kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vertumnus (maleri)

Vertumnus eller Rudolph II som Vertumnus er et maleri af den manieristiske italienske kunstmaler Giuseppe Arcimboldo.

Giuseppe Arcimboldo var siden 1562 hofportrættør ved hoffet i Prag, hvor han malede portrætter af de habsburgske kejsere Ferdinand I, Maximilian II og Rudolf II. Maleriet er det mest berømte af Arcimboldos værker og er et portræt af kejser Rudolf II, fra omkring 1590-91 i Milano, afbildet som Vertumnus,  den romerske gud for haven og  årets gang. Frugter og grøntsager symboliserer overflod fra den guldalder, der mentes at være indtrådt med kejserens tiltrædelse.

Motivet 
Set  på afstand kan maleriet ligne et portræt, men tæt ser man,  at det er  sammensat af billeder af grøntsager, bøger, planter,  køkkenredskaber,  frugt, havdyr, landdyr og trærødder, således at hver  enkelt ting er  valgt for at give indtryk en anatomisk detalje af en  persons ansigt.  Kejserens portræt er skabt af blomster og frugter fra  forskellige  vækstsæsoner: pærer, æbler, kirsebær, druer, hvede,  artiskokker, majs, løg, jordskokker, kålblade, hestekastanjer, figner,  morbær, blommer, granatæbler, forskellige græskar og oliven.  Rudolf II's  portræt skal symbolisere balance og harmoni med naturen  som hans styre  blev anset for at repræsentere. Denne type portræt var  et udtryk for  renæssancemenneskets fascination af gåder, puslespil,  og det bizarre.  Arcimboldos mere traditionelle religiøse værker gled  senere bort i glemselen, men hans portrætter af ansigter, der består af  objekter blev både  beundret af sine samtidige og har bevaret sin værdi  for  eftertiden.

Proveniens 

16. juli 1648, i trediveårskrigens sidste dage, udførte den svenske hær under  kommando af Hans Christoff Königsmarck et  overraskelsesangreb på Prag  og erobrede Malá Strana,  herunder slottet. Svenskerne  plyndrede  denne del af byen og fik et  stort bytte. Arcimboldos portræt af Rudolf  II  var en del af dette.  Maleriet efterfølgende historie indtil 1800 er ikke  klart, men  det har  været på Skoklosters slot  i det mindste siden 1845, hvor det hang i et af værelserne på  biblioteket. Det kunne muligvis være det maleri der er nævnt i opgørelsen i 1680 af Per Brahe den yngres dødsbo på  Bogesunds slot "en målning av frukter som satts samman", og som blev arvet af  hans nevø, der var gift med en datter af Carl Gustaf Wrangel. Med  betegnelsen "ett blomsteransikte, delvis skadats" er et kunstværk  beskrevet i 1728 ved skifte efter Abraham Nilsson Brahe, der  arvede Bogesund og Skokloster i 1701.

Noter 

Malerier fra 1590
Malerier af Giuseppe Arcimboldo
Geder

Geder (Capra) er en slægt af pattedyr, der består af omkring otte arter. Tamgeden er en domesticeret underart af vildgeden (Capra aegagrus). Der findes tegn på tæmmede geder 8.500 år tilbage i tiden. Geder lever i bjerge og er meget adrætte og hårdføre. De er i stand til at klatre på bare klipper og leve af sparsom vegetation.

Geder kan kendes fra arter i fåre-slægten på, at duftkirtler sidder i lysken, nær klovene og foran øjnene, men ikke i resten af ansigtet. Desuden har hanner skæg, og der findes en hårløs plet på knæene af forbenene.

Bemærk, at snegeden tilhører sin egen slægt Oreamnos.

Arter 
Der er ingen generel enighed om antallet af arter i slægten Capra.
Her er et eksempel med otte arter (enkelte underarter vist):
 Alpestenbuk, Capra ibex
 Pyrenæisk stenbuk, Capra pyrenaica
 Afrikansk stenbuk, Capra walie
 Nubisk stenbuk, Capra nubiana
 Sibirisk stenbuk, Capra sibirica
 Bezoarged (vildged), Capra aegagrus
 Tamged, Capra aegagrus hircus
 Skrueged, Capra falconeri
 Vestkaukasisk tur, Capra caucasia
 Østkaukasisk tur, Capra caucasia cylindricornis

Kilder

Eksterne henvisninger
Karlsens Kvarter

''Karlsens Kvarter' var et hørespil på DR (Danmarks Radio) med skuespillerne Henning Moritzen og Lise Ringheim i hovedrollerne. Der blev indspillet 26 afsnit i årene 1967 til 1984-04-08.

Afsnittene kan i dag findes på DR Bonanza.

Noter 

Radioprogrammer fra Danmarks Radio
René Cassin

René Samuel Cassin (5. oktober 1887 – 20. februar 1976) var en fransk jurist og dommer.

Cassin arbejdede for FN's menneskerettighedskommission og Den Internationale Domstol i Haag. Desuden var han medlem af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol 1959-1965 og formand for denne 1965-1968. I 1968 modtog han Nobels fredspris for sit arbejde for FN's Verdenserklæring om Menneskerettighederne, som FN's generalforsamling vedtog 10. december 1948. I 1968 modtog han også FN's pris for menneskerettigheder.

Eksterne henvisninger 

 Biografi på nobleprize.org

Justitsministre fra Frankrig
Jurister fra Frankrig
Modtagere af Nobels fredspris
Nobelprismodtagere fra Frankrig
Personer fra Bayonne
Restaurant Kommandanten

Restaurant Kommandanten var en dansk restaurant, beliggende på Ny Adelgade i Indre By i København. Den var den første restaurant i landet der blev tildelt to stjerner i Michelinguiden. Den eksisterede fra 1988 til 2007.

Historie 
I 1988 åbnede restauratør Lars Nielsen Restaurant Kommandanten i stue- og kælderetagen i bygningen fra 1698 på Ny Adelgade 7 i København. Lokalerne blev indrettet af kunstner Tage Andersen, og fik plads til 35 spisende gæster. Maden var gourmet fra det franske køkken, og der var fem kokke om at anrette maden. 

Restauranten blev, med Morten Juul Andersen ved roret, i foråret 1992, tildelt én stjerne i Michelinguiden, hvilket gentog sig året efter. Guidens inspektører fratog Kommandanten stjerne i 1994, for så at igen tildele den fra 1995. I marts 1997 blev restauranten som den første i Danmark tildelt to stjerner i den berømte guide. Dette skete efter at den franske mesterkok Francis Cardenau var blev ansat som køkkenchef. I slutningen af 1999 forlod Cardenau køkkenet, og ny køkkenchef som skulle sikre de to Michelin-stjerner blev Mikkel Maarbjerg. Han var på Kommandanten indtil foråret 2002, hvor ham og souschef Jens Vestergaard Jensen forlod stedet, for at åbne Restaurant Ensemble. På dette tidspunkt havde Kommandanten stadigvæk sine to stjerner fra 1997. Rasmus Oubæk blev ansat som restaurantens nye køkkenchef. Her havde kun ansvaret i kort tid, da han efter uenighed med ejer Lars Nielsen forlod stedet, og overlod køkkenet til René Warn. I slutningen af 2003 blev Kasper Rune Sørensen, og han kunne få måneder efter igen se restauranten få to stjerner. 2004 blev også sidste år hvor Kommandanten havde to Michelin-stjerner, da den nye køkkenchef ved uddelingen i marts 2005 måtte nøjes med én.

Efter flere års nedgang i de økonomiske resultater, valgte restauratør Lars Nielsen i januar 2007 at lukke Kommandanten. På dette tidspunkt havde restauranten siden 1992, med undtagelse af 1994, minimum haft én stjerne i Michelinguiden. Lokalerne blev solgt til en jysk entreprenør, der ville indrette butikker på stedet.

Referencer 

Værtshuse og spisesteder i København
Kommandanten
Danske virksomheder etableret i 1988
Ophørt i 2007
Indre By (København)
Greater Copenhagen

Greater Copenhagen-samarbejdet er et erhvervspolitisk partnerskab mellem kommuner og regioner i Øresundsregionen. Samarbejdet er formelt organiseret The Greater Copenhagen Committee. Komiteen er en medlemsorganisation for alle 46 østdanske og 39 sydsvenske kommuner i Region Skåne, Region Halland, Region Sjælland og Region Hovedstaden.

Medlemsorganisationerne er gået sammen om en fælles indsats for at stå stærkere i en intensiveret international konkurrence om investeringer og viden. Formålet er at fremme væksten og skabe flere job i den fælles region på tværs over Øresund, samt at lette de administrative og juridiske barrierer, der står i vejen for regionens grænsependlere.

Samarbejdet tager udgangspunkt i 5 overordnede indsatsområder 
Samarbejdet tager udgangspunkt i fem overordnede indsatsområder. Medlemsorganisationerne i Greater Copenhagen-samarbejdet skal;
 Understøtte den fælles markedsføring af ”Greater Copenhagen”.
 Arbejde for at skabe en stærk international infrastruktur.
 Understøtte tiltrækningen af investorer, turister, virksomheder og talenter.
 Arbejde for en integreret og bæredygtig vækstregion, herunder understøtte et sammenhængende arbejdsmarked og arbejde for at påvirke de lovgivninger og grænsehindringer, der vurderes at være barrierer for vækst.
 Etablere fælles strategiske erhvervsindsatser.

Samarbejdet er organiseret med en politisk bestyrelse, en administrativ styregruppe på direktør-niveau og en koordinationsgruppe på embedsmandsniveau.

Kilder og henvisninger

Region Hovedstaden
Region Sjælland
Region Skåne
Øresundsregionen
Øresund
Arthur Anderson

Arthur Anderson henviser til blandt andre:

 Arthur Anderson (1792–1868) – skotsk forretningsmand og filantrop
 Arthur Anderson (1886–1967) – britisk atlet, deltager i de Olympiske lege 1912
 Arthur Anderson (død 1942) – engelsk dramatiker og lyriker
James Anderson

James Anderson henviser til:

 James Anderson (frimurer) (1678–1739), skotsk frimurer
 James Anderson (nationaløkonom) (1739–1808), skotsk nationaløkonom
 James Outram Anderson (1894–1973), australsk tennisspiller
Arthur Anderson (forretningsmand)

Arthur Anderson (født 1792 i Shetland, død 27. februar 1868 i London) var en britisk filantrop og forretningsmand.

Andersons første større foretagende var deltagelse i udrustningen af Dom Pedros tog mod Dom Miguel i Portugal. Som parlamentsmedlem for Shetlands- og Orkneyøerne 1847—52 virkede han energisk for ophævelsen af navigationsakten. I 1840 grundede han Peninsular and Oriental Steam Navigation-Company, som besørgede forbindelsen mellem England og Østasien og Australien. Anderson stiftede mange velgørende anstalter.

Kilder 
  
 

Erhvervsfolk fra Storbritannien
Briter i 1800-tallet
James Anderson (nationaløkonom)

James Anderson (født 23. maj 1739, død 15. oktober 1808) var en skotsk agerbrugsforfatter og socialøkonom.
  
Oprindeligt landmand gjorde Anderson sig ved sine skrifter på agrikulturkemiens, jordbundslærens og jordrenteteoriens område så fortjent, at han 1777 udnævntes til æresdoktor ved Universitetet i Aberdeen. Navnlig må han nævnes som fader til den herskende jordrentelære, der særlig er knyttet til David Ricardos navn, og som denne senere — om end på en noget anden måde — nærmere udformede.

Kilder 

 

Personer fra Edinburgh
Nationaløkonomer fra Storbritannien
Agrikulturkemikere
Kemikere fra Storbritannien
Landmænd
Forfattere fra Skotland
Faglitterære forfattere fra Storbritannien
Engelsksprogede forfattere
Briter i 1700-tallet
Briter i 1800-tallet
Olympus Corporation

Olympus Corporation er en japansk elektronikproducent kendt for at producere kameraer og med spidskompetence inden for optik, elektronik og finmekanik. Virksomheden blev grundlagt i oktober 1919 og havde i juni 2011 ca. 35.000 ansatte. Hovedkvarteret ligger i Shinjuku i Tokyo.

Olympus består af fire divisioner: Consumer Product Division, Medical System Division, Industrial System Division og Life-Science.

Consumer Product Division 
CPD producerer digitale kameraer, kikkerter, diktafoner og lommehukommelser. Kameraerne er digitale kompaktkameraer, digitale systemkameraer og digitale spejlløse systemkameraer baseret på teknikken Micro FourThirds .

Først i 2000-tallet producerede Olympus også en serie musikspillere, Olympus m:robe-serien .

Eksterne henvisninger 

 Om Olympus Danmark

Elektronikvirksomheder fra Japan
Etableret i 1919
Alexander Robertus Todd

Alexander Robertus Todd, Baron Todd OM PRS FRSE (2. oktober 1907 - 10. januar 1997) var en britisk biokemiker, hvis forskning i strukturen og syntese af nukleotider, nukleosider og nukleotidcoenzymer gjorde at han blev tildelt nobelprisen i kemi i 1957.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Nobel Foundation biography 
 Synthesis in the Study of Nucleotides, Todd's Nobel lecture
 . Video of an interviewed with Lewis Wolpert. Duration 37 minutes.

Kemikere fra Storbritannien
Nobelprismodtagere i kemi
Præsidenter af Royal Society
Personer fra Glasgow
Medlemmer af Royal Society of Edinburgh
Filur (drink)

Filur er en drink som er opkaldt efter isen af selvsamme navn. Det skyldes både den karakteristiske røde og gule farvesammensætning, men også at de deler samme smag. En filur består oftest af vodka, appelsinjuice og rød sodavand, men der findes også andre mindre kendte versioner.

Drinks
Wentorf bei Hamburg

Wentorf bei Hamburg er en amtsfri by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i den sydvestlige del af Kreis Herzogtum Lauenburg. Kreis Herzogtum Lauenburg ligger i den sydlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Kommunen Wentorf bei Hamburg, der har et areal på 686,6 hektar, grænser mod syd og vest til Hamborg hvis centrum ligger ca. 9 km nordvest; mod nord, langs floden Bille grænser den til byen Reinbek under Kreis Stormarn, og mod øst til kommunerne Wohltorf og Börnsen. Ved Wentorf har vandløbet Schulenbrooksbek sit udspring.

Trafik 
Wentorf krydses af Bundesstraße 207 der fra Hamburg-Bergedorf fører til Mölln og Ratzeburg.

Eksterne kilder/henvisninger 

  
 Kommunens websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Herzogtum Lauenburg
Franz Kielhorn

Lorenz Franz Kielhorn (født 31. maj 1840 i Osnabrück, død 19 marts 1908 i Göttingen) var en tysk sanskritist. 

Kielhorn studerede i Göttingen, Breslau, Berlin, London og Oxford klassisk filologi og sanskrit; 1862—65 var han i England, 1866—81 professor i sanskrit ved Deccan College i Punah og blev 1882 professor i sanskrit ved Göttingens Universitet. Hans vigtigste arbejder er: Çāntanava's Phiṭsūtra (med oversættelse, Leipzig 1866, i 4. bind af Abhandlungen für die Kunde des Morgenlandes), Nāgojibhaṭṭa's Paribhāshenduçekhara (bind I, tekst, Bombay 1868; bind II, oversættelse, sammesteds 1874, i Bombay Sanskrit Series, som Kielhorn grundede sammen med Georg Bühler 1866), Sanskrit Grammar (sammesteds 1870; 3. oplag 1888; oversat på tysk af Wilhelm Solf, Berlin 1888), Kātyāyana and Patañjali (Bombay 1876), The Vyākaraṇa-mahābhāshya of Patañjali (3 bind, sammesteds 1880—85; 2. oplag bind I, 1892), Report on the search of Sanskrit Manuscripts (sammesteds 1881). I øvrigt beskæftigede Kielhorn sig 
hovedsagelig med indiske indskrifter og kronologiske arbejder (i Indian Antiquary, Epigraphia Indica, Academy osv.). Efter Bühlers død overtog han ledelsen af Grundriss der indoarischen Philologie.

Kilder 

 

Indologer
Orientalister fra Tyskland
Professorer fra Tyskland
Ansatte ved Göttingens Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Oversættere fra Tyskland
Engelsksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Osnabrück
Skovbukke

Skovbukke (Tragelaphus) er en slægt af pattedyr i underfamilien okser (Bovinae). Slægten omfatter syv arter, der lever i Afrika syd for Sahara.

Arter 
De syv arter i slægten Tragelaphus:
 Sitatunga (sumpbuk), T. spekii
 Nyala, T. angasii
 Skriftantilope, T. scriptus
 Lille kudu, T. imberbis
 Stor kudu (kudu), T. stepsiceros
 Bjergnyala, T. buxtoni
 Bongo, T. eurycerus

Kilder

Eksterne henvisninger
Heinrich Förster

Heinrich Förster henviser til:

 Heinrich Förster (biskop) (1799–1881) – tysk biskop
 Heinrich von Förster (1832–1889) – østrigsk arkitekt
Heinrich Förster (biskop)

Heinrich Förster (født 24. november 1799 i Grossglogau, død 20. oktober 1881 i Johannisberg) var en tysk biskop.

Förster blev præsteviet 1825 og vakte som sognepræst i Landeshut (siden 1828) opsigt i vide kredse gennem sin toleranse mod forskellige troende og gennem sine prædikegaver. I 1837 blev Förster korherre, 1848 var han medlem af Frankfurterparlamentet, deltog i november samme år i de tyske biskoppers synode i Würzburg samt blev 1853 fyrstbiskop i Breslau.

På Første Vatikanerkoncil var han modstander til ufejlbarhedsdogmet, men underkastede sig senere. Hans opposition mod den preussiske regering og majlovene ledede 1875 til hans afsættelse. Han levede sidenhen i den østrigske del af sit stift, hvorfra han administrerede også den preussiske. Han udgav blandt andet Kanzelsvorträge (6 bind, 1854; 5. oplag 1878).

Kilder 

 

Biskopper fra Tyskland
Katolske biskopper
Tyskere i 1800-tallet
Ugglan
Paul Guthnick

Paul Guthnick (født 12. januar 1879 i Hitdorf, død 6. september 1947 i Berlin) var en tysk astronom.

Guthnick tog 1901 doktorgraden i Bonn, blev 1906 observator ved Berlinerobservatoriet og 1921 professor i astronomi ved Berlins Universitet og direktør
for observatoriet i Berlin-Babelsberg. Guthnick har hovedsagelig beskæftiget sig med astronomisk fotometri og har konstrueret et fotoelektrisk apparat, hvor stjernernes lysstyrke måles ved hjælp af en fotoelektrisk celle, der udsender en elektronstrøm, når lys falder på den. Guthnick har blandt andet skrevet afsnittet Physik der Fixsterne i afhandlingen Astronomie i Kultur der Gegenwart (Leipzig 1921) og talrige artikler om variable stjerner i tyske fagtidsskrifter. Også med planeternes lysstyrkeændringer har Guthnick beskæftiget sig og har for eksempel af observationer af lysstyrkeændringerne hos de fire ældste Jupiterdrabanter udledet deres rotationstid.

Kilder 

 

Astronomer fra Tyskland
Professorer fra Tyskland
Ansatte ved Humboldt-Universität zu Berlin
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Leverkusen
Medlemmer af Det Preussiske Videnskabsakademi
Walter Gyllenberg

Knut Anton Walter Gyllenberg (født 5. april 1886 i Malmø, død 25. juli 1952 i Lund) var en svensk astronom.

Gyllenberg tog doktorgraden 1915 i Lund og blev samme år docent i astronomi ved Lunds Universitet, 1921 observator ved Observatoriet i Lund. Han blev titulær professor 1932 og medlem af Kungliga Vetenskapsakademien 1939. Gyllenberg har beskæftiget sig med studier over stjernernes egenbevægelser og radialhastigheder og har herom skrevet forskellige afhandlinger, hvoraf må nævnes On the Three Axial Distribution of the Velocities of the Stars (1914) og Stellar Velocity Distribution as derived from Observations in the Line of Sight (1915). Endvidere kan nævnes afhandlingen On the Properties of the Red Stars and their Relations to Spectral Series (Stockholm 1922). Endelig har Gyllenberg udsendt et katalog på 11800 stjernepositioner, en genobservation, udført med meridiankredsen i Lund af Astronomische Gesellschafts Lund-katalog.

Kilder 

 

Astronomer fra Sverige
Titulære professorer
Professorer fra Sverige
Ansatte ved Lunds Universitet
Medlemmer af Kungliga Vetenskapsakademien
Faglitterære forfattere fra Sverige
Engelsksprogede forfattere
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Personer fra Malmø
SONATA VI

{| align=right
- valign="top"
 valign="top" 

 valign="top" 

}
SONATA VI er to malerier, Sternernes sonate. Allegro og Stjernernes sonate. Andante, af Mikalojus Konstantinas Čiurlionis fra 1908.

Kunstneren 
Čiurlionis var en litauisk komponist og maler. Hans mest kendte musikalske kompositioner er nok de symfoniske digte I skoven og Havet. De er begge to i et senromantisk tonesprog.
Som maler var Čiurlionis symbolist med rødder i litauisk mytologi, og hans malerier var til dels opbygget efter musikalske formprincipper.

"Musikalske" malerier 
Mikalojus Konstantinas Čiurlionis malede syv billedlige sonater. Han navngav dem med numre (titler blev senere tilpasset). Hans billedlige sonater kan forbindes med teorien om synæstesi, sammensmeltningen mellem musik og kunst. Ciurlionis' billedlige sonater legemliggøre en original tilgang til synæstesis emner. Kunstneren anvender den musikalske kompositions principper på malerierne, der associerer med strukturen af musikalske former (såsom sonate, fuga eller præludium). Han forenede forskellige motiver fra virkeligheden, forskellige rumlige niveauer og tidspunkter samt kontrasterende symbolske billeder til et enkelt kompositorisk-system (cyklus), baseret på dynamikken i rytmen.

"Stjernernes sonate. Allegro" er en kunstnerisk vision om det ydre rum. I denne sonate udsættes beskueren for fantastiske multi-lagdelte billeder. Alle de kompositionelle elementer i maleriet er arrangeret i en kompleks rytme i forskellige variationer. I portrætteringen af den tredje dimension bruges ikke rummets perspektivet, i stedet vælges overlejringer af varierende opacitet. Čiurlionis forestiller sig universet som en storslået polyfonisk symfoni af sammenfletninger af kosmiske tåger, stjerner og sollys. Bølgerne af dette rums ocean - melodierne - blandes med hinanden, og danner en rig, ornamenteret og flot netværk gennemboret af Mælkevejens sti. Bevægelsen i det ydre rum er ikke kaotisk, men rytmisk og harmonisk. Symbolet for orden og harmoni i Universet er fremstillet som en engel, en lys figur af stående på et tilspidset tårn af lys.

Den anden del af sonaten ("Stjernernes sonate. Andante") er lige så højtidelig og monumental, men meget mere tilbageholdende: et par bånd af kosmisk tåge slører en sfæriske masse af en planet, måske Jorden selv, og en engel går langsomt hen over Mælkevejens bånd, og giver indtryk af fredfyldt og storslået musik. Dette er en af kunstnerens mest musikalske kreationer, fuld af det vidunderlige samspil mellem farver, rytmernes variationer og en kraftig fantasi.

Kilde 
 Sonata No. 6 (Sonata of the Stars). Allegro. Andante | Mikalojus Konstantinas Čiurlionis - Europeana

Malerier fra 1908
Malerier af Mikalojus Konstantinas Čiurlionis
Campinense Clube

Campinense Clube er en brasiliansk fodboldklub fra byen Campina Grande, i staten Paraíba.

Titler 

Statslige
Campeonato Paraibano: (20) 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1967, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1979, 1980, 1991, 1993, 2004, 2008, 2012, 2015

Fodboldklubber i Brasilien
Landevejsprincippet

Landevejsprincippet er et trafikpolitisk princip, der indebærer at det skal koste det samme at sejle med færge som at køre en tilsvarende strækning i bil på landevejen.

Landevejsprincippet blev første gang introduceret i 2003 som amtsvejsprincippet i rapporten ”Læsø, Samsø og Ærø – udvikling og muligheder” udarbejdet af AKF, Amternes og Kommunernes Forskningsinstitut. Rapporten var finansieret af Indenrigs- og Sundhedsministeriet og de fire kommuner på Læsø, Samsø og Ærø. Efter nedlæggelsen af amterne er princippet blevet omdøbt til landevejsprincippet.

Senere er begrebet blevet taget op i forskellige sammenhænge, således i 2013, hvor Ærø, Læsø og Samsø Kommuner udarbejdede rapporten ”Betalingsringen. Ærø, Læsø og Samsø”, som behandlede muligheden for at lade øboere sejle gratis og indførelse af landevejsprincippet for al øvrig person- og køretøjsoverførsel. Landevejsprincippet kaldes også RET-princippet, Road Equivalence Tariff. Dette begreb anvendes blandt andet i Transportministeriets rapport fra juni 2014 ”Rammerne for den fremtidige færgebetjening af Bornholm”, s. 41ff.

Konkret udmønter landevejsprincippet ved, at der gives (statsligt) tilskud til fx færgebilletter på færgefarten til øer for derved at nedbringe omkostningerne ved besøg på disse.

Eksterne henvisninger 
 Anne Kaag Andersen m.fl.: Læsø, Samsø og Ærø – udvikling og muligheder; AKF Forlaget. November 2003 
 Jess Jessen-Klixbüll: Betalingsringen. Ærø, Læsø og Samsø; KOU, juni 2013
 Transportministeriet: ”Rammerne for den fremtidige færgebetjening af Bornholm”. Juni 1914;  
 Økonomi- og Indenrigsministeriet: Analyse af konkurrencemæssig ligestilling af små øer og ø-kommuner. Marts 2015; 

Transport
Økonomi