Retsopgøret i Norge efter 2. verdenskrig

Retsopgøret i Norge efter 2. verdenskrig (norsk: Det norske landssvikoppgjøret) var et retsligt opgør med medlemmer af det nationalsocialistiske parti Nasjonal Samling (NS) og tyskernes medhjælpere i Norge efter 2. verdenskrig.

Retsopgøret i Norge adskiller sig fra andre lande ved sin store bredde og sine milde straffe. Eksilregeringen i London havde forberedt sagerne fra og med 1941, hvor de første provisoriske anordninger blev udarbejdet. I 1942 kom den centrale forordning om, at medlemskab af National Samling (NS) – hvor 60.000 nordmænd var medlemmer i krigens løb – i sig selv var strafbart. Endvidere blev al slags bistand til fjenden – økonomisk, moralsk, militær – defineret som strafbar, med det resultat at anklagemyndigheden gik i gang med efterforskning af omkring 100.000 personer efter krigen.

Baggrund 
Over hele Europa var der i løbet af krigen blevet opbygget et had i dele af befolkningenrne mod nationalsocialisterne og deres medhjælpere. I de berørte lande blev de, som havde samarbejdet med tyskerne, retsforfulgt efter krigen.

I Tyskland arrangerede de allierede et særskilt tribunal, Nürnberg-processen, som skulle dømme tyske krigsforbrydere.

Et fællestræk ved retsopgørene i de forskellige lande var, at straffeudmålingerne i løbet af processen blev mildere efterhånden som krigen kom på afstand, og stemningen blev mildere. Retsopgøret i Norge blev imidlertid det mest omfattende i Vesteuropa. Det ses ud fra, hvor stor andel af befolkningen, som blev straffedømt og tabte borgerlige rettigheder. I Norge drejede det sig om hele 2 pct, mod Danmark 0,3 pct, Belgien 1,2 pct, Nederland 1 pct, Frankrig 0,25 pct og Østrig 0,2 pct.

Gennemførelse 
De første forberedelser til et retsopgør blev foretaget af London-regeringen. Senere skete det meste på initiativ af hjemmefrontledelsen. Arrestationer af mistænkte begyndte 9. maj 1945 efter lister som hjemmefronten og de norske myndigheder havde sat op. I alt blev 28750 arresteret, og allerede i juli 1945 var 14000 fængslet, fordelt på 200 lejre. Den første dom blev afsagt 15. juli 1945.

Retsgrundlag 
 Landsforæderanordningen var udformet af regeringen i London i december 1944 og udgjorde det retskraftige grundlag til Stortinget i 1947 lavede en særskilt lov om landsforræderi. Ca. 92000 sager. Medlemskab i Nasjonal Samling efter 9. april 1940 blev regnet som landsforræderi.
 Erstatningsdirektoratet (1945–1952): NS-medlemmer skulle have kollektivt ansvar. Mere end 62000 sager for domstolene med bødeforlæg, krav om 300 millioner i inddragelse i alt, bøder ol. ledet af Jens Chr. Hauge. Nedlagt 1952.
 Krigsforbrydersager: Mod tyske krigsforbrydere.
 Dødsstraf: I fred afviklet i 1902, men efter den militære straffelov kunne dødsstraf idømmes og gennemføres i krig. I 1942 kom regeringen i London med to anordninger som udvidet adgangen til at bruge dødsstraf, blandt andet efter krigens slutning. Senere kom flere forordninger, som blandt andet tillod dødsstraf mod udenlandske krigsforbrydere. I juni 1945 gav Stortinget sin tilslutning mod seks stemmer .

Kritik 
Retsopgøret var omstridt i samtiden og er også kritisert i eftertiden. Det gælder særlig spørgsmålet om kollektiv skyld. Mange mener, at retsopgøret blev for lemfældigt, og at for mange deriblandt økonomiske forbrydere slap for let.  At man fik bøder og blev stemplet som landsforræder for at være passivt medlem i NS har også vakt opsigt.  Dertil blev norske sygeplejersker, der havde arbejdet som Røde Kors-søstre, dømt for landsforræderi, deriblandt den kendte SV-politiker Hanna Kvanmo.

Resultat 
Resultatet i de sager, der blev efterforsket.

 Borgerlige rettigheder – dom medførte også tab af borgerlige rettigheder, også stemmeretten, normalt for ti år. Alle NS-medlemmer blev frataget rettigheder fra sensommeren 1945 uanset om de var sigtet eller ej, det havde den sideeffekten at de ikke kunne stemme ved valget samme år. 6,5% af de stemmeberettigede, 2% af befolkningen.
 Erstatningssager – Tilsammen 62.000 sager ble behandlet, med krav fra domstolenes side om næsten 300 mill. norske kr i bøder, inddragninger og erstatninger.
 Tyskerarbejdere – 100–200.000 nordmænd havde arbejdet hos tyskerne under krigen. Det blev ikke regnet som kriminelt, erstatningsdirektoratet havde flere sager til vurdering.
 Frontkæmpere (4.894) dømt for landssvigt, ikke for gerninger i tysk tjeneste.
 Passive og ubeskrevne NS-medlemmer slap stort set med påtale.
 Henrettelser – 25 nordmænd, 10 fra Rinnanbanden, 11 tyskere og en dansker. Den sidste dødsstraf i august 1948, de fire sidste af oprindelig 80 livstidsfanger blev benådet i oktober 1957.
 Amnesti 1948 – lov om løsladelse på prøve når halvdelen af straffen var afsonet, undtaget – økonomiske landssvigter, torturbødler og personer dømt til mere end otte års fængsel.

I tillæg til dette retsopgør var det et tildels??? kraftig, uformelt opgør som gik ud over det, som mange havde haft samkvem eller samarbejdet med tyskerne.

Personer henrettet i Norge efter krigen

Personer dømt for landsforræderi 
 Olav Aspheim, statspolitimand, henrettet 9. marts 1948, Akershus fæstning, Oslo
 Per Fredrik Bergeen, medlem af Rinnanbanden, henrettet 12. juli 1947, Kristiansten fæstning, Trondheim
 Hermann Eduard Franz Dragass, henrettet 10. juli 1948, Kristiansten fæstning, Trondheim
 Einar Olav Christianen Dønnum, statspolitimand, henrettet 22. april 1947, Akershus fæstning, Oslo
 Hans Birger Egeberg, medlem ad Rinnanbanden, henrettet 4. oktober 1945, Kristiansten fæstning, Trondheim
 Harald Grøtte, medlem af Rinnanbanden, henrettet 12. juli 1947, Kristiansten fæstning, Trondheim
 Alfred Josef Gärtner, henrettet 8. august 1946, Sverresborg fæstning, Bergen
 Albert Viljam Hagelin, henrettet 25. maj 1946, Akershus fæstning, Oslo
 Olaus Salberg Peter Hamrun, medlem af Rinnanbanden, henrettet 12. juli 1947, Kristiansten fæstning, Trondheim
 Harry Arnfinn Hofstad, medlem af Rinnanbanden, henrettet 12. juli 1947, Kristiansten fæstning, Trondheim
 Reidar Haaland, statspolitimand, henrettet 17. august 1945, Akershus fæstning, Oslo
 Bjarne Konrad Jenshus, medlem af Rinnanbanden, henrettet 12. juli 1947, Kristiansten fæstning, Trondheim
 Johny Alf Larsen, henrettet 29. maj 1947, Bremnes fort, Bodø
 Aksel Julius Mære, medlem af Rinnanbanden, henrettet 12. juli 1947, Kristiansten fæstning, Trondheim
 Hans Jakob Skaar Pedersen, statspolitimand, henrettet 30. marts 1946, Sverresborg fæstning, Bergen
 Eilif Rye Pisani, henrettet 2. april 1947, Kvarven fort, Bergen
 Vidkun Quisling, henrettet 24. oktober 1945, Akershus fæstning, Oslo
 Kristian Johan Randal, medlem af Rinnanbanden, henrettet 12. juli 1947, Kristiansten fæstning, Trondheim
 Henry Rinnan, leder af Rinnanbanden, henrettet 1. februar 1947, Kristiansten fæstning, Trondheim
 Max Emil Gustav Rook, henrettet 5. juni 1946, Sverresborg fæstning, Bergen
 Harry Aleksander Rønning, medlem af Rinnanbanden, henrettet 12. juli 1947, Kristiansten fæstning, Trondheim

 Ragnar Skancke, henrettet 28. august 1948, Akershus fæstning, Oslo, er samtidig den sidste nordmand, der er blevet henrettet i Norge.
 Arne Braa Saatvedt, statspolitimand, henrettet 20. oktober 1945, Akershus fæstning, Oslo
 Holger Tou, statspolitimand, henrettet 30. januar 1947, Sverresborg fæstning, Bergen
 Ole Wehus, statspolitimand, henrettet 10. marts 1947, Akershus fæstning, Oslo

Personer dømt for krigsforbrydelser 
 Richard Wilhelm Hermann Bruns, henrettet 20. september 1947, Akershus fæstning, Oslo
 Siegfried Wolfgang Fehmer, henrettet 16. marts 1948, Akershus fæstning, Oslo
 Gerhard Friedrich Ernst Flesch, henrettet 28. februar 1948, Kristiansten fæstning, Trondheim
 Nils Peter Bernhard Hjelmbjerg, (dansker) henrettet 8. august 1946, Sverresborg fæstning, Bergen
 Willi August Kesting, henrettet 8. august 1946, Sverresborg fæstning, Bergen
 Karl-Hans Hermann Klinge, henrettet 28. marts 1946, Akershus fæstning, Oslo
 Emil Hugo Friedrich Koeber, henrettet 22. marts 1947, Kristiansten fæstning, Trondheim
 Julius Hans Christian Nielson, henrettet 10. juli 1948, Kristiansten fæstning, Trondheim
 Ludwig Runzheimer, henrettet 6. juli 1946, Sverresborg fæstning, Bergen
 Rudolf Theodor Adolf Schubert, henrettet 20. september 1947, Akershus fæstning, Oslo
 August Stuckmann, henrettet 28. marts 1947, Akershus fæstning, Oslo
 Otto Wilhelm Albert Suhr, henrettet 10. januar 1948, Akershus fæstning, Oslo

Eksterne henvisninger

Kilder

Litteratur 
 Elster, Jon (2004): Oppgjøret med fortiden: internasjonalt perspektiv på overgangen til demokrati. Oslo: Pax (BIBSYS)
 Dahl, Hans Fredrik og Sørensen, Øystein (2004): Et rettferdig oppgjør? : rettsoppgjøret i Norge etter 1945. Oslo: Pax (BIBSYS)
 Nøkleby, Berit (2004): Krigsforbrytelser: brudd på krigens lov i Norge 1940-45. Oslo: Pax (BIBSYS)
 Vaale, Lars-Erik (2004): Dommen til døden: dødsstraffen i Norge 1945-50. Oslo: Pax (BIBSYS)
 Andenæs, Johs. (1979): Det vanskelige oppgjøret: rettsoppgjøret etter okkupasjonen. Oslo: Tanum-Norli (BIBSYS)
 Om landssvikoppgjøret. Innstilling fra et utvalg nedsatt for å skaffe tilveie materiale til en innberetning fra Justisdepartementet til Stortinget – startet 1955 ferdig 1962
 Skodvin, Magne (1987): Norge i Krig, bind 8 – Frigjøring. Oslo Aschehoug 
 Ugelvik Larsen, Stein (1999): I krigens kjølvann. Oslo: Universitetsforlaget 
 Hagen, Ingerid (2009): Oppgjørets time: Om landsvikoppgjørets skyggeside. Oslo: Spartacus forlag

Internettet 
 Landssvikarkivet 1945  – «Domsarkivet», dokumenterne fra alle sager, som blev behandlet under retsopgøret 
 Om rettsoppgjøret etter krigen i Levende Historie  – Artikel af professor Hans Fredrik Dahl 
 Nrk.no: Bakgrunn: 60 år siden Quisling ble henrettet 
 Dagbladet-kronikk om rettsoppgjøret 
 Bergens Tidende: Her ble syv mann skutt 
 Landssvikoppgjøret med NS-prestene 
 Norsk krigsleksikon om retsopgøret 
 Oversigt over juridiske artikler om retsopgøret  
 Å overkomme fortiden: Rettsoppgjøret etter 1945  
 Opgøret med frontkjemperne  – Retsopgøret med de norske frontkjemperne. 
 Landssvikoppgjørets fengsler og fangeleirer (nedlastbart pdf-dokument) 

Norge under 2. verdenskrig
Retshistorie