kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Klostermølle (flertydig)

Klostermølle har flere betydninger:
 Klostermølle - Vandmølle ved vestenden af Mossø i Skanderborg Kommune.
 Esrum Klostermølle − Vandmølle ved Esrum Kloster
 Klostermølle (Vitskøl) − bestod af to vandmøller, som var anlagt ved Vitskøl Kloster
 Klostermøller − beliggende ved Horsens
 Vestervig Klostermølle − vindmølle ved Vestervig Kloster

Trivia 
Klostermølle refererer ofte til klostermøllen ved Voer. Udtrykket bruges imidlertid også mere generelt om de vandmøller, som munkene anlagde rundt om i Danmark i perioden fra 1135 til 1536, hvor klostermøllerne blev lagt ind under krongodset som et resultat af reformationen.
La peau douce

La Peau douce () er en fransk film fra 1964, instrueret af Francois Truffaut.

Handling 

Filmen handler om en berømthed, Pierre Lachenay, der under en flyvetur bliver forelsket i den yngre stewardesse Nicole. Romancen udvikler sig til en besættelse og selvom Lachenay prøver at gøre en ende på forholdet, må han erkende at han ikke kan undvære Nicole. Filmen ender med, at Lachenay, efter at være blevet opfordret af sine venner, ringer til sin kone for at slutte fred med hende, hvad han ikke ved, er at konen er på vej hen for at skyde ham med et jagtgevær.

Medvirkende 
 Jean Desailly - Pierre Lachenay
 Françoise Dorléac - Nicole
 Nelly Benedetti - Franca Lachenay
 Daniel Ceccaldi - Clément
 Laurence Badie - Ingrid
 Philippe Dumat - Biografdirektøren i Reims
 Paule Emanuele - Odile
 Maurice Garrel - Bontemps
 Sabine Haudepin - Sabine Lachenay
 Dominique Lacarrière - Sekretæren Dominique
 Jean Lanier - Michel
 Pierre Risch - Chanoine

Eksterne Henvisninger 

 
Film instrueret af François Truffaut
Franske film fra 1964
Film i sort-hvid
Bodilprisen for bedste ikke-amerikanske film
Ringe Sø

Ringe Sø er en 14 ha stor sø ved Ringe på Fyn, der blev genskabt ved et naturgenopretningsprojekt i 2005. 

Siden 2012 har der været afviklet et hel- og halvmarathon-løb rundt om søen.

Der har tidligere været en sø, som i midten af 1800-tallet blev drænet til landbrugsjord. i 1980'erne gik lokale grupper i aktion for en genopretning, og i 1992 kom en bevilling fra det daværende Fyns Amt, som førte til at man den 18. marts 2005 kunne indvie søen.

Referencer 

Sø
Søer i Faaborg-Midtfyn Kommune
Naturgenopretning i Danmark
Barchent

Barchent (fra arabisk kameluld (persisk lammeuld (kork) dansk: også flonel) er et tre- til fem-skaftet kipret tøj, oftest helt af bomuld og altid tæt vævet, glat eller
mønstret. Barchent er enten glat eller ruet, det vil sige gjort ru.

Glat barchent, bolster, dynevår, er bleget eller ubleget,
hvidt eller med rød eller blå bomuldsislæt.

Ruet barchent, bommesi, er vævet så 2/3, 3/4
eller 4/5 af den bløde bomuldsislæt ligger frit
på den ene side og her er opruet - gjort ru - hvorved
der fremkommer en blød, uldagtig overflade,
som på det barchent, der bruges til overtøj
(multum / molton,
beaverteen og moleskin), tillige er overskåren som klæde.

Ruet barchent bruges især til underlag for voksdug, til undertøj og som stof til for, indvendigt betræk. Til brug for undertøj er det fortrængt af trikotage (strikvarer).

Særlige sorter mønstret barchent er 'snore barchent' med ophøjede ribber og piqué barchent ("Flosspiqué") med piqué-agtig ophævede firkantede eller lignende figurer. Terminologi: Vedrørende "fustian" som er den engelske indgang til emnet (se :wikidata:Q603100) : "De middelalderlige fløjler er silke på en bund af hør eller hør/bomuld. En anden kvalitet der kaldes velvetine eller fustian beskrives som en fløjlefterligning, med bomuldsluv på en bund af hør eller hør/bomuld."

Referencer

Eksterne henvisninger 
  af kemiker Karl Meyer

Vævede tekstiler
Hammersø

Hammersø (Hammer Sø eller ofte omtalt i bestemt form Hammersøen), er den største sø på Bornholm, med et areal på 10 ha og en dybde på maksimalt 13 m.
 
Søen ligger nær Bornholms nordspids, mellem klippeknuden Hammeren og resten af øen. På grund af klippeterrænet, der rejser sig 70-80 meter over søen på begge sider, kaldes den undertiden Danmarks eneste bjergsø. Søens overflade er dog kun 8 meter over havniveau. Fra Hammersøen er der knapt 1 km til havet i Osand Bugt mod nordøst, og blot 500 meter til Sæne Bugt mod sydvest. Gennem historien har der derfor været planer om at forbinde søen med havet og omdanne den til flådehavn.

Eksterne henvisninger/kilder 
 367 ture i Bornholms natur

Søer på Bornholm
La sirène du Mississippi

La sirène du Mississippi () er en fransk film fra 1969, der er instrueret af Francois Truffaut

Handling 

Filmen handler om Louis Mahé, der ejer en tobaksplantage på øen Reunion og som forelsker sig i en kvinde, som han kun kender fra
en kontaktannonce. På et tidspunkt mødes de to og det viser sig, at hun udover at have medvirket til, at smide hans elskede i havet også
franarrer ham hans formue. Hun får ham sågar til at begå et mord for hende og prøver efterfølgende at forgive ham. Han er imidlertid
så forelsket i hende, at han ikke alene tilgiver hende men også forstår hendes motiver.

Medvirkende 
 Jean-Paul Belmondo - Louis Mahé
 Catherine Deneuve - Julie Roussel / Marion Vergano
 Nelly Borgeaud - Berthe
 Martine Ferrière - Landlady
 Marcel Berbert - Jardine
 Yves Drouhet - Detective
 Michel Bouquet - Comolli
 Roland Thénot - Richard

Andet 
Filmen er hovedsageligt optaget på Reunion og i Victorine studierne i Nice.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Film instrueret af François Truffaut
Franske film fra 1969
Troldmåne

Troldmåne er bind 36. i serien Sagaen om Isfolket af den norske forfatter Margit Sandemo. 

Bogserien blev udgivet fra 1982 til 1989, som er en familiesaga, der følger slægten Isfolket gennem århundreder.

Handlingen 

Christa Lind af Isfolket, som er udvalgt til at føde Isfolkets helt specielle barn, som på et tidspunkt skal tage kampen op mod den onde Tengel. Christas stedfar, Frank Monsen, har opdraget Christa til at være noget selvudslettende og hun har brugt det meste af sit liv på at opvarte ham og på at tjene kirken. Christas stedfar ønskede at Christa skulle gifte sig med den noget ældre enkemand Abel, som allerede har 7 sønner. Christa ser dog en dag en ung mand, som hedder Linde-Lou. Han er dog noget mystisk og tilsyneladende er der ikke rigtig nogle af de lokale der kender til ham. Men der findes en populær skillingsvise om ham, der fortæller en tragedie, hvor han to søskende blev dræbt. Christa er også meget ked af at hendes stedfar afholder hende fra at opsøge sin familie af Isfolket, men kan alligevel ikke helt lade være med at have kontakt. Men i takt med at Christa og Linde-Lou knytter sig tættere sammen, begynder der at ske mærkelig dødsfald, hvor Frank er et af ofrene.

Til sidst opdager Christa, at Linde-Lou i virkeligheden er et genfærd og står bag dødsfaldene for at bringe sandheden bag hans eget og hans søskendes død frem i lyset. Det viser sig også, at Linde-Lou var en ældre halvbror af Christas mor Vanja, hvilket gør at et forhold mellem dem er helt umuligt.

Christa gifter sig så med Abel og får sønnen Nataniel. Linde-Lou bliver udpeget til at vogte over drengen.

Hovedpersoner 
 Christa Lind af Isfolket
 Frank Monsen
 Abel Gard
 Linde-Lou (Louis)

Fødsler/dødsfald 
 Født: Nataniel Gard af Isfolket
 Død: † Frank Monsen

Se også 
 Heksemesteren (bogserie)
 Lysets rige

Sagaen om Isfolket
Bøger af Margit Sandemo
Litteratur i 1987
Pomponius Mela

Pomponius Mela, født i Tingentera eller Baetia i det sydlige Spanien regnes som en fremstående romersk kartograf. Navnet Pomponius antyder, at han var af en kendt romersk plebejisk slægt, til hvilken også Ciceros ven Pomponius Atticus og tragedieforfatteren Publius Pomponius Secundus hørte. Flere omtales i Publius Cornelius Tacitus Annales. Andre har antaget, at han er den samme som L. Annaeus Mela af Corduba, en søn af Seneca den Ældre..

Som hans hovedværk regnes De Situ Orbis, hvilket formodentlig er fra ca 43-44 efter, at Claudius havde erobret Britannien, og det publiceredes 1471. Værket er tillige blevet udgivet under navnet De Chorographia, og overvejende identisk med små forskelle. I De Chorographia kaldes Skandinavien (latin) "Scadinavia", men i De Situ Orbis "insula Codanonia" (latin, øen Codanonia). 

Jordanes hævdes at have læst dette værk, da han skrev Getica.

Eksterne henvisninger 

Originaltekster på engelsk og latin

 POMPONIUS MELA: DE CHOROGRAPHIA

Sider om Pomponius Mela

 Reconstruction of the World map according to Pomponius Mela 
 Pomponius Mela  fra University of Wales Swansea

Historikere fra Romerriget
Lemoviere

Lemoviere var et gammelt germansk folkeslag, som holdt til i Pommern og på Rügen tæt op til de udvandrede rugiere. De blev første og eneste gang nævnt af Tacitus i hans oversigt af folkeslag i værket Germania fra 98 e. Kr. Øst for sig boede goterne, og som dem bar de korte sværd og runde skjolde. Som rugierne var de en del af Oxhofte-kulturen. Debczyn-arkæologene forklarer efterfølgere af Glomma-bosættelsen med flygtende Lemoviere. Her tales der om en stor bådrejse, noget i retning af Berigs færd over Østersøen. Germanske overleveringer beretter om et slag mellem kong Hetel af Glomma og Rugier-kongen Hagen ved Hiddensee, hvor Hagens datter Hilde bortføres af Hetel.

Noter

Germanske stammer
Franske film fra 1945

De mest populære Franske film fra 1945 var:

Kilder 

 
1945
Alice Munro

Alice Munro (født 10. juli 1931) er en canadisk forfatter, der er berømt for sine noveller. Hun modtog Nobelprisen i litteratur i 2013. I den forbindelse skrev The New York Times at hun har revolutioneret novellens arkitektur - som genre - ikke mindst ved sin tendens til ubesværet at skifte mellem fortid og nutid i novellerne. Mange af Munros historier foregår i det sydvestlige Ontario.
Munro slog igennem i 1971 med Pigeliv og Kvindeliv (Lives of Girls and Women). Hendes seneste novellesamling er For meget lykke (Too Much Happiness) fra 2009.
I 1992 blev Munro udenlandsk æresmedlem af American Academy of Arts and Letters.

Opvækst 
Munros mor var skolelærer og hendes far ejede en minkfarm. Munro studerede engelsk og journalistik på University of Western Ontario og i 1950 fik hun sin første novelle Dimensions of a shadow udgivet. For at tjene til livets ophold mens hun studerede, arbejdede hun som tjener, tobaksplukker og biblioteksassistent. i 1951 giftede hun sig med James Munro. Parret åbnede senere boghandlen Munros Books i Victoria.

Bibliografi 
 Dance of the Happy Shades, 1968.
 Lives of Girls and Women, 1971. (Pigeliv & kvindeliv, på dansk ved Lisbeth Møller-Madsen, Hekla 1986)
 Something I've Been Meaning to Tell You, 1974. (Noget jeg gerne vil fortælle dig, på dansk ved Ida Jessen. Gyldendal 2020.)
 Who Do You Think You Are?, 1978. (Hvem tror du egentlig, du er? : fortællinger om Flo og Rose eller Tiggerpigen: fortællinger om Flo og Rose, på dansk ved Arne Herløv Petersen, Hekla 1984 resp. Gyldendal 2014)
 The Moons of Jupiter, 1982.
 The Progress of Love, 1986. (Forunderlig er kærligheden, på dansk ved Lisbeth Møller-Madsen, Hekla 1991)
 Friend of My Youth, 1990. (Min ungdoms veninde, på dansk ved Lisbeth Møller-Madsen, Gyldendal 1993)
 Open Secrets, 1994. (Offentlige hemmeligheder, på dansk ved Lisbeth Møller-Madsen, Sammleren 1996)
 The Love of a Good Woman, 1998. (En god kvindes kærlighed, på dansk ved Lisbeth Møller-Madsen, Centrum 2002)
 Hateship, Friendship, Courtship, Loveship, Marriage, 2001. (Fjendskab, venskab, ægteskab, på dansk ved Ida Jessen og Gudrun Jessen, Gyldendal 2011) 
 Runaway, 2004. (Væk, på dansk ved Ida Jessen og Gudrun Jessen, Gyldendal 2010)
 The View from Castle Rock, 2006.
 Too Much Happiness, 2009. (For meget lykke, på dansk ved Ida Jessen og Gudrun Jessen, Gyldendal 2013)
 Dear Life, 2012. (Livet, på dansk ved Ida Jessen og Gudrun Jessen, Gyldendal 2014)

Priser 
 Governor general Award (Canada) 1968, 1976, 1988
 Man Booker International Prize, 2009
 Nobels litteraturpris, 2013

Noter

Eksterne henvisninger 

 Alice Munro på nobelprize.org
 

Novelleforfattere fra Canada
Nobelprismodtagere i litteratur
Nobelprismodtagere fra Canada
Kvindelige forfattere i det 20. århundrede
Kvindelige forfattere i det 21. århundrede
Franske film fra 1946

Blandt franske film fra 1946 var de mest populære film:

Kilder 

 
1946
Royal Mail

Royal Mail plc () er en postvirksomhed fra Storbritannien. Royal Mails historie begyndte i 1516 og har siden udviklet sig til Storbritanniens postvæsen. Virksomhedens datterselskab Royal Mail Group Limited driver mærkerne Royal Mail (breve) og Parcelforce Worldwide (pakker). General Logistics Systems, en international logistikvirksomhed, er et 100 % ejet datterselskab til Royal Mail Group. I 2012 var virksomhedens omsætning på 9,146 mia. britiske pund og der var ca. 150.000 medarbejdere.

Virksomheden er ansvarlig for den generelle postafhentning og postomdeling i Storbritannien. Breve postes i postkasser, indleveret på posthuse eller afhentes i større skala fra erhvervsdrivende. Omdeling foretages mindst en gang dagligt udtagen på søndage og på bankernes feriedage med ens takst til alle destinationer i Storbritannien. A-post leveres generelt på den næste hverdag overalt i i nationen.

Gennem det meste af historien har Royal Mail været en offentlig service, drevet som et ministerium eller en offentligt ejet virksomhed. Tiltrods for dette blev det i Postal Services Act 2011, besluttet at at aktiemajoriteten i Royal Mail skulle børsnoteret 15. oktober 2013 på London Stock Exchange. Den britiske regering har fortsat en ejerandel på 38 % af aktierne i Royal Mail gennem Postal Services Holding Company plc, som er et public limited company, hvor Secretary of State for Business, Innovation and Skills ejer 50.004 almindelige aktier plus en 1 speciel aktie og hvor Treasury Solicitor ejer 1 almindelig aktie. Det samme holdingselskab er moderselskab til Post Office Ltd (som driver Storbritanniens postkontorer), der blev fraspaltet fra Royal Mail den 1. april 2012 og fortsat er statsejet.

Som reaktion på Royal Mails privatisering planlægger Communication Workers Union (CWU) at gennemføre et strejkeprogram fra 23. oktober 2013 og frem.

Historie 
Royal Mail kan datere sin historie tilbage til 1516, da Henry VIII etablerede "Master of the Posts", en post som i 1710 skiftede navn til "Postmaster General".

Ved sin kroning til tronen af England i Union of the Crowns i 1603 flyttede James VI og I sit tronsæde til London. En af de første handlinger var etableringen af en royal postservice mellem London og Edinburgh, i et forsøg på at fastholde kontrollen over Skotlands statsråd (Privy Council).

Royal Mails services blev for første gang tilgængelig for offentligheden under Charles I den 31. juli 1635, med mulighed for at betale ved modtagelsen.

Kilder 

 
 A brief history of the Post Office – A GPO public relations publication 1965

Eksterne henvisninger 

 Officielle webside
 Corporate website

 
Virksomheder i London
Georges Bataille

Georges Albert Maurice Victor Bataille (født 10. september 1897, død 9. juli 1962) var en fransk filosof og forfatter, der arbejdede med litteratur, antropologi, filosofi, økonomi, sociologi og kunsthistorie. Bataille var i slutningen af 1920'erne og i 1930'erne en del af den surrealistiske avantgardebevægelse. André Breton, den selvbestaltede leder af den franske surrealisme, kritiserede i det andet surrealistiske manifest fra 1929 Bataille for at være en ‘ekskrementfilosof', og Bataille svarede igen og kaldte Breton for en idealist. I 1930'erne var Bataille en ledende kraft i flere para-surrealistiske projekter, bl.a. tidsskriftet Documents. Bataille var under facismens opkomst optaget af at finde måder at bekæmpe den på, der gik på det sanselige. Erotik, suverænitet og overskridelse er nogle af de væsentlige temaer i hans skrifter.

Forfatterskab 
 Histoire de l'oeil, 1928 (under pseudonymet Lord Auch) (på dansk, Historien om øjet, 1986). 
 Madame Edwarda, 1937 (under pseudonymet Pierre Angélique).
 L'expérience intérieure, 1943 (på dansk, Den indre erfaring, 2013). 
 Le Bleu du ciel, 1945 (på svensk, Himlens blå 1990).
 La part maudite, 1949 (på svensk, Den fördömda delen 1991).
 La littérature et le Mal, 1957. (på svensk, Litteraturen och det onda 1996).
 Les larmes d'Éros, 1961.

Eksterne henvisninger 

Filosoffer fra Frankrig
Romanforfattere fra Frankrig
Kommunister fra Frankrig
Surrealisme
Franskmænd i 1900-tallet
Faglitterære forfattere fra Frankrig
Bibliotekarer fra Frankrig
Litteraturkritikere fra Frankrig
Felis

Felis er en slægt i kattefamilien, som består af den almindelige tamkat og dens nærmeste slægtninge. Arterne i Felis er nærmest beslægtet med losser, pumaer, ozelotter og andre små kattedyr.

Arter 
I slægten indgår følgende arter:

 Kinesisk ørkenkat (Felis bieti)
 Junglekat (Felis chaus)
 Pallas' kat (Felis manul), regnes ind imellem til slægten Otocolobus
 Sandkat (Felis margarita)
 Sortfodet kat (Felis nigripes)
 Tamkat (Felis catus), regnes ind imellem som en underart til vildkattene
 Vildkat (Felis silvestris)
 Europæisk vildkat (Felis silvestris silvestris)
 Asiatisk vildkat (Felis silvestris ornata)
 Afrikansk vildkat (Felis silvestris lybica)

Noter

Eksterne henvisninger
Joseph Plassmann

Joseph Eduard Clemens Plassmann (født 21. juni 1859 i Arnsberg, Westfalen, død 23. august 1940 i Münster) var en tysk astronom.

Plassmann ansattes 1881 ved gymnasiet i Münster, blev 1899 lektor og 1913 professor i astronomi ved universitetet sammesteds. Fra 1906 var Plassmann redaktør af Mittheilungen der Vereinigung von Freunde der Astronomie (fra 1920 benævnt Die Himmelwelt) og fra 1909 af Jahrbuch der Naturwissenschaften. Plassmann har fornemmelig beskæftiget sig med studiet af variable stjerner og meteorer og har herom skrevet talrige afhandlinger i fagtidsskrifter. Han har udgivet Himmelskunde (1898, 3. oplag 1913), Untersuchungen über die Lichtwechsel des Granatsterns μ Cephei (1904) samt Hevelius. Handbuch für Freunde der Astronomie und Kosmische Physik (1922). Plassmann har sammen med Pohle, Kreichgauer og Waagen udgivet Himmel und Erde. Unser Wissen von der Sternenwelt und der Erdball (2 bind 1908—09, Volksausgabe 1915).

Kilder 

 

Astronomer fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
James Thomson

James Thomson henviser til blandt andre:

 James Thomson (1700-1748) − skotsk digter, forfatter af Rule, Britannia
 James Thomson (1834-1882) − skotsk digter, forfatter af The City of Dreadful Night
Georg Flemming Lerche (søofficer)

Georg Flemming Lerche (3. september 1774 på Lerchenborg – 25. april 1809 i Nyborg) var en dansk søofficer, bror til Christian Cornelius Lerche og Carl Georg Frederik Lerche og far til Henrik Georg Flemming Lerche.

Han var søn af gehejmeråd Georg Flemming Lerche og Hedwig "Hedchen" Catharina von Krogh, blev 1780 volontør kadet, 1785 søkadet, 1792 sekondløjtnant, 1798 premierløjtnant, 1799 subaltern indrulleringsofficer i Nyborg og var 1801 chef på kanonbåden Arendal i slaget på Reden.

Hans forhold må have været tilfredsstillende, idet han senere på året blev kammerjunker og chef på kongejagten Markrelen, året efter modtog den i anledning af slaget indstiftede erindringsmedalje.

Lerche blev 1806 kaptajnløjtnant, var 1808 i rokanonbådsflotillen ved København og blev 1809 chef for briggen Alsen i Storebælt. Samme år døde han.

Lerche blev gift 14. februar 1806 i Hillerød med Henriette Cathrine von Levetzow (29. november 1786 på Frederiksborg Slot - 9. marts 1851 i København), datter af amtmand Heinrich von Levetzow.

Han er begravet på Nyborg Gamle Kirkegård.

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1934.

Georg Flemming 2
Søofficerer fra Danmark
Personer i Englandskrigene fra Danmark-Norge
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Kammerjunkere fra Danmark
Carl Georg Frederik Lerche

Carl Georg Frederik Lerche (24. oktober 1775 i København – 4. februar 1858 på Carlsberg ved Hillerød) var en dansk landmand, bror til Christian Cornelius og Georg Flemming Lerche.

Han var søn af gehejmeråd Georg Flemming Lerche og Hedwig "Hedchen" Catharina von Krogh. Lerche ejede gården Carlsberg ved Hillerød, blev 1810 hofjægermester, 1812 kammerherre, 1840 Ridder af Dannebrogordenen og 1850 Kommandør af Dannebrog.

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1934.

Carl Georg Frederik
Hofjægermestre fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Landmænd fra Danmark
Station Bellahøj

Station Bellahøj er en dansk politistation i Danmark i politikredsen Københavns Politi. Politistationen er beliggende på Borups Allé 266 i København nord-vest. 

Politistationen blev kendt for befolkningen i 2006, da TV2 viste fiktions tv-serien Anna Pihl.

Station Bellahøj er en af Københavns Politis tre største politistationer, sammen med Station City beliggende på Halmtorvet og Station Amager. 

Der har i TV2's kriminalmagasin Station 2, flere gange været vist klip fra stationen. TV magasinet har over flere programmer haft fokus på stationens specielle taskforce "Indbrud", som har opereret i det indre København.

Eksterne henvisninger 

Københavns Politi
Henrik Georg Flemming Lerche

Henrik Georg Flemming Lerche (25. august 1808 i København – 2. oktober 1890 sammesteds) var en dansk embedsmand, far til Georg og Pauli Julius Lerche.
 
Han var søn af Georg Flemming Lerche og hustru født Levetzow, blev 1826 student (privat dimitteret), 1833 cand.jur., volontør i Rentekammeret, 1837 kammerjunker, 1841 fuldmægtig i Rentekammeret og kasserer ved kammerets danske sportelkasse, 1844 amtsforvalter og ridefoged på Bornholm, 11. august 1851 Ridder af Dannebrog, 1855 amtsforvalter i Frederiksborg Amtstuedistrikt, forvalter og skovkasserer ved de kgl. godser i Frederiksborg, Kronborg og Hørsholm Distrikter, 1860 etatsråd, fik 14. juli 1883 (fra 30. september) afsked og blev Dannebrogsmand.

23. maj 1838 ægtede han i Holmens Kirke Josephine Dorothea Regoli (1. november 1811 i København - 22. august 1898 i København), datter af købmand Pauli Dominici Regoli og Hansine Dorothea Bang.

Lerche er begravet på Garnisons Kirkegård.

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1934.
 Danske Jurister 1736-1936.

Henrik Georg Flemming
Jurister fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Etatsråder fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Kammerjunkere fra Danmark
Dannebrogsmænd
Julius Mosen

Julius Mosen (8. juli 1803 i landsbyen Marieney i Vogtland, Sachsen - 10. oktober 1867 i Oldenburg) var en tysk digter.

Han studerede jura i Jena (1822) og, efter en rejse i Italien, i Leipzig (1826) og blev sagfører, senere retsskriver, endelig advokat i Dresden, hvor han stiftede bekendtskab med Tieck og fortsatte sin i 1825 med novellesamlingen Der Gang nach dem Brunnem påbegyndte digteriske gerning. På Adolf Stahrs anbefaling blev han af storhertugen af Oldenburg udnævnt til hofråd og dramaturg ved dennes hofteater (1844), en stilling, som han ventede sig meget af. Men allerede 1846 viste sig de første symptomer på en snigende sygdom, som endte med fuldstændig lammelse og efter 20 års forløb medførte hans død. Mosen har skrevet ballader som Andreas Hofer og Der sächsische Tambour og ikke få indtagende og fine lyriske digte. Hans Gedichte udkom 1836 og 1843. Også hans episke digte som Ritter Wahn og Ahasver rummer store skønheder, ligesom hans romantiske noveller Bilder im Moose (1846). Derimod er hans dramaer hurtig blevne glemte. Deres poetiske værd fordunkles af kejtet teknik og brist på historisk kolorit og organisk sammenhæng; nævnes kan
Heinrich der Finkler, Otto III og Cola Rienzi. Heller ikke hans roman Der Kongres von Verona (1842) formåede at trænge igennem. Sämtliche Werke udkom i 8 bind (1863—64). De fulgtes af Ausgewählte Werke (1899).

Kilder 

 

Jurister fra Tyskland
Digtere fra Tyskland
Novelleforfattere fra Tyskland
Dramatikere fra Tyskland
Romanforfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Hofråder