kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Peder Hedebol

Peder Nielsen Hedebol (7. november 1874 i Givskud – 20. januar 1959) var socialdemokratisk borgmester for Magistratens 2. afdeling (finansborgmester) i Københavns Kommune 1924-1938.

Hedebol var søn af arbejdsmand Niels Nielsen (død 1901) og hustru f Ulriksen (død 1899). Hans skolegang og læreår (gartneri) fandt sted i Vejle, og han tilbragte ungdomsår i USA og Tyskland og som funktionær ved Københavns Kommune. Han var sekretær i Kommunalt Arbejderforbund 1908-13, formand og kasserer for Folkelig Ligbrændingsforening 1905-11, sekretær i De samvirkende Fagforbund 1913-24, faglig medarbejder ved Social-Demokraten 1918-24, medlem af Borgerrepræsentationen 1914-24, af Folketinget (for Hillerødkredsen) 1918-20, af Landstinget (1. kreds) 1920-24 og var borgmester for Magistratens 2. afdeling 1924-38. Han afgik ved reformen samme år.

Han var medlem af styrelsen for Foreningen Norden, af bestyrelsen for Dronning Louises Børnehospital, af bestyrelsen for Hjælpekorpset Kalvebod Bastion, af bestyrelsen for foreningen af 1837 til forsømte Børns Frelse og af bestyrelsen for Overretssagfører L. Zeuthens Mindelegat, formand i direktionen for Landsforeningen til Kræftens Bekæmpelse 1946-54, i repræsentantskabet for Københavns Idrætspark, i bestyrelsen for Generalkonsul Ernst Carlsen og Hustru Adolphine Carlsens Legat til Kræftens Bekæmpelse og i bestyrelsen for Københavns social-filantropiske Boligselskab, æresmedlem i Sundby Sejlforening 1938, i Dansk Ligbrændingsforening 1939 og i Landsforeningen til Kræftens Bekæmpelse 1953.

Han blev gift 18. december 1903 med Emilie H., (17. november 1878 på Frederiksberg – 1948), datter af smed A. Poulsen (død 1923) og hustru f. Petersen (død 1921).

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1957

Eksterne henvisninger 
 

Borgmestre i København
Tidligere folketingsmedlemmer fra Socialdemokraterne
Folketingsmedlemmer i 1910'erne
Folketingsmedlemmer i 1920'erne
Landstingsmedlemmer i 1920'erne
Fagforeningsfolk fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Borgmestre fra Socialdemokraterne
Landstingsmedlemmer fra Socialdemokratiet
Tidligere medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation fra Socialdemokraterne
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
WNBA

WNBA (Women's National Basketball Association) er den dominerende professionelle kvinder basketballliga i USA. Ligaen består af 12 hold.

WNBA-mesterskabet 
WNBA hold i øst-konferencen:

WNBA hold i vest-konferencen:

Eksterne henvisninger 

 WNBA.com

Basketball i USA
Basketball-ligaer
Basketballorganisationer
Etableret i 1997
Hans Bjergegaard

Hans Bjergegaard (født 1. april 1942 i Håstrup) er en dansk ejendomsmægler og politiker, der var medlem af Folketinget fra 4. december 1973 til 1977, valgt for Fremskridtspartiet i Vejle Amtskreds.

Bjerregaard blev efter endt uddannelse ansat som ejendomsmægler i først Aalborg, senere Kolding, indtil han i 1970'erne flyttede til Glamsbjerg. Ved Fremskridtspartiets første valg opnåede han valg og sad i to perioder. Senere engagnerede han sig i kommunalpolitik og blev medlem af Glamsbjerg Kommunalbestyrelse for Venstre. Han blev senere ekskluderet af partiet grundet uenighed om skolepolitikken og fortsatte frem til 2001 som løsgænger. Han stillede i 2001 op for Glamsbjerglisten, men blev ikke valgt. Senere meldte han sig ind i Dansk Folkeparti, og ved det første valg til det nye Assens Byråd i 2005 var han kandidat for partiet, uden at blive valgt. I 2009 var han atter opstillet for partiet.

Kilder 
 60 år: Hans Bjergegaard, Fyens Stiftstidende 31. marts 2002

Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Fremskridtspartiet
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Dansk Folkeparti
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Venstre
Ejendomsmæglere fra Danmark
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Fremskridtspartiet
USA's invasion af Panama

USA's invasion af Panama 20. december 1989, også kaldt Operation Just Cause, var et vellykket forsøg på at styrte landets leder, hærchefen Manuel Noriega. Noriega blev hærchef og Panamas egentlige leder i 1984. Oppositionskandidaten Guillermo Endara vandt valget i maj 1989, men Noriega annullerede det. Det resulterede i, at USA invaderede Panama. Noriega blev taget til fange og udleveret til USA. Endara blev indsat som præsident. USA trak sine styrker ud af Panama 31. januar 1990.

Slag med deltagelse af USA
Sydamerikas historie
Panama
Wallace Diestelmeyer

Wallace Diestelmeyer (født 14. juli 1926 i Kitchener i Ontario, død 23. december 1999 i Oakville) var canadisk kunstskøjteløber og deltager i de olympiske vinterlege i 1948 i St. Moritz.

Diestelmeyer vandt her olympisk bronzemedalje i mændenes friløb. Sammen med Suzanne Morrow opnåede han en tredjeplads i parløb efter det belgiske par Micheline Lannoy / Pierre Baugniet og Andrea Kékessy / Ede Király fra Ungarn. Parret er anerkendt som de første, der udførte en dødsspiral.

OL-medaljer 
 1948  St. Moritz –  Bronze i friløb, parløb

Eksterne henvisninger 
 

Kunstskøjteløbere fra Canada
Sport i 1948
Kunstskøjteløb ved vinter-OL 1948
Tysk-canadiere
Deltagere ved sommer-OL 1912
Kæphest (begreb)

En kæphest som begreb betegner noget, man elsker at beskæftige sig med, er meget optaget af (især på en ensidig måde), tillægger (uforholdsmæssig) stor betydning eller ustandselig taler om, man bruger udtrykket at "ride sin kæphest" når giver udtryk for sin mening på den måde. Det kan f.eks. være en kær hobby, såsom at samle på frimærker, eller gå op i at vide alt om dinosaurer. Det kan også være at være meget engageret i en bestemt græsrodsorganisation eller et politisk parti. Det kan også betegne et princip eller en hjertesag, som man gerne vil arbejde for, som f.eks. kvinders ligestilling.
 
Hvis ens kæphest er et bestemt princip, der nidkært kræves overholdt, kan man også tale om principrytteri.

Note 

Ord og vendinger
Chris Lee (rapper)

Kristoffer Lie (født 28. oktober 1982), med kunstnernavnet Chris Lee, er en norsk rapper og vokalist fra Sandvika lidt uden for Oslo. Han er stor i både hjemlandet og ikke mindst i USA, hvor han har ageret opvarmningsnavn for Naughty By Nature, Tha Alkaholiks og Souls of Mischief. Chris Lee bruger størstedelen af sin tid i hans San Francisco Bay Area-baserede gruppe International Loose Cannons, der har spillet en lang række koncerter på de allerstørste klubber i San Francisco og Oakland.

Hans debutalbum Worry No udkom 2008. Chris Lee er også vokalist og rapper i trioen Grifter City med Jamie Way og Dan Bruce.

Reference 
Chris Lee – dr.dk/Musik/Arkiv/Leksikon

Fra DR's Musikleksikon
Musikere fra Norge
Hiphoppere
Chris Lee

Chris Lee er født i Charlotte, North Carolina. Efter både at have været quarterback i High School, læst filosofi på UNC og arbejdet som musikskribent på magasinerne The Wire, Tuba Frenzy og Spin dannede han i de tidlige 90'ere gruppen Pine State Boys, der hovedsageligt spillede country. Senere flyttede han til Brooklyn, New York, hvor han dannede folk-gruppen Mishagas.

Sangerens hang til mere poppede melodier passede dog ikke ind i Mishagas-lyd, hvilket førte til et brud med gruppen. I stedet fokuserede han på en solokarriere, der gav første afkast i 2000, hvor han udgav sit selvbetitlede debutalbum. Albummet var co-produceret af Sonic Youth-trommeslageren Steve Shelley, hvilket kom til udtryk via den måde den soul'ede og poppede Chris Lee flirtede med både punk og new wave.

Året efter udgav Chris Lee 'Plays and Sings Torch'd Songs, Charivari Hymns and Oriki Blue', der i 2003 blev fulgt af 'Cool Rock'. På førstnævnte album bevægede Chris Lee sig mere over mod den akustiske guitarmusik, mens der på sidstnævnte igen blev plads til elektriske udskejelser. I centrum for det hele stod dog Chris Lees varme og lettere hypnotiske stemme.

Diskografi

Albums 
 2003: Plays and Sings Torch'd Songs, Charivari Hymns and Oriki Blue
 2004: Cool Rock

Referencer 

Tjek fødsels- og dødsår
Fra DR's Musikleksikon
Rockmusikere fra USA
Organiseret Riminalitet

Organiseret Riminalitet blev dannet i København i 1996 af rapperne Slogan, Kool Jep, Khalern og Lars EFX samt dj'en Jett.

I 2004-05 blev O.R., som de kaldes af venner, en del af DR's Karrierekanonen. Derfra udsprang bl.a. nummeret 'Hvis Jeg Var Min Kæreste'.

I 2005 udsendte gruppen EP'en 'Stilhed Før Stormen'. En forløber for det anmelderroste album 'Med Love Skal Man Land Bygge', der så dagens lys i 2007. Det humoristiske og samfundskritiske album indeholdt bl.a. singlen 'Menneskesyn'.

Diskografi

Albums 
 2005: Før Stormen EP
 2007: Med Love Skal Man Land Bygge

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Hiphopgrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 1996
Farven lilla

Farven lilla (eng: The Color Purple) er en amerikansk dramafilm fra 1985 instrueret og produceret af Steven Spielberg og baseret på romanen af samme navn af Alice Walker fra 1982. Filmen var nomineret til elleve Oscars, bl.a. en Oscar for bedste film, bedste kvindelige hovedrolle (Whoopi Goldberg) og bedste kvindelige birolle (Margaret Avery), men vandt ingen.

Medvirkende 
 Whoopi Goldberg som Celie Harris Johnson
 Danny Glover som Mr. Albert Johnson
 Margaret Avery som Shug Avery
 Oprah Winfrey som Sofia
 Akosua Busia som Nettie Harris
 Adolph Caesar som Old Mister
 Willard E. Pugh som Harpo Johnson
 Rae Dawn Chong som Squeak
 Laurence Fishburne som Swain
 Dana Ivey som Miss Millie
 Leon Rippy som Store Clerk
 Bennet Guillory som Grady
 James Tillis som Henry "Buster" Broadnax
 Desreta Jackson som Unge Celie Harris
 Leonard Jackson som Alphonso "Pa" Harris
 Howard Starr som Unge Harpo Johnson
 Lelo Masamba som Olivia Johnson

Ekstern henvisning 
 

Dramafilm fra USA
Amerikanske film fra 1985
Film instrueret af Steven Spielberg
Film baseret på bøger
Engelsksprogede film
Gram Parsons

Gram Parsons (5. november 1946 – 19. september 1973) var en amerikansk sanger, sangskriver, guitarist og pianist. I sin korte karriere var Parsons en af de ledende musikere inden for country rock-genren. Ud over to soloplader var Parsons aktiv i flere indflydelsesrige bands som The Byrds og The Flying Burrito Brothers. 

I 1974 udgav Gram Parsons Grievous Angel, et album, Ryan Adams har omtalt som en af de væsentligste plader, der nogensinde er lavet, og som fik uvurderlig betydning for koblingen mellem rock og den dengang uglesete countrymusik. Da albummet udkom, var Gram Parsons allerede død.

Gram Parsons var søn af en citrusfarmer, som ejede to tredjedele af alle citrus-marker i Florida. Grams pladesalg nåede aldrig nævneværdige højder, og det var arven fra faderen, der betalte for hans narko- og sprutforbrug.

Gram Parsons spillede i flere forskellige konstellationer, blandt andet The Shilohs, The International Submarine Band og The Flying Burrito Brothers. Det var dog, da han i et par måneder i 1968 var sanger i The Byrds, at han for første gang fik smagen af det søde liv som rockstjerne.

Gram havde held med at få The Byrds skubbet over i countrygenren, hvilket resulterede i det dengang kommercielle flop, men kunstnerisk banebrydende 'Sweetheart Of The Rodeo'. Gram Parsons havde døbt genren "Cosmic American Music", hvilket var en blanding mellem 1960'ernes westcoast-rock, blues, folk og country, som også skulle følge Gram i hans efterfølgende solokarriere.

Efter at have udgivet to albums som hovedperson i The Flying Burrito Brothers begyndte Gram at indspille sin solodebut 'GP'. På det tidspunkt havde han taget den unge korsangerinde Emmylou Harris under sine vinger og dermed havde han også lagt fundamentet til hendes fremtid som countrymusikkens ukronede dronning – både som backingvokal, gæstevokal og solokunstner.

Efter at 'GP' udkom i januar 1973, begyndte Gram snart at indspille opfølgeren 'Grievous Angel'. På det tidspunkt havde han i et par år flirtet heftigt med livet som rockstjerne med alt, hvad det indebar af heroin, marijuana og sprut. Han var Keith Richards drug-buddy, hang ud med The Rolling Stones i deres studie og – som tilfældet også havde været med The Byrds – åbnede han The Stones' øjne for countrymusikken. Havde det ikke været for Gram, ville Rolling Stones 'Exile On Mainstreet' ikke have lydt, som den gør i dag.

Gram Parsons nåede aldrig at opleve udgivelsen af 'Grievous Angel'. Han døde den 19. september 1973 af en overdosis på sit motelværelse i The Joshua Tree National Monument Park uden for Los Angeles. Grams manager Phil Kaufman, stjal Grams ligkiste og brændte, efter Grams eget ønske, hans lig og spredte asken ud over Joshua Tree-ørkenen.

Efterfølgende har hans musik haft enorm indflydelse på andre musikere, der arbejder i krydsfeltet mellem rock og country. R.E.M., Elvis Costello, Ryan Adams og Wilco er blandt de mange kunstnere, der har vedkendt sig arven fra Parsons.

Referencer

Diskografi

Albums 
 1972: GP
 1974: Grievous Angel

Fra DR's Musikleksikon
Rockmusikere fra USA
Countrysangskrivere
Countrymusikere
Ud at køre med de skøre

Ud at køre med de skøre (eng: The Cannonball Run) er en amerikansk komediefilm fra 1981 instrueret af Hal Needham og med Burt Reynolds, Dom DeLuise og Roger Moore på rollelisten. Filmen blev i 1984 efterfulgt af Ud at køre med de skøre 2.

Medvirkende 
 Burt Reynolds
 Roger Moore
 Farrah Fawcett
 Jackie Chan
 Dean Martin
 Sammy Davis, Jr.
 Dom DeLuise

Ekstern henvisning 
 

Amerikanske film fra 1981
Komediefilm fra USA
Film instrueret af Hal Needham
Ud at køre med de skøre 2

Ud at køre med de skøre 2 (eng: Cannonball Run II) er en amerikansk komediefilm fra 1984 instrueret af Hal Needham, der også instruerede den første film, Ud at køre med de skøre, fra 1981. Filmen blev i 1989 efterfulgt af Speed Zone!, den sidste film i Cannonball Run-serien.

Medvirkende 
 Burt Reynolds
 Dom DeLuise
 Dean Martin
 Sammy Davis, Jr.
 Jamie Farr 
 Ricardo Montalban
 Telly Savalas
 Marilu Henner 
 Shirley MacLaine
 Susan Anton
 Catherine Bach 
 Jackie Chan
 Richard Kiel 
 Molly Picon
 Frank Sinatra

Ekstern henvisning 
 

Amerikanske film fra 1984
Komediefilm fra USA
Film instrueret af Hal Needham
Antoine Raspal

Antoine Raspal (1738 – 1811) var en fransk maler fra Arles.

Biografi 
Antonie Dedieu blev født ind i en kunstnerfamilie. Faderen var amatørmaler og morfaderen var billedhuggeren Pons Dedieu, bror til den kendte billedhugger Jean Dedieu. Han var ved og kollega med maleren Guillaume de Barrême de Châteaufort, hvis elskerinde Catharine Raspal desuden var Antonie’s søster. I 1760 fødte Catharine sønnen Jacques Réattu – selv en kommende maler og vinder af Prix de Rome – og Antonie forlod Ares for at slutte sig til Académie royale de peinture et de sculpture, hvor han var elev af Jean-Jacques Le Barbier. I 1775 døde Guillaume og Antonie vendte tilbage til Arles, hvor han understøttede sin søster og varetog hendes søns undervisning. Henimod slutningen af sit liv havde Antonie stort set mistet interessen for maleriet – sandsynligvis fordi han ikke derigennem kunne skabe en levevej. Efter 1786 malede han næsten intet. I 1800 tog han en stilling som dommer i Arles. Han døde i Arles i 1811.

Arbejde 
Antonie’s stil, modsat tidens strømninger, vendte sig ikke mod oldtidens kunst. Han malede kompositioner af religiøs inspiration, primært med tilknytning til det lokale liv, og især kostumer fra Arles. Hans værker findes hovedsageligt i museer i Provence i det privateje. Museet musée Réattu i Arles har flere billeder, heriblandt hans mesterværk: Syværksted i Arles (Atelier de couture à Arles) malet omkring 1760.

Hovedværker 
 musée Réattu (Arles) : Selvportræt, syværksted, egen familie
 Museon Arlaten (Arles): Portræt af en dame, Skive bro tilslutning
 musée Granet (Aix-en-Provence): Unge Arles med den gamle kostume
 musée Grobet-Labadié (Marseille) : To portrætter af en dame

Eksterne henvisninger 

 Antoine Raspal – The Couturier's workshop, Arles, 1760 – Fine Arts Reproduction 
 reproduktioner 
 reproduktioner 

Malere fra Frankrig
Suzanne Morrow

Suzanne Morrow Francis, også af og til omtalt som Suzanna Morrow-Francis eller Suzy Francis, (født 14. december 1930 i Toronto, død 11. juni 2006) var canadisk kunstskøjteløber og deltager i de olympiske vinterlege i 1948 i St. Moritz og 1952 i Oslo.

Francis vandt sammen med Wallace Diestelmeyer, en olympisk bronzemedalje i parløb under Vinter-OL i St. Moritz 1948 efter det belgiske par Micheline Lannoy / Pierre Baugniet og Andrea Kékessy /
Ede Király fra Ungarn. Parret er kendt for at være de første, der udførte en dødsspiral i en international konkurrence. Hun konkurrerede desuden i kvindernes friløb ved Vinter-OL både i 1948 og 1952.

Hun var canadisk mester i kvindernes friløb i årene 1949-1951, og (sammen med Diestelmeyer) i parløb 1947 og 1948 samt i isdans 1948.

Efter sin aktive karriere var Morrow i mere end halvtreds år international og olympisk dommer i kunstskøjteløb. Hun aflagde som den første kvinde nogensinde det olympiske løfte for dommere under åbningen af Vinter-OL 1988 i Calgary.

Morrow bestod embedseksamen i veterinærmedicin i 1952 og arbejdede som dyrlæge, indtil hun gik på pension i 1995. Hun havde desuden licens som dommer fra Canadian Kennel Club, der fører stambog for racehunde i Canada.

OL-medaljer 
 1948  St. Moritz –  Bronze i kunstskøjteløb, parløb.

Eksterne henvisninger og kilder 

 IOC Vinterolympiaden 1988 (vist som Suzanna Morrow-Francis)
 Wendl, Karel. "The Olympic Oath – A Brief History" Citius, Altius, Fortius (Journal of Olympic History siden 1997). Vinter 1995. pp. 4,5. 
 

Kunstskøjteløbere fra Canada
Sport i 1948
Vinter-OL 1948
Personer fra Toronto
Vinter-OL 1952
Deltagere ved sommer-OL 1912
Peaches (musiker)

Merrill Beth Nisker (født 11. november 1966), bedre kendt under sit kunstnernavn Peaches, er en canadisk elektronisk musiker og performancekunstner. Hendes sange er kendt for at tilsidesætte de traditionelle kønsnormer, og for deres brug af seksuelt eksplicitte tekster. Bizart nok indledte Peaches sin musikalske karriere med at være folkesanger. Hun har også udgivet en plade i eget navn ('Fancypants Hoodlum' fra 1995) og spillet guitar i art-rock-gruppen The Shit, men det var først, da hun flyttede til Berlin og sprang ud som solokunstner, at Peaches fandt sin nuværende form.

Det var først og fremmest nummeret 'Fuck the Pain Away' med de uforglemmelige åbningsord 'Sucking on my titties...' der fik omverdenen til at spærre øjne og ører op. Det er jo trods alt ikke hver dag, man hører den slags ord komme ud af munden på piger og kvinder, ikke engang i vor frigjorte kultur.

Men det der gør Peaches interessant er at hun altid har insisteret på at bryde så meget som muligt med de gængse regler for, hvordan kvinder skal se ud for at være sexede. F.eks. myldrer en utæmmet kønsbehåring tit ud under kanten af de pink hotpants. Oven i det har hun det med på scenen meget bevidst at indtage absolut uflatterende stillinger... Alt imens hun synger ting som 'I'm the kind of bitch you wanna get with' eller 'I don't have to make the choice, I like girls and I like boys'.

Lige præcis derfor er hun også ultra-hip. Modemagasinet Vogue skrev engang at 'Alle i modens verden elsker Peaches'. Og det kan ganske rigtigt virke som om, at alle, der er noget ved musikken, vil have et stykke af ferskenen.

Hendes musik har været brugt i modeshows. Hun er blevet castet til en rolle (som sig selv) i John Malkovichs kortfilm 'The Hideous Man'. Prototypiske mande-rock-orkestre som Queens of the Stone Age og And You Will Know Us By The Trail Of Dead er erklærede fans og har haft hende som opvarmning til deres koncerter. Hun har medvirket i en Black Rebel Motorcycle Club-video. Hun har sunget duet med Iggy Pop både på sit eget og på hans seneste album.

Desuden medvirkede hun på Pinks seneste plade.

Men den ultimative anerkendelse – i hvert i rock'n'roll-kredse – er måske, at den legendariske groupie Cynthia Plastercaster, som ellers normalt kun giver sig af med fritidssyslen at støbe rockstjerners tissemænd i gips, har foreviget Peaches' bryster.

Diskografi 
 Fancypants Hoodlum (1995)
 The Teaches of Peaches (2000)
 Fatherfucker (2003)
 Impeach My Bush (2006)
 I Feel Cream (2009)
 Rub (2015)

Referencer

Eksterne henvisninger 
  

Fra DR's Musikleksikon
Rockmusikere
Musikere fra Canada
Shaft (film fra 1971)

Shaft er en amerikansk blaxploitationfilm fra 1971 instrueret af Gordon Parks og med Richard Roundtree i titelrollen som privatdetektiven John Shaft. Filmen vandt en Oscar for bedste sang (Isaac Hayes) og resulterede i tre efterfølgere med Richard Roundtree og et remake i 2000 med Samuel L. Jackson som John Shaft, en nevø til 1971-filmens John Shaft. Filmen blev i 1972 efterfulgt af Shaft's Big Score.

Ekstern henvisning 
 

Dramafilm fra USA
Amerikanske film fra 1971
Film instrueret af Gordon Parks
Actionfilm fra USA
Pelding

Pelding er et dansk popband, der består af Peder Pedersen (der også kendes fra gruppen Prunes), Thor Sørensen og Jonas Engberg.

De tre fandt sammen i 1997 og udgav i 1998 ep'en The Skunk. Tre år efter udkom albummet Pelding, der bød på gæsteoptrædener fra bl.a. rapperen Motion Man, Abdullah S, Maya Albana og Camille Jones.

Albummet blev godt modtaget og vandt Københavnerprisen for årets bedste musik, blev kåret til årets album i Ekstra Bladet og opnåede tre nomineringer til Danish Hip Hop Award.

I 2003 fandt gruppen sammen med jazz-sangerinden Joy Morgan, der tidligere havde arbejdet sammen med Nobody Beats The Beats og The Orb. Sammen udgav de albummet Spine i 2005. Den første single fra albummet var "No Angel" og abummet vandt i kategorien Årets Danske Urban Udgivelse ved Danish Music Awards 2006.

Diskografi

Albums 
 1997: Skunk
 2001: Pelding
 2005: Spine

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Popgrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 1997
Shaft's Big Score

Shaft's Big Score er en amerikansk blaxploitationfilm fra 1972 instrueret af Gordon Parks og med Richard Roundtree i titelrollen som John Shaft, ligesom den forrige film i Shaft-serien, Shaft fra 1971. Filmen blev i 1973 efterfulgt af Shaft in Africa.

Medvirkende 
 Richard Roundtree
 Moses Gunn
 Drew Bundini Brown
 Joseph Mascolo
 Julius Harris
 Joe Santos

Ekstern henvisning 
 

Actionfilm fra USA
Amerikanske film fra 1973
Film instrueret af Gordon Parks
Lessepsk vandring

Lessepsk vandring er den vandring af havdyr, som foregår gennem Suez-kanalen, som regel fra Rødehavet til Middelhavet, men i enkelte tilfælde i den modatte retning. Fænomenet er opkaldt efter Ferdinand de Lesseps, der byggede Suez-kanalen.

I bredere forstand benyttes begrebet "lessepsk vandring" om dyrs vandring over menneskeskabte broer, kanaler osv., altså vandring som ikke kunne være foregået uden disse. 

Suez-kanalens åbning i 1869 skabte den første saltvandspassage mellem Middelhavet og det Røde Hav. Rødehavet ligger højere end Østmiddelhavet, så kanalen fungerer som et tidevandsstræde der fører rødehavsvand ind i Middelhavet. Saltholdigheden i Bittersøerne (hypersaline søer, der indgår i Suez-kanalen) var i årtier en barriere for spredningen af rødehavsarter til Midddelhavet, men efterhånden som søernes saltniveau er udlignet med Rødehavets, er dyr og planter fra Rødehavet begyndt at vandre til det østlige Middelhav. Rødehavet er generelt mere saltrigt og næringsfattigt end Atlanterhavet, så rødehavsarterne har fordele frem for atlanterhavsarterne i det mindre salte og mere næringsrige østlige Middelhav. Derfor sker vandringen især fra Rødehavet til Middelhavet snarere end modsat. Opførelsen af Aswandæmningen over Nilen i 1960'erne reducerede tilstrømningen af ferskvand og næringsrigt slam fra Nilen, hvad der yderligere hjalp rødehavsarterne.

Invasive arter fra Rødehavet er blevet en væsentlig del af Østmiddelhavets økosystem og truer mange lokale og endemiske middelhavsarter. Indtil nu er omkring 300 rødehavsarter blevet identificeret i Middelhavet, og der er sandsynligvis andre, som endnu ikke er identificeret.

Egyptens planer om at gøre Suez-kanalen dybere og bredere bekymrer marinbiologer, som frygter at dette vil forværre invasionen af rødehavsarter til Middelhavet.

Kilder 

Marinbiologi
Suez-kanalen
Etologi
Biologi
Radio Mælkebøtten

Radio Mælkebøtten er en lokalradio i Fredericia. Radioen laver, udover lokalradio, også landsdækkende produktioner. Tidligere har radioen været med i en del projekter, fx et projekt under Kulturministeriet. Siden august 2009 arbejder radioen sammen med Euranet.

Eksterne henvisninger 
 Radio Mælkebøttens hjemmeside
 euranet.dk
 euranet.eu  

Mælkebøtten
Fredericia