Sakakawea (32ME11)

Sakakawea var en mellemstor by af jordhytter ved Knife River, North Dakota, der var hjemsted for awatixa-hidatsaerne fra ca. 1795 til 1834. Den var den ene af ”De fem byer” tæt ved Missouri River, som tilsammen udgjorde et centrum for meget af byttehandelen på den nordlige prærie. 

Byen har fået sit navn efter den tilfangetagne shoshone-kvinden Sakakawea (staves også Sacagawea), som levede der og hjalp Lewis og Clark-ekspeditionen som guide. På mandanen Sitting Rabbits kort fra 1907 omtales byen som Mountain Village; der gives ingen forklaring på navnet.

Arealet med Sakakawea er en del af Knife River Indian Villages National Historic Site med stisystemer langs Knife River samt et museum.

Byen og omegnen 
Jordhytterne og forrådsgruberne med majs i Sakakawea lå beskyttet bag en palisade. I 1797 talte David Thompson 52 hytter i byen, mens den bestod af omkring 60 boliger i 1806 og omkring 40 i 1834. Køkkenmøddinger fulde af kasserede stumper og rester af europæisk fremstillede produkter tydeliggør byens sene grundlæggelse og brede kontakt til omverdenen. Indbyggerne tog visse steder jord til reparation af jordhytterne, hvilket resulterede i huller og fordybninger tæt på den indvendige side af palisaden.

Kvinderne dyrkede majs, bønner og andre afgrøder i nærheden af byen, mens der både vest og nord for den lå begravelsespladser.  Mellem disse og byen gik der trampede stier.

Tre hundrede meter syd for Sakakawea lå resterne af awatixaernes gamle by, Lower Hidatsa, som de havde forladt omkring 1781 efter at være blevet ramt af en koppe-epidemi. De mellemliggende år havde de tilbragt sammen med nogle hidatsa propers i Rock Village, omkring 25 kilometer mod nordvest. Fra Sakakawea gik der en sti ned mod nabobyen Amahami, mens hidatsaernes hovedby, Big Hidatsa, lå tre kilometer højere oppe ad Knife River. Mandan-byerne Deapolis og Black Cat lå omkring syv kilometer sydpå og var de sidste to af ”De fem byer” tæt på Missouri River.

Fra sidst i 1822 til hen i august 1823 lå handelsstationen Fort Vanderburgh omkring fem kilometer nord for Sakakawea og på den anden side af Big Hidatsa. Handelsstationen Sublette and Campbell’s Trading House blev opført ret tæt ved Big Hidatsa i efteråret 1833, men den lukkede allerede i juni året efter. Da eksisterede Sakakawea ikke mere efter at være blevet stukket i brand af siouxer nogle måneder tidligere.

Sakakaweas jordhytter stod tomme i den allerkoldeste tid, hvor indbyggerne opholdt sig i en vinterby et sted i Missouri Rivers skovklædte floddale.

Glimt af byens historie 
De første år havde Sakakawea en blandet befolkning af overvejende mandaner og blot halvt så mange awatixa-hidatsaer. Pelsopkøbere fra Canada fandt med mellemrum vej ned til Sakakawea og de andre byer ved Missouri River.

Senest i 1804 var byens største befolkningsgruppe awatixaerne. Indbyggerne fik et bedre kendskab til det officielle USA, da Lewis og Clark-ekspeditionen holdt til tæt ved mandan-byerne gennem vinteren 1804-1805.

Både George Catlin, Maximilian zu Wied og Karl Bodmer besøgte byen, inden den blev angrebet og stukket i brand i 1834. De husvilde indbyggere lader til kortvarigt at være flyttet ind hos mandanerne, for siden at søge op til Big Hidatsa.

En kort periode mellem 1834 og 1844 prøvede de muligvis enten at genopbygge Sakakawea, ty til Rock Village igen eller at holde til i Taylor Bluff klos op ad Big Hidatsa.

Referencer 

Oprindelige amerikanere i USA
North Dakota