kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brian Cox

Brian Denis Cox (født 1. juni 1946 i Dundee, Skotland) er en skotsk skuespiller, der bl.a. er kendt fra film som Troy og Adaptation.

Udvalgt filmografi 
 Prinsen af Jylland (1994)
 Braveheart (1995)
 Nuremberg (2000)
 The Bourne Identity (2002)
 Adaptation (2002)
 The Ring (2002)
 X-Men 2 (2003)
 Troy (2004)
 The Bourne Supremacy (2004)
 Match Point (2005)
 The Ringer (2005)
 Zodiac (2007)
 The Good Heart (2010)
 Citizen Gangster (2011)

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Skotland
Personer fra Dundee
Personer tildelt Commander of the Order of the British Empire
Briter i 1900-tallet
Briter i 2000-tallet
Gabriel Byrne

Gabriel James Byrne (irsk: Gabriel Séamas Ó Broin; født 12. maj 1950) er en irsk skuespiller, instruktør, producer og manuskriptforfatter, bedst kendt for sine roller i Miller's Crossing og The Usual Suspects.

Filmografi

Film

Tv-serier

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Irland
Filminstruktører fra Irland
Manuskriptforfattere fra Irland
Christian Krohg (politiker)

Christian Krohg (født 15. januar 1777 i Gjerdrum Præstegæld, død 10. november 1828 i Christiania) var en norsk jurist og politiker, far til Georg Anton Krohg.

Krohg stammede fra en bondeslægt fra gården Krogen i Høland, derfra navnet, hvis skrivemåde omkring 1800 ændredes fra Krogh til Krohg, for at skilles fra den adelige slægt von Krogh. Både hans far Georg Anton Krohg og hans farbroder Nikolaj Frederik Krohg var officerer, og begge har knyttet deres navn på en fortjenstfuld måde til den store nybygning af Norges vejnet, som fandt sted i sidste halvdel af 18. århundrede.

Krohg blev student med udmærkelse 1794, tog 1797 juridisk embedseksamen, ansattes 1800, efter konkurrence med blandt andre A.S. Ørsted, som adjunkt i det juridiske fakultet og blev 1803 ekstraordinarie professor. Men allerede det næste år ombyttede han denne stilling med et assessorembede ved Stiftsoverretten i Trondhjem, til hvilken by han altid følte sig knyttet, idet han i dens nærhed ejede mønsterbruget Munkvold, der 1777 var blevet købt af hans farbroder og senere svigerfader generalvejmester N.F. Krohg.

Skønt han 1814 blev udnævnt til professor i lovkyndighed ved Kristiania Universitet, tiltrådte han dog aldrig denne stilling, lige så lidt som han vilde modtage et tilbud om at indtræde i Højesteret. Derimod tog han sæde i den af rigsforsamlingen på Eidsvold nedsatte lovkomité, mødte som repræsentant for Søndre Trondhjems Amt på det første overordentlige Storting og indtrådte november 1814 i den ny regering som medlem af statsrådsafdelingen i Stokholm. I denne stilling følte han sig imidlertid så ilde, at han allerede januar 1816 søgte afsked, hvilket først oktober 1818 blev ham tilstået fra 1. januar 1819.

Krogh blev nu formand i lovkomiteen og påtog sig at udarbejde udkast til en straffelov og forslag til en straffeproces, der skulde danne indledningen til en hel ny lovgivning, afpasset efter de ny konstitutionelle forhold. Krogh mødte som repræsentant for Søndre Trondhjems Amt på alle Storting 1821—28, hvor han for det meste fungerede som præsident. 1824 var han som Medlem af Konstitutionskomiteen den fornemste forfatter af indstillingen om, at de 1821 fremsatte kongelige grundlovsforslag skulde forkastes.

Han regnedes af sin samtid som en af grundlovens og frihedens sikreste støtter, skønt det inden for Stortingskredse var velbekendt, at han med al sin begavelse, skarpsindighed og lærdom var en lidet karakterfast og meget frygtsom mand, der måtte stålsættes af andre. Hans arbejde med det ny lovværk var også en stor skuffelse; ved hans pludselige død fandtes der efter ham et materiale af kun ringe værd. 1833 rejstes der i Kristiania et mindesmærke til hans ære, Krogh-støtten.

Kilder 
 

Jurister fra Norge
Finansministre fra Norge
Kirkeministre fra Norge
Stortingsrepræsentanter
Ansatte ved Københavns Universitet
Nordmænd i 1700-tallet
Nordmænd i 1800-tallet
Salmonsens
Ansatte ved Oslo Universitet
Krohg

Krohg er en norsk borgerslægt, der bl.a. omfatter:

 Christian Krohg (flertydig)
 Christian Krohg (politiker) (1777-1828) – en norsk jurist og politiker
 Christian Krohg (1852-1925) – en norsk maler, forfatter og journalist
 Georg Anton Krohg (officer) (1734-1797) – en norsk vejingeniør
 Georg Anton Krohg (publicist) (1817-1873) – en norsk publicist
 Hilmar Meincke Krohg (1776-1851), en norsk amtmand
 Nicolai Frederik Krohg (1732-1801) – en norsk vejingeniør
 Otto Theodor Krohg (1811-1889) – en norsk præst og forfatter

Se også 
 Krogh

Slægter fra Norge
Glasskærer

En glasskærer eller en glarmesterdiamant er et værktøj til at skære (egentlig skære knækspor) i flade glasflader.

Værktøjet kan bestå af håndtag med et eller flere skærehjul på ca. fem mm i diameter af hærdet stål eller hårdtmetal, som har en V-formet skæreflade. De forskellige skærehjul har lidt forskellige vinkler og anvendes afhængig af glastykkelsen.

Eller værktøjet kan bestå af et (træ)håndtag med metalholder for en lille diamant.

Værktøjet anvendes til mindre arbejder af glarmestre ved tilpasning af glasvinduer etc. og til hobbyarbejder.

De kantede indhak i siden anvendes til afbrækning af mindre glasstrimler.

Større glaspartier bliver ofte udskåret med knækspor på semi-automatiske CNC-maskiner og derefter knækket ved håndkraft.

Hærdet glas kan ikke bearbejdes efter denne metode.

Referencer 

Værktøj
Andy Serkis

Andrew C. G. "Andy" Serkis (født 20. april 1964) er en engelsk skuespiller, instruktør og forfatter. Andy Serkis er nok bedst kendt for sin prisvindende rolle som Gollum i Ringenes Herre-filmene.

Udvalgt filmografi 
 Prinsen af Jylland (1994)
 Ringenes Herre - Eventyret om Ringen (2001)
 Ringenes Herre - De To Tårne (2002)
 Ringenes Herre - Kongen Vender Tilbage (2003)
  13 snart 30 (2004)
 King Kong (2005)
 Stormbreaker (2006)
 The Prestige (2006)
 Skyllet væk (2006)
 Inkheart (2008)
 Abernes Planet: Oprindelsen (2011)
 Hobbitten: En uventet rejse (2012)
 Abernes Planet: Revolutionen (2014)
 Star Wars: Episode VII: The Force Awakens (2015)
 Star Wars: Episode VIII: The Last Jedi (2017)
 Black panther (2018)
 Star Wars: Episode IX: (TBA), (2019)
 Venom: Let There Be Carnage (2021)

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside
 

Filmskuespillere fra England
Sambuca

Sambuca er et fabrikat af likør, som er fremstillet i Italien med smag af primært anis. Sambuca indgår i nogle cocktails.

Fremstilling 

Sambuca er en sød og stærk drik, med en meget rundere smag end andre typer anisdrikke. Tørrede frø fra stjerneanis, som er drikkens vigtigste smagsgiver, dampdestilleres sådan at smagsrige olier trækkes ud. Det tilsættes derefter en koncentreret sukkeropløsning og dessuden en krydderblanding som varierer efter producenten. Krydderblandingen holdes hemmelig. 

Sambuca produceres ofte med en alkoholprocent på 38-40, og har en klar farve. Der produceres desuden Sambuca med kaffe (Sambuca Nero), og derudover en række andre smagsvarianter, for eksempel æble, hindbær, blå mandarin, appelsin & mango og banan.

Varianter

Con Mosca 
Sambuca med fluer (Mosca) eller kaffebønner, er den mest udbredte måden at nyde denne likør på. Der lægges tre brændte kaffebønner i glasset efter at man har hældt Sambuca i. De tre kaffebønner skal symbolisere helse, rigdom og lykke. Enkelte bruger kun én bønne i glasset. Man kan også tygge kaffebønnerne mens man nyder drikken.

Sambuca con Mosca kan også nydes Flambé og con ghiaccio (se nedenfor).

Con ghiaccio (On the rocks) 
Sambuca med isterninger er en frisk, sommerlig variant. Isen bidrager til at fremhæve likørens smag. Denne drikkes gerne også med kaffebønner i (Con Mosca).

Con acqua 
Sambuca kan nydes som en forfriskende kølig drik, ved at blande likøren med iskoldt vand. I modsætning til andre anis-drikke bliver Sambuca ikke mælkeagtig eller ”grumset”.

Correzione per caffè 
Sambuca benyttes ofte som smagstilsætning til kaffe.

Flambé 

Sambuca Flambé er en drik med et rituelt skær. Denne spektakulære måde at nyde Sambuca på består i at man hælder den i et rummeligt glas (et cognac- eller rødvinsglas), ryster glasset og derefter antænder dampen, for til slut at puste flammen ud, eller lægge hånden på glasset sådan at flammen slukker af sig selv. Dette kan også udføres med shotglas, men da uden rystning af glasset.

Sidstnævnte måde at slukke brændende Sambuca på indebærer en vis fare. Kokken Marco Pierre White blev i maj 2007 alvorligt skadet i hånden efter et mislykket forsøg på at slukke flammen. En endnu mere dristig variant er antændelse af Sambuca mens den er i munden, hvor flammen slukkes ved at man lukker munden.

Enkelte producenter, som Molinari, producerer Sambuca med en alkoholprocent på 40, blandt andet fordi den antændes lettere end de mange varianter med en alkoholprocent på 38.

Sambuca Flambé drikkes mens den er varm. Flamberingen giver drikken en rundere smag. Flambé kan kombineres med Con Mosca.

Cocktails 
Udover de førnævnte varianter, findes der en mængde cocktails som laves med Sambuca.

Kilder 
 Italiensk Wikipedia
 Molinari
 Vinmonopolet
 Artikel fra Daily Mail
 Sambuca cocktails på barbug.com

Mad fra Italien
Likører
Mystic River (film)

Mystic River er en amerikansk thriller fra 2003, instrueret og produceret af Clint Eastwood efter manuskript af Brian Helgeland baseret på romanen af samme navn af Dennis Lehane.

Plot 

Ex-gangsteren Jimmys datter er blevet myrdet, og det er vennen Sean, der er politimand på sagen. Samtidig bruger Jimmy sine forbindelser til at starte sin egen efterforskning. Både Jimmy og Sean begynder langsomt at mistænke deres fælles barndomsven Dave.

Medvirkende 
 Sean Penn
 Tim Robbins
 Kevin Bacon
 Laurence Fishburne
 Marcia Gay Harden
 Laura Linney
 Emmy Rossum
 Thomas Guiry
 Cayden Boyd
 Ari Graynor
 Eli Wallach
 Jonathan Togo

Ekstern henvisning 
 

Amerikanske film fra 2003
Thrillerfilm fra USA
Film instrueret af Clint Eastwood
César for bedste udenlandske film
Sekundærrute 181

Sekundærrute 181 er blandt Danmarks vestligste hovedlandeveje, idet den forløber fra Thy gennem Vestjylland langs Vesterhavet. Sekundærrute 181 er delvis parallel med landets længste primærrute, 11, der blandt andet også forbinder Thy og Vestjylland. Sekundærrute 181 er med sine 200 km formentlig landets længste sekundærrute.

Ruten begynder i Hanstholm ved havnen, hvor også primærrute 26 udspringer, og videre til – Klitmøller – Nørre Vorupør – Agger – via færge over Limfjorden – Thyborøn – Harboøre – Hove v. Lemvig – Thorsminde – Husby – Søndervig – Hvide Sande – Nymindegab – Nørre Nebel – Varde, og ender i ringvejssystemets sydvestlige side i rundkørslen mellem Nordre Boulevard, Hjerting Landevej og Søndermarksvej.

Færgen fra Agger Tange til Harboøre Tange sejler timedrift i dagtimerne. Om aftenen er der ingen forbindelse på tværs af Limfjorden. Den forholdsvis ringe afgangsfrekvens indebærer, at primærrute 11 via Oddesundbroen er væsentlig mere attaktiv, hvis ikke lige turen går f.eks. fra Thyborøn mod Thy.

Link til færgeoverfarten: http://www.thyboronagger.dk/

Link til kort over sekundærrute 181's forløb

Kilder 

181
Husstand

En husstand er i demografien en enhed, der anvendes til at beskrive et samlet fællesskab af mennesker, der bor og lever sammen.

I danske folketællinger har man anvendt følgende bestemmelse:
"ved familie forstås her det samme som husstand, så at de, der hører til en husholdning, regnes som hørende til en familie. Aftægtsfolk, indsiddere og andre i et hus bosatte anses altså ikke som særegen familie, når de ikke fører særskilt husholdning, men søger bord hos andre".
Denne beskrivelse blev i begyndelsen af 1900-tallet omformuleret til følgende:
"Hvis der i et hus bor flere familier, opføres de på skemaet hver med sit løbenummer. En familie indbefatter også dens pensionærer og logerende. Derimod betragtes husstande på 1 person som "familie" og opføres med eget løbenummer".

Efter omstændighederne kunne en husstand omfatte:
 Familiens hovedforsørger,
 Dennes ægtefælle,
 Deres børn (herunder børn fra tidligere ægteskaber/samliv og adopterede børn)
 Forældre til den ene eller begge ægtefæller (hvoraf den ene er familiens hovedforsørger),
men desuden:
 Ansatte (i håndværkerfamilier ansatte svende og lærlinge)
 Hushjælp (tyende)
 Andre logerende.

Undersøgelser af husstandenes gennemsnitlige størrelse i Danmark fra 1840 til 1930 viser dels, at husstande i København var en smule mindre end i resten af landet, dels at husstandenes gennemsnitlige størrelse var faldende – først i købstæderne, siden i landdistrikterne (faldende fra ca 5 personer i 1840 til 4 personer i 1930, i købstæder og København dog til 3,42 hhv 3,11 personer).

Undersøgelser viser tillige, at husstandene varierede i størrelse fra 1-2 personer til 10 eller flere, idet dog husstande med 3-6 personer var fremherskende. "Storfamilier" omfattende mere end ægtefæller med deres børn synes at have hørt til sjældenhederne (stort set mindre en 10% af alle); kernefamilien var helt overvejende.

Medielicens 
I bekendtgørelsen om medielicens (§5, stk.2) defineres en husstand således:
En husstand omfatter i denne bekendtgørelse licensbetaleren, hans/hendes samlevende ægtefælle eller samlever i ægteskabslignende forhold og deres hjemmeboende børn uanset alder, såfremt disse er tilmeldt Folkeregisteret på samme adresse.

Litteratur 

 Niels Peter Stilling: De nye byer. Stationsbyernes befolkningsforhold og funktion 1840-1940; Selskabet for Stationsbyforskning 1987;  (s. 362-400)

Eksterne henvisninger 

 (anonym): "Tyendeholdet i de forskellige Erhvervsklasser" (Nationaløkonomisk Tidsskrift, 3. række, Bind 12; 1904)
 Marcus Rubin: "Kjøbenhavns Befolknings- og Beboelsesforhold" (Nationaløkonomisk Tidsskrift, Første række, Bind 19; 1882)
 Marcus Rubin: "Folketællingslisterne ved Folketællingen for Kjøbenhavn med Nabokommuner" (Nationaløkonomisk Tidsskrift, Ny række, Bind 3; 1885)
 Hanne Willert: "3-generationsfamilier i 1800-tallet. Om statisk og dynamisk familieanalyse" (Fortid og Nutid, 1991; s. 1-20)

Noter 

Demografiske begreber
Leyte (provins)

Leyte er en filippinsk provins i regionen Eastern Visayas i landsdelen Visayas. Den omfatter størstedelen af øen Leyte. I nord er den skilt fra øen og provinsen Biliran med et smalt stræde. Provinshovedstaden er Tacloban City. Vest for Leyte ligger øen og provinsen Cebu, og i syd grænser den op til Southern Leyte, som omfatter den sydlige fjerdedel af øen. I øst ligger øen Samar med provinsen Samar, tidligere kaldt Western Samar.

Øen Leyte var længe én provins. På grund af vanskeligheder med at administrere hele øen fra Tacloban, blev Southern Leyte udskilt som egen provins den 22. maj 1959.

Politisk inddeling 
Leyte er delt i 2 "cities" (bykommune) og 41 "municipalities" (landkommuner).

Bykommune (city) 
 Ormoc City
 Tacloban City

Landkommuner (municipalities) 

Provinser i Filippinerne
Esbjerg Højskole

Esbjerg Højskole var en dansk folkehøjskole, der blev grundlagt af arbejderbevægelsen i 1910. Den var Danmarks ældste og en af verdens ældste arbejderhøjskoler. Højskolen har plads til 225 elever.

Skolens forstandere tæller bl.a. Julius Bomholt, Poul Hansen og Ivar Nørgaard, som alle senere gjorde politisk karriere i lighed med mange af underviserne og eleverne. 

Den nuværende bygning blev taget i brug i 1955. Siden var kursusvirksomhed, bl.a. for tillidsrepræsentanterne i LO's medlemsforbund, blevet en større del af grundlaget for højskolen. Siden 1980'erne var der et mediecenter, der bl.a. anvendtes af højskoleeleverne på journalistlinjen. Højskolen tilbød også en politik-linje, der bl.a. tiltrak unge fra de politiske partiers ungdomsorganisationer.

Den 21. februar 2012 indgav skolen konkursbegæring efter et bestyrelsesmøde; den havde siden den 17. oktober 2011 været under rekonstruktion.
Højskolen blev efterfølgende solgt til Esbjerg Kommune, der nu forpagter hovedbygningen og værelsesbygningerne ud til private aktører. I dag, efter nænsom renovering og modernisering med respekt for historien, fungerer den gamle højskole som Esbjerg Conference Hotel.

Esbjerg Conference Hotel, der d. 1. november 2013 slog dørene op for sine gæster, fungerer i dag som hotel, konferencecenter, ferieresort og selskabsforretning med egen hotelrestaurant. Herudover afholdes der dinnerkoncerter, foredrag og festivaller på de smukke, grønne områder. Sidenhen er navnet blevet forkortet til ECH Park.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 http://www.eh.dk/ 

Etableret i 1910
Nedlagte folkehøjskoler i Danmark
Højskole
Kooperationen
Ophørt i 2012
Filippinernes regioner

Filippinerne er inddelt i 17 regioner, inkluderet hovedstadsområdet og nogen områder med særskilt politisk-retslig status. Regionerne er igen underinddelt i provinser.

Liste over regioner

Luzon

Visayas

Mindanao

Referencer 

Regioner
Regioner
Bad Krozingen

Bad Krozingen er en kurby i Landkreis Breisgau-Hochschwarzwald i den tyske delstat i Baden-Württemberg.

Geografi 
Bad Krozingen ligger i regionen Breisgau, omkring 15 km fra Freiburg im Breisgau og 45 km fra Basel, danner sammen med Staufen im Breisgau et lokalt center. Bad Krozingen ligger i det såkaldte Markgräflerland (markgrevernes land), og er omgivet af majsmarker. Gennem byen løber den lille flod Neumagen, der i byen munder ud i Möhlin, som i senere munder ud i Rhinen i Breisach.

Nabokommuner 
Bad Krozingens nabokommunerer (med uret fra nord): Breisach am Rhein, bydelen Munzingen i Freiburg im Breisgau, Schallstadt, Ehrenkirchen, Staufen, Heitersheim, Eschbach og Hartheim.

Inddeling 
Til Bad Krozingen hører de tidligere selvstændige kommuner Biengen, Hausen an der Möhlin, Schlatt og Tunsel, der alle har folkevalgte bydelsråd. 

 Til Bad Krozingen hører bydelene Kems og Oberkrozingen.
 Biengen er kendt tilbage til åt 770, og til den bebyggelserne Dottighofen (og Burg Dottighofen) og Innighofen. Biengen blev indlemmet i Bad Krozingen i 1971.
 Hausen an der Möhlin nævntes første gang i 1147. Den blev indlemmet i Bad Krozingen i 1973.
 Schlatt nævntes første gang i 1130, og blev indlemmet i Bad Krozingen i 1973.
 Tunsel nævntes første gang i 852 eller 860. I Tunsel ligger Burg Tunsel, og bebyggelserne Schmidhofen, Burghöfe og Muttikofen. Tunsel blev indlemmet i Bad Krozingen i 1974.

Tidligere forbundspræsident (1974–1979) Walter Scheel (født 1919), har siden 2008 boet i Bad Krozingen.

Eksterne henvisninger 

 Officiel Internetside
 Byhistorie og billeder 
 Tunsel
Gordes

Gordes er en fransk landsby og kommune i departementet Vaucluse i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur.

Landsbyens navn og oprindelse er knyttet til det keltiske folk vordenserne, som opførte byen som en fæstning.

Den velbevarede provençalske landsby ligger pittoresk på en klippetop 350 meter over havets overflade med udsigt over Luberon-dalen, der har status af regional naturpark. Landsbyen figurerer på listen over de smukkeste landsbyer i Frankrig (Les plus beaux villages de France).

Byen rummer adskillige hoteller, restauranter, barer og mindre butikker, samt et bibliotek og et posthus. Tirsdag formiddag afholdes et mindre marked, mest til glæde for turisterne. Første weekend i oktober afholdes en byfest.

Seværdigheder 
Hovedattraktionen i Gordes er slottet, som oprindeligt stammer tilbage fra år 1031, men delvist genopført i renæssancestil i 1525.

I perioden 1970-1996 rummede slottet i Gordes et museum med over 500 værker af den fransk-ungarske Op art kunstner Victor Vasarely (1906-1997), som ofte tilbragte sine somre i byen. Vasarelly blev æresborger i Gordes, og byen har stadig som sit vartegn en skulptur af kunstneren ved indkørslen til byen. Siden 1996 har slottet dannet ramme om et museum for den flamske maler Pol Mara (1920-1998), som også var Gordes-borger.

Eksterne henvisninger 

Byer i Vaucluse
Christian Homann Schweigaard

Christian Homann Schweigaard (født 14. oktober 1838 i Christiania, død 24. marts 1899 samme sted) var en norsk jurist og politiker, søn af Anton Martin Schweigaard.

Schweigaard var overretssagfører i Kristiania og blev 1865 Højesteretsadvokat. 1872 indvalgtes han i byens formandskab og var 1879—80 ordfører. I december 1880 indtrådte han i det Selmerske kamp-ministerium og blev 1884 af Rigsretten idømt en bøde på 8000 Kr. Sammen med godsejer Carl Otto Løvenskiold dannede han det såkaldte April-ministerium, der tiltrådte 3. april, men allerede 31. maj indgav sin afskedsansøgning og 24. juni 1884 afløstes af det Sverdrupske ministerium.

Han optog nu sin advokatpraksis, indtrådte på ny i hovedstadens formandskab, hvis ordfører han var til udgangen af 1888. Valgt uden for bostedet repræsenterede han 1885—91 Holmestrand på Stortinget og var 1889—91 præsident i Odelstinget. Uden at være i besiddelse af veltalenhed øvede han megen indflydelse og var i den tid, Emil Stang var regeringens chef, Høyres fører på tinget.

1889—91 og 1893—96 var Schweigaard formand i det konservative partis centralstyre. Virkelig politisk leder var han dog aldrig. Han var medlem af den tredje unionskomité. Hans vigtigste litterære arbejde er det af ham som medlem af skattekommissionen på flertallets vegne forfattede lovudkast om repartitionssystemet.

Kilder 

 

Norges statsministre
Finansministre fra Norge
Justitsministre fra Norge
Jurister fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Salmonsens
Krysters Kartel

Krysters Kartel er et dansk satireshow på DR2 der sendes om fredagen.

Skuespillere 
 Troels Malling Thaarup
 Brian Lykke
 Christine Exner
 Laura Kvist Poulsen

Sketches 
 Fodboldgutterne
 Strippende sygeplejersker
 De to vennepar på bilferie til Italien
 Mosekonerne
 Rokoko
 Danmarks klogeste ægtepar

Ekstern henvisning 
 

Danske film fra 2009

DR-programmer
Satire
Sekundærrute 150

Sekundærrute 150 går på tværs af Sjælland mellem byerne Køge – Lellinge – Bjæverskov – Slimminge – Ringsted – Fjenneslev – Sorø – Slagelse – Vemmelev og Korsør. Ruten forløber parallelt med en del af Vestmotorvejen, Europavej E20. Før motorvejens færdiggørelse, blev sekunddærrute 150 betegnet rute A1 og indtil 1992 også Europavej E66 på de dele, hvor motorvejen ikke var komplet.

I Køge begynder sekundærrute 150 ved krydset med Vordingborgvej/Københavnsvej på sekundærrute 151. Både i Ringsted og i Slagelse er ruten ført uden om bycentrum ad snørklede ringvejssystemer fyldt med rundkørsler og signalregulerede kryds. I Ringsted er det dog muligt at tilbagelægge turen hurtigere direkte gennem centrum, mens centrum af Slagelse er spærret af, hvorfor trafikken i stedet ledes uden om i en parkeringssøge-ring. I Korsør kommer ruten ind sydfra sammen med sekundærrute 265 og ender i rundkørslen på Tårnborgvej og Gammel Banegårdsplads.

Strækningen mellem de to afkørsel 33'er på Sydmotorvejen nær Lellinge hhv. Vestmotorvejen nær Vemmedrup betjener transittrafik mellem Vestsjælland og Sydsjælland, Lolland og Falster, som med fordel (tidsmæssigt) kan anvende denne rute frem for den smalle, langsommere, men også kortere primærrute 22 via Vordingborg, Næstved og Slagelse. Særlig rundt om Næstved er turen kringlet med flere rundkørsler og en oplukkelig bro over kanalen.

Sekundærrute 150 er ca. 76 km lang. Den mest trafikerede strækning er Østre Ringvej i Ringsted med en årsdøgnstrafik pr. ca. 12.900 køretøjer (2009).

Link til kort over sekundærrute 150

Kilder 

150
Tidløs-familien

Tidløs-familien (Colchicaceae) er en familie med ca. 15 slægter og 245 arter, som er udbredt i alle verdensdele, undtagen Sydamerika og Antarktis. Det er stauder med jordknolde eller jordstængler som overvintringsorganer. Væksten er som regel opret, mens en enkelt slægt (Gloriosa) er klatrende. Bladene er oftest siddende, lancetformede til linjeformede og hele med hel rand og parallelle ribber. De danner enten er grundstillet roset eller også sidder de spredtstillet op ad stænglen. Blomsterne er regelmæssige med ensartede kron- og bægerblade, så blomstret ser 6-talligt ud. Også støvdragere er der 6 af, men griflens tre støvfang, at blomsten er 3-tallig.

 
Lilje-ordenen