kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brezno (flertydig)

Brezno kan henvise til flere sider:

 Brezno (distrikt), et distrikt i regionen Banská Bystrica i det centrale Slovakiet.
 Brezno hovedbyen i distriktet.
Revúca (distrikt)

Revúca Distrikt (okres Revúca) er et distrikt i regionen Banská Bystrica i det centrale Slovakiet. Distriktet blev oprettet i 1996. 60% af distriktets areal består af skov. Revúca Distrikt består af 42 kommuner, hvoraf tre har bystatus. I distriktet ligger en del af nationalparken Muránska planina. Industri ligger hovedsageligt i de større byer Revúca - Lubeník - Jelšava, ellers dominerer handel og landbrug økonomien. Administrationen af distriktet ligger i byen Revúca, ligesom hovedsædet for nationalparken. Samlet set er den økonomiske udvikling i distriktet under Slovakiets gennemsnit.

Kommuner 
 Držkovce
 Gemer
 Gemerská Ves
 Gemerské Teplice
 Gemerský Sad
 Hrlica
 Hucín
 Chvalová
 Chyžné
 Jelšava
 Kameňany
 Leváre
 Levkuška
 Licince
 Lubeník
 Magnezitovce
 Mokrá Lúka
 Muráň
 Muránska Dlhá Lúka
 Muránska Huta
 Muránska Lehota
 Muránska Zdychava
 Nandraž
 Otročok
 Ploské
 Polina
 Prihradzany
 Rákoš
 Rašice
 Ratková
 Ratkovské Bystré
 Revúca
 Revúcka Lehota
 Rybník
 Sása
 Sirk
 Skerešovo
 Šivetice
 Tornaľa
 Turčok
 Višňové
 Žiar

Kilder og henvisninger 

Distrikter i Slovakiet
Eggebæk Kirke

Eggebæk Kirke er beliggende ved udkanten af Eggebæk mod Langsted og tæt på Trenen i Sydslesvig i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kirken er viet til Apostlen Peter. Den er sognekirke i Eggebæk Sogn.

Eggebæk Kirke er opført omkring 1200 som en enskibet, senromansk kirke af dels tilhugne og dels utilhugne kampesten. Våbenhuse mod nord og syd er fra 1745 og 1911. I 1898 fik kirken sit nuværende tårn. Før var der et klokkehus af træ. Kirken skal have stor lighed med kirken i Breklum. Af kirkens interiør kan bl.a. nævnes den senromanske døbefont fra omkring 1250 af gotlandsk kalksten. Det gotiske korbuekrucifiks stammer fra 1300-tallet. Både den tredelte altertavle fra 1608 og prædikestolen er i senrenæssancestil og tilskrives Hinrik Ringerinks værksted i Flensborg. Altertavlens midtfelt forestiller nadveren, sidefelterne viser korsfæstelen og opstandelsen. Pulpituret med flere bibliske billedskildringer er fra 1700-tallet. Der er sengotiske træfigurer af Sankt Dioysius og Madonna i kirkerummet.

Kirkesproget i sognet var i årene før 1864 blandet dansk-tysk. Menigheden hører i dag under den nordtyske lutherske kirke.

Litteratur 
 M. Mørk Hansen og C. L. Nielsen: Kirkelig Statistik over Slesvig Stift : Med historiske og topographiske bemærkninger, 2. bind, Kjøbenhavn 1864, s. 196 / 197.
 Henning Dehn-Nielsen: Kirker i Sydslesvig - Fra Hedeby til Harreslev. København 2001, s. 35, .

Eksterne henvisninger 

 Menighedens hjemmeside 
 Tegning af Eggebæk Kirke fra Johann Gottfried Burman Beckers samling

Noter 

Kirker i Slesvig-Holsten
Hugo Birger

Hugo Birger (til 1878 Hugo Birger Peterson − født 12. januar 1854 i Stockholm, død 17. juni 1887 i Helsingborg) var en svensk kunstner og maler. Han studerede ved Konstakademien i Stockholm i 1870'erne. I 1877 blev han belønnet med en medalje for maleriet Syndafallet. Han er repræsenteret på Göteborgs konstmuseum og Nationalmuseum i Stockholm.

Udvalgte billeder


Eksterne henvisninger
 
 Hugo Birger på Europeana.eu 
 Galleri Ljungberg fra Galleriljungberg.se via Archive.org
 

Malere fra Sverige
Personer fra Stockholm
Svenskere i 1800-tallet
James Sie

James Sie (født 18. december 1962) er en amerikansk skuespiller.

Eksterne henvisninger
 

Personer fra Summit
Skuespillere fra New Jersey
Kráľova hoľa

Kráľova hoľa (Slovakisk udtale: [ˈKraːʎɔʋa ˈɦɔʎa];  ; ,  bogstaveligt talt "King's Bald Mountain") er det højeste bjerg (1.946 moh.) i den østlige del af bjergkæden Nedre Tatra i distriktet Brezno (okres Brezno) i regionen Banská Bystrica i det centrale Slovakiet. Fire floder har deres udspring ved foden af bjerget: Čierny Váh, Hnilec, Hornád og Hron. Toppen er let tilgængeligt med vandrestier fra Telgárt såvel som af en asfalteret vej fra Šumiac (ikke åben for motorkøretøjer, bortset fra bjergredningstjenesten og vedligeholdelsesarbejdere for tv-senderen på toppen), og har panoramaudsigt over Spiš, Tatraerne, Liptov og Øvre Hron-dalen.

Historie 
Kráľova hoľa har stort set været ryddet for skov, efter omfattende hugst tidligt i det 19. århundrede, men den oprindelige trægrænse er genoprettet til sin naturlige højde på ca. 1.650 moh. efter en indsats af skoveksperten Ludwig Greiners i anden halvdel af dette århundrede.

Kráľova hoľa er ofte afbildet i slovakisk folklore og romantisk poesi som et sikkert tilflugtssted for helte og landevejsrøver, især Juraj Jánošík . Som en metafor for hjemlandet i folkeballader (såsom Na Kráľovej holi) og især i et af de mest kendte slovakiske digte  Jánošíks død (1862) af Ján Botto, er bjerget, sammen med Kriváň, blevet et af uformelle slovakiske nationalsymboler .

Under det antinaziske slovakiske nationaloprør havde partisangruppen Jánošík deres skjul under toppen af bjerget. I 1960 blev en tv-sender med en 137,5 meter høj mast bygget på toppen. Der er også en vejrstation og en station fra bjergredningstjenesten .

Kilder og henvisninger 

Bjerge og bakker i Slovakiet
Thomas Sinkjær

Thomas Sinkjær R (født 9. marts 1958) er en dansk civilingeniør, ph.d., dr. med. og professor ved Institut for Medicin og Sundhedsteknologi ved Aalborg Universitet. Han er med i forskningsgrupperne Center for Sanse-Motorisk Interaktion (SMI) og Neural Engineering and Neurophysiology.

Uddannelse 
Thomas Sinkjær er uddannet civilingeniør i elektronik og medicoteknik ved Aalborg Universitet (1983), hvor han også tog en ph.d.-grad (1988). Han har en doktorgrad i medicin fra Københavns Universitet (1998).

Karriere 

Thomas Sinkjær har været professor ved Aalborg Universitet siden 1993. Fra 1993 til 2006 var han leder af Center for Sansemotorisk Interaktion. Fra 2007-2015 har han været direktør af Danmarks Grundforskningsfond. Han har været forskningsdirektør i Villum Fonden fra 2015-2017. Fra 2018-2021 var han vicepræsident og efterfølgende leder af fondens talentprogrammer ved Lundbeckfonden. Siden 2020 har han været medlem af Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskabs præsidium, hvor han i 2021 blev valgt til generalsekretær. Siden 2021 har han også været bestyrelsesmedlem ved Elsass Fonden og bestyrelsesformand i Bevicafonden. Fra 2017 og foreløbigt frem til 2023 er han udpeget af uddannelses- og forskningsministeren til at være en del af Danmarks Forsknings- og Innovationspolitiske Råd. Han er yderligere bestyrelsesmedlem flere steder og leder af forskellige organisationer. Thomas Sinkjær er derudover medlem af Akademiet for de Tekniske Videnskaber.

Hæder
 1992: Dronningens Fortjenstmedalje i sølv 
 1993: The Danish Foundation for Physical Disability Anniversary Award
 1996: Villum Kann Rasmussen årslegat 
 1996: European personality in Aalborg 
 1997: Udnævnt som "Ambassadør for Aalborg"
 1998: Dannins Award for scientific research
 1999: Award for outstanding research, National Association of Polio and Accident Victims (PTU) 
 2001: Astra-Tech Award
 2002: Medico-Award, Danish Medical Device Industry for outstanding research within biomedical engineering
 2002: Ingeniørforeningen i Danmarks pris, Danmark
 2004: The International Steven Hoogendijk Award in Medical Engineering 
 
 2004: Vanførefondens forskerpris 
 1993-2005: 8 “best paper” priser
 2010: Mathilde and Jeppe Juhl's Memorial Scholarship 
 2015: Ridder af Dannebrog, Danmark

Publikationer 
Thomas Sinkjær har udgivet over 200 publikationer og er citeret mange gange.

Referencer

Eksterne henvisninger 
Profil på Videnskabernes Selskabs hjemmeside inkl. Thomas Sinkjærs CV
Profil ved Aalborg Universitet
Profil ved Altinget

Ingeniører fra Danmark
Læger fra Danmark
Professorer fra Aalborg Universitet
Alumni fra Aalborg Universitet
Alumni fra Københavns Universitet
Modtagere af Villum Kann Rasmussens Årslegat til Teknisk og Naturvidenskabelig Forskning
Riddere af Dannebrog
Videnskabernes Selskab
Krigsbilleder

Krigsbilleder er en serie på syv film fra 1914, der består af dokumentariske optagelser fra første verdenskrig.

Afsnit

Eksterne henvisninger

Noter 

Danske film fra 1914
Dokumentarserier fra Danmark
1. verdenskrig
Film fra Nordisk Film
Albert Göring

Albert Göring (født 9. marts 1895, død 22. december 1966 i München) var en tysk forretningsmand og teknisk konstruktør. Han var en yngre bror til nazisten Hermann Göring og søn af en tysk diplomat. På trods af slægtskabet foragtede han nazismen, så han valgte han at gå den modsatte vej og ved hjælp af sit efternavn reddede han adskillige ofre for holocaust.

Albert Göring deltog i 1. verdenskrig, men blev såret og hjemsendt, hvorefter han uddannede sig til teknisk konstruktør. Han giftede sig i 1921, men de blev skilt efter et par år, hvorefter han blev gift igen. I alt blev han gift fire gange. I 1930'erne flyttede han til Wien, hvor han blev til 1939, hvor han blev eksportchef for de tjekkiske våbenfabrikker Skoda i Prag, hvor han hjalp både jøder og modstandsbevægelse. Han blev arresteret flere gange i løbet af 1930'erne og 1940'erne af såvel Gestapo som SS, men reddet ud af sin bror, Hermann Göring. Han reddede eksempelvis nogle jøder under påskud af at han manglede arbejdskraft. Han befriede dem imidlertid, ved efterfølgende at sætte dem af i en skov.

I forbindelse med Nürnbergprocesserne efter krigen blev han fængslet pga. sit slægtskab med Hermann Göring, men blev løsladt i 1947 efter flere af dem, han havde reddet, kom ham til undsætning. Han levede efterfølgende af gaver fra dem, han havde reddet. Han døde fattig, depressiv og påvirket af alkohol. Ingen ville ansætte en Göring.

Referencer 

Erhvervsfolk fra Tyskland
Hnilec

Hnilec (),  ) er en flod i Slovakiet . Dens kilde ligger ved Kráľova hoľa- bjerget, de Nedre Tatras. Den løber ud i Hornád nær Margecany. Dæmningen Palcmanská Maša ligger ved floden nær byen Dobšiná. Af interessante steder langs floden kna nævnes Dobšiná Ishulen og det Slovakiske Paradis. Den er 91 kilometer lang og dens afvandingsområde er 655 km².

Kilder og henvisninger 

Floder i Slovakiet
Alexander De Croo

Alexander De Croo (født 3. november 1975 i Vilvoorde, Vlaams-Brabant) er en belgisk forretningsmand og politiker i det flamske liberale parti Open VLD og siden 1. oktober 2020 Belgiens premierminister. Han efterfølger Sophie Wilmès. 

De Croo er født i Vilvoorde i Vlaams-Brabant og uddannet handelsingeniør ved Vrije Universiteit Brussel 1998, inden han fik en MBA ved Northwestern University i USA i 2004. Han arbejdede for Boston Consulting Group, inden han startede sin egen virksomhed Darts-ip i 2006. De Croo blev aktiv i det politiske parti Open Vlaamse Liberalen en Democraten (Open VLD), som han var formand for fra 2009 til 2012. Fra 2012 til 2020 var De Croo Belgiens vicepremierminister i Elio Di Rupos, Charles Michels og Sophie Wilmès' regeringer.

I sin tid som vicepremierminister fungerede han som pensionsminister fra 2012 til 2014, som minister for udviklingssamarbejde fra 2014 til 2020 og som finansminister fra 2018 til 2020. Den 1. oktober 2020, over et år efter parlamentsvalget i 2019, blev De Croo-regeringen dannet med De Croo som premierminister som efterfølger for Wilmès' mindretalsregering.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside: premier.be 
 

Belgiens premierministre
Politikere fra Belgien
Hornád

Hornád (slovakisk udtale [ˈꞪɔrnaːt]) eller Hernád (ungarsk udtale [ˈHɛrnaːd]) er en flod der løber i i det østlige Slovakiet og det nordøstlige Ungarn..

Hornád er en biflod til floden Slaná (Sajo). Kilden ligger på de østlige skråninger af bjerget Kráľova hoľa, syd for Šuňava.

Floden er 286 km lang hvoraf 178 km er i Slovakiet, og de resterende 108 km i Ungarn.

Ved floden ligger byerne Spišská Nová Ves og Košice, begge i Slovakiet. Hornád løber ud i floden Sajó (slovakisk Slana) sydøst for Miskolc.

Langs floden er der en række på seks separate kalkstensklipper og stejle skråninger, der samlet udgør et Site of Community Importance (SCI, en betegnelse i forbindelse med EUs habitatregler) med navnet 'Hornádske vápence'.

Kilder og henvisninger 

Floder i Ungarn
Floder i Slovakiet
Kangerlussuatsiaq

Kangerlussuatsiaq, Evighedsfjorden, er beliggende i Vestgrønland med udmunding ud for bygden Kangaamiut nord for byen Maniitsoq. Fjorden går fra farvandet Ikeq (Gl. Sukkertoppen Fjord) nær Davis Strædet i vest og ca. 100 km mod øst ind i landet. Undervejs slår fjorden tre næsten vinkelrette knæk imellem stejle fjelde af knap 2000 m højde med adskillige lokale gletsjere, herunder fra den lokale Sukkertoppen Iskappe. Langs fjordens sider er flere fuglefjelde, f.eks. Taateraat. Fjorden er almindelig kendt som en af de smukkeste i Vestgrønland og er besøgt af krydstogtsskibe og lokale turistbåde samt lokale jægere og fiskere.

Den dansk-norske forfatter Kim Leine har skrevet bogen "Profeterne i Evighedsfjorden", hvorved fjorden har opnået et bredere kendskab i Danmark i det senere år.

I august 2020 oplevede lokale et fjeldskred med klippemateriale, der styrtede i fjorden og frembragte en lokal tsunami, hvorfor Maniitsoq brandvæsen fraråder færdsel i området ved Kangiusaq og fjeldet Torsuut et stykke inde i fjorden. I vigen Kangiusaq står et ensomt grantræ, det eneste i mange hundrede kilometers omkreds, og er en lokal attraktion.

I årene omkring år 2008 var der planer om at etablere et smelteværk for aluminium i Maniitsoq i regi af dem amerikanske virksomhed ALCOA, og hertil inddrage vandressourcer i Grønlands største bassin Tasersiaq nær Evighedsfjorden og placere et vandkraftværk i bunden af fjorden. Planerne er dog endnu ikke ført ud i livet.

Referencer 

Fjorde på Grønland
Dansk normaltid

Dansk normaltid (DNT), dansk tid eller uofficielt "vintertid" er den normaltid, der anvendes i Danmark. 

Dansk normaltid anvender koordineret universaltid fra den 26. marts 2023.

Eftersom den danske normaltid siden 1894 været del af det internationale zonetidssystem - universaltiden - anvendes betegnelsen centraleuropæisk tid (CET) i international sammenhæng. Den nuværende normaltid tager derfor udgangspunkt i Greenwich-observatoriet øst for London og ændrer sig med en time for hvert 15. længdegrad.

Teknisk 
I Danmark er normaltiden UTC+1, altså når klokken er 6 på 0-meridianen i Greenwich, England er den 7 i Danmark.

Vintertid 
Eksempelvis bruger DMI (dansk) normaltid sammen med vintertid. DMI nævner både (dansk) normaltid og vintertid. DR anvender vintertid og (dansk) normaltid.

Betegnelsen vintertid er ukorrekt, men den er dog vidt udbredt.
Politiken, TV2, Information, Berlingske og BT benytter denne betegnelse.

Historisk
Dansk normaltid blev indført ved lov i 1893 med virkning fra 1. januar 1894.

Sommetider kaldes den danske normaltid Gudhjemtid, idet meridianen 15° øst går omkring 2000 m øst for Gudhjem. Lov om Tidens Bestemmelse fastsætter dansk normaltid til at være middelsoltiden for denne meridian.

Den 15. østlige længdekreds udgør halvdelen af en storcirkel, hvor den 165. vestlige længdekreds er den anden halvdel.

Ældre dansk tid 
I Danmark vedtog man i 1858 at anvende Københavns lokaltid som jernbanetid, men først 22 år senere blev det en nationaltid for alle. Den danske ældre normaltid fra 1880, som tog udgangspunkt i, hvornår solen stod lige over København, og som afløste en række ældre og temmelig forskelligartede lokaltider, som oftest var upræcise og udregnet efter, hvornår solen stod øverst på himlen over hver enkelt lokalitet. Tidsforskellene mellem de enkelte lokaliteter gav problemer, efterhånden som hurtige postruter, telegrafer og jernbaner kom til, og derfor var der i slutningen af 1800-tallet behov for en international synkronisering af tiden.

Referencer 

Tidsbestemmelse
Tidsskalaer
Normaltid
Dst

DST eller dst har flere betydninger:
 Sommertid - fra daylight saving time
 Dansk sommertid
 Danmarks Statistik
 Diskret sinustransformation - Discrete sine transform
Leo Robin

Leo Robin (født 6. april 1900, død 29. december 1984) var en amerikansk komponist, tekstforfatter og sangskriver.
Han er nok bedst kendt for, i samarbejde med Ralph Rainger, at have skrevet sangen "Thanks for the Memory", sunget af Bob Hope og Shirley Ross i filmen The Big Broadcast of 1938, der vandt en Oscar for bedste sang i 1939.

Biografi 
Leo Robin blev født i Pittsburgh, Pennsylvania. Hans far var Max Robin, som var sælger. Hans mor var Fannie Finkelpearl.
Robin studerede på University of Pittsburgh School of Law og på Carnegie Techs dramaskole. Han arbejdede senere som reporter og som publicist.

Robins første hits kom i 1926 i Broadwayproduktionen By the Way. Han fik derefter flere hits i musicaler som Bubbling Over i 1926, Hit the Deck, Judy fra 1927 og Hello Yourself i 1928. Robin flyttede til Hollywood for at arbejde for Paramount Pictures.
Hans primære samarbejdspartner var komponisten Ralph Rainger. Sammen blev de ansat for de førende sangskrivere i 1930'erne og de tidlige 1940'erne, med over 50 hits.
Robin og Rainger arbejdede sammen indtil Raingers pludselige død i et flystyrt 23. oktober 1942. Robin fortsatte med at samarbejde med mange andre komponister årene efter inklusiv Vincent Youmans, Sam Coslow, Richard A. Whiting og Nacio Herb Brown.

Robin samarbejdede med Jule Stynes om teksten til filmmusicalen Min søster Eileen i 1955. Derefter trak han sig tilbage fra filmindustrien. Han blev indlemmet i Songwriters Hall of Fame i 1972.
Han døde af en hjerteinsufficiens i Woodland Hills i Californien som 84-årig. Hans musik og sange er blevet brugt i over 500 film og tv-serier.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Komponister fra USA
Sangskrivere fra USA
Musikere fra USA
Oscarvindere
Legendre-polynomium

Legendre-polynomier er en klasse af polynomier, der bl.a. kan anvendes til at løse fysiske problemer, hvor et inverst potential indgår. Polynomierne blev introduceret af Adrien-Marie Legendre i 1782.

Definition ud fra en frembringende funktion 
Polynomierne kan defineres som koefficienterne i en Taylor-ekspansion af den frembringende funktion  omkring 

hvor  er det 'te Legendre-polynomium. Jf. formlen for et Taylor-polynomium er Legendre-polynomierne altså givet ved:

Fx er nulte polynomium blot lig med , når  er nul:

Polynomium 1 er tilsvarende for den afledte til :

Denne metode kan gentages for at fine de næste polynomier, men da differentieringen bliver mere og mere kompleks, er det bedre at formulere en rekursionsformel.

Dette opnås ved at differentiere definitionen på Legendre-polynomierne:

Den første brøk er blot definitionen på summen, som indsættes i stedet.

Ligningen omskrives derefter, så  indgår i alle led:

For hver værdi af  skal ligheden også gælde for koefficienter alene:

Det næste polynomium  er altså givet ved:

Da  og  er kendte, kan de øvrige funktioner altså let findes uden brug af differentialregning.

Fx er  givet ved:

Polynomier
Matematisk analyse
Lauren Southern

Lauren Cherie Southern (født 16. juni 1995) er en canadisk politisk aktivist og journalist med dansk afstamning (dansk far). Hun er kendt verden over som en politisk aktivist og journalist, i kraft af hendes rolle som reporter for bl.a. Rebel media og Breitbart News, hvor hun først startede ved Rebel Media i 2015. Hun har indtil videre produceret to dokumentarer, udgivet online; Farmlands (2018) og Borderless (2019). En tredje dokumentar er i gang med at blive filmet (Crossfire, 2020).

Kilder og henvisninger

Journalister fra Canada
Politisk involverede personer
Canadiere i 2000-tallet
Tuluyhan Ugurlu

Tuluyhan Ugurlu (født 15. november 1965 i Istanbul, Tyrkiet) er en tyrkisk pianist og komponist.

Ugurlu studerede som barn musik hos Cemal Resid Rey, og senere klaver og komposition på Musikkonservatoriet i Wien. Optrådte som koncertpianist på mange forskellige dele af kloden, lige fra koncertsale til mere historiske steder såsom på Nemrut Bjerget, og ved den arkeologiske udgravning Hattusha. Han har som komponist skrevet en symfoni, orkesterværker, klaverstykker, filmmusik, (som var hans gennembrud som komponist), instrumentalmusik for mange instrumenter etc. Han blander østlige og vestlige folkloretendenser i sine kompositioner og ynder at benytte tyrkiske instrumenter i vestlig klassisk inspireret musik.

Udvalgte værker 

 Tyrkisk Symfoni (2002) - for tyrkiske instrumenter, klaver og orkester
 "Istanbul er under mine vinger" (1996) - filmmusik'
 "For evigt Istanbul" (2010) - for orkester
 "Verdenshovedstad Istanbul" (2006) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 om Tuluyhan Urgulu

Komponister fra Tyrkiet
Pianister
Personer fra Istanbul
Mehmet Erhan Tanman

Mehmet Erhan Tanman (født 29. marts 1989 i Istanbul, Tyrkiet) er en tyrkisk komponist, pianist, skribent og lærer.

Tanman studerede som barn klaver hos sin fader, men studerede senere komposition og klaver på Mimar Sinan Fine Arts University State Conservatory. Han har skrevet orkesterværker, kammermusik, koncertmusik, elektronisk musik, klaverstykker etc. 
Tanman har vundet mange priser som komponist som feks. Donizetti Classical Music Awards "Young Musician of The Year" (2013)" og Deutsche Welle Composition Prize (2012). Han underviser som lærer i komposition på Kocaeli University State Conservatory. Tanman er også musikskribent på det tyrkiske musikmagasin Andante.

Udvalgte værker 

 Symfoniske arrangementer af Robert Schumann´s "albummet for de unge" (2004) - for orkester
 "Til minde" (2005) - for orkester
 "Havbølger" (2011) - for orkester
 "Trafikken" (2011-2012) - for orkester
 Marimbakoncert (2014) - for marimba og orkester
 Klarinetkoncert (2014) - for klarinet og orkester

Eksterne henvisninger 
 Mehmet Erhan Tanman Homepage

Komponister fra Tyrkiet
Pianister
Lærere
Journalister fra Tyrkiet
Personer fra Istanbul
Evrim Demirel

Evrim Demirel (født 17. november 1977 i Izmir, Tyrkiet) er en tyrkisk komponist og jazzpianist.

Demirel studerede klaver på Izmir High School of Fine Arts. Herefter studerede han komposition og teori på Bilkent Universitet i Ankara. Han studerede senere i Holland på Musikkonservatoriet i Rotterdam hos bl.a. Klaas de Vries. Demirel studerede herefter videre på Musikkonservatoriet i Amsterdam hos Theo Loevendie. Han har skrevet en symfoni, orkesterværker, kammermusik, elektronisk musik, jazzklaver stykker etc. Demirel blev nr 2 ved komponistprisoverrækkelsen "Young Composers Award of Holland Symfonia" (2004). Hans kompositoriske stil må betegnes som postmoderne.

Udvalgte værker 

 "Dialogens Symfoni" (2009) - for traditionel koran sanger, sopran, baryton og orkester
 Evolution (2003) - for orkester
 "Fasil nr. 1" (2010) - for kanun, ney, violin, lut og orkester
 "Bevægelse" (2007) - for tambur, kanun og strygeorkester

Eksterne henvisninger 
 Evrim Demirel Homepage

Komponister fra Tyrkiet
Pianister
Personer fra Izmir
Ali Ôzkan Manav

Ali Ôzkan Manav (født 20. maj 1967 i Mersin, Tyrkiet) er en tyrkisk klassisk komponist, pianist og lærer.

Manav flyttede med sin familie til Istanbul (1971), hvor han begyndte at studere klaver privat. Senere studerede han komposition på Mimar Sinan University State Conservatory (1984) hos bl.a. Ahmed Adnan Saygun. Manav har skrevet orkesterværker, kammermusik, korværker, klaverstykker, instrumentalmusik for mange instrumenter etc. Han var lærer på Mimar Sinan University State Conservatory (1991). Han tog også kompositionstimer hos Ilhan Usmanbas (1994), og studerede videre i USA på Boston University (1991-1996) hos bl.a. Lukas Foss. Efter sin hjemkomst til Tyrkiet blev han igen lærer på Mimar Sinan University State Conservatory (1996), hvor han stadig er tilknyttet.

Udvalgte værker 

 "Symposium" (1991) - for orkester
 "4 Tyrkiske folkesange" (2010) - for orkester
 Sinfonietta (1989-1990) - for blæsere, pauker og xylofon
 Symfoniske danse (1999-2000) for 7 slagtøjsspillere

Eksterne henvisninger 
 Ali Ôzkan Manav Homepage

Komponister fra Tyrkiet
Pianister
Lærere
Personer fra Mersin