kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Store Hedenske Hær

Den Store Hedenske Hær (The Great Heathen Army, angelsaksisk mycel hæþen here eller micel hæðen here eller "den store hær" (micel here eller "den store danske hær") var en vikingehær, som plyndrede og erobrede store dele af England i slutningen af det niende århundrede. Kilderne giver ingen præcise oplysninger om hærens størrelse til forskel fra mange andre skandinaviske hære i perioden, som er velbeskrevne, men den var helt klart blandt de største styrker af sin slags og bestod af hundreder af skibe og flere tusinde krigere.

Den angelsaksiske krønike er en af de vigtigste kilder til hærens gøren og laden.

Hæren kan have sin oprindelse i den skare vikinger, der i 845 angreb Paris, måske anført af den legendariske Regnar Lodbrog. De invaderede det nuværende Nordfrankrig fra 850, plyndrede gentagne gange Rouen og flere mindre byer og havde sandsynligvis baser i området.

Hæren kom til Storbritannien i slutningen af 865 og landede i East Anglia for at bosætte sig der. Nordiske sagn beretter hæren anførtes af Lodbrogssønnerne Halfdan Vidfavne, Ivar Benløs og Ubbe, og at at invasionen var svar på at Ella af Northumbria dræbte Regnar Lodbrog. 

I slutningen af 866 erobredes Northumbria, som forinden havde været ramt af interne stridigheder, og derefter East Anglia. I 867 blev York erobret efter et slag.
871 kom den "store sommerhær" fra Skandinavien. Denne forstærkede den store hedenske hær, og sammen kunne de i 874 erobre Mercia. Deres ophold i Derbyshire bevidnes blandt andet af en massegrav for 250 ved Repton og af Heath Wood-gravhøjene i nærheden. Samme år bosatte en væsentlig del af styrken sig i de erobrede områder, fulgt af en anden gruppe i 877. Halfdan flyttede nordover for at angribe pikterne, mens Guthrum blev tilbage som anfører i syd, og i 876 fik de selskab af flere styrker og vandt slaget ved Wareham. Alfred den Store slog igen og besejrede endelig hæren i slaget ved Edington 878.

Efter Edington sluttede Alfred den Store og Guthrum fred, og Danelagen blev etableret.

Bosættere fra hedningehæren grundlagde kongeriget York, som fandtes (med afbrydelser) til 950'erne.

Konsekvenser 
Kampen mod hedningehæren medvirkede til udviklingen af befæstede byer burhs og andre forsvarssystemer, og efterhånden som de engelske konger tilbageerobrede de skandinaviske områder, blev burhs også introduceret der.

Billeder

Kilder 

Englands historie
Vikingernes krigsførelse
Ragnar Wollmer

Ragnar Wollmer var en dansk/svensk atlet medlem af Helsingør IF og Københavns IF. 

Ragnar Wollmer vandt DM i diskoskast 1926 på 41,44, hvilket var sjællandsk rekord. Han stillede 1927 op for det svenske landshold.

Danske mesterskaber 
  1928 Diskoskast 36,12
  1926 Diskoskast 41,44

Eksterne kilder/henvisninger 
 KIF 100 Aar – Københavns Idrætsforening 24. oktober 1992. Udgivet i anledning af Københavns Idræts Forenings 100 års jubilæum 24. oktober 1992.
 Hif Atletik: Historie 

Diskoskastere fra Danmark
Atleter fra Helsingør IF
Atleter fra Københavns IF
Diskoskastere fra Sverige
Personer i 1900-tallet
Mexicos håndboldlandshold (damer)

Mexicos håndboldlandshold for kvinder er det kvindelige landshold i håndbold for Mexico. Det repræsenterer landet i internationale håndboldturneringer.. De reguleres af Federación Mexicana de Handball.

Kilder 

Håndboldlandshold (damer)
Kvindehåndboldlandshold
Camerouns håndboldlandshold (damer)

Camerouns håndboldlandshold for kvinder er det kvindelige landshold i håndbold for Cameroun. Det repræsenterer landet i internationale håndboldturneringer. Holdet administreres af Fédération Camerounaise de Handball.

Holdet deltog ved VM i kvindehåndbold 2017 i Tyskland, hvor de blev nummer 20 hvilket var deres hidtil bedste placering ved en slurunde. Holdet vidste blandt andet ikke at man fornyttede harpiks ved slutrunden. Til trods spillede holdet uafgjort mod .

Resultater

Verdensmesterskaberne
 VM i håndbold 2005 - 22. plads
 VM i håndbold 2017 – 20. plads 
 VM i håndbold 2021 – 28. plads
 2023: Kvalificeret

Afrikamesterskabet 
 1979: .-plads
 1983: .-plads
 1985: .-plads
 1987: .-plads
 1996: 5.-plads
 1998: 4.-plads
 2000: 4.-plads
 2002: 5.-plads
 2004: .-plads
 2006: 5.-plads
 2008: 7.-plads
 2010: 7.-plads
 2012: 5.-plads
 2014: 7.-plads
 2016:  .-plads
 2018: 4.-plads
 2021: .-plads
 2022: .-plads

Seneste trup 
Nuværende trup ved VM i kvindehåndbold 2021 i Spanien.

Cheftræner: Serge Guebogo

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
IHF profil

Håndboldlandshold (damer)
Kvindehåndboldlandshold
Paraguays håndboldlandshold (damer)

Paraguays håndboldlandshold for kvinder er det kvindelige landshold i håndbold for Paraguay. Det repræsenterer landet i internationale håndboldturneringer.

Holdet deltog ved VM i håndbold 2007 i Frankrig, hvor det endte på 23.-pladsen og kvalificerede sig igen til VM i håndbold 2013. De reguleres af Confederación Paraguaya de Handball. Igen var de at se ved VM i håndbold 2017 i Tyskland og igen ved VM 2021 i Spanien.

Resultater

Panamerikanske lege 
  2007: 7.-plads

Junior-Panamerikanske lege 
  2021:

Sydamerikanske lege 
  2018: 4.-plads

Syd- og Mellemamerikamesterskabet 
  2018: 
  2021:

Panamerikamesterskabet 
  1986: 5.-plads
  1991: 5.-plads
  2007: 4.-plads
  2009: 7.-plads
  2013: 4.-plads
  2015: 7.-plads
  2017:

VM 
  2007: 23.-plads
  2013: 21.-plads
  2017: 21.-plads
  2021: 29. plads

Spillertruppen 
Den nuværende spillertrup ved VM i kvindehåndbold 2021 i Spanien.

Cheftræner:  Neri Ruben

Referencer

Eksterne henvisninger 
IHF profil

Håndbold i Paraguay
Kvindehåndboldlandshold
Puerto Ricos håndboldlandshold (damer)

Puerto Ricos håndboldlandshold for kvinder er det kvindelige landshold i håndbold for Puerto Rico. De reguleres af Federación de Balonmano de Puerto Rico. Det repræsenterer landet i internationale håndboldturneringer.

Kilder 

Håndboldlandshold (damer)
Kvindehåndboldlandshold
VM i markhåndbold 1952 (mænd)

Verdensmesterskabet i markhåndbold 1952 var det tredje VM i markhåndbold for mænd, og turneringen blev arrangeret af International Handball Federation. Slutrunden med deltagelse af 9 hold blev spillet i Schweiz i perioden 8. – 15. juni 1952.

Mesterskabet blev vundet af Tyskland, som gik ubesejret gennem turneringen, og som besejrede de forsvarende mestre fra Sverige i finalen med 19-8. Bronzemedaljerne blev vundet af værtslandet Schweiz, der vandt 12-10 over Østrig i bronzekampen. Danmark besatte femtepladsen efter at have besejret Holland i kampen om femtepladsen.

Resultater

Indledende runde

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Hovedrunde

Gruppe 1

Gruppe 2

Finalekampe

Kilder / eksterne henvisninger 

IHF – VM i markhåndbold 1952   
World Handball Archive – Men Handball Outdoor World Championship 1952 Switzerland 

VM i håndbold
Håndbold i 1952
Dominikanske Republiks håndboldlandshold (damer)

Dominikanske republiks håndboldlandshold er det dominikanske landshold i håndbold for kvinder. De er reguleret af Federacion Dominicana de Balonmano og deltager i internationale konkurrencer.

Resultater

VM 
 1993 – 22.-plads
 2013 –  23.-plads

Panamerikamesterskabet 
 2007 – 
 2009 – 4.-plads
 2011 – 6.-plads

Eksterne henvisninger 
 National Federation Website  
 IHF Federation Profile 

Håndboldlandshold (damer)
Kvindehåndboldlandshold
Tyrkiets håndboldlandshold (damer)

Tyrkiets håndboldlandshold for kvinder er det kvindelige landshold i håndbold for Tyrkiet. Det repræsenterer landet i internationale håndboldturneringer. Landet har pr. 2023 ikke kvalificeret sig til hverken EM eller VM. I 2009 blev de nummer to ved middelhavslegene.

Den dansk/tyrkiske målvogter Sara Keçeci spiller på landsholdet.

Resultater

Verdensmesterskabet

Europamesterskabet

Eksterne henvisninger 

Håndbold i Tyrkiet
Kvindehåndboldlandshold
VM i markhåndbold 1955 (mænd)

Verdensmesterskabet i markhåndbold 1955 var det fjerde VM i markhåndbold for mænd, og turneringen blev arrangeret af International Handball Federation. Slutrunden med deltagelse af 17 hold blev spillet i Vesttyskland i perioden 29. juni – 10. juli 1955.

Mesterskabet blev vundet af Vesttyskland, som gik ubesejret gennem turneringen, og som besejrede Schweiz i finalen med 25-13. Bronzemedaljerne blev vundet af Tjekkoslovakiet, der vandt 13-10 over Sverige i bronzekampen. Danmark gik ikke videre fra den indledende runde og sluttede dermed uden for top 8.

Resultater

Indledende runde 

De 17 hold var inddelt i seks grupper med to eller tre hold. Treholdsgrupperne spillede en enkeltturnering alle-mod-alle, mens toholdsgruppen spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle. De seks gruppevindere og de to bedste toere gik videre til hovedrunden.

Gruppe I

Gruppe II

Gruppe III

Gruppe IV

Gruppe V

Gruppe VI

Hovedrunde

Gruppe A

Gruppe B

Finalekampe

Kilder / eksterne henvisninger 

IHF – VM i markhåndbold 1955   
World Handball Archive – Men Handball Outdoor World Championship 1955 West Germany 

VM i håndbold
Håndbold i 1955
VM i markhåndbold 1959 (mænd)

Verdensmesterskabet i markhåndbold 1959 var det femte VM i markhåndbold for mænd, og turneringen blev arrangeret af International Handball Federation. Slutrunden med deltagelse af syv hold blev spillet i Østrig i perioden 14. – 21. juni 1959.

Mesterskabet blev vundet af Tyskland, der stillede med en fælles hold med otte spillere fra Vesttyskland og otte spillere fra Østtyskland. Holdet gik ubesejret gennem turneringen og slog Rumænien i finalen med 14-11. Bronzemedaljerne blev vundet af Sverige, der vandt 13-10 over Østrig i bronzekampen. Danmark endte på sjettepladsen.

Slutrunde

Hovedrunde

Gruppe A

Gruppe B

Finalekampe

Kilder / eksterne henvisninger 

IHF – VM i markhåndbold 1959   
World Handball Archive – Men Handball Outdoor World Championship 1959 Austria 

VM i håndbold
Håndbold i 1959
Françoise Henry

Françoise Henry (1902–1982)  var en fransk forsker med kunst og kunsthåndværk fra tidlig irsk middelalder som fagfelt. Hun arbejdede for University College Dublin i tiden fra 1934 til 1974. Efternavnet var oprindelig stavet Henri.

Liv og virke 
Henry var født i Paris og studerede ved École du Louvre under keltologen Henri Hubert. Hendes første betydelig udgivelse var Les Tumulus du Départment de la Côte-d’Or, en omfattende afhandling af gravanlæg i jernalderen ved Côte-d'Or i Frankrig. Hun studerede kunsten under karolingerne, og andet middelalderkunst og det var hendes interesse for kunsten under middelalderen som førte henne til Irland og University College Dublin, særlig etter et besøg i slutningen af 1920-tallet hvor hun fik studere de to Ahenny-højkors i sandsten fra 700-tallet i grevskabet Tipperary. I 1928 publicerede hun sin første artikel om irsk middelalderkunst, La chapelle de Cormac à Cashel. 

På University College Dublin begyndte hun i 1934 som udvekslingsforelæser i fransk. I 1940-tallet forelæste hun i arkæologi og europæisk kunst samtidig mens hun arbejdet med studiet af irske oldtidsgenstande og samlede en stor samling af illustrationer af irsk kunst i form af tryk og fotografier. Noget senere blev hun leder for studiet af arkæologi og kunsthistorie af europæisk maleri.

Hun udførte en betydelig arkæologisk udgravning i Glendalough, en landsby ved ruinerne af et kloster i Wicklow, ved Iniskeaøerne udfor kysten af grevskabet Mayo, og andre steder, men var hovedsagelig kendt som forsker af irsk kunst fra tidlig irsk middelalder. I 1940 publicerede hun Irish Art, et omfattende studie som kombinerede resultatet af manuskripter, skulptur, og metalarbejde i Irland. Højdepunktet i hendes publikationer var et værk i tre bind på fransk og engelsk, udgivet i perioden mellem 1963 og 1970; L’Art irlandais, irsk kunst i den tidlige kristne perioden, under invasionerne fra vikingerne og romansk tid. 

Henry blev pensioneret fra universitet i 1974, samme år hvor en moderne udgivelse af Kelterbogen udkom, og hvor hun selv havde skrevet teksten til reproduktionerne. Hun var den som havde identificeret de forskellige skriverne i det oprindelige manuskriptet,

Hendes sidste år tilbragte hun ved sit hjem i Lindry i Frankrig hvor hun døde i 1982.

Referencer 

Kunsthistorikere fra Frankrig
Arkæologer fra Frankrig
VM i markhåndbold 1963 (mænd)

Verdensmesterskabet i markhåndbold 1963 var det sjette VM i markhåndbold for mænd, og turneringen blev arrangeret af International Handball Federation. Slutrunden med deltagelse af otte hold blev spillet i Schweiz i perioden 3. – 9. juni 1963.

Mesterskabet blev vundet af Østtyskland, der gik ubesejret gennem turneringen og slog Vesttyskland i finalen med 14-7. Bronzemedaljerne blev vundet af værtslandet Schweiz, der vandt 10-6 over Polen i bronzekampen.

Slutrunde

Indledende runde

Gruppe A

Gruppe B

Finalekampe

Samlet rangering

Kilder / eksterne henvisninger 

IHF – VM i markhåndbold 1963   
World Handball Archive – Men Handball Outdoor World Championship 1963 Austria 

VM i håndbold
Håndbold i 1963
VM i markhåndbold 1966 (mænd)

Verdensmesterskabet i markhåndbold 1966 var det syvende og hidtil sidste VM i markhåndbold for mænd, og turneringen blev arrangeret af International Handball Federation. Slutrunden med deltagelse af seks hold blev spillet i Østrig i perioden 25. juni – 3. juli 1966.

Mesterskabet blev vundet af Vesttyskland for de de forsvarende mestre fra Østtyskland. Den indbyrdes kamp mellem de to hold endte 15-15. Bronzemedaljerne blev vundet af værtslandet Østrig.

Slutrunde 

De seks hold spillede en enkeltturnering alle-mod-alle.

Kilder / eksterne henvisninger 

IHF – VM i markhåndbold 1966   
World Handball Archive – Men Handball Outdoor World Championship 1966 Austria 

VM i håndbold
Håndbold i 1966
C-VM i håndbold 1976 (mænd)

C-Verdensmesterskabet i håndbold for mænd 1976 var det første C-VM i håndbold for mænd, og turneringen blev arrangeret af International Handball Federation. Turneringen blev afviklet i Portugal i perioden 26. november – 1. december 1976 og havde deltagelse af otte hold, som spillede om tre ledige pladser ved B-VM i 1977.

De tre pladser ved B-VM gik til Portugal, Holland og Schweiz.

Resultater

Indledende runde 

De otte hold var inddelt i to grupper med fire hold. I hver gruppe spillede holdene en enkeltturnering alle-mod-alle, og de to bedst placerede hold i hver gruppe gik videre til oprykningsrunden, mens de sidste fire hold spillede videre i placeringsrunden.

Gruppe A

Gruppe B

Oprykningsrunde 

Oprykningsrunden havde deltagelse af de fire hold, som var sluttet blandt de bedste to i deres indledende grupper. Resultater af indbyrdes opgør mellem hold fra samme indledende gruppe blev overført til oprykningsrunden. De fire hold spillede om tre oprykningspladser til B-VM 1977.

Placeringsrunde

Samlet rangering

Kilder / eksterne henvisninger 

World Handball Archive – Men Handball World Championship 1976 Group C Portugal 

VM i håndbold
Håndbold i 1976
Oke Akpoveta

Oke Akpoveta (født 13. december 1991 i Abuja, Nigeria) er en nigeriansk fodboldspiller, der spiller for AFC Eskilstuna i Sverige. Han har tidligere spillet som angriber hos Brøndby IF og Brønshøj BK.

Tid i Brøndby 
Den 9. August 2011 underskrev han en fire år lang kontrakt. Han kom til Brøndby fra nigerianske Warri Wolves F.C.. Debutsæsonen blev desværre spoleret, af en korsbåndsskade han pådrog sig i en reserveholdskamp 6. september 2011 mod FC København efter en duel med Ragnar Sigurdsson og Kim Christensen og efterfølgende måtte bæres fra banen. Efter at have genoptrænet i ti måneder, fik han comeback på førsteholdet 15. juli 2012 mod OB, en kamp hvor han dog kun fik 19 minutter på banen. 

Akpoveta opnåede 24 kampe for Brøndbys førstehold, men nåede aldrig at score for klubben. Den 6. januar 2014 oplyste klubben, at Akpovetas kontrakt var ophævet.

Eksterne henvisninger

Referencer 

Fodboldspillere fra Nigeria
Fodboldspillere fra Brøndby IF
Fodboldspillere fra Brønshøj Boldklub
Nordisk Insulinlaboratorium

Nordisk Insulinlaboratorium blev grundlagt i 1923  af August Kongsted, August Krogh og Hans Christian Hagedorn. I 1980 blev salg, marketing, produktion og markedsorienteret forskning skilt ud i det børsnoterede selskab Nordisk Gentofte A/S. I januar 1989 blev Nordisk Gentofte A/S og Novo Industri A/S sammenlagt til én virksomhed med navnet Novo Nordisk A/S.

Kilde

Litteratur 
 Hans-Otto Loldrup (2014): Dansk Medicin, Historien om de danske medicinfabrikker, Loldrups Forlag, 

Etableret i 1923
Ophørt i 1989
Lægemiddelvirksomheder i Danmark
Novo Nordisk
Judo under Middelhavslegene 2001

Judo under Middelhavslegene 2001 blev afholdt i Tunis, Tunisien fra den 28. til 1 Juli 2001.

Medaljevindere

Mænd

Kvinder

Medaljer

Eksterne henvisninger
 Results of the 2001 Mediterranean Games 

Judo under Middelhavslegene
Middelhavslegene 2001
Rosamond Pinchot

Rosamond Pinchot (født 26. oktober 1904, død 24. januar 1938) var en amerikansk  scene- og filmskuespiller.

Tidlige liv og karriere 
Pinchot blev født i New York som datter af Amos Pinchot, en velhavende advokat og en central figur i Progressive Party og mor der var niece til Pennsylvanias guvernør Gifford Pinchot. Mary Pinchot Meyer var hendes halvsøster, og hendes fætter var Edie Sedgwick.

Rosamond Pinchot blev i en alder af nitten opdaget af Max Reinhardt, mens hun var på en sørejse med sin mor. Reinhardt castede hende som en nonne der løber væk fra sit kloster, i en broadwayproduktion af Karl Vollmollers Miraklet. Pinchot udseende i stykket vakte sensation og førte til at hun blev gjort til genstand for en anseelig del opmærksomhed fra pressen. Efterfølgende optrådte hun i produktioner af William Shakespeares En skærsommernatsdrøm og Franz Werfels Den evige vej. I 1935 medvirkede hun i en spillefilmsindspilning af Alexandre Dumas De tre musketerer, hvor hun spillede dronning Anne. Dette skulle blive hendes eneste spillefilm.

Liv og død 
Pinchot giftede William "Big Bill" Gaston (der tidligere var gift med Kay Francis, barnebarn af William Gaston, den 26. januar 1928. Parret fik to børn. 
Den 24. januar 1938, begik Rosamond Pinchot selvmord ved kulilteforgiftning i garagen i families hjem i Old Brookville, New York.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Personer der har begået selvmord
Filmskuespillere fra USA
Teaterskuespillere fra USA
Skuespillere fra New York
Personer fra New York City
Amerikanere i 1900-tallet
Tennis under Middelhavslegene 2001

Tennis under Middelhavslegene 2001 blev afholdt i Tunis, Tunisien fra den 5. til 8. september 2001.

Deltagere

Tredjepladsen

Eksterne henvisninger
 http://www.tunisiaonline.com/news/medgames2001/ 

Tennis under Middelhavslegene
Middelhavslegene 2001
Vsevolods Zeļonijs

Vsevolods Zeļonijs (24. februar 1973 i Riga i Lettiske SSR) er en lettisk judoka.

Karriere 
Zeļonijs har dyrket sport siden 7-års alderen. I begyndelsen trænede han sambobrydning. Zeļonijs har deltaget i fire Olympiske Lege (1992, 2000, 2004 og 2008). Ved Sommer-OL i 2000 i Sidney vandt han en bronzemedalje i vægtklassen til 73 kilogram. Ved de øvrige Olympiske Lege lykkedes det ham ikke at komme længere end de indledende kampe; ved Sommer-OL i 1992 i Barcelona deltog han i vægtklassen til 66 kilogram, ved Sommer-OL i 2004 i Athen og Sommer-OL i 2008 i Beijing i vægtklassen til 73 kilogram. Vsevolods Zeļonijs er Letlands Judoforbunds generalsekretær, og har sort bælte, femte dan.

Vsevolods Zeļonijs vandt en bronzemedalje i vægtklassen til 71 kilogram ved VM i judo i 1997. Ved EM i judo har han tre gange vundet sølvmedalje (1992, 1993 og 1995; alle tre gange i vægtklassen til 65 kilogram), ligesom han også to gange har vundet bronzemedaljen ved samme mesterskab (2002 og 2004; begge gange i vægtklassen til 73 kilogram). Samtidig har Zeļonijs vundet det lettisk mesterskab flere gange.

Se også 
 Letlands deltagelse i Olympiske lege

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 Judokaprofil 
 

Personer fra Riga
Kampsportsudøvere fra Letland
Medaljevindere ved sommer-OL 2000 
Olympiske bronzemedaljevindere fra Letland
Carnoustie Golf Links

Carnoustie Golf Links er et golfanlæg med tre baner i Carnoustie, Angus, Skotland. Mesterskabsbanen er en af de baner, som på skift lægger græs til The Open Championship. Carnoustie bliver af mange anset for en af de vanskeligste baner på The Open's rota, og generelt en af de sværeste baner i verden.

Historie 

Der har været spillet golf på stedet siden begyndelsen af det 16. århundrede. I 1890 solgte den 14. Jarl af Dalhousie, som ejede jorden, området til de lokale myndigheder. Myndighederne havde imidlertid ikke råd til ejendommen, så en indsamling blev arrangeret, og det indsamlede beløb doneret til lokalrådet.

Oprindeligt bestod banen af 10 huller, der krydsede Barry Burn. Den var designet af Allan Robertson, med hjælp fra Old Tom Morris, og åbnede i 1842. Åbningen af kystbanen fra Dundee til Arbroath i 1838 medførte en strøm af golfspillere fra så langt væk som Edinburgh, der gerne ville prøve kræfter med de ældgamle linksbaner. Dette førte til en komplet omstrukturering af banen, som i 1867 blev udvidet til de 18 huller, som i mellemtiden var blevet standarden for golfbaner. Yderligere to baner er siden blevet tilføjet: Burnside Course og den kortere (men lige så vanskelige) Buddon Links. 

Carnoustie var første gang vært for The Open Championship i 1931, efter at banen var blevet modificeret af James Braid i 1926. Dengang var vinderen Tommy Armour fra Edinburgh. De senere mestre i Carnoustie er Henry Cotton i 1937, Ben Hogan i 1953, Gary Player i 1968, Tom Watson i 1975, Paul Lawrie i 1999 og senest Pádraig Harrington i 2007. De sidste tre mesterskaber er alle vundet efter omspil. 

Mesterskabsbanen blev markant modificeret (men beholdt det generelle layout fra 1926) inden The Open i 1999, hvor alle bunkerne blev nyanlagt, mange bunkere blev tilføjet eller fjernet, mange greens blev udvidet og forbedret, og nye teesteder blev anlagt. Og der blev bygget et stort hotel bag 18. green på mesterskabsbanen.

Turneringer 

Carnoustie var vært for The Amateur Championship for første gang i 1947. Vinderen blev Willie Turnesa. Verdens ældste amatørturnering er siden da blevet afholdt i Carnoustie tre gange: i 1966 (vundet af Bobby Cole), i 1971 (vundet af Steve Melnyk) og i 1992 (vundet af Stephen Dundas). 

British Ladies Amateur blev afviklet i Carnoustie i 1973, og turneringen vender tilbage i 2012. Senior British Open Championship blev afholdt i Carnoustie for første gang i 2010, hvor Tysklands Bernhard Langer sejrede. Women's British Open blev afholdt i Carnoustie i 2011.

Carnoustie er endvidere en af de tre baner, der er vært for Alfred Dunhill Links Championship, en efterårsturnering på PGA European Tour; de to andre baner er Old Course i St Andrews og Kingsbarns.

Kilder / eksterne henvisninger 
Carnoustie Golf Links
Scotland Golf Touring.com – Carnoustie Golf Links 
Scotland Golf Touring.com Carnoustie Burnside Links 
Carnoustie-Online.net – Golf 
Carnoustie even tougher than Oakmont, says Open chairman , stv interview, 19. juni 2007.
angushead.com – Carnoustie webcam – 1. tee & 18. green

Noter 

Golfklubber og -baner i Skotland
Gullspira

Gullspira er en svensk filmpris som etableredes i 2006. Den tildeles en person, som har gjort en enestående indsats indenfor svensk børnefilm. Det er et af filmpriserne som uddeles under Guldbagge-gallafesten. Den første som tildeltes denne filmpris var Per Åhlin, som siden 1970'erne har lavet tegnefilm for børn i Sverige.

Selve prisen består af en statuette af kunstneren Amalia Årfelt, og forestiller en ged ved navnet Gullspira, der forekommer i filmen Barnen från Frostmofjället.

Vindere af Gullspiran gennem årene 
 2006 – Per Åhlin, tegner og instruktør
 2007 – Catti Edfeldt, instruktør
 2008 – Ulf Stark, forfatter
 2009 – Georg Riedel, komponist
 2010 – Maggie Widstrand, filmcaster for børn og unge
 2011 – Lisbet Gabrielsson, filmproducent

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 Guldbaggen – Vindere og nominerede
Vîn TV

Vîn TV er en kurdisk-sproget satellit-tv-kanal, der sender fra Dahuk-provinsen i irakisk Kurdistan. Det sender kurdisk musik og kultur programmer 24 timer i døgnet. Ordet 'vin' betyder kærlighed på kurdisk.

Kurdistan
Tv-kanaler
Medievirksomheder fra Irak