kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alternative kanoner

I forbindelse med Kulturkanonen fremkom kritik fra forskellig side – dels af de valgte kanon-områder, dels af de udvalgte værker. En række alternative kanoner er blevet foreslået.

Naturvidenskabernes kanon 
Dansk Magisterforening og Magisterbladet udarbejdede en liste over danske fysikere, kemikere, matematikere, biologer, geografer og geologer, der kan indgå i en "naturvidenskabernes kanon":

Fysik 

 Hans Christian Ørsted
 Holger Bech Nielsen
 Niels Bohr
 Tycho Brahe
 Lene Hau
 Ole Rømer

Kemi 

 Ebba Lund
 Niels Bjerrum
 Johannes Nicolaus Brønsted
 S.P.L. Sørensen
 Jens Christian Skou
 Klaus Bechgaard
 Poul la Cour

Matematik 

 Børge Jessen
 Jens Carstensen
 Julius Petersen
 Agner Krarup Erlang
 J.L.W.V. Jensen
 Harald Bohr
 Vagn Lundsgaard Hansen
 Ole E. Barndorff-Nielsen

Biologi 

 Wilhelm Ludvig Johannsen
 Niels K. Jerne
 Reinhard Møbjerg Kristensen
 Johannes Fibiger
 Henrik Dam
 August Krogh
 Peter Wilhelm Lund
 Øjvind Winge
 Eugenius Warming
 Joakim Frederik Schouw

Geografi 

 Carsten Niebuhr
 Gudmund Hatt
 Johannes Humlum
 Martin Vahl
 Malthe Conrad Bruun
 Axel Schou
 Vitus Bering
 Jens Munk

Geologi 

 Niels Steensen (Nicolaus Steno)
 Willi Dansgaard
 Johannes Iversen
 Inge Lehmann

Eliteidrættens kanon 
Team Danmark lagde vægt på "fantastiske karriereforløb, store danske præstationer, nyskabelser, mytiske personer og begivenheder, samt særligt medrivende begivenheder og dramaer" i forbindelse med sin liste over danske idrætsudøvere:

 Wilson Kipketer
 Danmarks kvinde-håndboldlandshold
 Anja Andersen
 Det danske fodboldlandshold ved EM i fodbold 1992
 Michael Laudrup
 Ole Olsen
 Paul Elvstrøm
 Lis Hartel
 Knud Lundberg
 Ragnhild Hveger
 Ivan Osiier

Computerspil 
Danske spilforskere lancerede en dansk og en international kanon over betydningsfulde computerspil

International spilkanon 
 Adventure
 Civilization-serien
 Computer Space
 Death Race
 Donkey Kong
 Doom
 Dune II: The Building of a Dynasty
 Elite
 Final Fantasy-serien
 Gauntlet
 Grand Theft Auto-serien
 Madden
 Maze War
 Microsoft Flight Simulator
 MUD1
 M.U.L.E.
 Myst
 Neverwinter Nights
 Pac-Man
 SimCity
 Soul Calibur
 Spacewar
 StarCraft
 Tetris
 The Elder Scrolls-serien
 The Sims
 Ultima Online
 World of Warcraft

Dansk spilkanon 
Den danske spilkanon blev udviklet af Lars Konzack i 2006.

Spillet Kaptajn Kaper i Kattegat var tidligere angivet til at være fra 1981, men Allan Christophersen har undersøgt det og nået frem til, at det er fra 1985.
 Kaptajn Kaper i Kattegat (1985)
 Skærmtrolden Hugo (1990) – Hugo-serien
 Leg og Lær med Magnus og Myggen (1996) – Magnus & Myggen-serien
 Pixeline: syng og leg (1996) – Pixeline-serien
 Blackout (1997)
 Giften (1998) – Crosstown-serien
 Globetrotter (2000) – Globetrotter-serien
 Hitman: Codename 47 (2000) – Hitman-serien
 PowerBabe (2003)
 Total Overdose (2005)

Mediernes kanoner 
Forskellige nyhedsmedier, heriblandt Berlingske Tidende og Danmarks Radio har, delvis på baggrund af brugerbidrag, sammensat deres egne forslag til kanoner.

Kilder 

Kulturkanonen
Taishan

Taishan (kinesisk: 泰山, pinyin: Tài Shān, "stort bjerg") er et bjerg i Tai'an i provinsen Shandong i Kina. Eftersom ordet shan betyder bjerg, kan navnet oversættes til Taibjerget. 

Toppen, Jadekejsertoppen, er på 1.545 meter over havet. Bjerget er det østligste af "Kinas fem hellige bjerge". Templerne på bjerget har været pilgrimsmål i to tusind år. 

Bjerget blev i 1987 opført på UNESCO's Verdensarvsliste.

Verdensarven i Kina
Bjerge i Kina
Bjerge i Asien
Forbandelse

Forbandelse er et overtroisk begreb, hvor død, uheld, sygdom, lidelse og lignende ubehageligheder tilføres en person enten bevidst fra en "ond" person (f.eks. en heks), eller som konsekvens af en handling (som f.eks. Faraos forbandelse over den/de som bryder gravfreden). Troen på at en forbandelse er en reel trussel, er ofte nok til at udløse en noceboeffekt, idet fantasi og tro påvirker den menneskelige perception. Tilfældigheder spiller en rolle når man tilsyneladende er "blevet forbandet", som f.eks. de giftige mugsporer der var i luften og som kostede forskerne livet efter de havde fundet Tut Ankh Amons grav. 

Runeindskrifterne på Glavendrupstenen og Tryggevældestenen rummer begge en forbandelse over den, der måtte ødelægge stenen eller bruge den til minde over en anden.

Eksterne henvisninger 
 

Folketro
Religion
Spådom
Profeti
Magi
Jiuzhaigou-dalen

Jiuzhaigou-dalen ligger i det autonome område for tibetanere og qiangfolket i det nordlige Sichuan i Kina. Dalen er kendt for sine vandfald i flere niveauer og farverige søer. Den blev erklæret for verdensarv af UNESCO i 1992.

Verdensarven i Kina
Dale
Saccharomyces cerevisiae

Saccharomyces cerevisiae er en art gærsvamp. Det er måske den mest anvendelige gærsvampeart, da den har været anvendt til vinproduktion, bagning og brygning siden oldtiden.

Sæksvampe
Kiruna kommun

Kiruna kommun er en kommune i Norrbottens län i Sverige.

Kiruna kommun er den nordligste og største i Sverige. Den dækker et lige så stort areal som de tre sydligste län (Skåne län, Hallands län og Blekinge län) tilsammen.

Byer i Kiruna kommun
Hamilton

Hamilton kan henvise til flere artikler.

Fysik:
 Hamilton (fysik) - en fysisk størrelse

Geografiske steder:
 Hamilton, Australien – by i delstaten Victoria
 Hamilton, Bermuda
 Hamilton, Canada
 Hamilton, Montana
 Hamilton, New Zealand
 Hamilton, Skotland

Personer:
 Alexander Hamilton
 Erna Hamilton
 Gustaf Axel Knut Hamilton
 Lewis Hamilton
 Linda Hamilton
 Richard Hamilton
 Todd Hamilton
 Tyler Hamilton
 William Rowan Hamilton
 Hamilton (adelsslægt) – skotsk adelsslægt

Fiktive personer:
 Carl Hamilton (litterær figur)

Andet
 Hamilton (film fra 2020) – historisk fiktion filmmusical
Polterabend

Polterabend er en sammensætning af de to tyske ord Poltern og Abend, der betyder henholdsvis "buldre, brage, larme" og "aften".

Med tiden er polterabend blevet en begivenhed, hvor man fejrer et brudepar ca. en uge eller to før deres bryllup for at ønske dem held og lykke i deres nye tilværelse eller (for nogens vedkommende) at give dem et vink med en vognstang om alt det sjove, de nu snart går glip af i ægteskabet.

Polterabender er som fænomen i Danmark første gang blevet registreret i 1980’erne, og er sidenhen blevet en fast tradition op til et bryllup.

Typisk ved bruden/gommen ikke hvornår deres polterabend er, og det er typisk planlagt af deres nære venner/veninder, som arrangerer hele dagen, og sørger for at få inviteret dem der skal være med. En polterabend afholdes typisk separat for mænd og kvinder, idet det kun er mænd der er med til gommens polterabend, og kun kvinder til brudens polterabend.

Aktiviteter 
Der er forskellige temaer for en polterabend. Arrangørerne finder ofte temaer de selv kunne tænke sig at opleve, men det stik modsatte kan også finde sted. Typiske aktiviteter er: Faldskærmsudspring, CD-indspilning, paintball, få taget modelfotos, fiskespa, glaspustning, go-cart, croquis-tegning, fangerne på fortet, waterballz eller andre muligheder.

Fælles for de fleste polterabender er, at de slutter af med en fest i samme område som dagsaktiviteterne er foregået i.

Udenlandske tendenser 
I udlandet (bl.a. hos englænderne hvor ca. 25% af alle polterabender foregår uden for landegrænserne) er det en voksende trend at tage på rejse i stedet for at afholde en klassisk polterabend. Det kan være flere dage til f.eks. Ibiza, Mykonos eller Østeuropa, for at komme ud og opleve noget man normalt ikke ville kunne gøre. Fænomenet er dog forholdsvist nyt i Danmark.

Oprindelse 
Oprindelsen til polterabend ved man endnu ikke. Nogle mener det er et urgammelt germansk synonym for "fadæse". Derfor knuste man lertøj, legetøj og andet tøj for at fordrive den onde poltergejst.

I Tyskland er det stadig en tradition at man uden for parrets bopæl knuser porcelæn for at symbolisere lykke. Ved at det kommende ægtepar i fællesskab samler skårene op, symboliserer de at de også i fremtidige livssituationer vil bukke og skrabe for hinanden.

Litteratur 
 Joensen, Jóan Pauli. 2003: I ærlige brudefolk. Bryllup på Færøerne. (s. 98) Museum Tusculanum Press, København. (372 s).
 Danmarks Statistik Vielser og Skilsmisser 2010.

Bryllup
Festdage
Traditioner
Anhui

Anhui (Kinesisk skrift: 安徽; pinyin: Ānhuī; Wade-Giles: An-hui; har tidligere i vesten været kaldt Ngan-hui, Anhwei eller An-hwei) er en provins i det østlige Kina. Den har et areal på 139 400 km² og totalt 64.100.000 indbyggere (2003).

Provinshovedstaden er Hefei. Andre større byer er Anqing, Huangshan, Tongling, Ma'anshan, Huainan, Bengbu og Bozhou. Igennem provinsen flyder floderne Yangtze (Chang Jiang) og Huai He. I det sydlige Anhui ligger bjergkæden Huangshan, som er blevet udnævnt til verdensarv.

I området lå det historiske rige Wan, fra hvilket provinsen har fået sin forkortelse. Provinsen Anhui blev dannet i 1600-tallet.

Politik i Anhui 
Den politiske magt i Anhui udøves officielt af provinsen Anhuis folkeregering, som ledes af den regionale folkekongres og guvernøren i provinsen. Der ud over er der en regional politisk rådgivende konference, som svarer til Det kinesiske folks politisk rådgivende konference og hovedsagelig har har ceremonielle funktioner. 

I praksis udøver den regionale afdeling af Kinas kommunistiske parti den afgørende magt i Anhui og partisekretærer i regionen har højere rang i partihierarkiet end guvernøren.

Administrativ inddeling 
Provinsen er i dag inddelt i 17 præfekturer, eller steder på præfekturniveau . Disse består af  17 bydistrikter (shìxiáqū), 5 steder på herredsniveau (shi) samt 56 amter (xiàn)..

Præfekturer

Byer 
Hovedbyer for  præfekturerne:
 Anqing, Bengbu, Bozhou, Chaohu, Chizhou, Chuzhou, Fuyang, Hefei, Huaibei, Huainan, Huangshan, Liu'an, Ma'anshan, Suzhou, Tongling, Wuhu, Xuancheng
Andre større byer:
 Jieshou, Mingguang, Ningguo, Tianchang, Tongcheng

Myndigheder
Den regionale leder i Kinas kommunistiske parti er Li Jinbin. Guvernør er Wang Qingxian, pr. 2021. 

Provinser i Kina
EOD

EOD henviser til flere artikler:

 Hærens ammunitionsrydningstjeneste.
 EBooks on Demand – et internationalt biblioteksprojekt.
 Jordens overforbrugsdag (EOD)
Ammunitionsrydningstjenesten

Ammunitionsrydningstjenesten også kendt som Explosive Ordnance Disposal eller blot EOD er en enhed, som har til opgave at fjerne ueksploderet ammunition.
Opgaverne kan deles i en decideret militær opgave og en civil beredskabsorienteret opgave.
Militæret sørger for rydning af eksplosiver på egne områder som kaserner og skydeterræner og i krigszoner.

Den civile opgave vedrører typisk bombetrusler og funden ammunition på områder som banegårde og havne. For at beskytte mandskab undersøger en bomberobot som Rullemarie den mistænkelige genstand. Andre myndigheder får konsulentbistand efter behov.

I 2010 overgik noget af fyrværkeridelen, både lovligt og ulovligt, fra EOD til Hjemmeværnet. I samarbejde med EOD i Skive, er cirka 70 frivillige uddannet til at varetage rydning og bortskaffelse af fund af lovligt og ulovligt fyrværkeri i Danmark. Hjemmeværnets RYDnings ASSistenter (RYDASS) er opdelt i otte distrikter og bliver indsat cirka 200 gange om året.

Opgaven varetages i Danmark af:

 Hærens ingeniørtropper fra kasernen i Skive og ved Pionergården (tidligere Birkelund) ved Aflandshage på Amager.
 Søværnet fra Marinestation Kongsøre, hvor minørtjenesten har til huse med Frømandskorpset
 Hjemmeværnet, lovlige og ulovlige fyrværkerifund

I udlandet er enheden ofte underlagt politiet.

Eksterne henvisninger 
 Minedykkerne i Søværnet 
 Skive Kaserne 

Militære enheder fra Danmark
Beredskabstjenester
Rydningstjenesten
Barbara (roman)

Barbara er en kærlighedsroman af den færøske forfatter Jørgen-Frantz Jacobsen, der 1934 gik i gang med sit livsværk – romanen Barbara, der var skrevet på dansk og udkom året efter hans død i 1939. Romanen opnåede fra første færd berømmelse og blev oversat til mange sprog. Barbara regnes for en af de bedste kærlighedsromaner på dansk. Den rummer på den ene side en livsglæde og livsgnist, og på den anden side en stor kærlighedssorg.

Romanen bygger på et færøsk sagn fra 1700-tallet om kvinden Beinta Broberg eller Benthe, der ifølge overleveringerne var ond mod sine tre ægtemænd, der alle var præster. En fjerde præst nåede at bryde forlovelsen før de blev gift. Man var ifølge overleveringerne overbevist om, at hun var skyld i sine ægtemænds død, og at hun også var ond imod sit tyende. Andre kilder benægter dog dette.

I romanen er Barbara en præsteenke, og onde tunger siger, at hun er skyld i sine foregående to præstemænds død. Hun er 28 år, og om hende står en aura af erotik og sødme: – en femme fatale. Barbara er en meget sammensat figur, hvilket Jacobsen skildrer med stor varme og indlevelse. Barbara skildres i romanen som en kvinde, der er i sine drifters og følelsers vold. Hun er et naturbarn, som i al sin uskyld ikke kan gøre for alle de følelser af både kærlighed og smerte hun vækker i sine omgivelser. Den færøske natur bruges til at skildre den utæmmede vildskab, som Barbara udstråler.

Handling 
Med skonnerten Fortuna kommer den nybagte danske teolog Poul Aggersø til Færøerne, hvor han skal være præst på øen Vágar. Hr. Poul gifter sig med den livlige unge præsteenke Barbara, der har et blakket ry som forførerske og ulykkesfugl. Men den erotiske lykke er flygtig, Barbaras forelskelse er stor og glødende og higer videre end blot til den blodfattige præst. 

"Barbara syede. Men hendes livfulde øjne var ikke så meget ved sytøjet, de var med deres hastigt skiftende, grønlige glans overalt, og foreløbig mest hos Gabriel. Hun vidste måske ikke, hvad han tænkte, men hun vidste, hvad han følte. Hun var så lydhør. Når hun således sad mellem to mænd, hørte hun takten af begges hjerteslag. Hun kunne spille tostemmigt på dem som på to instrumenter."

Hr. Poul er bange for at miste sin Barbara. Da han i embeds medfør må besøge den svært tilgængelige ø Mykines, tvinges han på grund af uvejr til at blive på øen i 11 dage. Under det lange ophold, føler han, at han er ved at miste hende. Ved hjemkomsten finder han præstegården tom, Barbara er rejst til Tórshavn med den unge student Andreas Heyde. I sin ulykke optager han forfølgelsen, går menneskeligt til grunde og ender i fængsel. For Barbara er den nye lykke også ubestandig. Andreas Heyde mister interessen og rejser i hemmelighed med skibet Fortuna tilbage til Danmark. I romanens slutning fokuseres på Barbaras smertelige nederlag.

Se også 
 Barbara (film)

Kilde 
 Jørgen-Frantz Jacobsen: Barbara. Kbh. Gyldendal, 1960, 222 s. (Seneste tranebogsoplag 1996)

Romaner
Litteratur i 1939
Færøsk litteratur
Barbara

Barbara kan hentyde til flere artikler:
 Barbara (by) – en italiensk by (og kommune) i regionen Marche i Italien.
 Barbara (pigenavn) – et pigenavn.
 Barbara (roman) – en roman.
 Barbara (film) – en film baseret på romanen.
 Barbara (robåd) – navnet på en slags færøbåd.
Håkon 5. af Norge

Håkon Magnusson (eller Håkon 5. af Norge, født 1270, død 8. maj 1319) var konge af Norge. Han regerede fra 1. november 1299 og til sin død med sæde på Tunsberghus ved Tønsberg. Han var søn af Magnus Lagabøter og Ingeborg af Danmark. Formelt blev han hertug i 1273, men reelt først fra 1284.

Regeringstid 
Håkon skal være blevet kronet i Oslo som første norske konge. Den første norske kongekroning var Magnus Erlingssons i Bergen i 1163, og derefter blev flere konger kronet i Bergen, frem til Håkon lod sig krone i Oslo. I 1314 bestemte han, at provsten i Mariakirken i Oslo skulle være vogter af rigets segl og kansler til evig tid, og Oslo blev sæde for kongens kancelli og rigsarkiv. Dermed blev hovedstaden i praksis flyttet fra Bergen til Oslo, som derefter er forblevet Norges hovedstad. Håkons bror Erik Magnusson havde i hovedsagen boet i Bergen som konge, og ligesom sine forgængere opholdt Håkon sig lige meget i byer som Bergen og Tønsberg som i Oslo.

Håkon 5. er kendt for opførelsen af Akershus fæstning, Vardøhus fæstning og Bohus fæstning. 

Sammen med dronning Eufemia af Rügen fik han datteren Ingebjørg Håkonsdatter, født 1301, gift i 1312 med Erik Magnusson af Södermanland. Hans ældste datter, Agnes Håkonsdatter (1290–1319), var hans barn med en ukendt frille. Agnes giftede sig i 1302 med lendmanden Havtore Jonsson til Sudrheim og Borregård (1275–1320), og deres to sønner Jon og Sigurd blev senere centrale skikkelser i norsk politik og har mange efterkommere.

Med Håkon døde Sverreslægten ud på mandssiden, og den svenske hertug Erik Magnusson og Ingebjørg Håkondatters søn Magnus blev 1319 konge både i Norge og Sverige.

"Hellig Haakon" 
Håkon 5. så sin kongegerning i et kristent perspektiv. Han gav påbud om at lave overnatningssteder for pilgrimme på vej til Nidaros, stimulerede missionsarbejdet og glemte aldrig at regulere arbejdernes lønninger. Han gav store gaver til kirker, særlig til Mariakirken. Det fortælles, at hele Oslo sørgede, da han døde, og der skal være sket flere mirakler ved hans båre. I Mariakirken fandtes et Håkons-alter, og det fortælles, at kongen helt frem til det 16. århundrede blev regnet som helgen. At Håkon 5. blev æret som helgen, ikke bare i Oslo og på Østlandet, men også udenlands, viser denne folkevise:

Der kom Bud for Oslo ind
og ingen Mand dem kjende:
død var hellig Haakon Konning
Sankt Olaf Kongens Frende.
Død var hellig Haakon Konning
og Gud kaldte ham af dage:
han blev ført i Oslo ind,
i Mariekirke lagdes han i Graven.

(Dansk håndskrift fra ca. 1560)

Kong Håkon 5. og hans dronning Eufemias jordiske rester blev i september 1982 overført til Akershus slotskirken.

Noter 

Regenter af Norge
Fyrster fra middelalderen
Ambolt (flertydig)

Ambolt har flere betydninger:

 Ambolt – et værktøj
 Ambolt (knogle) – en knogle i mellemøret
 Ambolt – begreb for toppen af en stor cumulussky
Stigbøjle (flertydig)

Stigbøjle kan betyde flere ting:
 Stigbøjle – rideudstyr
 Stigbøjle (knogle) – en knogle i mellemøret

it:Staffa
Hammer (flertydig)

Hammer kan hentyde til flere artikler:
 Hammer – et redskab.
 Hammer (klaver) – en mekanisk del i et klaver.
 Mahlerhammer – et musikinstrument brugt i Mahlers 6. symfoni.
 Hammer (knogle) – en knogle i mellemøret.
 Skorstenshammer – overligger i åben kamin
 Valve Hammer – Baneredigeringsprogram til Half-Life 2.
 hammerkast – en sportsgren
 Hammer Films – et filmselskab

Hammer som efternavn 
 H.J. Hammer – dansk maler
 O. C. Hammer - dansk søofficer
 William Hammer – dansk maler
 Hammer (slægter) – dansk slægt

Hammer som stednavn 
 Hammer (Hedensted Kommune) – en bebyggelse i Hammer Sogn, Hedensted Kommune
 Hammer (Næstved Kommune) – en bebyggelse og et ejerlav i Hammer Sogn, Næstved Kommune
 Hammer (Selsø Sogn) – en bebyggelse i Selsø Sogn, Frederikssund Kommune
 Hammer Sogn, et sogn i Aalborg Kommune
 Hammer Bakker, et grønt område nord for Aalborg

Se også 
 Hamar

Tyske efternavne
Erhvervsmæssige efternavne
Priscus

Priscus, fra Panium i Thrakien, græsk sofist og historiker, levede i det 5. århundrede. Han ledsagede Maximin, som var ambassadør udsendt af Theodosius 2. til Attila i 448. I Marcians regeringstid (450–457) deltog han også i ekspeditioner til Arabien og Egypten. Priscus var forfatter af et historisk værk på 8 bøger (den Byzantinske Historie). Kun fragmenter af dette værk eksisterer den dag i dag, bevaret i Jordanes' Getica, men beskrivelsen af Attila og hans hof samt beretningen om modtagelsen af den romerske ambassadør er et værdifuldt stykke moderne historie.
Priscus' værker er usædvanligt upartiske og objektive

Tre samlinger af hans tilbageværende værker er:
 Ludwig Dindorf : Historici Graeci Minores (Leipzig, B.G. Teubner, 1870) (på græsk)
 C.D. Gordon : The Age of Attila: Fifth-century Byzantium and the Barbarians (Ann Arbor, University of Michigan Press, 1960) (på engelsk med fortolkning og kommentarer)
 Blockley, R.C.: The Fragmentary Classicising Historians of the Later Roman Empire, vol. II () (på engelsk – indeholder dele fra andre historikere, blandt andre Olympiodoros af Theben)

Eksterne links 

 Priscus ved Attila's hof , engelsk oversættelse af J.B. Bury

Referencer 

Historikere fra antikkens Grækenland
Sen-antikke forfattere
Tjek fødsels- og dødsår
Glasriget

Glasriget () er et område i Småland i det sydlige Sverige, der omfatter dele af kommunerne Emmaboda, Nybro, Uppvidinge og Lessebo. Her findes et antal større aktive glasbruk samt en række mindre studioglashytter og andre dertil relaterede aktiviteter. De svenske glasværkers historie i Småland kan føres tilbage til i hvert fald 1700-tallet.

Følgende glasbruk er aktive (2017):
 Bergdala glasbruk
 Målerås glasbruk
 Nybro glasbruk
 Orrefors Kosta Boda
 Rosdala glasbruk
 Skrufs glasbruk
 Transjö hytta

Flere af glasværkerne indgår i dag i Orrefors Kosta Boda, der er en fusion af glasværkerne Orrefors glasbruk, Åfors glasbruk, Kosta glasbruk, Boda glasbruk,  SEA glasbruk, Sandviks glasbruk og Johansfors glasbruk. Det nye selskab anvender varemærkerne Kosta Boda og Orrefors, og produktionen er i dag koncentreret på Kosta glasbruk, eller flyttet til udlandet.

Glasværkerne er blevet en del af den svenske kultur, og eksemplarer af deres produkter findes i mange svenske hjem, genkendelige med de enkelte glasværkers små klistermærke i bunden med glasbrukets navn. 

Mange af glasbrukene giver mulighed for et kig ind til glaspusterne i glaspustningshallen, og de større glasbruk har tilhørende museer, glascentre og specielle faciliteter, hvor besøgende kan få et indblik i de yderst varierede produkter, de enkelte glasværker arbejder, og har arbejdet, med.

Udover de større glasværker findes en lang række mindre virksomheder inden for glasbranchen, deriblandt:
 Studioglashytter
 Glasgravører
 Glasreparatører
 Glasmalere
 Glasdesignere og glasformgivere

Blandt mindre hytter kan nævnes Erikshyttan i Eriksmåla, Mickejohans Konstglas, der startede på Pukeberg glasbruk, men nu ligger udenfor Örsjö, Hauges Hantverksglas nær Björkhult og Carlos R. Pebaqué Design i Gullaskruv.

På det nedlagte Pukeberg glasbruk findes Riksglasskolan med en bred vifte af uddannelsesmuligheder inden for glasfaget, herunder glaspustning, glasformgivning, glasforædling, design, m.m. På bruket findes i øvrigt "Ateljéhus Pukeberg", restauranten "Hyttsillen", Glasbutik og Galleri Svalan.

Referencer

Ekstern henvisning 
 Glasrikets hjemmeside (på svensk, engelsk, tysk, m.m.)

 
Smålands geografi
Riget
Maximin

Sankt Maximin er en historisk biskop af Trier, en modstander af Arianismen ved kejser Konstantin 2. og Konstans' hof. Han gav Athanasius husly da denne var i eksil. Da fire arianske biskopper kom fra Antiokia til Trier i 342 for at vinde kejser Konstans over på deres side nægtede Maximin at modtage dem, hvilket bevirkede at kejseren afslog deres forslag.

Middelalderlige legender blandede ham sammen med en Maximinus, tilføjede ham til de halvfjerds apostle, som ledsagede Maria Magdalene og et selskab til Aix-en-Provence, mirakuløst hjulpet på vej i en skrøbelig båd uden sideror eller mast. Legenden fra det 13. århundrede kan læses i Jacobus de Voragines Legenda Aurea. Middelalderlig kildebog

Eksterne links 
 Katolsk Encyclopædi Sankt Maximinus

Personer fra Tyskland
Tjek fødsels- og dødsår