kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Peder Nielsen (1854-1936)

Peder Nielsen (22. oktober 1854 på gården Roeholt i Ajstrup – 21. marts 1936 i Brønderslev) var fabrikant og startede de to virksomheder ved navn Pedershaab og PN Beslag beliggende i Brønderslev i Vendsyssel.  

Han blev født i 1854 i Ajstrup Sogn på gården Roeholt op Ajstrup Hede. Hans far var gårdmand og bødker Niels Pedersen og hans mor hed Ane Christensdatter, de var begge fra Tolstrup Sogn.

Han fik en plads som 19-årig hos en fabrikant Rasch. Formentlig var det Fabrikant Chr. Mathæi Rasch der var søn af kunstneren Ole Magnus Rasch, der kom til Lindholm i 1822. Den ældste søn, Chr. Mathæi, fik i 1851 kongelig bevilling til at oprette en fabrik med hægter og maller, søm og stifter. En af hans sønner Frederik Rasch, har givet navn til virksomheden, der stadig eksisterer, nu under navnet Fr. Raschs eftflg.

Nielsen byggede sin første fabrik på 10 alen × 12 alen (52 m²) i forlængelse af forældrenes hus i Tylstrup. I 1877 udsendte han følgende skrivelse til landets isenkræmmere: 

"Jeg tillader mig hermed at henlede Deres opmærksomhed på min nyanlagte fabrik for bygningsbeslag, og det skal stedse være min opgave at levere Dem prima varer til moderate priser."

Nielsen flyttede sin fabrik til en ny fabrik i Brønderslev da han her havde mulighed for at være i nærheden af godsbanen. I Tylstrup der også ligger ved banen kunne han ikke få samme mulighed. I 1899 brændte fabrikken, men en ny blev genetableret på tre måneder ved hjælp af de daværende 45 ansatte, 20 murere og 25 andre håndværkere. Denne fabrik blev kaldt Pedershåb.

I 2010 var der to store virksomheder i Brønderslev kaldet henholdsvis PN Beslag og Pedershåb. Førstnævnte er stadig i familien Nielsens eje mens virksomheden Pedershåb er solgt fra.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
Hjemmeside – Beslag og PN i Nordjylland – PN Beslag A/S 

Fabrikanter fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Kroksund

Kroksund er et sund mellem Steinsfjorden og Tyrifjorden, og en by i Hole kommune i Viken fylke i Norge. Byen havde 286 indbyggere per 1. januar 2009.

Stedet
Kroksund ligger ved E16, vest for Sundvollen. Europavejen passerer over til Kroksund fra Sundvollen via Kroksund bru over Sundøya og Slettøya og med vejdæmninger på begge sider. Området er reguleret og bebygget med villabebyggelse.

Vådområderne omkring Kroksund indgår i Nordre Tyrifjorden våtmarkssystem, som er et ramsarområde, og er et vigtigt område for trækfugle. Vådområdene i direkte tilknytning til Kroksund har imidlertid ikke ramsarstatus.

For at bedre vandkvaliteten i Steinsfjorden, som har et sårbart og stillestående økosystem, har Statens vejvæsen lavet en reguleringsplan for at erstatte dæmningerne med broer. Planerne er budgetteret til omkring 180 millioner kroner, men Norsk Ornitologisk Forening mener at det er højst tvivlsomt om vandkvaliteten i Steinsfjorden vil blive bedret ved til det alene.

Se også 
 Steinsfjorden
 Tyrifjorden
 Nordre Tyrifjorden vådmarkssystem

Referenser 

Vikens geografi
Sund (farvand)
NetHack

Nethack er et single-player roguelike computerspil der oprindeligt blev udgivet i 1987. Det er en efterkommer til et tidligere spil, kaldt Hack udgivet i 1985, der er en efterkommer til Rogue der udkom i 1980. Salon beskriver det som "en af de fineste spiloplevelser computerverdenen har at byde på".

Ordet "Net" er opstået fordi at spillets udvikling er blevet koordineret via brug af USENET, selv før World Wide Web eksisterede. "Hack" i navnet er en reference til spillet det er baseret på, Hack. Spilleren tager del i en grotte-udforskers liv i sin søgen på Amuletten af Yendor.

Historie og udvikling 
NetHack er open-source og er et af de ældste computerspil der stadig er under udvikling, med bug rettelser som skønnes nødvendigt af en gruppe af frivillige ofte kaldet the DevTeam. the DevTeam snakker sjældent om nye udgivelser i offentligheden, og udgiver ofte nye versioner pludseligt uden annoncering. Dog holder de styr på en liste over kendte fejl i NetHack. Da NetHack er open source, er andre i deres ret til at udgive patches til spillet mellem de officielle udgivelser.

Referencer 

Computerspil fra 1987
Windows-spil
Linux-spil
Macintosh-spil
Norsk Ornitologisk Forening

Norsk Ornitologisk Forening (NOF) er en ideel forening som har beskyttelse af fugle som sin vigtigste opgave. Foreningen arbejder for beskyttelse af naturen, særlig fuglefaunaen, og for at fremme interessen for og bedre kundskaben om fugle, samt at stimulere til forskellige ornitologiske aktiviteter. Foreningen er også et bindeled mellem Norges fugleinteresserede. Foreningen arrangerer ture og foredrag og har ca. 9.000 medlemmer.

NOF ble stiftet i 1957. Foreningens medlemmer modtager tidsskriftet Vår Fuglefauna fire gange om året. Derudover udgiver NOF fagtidsskriftet Ornis Norvegica (to gange om året) og rekrutteringstidsskriftet Fuglevennen (to gange om året).

Eksterne henvisninger 
 Norsk Ornitologisk Forening

Miljøorganisationer
Ornitologi
Ornitologisk Forening
Etableret i 1957
Wardriving

Wardriving er betegnelsen for en persons søgning efter Wi-Fi trådløse netværk ved hjælp af en bærbar computer eller en PDA fra et køretøj i bevægelse.

Det er muligt at finde gratis software til wardriving på Internettet. Mange wardrivere bruger GPS til at fastslå nøjagtige positioner af de fundne netværk, og positionerne lægges så på en hjemmeside, hvorfra kortene kan dannes.

Begrebet har navn efter wardialing, som blev kendt fra filmen WarGames, hvori man ser et modem ringe op til en række telefonnumre ved hjælp af nummerlister genereret af en computer for at finde aktive modemmer.

Trådløse datanet
Udnyttelse af it-sikkerhedssårbarheder
Klaratunnelen

Klaratunnelen () er en vejtunnel i det centrale Stockholm bestående af to grene: En kortere gren mellem Tegelbacken og Sveavägen (500 m) og en længere gren mellem Tegelbacken og Mäster Samuelsgatan (850 m). Første gren blev indviet i oktober 1976 og anden del i juni 1979. Navnet blev givet allerede i 1966 i forbindelse med projekteringen.

Eksterne henvisninger 

Vejtunneler
Tunneler i Sverige
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Stockholm
Moskusbuk

Moskusbuk (Aromia moschata) er en eurasisk art af træbukke-familien. Den har fået sit navn fra den lugt af moskus, som den kan udsondre fra kirtler på brystet. Billen lever på piletræer og er vidt udbredt i det palæarktiske område.

Udseende 

Moskusbukken er en stor (20-34 mm) og slank, kobberfarvet eller metalgrøn træbuk. Antennerne er noget længere end  kroppen hos hannen, lidt kortere end kroppen hos hunnen. De orientalske underarter har sædvanligvis kortere antenner.  Hovedet er fremstrakt og forholdsvis lille. Pronotum (forbrystet) er sekskantet set ovenfra, med to par spidse pukler i midten. Dækvingerne har markerede skuldre og har to mere eller mindre tydelige længderibber på hver vinge. Benene er ganske lange og slanke.

Levevis 
Larverne udvikler sig især i stammer af skadede seljepile og lever på grænsen mellem levende og dødt ved. De findes gerne i tilknytning til sår i barken, for eksempel forårsaget af træbukken Saperda similis. Andre arter kan gøre nytte af moskusbukkelarvernes gnaven, for eksempel kan sommerfuglen pileborer  (Cossus cossus) ofte lægge æg på seljer, som er angrebet. De store larver er eftertragtet føde for spætter. Larveudviklingen tager 3-4 år, og den samme seljepil kan bruges af arten i mange år. Larverne kan nok medvirke til at dræbe seljepile, men da disse som regel er af mindre økonomisk værdi, anses arten ikke som et betydeligt skadedyr. 

De voksne biller kommer frem i juli-august og ses i Danmark oftest på skærmplanternes blomster eller på mjødurt.

Udbredelse 
Den typiske form med det karakteristiske metalliske pronotum er vidt udbredt i Europa, bortset fra det meste af Spanien og det sydlige Italien. I disse områder samt i Nordafrika, Asien og Japan er arten repræsenteret ved underarter med en mere eller mindre rød pronotum.

I Danmark er den mest udbredt på Øerne og i Østjylland. Den findes i Sydnorge og i hele Sverige, hvor Sveriges Entomologiska Förening har udnævnt den til landskabsinsekt for Bohuslän.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Bevaringsstatus fra Den europæiske rødliste, p.39
 Bevaringsstatus fra den danske rødliste, bedømt 2005 af Ole Mehl.
 Danmarks Fauna. Victor Hansen og Sv. G. Larsson. Biller XXII. Træbukke. G.E.C. Gads Forlag. København 1966.

Træbukke
Klortrifluorid

Klortrifluorid er en kemisk forbindelse mellem klor og fluor med betegnelsen ClF3. Det er en farveløs, giftig, ætsende og meget reaktiv gasart, der bliver til en bleg, grøn-gul væske, når den kondenserer. Gasarten bruges blandt andet til raketbrændstof, industriel rensning samt ætsende behandlinger i halvlederindustrien, i behandlingen af brændsel i atomreaktorer og andre steder.

Kemiske forbindelser
Hasekura Tsunenaga

Hasekura Rokuemon Tsunenaga (født 1571, død 7. august 1622), i samtiden i Europa også kendt som Faxecura Rocuyemon, døbt i Spanien Francisco Felipe Faxecura, var en japansk samurai og undergiven til Date Masamune, daimyo i Sendai.

I årene 1613-1620 anførte Hasekura en diplomatisk mission til Vatikanet i Rom efter en rejse via Nyspanien og en række europæiske havne. Han regnes traditionelt for den første diplomatiske udsending fra Japan til Amerika og Europa.

Hasekura blev under sit første ophold i Spanien døbt og generelt hjerteligt modtaget i Europa, men hans rejse fandt sted i en periode, hvor kristendommen var på vej til at blive undertrykt i Japan, og det medførte, at nogle af de europæiske herskere, som Hasekura opsøgte med henblik på at få handelsaftaler i stand, afslog ønsket.

Hasekura rejste hjem nogenlunde samme vej, som han rejste ud, idet han dog slog et slag omkring Manila i Filippinerne, inden han kom hjem. Han døde af sygdom året efter, og hans rejse gav ikke nogen større varige resultater. Der skulle gå mere end tohundrede år, inden en japansk diplomatisk udsending igen besøgte Europa.

Eksterne henvisninger 

Personer fra Japan
Ross Perot

Henry Ross Perot (født 27. juni 1930 i Texarkana, død 9. juli 2019 i Dallas, begge i Texas, ) var en amerikansk erhvervsmand, millionær og politiker, der er bedst kendt for sit kandidatur til præsidentvalget 1992, hvor han stillede op som uafhængig og fik 18,9% af stemmerne, hvilket er den højeste stemmeandel en tredjekandidat har fået siden Theodore Roosevelt i 1912 fik 27,4% af stemmerne. Han stillede op igen i 1996, hvor han fik 8,4% af stemmerne.

Perot etablerede i 1962 IT-konsulentfirmaet Electronic Data Systems, som han tjente sin formue på. I 1984 blev virksomheden solgt til General Motors. Han grundlagde også Perot Systems i 1988, der i 2009 blev solgt til Dell for 3,9 milliarder dollars.
I 1979 deltog han i planlægningen og finansieringen af en befrielsesaktion for et amerikansk gidsel, der var fængslet af shahregimet i Teheran. Gidslet, der var ansat i Perots virksomhed, blev løsladt og smuglet ud gennem Tyrkiet.

Da han i 1996 stillede op til præsidentvalget for anden gang var det som kandidat for hans eget parti, det midterorienterede Reform Party, som blev grundlagt året forinden.

Ross Perot's formue blev i 2011 anlået til ca. 3,4 milliarder dollar, hvilket gav ham en placering som nr. 99 på Forbes' liste over de rigeste amerikanere.

Opvækst 
Perot blev født i Texarkana i Texas som barn af Luly Maye Perot (født Ray) og Gabriel Ross Perot. Hans far var bomuldshandler. Ross gik i privatskolen Patty Hill, og tog eksamen fra Texas High School i 1947. Blandt Perots barndomsvenner taltes Hayes McClerkin, der senere blev Speaker (ordfører) i Arkansas' House of Representatives, såvel som en prominent advokat.

Perot blev som dreng medlem af spejderbevægelsen Boy Scouts of America, og opnåede efter blot 13 måneder udmærkelsen Eagle Scout, der var den højeste rang det var muligt at nå i organisationen. Han er siden blevet hædret med Distinguished Eagle Scout Award, der gives til Eagle Scouts der gennem deres liv og hverv har ydet en ekstraordinær indsats gennem mindst 25 år for deres lokalsamfund. Færre end 2000 har modtaget denne udmærkelse siden den blev introduceret i 1969.

Eksterne henvisninger

Referencer 

Erhvervsfolk fra USA
Militærfolk fra USA
Præsidentkandidater fra USA
Drottninggatan

Drottninggatan er en central gade i det centrale Stockholm, med mange butikker, barer og restauranter. Gaden starter ved broen Riksbron i bydelen Norrmalm ved Gamla stan og strækker sig 1.5 km frem til krydset ved Observatoriegatan og Observatorielunden i nord. Drottninggatan er fra Tegnérgatan og sydpå lukket for trafik og er omdannet til en gågade.

Drottninggatan har i dag stadig den samme retning og bredde, som da den blev bygget i midten af 1600-tallet. Gaden hører sammen med Regeringsgatan og Götgatan til de tre historiske ind- og udgange til Stockholm.

Historie 
Før byplanlægningen i 1600-tallet var Drottninggatan hovedvejen fra Gustav Adolfs torg, forbi Klara Kirke og ud af byen mod nord. I Anders Torstenssons retvinklede lokalplan fra 1636 fik den navnet Stoore Konnunungzgatan, og 3 år senere blev den omdøbt til Drotningegathon som en hyldest til den 12-årige Kristina af Sverige.

Den 10. december 2010 skete to terror-relaterede bombeeksplosioner i sidergaderne til Drottningatan.
Den formodede selvmordsbomber døde som den eneste.

Eksterne henvisninger

Referencer 

Gader i Stockholm
Gågader
Haraldskirken

Haraldskirken er en kirke, der ligger i Gladsaxe, omkring 7 kilometer NV for Københavns centrum.

Kirken blev opført i 1967, tegnet af arkitektfirmaet Hoff & Windinge, og opkaldt efter Harald Blåtand, da det var ca. 1000 år efter at Jellingstenen var blevet rejst.

Historie 
Kirken blev opført i forbindelse med den nye bydel Høje Gladsaxe, der blev bygget af det samme arkitektfirma i begyndelsen af 1960´erne.

En særlov, der blev kaldt "Lex Gladsaxe" betød, at kirkebygningen og den vedhørende bebyggelse blev finansieret gennem kirkeministeriet fremfor ved lokale indsamlinger. Der er blevet spekuleret om hvorvidt det skyldtes den daværende borgmester i Gladsaxe Kommune Erhard Jakobsens forbindelse til partifællen Bodil Koch, der dengang var kirkeminister. Præcedensen betød en stor forandring for finansieringen af kirkebygninger i almindelighed.

Kirkebygningen 
Kirken har mure af lys kalksten lige som det store Høje Gladsaxe boligkompleks, der udgør hele sognet. En pergola går fra kirken til Grønnemose Skole, og er med til at omslutte torvet. Midt i denne pergola står det store åbne klokketårn, der har tre klokker.

Kirkebygningen hæver sig fra det ret lave indgangsparti mod altervæggen, hvor der i den højre side står et orgel og en prædikestol. På altervæggen er der en symbolsk udsmykning, udført af Henrik Starcke.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Haraldskirken på KortTilKirken.dk

Kirker i Gladsaxe Kommune
Kirker i Helsingør Stift
Kirker i Københavns Amt
Gladsaxe Kirke

Gladsaxe Kirke ligger i Gladsaxe ca. 9 km NV for Københavns centrum (Region Hovedstaden).

Eksterne kilder og henvisninger 

 Gladsaxe Kirke  på nordenskirker.dk
 Gladsaxe Kirke på KortTilKirken.dk

Kirker i Gladsaxe Kommune
Kirker i Helsingør Stift
Kirker i Københavns Amt
Kirke
Søborgmagle Kirke

Søborgmagle Kirke ligger i Søborg ca. 6 km NV for Københavns centrum (Region Hovedstaden).

Eksterne kilder/henvisninger 

 Søborgmagle Kirke på KortTilKirken.dk

Kirker i Gladsaxe Kommune
Kirker i Helsingør Stift
Kirker i Københavns Amt
Raceoptøjerne i Tulsa 1921

Raceoptøjerne i Tulsa 1921, også kaldet the Greenwood Massacre og Black Wall Street Massacre var et omfattende racemotiveret angreb udført af hvide amerikanere mod sorte amerikanere og forretninger og virksomheder ejet af sorte i kvarteret Greenwood i byen Tulsa i Oklahoma. Angrebet varede 16 timer og blev indledt den 31. maj 1921. Angrebet er kaldt det værste tilfælde af racistisk motiveret vold i USA's historie.

Angrebet der blev udført både fra gaderne og ved et luftangreb med private fly ødelagde omkring 35 boligblokke i kvarteret, der på daværende tidspunkt var det rigeste afroamerikanske samfund i USA og var kendt som "Black Wall Street".

Mere end 800 personer blev sendt på hospitaler og mere end 6.000 sorte borgere blev interneret, mange i dagevis. Oklahoma Statiske Bureau rapporterede det officielle dødstal til 36 døde, men det amerikanske Røde Kors afviste af give et estimat over antallet af døde. En senere nedsat kommission om hændelserne kunne i 2001 bekræfte 39 dræbte (26 sorte og 13 hvide) baseret på de oprindelige dødsattester m.v. Kommissionen anslog at mellem 75 og 300 mennesker omkom ved angrebet og urolighederne i forbindelse hermed. Omkring 10.000 sorte blev hjemløse ved angrebet.

Referencer

Se også 
 Rosewoodmassakren

Eksterne henvisninger

USA's historie
Begivenheder i 1921
Oklahoma
Adolf Zeising

Adolf Zeising (24. september 1810—27. april 1876) var en tysk æstetiker.

Han har fortsat at udvikle Hegels æstetik, idet han bestemte det "skønne" som den egenskab ved det virkelige, der erkendes som ideel, eller som identiteten af de egenskaber, der fra det reale objekt strømmer over i subjektet og af dette sammenfattes til en enhed. Mest kendt er Zeising blevet ved sin påvisning af den æstetiske betydning af det såkaldte gyldne snit.

Bibliografi 

 Neue Lehre von den Proportionen des menschlichen Körpers (1854)
 Aesthetische Forschungen (1855)
 Die Metamorphosen der menschlichen Gestalt (1859)
 Der goldene Schnitt (1884)

Kilder 

 

Filosoffer fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Salmonsens
Bartholomäus Zeitblom

Bartholomäus Zeitblom (ca. 1450 – ca. 1519) var en tysk maler og den centrale skikkelse i Ulm-skolen. Han er registreret som boende i byen i hvert fald i perioden 1482-1518.

Karriere 
Zeitblom blev født i Nördlingen, og han var elev og svigersøn til Hans Schüchlein i Ulm. Han var endvidere påvirket af Hans Multscher og Martin Schongauer, og han endte med at blive en af schwabisk kunsts mest betydelige skikkelser.

Hans tidligste personlige værk er alterfløjen med ridderne Sankt Georg og Sankt Florian på Klichberg-alteret, og hans tidligst daterede arbejde er alteret fra Haussen (1488). Hans stil er rolig med klare, kølige og sarte farver; personerne på billederne er ofte smukke, tynde og ophøjede, og hans afbildning af tekstiler er simpel og yndefuld, mens hans billeder i nogen grad savner dramatik.

Blandt hans øvrige centrale værker er altertavlen fra kirken i Heerberg (1497) samt billeder til fire paneler, som udgør altertavlen i Eschach (1495). Blandt motiverne på sidstnævnte er De to Sankt Johannes'er, Bebudelsen og Marias besøg hos Elisabeth, som nu befinder sig på Staatsgalerie i Stuttgart. Andre værker er den store altertavle med Lidelseshistorien og Historien om Johannes Døberen i kirken i Blaubeuren, fire paneler med Legenden om Sankt Valentin i galleriet i Augsburg, en Pièta i Germanisches Nationalmuseum i Nürnberg, Skt. Veronikas svededug i Alte Nationalgalerie i Berlin samt Sankt Margaretha og Sankt Ursula i Münchens Pinakotek

Eksterne henvisninger 
 

Malere fra Tyskland
Salmonsens
Franz Zelezny

Franz Zelezny (1866 i Wien – 1932) var en østrigsk billedhugger.

Zelezny virkede i sin fødeby. Han vandt ry som billedhugger i træ, fremragende i det rent håndværksmæssige, der var hans fag, og i kunstnerisk gengivelse. Da den wienske secession brød frem med særlig voldsomhed og vilde rydde det meste af den ældre kunst til side, vilde man have Zeleznys skattede træskærerkunst med i den ny gennembrudsudstilling, og han udførte da to legemsstore træfigurer af Adam og Eva, af stor friskhed og skønhed i opfattelsen. 

Af kirkelig kunst kan blandt andet nævnes Kristus for Pilatus og hans skønne trærelieffer til korsgangsstationer. Her som i sin øvrige kunst søger han ofte tilbage til ældre kunst, og særlig til det ægte folkelige i dets
primitive Opfattelse. Frodigt lune er et herskende træk i hans kunst, som i de mange Putti i hans trappelæn m. v., i statuetten Primadonna og i de karikerende småfigurer: Tyggegummisælgeren, Quo vadis etc. Andre værker er relieffet Schubert und Käte, Frohlich, Den frysende gamle etc.; i elfenben statuetten Das freudige Engerl.

Billedhuggere fra Østrig
Giovanni Battista Zelotti

Giovanni Battista Zelotti (kaldtes også Battista Farinato, Battista da Verona, Battista da Veneziano og Battista Fontana) (ca. 1526 i Venedig – 28. august 1578 i Mantova) var en italiensk kunstmaler. 

Han lærte malerfaget under Antonio Badile, muligvis også under sin onkel Paolo Farinata. Han var under stærk påvirkning af vennen Paolo Veronese, som han hjalp med flere arbejder. Han arbejdede i egnen omkring Verona, Vicenza, Treviso m. m. og hans værkers karakter anbringer ham nærmest i gruppen af venetianske kunstnere. 

Sammen med vennen Veronese malede han fresker i villaer i Castelfranco, bl.a. i Villa Emo (nu Villa Fanzolo) og i Villa Soranza. Freskerne herfra, som han malede i 1551, er nu i domkirkens sakristi.

Zelotti arbejdede endvidere i Vicenzas domkirke, Venedigs kongelige palads (»Dyderne«) samt i gallerier i Bergamo og i Rom (Villa Borghese). 

Et af hans betydeligste værker er de allegoriske loftsmalerier, der forherligede dogernes bedrifter, og som er i Dogepaladset i Venedig.

Malere fra Italien
Brødrene Cartwright

Brødrene Cartwright (engelsk: Bonanza) er en amerikansk western-serie, som blev vist i USA fra 1959 til 1973. Ingen afsnit blev vist på DR, men mange danskere kunne se serien på tysk eller svensk tv.

Western-serien handler om livet hos en far og hans tre sønner, der bor på ranchen Ponderosa nær Virginia City i Nevada. Hovedrollerne omfatter Ben (Lorne Greene), faderen, og hans tre sønner, Adam (Pernell Roberts), Hoss (Dan Blocker), og Lille Joe (Michael Landon), samt deres kok, den kinesiske Hop Sing (Victor Sen Yung).

Personer 

 Ben Cartwright – Lorne Greene
 Adam Cartwright – Pernell Roberts
 Eric "Hoss" Cartwright – Dan Blocker
 Lille Joe Cartwright – Michael Landon

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske tv-serier fra 1950'erne
Amerikanske tv-serier fra 1960'erne
Amerikanske tv-serier fra 1970'erne
Western (genre)
Tv-programmer fra NBC
Bonanza

Bonanza kan være forskellige ting:
 Brødrene Cartwright (eng. Bonanza)
 DR Bonanza - et website under dr.dk med arkiv over en stor del af Danmarks Radio's egenproduktion.
Lav iris

 
Lav Iris (Iris pumila) er en lav staude med krybende, overfladenære jordstængler og lav, kompakt vækst. Bladene er lyst grågrønne, og blomsterne er oftest blåviolette. Planten dyrkes ofte i stenbede eller andre tørkeprægede bede.

Beskrivelse 
Lav Iris er en flerårig, urteagtig plante med en lav, opret og bestanddannende vækst. Stænglen er ganske kort og bærer næsten altid kun én blomst. Bladene er sværdformede med en skarp, næsten stikkende spids, hel rand og parallelle til buede ribber. Begge bladsider er grågrønne og overtrukket med en tynd dug af voks. De to højblade er lancetformede og ligeledes grågrønne. Blomsterne er 3-tallige og uregelmæssige. De er endestillede og ustilkede med blosterblade, der oftest er blåviolette (eller sjældnere lyserøde, hvide eller gule). Frugterne er kapsler med mange frø.

Rodsystemet består af en højtliggende, vandret krybende jordstængel og dybtgående trævlerødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,15 x 0,25 m (15 x 3 cm/år).

Hjemsted 
Lav Iris har sin naturlige udbredelse på stepperne i Burgenland (Østrig), Slovakiet, Ungarn, Ukraine, Balkanlandene, Kaukasus og Sibirien. Desuden er planten naturaliseret mange steder med tilsvarende jordbunds- og klimaforhold.

Ved Neusiedler See i det nordøstlige Burgenland, Østrig, findes arten i tørre, steppeagtige græssamfund sammen med bl.a. Fjergræs, Bibernelle, Convolvulus cantabrica (en art af Snerle), Cypres-Vortemælk, Fjeld-Knopnellike, Glat Rottehale, Grenet Edderkopurt, Jord-Star, Linum tenuifolium (en art af Hør), Mark-Bynke, Ononis pusilla (en art af Krageklo), Plettet Knopurt, Pulsatilla grandis (en art af Kobjælde), Sibirisk Klokke, Sten-Ærenpris og Sværd-Alant

NB 
De planter, der forhandles under artsnavnet "Iris pumila" er i de fleste tilfælde sorter af hybridgruppen Iris barbata-nana, som er fremavlet på grundlag af Dværg-Iris (Iris lutescens).

Fodnoter 

Tørketålende planter
Blå blomster
Kalkbundsplanter
Haveplanter
Iris-slægten