kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johannes Schmidt (lingvist)

Johannes Friedrich Heinrich Schmidt (født 29. juli 1843 i Prenzlau, Brandenburg, død 4. juli 1901 i Berlin) var en tysk sprogforsker.

Schmidt studerede først klassisk filologi i Bonn, drev derefter videregående sprogvidenskabelige studier i Jena under August Schleicher. I 1865 tog han her doktorgraden; 1868 habiliterede han sig i Bonn som docent i sammenlignende sprogvidenskab. I 1873 blev han professor i dette fag ved universitetet i Graz og 1876 i Berlin, hvor han derefter virkede i 25 år. Hans arbejder udmærker sig ved grundig og omfattende lærdom, sikkerhed i metoden og klarhed i bevisførelsen. De vigtigste er Zur Geschichte des indogermanischen Vocalismus (2 bind, 1871—75), Die Verwandtschaftsverhältnisse der indogermnischen Sprachen (1872), Die Pluralbildungen der indogermanischen Neutra (1889), Kritik der Sonantentheorie (1895). I 1880 indtrådte han i redaktionen af Zeitschrift für vergleichende Sprachforschung, i hvilket han har skrevet en række vigtige afhandlinger. I Berlin-Akademiets afhandlinger 1884 offentliggjorde han Die Urheimat der Indogermanen und das europäische Zahlensystem. I 1888 blev han medlem af det danske Videnskabernes Selskab.

Kilder 

 

Filologer fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Fitz Roy

Monte Fitz Roy (3.405 m.o.h.) er også kendt som Cerro Chaltén, Cerro Fitz Roy, eller blot Mount Fitz Roy. Bjerget ligger i nærheden af landsbyen El Chaltén ved den sydlige del af indlandsisen i Patagonien, på grænsen mellem Argentina og Chile. Første bestigning af bjerget blev foretaget i 1952 af de franske alpinister Lionel Terray og Guido Magnone. Fitz Roy er blandt verdens mest udfordrende bjerge for bjergbestigere. Bestigning vanskeliggøres dels af at bjergets sider består af lodrette granitvægge på over 1.000 meters højde, og dels pga. det generelt dårlige vejr og hyppige storme, der kommer ind fra Stillehavet. Fitz Roy fik sin første danske bestigning i 2013 af Kristoffer Szilas via ruten Supercanaleta. Et andet berømt bjerg i dette område er Cerro Torre der er 3.128 moh.

Noter 

Bjerge i Sydamerika
Bjergbestigning
Ama Dablam

Ama Dablam er et bjerg i Himalayaområdet i det østlige Nepal. Hovedtoppen er 6812 meter over havets overflade. Ama Dablam betyder "Mors halskæde"; de lange kamme på hver side er armene på en mor (ama) som beskytter sit barn, og den hængende gletsjer er Dablam, den traditionelle dobbelt-vedhæng, som indeholder billeder af guder, båret af Sherpa kvinder. Ama Dablam dominerer den østlige horisont for alle der vandrer til Mount Everest basecamp.

Ama Dablam blev først klatret den 13. marts 1961 af Mike Gill (NZ), Barry Bishop (USA), Mike Ward (UK) og Wally Romanes (NZ) via den sydvestlige bjerggrat. De var godt akklimatiseret til højden efter at have overvintret på over 5800 meters højde nær bunden af bjerget, som en del af den videnskabelige ekspedition Silver Hut (1960-1961), ledet af Sir Edmund Hillary.
Ama Dablam er den tredje mest populære bjergtop i Himalaya for tilladte ekspeditioner. Den mest populære rute er den sydvestlige bjerggrat (højre skyline på billedet). Bjergbestigere opretter typisk tre lejre langs bjerggraten med lejr 3 lige under og til højre for hængende gletsjer (Dablam). Is, der kælver fra gletsjeren falder typisk til venstre, væk fra lejren. I 2006 beviste en katastrofal lavine dog, at dette ikke altid er tilfældet. En klatretilladelse og en forbindelsesofficer er påkrævet for at bestige bjerget. Som med Mt. Everest, er de bedste klatremåneder april-maj (før monsunen) og september-oktober (efter mosunen).

Bjerge i Asien
Bjergbestigning
Bjerge i Himalaya
Bjerge i Nepal
Julian Schmidt

Heinrich Julian Schmidt (født 7. marts 1818 i Marienwerder, død 27. marts 1886 i Berlin) var en tysk litteraturhistoriker.

Schmidt studerede historie og filosofi i Königsberg, blev realskolelærer i Berlin, knyttedes 1847 til det kendte tidsskrift Die Grenzboten i Leipzig og blev året efter ejer af det sammen med sin nære ven Gustav Freytag. 1861—63 redigerede han Allgemeine Zeitung i Berlin. Sin egentlige betydning vandt Schmidt som litteraturhistoriker. Han udgav Geschichte der deutschen Nationalliteratur im 19. Jahrhundert (2 bind, 1853), som han senere omarbejdede og forøgede som Geschichte der deutschen Literatur seit Lessings Tod (3 bind, 1865—67). Derefter fulgte Bilder aus dem geistigen Leben unserer Zeit og Geschichte der deutschen Literatur von Leibniz bis auf unsere Zeit (5 bind). Schmidt, der modtog en kejserlig årsunderstøttelse, var som litteraturhistoriker ikke sikker i sin æstetiske dom. Han fremtræder som en ubetinget modstander af "det unge Tyskland", og man har det indtryk, at politiske synspunkter og sociale fordomme ofte bestemmer hans standpunkt. Hans værker blev tidlig forældede — han tåler ikke sammenligning med sin samtidige, Hermann Hettner.

Kilder 

 

Litteraturhistorikere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Mellemskolelærere
Alpamayo

Alpamayo (spansk stavemåde), Allpamayu (Quechua Allpa jorden, Mayu floden, "jordens flod"), eller Shuyturahu (Ancash Quechua huytu, shuytu aflange og slanke, Quechua rahu sne, is, bjerg med sne, "aflang snedækket bjerg") er en af de mest iøjnefaldende toppe i Cordillera Blanca i de peruvianske Andesbjerge. Det er opkaldt efter floden Allpamayu som findes nordvest for bjerget. Toppen af bjerget befinder sig 5947 meter over havets overflade.

Det er en stejl (60 graders hældning), næsten perfekt pyramide af is i den nordligste del af massivet Cordillera Blanca. På trods af at toppen er lavere end mange af de omkringliggende toppe, er Alpamayo berømt for dets usædvanlige form og overvældende skønhed.

Alpamayo blev kendt som "det smukkeste bjerg i verden" efter at det tyske magasin "Alpinismus" i juli 1966 viste et foto taget af den amerikanske fotograf Leigh Ortenburger.

Bjerge i Sydamerika
Bjergbestigning
The Moose's Tooth

Bjerget The Moose's Tooth ("Elgens tand" på dansk) er en klippetop (3.150 m.o.h.) i den østlige del af Ruth Gorge gletsjeren i det centrale Alaska. 

Toppen ligger 24 km sydøst for Nordamerikas højeste bjerg Mount McKinley. 

Trods sin relativt lave højde, er Moose's Tooth en vanskelig top at bestige. 

Klippen er kendt for sine mange store klippevægge og sine lange isrender, og er berømt i bjergbestigningskredse.

Bjerge i Nordamerika
Bjergbestigning
Carl Behrens

Carl Johan Behrens (født 18. april 1867 i København, død 26. april 1946 sammesteds) var en dansk forfatter og journalist. 

Efter at have taget studentereksamen 1885 og den filosofiske prøve følgende år kastede Behrens sig over litterære studier. I 1888 samlede han en kreds af unge forfattere om tidsskriftet Ny Jord, som bestod et par år, og hvis redaktør Behrens var. Senere var Behrens knyttet til forskellig journalistisk og redaktionel virksomhed; han var således i en årrække dansk repræsentant for det ansete svenske tidsskrift Ord och Bild. Ved siden af udfoldede Behrens en virksomhed som litteraturhistoriker. I 1892 skrev han en pjece om det omtvistede forfatterskab til skuespillet Gulddaasen, 
og senere forfattede han tvende omfangsrige, på grundige studier hvilende, monografier af de tyske digtere Christian Dietrich Grabbe (1903) og Friedrich Hebbel (1905) og en historisk og dramaturgisk skildring af Agnes Bernauer i Historiens og Digtningens Lys (1906). I 1913 udsendte Behrens en mindre bog Vandringer i Nordsjælland. Han udgav for Selskabet for dansk Teaterhistorie Rosenstand-Goiskes Dramatiske Journal med kommentarer (1915-19).

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 Carl Behrens på Dansk Forfatterleksikon

Journalister fra Danmark
Litteraturhistorikere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Klaus Pedersen

Klaus Pedersen eller Klaus Petersen kan henvise til flere personer:

 Klaus Pedersen (direktør), tidligere økonomidirektør i DSB og kortvarigt konstitueret administrerende direktør
 Klaus Riskær Pedersen, iværksætter, tidligere EU-parlamentsmedlem, dømt for diverse økonomisk kriminalitet
 Klaus Petersen, dansk professor ved Syddansk Universitet
Hjalmar Lindroth

Hjalmar Lindroth henviser til:

 Hjalmar Lindroth (lingvist) (1878–1947) – svensk sprogforsker
 Hjalmar Lindroth (teolog) (1893–1979) – svensk teolog
Skewes' tal

Skewes' tal er det mindste heltal for hvilke π (x)> li (x), hvor π (x) er antallet af primtal mindre end x, og li (x) er det logaritmiske integral . Bemærk at udtrykket under integraltegnet har diskontinuitetspunktet 1.

Talteori
F. Dyrlund

Niels Kristian Folmer Dyrlund (født 24. maj 1826, død 27. februar 1917 i København) var en dansk sprogforsker. 

Dyrlund blev student 1844, deltog i krigen 1848-50 og blev 
Dannebrogsmand for sin snilde og modige færd ved Isted, hvor han sammen med et par kammerater fangede en nes fjendtlige oldater. I 1866 blev han cand. mag. i nordisk filologi, 1872 Dr. phil., og var 1872-92 lærer i dansk ved Officersskolen. Dyrlund har skrevet en temmelig stor mængde bladartikler (især anmeldelser) om sproglige og lignende emner; men i øvrigt har hans forfattervirksomhed ikke været 
omfangsrig; hans hovedværker er: doktorafhandlingen Tatere og Natmandsfolk i Danmark (1872), 
en kortfattet, men indholdsrig Udsigt over de danske Sprogarter (1857), samt nogle grundige afhandlinger om Dansk i "Aarbøger for nordisk Oldkyndighed" (1885), "Arkiv for nordisk filologi" (1895, 1897 og 1911), "Dania" (1896 ff.) og "Danske Studier" (1911), som alle vidner om hans udmærkede kendskab til hans modersmål gennem alle tider og dets dialekter, især øbomålene.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 

Filologer fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Poul Levin

Poul Theodor Levin (født 17. juni 1869 i København, død 29 oktober 1929 sammesteds) var en dansk forfatter.

Levin blev student 1887, tog skoleembedseksamen 1894 og blev dr. phil. 1898. Han begyndte som litteraturhistoriker, skrev — foruden et par populære småskrifter — en Dansk Litteraturhistorie i Omrids (1894, sammen med Julius Clausen), derefter sin disputats Ovids Ungdomsdigtning (1897), en samling Essays (1899) og leverede siden, på grundlag af forelæsninger, to vægtige og velskrevne bøger over fransk litteratur i 19. århundrede: Victor Hugo (I—II, 1901—02) og Den naturalistiske Roman i Frankrig (1907). Samtidig optrådte han som kritiker, først i dagspressen, senere i Det ny Aarhundrede (1904 ff.), hvis litterære redaktør han var; fra 1910 i Tilskueren som dette tidsskrifts redaktør; i hans anmeldelser er der både poetisk følelse og kunstforstand, polemisk vid og oftest også billighed; for flere nye talenter har hans kritik banet vej. Lige fra først af har Levin endelig udfoldet en digterisk produktion. Hans skuespil var til at begynde med noget spinkle og blege (Antoinette, 1895; Sejr, 1899), men de senere (Fars Penge, 1908; Flugten til Amerika, 1914; Riber & Søn, 1915 og andre) har, uden dog at kunne slå ret igennem på teatret, ofte givet det fint tænkte, smukt følte indhold en scenisk virksom form. I den københavnske samtidsfortælling var det dog navnlig, at Levins forfattertalent efterhånden tilkæmpede sig både virkelig popularitet og kunstneriske sejre. Efter novellen Den døde By (1902) fulgte romanerne Familien i Danmark (1911), Lykkens Veje (1913), Den lykkelige Mand (1916), Den stjaalne Glæde (1917), Hjem (1919), Sønnen (1920), Løftet (1922), der fra bog til bog betegner stigende succes og stigende åndsmodenhed og kunstnerisk sikkerhed. Meget sikkert er det højere bourgeoisis åndssfære og tone truffet — særlig det lidt gammeldags og det jødiske —; ægte borgerlige følelser, der kan strejfe det filistrøse, regle familiefølelse, der kan slå over i det "kønne" og følsomme, vandt det romanlæsende publikum, medens det især er den klare og faste komposition, den samvittighedsfuldt tilkæmpede åndsfrihed, den modne, erfarne livsforståelse, der vandt de mere udviklede læsere. Levin fortsatte sine københavnske romaner med en ny bog hvert efterår (Det hemmelige Land, 1926 og flere).

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 Poul Levin på Dansk Forfatterleksikon

Litteraturhistorikere fra Danmark
Litteraturkritikere fra Danmark
Redaktører fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dramatikere fra Danmark
Novelleforfattere fra Danmark
Romanforfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
William Behrend

Peter William Behrend (født 16. maj 1861 i København, død 23. april 1940 sammesteds) var en dansk musikforfatter.

Han blev student i 1878, cand.jur. i 1885, fuldmægtig i Magistratens 3. Afdeling 1892, chef for det københavnske Værgeraads Fælleskontor 1905. 

Tidligt kastede han sig over musikhistorie og gjorde med musiklitterære formål omfattende studierejser, navnlig i Tyskland. Nær knyttet til det Gade’ske hus debuterede han som musikforfatter med en studie over N.W. Gade (offentliggjort i "Tilskueren" 1887), senere med en mindre biografi over I.P.E. Hartmann (offentliggjort i "Studentersamfundets Skrifter"). Som musikkritiker gjorde han sig bemærket i "Tilskueren", "Illustreret Tidende" og "Politiken", ligeledes ved forskellige artikler til tyske fagtidender ("Signale", "Die Musik" og Internationalt Musikselskabs "Zeitschrift"), til "Letterstedt’ske Tidsskrift" og "Gad’s Magasin" samt til Salmonsens Konversationsleksikon. Hans betydeligste arbejde er 2. del af det store værk "Illustreret Musikhistorie" (afsluttet 1905, 1. del af Hortense Panum), hvori han med stor dygtighed og klar fremstilling giver den første originalfremstilling af den nyere musiks historie på dansk. 

Han har senere udgivet en større biografi over I.P.E. Hartmann og "Beethovens Klaver-Sonater i Belysning af hans Livsforhold" (1923). 

Han var medstifter af og næstformand for "Richard Wagner-Foreningen" i København.

Forfatterskab 
 Hortense Panum og William Behrend: Illustreret Musikhistorie. En fremstilling for nordiske læsere; København 1897, bind I-II
 "P.E. Lange-Müller. 1850-1920" (i: Ord och Bild 1921, s. 209ff)

Litteratur

Eksterne henvisninger 
 

Musikhistorikere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Julius Schmidt

Johann Friedrich Julius Schmidt (født 26. oktober 1825 i Eutin, død 20. februar 1884 i Athen) var en tysk astronom.

Schmidt blev 1846 assistent ved observatoriet i Bonn, 1851 direktør for observatoriet i Olmütz og kom 1858 i samme stilling til Athen. Schmidt har hovedsagelig observeret planeter, kometer, foranderlige stjerner, stjernetåger, solpletter osv., publiceret i fagskrifter. Sine studier over månen har han nedlagt i Charte der Gebirge des Mondes, 25 plancher (1878). Hans tegninger 1864—76 af Mælkevejen er udgivne med en introduktion af Anton Pannekoek (Dessins de la voie lactée i "Annalen der Sternwarten zu Leiden", XIV, 1923). Ved siden heraf vandt Schmidt et navn blandt fagmænd ved sine Vulkanstudien (1874), Studien über Erdbeben (1879) og sine Beiträge zur physischen Geographie von Griechenland (1861, 1864 og 1869). Hans astronomiske observationsbøger er deponerede på observatoriet i Potsdam.

Kilder 

 

Astronomer fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Richard Paltauf

Richard Paltauf (født 9. februar 1858 i Judenburg, Steiermark, død 22. april 1924 i Wien) var en østrigsk bakteriolog.

Paltauf studerede i Graz og var assistent der og senere i Wien hos Kundrat. Paltauf var oprindelig patologisk anatom, i hvilket fag han havde habiliteret sig 1888, men han rejste til Paris, blev elev af Pasteur, og gav sig til at studere hundegalskab, hvorefter han blev bakteriolog. Efter at være vendt tilbage til Wien blev han 1892 prosektor ved Rudolfstiftung og oprettede et lille bakteriologisk laboratorium, af hvilket det senere statslige seruminstitut, hvis leder han var fra 1895, udviklede sig. Han oprettede også det første østrigske institut til bekæmpelse af hundegalskab. Paltauf udnævntes 1900 til ordentlig professor i almindelig og eksperimentel patologi. I denne stilling udfoldede han en rig litterær virksomhed og beskrev sammen med en elev blandt andet halsens lymfogranulomatose (den Paltauf-Sternbergske sygdom). Hans arbejder over agglutination er også anerkendte som særdeles værdifulde.

Kilder 

 

Bakteriologer
Patologer
Læger fra Østrig
Faglitterære forfattere fra Østrig
Tysksprogede forfattere
Østrigere i 1800-tallet
Østrigere i 1900-tallet
Barbara Dex Award

Barbara Dex Award er en årlig pris som kårer den værste klædt kunstner i årets Eurovision Song Contest. Det er opkaldt efter Barbara Dex , som repræsenterede Belgien i 1993 konkurrencen, og er blevet tildelt af fansiden House of Eurovision siden 1997..

I juli 2015 afholdt Wiwibloggs en meningsmåling om den "værste klædt Barbara Dex Award vinder ", som blev vundet af Guildo Horn, Tysklands bud fra 1998.

Vindere

Referencer 

Eurovision Song Contest
Kim Nowak-Zorde

Kim Nowak-Zorde (født 1975 i København) er en autodidakt guitarist, kapelmester og sangskriver.

Han begyndte at spille guitar som 15-årig og har løbende dannet bands og sideløbende skrevet sange. Han udkom i 2008 med eget projekt på Discowax/Warner under navnet Fumble sammen med Mads Brink Laursen (bassist og producer) og Sebastian Mesterton (pianist og producer).

Kim Nowak-Zorde er bl.a. kendt som  kapelmester i DR's X Factor fra 2008 til 2018, og har været overordnet musikansvarlig på formater som X Factor, Her er dit liv, Året der gik m.fl.

Kim Nowak-Zorde har skrevet sange for artister som Exo (Korea), Mohamed Ali, Martin (X-Factor winner). Andre sangskriver-credits tæller Ella Eyre, Askling, de koreanske superstjerner SHINee, Gabrielle Aplin, Clara Mae, Askjell (Sigrid, Aurora), Mark Blackwell (Louis Thomlinson, Wiz Kalifa) og mange flere .

Han er sangskriver på bl.a. Sanne Salomonsen's kæmpe hit Taxa, Basims "Cliche Love Song", der vandt det danske MGP i 2014 samt Christopher's "Nothing In Common".

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Kim Nowak-Zorde på discogs.com
 Præsentation på glmusic.com

Musikere fra Danmark
Peder Jørgensen (politiker, 1835-1914)

Peder Jørgensen (født 1. april 1835 i Gadbjerg ved Vejle, død 16. december 1914 i Holstebro) var en dansk lærer, gårdejer og politiker.

Han var søn af gårdejer og sognefoged Jørgen Thomsen og Maren Melchiorsdatter og var den yngste af syv søskende. Han gik på Jelling Seminarium, hvorfra han tog lærereksamen i 1861. Samme år blev han ansat som lærer i Thorsted, blev 1862 lærer i Brejning og 1870 lærer og kirkesanger i Måbjerg. Den 1. januar 1904 gik han på pension. Fra 1879 var Peder Jørgensen også gårdejer.

Jørgensen var aktiv venstremand, 1872-77 redaktør af Holstebro Folkeblad og 1874-91 sognerådsformand. Fra valget 20. april 1892 til 1898 var han folketingsmand for Svendborgkredsen (Svendborg Amts 3. Valgkreds), men forlod tinget på grund af en øresygdom.

Han "søgte efter opfordring valg til Folketinget i Svendborg amts 3. valgkreds" i 1892, hvor han valgtes den 20. april. "Jeg hørte til den lille Bergske gruppe; vort lille partis fører var den nuværende konseilspræsident J.C. Christensen. Jeg genvalgtes i 1895, og jeg var efter dette valg med til dannelsen af Venstre-Reformpartiet. J.C. Christensen blev også dette partis af alle anerkendte fører. Vinteren før de nye folketingsvalg i 1898 led jeg af en ørelidelse, der gjorde, at jeg ikke søgte genvalg nævnte år".

Han blev 1900 direktør for Holstebro Landmandsbank og 2. maj 1905 Dannebrogsmand.

Han blev gift 1861 med Madsine Christensen (født 1832 i Jelling). Parret fik to døtre. Han er begravet i Måbjerg Kirkegård.

Kilder 
 Ejnar Poulsen: Hardsyssels Degnehistorie.
 Omtale hos fynhistorie.dk

Lærere fra Danmark
Landmænd fra Danmark
Personer fra Jylland
Folketingsmedlemmer i 1890'erne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Dannebrogsmænd
Redaktører fra Danmark
Bankdirektører fra Danmark
Sognerådsformænd fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Vettisfossen

Vettisfossen  er Norge og Nordeuropas højeste uregulerede vandfald. Vandfaldet ligger i Årdal kommune i den sydvestlige del af  Jotunheimen. Vettisfossen har et frit fald på 273 meter ned fra Vettismorki. Vandfaldet er en del af vandvejen Morka-Koldedøla, som har sit udspring i Morka-Koldedalen og flyder ned i Utladalen og ud i floden Utla. I Norge er det kun Mardalsfossen, Ringedalsfossen og Skykkjefossen som har et større frit fald, men de har reduceret vandføring pga. vandkraftanlæg. Vettisfossen blev fredet allerede i 1924. Vandfaldet er et yndet turistmål. Cirka 1,5 times gange fra gården Hjelle, nærmere teltstedet Øvre Årdal.

Kilder og  henvisninger 

Vettisfossen hos World Waterfall Database via web.archive.org

Vandfald i Vestland
Léon Germain Pelouse

Léon Germain Pelouse (født 1. oktober 1838 i Pierrelaye, død 31. juli 1891 i Paris) var en fransk landskabsmaler.

Han har især hentet motiverne til sine billeder fra Normandiet. I sin kunst viser han sig som en solid og fremragende repræsentant for det franske stemningsmaleri (paysage intime). I Musée d'Orsay findes Grandcamp, vu de la plage (Calvados). På Den franske Kunstudstilling i Kjøbenhavn 1888 sås Kulsviere ved Doubs.

Kilder 
 

Malere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Mixklatring

Mixklatring er en underdisciplin af isklatring og kan beskrives som blandet klatring, der foregår på både klippe og is samtidigt. Man benytter steigeisen (en slags pigsko) og isøkser på klippe, fordi det ikke er praktisk muligt at tage af og på i løbet af en bestigning. 

Denne form for klatring anvendes ofte under bjergbestigning på højalpine bjergtinder, men har også udviklet sig til en selvstændig sportsgren der for det meste udøves på mindre klippeformationer om vinteren. Rjukan i Norge, Canmore i Canada og Kandersteg i Schweiz er velkendte områder hvor denne sport udøves.

Klatring
Nibåndsbæltedyr

Nibåndsbæltedyr (Dasypus novemcinctus) findes i et område fra det nordlige Argentina til den sydlige del af USA. I vild tilstand kan de blive op til 10 år gamle, men de er meget vanskelige at opdrætte i fangenskab. Når det lykkes kan de i fangenskab blive 12-15 år.

Historie 
I 1800-tallet begyndte en stamme nibåndsbæltedyr i Mexico at sprede sig nordover, og det gav stødet til en af de hurtigste indvandringer i pattedyrenes histore. Allerede i 1854 var de kommet til Texas, og derfra begyndte de at sprede sig nordover mod Kansas og Missouri og østover mod Florida. De første bæltedyr krydsede Mississippi engang i 1940'erne. Bæltedyr har sædvanligvis ingen problemer med at krydse floder. Enten sluger de luft og blæser maven og tarmen op, sådan at de flyder lettere, eller også vader de slet og ret over floden langs bunden. Nibæltede bæltedyr kan nemlig holde vejret i op til seks minutter. Tidligt i 1970-tallet var bæltedyret nået helt til Florida. Der traf de efterkommere af de undslupne fra Cocoa, og nu er de to stammer i fuld gang med at blande sig med hinanden.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Gumlere
Vasilij Perov

Vasilij Grigorjevitj Perov (russisk: Василий Григорьевич Перов, født 2. januar 1833 i Tobolsk, død 10. juni 1882 i Moskva) var en russisk maler. Perov, uægte søn af baron Grigorij Karlovitj Kridener () (navnet Perov fik han for sin skrivefærdighed), elev af Moskvas Kunstskole og videre uddannet i Paris, var en af de første, der bragte det sociale tendensbillede ind i russisk kunst. Megen opsigt vakte Politimandens Ankomst (1858). I malerier, svage i kolorit, stærke i karakteristik og anlagte på moraliseren, skildrede han med humor eller hvas alvor den fordrukne russiske landgejstlighed. På sine ældre og svagelige dage udførte Perov, der overhovedet var stærkt produktiv, en del religiøse og historiske arbejder. Også portrætter. Billeder af Perov findes i Tretjakovgalleriet i Moskva.

Vasilij Perov var med i Vandremalerne.

Litteratur 

 Sobko og Rowinsky, Perov, 1892, russisk og fransk tekst

Ekstern henvisning og kilde 
 , bind 19, side 6, skrevet af amtsforvalter Axel Holck

Malere fra Rusland
Russere i 1800-tallet
Steigeisen

Steigeisen er den slags pigsko som bjergbestigere bruger, også kendt som crampons på engelsk. De består af en metalramme med fx 10-12 takker, der giver sikkert fodfæste på is.

Steigeisen anvendes til bjergbestigning, gletsjervandring og til isklatring/mixklatring.

Se også 
 Klatresko

Klatreudstyr