kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Villa Olinda

Villa Olinda og Villa Lola (til personalet) ligger ved Sønderhav/Kollund. Villaerne blev stillet til rådighed for Werner Best i efteråret 1944 af den danske regering. Werner Best boede til daglig i Rydhave i Charlottenlund.

Kilder 
 Villa Olinda og Villa Lola ved Kollund
 En villa i Kollund - endnu mere

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Aabenraa Kommune
Lokaliteter i Danmark i 2. verdenskrig
Liebenburg

Liebenburg er en kommune i Landkreis Goslar, i den tyske delstat Niedersachsen med  indbyggere ().

Geografi 
Kommunen ligger  nord for  bjergkæden Harzen, i  bakkerne Salzgitter-Höhenzug i landskabet  Innerstebergland. Den grænser til ladkreisens administrationsby Goslar, som ligger omkring 12 km mod syd. Den nærmeste by mod nord er Salzgitter-Bad (del af Salzgitter) og Schladen i Landkreis Wolfenbüttel.

Inddeling 
Kommunen består af følgende byer og landsbyer (indbyggertal pr. 6. maj 2013):
 Dörnten (1325) med bydelen  Kunigunde
 Groß Döhren (935)
 Heißum (320)
 Klein Döhren (441)
 Klein Mahner (373)
 Liebenburg (2377)
 Neuenkirchen (230)
 Ostharingen (256)
 Othfresen (2079)  med bydelene Heimerode og Posthof
 Upen (385)

Nabokommuner 
Nabokommuner er   Goslar, Salzgitter og Wolfenbüttel.

Eksterne kilder/henvisninger 

 

Byer i Niedersachsen
Ekebergparken

Ekebergparken er en norsk skulpturpark på Ekeberg i bydelerne Gamle Oslo og Nordstrand, sydøst i Oslo.

Skulpturparken er igangsat med finansiering af ejendomsinvestor og kunstsamler Christian Ringnes (født 1954). Parken, der ligger i et skovområde og er på 25,5 hektar, blev indviet 26 September 2013.

I parken er blevet installeret i alt 31 skulpturer op til åbningsceremonien i 2013, mange af dem forestiller kvinder. Parken er ejet af Oslo kommune og skulpturer ejes af Christian Ringnes gennem en stiftelse med en hovedstol på 350 millioner norske kroner, der er afsat til indkøb af ekstra skulpturer (op til i firserne), samt drift af parken i mindst 50 år.

Værker i skulpturparken 2013 
Ved åbningen i 2013 var følgende værker udtillede i parken:
 Installation, 2013, performance, Marina Abramovic
 Indre rom VI - Livsløpet, rustfrit stål, af Per Inge Bjørlo
 Reclining woman, bronze, af Fernando Botero
 The Couple, aluminium, af Louise Bourgeois
 Ace of diamonds III, rustfrit stål, 2004, af Lynn Chadwick
 Cast glances, bronze, 2002, af Tony Cragg
 The Dance, rustfrit stål, 2013, af George Cutts
 Venus Milo aux tiroirs, bronze, af Salvador Dali
 Ekeberg Pavillion, glas, sten og metal, 2013, af Dan Graham
 Walking Woman, bronze, 2010, af Sean Henry
 Stone carving, 2013, af Jenny Holzer
 Marilyn, rustfrit stål, af Richard Hudson
 Levitating woman, bronze, 2012, af Matt Johnson
 Open Book, rustfrit stål, 2010, af Diane Maclean
 Nue sans draperie, bronze, af Aristide Maillol
 Konkavt ansikt, marmor, 2006, af Hilde Mæhlum
 Light projection, installation, 2010-13, af Tony Oursler
 Venus Victrix, bronze,1914-16, af Auguste Renoir
 La grande laveuse, bronze, 1917, af Auguste Renoir
 Eva, bronze, 1881, af Auguste Rodin
 Cariatide tombée à l'urne, bronze, af Auguste Rodin
 Fideicommisum, bronze, 2002, af Ann-Sofi Sidén
 Drømmersken, marmor, af Knut Steen
 Still life with landscape, rustfrit stål, 2011-12, af Sarah Sze
 Möbius trippel af Aase Texmon Rygh
 Ekeberg Skyspace, installation, 2010-13, af James Turrell
 Mor med barn, bronze, af Per Ung
 Huldra, bronze, af Dyre Vaa

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Ekebergparkens officielle hjemmeside 
 Visit Norway Ekebergparken Dansk

Parker i Oslo
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Oslo
Skulpturer
Seværdigheder i Oslo
Bagdadbanen

Bagdadbanen var et storstilet ingeniørprojekt, iværksat på initiativ af Tysklands kejser Wilhelm 2. som led i den igangværende rivalisering mellem Tyskland og Storbritannien. En jernbaneforbindelse "fra Berlin til Bagdad" ville både være et propagandistisk modtræk til de britiske planer om en jernbane gennem Østafrika "from the Cape to Cairo" og en konkurrent til skibsfarten gennem den britisk-franske Suezkanal. Storbritannien modsatte sig da også planerne, men kunne intet stille op, da hele den projekterede banestrækning forløb over Osmannerrigets territorium.  

Planen var at forlænge den eksisterende jernbane fra Haydarpaşa ved Bosporus over Adana, Aleppo og Bagdad til enten Kuwait eller Basra ved den persiske golf. Finansieringen blev varetaget gennem Deutsche Bank og hovedentreprenør var det tyske firma Philipp Holtzmann. 

Anlægsarbejdet begyndte i 1903 og var planlagt til at vare otte år, men tekniske og finansielle vanskeligheder kombineret med Osmannerrigets opløsning efter 1. verdenskrig forsinkede arbejdet, der først var helt afsluttet i 1941. Den tiltænkte rolle som en hovedtrafikakse mellem Centraleuropa og Mellemøsten fik banen aldrig, blandt andet på grund af den begrænsede kapacitet på jernbanefærgerne mellem Istanbul og Haydarpaşa. Efter åbningen af Marmaray-tunnelen under Bosporus i oktober 2013 er de tekniske forudsætninger til stede for at køre direkte godstog fra Golfen til Europa eller omvendt, men på grund af de ustabile forhold i Irak og Syrien vil det næppe ske foreløbig.

Litteratur 
Jonathan S. MacMurray: Distant Ties. Germany, the Ottoman Empire, and the Construction of the Baghdad Railway, Westport, CT 2001.
Tønnes Bekker-Nielsen, Bagdadbanen, Gads Historieleksikon 4. udgave (2009) s. 44.
Francesco Pongiluppi, The Energetic Issue as a Key Factor of the Fall of the Ottoman Empire, in ( edited by Biagini and Motta) "The First World War: Analysis and Interpretation, Volume 2", Cambridge Scholars Publishing, Newcastle, 2015, pp. 453-464.

Eksterne henvisninger 
Anonym: "Bagdadbanan och storpolitiken" (Svensk Tidskrift 1917, s. 519-525) (svensk)

Ingeniørvidenskab
Jernbanestrækninger
Osmanniske Rige
Tyskland i 1900-tallet
Pen

En pen er et skrive- og tegneredskab, der påfører små mængder af blæk eller tusch på papir eller lignende. Ordet pen kommer af det latinske ord penna, der betegner en fjer. Penne kan nemlig laves af visse fugles svingfjer, men andre materialer som metal har også fundet anvendelse.

En pens anatomi 
En pen består af en stift, eventuelt af fjedrende materiale, der er spidset til. Spidsen er flækket på langs og kan fremføre blæk ved kapillærvirkningen. Spalten i pennens spids kan stå i forbindelse med et reservoir eller en blækholder, fx en hulning eller et stykke S-formet metal.

Pennetyper 
Blandt de forskellige materialer, som har været anvendt til penne, er tagrør, siv blandt de tidligste, men allerede i antikken kendes penne af bronze. En pen fremstillet af rør, kaldes på latin calamus. En skriftlig smutter kaldes derfor lapsus calami.

I middelalderen finder man på at fremstille penne af svingfjerene på større fugle som gæs og svaner. En fjerpen slides hurtigt, og en skriver skal derfor kunne spidse pennen. Til dette formål havde man en pennekniv. Fjerens stråler eller dele af fanen kunne fjernes, hvilket ofte var tilfældet i middelalderen.

Metalpenne, normalt af stål, slides langsomt, hvorfor de ikke skal spidses. De har desuden helt andre skriveegenskaber. De kan laves fjedrende. Metalpenne monteres (normalt) i et penneskaft, der almindeligvis er fremstillet af lakeret træ eller finere materialer. Man kunne også få tilskårne, korte fjerpenne til montering i et penneskaft.

Spidsens udformning har stor betydning for karakteren af det skrevne. En spids pen kan give en fin, tynd skrift. En bredpen giver skiftevis brede og tynde streger afhængigt af skriveretningen og måden, den holdes på. Spidsen på en bredpen kan være lige eller skråt afskåret, hvilket også har stor betydning. Bredpennen har givet karakter til frakturskriften og andre skrifttyper som uncialer og de karolingiske minuskler. Den har også sat sit præg på antikvaen. Er pennen lang og fjedrende (som fx elastikpennen), fås en skrift med tiltagende tykkelse i takt med, at man øger presset på pennen. Dobbelte stålpenne kendes også. Rundpenne, der ender i en lille rund plade, giver en streg, der altid har samme tykkelse.

Til tekniske tegninger og illustrationsarbejde findes tekniske tegnepenne/rørpenne. Disse må ikke forveksles med penne fremstillet af rørplanter. Her findes tusch eller blæk i en beholder og flyder herfra ned på papiret gennem et tyndt rør.

Pennen i dag 
Den klassiske pen er i dag trængt tilbage fra skrivearbejdet, først af fyldepenen, dernæst af kuglepenen, fiberpennen, rollerballen og skrivemaskinen og meget senere computeren. Pennen finder dog stadig anvendelse til tegning og kalligrafi.

Tegne- og skriveudstyr
Skørping Skole

Skørping Skole er en folkeskole beliggende i Skørping i Rebild Kommune. Skolen har klasser fra børnehaveklasse til niende klasse med 780 elever fordelt på 30 klasser, og med 90 ansatte. Skoleinspektøren hedder Peter Hansen. Skolen blev taget i brug den 10. maj 1937, men blev først indviet den 26. oktober. Byggeriet havde kostet 180.000 kr.
I 1955 indviges en ny fløj med 16 nye undervisningslokaler.
I 1970 bliver endnu en fløj indviet med blandt andet et helt nyt lærerværelse, en samlingssal og helt nye særundervisningslokaler. 
I 1980 bliver den separate afdeling kaldt Lilleskolen til skolens yngste elever indviet. siden da har skolen fået gennemført en renoversion på skolengården samt en ny skaterpool.2017

Ekstern henvisning 
 Skørping Skoles hjemmeside

Kilder 

Skole
Folkeskoler
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Rebild Kommune
Etableret i 1937
Trampe (cykelelevator)

Trampe er en cykelelevator placeret op langs Brubakken i Trondheim, Norge. Ved åbningen i august 1993 var det den første og eneste cykelelevator i verden. Trampe fragter årlig 20–30.000 cyklister op ad bakken, og op til fem personer kan benytte elevatoren samtidig. En ny og forbedret udgave af elevatoren blev installeret i 2013, med åbningstider fra kl. 07.00-20.00 hver dag i sommerhalvåret. Trampe er blevet en større turistattraktion i Trondheim på grund af sin sjældenhed. Cykelelevatoren går op ad en særlig stejl bakke i Trondheim med en hældning på 20 %, og blev anlagt for at øge brugen af cykler i byen.

Ved foden af Trampe går Gamle Bybro, der går over Nidelven.

Historie 
Prototypen blev opfundet og bygget af Jarle Wanvik i 1993. Elevatoren blev officielt indviet d. 18. august samme år i Brubakken i Bakklandet i Trondheim. I 2010 blev den imidlertid lukket af sikkerhedsgrunde som følge af slitage. Trampe blev derefter demonteret i 2012, før en ny og forbedret så dagens lys 1. juni 2013 til en pris af 6,5 millioner NOK, finansieret af Miljøpakken. Trampe er nu gratis at bruge, efter at man oprindeligt skulle betale for at benytte den. Den nye version blev produceret af det franske firma Skirail, der markedsfører cykelelevatoren under varemærket CycloCable efter at Jarle Wanvik i 2008 indgik et samarbejde med den franske Poma-gruppen.

Brug 

Tidligere skulle man købe eller leje et nøglekort, som kostede 100 NOK. Kortet gav adgang til et ubegrænset antal ture med Trampe. Med installationen af den forbedrede elevator er den blevet gratis at benytte.

Ved brug sættes højre fod på startpunktet (mens venstre fod forbliver på cykelpedalen) og startknappen trykkes ind. Elevatoren har to hastigheder; én for nybegyndere og én for erfarne brugere. Efter få sekunder skubbes brugeren fremad på den fodplade som kommer frem. En typisk fejl blandt turister og førstegangsbrugere har været, at de ikke holder højre ben udstrakt og bøjer sig forover. Dette gør det vanskeligt at holde balancen og kan resultere i, at de falder af. Såfremt nogen falder af vil den fjederbelastede fodplade forsvinde ned i bakken.

I sommerhalvåret bliver Trampe brugt af både pendlere og turister.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 
 Instruktion af Trampe i bruk på YouTube (1997)

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Trondheim
Seværdigheder i Norge
Mekanik
Norske opfindelser
Transport i Trondheim
Løfteudstyr
Rydhave

Rydhave har flere betydninger.

 Rydhave (Vinderup) - tidligere hovedgård nær Vinderup
 Rydhave (Charlottenlund) - villa i Charlottenlund, der i dag fungerer som ambassadørbolig for USA's ambassadør i Danmark
 Rydhave Slots Efterskole – efterskole i Holstebro Kommune
TOP 09

TOP 09 (forkortelse for Tradice Odpovědnost Prosperita 09, eller "Tradition, Ansvar, Velstand 09" på dansk) er et konservativt politisk parti i Tjekkiet. Efter parlamentsvalget i 2010 er de det næststørste borgerlige partiet i landet med 41 af 200 mandater i Deputertkammeret, 1 af 81 mandater i Senatet og 1 af 22 tjekkiske repræsentanter i Europaparlamentet. Fra 2010 har partiet indgået som juniorpartner i en regering ledet af Det demokratiske borgerparti (ODS) og Petr Nečas.

Historie 
TOP 09 blev grundlagt den 11. juni 2009 af Miroslav Kalousek og andre markedsliberale afhoppere fra Kristeligdemokratisk union – det tjekkoslovakiske folkeparti (KDU-ČSL) og den tidligere udenrigsminister Karel Schwarzenberg. Det indgår i Europæisk Folkparti (EPP).

Ved parlamentsvalget i 2010 fik TOP 09 16,7 % af stemmerne og dannede dermed en borgerlig koalitionsregering som juniorpartner med Det borgerligdemokratiske parti og Allmenhetens anliggenheter.

Ledere 
 Karel Schwarzenberg 2010–2015
 Miroslav Kalousek 2015–2017
 Jiří Pospíšil 2017–dags dato

Valghistorikk

Regeringsdeltagelse 
TOP 09s deltagelse i regeringer
 Petr Nečas' regering (ODS, TOP 09, VV) (28. juni 2010– 10. juli 2013)

Noter

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside

Politiske partier i Tjekkiet
Rydhave (Charlottenlund)

Rydhave er en villa beliggende på Strandvejen i Charlottenlund. Villaen anvendes i dag som bolig for USA's ambassadør i Danmark. 

Villaen blev opført i 1885 af teglværksejer Emil Edvard Schackenburg (1818-94) og hans kone Karoline, den er tegnet af arkitekt Jens Vilhelm Petersen (1851-1931). Villaen blev solgt til Carl Drost (1852-1926) i 1914. Christian G. Hansen (1863-1941) ejede huset fra 1918 til 1941. Villaen blev i 1942 overtaget af Nazi-Tysklands rigsbefuldmægtigede i Danmark, Dr. Werner Best. Efter krigen blev villaen overtaget af den danske stat. Siden 1946 har Rydhave fungeret som bolig for den amerikanske ambassadør i Danmark.

Litteratur 
 Rydhave : from private mansion to the residence of the U.S. Ambassador, Andreas Rude, 2012

Eksterne links 
 Rydhave på lokalhistorier.dk

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Gentofte Kommune
Beboelsesbygninger i København
Skovshoved
Strandvejen
Hans Severin Holten

Johan "Hans" Severin Holten (11. juli 1770 i Helsingør – 30. december 1805 i København) var en dansk zoologisk forfatter, bror til Nicolai Holten.

Han var søn af apoteker i Helsingør (senere kammerråd, toldembedsmand i Næstved og Helsingør) Johannes Holten (1741-1816) og Anna Margrethe født Abildgaard (1747-1826), datter af arkivtegneren Søren Abildgaard. Han fødtes i Helsingør 11. juli 1770 og fik i dåben navnet Johan efter sin fader; men ligesom denne kaldte han sig selv Hans. Under sin opvækst og i sin ungdom var han i huset hos stiftsprovst P.D. Bast, der var gift med hans moster.

Han blev 1788 student fra Nykøbing Skole, studerede zoologi og blev i 1793 lærer i naturvidenskaberne for prins Christian Frederik (Christian VIII) og i 1801 for prins Frederik Ferdinand. Som lærer for Arveprins Frederiks børn boede han på Sorgenfri Slot eller i Lyngby, og i 1804 ledsagede han arveprinsen på en rejse i Tyskland. Han var også bibliotekar for prinsen.

Holtens eneste litterære arbejder er Danmarks og Norges Fauna eller Dyrhistorie, hvoraf dog kun 1. hæfte (pattedyr) udkom (1800), og et systematisk auktionskatalog over Johann Hieronymus Chemnitz' konkyliesamling (1802). 

19. februar 1796 ægtede han i Fredensborg Juliane Marie Wittendorff (27. oktober 1770 - 13. marts 1838), datter af slotskantor P.A. Wittendorff. Han døde i København 30. december 1805.

Kilder 

 
 J.J. Holten (udg.): Breve fra Johan Severin Holten til hans Hustru, omhandlende hans Rejse med Arveprindsen i 1804, 1904.
 Sofus Elvius, H.R. Hiort-Lorenzen & Theodor Hauch-Fausbøll: Danske patriciske Slægter, bind 2, København: V. Tryde 1911, s. 246.

Faglitterære forfattere fra Danmark
Zoologer fra Danmark
Lærere fra Danmark
Bibliotekarer fra Danmark
Hofembedsmænd fra Danmark
Personer fra Helsingør
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Herrgårdsost

Herrgårdsost er en svensk rundpipet hårdost af emmentalertypen, i sin milde variant lagret to til fire måneder. Varemærket Herrgård ejes af brancheorganisationen Svensk Mjölk, men osten produceres på licens af Arla, Norrmejerier og Skånemejerier.

Oste
Mad fra Sverige
Benins fodboldlandshold

Benins fodboldlandshold, med kælenavnet Les Écureuils, er det nationale fodboldlandshold i Benin, kontrolleret af Fédération Béninoise de Football, stiftet i 1962 og i samme blev de medlem af FIFA. Holdet har aldrig kvalificeret sig til VM, men har tre gange deltaget i Africa Cup of Nations.

Historie 
Landsholdet spillede sin første kamp mod Nigeria d. 8. november 1959, dengang var landet kendt under navnet Dahomey. Kampen blev vundet med 1-0 til Nigeria.

Til Africa Cup of Nations spillede Benin uafgjort med Mozambique og tabte mod Egypten og Nigeria. Det blev for meget for fodboldforbundet, som besluttede at fyre alle spillere og truppens medarbejderstab.

Profiler 
 Razak Omotoyossi, Al-Zamalek
 Stéphane Sessègnon, Sunderland

Referencer 

Fodboldlandshold i Afrika
Lydpoesi

Lydpoesi eller lyddigte er en kunstnerisk form, en overgang mellem litterær og musikalsk komposition, hvor de fonetiske aspekter af menneskelig tale, er i forgrunden i stedet for mere konventionelle semantiske og syntaktiske værdier. Lydpoesi er primært beregnet for performance.

Starten på en egentlig lydpoesi findes i tysk litteratur ved Christian Morgenstern - for eksempel digtet Das große Lalula fra 1905. Filippo Tommaso Marinetti opdagede at onomatopoietika var nyttigt at beskrive en kamp i Tripoli, hvor han var en soldat, at skabe en lyd, tekst, der blev en slags lydelig fotografi af kampen. Dette blev efterfulgt af dadaismens digtere, Hugo Ball med Karawane eller Johannes Theodor Baargeld med Bimmelresonnanz II. De vigtigste lyddigtere fra denne periode er af Raoul Hausmann og Kurt Schwitters, hvor Schwitters Ursonata er en klassiker.

Et godt eksempel på et lyddigt er Hugo Balls lyddigt Karawane fra 1917. Bortset fra titlen er der ingen meningsfulde ord eller sætninger i digtet. Det er et abstrakt og konkret digt, bygget af ord som lyde, som rytmer og som grafisk udtryk på det hvide papir. Meningsløsheden i digtet afspejler det ledende princip i dadaismen.

Christian Morgenstern 

Das große Lalula

Kroklokwafzi? Semememi!
Seiokrontro -- prafriplo:
Bifzi, bafzi; hulalemi:
quasti basti bo...
Lalu lalu lalu lalu la!

Hontraruru miromente
zasku zes rü rü?
Entepente, leiolente
klekwapufzi lü?
Lalu lalu lalu lalu la!

Simarar kos malzipempu
silzuzankunkrei (;)!
Marjomar dos: Quempu Lempu
Siri Suri Sei []!
Lalu lalu lalu lalu la!

Christian Morgenstern: Galgenlieder, Berlin 1905

Poesi
Benins fodboldforbund

Benins fodboldforbund (fransk: Fédération Béninoise de Football, forkortet FDF) er Benins officielle fodboldforbund. FDF blev oprettet i 1962, samme år tilsluttet FIFA og i 1969 tilsluttet Confederation of African Football. Organisationen bliver styret fra Cotonou.

Nationale fodboldforbund
Fodboldforbund
Nationalpark Hamburgisches Wattenmeer

Nationalpark Hamburgisches Wattenmeer er en nationalpark i det nordvestlige Tyskland ved Elbens udmunding i Nordsøen. Området er en enklave, omgivet af Nationalpark Niedersächsisches Wattenmeer, og tilhører som navnet antyder ikke delstaten Niedersachsen, men derimod Bezirk Hamburg-Mitte i Hamborg.

Nationalparken blev oprettet den 9. april 1990 og udvidet i 2001. Den dækker et areal på 13.750 hektar af vadehavet.

Kilder 
 Umweltbehörde Hamburg: Nationalpark-Atlas Hamburgisches Wattenmeer. 26. marts 2001.

Eksterne henvisninger 

 Nationalpark Hamburgisches Wattenmeer
 Nationalparkatlas 

Hamburgisches Wattenmeer
Hamburgisches Wattenmeer
U.S. Sassuolo Calcio

Unione Sportiva Sassuolo Calcio er en italiensk fodboldklub fra Sassuolo i provinsen Modena, Emilia-Romagna. Klubben spiller sine hjemmekampe på Mapei Stadium – Città del Tricolore i byen Reggio Emilia, og var i sæsonen 2013-14 for første gang repræsenteret i den bedste italienske række, Serie A.

Historie 
U.S. Sassuolo Calcio blev grundlagt i 1920. Farverne på trøjerne var fra starten gul og grøn, mod nutidens grønne og sorte kamptrøjer. I de første år deltog klubben ikke i de nationale ligaer, men spillede udelukkende små turneringer mod klubber fra nærområdet.

Liga 
I 2006 rykkede klubben for første gang op i Serie C1, landets tredjebedste række. I 2007 tabte man finalen om oprykning til Serie B, og efter at Massimiliano Allegri overtog trænergerningen i Sassuolo, vandt man året efter rækken, og rykkede for første gang i klubbens historie op i Serie B.

Den første sæson i den næstbedste række endte med en 7. plads. I sæsonen 2009-10 endte klubben på en 4. plads, og sikrede sig en plads i play-off om oprykning til Serie A. Det endte med et samlet nederlag i semifinalen. Året efter blev det kun til en 16. plads i rækken. I 2011-12 blev man nummer tre i ligaen, men tabte igen i play-off semifinalen. Op til sæsonen 2012-13 fik klubben Eusebio Di Francesco som ny træner. Da sæsonen var slut var U.S. Sassuolo Calcio nummer 1, og rykkede for første gang i klubbens historie op i landets bedste række, Serie A.

Hjemmebane 
Klubbens oprindelige hjemmebane er Stadio Enzo Ricci i Sassuolo. Stadionet blev bygget i 1972 og kan rumme 4.008 tilskuere. Da klubben i 2008 rykkede op i landets anden bedste række, Serie B, flyttede man til Stadio Alberto Braglia i nabobyen Modena. Dette skete på grund af reglerne for kapacitet for stadion i Serie B, da Alberto Braglia har plads til over 21.000 tilskuere. 

Da klubben i sommeren 2013 rykkede op i Serie A, skiftede man hjemmebanen til MAPEI Stadium – Città del Tricolore i Reggio Emilia, med plads til 23.717 tilskuere.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 U.S. Sassuolo Calcios officielle hjemmeside 

Sassuolo Calcio, U.S.
Etableret i 1920
Emilia-Romagna
Sassuolo
Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum

Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum er et museum i Trondheim, Norge, der grundlagt i 1893. Museet har samlinger af ældre og nyere kunsthåndværk, hvoraf ca. 15 % er udstillet i museets lokaler i Munkegata. Museet er en del af Museerne i Sør-Trøndelag.

Museets vision er at «Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum skal være et levende museum som placerer norsk og nordisk kunsthåndværk i en international kontekst.»

Museumsbygningen, som ligger i Munkegata et kort stykke fra fra Nidarosdomen, er bygget i 1968 og tegnet af Herman Krag Arkitektkontor.

Udstilling 
Museet er fordelt på tre etager, hvoraf underetagen er viet de stilhistoriske samlingene, bl.a. trønderske sølvarbejde fra 16- og 1700-tallet og norsk glasarbejde fra 1700-tallet. I 1907 designede den belgiske arkitekt Henri van der Velde et interiør til museet som i dag danner kernen i en rig art nouveau-udstilling. Den moderne samling omfatter bl.a. Scandinavian Design fra 1950-1965, en smykkesamling, samt over 20 billedtæpper af Hannah Ryggen.

Litteratur 
 Bratberg, Terje T. V.: Trondheim Byleksikon, Kunnskapsforlaget, Oslo 1996

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum
 Foreningen Nordenfjeldske kunstindustrimuseums venner 

Museer i Trondheim
Kunstmuseer i Norge
Museer etableret i 1893
Landkreis Göttingen

Göttingen er en Landkreis i den østlige del af den tyske delstat Niedersachsen med administrationen beliggende i byen Göttingen. Den grænser mod vest til den hessiske Landkreis Kassel, mod nord til landkreisene Northeim og Osterode am Harz, mod øst til Landkreis Eichsfeld i delstaten Thüringen og mod syd til Werra-Meißner-Kreis i delstaten Hessen.

Geografi
Landkreisen ligger længst mod syd i Niedersachsen og udgør en del af forbjergene til Harzen mod øst og Weserbergland mod vest. De højeste områder ligger mellem 420 og 580 moh. Hovedvandløbet er floden Leine, som løber gennem administrationsbyen Göttingen; Floden Weser får sit navn i nærheden af Hannoversch Münden, hvor Fulda løber sammen med Werra. Landkreisen strækker sig cirka 60 km i øst-vestlig retning og 15-25 km fra nord til syd.

Byer og kommuner
Kreisen havde   indbyggere pr.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Official website  (German)

Gøttingen