kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brdr. Gebis

"Brdr. Gebis" eller "Brødrene Gebis" er en sang af den danske gruppe Shu-bi-dua og stammer fra deres sjette album, Shu-bi-dua 6. Såvel melodi som tekst er lavet af Shu-bi-dua selv. "Brdr. Gebis" er et pop-nummer der fortæller om Brødrene Gibb's pop- og disco-trio Bee Gees, som særligt var et stort musiknavn fra slutningen af 1960'erne og op til de sene 70'ere. I Shu-bi-duas univers bliver "Bee Gees" til "Gebis", fordi the Gibbs ifølge bandet havde tænder, der skinnede "som et bredt nul-huller-tandpastasmil". 

Kendetegnende for Bee Gees var desuden de meget høje falsetstemmer, som Shu-bi-dua efterligner og omtaler i nummeret: "Her er vi igen, store stærke mænd, der lyder som et drengekor fra Bethlehem, Brdr. Gebis tager det høje fis" og "vi kan lave musik, lyder på en prik, som en nøgen Grease (gris), der rammes af en elastik, Brdr. Gebis tager det høje fis".   

Falsetstemmerne i "Brdr. Gebis" tilhører Michael Hardinger, Kim Daugaard og Jens Tage Nielsen, mens Michael Bundesens dybere stemme svagt kan anes i baggrunden. Shu-bi-dua har fortalt, at de med sangen ikke ønskede at virke ondskabsfulde overfor Bee Gees, men at det hele var kærligt ment. Den danske presse har dog siden taget "Gebis"-titlen til sig, når de skulle omtale det australske band. Musikalsk udnyttede Shu-bi-dua, at man i 1979 havde fået 24 spor at indspille på, hvilken var en mærkbar forbedring i forhold til de tidlige albummer.

Udgivelsen 
Nummeret udkom som LP-single i 1979 og havde "Rund funk" som A-side. "Brdr. Gebis"-temaet er afbilledet med airbrush på Shu-bi-dua 6'''´s forside med et stort syngende gebis midt i universet, og sangen blev hurtigt populær efter 6'erens udgivelse. Den har dog ikke så ofte været en del bandets live-repertoire.

 Medvirkende 
 Michael Bundesen: Kor
 Michael Hardinger: Guitar, kor
 Claus Asmussen: Guitar
 Kim Daugaard: Bas, kor
 Jens Tage Nielsen: el-orgel, kor
 Bosse Hall Christensen: trommer

Øvrige medvirkende
 Kenneth Knudsen: moog-synthesizer

 Referencer 

 Eksterne henvisninger "Brdr. Gebis" på YouTube''
Sangteksten til "Brdr. Gebis"

Sange fra 1979
Shu-bi-dua-sange
Sudba barabansjjika

Sudba barabansjjika () er en sovjetisk spillefilm fra 1955 af Viktor Ejsymont.

Medvirkende 
 Daniil Sagal som Batasjov
 Sergej Jasinskij som Sergej Batasjov
 Alla Larionova som Valentina
 Andrej Abrikosov som Polovtsev
 Viktor Khokhrjakov som Vasya

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1955
Dramafilm fra Sovjetunionen
Pervyj esjelon

Pervyj esjelon () er en sovjetisk spillefilm fra 1955 af Michail Kalatosov.

Medvirkende 
 Vsevolod Sanajev som Aleksej Jegorovitj Dontsov
 Nikolaj Annenkov som Kasjtanov
 Oleg Jefremov som Aleksej Uzorov
 Izolda Izvitskaja som Anna Zalogina
 Nina Dorosjina som Nelly Panina

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1955
Dramafilm fra Sovjetunionen
Ovod

Ovod () er en sovjetisk spillefilm fra 1955 af Aleksandr Fajntsimmer.

Medvirkende 
 Oleg Strizjenov som Arthur Burton / Felice Rivarez
 Marianna Strizjenova som Gemma
 Nikolaj Simonov som Montanelli
 Vladimir Etusj som Martini
 Antoni Khodurskij som Grassini

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1955
Dramafilm fra Sovjetunionen
Godmorgen

Godmorgen (, translit.: Dobroje utro) er en sovjetisk spillefilm fra 1955 produceret af Mosfilm og instrueret af af Andrej Frolov.

Handling 
Den stille og generte pige, Ekaterina Golovan, får til opgave at anlægge en motorvej i Kuban. Unge arbejdere tager varmt imod den unge praktikant og hjælper hende i alt. Med tiden bliver Ekaterina forelsket i en af dem, Vasilij Plotnikov, den førende gravemaskinearbejder. Han er en meget munter fyr, virksomhedens sjæl og alle pigernes favorit, men han er selvoptaget og bemærker slet ikke den stille Ekatarina. Ekaterina flytter til et andet arbejdsområde, hvor hun bliver personlig chauffør for sektionslederen Usjatov, men hun flytter igen til et nyt arbejdsområde, hvor hendes stærke karakter medfører, at hun bliver byggeriets leder.

En dag kommer en delegation fra naboområdet, inklusive Vasilij Plotnikov, for at studere Ekaterinas dygtige arbejde. Filmen slutter med, at Vasilij og Ekaterina går sammen om at bygge endnu en motorvej.

Medvirkende 
 Tatjana Konjukhova som Katja Golovan
 Izolda Izvitskaja som Masja Komarova
 Jurij Sarantsev som Vasja Plotnikov
 Vladimir Andrejev som Lastotjkin
 Lev Durov som Jasja

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1955
Komediefilm fra Sovjetunionen
Cikaden

Cikaden (, translit.: Poprygunja, på noget frit oversat "hopperen") er en sovjetisk dramafilm fra 1955 produceret af Mosfilm og instrueret af Samson Samsonov.

Filmen er baseret på en novelle skrevet af Anton Tjekhov. 

Filmen havde dansk premiere i 1964.

Handling 
Filmens kvindelige hovedperson er konstant på jagt efter en "fremragende personlighed", og bemærker ikke, at en sådan personlighed faktisk er den mand, hun forlod, og indser dette først efter hans død.

Medvirkende 
 Sergej Bondartjuk som Dr. Osip Dymov
 Ljudmila Tselikovskaja som Olga Dymova
 Vladimir Druzjnikov som Ryabovskij
 Jevgenij Teterin som Fedor Lukitj Korostylev
 Anatolij Aleksin

Priser og nomineringer 
Filmen blev nomineret til en BAFTA-award i kategorien "Bedste Film". Filmen blev endvidere nomineret til en Guldløve ved filmfestivalen i Venedig i 1955, hvor filmen modtog den næstfineste pris, Sølvløven.  Den kvindelige hovedrolleindehave Ljudmilla  Tselikovskaja modtog en Jussi Award i Findland for bedste kvindelige hovedrolle.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1955
Dramafilm fra Sovjetunionen
ELBO

ELBO (græsk: ΕΛΒΟ für Ελληνική Βιομηχανία Οχημάτων, skrevet som Elliniki Viomichania Oximaton) er en producent af busser og militærkøretøjer i Thessaloniki. Desuden bygges forskellige biler til brand og andre instanser.

Historie 
ELBO blev grundlagt i 1972 som en afdeling af Steyr Daimler Puch i Østrig. Her blev der produceret køretøjer i Steyr 91 og Steyr 680M-serien, Steyr-tankskibe Kürassier, Leonidas og traktorer. På grund af krisen i moderselskabet blev Steyr Hellas-anlægget solgt til staten i 1986 og har siden drevet under navnet ELBO.

Traktorproduktionen blev indstillet, og fra 1988 blev militærdivisionen udvidet med hjælp fra det tidligere moderselskab Steyr-Puch. Mercedes-Benz G-Klasse (som W462-serien) og Leopard 2 (Leopard 2A6 HEL) er fremstillet på licens. I 1993 blev den succesrige busserie ELBO C93800 Europe introduceret og eksporteret til Singapore.

Anlægget er blevet gradvist re-privatiseret siden 2000 og administreres nu af Mytilineos Holdings. I 2001 præsenterede virksomheden en konvertibel Aletis [2] på IAA (udviklet med TWT og Pininfarina), som ikke gik i serieproduktion.

Produkter 

 ELBO bus (busser og busser med lavt gulv)
 Neoplan trolleybus
 Mercedes-Benz G-Klasse W462
 Hummer HMMWV M1114GR (4×4)
 ELBO Centaurus Tank
 Leopard 2A6 HEL Tank

Noter 

 (på engelsk)
 (på engelsk)

Eksterne henvisninger 

 Officielt websted

Virksomheder fra Grækenland
Thessaloniki
Ker-Xavier Roussel

Ker-Xavier Roussel (født 10. december 1867 i Lorry-lès-Metz, département Moselle ; død 5. juni 1944 i L’Étang-la-Ville, département Yvelines) var en fransk maler med tilknytning til kunstnergruppen Les Nabis.

Som 15-årig elev på Lycée Condorcet mødte han to andre fremtidige kunstnere Edouard Vuillard og Maurice Denis der også skulle indgå i kunstnergruppen Les Nabis. 
Som 21-årig begyndte han på École nationale supérieure des beaux-arts, hvor en anden af hans venner Pierre Bonnard også studerede.

Roussel malede blandt andet symbolistiske landskaber og efter 1900 især mytologiske scener.

Referencer

Eksterne henvisninger
  Wikimedia Commons har flere filer relaterede til Ker-Xavier Roussel – Les Nabis – Académie Julian
 Ker-Xavier Roussel i Den Store Danske på lex.dk af Vibeke Skov
 Ker-Xavier Roussel hos Artcyclopedia.com

Malere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
Stokesay Castle

Stokesay Castle er en befæstet herregård fra middelalderen, der ligger ved Stokesay i Shropshire, England. Det er et af de bedst bevarede bygninger af denne type i England. Størstedelen af den nuværende bygning blev opført i slutningen af 1200-tallet af Laurence de Ludlow, og den tidligere borg, hvoraf en del stadig findes. Laurence 'af' Ludlow var en af de ledende uldkøbmænd i England, der brugte borgen som et sikkert privat hjem og som indkomst som kommerciel ejendom. Laurence efterkommere fortsatte med at eje borgen indtil 1500-tallet, hvor den overgik til forskellige private ejere. Ved udbruddet af den engelske borgerkrig i 1641 var Stokesay ejet af William Craven, den første jarl af Craven og støtter af den siddende kong Charles 1.. Efter kavalerernes tabte en stor del af deres krigsindsats i 1645 belejrede rundhovederne borgen i juni og tvang hurtigt garnisonen til at overgive sig. Der blev herefter givet ordre til at ødelægge borgen, så den ikke kunne bruges militært, men der blev kun ødelagt en mindre del af murene. Dette gjorde at Baldwyn-familien kunne fortsætte med at bruge den som hjem indtil slutningen 1600-tallet.

I 1700-tallet udlejede Baldwyn-familien borgen ud til en række landbrugs- og fremstillingsformål. Den gik i forfald, og antikvar John Britton noterede ved et besøg i 1813, at den var blevet "forladt til omsorgssvigt og hurtigt gik mod at blive en ruin". Der blev udført restaureringsarbejde i 1830'erne og 1850'erne af William Craven, den anden jarl af Craven. I 1869 blev Cravens ejendom solgt, grundet stor gæld, til den rige the Craven estate,industrimand John Derby Allcroft, der betalte for endnu en omgang dyr restaurering i 1870. Begge disse ejere forsøgte at begrænse ændringer på de eksisterende bygninger under deres restaureringsarbejde, hvilekt usædvanligt for periode. Borgen blev et populært mål fo rbåde turiste rog kunstnere, og den åbnede formelt for betalende gæster i 1908.

Allcrofts efterkommere fik finansielle problemer i begyndelsen af 1900-tallet, og det blev stadig vanskeligere at dække de omkostninger, der var forbundet med vedligeholde af Stokesay. I 1986 accepterede Jewell Magnus-Allcroft at lade English Heritage overtage driften af Stokesay Castle, og borgen blev helt overdraget til organisationen ved hendes død i 1992. English Heritage har udført omfattende restaureringsarbejde i slutningen af 1980'erne. I 2000-tallet fungerer den som en turistattraktion, og i 2020 havde den 39.218 besøgende.

Arkitektonisk er Stokesay Castle "En af de bedst-bevarede middelalderlige befæstede herregårde i England". Den omfatter bl.a. en storsal med træloft fra 1200-tallet og en portbygninger fra 1600-tallet. Den var aldrig ment som en seriøs militær fæstning, men flere elementer efterligner langt større borge, som Edvard 1. opførte i North Wales, som Caernarfon Castle og Denbigh Castle. Det er en listed building af første grad og et scheduled monument.

Se også 
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger 

Slotte i Shropshire
Wattlesborough Castle

Wattlesborough Tower er ruinen af en befæstet herregård eller beboelsestårn fra 1200-tallet i Shropshire, England. Den ligger tæt grænsen til Powys i Wales. Wattlesborough er en listed building og et scheduled monument. Det består af et to-etagers tårn over en krypt omgivet af en voldgrav. Leighton-familien arvede Wattlesborough i 1471 og brugte det som derse primære residens ca. 1711. På dette tidspunkt blev der opført en gård ved siden af, der har fået navnet Wattlesborough Hall.

Se også 
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger 

Slotte i Shropshire
Whittington Castle

Whittington Castle er en middelalderborg i det nordlige Shropshire, England, der er ejet af Whittington Castle Preservation Fund. Borge var oprindeligt en motte-and-bailey fæstning, men den blev erstattet af en nuværende borg i 1200-tallet, som inkluderede en borggård og indre bailey. Den blev opført i Welsh Marches på grænsen til mellem England og Wales, og den ligger meget tæt på det historiske fort Old Oswestry.

Whittington Castle ligger på en ejendom 49.000 m2 i landsbyen Whittington.

I 2003 førte en historisk og arkæologisk undersøgelse af Peter Brown og Peter King fundet af en ydre bailey og to omfattende haveanlæg omgivet af vand fra 1300-tallet. Fundet var interessant, da den viste at man i England havde en avanceret form for haveanlæg på et tidligere tidspunkt end hidtil antaget. Den blev anlagt af FitzWarin-familien.

Se også 
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger 

Slotte i Shropshire
Kaillie Humphries

Kaillie Humphries (født 4. september 1985 i Calgary) er en canadisk bobslædefører, der deltog i de olympiske vinterlege 2010 i Vancouver og 2014 i Sochi. Hun repræsenterer USA fra 2019.

Humphries blev olympisk mester i bobslæde under vinter-OL 2010 i Vancouver. Sammen med Heather Moyse vandt hun damedoublen foran sine landsmænd Helen Upperton og Shelley-Ann Brown.

Hun tog bronze under Vinter-OL 2018.

OL-medaljer 
 2010  Vancouver -  Guld i bobslæde, toerbob damer  Canada.
 2014  Sotsji -  Guld i bobslæde, toerbob damer  Canada.
 2018  Pyeongchang -  Bronze i bobslæde, toerbob damer  Canada.
 2022  Beijing -  Guld i bobslæde, monobob damer  USA.

Privat 
Kaillie Humphries er gift med den engelskfødte bobslædefører Daniel "Dan" Humphries.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Bobslædeførere fra Canada
Bobslædeførere fra USA
Medaljevindere ved vinter-OL 2010
Medaljevindere ved vinter-OL 2014
Medaljevindere ved vinter-OL 2018
Medaljevindere ved vinter-OL 2022
Olympiske mestre fra Canada
Olympiske mestre fra USA
Olympiske bronzemedaljevindere fra Canada
Oleksandrija

Oleksandrija (, ) er en by beliggende i Oleksandríja rajon, Kirovohrad oblast (region) i det centrale Ukraine. Administrativt fungerer Oleksandriia som administrationscenter for Oleksandríja rajon (distrikt). Oleksandríja er også vært for administrationen af Oleksandríja hromada, en af Ukraines hromadaer.  

I 2001 havde den et indbyggertal på 93.357, og inklusive landsbyerne (selo) og bebyggelserne i bykommunen et indbyggertal på 103.856. 
Byen har dag en befolkning på omkring  indbyggere.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Byer i Kirovohrad oblast
Henning Overgaard

Henning Egon Josefsen Overgaard (født 16. oktober 1971 i Esbjerg) er en dansk fagforeningsleder, der fra 8. april 2022 har været forbundsformand for Fagligt Fælles Forbund (3F).

Fra 2013 til 2016 var han medlem af byrådet i Esbjerg Kommune, valgt for Enhedslisten. I 2018 blev han medlem af Socialdemokratiet.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Henning Overgaards profil på 3Fs hjemmeside
 Henning Overgaards profil hos Altinget
 

Formænd for Fagligt Fælles Forbund
Personer fra Esbjerg
Socialdemokrater fra Danmark
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Enhedslisten
Medlemmer af Esbjerg Byråd
Svitlovodsk

Svitlovodsk (, translit: Svitlovóds'k, ) er en by i det centrale Ukraine beliggende ved floden Dnepr i Oleksandríja rajon, Kirovohrad oblast. Den er vært for administrationen af Svitlovodsk hromada, en af hromadaerne i Ukraine. Byen har i 2021 en befolkning på omkring 43.931..

I 1962 - 1969 bar byen navnet Kremhes' på grund af, at den er en by-satellit til Kremenchuk.

Historie
Byen blev udviklet og spredte sig ud fra dæmningen og . Byens oprindelige formål var at huse alle dæmningsarbejderne og at være tæt på dæmningen. Nu produceres det meste af elektriciteten fra dæmningen og bruges i byen. Byen udviklede sig fra  1950'erne - før det eksisterede Svetlovodsk (bogstaveligt talt - lysende vandvej) ikke, navnet blev opfundet af Khrushchev'ss regime, for at erstatte byen Novogeorgievsk, der lå i oversvømmelsesområdet for det nye vandkraftværk. Da dæmningen var færdig deltog den daværende sovjetleder Khrusjtjov  i åbningsceremonierne, og byen begyndte  at vokse mod vest. 
Grunden til at have et sådant kraftværk ude midt i ingenting var enkel: der var brug for strøm til smeltning af metaller og legeringer af forsvarsindustrikvalitet, og anlægget var "hemmeligt" i mange år, men er stadig i drift i dag som en privat virksomhed.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Byer i Kirovohrad oblast
Monte-Carlo Masters 2023

Monte-Carlo Masters 2023 var en tennisturnering for mænd, der blev spillet udendørs på grusbaner i Monte-Carlo Country Club i Roquebrune-Cap-Martin, Frankrig i perioden 9. - 16. april 2023. Det var den 116. udgave af Monte-Carlo Masters og sæsonens tredje turnering i kategorien ATP Masters 1000 på mændenes ATP Tour 2023.

Herresingleturneringen blev vundet af Andrej Rubljov, som i finalen besejrede Holger Rune med 5-7, 6-2, 7-5, og som dermed vandt den første ATP Masters 1000-titel i sin karriere. Triumfen var Rubljovs 13. ATP-titel i alt. Ingen af de to finalister havde tidligere været i Monte-Carlo-finalen.

I herredoublerækken gik sejren til Ivan Dodig og Austin Krajicek, der vandt finalen med 6-0, 4-6, [14-12] over wildcard-parret Romain Arneodo og Sam Weissborn, efter at de i den afgørende match-tiebreak havde afværget to matchbolde ved stillingen 9-10 og 11-12. Dodig og Krajicek vandt dermed deres første Masters 1000-titel, deres anden grusturnering og deres femte ATP-titel i alt som makkere. Sejren var Dodigs sjette Masters 1000-titel i karrieren, mens det var Krajiceks første titel på Masters 1000-niveau. Arneodo og Weissborn var begge i deres første ATP Masters 1000-finale i karrieren.

Præmier 

Den samlede præmiesum for Monte-Carlo Masters 2023 androg € 5.779.335 ekskl. per diem, hvilket var en stigning på 6,7 % i forhold til året før.

Herresingle

Hovedturnering 

I hovedturneringen deltog 56 spillere, der var fordelt på:
 42 spillere, der havde kvalificeret sig i kraft af deres placering på ATP's verdensrangliste seks uger før turneringens start.
 4 spillere, der havde modtaget et wildcard.
 7 spillere, der havde kvalificeret sig til hovedturneringen fra kvalifikationsturneringen.
 3 lucky losere fra kvalifikationen.

Resultater

Kvalifikation 

Kvalifikationen blev spillet i perioden 7. - 8. april 2023, hvor 28 spillere spillede om de sidste 7 ledige pladser i hovedturneringen.

Følgende spillere kvalificerede sig til hovedturneringen.

Følgende spillere gik videre til hovedturneringen som lucky losere.

Resultater

Herredouble 

Turneringen havde deltagelse af 28 par, hvoraf de 25 havde kvalificeret sig til turneringen i kraft af deres verdensranglisteplacering, mens de sidste tre par havde modtaget et wildcard.

Resultater

Eksterne henvisninger 
 Monte-Carlo Masters   
 ATP Tour - Monte-Carlo 2023

Noter 

2023
ATP Tour 2023
Znamjanka

Znamjanka () er en by i Kropyvnytskyj rajon, Kirovohrad oblast (provins) i Ukraine. Den er vært for administrationen af Znamjanka hromada, en af hromadaerne i Ukraine. Byen har i 2021 en befolkning på omkring 21.479..

Den ligger ca. halvvejs mellem det regionale center Kropyvnytskyj (vest), og byerne Oleksandrija (øst) og Svitlovodsk (nord).

Historie 
Znamjanka blev grundlagt i 1869 som en jernbanestation og opkaldt efter den nærmeste landsby grundlagt i 1730 af migranter fra Oryol-provinsen (I dag Znamjanka Druha). 

I 1886 boede her 143 mennesker, og i 1913 6 tusinde.

Under den ukrainske uafhængighedskrig 1917-1921 var Znamyanka under kontrol af den ukrainske folkerepublik og republikken Kholodny Yar. i 1920 erobrede den sovjetiske hær byen for tredje gang.

Under Holodomor og den sovjetiske undertrykkelse døde mindst 891 indbyggere i Znamjanka. I 1938 blev status som by givet.

Under Anden Verdenskrig blev byen besat af nazisterne fra 5. august 1941 til 9. december 1943. Nazisterne skød 753 civile, torturerede 188 og tog 1.121 til tvangsarbejde i Tyskland.

Efter Anden Verdenskrig blev der bygget en ny banegård i 1952, fem-etagers beboelsesejendomme i 1960'erne, Byens Kulturpalads i 1977 og ni-etagers beboelsesejendomme i 1980'erne.

Under krigen i Donbas (2014-2022) deltog mere end 1.000 indbyggere i Znamyanka i fjendtlighederne, 12 døde, og den centrale gade blev opkaldt efter en af ​​dem (Victor Golyi).

Under fuldskalainvasionen af ​​Ukraine (2022-) blev Znamjanka et tilflugtssted for flere tusinde flygtninge fra den sydøstlige del af landet .

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Byer i Kirovohrad oblast
Banwell Castle

Banwell Castle er et viktoriansk nygotisk herregård fra 1847 i Banwell, Somerset, England. Det er en listed building af anden grad.

Se også 
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger 

Slotte i Somerset
Danske sild (Shu-bi-dua-sang)

"Danske sild" er en sang af den danske gruppe Shu-bi-dua og er fra deres fjortende album, Shu-bi-dua 14.. Det latin-inspirerede nummer har både tekst og melodi af Shu-bi-dua. Sangen er en hyldest til danske kvinder, og ordet "sild" er i dén betydning en reference til attraktive kvinder og ikke kun til sildefisken. "Vi har rejst, men nu er vi kommet tilbage, der var noget vi savnede, som kan gøre en dansker vild, det er ikke øl, flæskesteg eller kage, det er simpelthen de danske sild", synger bandet. Hyldesten understreges af nummerets livlige rytme og sommerstemning.

Imidlertid har "Danske sild" også en dobbelthed over sig. Ganske vist hyldes de danske kvinder, men samtidigt afsløres mændenes syn på kvinderne og forskelligheden ved de to køn: "Vi tænker ikke på baller og lår, på nødder, negle og tænder og hår, men I må godt være smukke imens, vi falder for jeres intelligens". Shu-bi-dua viser med humor, at begæret ikke kan holdes tilbage, selv når mændene forsøger sig med en hyldest på kvindernes præmisser.

Udgivelsen 
Sangen udkom som cd-single i 1993 og havde "Bamsefar" med på udgivelsen. "Danske sild" var et større hit, da det kom frem og blev navnlig spillet live i kølvandet på 14'erens udgivelse. Nummeret optræder ligeledes på koncertalbummet Live og glade dage (1994).

Medvirkende 
 Michael Bundesen: Sang
 Michael Hardinger: Guitar, kor
 Claus Asmussen: Guitar, kor
 Kim Daugaard: Bas, kor
 Jørgen Thorup: Klaver, el-orgel, kor
 Peter Andersen: trommer
 Jacob Andersen: percussion

Referencer

Eksterne henvisninger 
"Danske sild" på YouTube
Sangteksten til "Danske sild"

Sange fra 1993
Shu-bi-dua-sange
Khrustalnyj

Khrustalnyj () eller Krasnyj Luch () er en by i Luhansk oblast (provins) i det sydøstlige Ukraine, der i øjeblikket kontrolleres af Folkerepublikken Lugansk. Den er en by af regional betydning.
Byen havde i 2021 en befolkning på omkring 79.764..

Historie 
Byen blev grundlagt som Kryndachivka (russisk Krindachyovka) i de sidste år af det 19. århundrede.

Det blev et af de vigtigste kulminecentre i Donets-bassinet.

Her er der udgivet en lokal avis siden september 1920. I december 1920 blev den omdøbt til Krasnyj Luch (lit. "rød bjælke"). By siden 1926.

Byen var under tysk besættelse fra juni 1942 til september 1943. Jøderne blev kastet i brønden i Bogdan-kulminen og dræbt sammen med andre kategorier af ofre, såsom kommunisterne. Det samlede antal ofre var ca. 2.000.

Siden foråret 2014 har den været kontrolleret af Folkerepublikken Lugansk.

I henhold til de Ukrainske afkommuniseringslove blev byen den 12. maj 2016 omdøbt af det ukrainske parlament til Khrustalnyj, uden praktisk effekt, da de ikke kontrollerer området.

Kilder og henvisninger 

Byer i Luhansk oblast
Christian Holst Vigilius

Christian Holst Vigilius (født 23. juli 1998) er en dansk statskundskabsstuderende, der siden marts 2022 har været landsformand for Konservativ Ungdom. Han har endvidere tidligere været landsformand for Konservative Studerende.

Vigilius har tidligere virket som kirke-, kultur- og integrationsordfører for Konservativ Ungdom og er nuværende skribent i Dagbladet Information samt Årsskriftet Critique.

Christian Vigilius stillede i april 2022 et borgerforslag om at forbyde papsugerør. Forslaget førte til flere medieoptrædener, men opnåede med 13.321 støtteerklæringer ikke de 50.000 støtter, der skulle til for at få det fremsat i Folketinget.

Referencer 

Formænd for Konservativ Ungdom