kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Riksdagsvalget i Sverige 1917

Riksdagsvalget i Sverige 1917 var valget til den Sveriges Rigsdags Andra kammaren, valget blev afholdt den 20. september 1917.

Valgresultat 

 Fria gruppen fik samtlige af deres stemmer i i Helsingborgs, Landskrona og Lunds valgkredse.

Ved valget var 1.123.969 personer stemmeberettiget.

Litteratur 
 Peter Esaiasson (1990). Svenska valkampanjer 1866-1988. Stockholm: Allmänna förlaget. Sid. 128-131. 

Sverige 1917
Politiske valg i Sverige
Riksdagsvalget i Sverige september 1914

Riksdagsvalget i Sverige september 1914 var et ekstra ordinær valg til den Sveriges Rigsdags Andra kammaren, der kom kun seks måneder efter det foregående valg. Valget blev afholdt den 25. september 1917.

Valgresultat 

Ved valget var 1.111.767 personer stemmeberettiget.

Litteratur 
 Peter Esaiasson (1990). Svenska valkampanjer 1866-1988. Stockholm: Allmänna förlaget. Sid. 128-131. 

Sverige 1914-09
Riksdagsvalget i Sverige 1914-09
Riksdagsvalget i Sverige marts 1914

Riksdagsvalget i Sverige marts 1914 var valget til den Sveriges Rigsdags Andra kammaren, valget blev afholdt den 27. marts 1914.

Valget var blevet udskrevet før tid på grund af den såkaldte Borggårdskrise, mellen den liberale statsminister Karl Staaff og den konservative kong Gustav 5., hvilken var blevet indled med demonstrationen "bondetåget 1914" og kongens borggårdstal den 6. februar 1914.

Valgresultat 

Ved valget var 1.092.454 personer Stemmeberettiget.

Litteratur 
 Peter Esaiasson (1990). Svenska valkampanjer 1866-1988. Stockholm: Allmänna förlaget. Sid. 128-131. 

Sverige 1914-03
Riksdagsvalget i Sverige 1914-03
Karl Staaff

Karl Albert Staaff [stɑːv] (21. januar 1860 i Stockholm, Sverige - 4. oktober 1915 i Stockholm, Sverige) var en svensk jurist og liberal politiker, der var Sveriges statsminister fra 1905 til 1906 og igen fra 1911 til 1914.

Karl Staaf var Riksdagsmand (Andra kammaren) fra 1897 til sin død i 1915. Han blev anset som liberal indenfor politik, og var partileder for Liberala samlingspartiet 1907-1915. Han var Sveriges statsminister i perioderne 1905–06 og 1911–14.

Se også 
 Sveriges regeringer

Eksterne henvisninger 
 

Sveriges statsministre
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Personer fra Stockholm
Duncan Jones

Duncan Zowie Haywood Jones (født 30. maj 1971) er en britisk filminstruktør, producer og manuskriptforfatter. Han er bedst kendt for filmen Moon fra 2009 og Source Code fra 2011.

Filmografi

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Storbritannien
Almindelig høgeurt

Almindelig høgeurt (Hieracium vulgatum) er en 30-80 centimeter høj plante i kurvblomst-familien. Planten har rosetblade og 2-5 stængelblade.

Beskrivelse 
Almindelig høgeurt er en flerårig urt med mælkesaft. Den har bredt lancetformede-spatelformede, tandede rosetblade og 2-5 (eller flere) stængelblade. Det største stængelblad er af størrelse med rosetbladene. Rosettens blade har aldrig bagudrettede tænder som det oftest er tilfældet hos Skov-Høgeurt. De gule, tungeformede blomster sidder i kurve i topagtige stande. Kurvenes svøbblade er taglagte, stærkt hårede og tiltrykte. Fnokken er hårformet.

Almindelig høgeurt kan formere sig uden forudgående befrugtning ved apomixis, således at der kan fremkomme en række småarter, der kun adskiller sig fra hinanden ved små forskelle. Almindelig høgeurt kaldes derfor for en samleart.

Udbredelse 
Almindelig høgeurt har sit udbredelsesområde i Europa.

I Danmark er arten almindelig, især i løvskove, men også i sandede plantager, på heder, overdrev og vejkanter. Den blomstrer i juni til august.

Kilder og eksterne henvisninger 

 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 
 M. Skytte Christiansen og Henning Anthon: Danmarks Vilde Planter, Branner og Korchs Forlag 1958.

Kurvblomst-familien
Widukind

Widukind (eller Wittekind) var en saksisk høvding og hærleder. Han ledte kampen ved frankernes angreb på det saksiske område under Karl den Store. Det fortælles i de kongelige, frankiske annaler, at Widukind søgte tilflugt hos den danske konge Sigfred både i 777 og 782. Han skal også være blevet gift med denne konges datter Geva.

I 785 overgav Widukind sig på betingelse af, at der blev garanteret sikkerhed for hans person. Han blev sammen med sine forbundsfæller tvangsdøbt; Karl den Store stod fadder. Derefter måtte sakserne anerkende det frankiske overherredømme.

Widukind er i senere sagn blevet en skikkelse, der repræsenterer en saksisk selvstændigheds- og frihedstrang.

Personer fra middelalderen
Smalbladet høgeurt

Smalbladet høgeurt (Hieracium umbellatum) er en 40-100 centimeter høj plante i kurvblomst-familien. Planten har ingen bladroset, men derimod 20-50 stængelblade, der er mindre end 1,5 centimeter i bredden.

Beskrivelse 
Smalbladet høgeurt er en flerårig urt med mælkesaft. Den har 20-50 linje-lancetformede stængelblade, der er svagt tandede eller helrandede med tilbagerullet rand. De gule, tungeformede blomster sidder i kurve i halvskærmagtige stande, dog har spæde planter ofte kun en enkelt endestillet kurv. Kurvenes svøbblade er taglagte og næsten glatte. De ydre svøbblade er oftest udadbøjede. Fnokken er hårformet.

Udbredelse 
Smalbladet høgeurt er udbredt i den nordlige halvkugles tempererede område.

I Danmark er arten almindelig i klit, hede, skrænter, krat vejkanter og skove. Den blomstrer i juli til september.

Kilder og eksterne henvisninger 

 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 
 M. Skytte Christiansen og Henning Anthon: Danmarks Vilde Planter, Branner og Korchs Forlag 1958.

Kurvblomst-familien
Skovhøgeurt

Skovhøgeurt (Hieracium murorum), ofte skrevet skov-høgeurt, er en 30-80 centimeter høj plante i kurvblomst-familien. Planten har bladroset og ingen eller blot 1-2 stængelblade.

Beskrivelse 
Skovhøgeurt er en flerårig urt med mælkesaft. Den har tandet-fligede, ægformede til aflangt ovale rosetblade og ingen eller højst to mindre stængelblade. Rosetbladene har normalt et par bagudrettede tænder nær stilken. De gule, tungeformede blomster sidder i kurve i topagtige stande. Kurvenes svøbblade er taglagte og stærkt kirtelhårede. Fnokken er hårformet.

Skovhøgeurt kan formere sig uden forudgående befrugtning ved apomixis, således at der kan fremkomme en række småarter, der kun adskiller sig fra hinanden ved små forskelle. Skovhøgeurt kaldes derfor for en samleart.

Udbredelse i Danmark 

I Danmark findes arten hist og her i løvskove, parker, på vej- og jernbaneskrænter. Den blomstrer i maj til juli.

Kilder og eksterne henvisninger 

 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Kurvblomst-familien
Lucidarius

Lucidarius ('lysgiver') er en folkebog fra middelalderen.
Sit navn og fremstillingsmåden – samtale
mellem en spørgende 'discipulus' og en svarende
'magister' – lånte den fra et latinsk skrift af
den i Tyskland bosatte gejstlige Honorius fra Autun
fra begyndelsen af 12. århundrede: Elucidarium eller
Elucidarius (quia in eo obscuritas diversarum rerum elucidatur).

Det var en kortfattet dogmatik i
katekismusform til
brug for teologer. Det nød stor
anseelse og blev oversat eller
bearbejdet på flere europæiske sprog, som
italiensk, provençalsk, fransk, engelsk, højtysk,
nedertysk, svensk i to forskellige bearbejdelser og til
islandsk, udgivet 1858 ved Konráð Gíslason i Annaler for nordisk Oldkyndighed.

På grundlag af Honorius’ Elucidarium og med benyttelse af
en del andre middelalderlige værker opstod i
slutningen af 12. århundrede den tyske folkebog Lucidarius,
som blev udarbejdet på foranledning af hertug Henrik Løve,
og hvis formål var at give
en på lægfolk beregnet udsigt over
datidens tro og viden om blandt andet skabelsen, messen,
kirkefesterne, skærsilden, helvede, dommedag
osv., desuden geografiske, zoololigske, astronomiske
oplysninger m.m.

Fra tysk blev folkebogen oversat
til nederlandsk og tjekkisk, hvorimod den
overførtes til dansk i en fri bearbejdelse,
et håndskrift fra slutningen af 15. århundrede, det ældste
tryk ved Gotfred af Ghemen 1510; ny udgave ved Carl Joakim Brandt 1849 og ved Johannes Knudsen 1909.
Den danske Lucidarius indeholder de ældste danske oversættelser af Fadervor og Trosbekendelsen.

På reformationstiden
blev Lucidarius omarbejdet i protestantisk ånd, ældste udgave
Roskilde ca. 1534, senere optrykt mange gange, bl.a. Holstebro 1892.

Litteratur 
 Quellen und Forschungen zur Sprach- und Culturgeschichte der germanischen Völker, LXXIV, Strasbourg 1894

Kilder

Noter

Eksterne henvisninger 
 "Lucidarius" hos Den Store Danske
 Lucidarius på gammeldansk i Internetarkivet



Litteratur fra middelalderen
Thomas J. Simonsen

Thomas J. Simonsen ( født i Odense i 1972)  er kandidat og ph.d. fra Københavns Universitet og Statens Naturhistoriske Museum fra 2005 til 2009 var han forsker ved University of Alberta i Edmonton, Canada. Siden 2009 har Thomas J. Simonsen været ansat ved Natural History Museum i London. Siden 1. april 2015 er han ansat på Naturhistorisk Museum, Aarhus.

Simonsens forskning spænder over evolution og diversitet af primitive australske natsommerfugle, diversitet af sydamerikanske dagsommerfugle og udbredelseshistorie af europæiske sommerfugle.

Eksterne henvisninger og kilder  

 Nyansat: International sommerfugleforsker 

Personer fra Odense
Lancetbladet høgeurt

Lancetbladet høgeurt (Hieracium lactucella) er en 5-30 centimeter høj plante i kurvblomst-familien. Planten har overjordiske udløbere, en roset af lancetformede blade og en blomsterstand med normalt 2-3 gule kurve. Bladene er glatte og på undersiden blågrønne, dog findes lange hår i randen nær basis.

Udbredelse i Danmark 

I Danmark findes arten hist og her på overdrev og i rigkær. Den blomstrer i maj og juni.

Kilder og eksterne henvisninger 

 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Kurvblomst-familien
Afspærringsbånd

Afspærringsbånd er bånd, oftest af plastik, der anvendes til at afspærre et område. Afspærringsbånd er typisk med to kontrastfarver.

 Ved vejarbejde er farverne oftest rød og hvid.
 Dansk politi anvender rød-hvide bånd med et stop skilt på båndet og POLITI med store blokbogstaver. Nedenunder står der passage kan medføre strafansvar På det gamle bånd stod der bare POLITI også med store blokbogstaver.

Afspærringsbånd kaldes også minestrimmel og med et slangudtryk bolsjebånd.

Referencer

Fysisk sikkerhed
Sikkerhed
Hegn
1. division i ishockey 2004-05

1. division i ishockey 2004-05 var turneringen om mesterskabet på niveau 2 i dansk ishockey i sæsonen 2004-05 arrangeret af Danmarks Ishockey Union. Turneringen havde deltagelse af 14 hold, der først spillede et grundspil, hvor holdene var inddelt i fire geografiske puljer. Derefter gik de to bedste hold i hver pulje, dvs. i alt otte hold, videre til slutspillet, der bestod af kvartfinaler, semifinaler og finale. Holdene spillede udelukkende om mesterskabet på niveau 2. Der var ingen automatisk oprykning til Oddset Ligaen eller nedrykning til 2. division.

Turneringen blev vundet af Aalborg IKs andethold, som i finalen vandt med 2-0 i kampe over Ama'r Jets. Den afgørende kamp blev spillet i Kastrup Skøjtehal den 9. april 2005, hvor udeholdet sikrede sig titlen ved at vinde 4-3. Bronzemedaljerne gik til Hvidovre, som i bronzekampen på neutral bane i Rødovre besejrede Herning IK 2 med 7-3.

Resultater og stillinger

Grundspil 

De 14 hold spillede en turnering, hvor de var opdelt i fire regionale puljer med 3-4 hold i hver, hvorfra de to bedste hold i hver pulje gik videre til slutspillet. Holdene spillede fire kampe (to hjemme- og to udekampe) mod hver af de øvrige hold i deres egen pulje, to kampe (en hjemme- og en udekamp) mod hver af holdene i den anden pulje i samme landsdel, samt en kamp (hjemme eller ude) mod hver af holdene fra den anden landsdel.

Sjælland Nord

Sjælland Syd

Jylland Nord

Jylland Syd

Slutspil 

Slutspillet havde deltagelse af de to bedste hold fra hver pulje i grundspillet og blev afviklet som en cupturnering, hvor alle opgør, bortset fra bronzekampen, blev spillet bedst af tre kampe. De fire puljevindere mødte i kvartfinalerne alle en toer fra samme landsdel som dem selv men fra den anden regionale pulje end dem selv.

Kvartfinaler

Semifinaler

Bronzekamp

Finale

Kilder / eksterne henvisninger 
 Passion Hockey - Championat du Danemark 2004/05  
 DIU Stats - 1. division 2004-05  
 DIU Stats - 1. division 2004-05 Playoff

Noter 

2004-05
Ishockey i 2004
Ishockey i 2005
Salar de Uyuni

Salar de Uyuni er verdens største saltslette med en overflade på 10.582 km². Saltsletten ligger i Bolivias sydvestlige del i departementerne Potosí og Oruro i ca. 3650 meter over havet. De rigeste mineralforekomster i saltsletten er halit og gips. Saltsletten er ca. 25 gange større end de nordamerikanske Bonneville Salt Flats.

I regntiden kan saltsletten i nogle områder være dækket af vand på overfladen, op til flere decimeter dybt. Fra slutningen af juni til begyndelsen af regntiden i begyndelsen af december er søen tør. I denne periode kan køretøjer færdes på Salar de Uyuni, bortset fra zoner, hvortil vandet er ledt hen.

Området er et vigtigt habitat og yngleområde for tre sydamerikanske flamingoarter: Chileflamingo, punaflamingo og andesflamingo.

Dannelse 
For omtrent 40.000 år siden var området en del af en gigantisk forhistorisk indsø kaldet Minchin. Da indsøen tørrede ud, efterlod den sig to nutidige indsøer, Poopósøen og Uru Uru-søen, samt to store saltsletter, Salar de Coipasa og den større Salar de Uyuni.

Økonomisk betydning 
Det antages, at Salar de Uyuni indeholder 10 milliarder ton salt, hvoraf knap 25.000 ton udvindes årligt. Salar de Uyuni tiltrækker et stort antal turister på grund af det unikke landskab. Der er bygget et hotel af salt på saltsletten. Op af saltsletten rejser sig flere steder individulle øer, herudner øen Isla del Pescado, der er et vigtigt turistmål. Da sletten er helt flad, er den også en vigtig transportrute over det bolivianske Altiplano.

Salar de Uyuni indeholder halvdelen af verdens kendte reserver af litium, et metal der anvendes i bl.a. litium- og lithium-ion-batterier. Der er dog i dag (2015) endnu ikke en kommerciel udvinding af litium-reserverne, dels på grund af miljøhensyn, dels på grund af, at Bolivias regering ikke ønsker at lade udenlandske selskaber stå for udvindingen.

Kalibrering af satellitter 
På grund af Salar de Uyunis størrelse, jævne overflade, høj grad af refleksion fra de vanddækkede områder og minimal højdeforskel, er saltsletten et ideelt område til test og kalibrering af udstyr på satellitter, der anvendes for at studere Jorden. Udover at være en glimrende overflade, er atmosfæren i den tynde og meget tørre luft op til fem gange bedre til kalibrering af satellitter end brug af havområder.

Galleri

Noter

Eksterne links 

Bolivias geografi
Landskabsformer
Søer
Biodiversitetsgård

Biodiversitetsgård, også kaldet arkegård, defineres af foreningen ”Biodiversitetsgårde i Danmark” som bæredygtige økologiske landbrug koblet med almennyttige tiltag i form af natur- og landskabspleje samt bevaring af gamle kulturplanter og gamle husdyrracer.

Biodiversitetsgårde matcher Natur- og Landbrugskommissionen mht. ekstensiv landbrugsdrift på miljøfølsomme arealer. De gamle plantesorters og husdyrracers egenskaber er fra en tid, hvor kvælstoftildeling til markens planter var mindre og kraftfoderforbruget hos husdyrene ringere.

Danmarks Naturfredningsforening oplever, at konceptet tænker den vilde natur med ind i landbrugsproduktionen. Konceptet er i tråd med ”Det Ny Nordiske Køkken”. Biodiversitetsgårde støttes på Finansloven 2015-2018.

Referencer

Artikler og rapporter 
 ”Grøn hverdag” nr. 1 – marts 2014: ”Arkegårde – biodiversitetsgårde – i fremtidens Danmark” af Stig Benzon.
 ”Tyske Arkegårde – ekskursion til tyske arkegårde 24 – 26 oktober, som inspiration til planlægning af arkegårdsseminaret d. 14. – 15. november 2014” af Mette Meldgaard.
 ”Arkegårde – biodiversitetsgårde med in situ-bevaringsopgaver” af Mette Meldgaard.

Landbrug
Økologi
Danske husdyrracer
Forus Næringspark

Forus Næringspark AS er et offentlig ejet selskab som udvikler og tilrettelægger erhvervsgrunde ved Forus-området på Nord-Jæren. Selskabet er ejet af Sandnes kommune (49%), Stavanger kommune (49%) og Sola kommune (2%).

Erhvervsparken ligger ved skæringspunktet for de tre ejerkommunene, i Forus, Jåttå og Godeset i Stavanger, Røyneberg i Sola, og i Stokka i Sandnes.

Eksterne henvisninger 
Forus Næringspark 
Regus Forus Næringspark kontorhotell 

Stavanger
Sandnes
Sola
Lars Hybel

Lars Hybel (født 18. august 1951 i København) er en dansk musiker. 

Hybels primære instrument er guitaren, men han har også fungeret som bassist i både studie- og livesammenhæng.

Historie 
Lars Hybel flyttede i starten af halvfjerdserne til Aarhus, hvor han blev en del af byens spirende musikmiljø. Han var i halvfjerdserne og firserne medlem af grupper som Spillemændene, Warm Guns og The Intellectuals. Derudover har han spillet med bl.a. C.V. Jørgensen, Allan Olsen og Tamra Rosanes. Efter en pause, pga. et heroinmisbrug, vendte Hybel tilbage til musikken og spillede efterfølgende med bandet Indian Summer. Han solodebuterede i 2014 med albummet Lars Hybel.

Udvalgt diskografi

Lars Hybel
 Lars Hybel (Eastwing, 2014)

Spillemændene 
 Balrok (Odeon, 1974) 
 Spillemændene (Stuk, 1975)
 Hva' Så! (Better Day Records, 1980)

Peter A.G. Nielsen 
 A.G.'s Album - Normalt Er Han Ellers Cool (Genlyd, 1979)

Warm Guns
 First Shot Live (Smash, 1979)
 Instant Schlager (Vertigo, 1980)
 Italiano Moderno (Vertigo, 1981)
 Follow Your Heart Or Fall (Vertigo, 1983)
 Hey-Hey-Hey Live Roskilde Festival 83 (Vertigo, 1983)

Henning Stærk
 Henning Stærk - EP (Genlyd, 1981)

CV Jørgensen
 Lediggang Agogo (Medley, 1982)
 Vennerne & Vejen (CBS, 1985)
 Lige Lovlig Live (Columbia, 1986)
 Indian Summer (CBS, 1988)
 I det muntre hjørne (Epic, 1990)

The Intellectuals 
 Half A-Live (Replay Records, 1986)
 Health & Happiness (Fox Records, 1987)

Allan Olsen
 Norlan (Mercury, 1989)
 Gajo (Mercury, 1990)
 Pindsvin I Pigsko (Mercury, 1992)
Rygter fra Randområderne - Live (1994)

M.T. Purse
 Cross Talk (Inter Music, 1992)

Helge Damsbo
 Langsomme Dage (RecArt Music, 2005)

Referencer

Kilder 
Rock Beat, Politikens Forlag
Holleufer, Torben (2010): "Lars Hybel: Genfundet guld på stenbroen" . Artikel, Gaffa 
Bille, Torben (red. 1997): Politikens Dansk Rock. København: Politikens Forlag
Muhl, Lars (1993): Sjæl I Flammer. Hovedland

Eksterne henvisninger 
Lars Hybel diskografi på Discogs

Guitarister fra Danmark
Personer fra København
Warm Guns
Rodenberg

Rodenberg er en by og kommune i det nordvestlige Tyskland med  indbyggere (), beliggende som administrationsby i Samtgemeinde Rodenberg under Landkreis Schaumburg. Denne landkreis ligger i den nordlige del af delstaten Niedersachsen.

Geografi 
Byen er beliggende i den nordlige del af Deister-Sünteldalen mellem Deister, Süntel og Bückeberg. Motorvejen A2 og B 442 mod øst og B 65 mod nord, afgrænser byen. Floderne Rodenberger Aue og Steinaue løber ligeledes gennem kommunen. I den vestlige del af kommunen ligger „Alte Rodenberg“, som både byen og samtgemeinden har navn efter.

I kommunen ligger (ud over byen Rodenberg) den indtil 1974 selvstændige bykommune Algesdorf.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side på samtgemeindens websted.
 Befolkning 31. december 2013 (Tabel K1020014)  Landesbetrieb für Statistik und Kommunikationstechnologie Niedersachsen, 102 Bevölkerung - Basis Zensus 2011. Tysk hjælpeside til statistikken

Kommuner i Niedersachsen
Byer i Niedersachsen
Byer i Kreis Schaumburg
Star Trek VI: The Undiscovered Country

Star Trek VI: The Undiscovered Country (alternativ dansk titel: Star Trek VI: Det uopdagede land) er en amerikansk science fiction-film fra 1991, instrueret af Nicholas Meyer.

Medvirkende 
 William Shatner som James T. Kirk
 Leonard Nimoy som Spock
 DeForest Kelley som Dr. Leonard McCoy
 James Doohan som Montgomery "Scotty" Scott
 George Takei som Hikaru Sulu
 Walter Koenig som Pavel Chekov
 Nichelle Nichols som Nyota Uhura
 Grace Lee Whitney som Commander Janice Rand
 Mark Lenard som Ambassadør Sarek
 Kim Cattrall som Lieutenant Valeris
 David Warner som Chancellor Gorkon
 Rosanna DeSoto som Chancellor Azetbur
 Christopher Plummer som General Chang
 Kurtwood Smith som Føderationens præsident
 Brock Peters som Admiral Cartwright
 John Schuck som Klingon Ambassador
 W. Morgan Sheppard som Commandant
 Iman som Martia
 Michael Dorn som Worf
 Rene Auberjonois som Colonel West (ukrediteret)
 Christian Slater som Kommunikationsofficer på Excelsior (cameo)

Eksterne henvisninger 

 
 

Amerikanske film fra 1991
The Undiscovered Country
Science fiction-film fra USA
Star Trek V: The Final Frontier

Star Trek V: The Final Frontier er en amerikansk science fiction-film fra 1989, instrueret af William Shatner.

Medvirkende 
 William Shatner som James T. Kirk
 Leonard Nimoy som Spock
 DeForest Kelley som Dr. Leonard McCoy
 James Doohan som Montgomery "Scotty" Scott
 George Takei som Hikaru Sulu
 Walter Koenig som Pavel Chekov
 Nichelle Nichols som Nyota Uhura
 David Warner som St. John Talbot
 Laurence Luckinbill som Sybok
 Bill Quinn som McCoys far
 George Murdock som "Gud"

Eksterne henvisninger 

 

Amerikanske film fra 1989
The Final Frontier
Science fiction-film fra USA
Star Trek IV - Rejsen tilbage til Jorden

Star Trek IV - Rejsen tilbage til Jorden er en amerikansk science fiction-film fra 1986, instrueret af Leonard Nimoy.

Medvirkende 
 William Shatner som James T. Kirk
 Leonard Nimoy som Spock
 DeForest Kelley som Dr. Leonard McCoy
 James Doohan som Montgomery "Scotty" Scott
 George Takei som Hikaru Sulu
 Walter Koenig som Pavel Chekov
 Nichelle Nichols som Nyota Uhura
 Majel Barrett som Christine Chapel
 Grace Lee Whitney som Janice Rand
 Mark Lenard som Ambassadør Sarek
 Jane Wyatt som Amanda Grayson
 Catherine Hicks som Dr. Gillian Taylor
 John Schuck som Klingon Ambassadør
 Robert Ellenstein som Føderationens præsident
 Brock Peters som Admiral Cartwright
 Robin Curtis som Lieutenant Saavik
 Madge Sinclair som Kaptajn på Saratoga (ukrediteret)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Amerikanske film fra 1986
Rejsen tilbage til Jorden
Science fiction-film fra USA
Film med tidsrejser
Star Trek III - Jagten på Spock

Star Trek III - Jagten på Spock er en amerikansk science fiction-film fra 1984, instrueret af Leonard Nimoy.

Medvirkende 
 William Shatner som James T. Kirk
 Leonard Nimoy som Spock
 DeForest Kelley som Dr. Leonard McCoy
 James Doohan som Montgomery "Scotty" Scott
 George Takei som Hikaru Sulu
 Walter Koenig som Pavel Chekov
 Nichelle Nichols som Nyota Uhura
 Grace Lee Whitney som Janice Rand
 Mark Lenard som Ambassadør Sarek
 Judith Anderson som High Priestess T'Lar
 Merritt Butrick som Dr. David Marcus
 Robin Curtis som Lieutenant Saavik
 Christopher Lloyd som Klingon Commander Kruge
 Robert Hooks som Fleet Admiral Morrow
 James Sikking som Captain Styles
 Carl Steven som Spock som 9-årig
 Vadia Potenza som Spock som 13-årig
 Stephen Manley som Spock som 17-årig
 Joe W. Davis som Spock som 25-årig
 Frank Welker som Spocks skrig (voice-over, ukrediteret)

Eksterne henvisninger 

 

Amerikanske film fra 1984
Jagten på Spock
Science fiction-film fra USA
Værker om bevidsthed
Star Trek II - Khans hævn

Star Trek II - Khans hævn er en amerikansk science fiction-film fra 1982, instrueret af Nicholas Meyer.

Medvirkende 
 William Shatner som James T. Kirk
 Leonard Nimoy som Spock
 DeForest Kelley som Dr. Leonard McCoy
 James Doohan som Montgomery "Scotty" Scott
 George Takei som Hikaru Sulu
 Walter Koenig som Pavel Chekov
 Nichelle Nichols som Nyota Uhura
 Bibi Besch som Dr. Carol Marcus
 Merritt Butrick som Dr. David Marcus
 Paul Winfield som Clark Terrell
 Kirstie Alley som Saavik
 Ricardo Montalban som Khan Noonien Singh
 Judson Scott som Joachim (ukrediteret)

Eksterne henvisninger 

 

Amerikanske film fra 1982
Khans hævn
Science fiction-film fra USA