Megadeth

Megadeth er et amerikansk thrash metal-band ledet af stifter, forsanger, guitarist og sangskriver Dave Mustaine. Mustaine dannede bandet i 1983 efter at være blevet smidt ud af Metallica, og Megadeth har siden da udgivet 15 studiealbum, senest Dystopia i 2016.

Megadeth blev internationalt kendte i midten af 1980'erne som værende en af de pionerende grupper indenfor den amerikanske thrash metal-scene, men bandet var plaget af mange ændringer i besætningen, delvist på grund af Mustaines og de andre medlemmers berygtede problemer med stofmisbrug. Efter at være blevet ædru og have sikret sig en stabil line-up, udgav Megadeth en række guld- og platinalbum i perioden 1986-1997, deriblandt det Grammy-nominerede Countdown to Extinction i 1992, som solgte til dobbelt platin. Megadeth blev opløst i 2002, da Mustaine fik en nerveskade i sin venstre arm, men efter intensiv genoptræning gendannede han bandet i 2004, og de udgav The System Has Failed, som øjeblikkeligt nåede en 18. pladsen på Billboard 200, fulgt af United Abominations i 2007, som blev nummer 8 på samme hitliste. Deres 13. studiealbum, TH1RT3EN, blev udgivet 1. november 2011 og deres 14. album, Super Collider, den 4. juni 2013.

Megadeth er kendt for deres specielle guitarstil, som ofte involverer komplekse og avancerede musikalske passager og trade-off guitarsoli. Mustaine er også kendt for sin nyskabende "snerrende" vokal, såvel som sine temaer i teksterne, der ofte omhandler politik, krig, afhængighed og personlige forhold.

Megadeth har, som et af verdens mest succesfulde heavy metal-bands, solgt mere end 50 millioner album globalt, deriblandt seks platinalbum og syv Grammy-nomineringer for Best Metal Performance i træk. I deres første 22 aktive år havde Megadeth 18 officielle medlemmer med Dave Mustaine som primus motor, central sangskriver og eneste permanente medlem. Megadeth omtales ofte som et af thrash metals "fire store bands", ved siden af Anthrax, Metallica og Slayer.

Historie

Dannelse og de tidlige år 

I sommeren 1983, blot få måneder efter lead guitarist Dave Mustaine blev smidt ud af Metallica på grund af problemer med alkohol og stoffer samt "personlighedsproblemer", dannede Mustaine, bassist David Ellefson, guitarist Greg Handevidt og trommeslager Dijon Carruthers Megadeth. Mustaine har senere udtalt, "efter at være blevet fyret fra Metallica, er alt hvad jeg kan huske, at jeg ville se blod. Deres. Jeg ville være hurtigere og tungere end dem".<ref name="Killing Is My Business album notes">"Killing Is My Business... And Business Is Good" remastered albumnoter. Maj 2002, Loud Records, 9046-2.</ref>

Motiveret af ønsket om hævn, forstærkede Mustaine intensiteten i Megadeths musik og satte tempoet op på sange som "Mechanix", som tidligere var blevet spillet med Metallica i et betydeligt langsommere tempo med en anden titel ("The Four Horsemen") og tekst. Efter at have ledt efter en forsanger i næsten et halvt år, besluttede Mustaine sig for selv at påtage sig rollen som forsanger, mens han også var bandets centrale sangskriver og den ene af to lead guitarister.

Carruthers blev snart udskiftet med trommeslager Lee Rausch, og guitarist Greg Handevidt forlod bandet i slutningen af 1983 for at danne Kublai Khan. I begyndelsen af 1984 indspillede Megadeth en demo på tre sange med Mustaine, Ellefson og Rausch, som indeholdt tidlige versioner af "Last Rites/Loved to Death", "Skull Beneath the Skin" og "Mechanix". Kerry King (kendt fra Slayer) spillede live med bandet ved en række koncerter, mens der blev søgt efter en permanent afløser. Efter blot nogle få koncerter i 1984 blev Lee Rausch udskiftet med fusionstrommeslageren Gar Samuelson.
Efter udgivelsen af deres demo skrev Megadeth kontrakt med det uafhængige pladeselskab Combat Records i New York, og i december sluttede guitarist Chris Poland, en ven af Gar, sig til bandet.

 Killing Is My Business... And Business Is Good! 
Tidligt i 1985 fik bandet 8.000 dollar af Combat Records til at indspille og producere deres debutalbum. Efter at have brugt halvdelen af pengene på stoffer og alkohol var bandet dog tvunget til at fyre deres oprindelige producer og selv producere albummet. På trods af den resulterende dårlige produktion blev albummet, Killing Is My Business... And Business Is Good!, udgivet i maj 1985, godt modtaget. Albummet blandede elementer fra thrash, speed metal og punk.Bregman, Adam. "Killing Is My Business... And Business Is Good!" Remastered version AMG Review, på AMG.com.

Albummet indeholder den første af mange coversange, som Megadeth har indspillet gennem tiden; en speed metal-version af Nancy Sinatras klassiker "These Boots Are Made For Walking" med ændret sangtekst af Mustaine. Sangen har senere skabt en del polemik, da sangens oprindelige forfatter, Lee Hazlewood, vurderede Mustaines ændringer som "afskyelige og stødende" og krævede, at sangen skulle fjernes fra albummet. Efter trusler om sagsanlæg blev sangen fjernet fra alle nye udgivelser af cd'en efter 1995. I 2002 blev albummet dog genudgivet med en version af sporet, hvor den nye tekst var censureret af et "bip". I Killing Is My Business.. deluxe udgave-omslaget kritiserer Mustaine Hazlewood og bemærker, at Hazlewood modtog royalties i næsten 10 år, før han endelig gjorde indsigelser mod sangen.

I sommeren 1985 turnerede gruppen i USA og Canada for første gang sammen med Exciter. Under turnéen forlod Chris Poland meget pludseligt bandet, og blev afløst af turnéguitarist Mike Albert. Poland kom dog med i Megadeth igen i oktober 1985, kort før de begyndte at arbejde på deres andet album med Combat Records.

 Gennembrud og succes 
 Peace Sells... But Who's Buying? 
Megadeths andet album blev oprindeligt færdiggjort i marts 1986, men led under Combat Records' meget lille budget, og bandet var til at begynde med utilfredse med det endelige miksede produkt. Frustrerede over de finansielle komplikationer på det lille pladeselskab skrev Megadeth kontrakt med det store selskab Capitol Records, som også købte rettighederne til det nye album. Capitol hyrede producer Paul Lani til at remixe indspilningerne, og i november 1986 udgav Capitol Peace Sells... But Who's Buying?. Albummet markerede Megadeths kommercielle og kritikermæssige gennembrud og solgte mere end en million eksemplarer alene i USA.Peace Sells... But Who's Buying? betragtes som en milepæl indenfor thrash metal-album, og All Music Guide har kaldt det "Et af de mest indflydelsesrige metalalbum for sit årti, og bestemt et af meget få definitive thrash album". Albummets titelsang "Peace Sells" blev valgt til bandets første musikvideo og blev spillet ofte på MTV's Headbangers Ball. "Peace Sells" blev nummer 11 på VH1's liste over de 40 største metalsange, og den åbnende baslinje blev brugt i flere år som åbningstema for MTV News. Peace Sells... But Who's Buying? var det første Megadeth-album, hvis omslag var designet af Ed Repka, som også lavede bandets maskot Vic Rattlehead om til den nuværende standard.

I februar 1987 blev Megadeth tilføjet som åbningsband på Alice Coopers Constrictor-turné, fulgt af en kort turné som support for Mercyful Fate i USA. I marts samme år påbegyndte Megadeth deres første verdensturné som hovednavn i Storbritannien, hvor de havde supportbands som Overkill og Necros.

Efter flere år med problemer med stofmisbrug blev både Gar Samuelson og Chris Poland fyret fra Megadeth i juli 1987 efter turnéens sidste show, der foregik på Hawaii. Mustaine udtalte, at Samuelson var for meget, når han var påvirket, og fik endda en reservetrommeslager, Chuck Behler, til at være til stede ved de sidste koncerter på turnéen, da han var bange for, at Samuelson ikke ville kunne færdiggøre koncerterne. Mustaine mente, at Poland havde solgt noget af bandets udstyr for at kunne finansiere sit stadigt stigende brug af stoffer, beskrevet i sangen "Liar", som også er dedikeret til Poland. Han blev oprindeligt erstattet af Jay Reynolds fra Malice, men da bandet begyndte at arbejde på deres næste album, blev Reynolds afløst af sin egen guitarlærer Jeff Young, som kom med i Megadeth seks uger inde i indspilningen af deres tredje album.

 So Far, So Good... So What! 
Med et større budget fra et stort pladeselskab og produceren Paul Lani i baghånden brugte Megadeth fem måneder på at indspille deres tredje album, So Far, So Good... So What!. Indspilnigerne var igen plaget af problemer lige fra begyndelsen – delvist på grund af Mustaines kamp med sit misbrug. Mustaine har senere sagt: "Produktionen [af So Far, So Good...] var forfærdelig, hovedsageligt på grund af stoffer og prioriteterne, som vi havde eller ikke havde på det tidspunkt". Mustaine havde også et sammenstød med producer Paul Lani, som begyndte da Lani insisterede på, at trommerne skulle indspilles separat fra bækkenerne (noget ganske uhørt for rocktrommeslagere). For første gang i deres karriere skrev og arrangerede bandet hele albummet i studiet og inkluderede numre, hvor hele bandet spillede deres instrumenter sammen på en gang.
Indspilningen af albummet blev optaget på video og senere udgivet som Evolver: The Making of Youthanasia.

Efter otte måneder i studiet blev Youthanasia udgivet 1. november 1994 og kom ind på en fjerdeplads på Billboard Top 200 albumhitlisten i USA. Albummet solgte til guld i Canada efter blot tredive minutter og til platin i USA hurtigere end noget andet Megadeth-album. Da producer Max Norman stadig pressede på for at få langsommere, mere kommerciel musik fulgte Youthanasia det stilskifte som begyndte med Countdown to Extinction og bevægede sig endnu længere væk fra bandets oprindelige thrash. Selvom albummet beholdt kerneelementer af metal, fokuserede det på stærkere vokalmelodier og mere tilgængelige, radiovenlige arrangementer. Bandet hyrede tilmed den kendte modefotograf Richard Avedon til at fremme deres nye image, hvor de droppede deres jeans og t-shirts og blev mere bevidste om, hvilket tøj de gik i.

En sticker på de første eksemplarer af Youthanasia reklamerede for det dengang nye koncept med en bandwebsted, kaldet "Megadeth, Arizona". Fans kunne chatte i "Mega-diner", kommunikere med bandet via e-mail, ønske sange spillet live og læse klummer og turnédagbøger skrevet af bandmedlemmerne.Youthanasias første single, "Train Of Consequences", blev nummer 29 på Billboards Mainstream Rock-hitliste, og i november 1994 medvirkede Megadeth i The Late Show with David Letterman, hvor de optrådte med albummets anden single, "A Tout Le Monde". "A Tout Le Monde" fik også en tilhørende musikvideo, som MTV nægtede at vise, da de mente at sangteksten anvendte for positive vendinger om selvmord.Youthanasia-turnéen begyndte i Sydamerika i november 1994 og varede elleve måneder, hvilket gjorde den til Megadeths foreløbigt mest omfattende turné. Bandet fik selskab af Corrosion of Conformity i både Europa og USA og Flotsam and Jetsam, Korn og Fear Factory i USA. Turnéen kulminerede med en optræden på Monsters of Rock-festivalen i Brasilien, hvor de var et af hovednavnene ved siden af Alice Cooper og Ozzy Osbourne. I januar 1995 medvirkede Megadeth på soundtracket til gyserfilmen Tales from the Crypt Presents: Demon Knight med sangen "Diadems". Megadeth bidragede også med en coverversion af "Paranoid" til Nativity in Black, det første Black Sabbath-hyldestalbum. Bandets version af "Paranoid" blev nomineret til en Grammy i 1996 for Best Metal Performance, hvilket blev Megadeths sjette nominering på lige så mange år.

I marts 1995 udgav Megadeth en special edition-udgave af Youthanasia i Europa indeholdende en bonusplade kaldet Hidden Treasures. Bonuspladen indeholdt alle enkeltsange, Megadeth havde lavet fra filmsoundtracks, opsamlinger og hyldelstalbum – deriblandt en ny indspilning af Sex Pistols-sangen "Problems". Efter pres fra fans blev bonuspladen udgivet som en separat ep i USA og Japan i juli 1995.

 Cryptic Writings 
Efter den omfattende Youthanasia-turné tog Megadeth fri i slutningen af 1995. Mustaine begyndte at arbejde på MD.45, et sideprojekt han havde sammen med vokalist Lee Ving fra Fear. Der blev også foretaget ændringer på forretningssiden, da Megadeth skrev kontrakt med ESP Management og hyrede en ny "creative manager" Bud Prager, som tidligere havde været manager for både Foreigner og Bad Company. Ligesom det havde været med Max Norman før ham, ville Prager gå hen og få stor indflydelse på bandets musikalske retning. Han skubbede Megadeth længere ind i "kommerciel rock"-området og overbeviste bandet om at arbejde med Nashville popproducer og tidligere Giant-guitarist Dann Huff. Prager overbeviste Mustaine om at lade producer Dan Huff få større kontrol over indspilningsprocessen. Mustaine har senere skrevet:Risk blev udgivet 31. august 1999 og blev både en anmeldermæssig og kommerciel fiasko, samt førte til at bandet mistede mange gamle fans.Metal-Observer.com. "Risk" albumanmeldelse, på Metal-Observer.com.Billerey-Mosier, Roger. "Risk" albumanmeldelse, september 1999, på ssmt-reviews.com . Selvom andre Megadeth-album senere hen også indarbejdede mainstream rock-elementer sammen med mere traditionel heavy metal, havde Risk stort set ingen metal-elementer og viste i stedet indflydelser fra dance, electronica og disco. Risk var den første Megadeth-udgivelse siden 1985, som ikke blev certificeret til guld eller større i USA. Albummets første single, "Crush Em", var på soundtracket til Universal Soldier: The Return og blev senere en officiel NHL-sang, som blev spillet under hockeyspil.

I juli 1999 indspillede Megadeth en coverversion af Black Sabbath-sangen "Never Say Die", som var med på det andet Nativity in Black-hyldestalbum.
De påbegyndte en Risk-turné i september 1999, hvor de turnerede med Iron Maiden på den europæiske halvdel af turnéen. Tre måneder inde i turnéen bekendtgjorde guitarist Marty Friedman, at han ville forlade bandet på grund af musikalske forskelligheder medlemmerne imellem.
Som Mustaine senere forklarede:
 Megadeth hyrede guitarist Al Pitrelli, som tidligere havde spillet i Savatage og for Alice Cooper, og nu i Trans-Siberian Orchestra, som Friedmans afløser i januar 2000.

Megadeth vendte tilbage til studiet i april 2000 for at begynde at arbejde på deres niende studiealbum. En måned inde i produktionen fik bandet dog muligheden for at komme med på Maximum Rock-turnéen sammen med Anthrax og Mötley Crüe. Megadeth stoppede for indspilningerne og turnerede i Nordamerika i sommeren 2000.

Megadeth og Capitol Records gik hver til sit i oktober 2000 efter 14 års samarbejde. Pladeselskabet returnerede bandets nyeste indspilninger og udgav i stedet et greatest hits-album, Capitol Punishment: The Megadeth Years. Albummet indeholdt også to nye numre, "Kill the King" og "Dread and the Fugitive Mind", som begge viste, hvordan bandet vendte tilbage til deres metalrødder efter nederlaget med Risk.

 Tilbage til rødderne 
 The World Needs a Hero 
I november 2000 skrev Megadeth kontrakt med et nyt pladeselskab, Sanctuary Records. Bandet vendte tilbage til studiet i oktober og færdiggjorde deres næste album, som havde været næsten færdigt før bandet tog med på Maximum Rock-turnéen seks måneder tidligere. Efter den overvældende negative respons på Risk, fyrede Mustaine manager Bud Prager og besluttede sig for selv at producere Megadeths næste album. The World Needs a Hero, som var det første album siden Rust in Peace som udelukkende var skrevet af Mustaine (med en undtagelse fra Al Pitrelli på "Promises"), blev udgivet 15. maj 2001 og fik en blandet modtagelse.Engels, John. "The World Needs A Hero" Review, 14. juni 2001, på OrlandoWeekly. Mens albummet viste en drejning tilbage til heavy metal efter den forsøgte mainstream rock-retning på Risk, følte nogle anmeldere, at albummet ikke nåede op til forventningerne.Chandrasekhar, Chaitra. "The World Needs A Hero" Review, udgivet i "The Tech" 15. maj 2001, Volume 121, Nummer 26, arkiveret på The Techs officielle side .
Mustaine selv kaldte albummet den første store drejning for et stort skib på havet, som forsøger at komme tilbage på rette kurs. Albummets første single, "Moto-Psycho", blev nummer 22 på Billboard Mainstream Rock-hitlisten, og blev også spillet på VH1's Rock Show.The World Needs a Hero-turnéen begyndte i sommeren 2001 i Europa som supportband for AC/DC fulgt af en USA-turné med Iced Earth og Endo i september. Turnéen blev dog forkortet væsentligt efter terrorangrebet 11. september, og bandet var tvunget til at aflyse alle planlagte koncerter, deriblandt en dvd-optagelse i Argentina. I stedet spillede bandet to koncerter i Arizona i november, som blev filmet og senere udgivet som Rude Awakening, Megadeths første officielle liveudgivelse. I februar 2002 remiksede og forbedrede Mustaine Megadeths første album, Killing Is My Business... And Business Is Good! med moderne udstyr og tilføjede bonusnumre.

 Opløsning af bandet 
I januar 2002 var Mustaine indlagt på hospitalet for at få fjernet en nyresten. Mens han var under behandling blev han givet smertestillende medicin, som gav ham et tilbagefald til sin afhængighed. Da han blev udskrevet fra hospitalet, gik han med det samme til afvænning på en klinik i Texas. Mens han var på afvænningsklinikken blev Mustaine offer for en absurd ulykke, som kraftigt skadede hans venstre arm. Ulykken, som var sket ved, at han faldt i søvn med sin venstre arm over en stoleryg, lagde pres på hans radialnerve. Han fik diagnosen radialisparese, som gjorde ham ude af stand til at gribe fat om noget eller knytte sin venstre hånd.

3. april 2002 bekendtgjorde Mustaine, at han opløste Megadeth på grund af hans armskade. I de følgende fire måneder var Mustaine i intens fysioterapi fem dage om ugen. Han begyndte langsomt at kunne spille igen, men var tvunget til at genoptræne sin venstre hånd fra bunden af.

For at kunne udfylde kontraktmæssige aftaler med Sanctuary Records, udgav Megadeth et opsamlingsalbum, Still Alive... And Well?, 10. september 2002. Den første halvdel af albummet indeholdt livenumre indspillet i Web Theatre i Phoenix, Arizona 17. november 2001, mens den anden halvdel indeholdt studieoptagelser fra The World Needs a Hero.

 Gendannelse 
 The System Has Failed 
Efter næsten et års genoptræning, deriblandt fysioterapi og elektriske chok, begyndte Mustaine at arbejde på, hvad det oprindeligt var meningen skulle blive hans første soloalbum. Det nye materiale blev indspillet med studiemusikerne Vinnie Colaiuta og Jimmy Sloas i oktober 2003, men projektet blev standset, da Mustaine gik med til at remikse og digitalt forbedre Megadeths otte Capitol Records-album. Mustaine genindspillede nogle dele, som var gået tabt med tiden eller ændret uden hans vidende i den oprindelige miksingproces.

I maj 2004 vendte Mustaine tilbage til sine nyeste indspilninger, men på grund af kontraktmæssige forpligtelser med bandets europæiske pladeselskab EMI, var han tvunget til at udgive endnu et album under "Megadeth"-navnet. Mustaine besluttede sig for at gendanne bandet og kontaktede den "Rust in Peace line-up", som var mange fans' favorit, for at genindspille hans nyeste sange. Mens trommeslager Nick Menza til at begynde med sagde ja, kunne hverken Marty Friedman eller David Ellefson blive enige med Mustaine.
Mustaine har om Ellefson udtalt:

Det nye album ville dermed blive det første album nogensinde uden Ellefson. Som afløser for Friedman hyrede Mustaine den tidligere Megadeth-guitarist Chris Poland til at bidrage med guitarsoli på det nye album. Poland ville dog kun være studiemusiker, da han foretrak at fokusere på sit eget jazz fusion-projekt OHM.

14. september 2004 udgav Megadeth deres comebackalbum, The System Has Failed via Sanctuary Records i USA og EMI i Europa. Albummet blev hyldet som en tilbagevenden til storhed, og Revolver gav albummet fire stjerner og kaldte The System Has Failed for "Megadeths mest hævngerrige, intense og musikalsk avancerede udspil siden Countdown to Extinction". Albummet debuterede som nr. 18 på Billboards popalbum-hitliste med singlen "Die Dead Enough", som blev nr. 21 på Mainstream Rock-hitlisten i USA, i spidsen. Mustaine bekendtgjorde, at albummet ville blive bandets sidste, fulgt af en afskedsturné, hvorefter han ville fokusere på en solokarriere.

Megadeth påbegyndte deres Blackmail the Universe-verdensturné i oktober 2004, sammen med turnébassist James MacDonough (Iced Earth) og guitarist Glen Drover (Eidolon, King Diamond).
Mens de øvede til turnéen, forlod den nyligt tilbagevendte trommeslager Nick Menza igen Megadeth, da han ikke kunne forberede sig fysisk på en hel turné i USA. Han blev afløst blot fem dage før den første koncert af Shawn Drover, som var den nye guitarist Glen Drovers bror, og også medlem af det canadiske thrash metal-band Eidolon. Bandet turnerede i USA sammen med Exodus og senere i Europa med Diamond Head og Dungeon.

I juni 2005 udgav Capitol Records en greatest hits-samling for at afløse den nu udgåede Capitol Punishment, med titlen Greatest Hits: Back to the Start, som indeholdt nyligt remiksede og digitalt forbedrede versioner af sange fra de første otte album.

 Gigantour 

I sommeren 2005 organiserede Mustaine en årlig heavy metal-festivalturné, døbt Gigantour. Megadeth var hovednavn det første år sammen med Dream Theater, Anthrax, Fear Factory, Dillinger Escape Plan, Nevermore, Life of Agony, Symphony X, Dry Kill Logic og Bobaflex. Koncerterne i Montreal og Vancouver blev filmet og optaget til en live-dvd og cd, som blev udgivet i sommeren 2006.

9. oktober 2005, efter succeserne med The System Has Failed og Blackmail the Universe-verdensturnéen, bekendtgjorde Mustaine på scenen i Argentina overfor et koncertsted fyldt til randen på Pepsi Music Rock Festival, at Megadeth ville fortsætte med at indspille musik og turnere. Denne koncert blev officielt udgivet på dvd som That One Night: Live in Buenos Aires i marts 2007.

I februar 2006 forlod bassist James MacDonough bandet på grund af, hvad MacDonough kaldte, "personlige forskelle". Han blev afløst på bas af James Lomenzo, som tidligere havde arbejdet med David Lee Roth, White Lion og Black Label Society. 16. marts 2006 havde den nye line-up deres første koncert på Dubai Desert Rock-festivalen i de Forenede Arabiske Emirater sammen med Testament og 3 Doors Down.

21. marts 2006 udgav Capitol Records en dvd med titlen Arsenal of Megadeth, som indeholdt gamle optagelser, interviews, livekoncerter og mange af bandets musikvideoer. På grund af licenseringsproblemer var videor fra filmsoundtracks og videoer, som ikke var udgivet af Capitol Records, ikke med på dvd'en.

 United Abominations 
I maj 2007 bekendtgjorde Megadeth, at deres ellevte studiealbum, med titlen United Abominations, var tæt på at være færdigt. Oprindeligt skulle albummet have været udgivet af Roadrunner Records i oktober 2006, men Mustaine oplyste i august 2006, at bandet "lagde en sidste hånd på værket", og udgivelsen derfor blev udskudt til 15. maj 2007.
I marts 2007 tog Megadeth på en turné gennem Canada og USA som åbningsband for Heaven and Hell, fulgt af en sommerfestival-turné igennem Europa.United Abominations blev som planlagt udgivet 15. maj 2007. En uge efter udgivelsen nåede albummet en 8. plads på hitlisten i USA, hvilket dermed var den højeste placering siden Youthanasia fra 1994, og solgte tilmed 54.000 eksemplarer i den første uge alene.
Albummet blev det første album med Glen Drover, Shawn Drover og James Lomenzo.
I september 2007 vendte Megadeth tilbage til USA som hovednavn på deres Tour Of Duty-turné, som også nåede til bl.a. Australien.

13. januar 2008 bekræftede Dave Mustaine, at guitarist Glen Drover havde forladt Megadeth for i stedet at kunne fokusere på sin familie, og at han blev afløst af Chris Broderick (tidligere fra Nevermore og Jag Panzer).

Om hans exit fra bandet udtalte Drover:

Mustaine har sagt, at han har det fint med Drovers beslutning, og at han er glad for, at hans afløser er Broderick. Mustaine har også sagt, at "Chris klarer det helt fint". Den tidligere Nevermore-kollega Van Williams kommenterede, at Megadeth "får sig en helvedes god musiker, og hvad vigtigere er, de får sig en fed fyr at hænge ud med, og en sand ven." Broderick har udtalt "jeg er klar over, at jeg har nogle store sko at skulle fylde ud, og jeg vil gøre mit bedste."

 Endgame (2009) 
Megadeths tolvte studiealbum, med titlen Endgame, blev udgivet 14. september 2009. Forinden udgav bandet to singler, hvoraf den ene, "Head Crusher", kun var tilgængelig for fri download fra Roadrunner Records' hjemmeside i 24 timer 7. juli. Den anden single, "1320", blev udgivet 15. august.

I februar 2010 forlod bassisten James Lomenzo bandet, og blev afløst af den oprindelige bassist David Ellefson.

 TH1RT3EN (2011) 
Megadeth var i løbet af sommermånederne i 2011 i gang med at skrive og optage nye sange til det næste album. En af de nye sange fra albummet, Public Enemy No. 1, blev spillet under en koncert i Hamborg den 5. juli 2011. Den 8. juli 2011 annoncerede Dave Mustaine under Sonisphere Festival i Knebworth i Storbritannien, at det officielle navn for albummet var TH1RT3EN.

 Super Collider (2013) 
Den 4. juni 2013 udgav Megadeth sit 14. studiealbum, Super Collider.

 Musikalsk stil 
Meget lig Dave Mustaines tidligere band Metallica var Megadeth blevet inspireret af fremtrædende NWOBHM-bands såsom Judas Priest, Motörhead og Venom.Megadeth  på Rolling Stone

Selvom bandet begyndte deres karriere med at udgive et album udelukkende med rå og uforfinet primitiv thrash metal, har Megadeth i tidens løb indarbejdet elementer fra flere forskellige genrer med alt lige fra heavy metal og rock til disco.

Megadeth udgav et primitivt thrash metal-debutalbum i 1985 for derefter at bevæge sig ud i mere teknisk avancerede thrash-kompositioner, specielt på albummet Peace Sells...But Who's Buying?, som blev udgivet i 1986. Efter et par år med succes som thrash metal-band skiftede Megadeth, efter forslag fra deres daværende producer, Max Norman, i 1991 fokus og spillede derefter mere kommerciel og radiovenlig musik, hvilket førte til albummet Countdown to Extinction og dets to efterfølgere, som alle tre snarere var heavy metal eller hård rock end thrash metal – alle nød de stor kommerciel succes.
I 1999 udgav Megadeth imidlertid albummet Risk, som ifølge mange anmeldere og fans tog det kommercielle aspekt "for langt". Albummet var det første (og hidtil eneste) Megadeth-album, som var så godt som fuldstændigt blottet for metal-elementer, og det indeholdt i stedet en blanding af rock, electronica og disco.

Siden "fiaskoen" med Risk er Megadeth vendt tilbage til deres metal-rødder på efterfølgende album, hvilket har ført til blandinger af musikken fra bandets forskellige "tidsperioder" – f.eks. på United Abominations som både indeholdt thrashede sange som "Sleepwalker" og "Washington is Next!" og mere kommercielle sange såsom en genindspillet version af sangen "À Tout le Monde", som denne gang hedder "À Tout le Monde (Set Me Free)".

Megadeths musikalske udvikling har ligget meget tæt op af Mustaines eks-band Metallicas: Metallica startede også med at spille rå, uforfinet thrash metal (på Kill 'Em All) for derefter at bevæge sig til mere teknisk komplicerede kompositioner (på Ride the Lightning, Master of Puppets og, især, ...And Justice for All). Metallica skiftede ligeledes til en mere kommerciel lyd på deres sorte album fra 1990, et år før Megadeths skifte. Ligesom Megadeth havde en nedtur med deres Risk-album, stødte Metallica også på massiv negativ kritik efter udgivelsen af deres Load og ReLoad-album som indeholdt mere hård rock og blues-indflydelse end egentlig metal. Metallicas album St. Anger fik også stor kritik. Ligesom Megadeths efterfølgende tilbagevenden til metal, vendte Metallica på albummet Death Magnetic fra 2008 tilbage til en lyd der var mere hård og teknisk, som på deres gamle udgivelser.

Begge bands udgav i øvrigt, hvad der betragtes som milepæle indenfor thrash metal i 1986 (Megadeths Peace Sells...But Who's Buying? og Metallicas Master of Puppets – det tredje store thrash metal-band Slayer udgav også en milepæl, Reign in Blood, samme år).

 Sangtekster 

Som Megadeths primære sangskriver, er Mustaine kendt for sine ofte kontroversielle, politiske og, på det seneste, personlige sangtekster. Krig og atomkrig er ofte brugte emner, deriblandt militær-industrielt kompleks ("Architecture of Aggression", "Hangar 18", "Return to Hangar" "Take No Prisoners"), og efterspillet af krig ("Ashes In Your Mouth"). Navnet "Megadeth" er en bevidst fejlstavning af ordet megadeath, et begreb opfundet i 1953 af RAND-militærstrategen Herman Kahn til at beskrive en million dræbte, gjort populært i hans bog On Thermonuclear War fra 1960. Politik er også et emne brugt i mange Megadeth-sange,Birchmeier, Jason. "Youthanasia" Remastered version AMG Review, at AMG.com; hentet 16. november 2006. såsom Mustaines vurdering af Tipper Gore, PMRC og musikcensur i sangen "Hook In Mouth". Mustaine tager et økologistisk standpunkt i "Countdown to Extinction" og "Dawn Patrol", og kritiserer diktatorer i sange som "Warhorse" og "Symphony of Destruction". Mustaines generelle kynisme vedrørende politik skinner igennem på numre som "Peace Sells", "The World Needs A Hero" og "Blackmail the Universe".

Kontroversielle og misforståede sangtekster har også skabt problemer for bandet, såsom musikvideoen til "In My Darkest Hour", som var bandlyst fra MTV i 1988, da musikkanalen vurderede at sangen var pro-selvmord.

Afhængighed er også et kendt tema, som i "Use the Man", "Burnt Ice" og "Addicted to Chaos". Senest har nogle sangtekster behandlet religiøse temaer, deriblandt "Truth Be Told", som omhandler den bibelske historie om Kain og Abel, og "Shadow of Deth", med talt tekst taget direkte fra King James Bible.

 Fejder 
Dave Mustaine er berygtet for at komme med provokerende udtalelser i pressen, ofte vedrørende fejder og problemer med tidligere bandmedlemmer og andre bands, deriblandt Slayer og Metallica. Den nok mest kendte fejde er med Metallica-medlemmerne James Hetfield og Lars Ulrich, og vedrører hans exit fra bandet, og måden hvorpå han blev smidt ud, såvel som uenigheder om hvem der skrev hvilke sange.

I april 1988, ved en koncert i Antrim, Nordirland, dedikerede Mustaine uvidende den sidste sang til IRAcontactmusic.com "Mustaine's Terrorist Blunder", 11. december 2005, rapporteret af contactmusic.com.. Mustaine påstod senere at han var blevet vildledt om betydningen af udtrykket "the cause" af T-Shirt-sælgere udenfor koncertarealet. Før den sidste sang, "Anarchy in the U.K", sagde Mustaine "This one's for The Cause!''". Efterfølgende brød der slåskamp ud blandt tilskuerne og ifølge Mustaine måtte bandet rejse i en "skudsikker bus" gennem resten af turnéen i Nordirland og Irland. Denne begivenhed inspirerede til en af Megadeths bedst kendte sange, "Holy Wars... The Punishment Due".

I juli 2004 sagsøgte den tidligere bassist David Ellefson Mustaine og krævede $18,5 millioner. Ellefson påstod at Mustaine havde holdt størstedelen af bandets indtægter væk fra ham, samt at Mustaine var bakket ud af en aftale om at lade Ellefson videreføre Megadeth da bandet blev opløst i 2002. Ellefson beskyldte også Mustaine for at holde væk fra indtægterne fra merchandise og udgivelsesroyalties. Søgsmålet blev afvist i 2005, og Mustaine sagsøgte efterfølgende Ellefson.

Mustaines bekendtgørelse af at Megadeth ikke længere vil spille visse sange, på grund af hans nyfundne status som kristen, skabte også lidt påstyr. I de seneste år er Dave Mustaine blevet en genfødt kristen. I maj 2005 truede Mustaine angiveligt med at aflyse koncerter i Grækenland og Israel med ekstremmetal-bandsne Rotting Christ og Dissection, på grund af disse bands' angiveligt anti-kristne tro. Dette fik de to bands til at aflyse deres optrædender.

Medlemmer

Nuværende medlemmer 
 Dave Mustaine – vokal, guitar (1983–)
 Kiko Loureiro – guitar, kor (2015-)
 Dirk Verbeuren - trommer (2016 -)

Tidligere medlemmer 
 Kerry King – guitar (1983–1984)
 Lee Rausch – trommer (1983–1984)
 Chris Poland – guitar (1984–1986, 2004)
 Gar Samuelson – trommer (1984–1986)
 Jeff Young – guitar (1987–1989)
 Chuck Behler – trommer (1987–1989)
 Nick Menza – trommer, kor (1989–1998)
 Marty Friedman – guitar, kor (1990–2000)
 Jimmy DeGrasso – trommer, kor (1998–2002)
 Al Pitrelli – guitar, kor (2000–2002)
 Jimmy Lee Sloas – bas (2004)
 Vinnie Colaiuta – trommer (2004)
 Glen Drover – guitar (2004–2008)
 James LoMenzo – bas, kor (2006–2010)
 Chris Broderick – guitar, kor (2008– 2014)
 Shawn Drover – trommer (2004–2014)
 Chris Adler - Trommer (2015-2016)
 David Ellefson – bas, kor (1983-2002, 2010-2021)

Diskografi

Studiealbum

Fodnoter

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside
 

 
Har spillet på Roskilde Festival
Musikgrupper fra 1983