blomstringen sker i april-oktober, og der dannes løbende nye blomsteranlæg ved spidsen af skuddet. De enkelte, 4-tallige blomster er små og har hvide kronblade. Frugterne er hjerteformede, flade skulper, der rummer mange frø.

Rodsystemet består af en kraftig pælerod og forholdsvis få siderødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,70 x 0,40 m (70 x 40 cm/år).

Voksested 
Planten stammer fra Europa, men den findes nu som naturaliseret ukrudt over hele den dyrkede del af verden. Overalt – og det vil også sige i Danmark – er den meget almindelig på ruderater og dyrkede marker, i haver og andre steder, hvor jorden bliver forstyrret hvert år. I disse samfund findes den ofte sammen med bl.a. alm. brandbæger, alm. fuglegræs, alm. rapgræs, glat vejbred, liden nælde, sort natskygge og vejpileurt.

Anvendelse 
Frøene omgives af en klæbrig masse, når de bliver fugtige. Vandlevende insekter opsøger frøene og klæbes fast til dem. Hvis man strør frøene på vandoverfladen, vil det bidrage til at mindske antallet af myggelarver i vandet.

Frø, blade og rødder er spiselige, og i Kina bliver planten dyrket som nytteplante. De friske, grønne kapsler er meget eftertragtede af småfugle, og det gør planten til et godt fodertilskud for burfugle.

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Ukrudtsplanter
Korsblomst-familien
Smørbolle

Smørbolle er lige dele smør og mel, som kan jævne sovser og retter. Den er velegnet til retter, der ikke tåler kraftig omrøring. I modsætning til det franske roux skal den ikke opvarmes før brug. En roux kan også laves af smør og andet fedtstof. Da smørbollen ikke farver, ligner resultatet den hvide grundsovs, bechamelsauce.

Mel og smør (eller margarine) i forholdet 1:1 røres godt sammen og lægges som en bolle (smørbolle) i den kogende fond. Efter nogle minutter er den kogt ud, hvorefter sovsen røres forsigtigt igennem og koges 5 til 10 minutter.

Se også 

 Melbolle - fast bolle i visse supper

Madlavning
Sovse
John von Neumann

John von Neumann (født 28. december 1903, død 8. februar 1957) var en vigtig forsker i anvendt matematik i det 20. århundrede. John (Johannes eller Janoson) Neumann blev født i Budapest og arbejdede fra 1931 i Princeton i USA.
I 1928 beskrev han i en artikel grundlaget for ny videnskabelig disciplin, spilteori. Han var med til at udvikle de første computere og var med i Los Alamos National Laboratory til at udvikle den første atombombe.

Blandt hans studerende var John Forbes Nash. John von Neumann Theory Prize, der blev tildelt første gang i 1975, er opkaldt efter von Neumann.

Opvækst 
Han var den ældste af Neumann Miksa (Max Neumann), jurist i en bank, og Kann Margit (Margaret Kann)s tre sønner. Han fik navnet Neumann János Lajos (i ungarske navne er familienavnet først). János, med kælenavnet Jancsi, voksede op i en ikke praktiserende jødisk familie og var vidunderbarn. Som seksårig kunne han dividere to 8-cifrede tal i hovedet og tale med sin far på oldgræsk.

Henvisninger

Eksterne henvisninger 
 John von Neumann på Den Store Danske.
 von Neumann på "America's Youth Wants To Know" 2:31 min på youtube.
 John von Neumann  på Encyclopædia Britannica.

Matematikere fra USA
Dataloger fra USA
Personer fra Budapest
Personer i 1900-tallet
Hilberts hotel

Hilberts hotel er en pædagogisk model til illustrering af begrebet uendelighed udtænkt af David Hilbert.

Hilberts hotel har uendelig mange værelser. Mangler du et hotelværelse kan du altid komme til Hilberts hotel. Skulle Hilberts hotel være optaget, beder portieren bare alle gæster flytte til et værelse et nummer højere, på den måde bliver værelse nr. 1 ledigt. Skulle du ankomme til Hilberts hotel med en uendelig stor bus, med uendelige mange mennesker klarer portieren også dette problem, portieren beder alle gæsterne flytte til det værelsenummer der er lig med deres værelsesnummer ganget med 2, dvs. de lige numre, på den måde bliver alle ulige værelsesnumre ledige og bussens passagerer får alle et værelse.

Referencer

Litteratur 
 Francis Casiro: Das Hotel Hilbert. I Spektrum der Wissenschaft Spezial. Unendlich (plus eins). 2/2005, S. 76–80

Eksterne henvisninger 

 Steven Strogatz, The Hilbert Hotel, NY Times, May 9, 2010
 Nancy Casey, Welcome to the Hotel Infinity! 
 Hilbert's Infinite Hotel, h2g2
 The Hilbert Hotel – YouTube præsentation

Matematiske paradokser
Filosofi
Trin

Ordet trin har flere specialiseringer:
Dansetrin
Trappetrin
Rakettrin
Klassetrin

Se også
Stadium
Rang
Rangfølge
Kompasrose

Kompasrosen, som den stadig bliver brugt i mindre fiskekuttere og i småskibe, har sikkert sine rødder helt tilbage til vikingernes pejleskiver. Pejleskiverne var inddelt i 32 streger. Kompasset, som det ses på billedet her, er også inddelt i 32 streger, idet hver af disse streger dog igen er inddelt i fjerdedele.

Da kompasrosen har 32 streger, er hver streg på 360/32 = 11,25 grader. Hvis man altså vil omregne en pejling som for eks. NV til N 3/4 N til grader, må man finde ud af, hvor mange streger man fra nord passerer for at nå til pejlingen. Antallet af streger skal så ganges med 11,25 for at få kursen i grader. Her bliver det 29,75 streger, og pejlingen bliver altså 29,75x11,25 = 334,69 grader.

Kompasset og dermed kompasrosen var naturligvis kardansk ophængt, så det altid var vandret.

Se også 
 Kompasretning
 Kompas

Navigation
Hamphanekro

 
Hamphanekro (Galeopsis speciosa), ofte skrevet hamp-hanekro, af læbeblomst-familien er en iøjnefaldende, robust, 40–70 cm høj plante med en firkantet, stivhåret stængel. Den vokser på fugtig agerjord og i skovrydninger og er almindelig som enårig ukrudtsplante, der blomstrer fra sidst i juni til september.

Beskrivelse 
Bladene sidder modsat og ved hvert bladfæste er stænglen opsvulmet og forsynet med stive hår. Bladene er ægformede med takket rand. Oversiden er græsgrøn med forsænkede bladribber, mens undersiden er en smule lysere. Blomstringen sker i juni-september, hvor blomsterne findes i kranse ved bladfæsterne. De enkelte blomster er store og svovlgule med et langt kronrør og en violet underlæbe med afrundet midtflig. Frugterne er spaltefrugter.

Rodnettet dannes af en pælerod med nogle få, grove siderødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,70 x 0,25 m (70 x 25 cm/år).

Voksested 
arten er udbredt i det meste af Eureopa, men findes også i Kaukasus og ind i Sibirien. Den ses på fugtige marker og ryddepladser i skove, og er et almindeligt ukrudt i de fleste egne af landet, dog sjælden i Vestjylland.

Etymologi. 
Slægtsnavnet Galeopsis skulle angive en lighed med kat, ilder eller væsel: græsk galee + opsis vedr. synet, dvs ligner. 
Artsnavnet speciosa hentyder til at planten synes smuk, vel på grund af blomsterne.

Billeder

Noter

Eksterne henvisninger 

 Om "Galeopsis speciosa Mill." hos Den Virtuella Floran fra Linnaeus.nrm.se, en svensk side
 Fra Nordens Flora – (Index)
 Liber Herbarum II, Den ukomplette reference-guide til lægeplanter og plantemedicin

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Enårige urter
Ukrudtsplanter
Gule blomster
Cerium

Cerium er det 58. grundstof i det periodiske system, og har det kemiske symbol Ce. Under normale temperatur- og trykforhold ligner dette metal jern, men det er langt blødere og mere formbart.

Kemiske egenskaber 
Rent, metallisk cerium "anløbes" (iltes) hurtigt ved kontakt med atmosfærisk luft, og kan endda bryde i brand hvis man skraber i det med f.eks. en kniv. Cerium reagerer også villigt med syrer, baser og pH-neutralt vand, om end reaktionen med koldt vand forløber langsomt. Af alle de sjældne jordarter er det kun europium der er mere reaktionsvilligt end cerium.

Cerium danner kemiske forbindelser hvor det har oxidationstrin +3 eller +4: Cerium-salte med cerium i oxidationstrin +3 er orangerøde eller gule, mens salte med cerium i oxidationstrin +4 almindeligvis er hvide.

I fast form antager cerium en af fire krystalstrukturer, kaldet α, β, γ og δ:
 Ved temperaturer under −196 °C forefindes cerium i α-formen
 Mellem −196 °C og −23 °C antager stoffet sin β-form
 Mellem −23 °C og 726 °C indtræder γ-formen, og
 Ved temperaturer over 726 °C overgår stoffet til δ-formen.

Tekniske anvendelser 
Cerium i dets metalliske form indgår i en række legeringer, bl.a. sammen med aluminium. I støbejern modvirker det dannelsen af grafit, og gør jernet mere formbart, og i stål reducerer det oxider og sulfider i materialet. Magnesiumlegeringer danner mindre krystaller hvis de tilsættes cerium samt zirconium; det gør det lettere at støbe legeringen i komplekse faconer. Cerium indgår også i legeringer der bruges til at lave magneter af, og i de elektroder der anvendes i TIG-svejsning. De "sten" der danner gnisten i visse typer lightere er i virkeligheden en legering hvor blandt andet cerium indgår.

Cerium(IV)oxid anvendes i stigende grad som katalysator i selvrensende ovne og indenfor olieraffinering, og som tilsætningsstof i glassorter hvor det, sammen med andre ceriumforbindelser, blandt andet regulerer glassets farve og ultraviolette egenskaber. I glasindustrien bruges cerium(IV)oxid også som polermiddel i fremstillingen af optiske komponenter.

Forekomst og udvinding 
Cerium er det mest udbredte grundstof blandt de såkaldte sjældne jordarter, idet det ikke er så sjældent endda — Jordens skorpe indeholder 46 ppm, eller 0,0046% cerium. Det udvindes primært fra mineralerne monazit og bastnasit, men findes også naturligt i form af allanit, hydroxylbastnasit, rhabdofan og synchysit — der er forekomster nok til at forsyne os med cerium og andre sjælde jordarter i mange år fremover.

Se også 

Lanthanider
Sjældne jordartsmetaller