kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Black Velvet Band

"The Black Velvet Band" (Roud 2146) er en traditionel engelsk og irsk folkesang som omhandler en deportering til Australien, hvilket var en almindelig straf i 1800-tallets England og Irland.

Sangen fortæller historien om en håndværker, der møder en ung kvinde, der har stjålet en vare og giver det videre til ham. Teksten varierer fra sted til sted. Manden er i retten næste dag og bliver sigtet for at have stjålet varen. Som straf sendes han til Van Diemen's Land. I USA blev titlen "The Girl In The Blue Velvet Band".

Peter Kennedy (en engelsk samler af folkesange) indspillede en version i Belfast i 1952, mens han arbejdede for BBC. Folkemindesamleren G.B. Gardiner noterede en version i Hampshire i 1907. En endnu tidligere version af udgiveren af Swindells i Manchester har flere ord, men intet omkvæd. Her foregår sangen i Barking, Essex.
One day, being out on a ramble, alone by myself I did stray,
I met with a young gay deceiver, while cruising in Ratcliffe Highway;
Her eyes were as black as a raven, I thought her the pride of the land,
Her hair, that did hang o'er her shoulders, was tied with a black velvet band.

Udgivelsen af denne version er sandsynligvis sket et sted mellem 1837 og 1853.

Indspilninger 
The Irish Rovers på deres album The Unicorn i 1967.
The Dubliners version fra albummet A Drop of the Hard Stuff nåede #15 på UK Singles chart i 1967.
Ewan MacColl
Dropkick Murphys på deres album Blackout, denne version afviger lidt fra den traditionelle.
Four to the Bar på deres livealbum Craic on the Road, i et medley med "The Galway Shawl" og "The Wild Rover".
Bill Monroe (under navnet "Girl In The Blue Velvet Band")
Brobdingnagian Bards på deres album The Holy Grail of Irish Drinking Songs.
Bakerloo på opsamlingsalbummet Here's To The Irish, Vol. 2.
The High Kings på albummet The High Kings.
Seamus Kennedy på albummet By Popular Demand.
The Blackwater Boys på albummet Irish Drinking Songs Vol. 2.
Harry Cox på opsamlingsalbummet The Bonny Labouring Boy.
Gareth Davies-Jones på albummet Water & Light.
Celtic Thunder spillede et cover af sangen på deres sommershows i Atlantic City.

Eksterne henvisninger 
 Cyril Poacher's version 
 Swindels version 

Folkeviser fra Irland
The Dubliners sange
Fagersta

Fagersta er en by  som ligger i landskapet Västmanland i Västmanlands län i Sverige. Den er administrationsby i  Fagersta kommun og i år 2010 havde byen 11.130  indbyggere.

Fagersta ligger cirka 70 km nordvest for Västerås ved Kolbäcksån, nordvest for søen Åmänningen.
Ved jernbanestationen Fagersta C i bydelen Västanfors mødes jernbanelinjerne Ludvika–Västerås og Avesta Krylbo–Örebro.

Fagersta er en vigtig industriby, hvor en stor del af erhvervslivet er opbygget omkring virksomheder som har udspring  i det gamle stålværk, Fagersta Bruks AB.
Fagersta fik bystatus 1. januar 1944. Jernværket Engelsbergs bruk fra 1681, der ligger lidt syd for Fagersta blev i 1993 udpeget til UNESCO-verdensarvssted.
Bérénice Marlohe

Bérénice Marlohe, født den 19 maj 1979 i Paris, er en fransk skuespillerinde.

Biografi 
Bérénice Marlohe er født af en fransk mor og en sino-cambodiansk far. Hun voksede op i Paris. Efter at have taget kurser på Conservatoire national supérieur de musique et de danse, havde hun en kort karriere som model, hvorefter hun debuterede som skuespillerinde.

Marlohe medvirkede i flere reklamefilm, specielt for mærket Dacia og opnåede derudover flere mindre roller i franske Tv-serier Père et Maire og Femmes de loi. I en episode af serien Section de recherche, spillede hun rollen som transseksuel.

På grund af besværet med at finde roller i Frankrig, kontaktede hun casteren til den 23de James Bond film direkte og opnåede herigennem at komme til audition til denne. For at sikre sig rollen som James Bond pige i Skyfall, hvor optagelserne startede i slutningen af 2011, gennemgik hun et kursus i improvisation sammen med skuespilleren Philippe Lelièvre og trænede i brugen af skydevåben.

På film har hun også medvirket i L'Art de séduire af Guy Mazarguil, og spillet sammen med Sophie Marceau i Un bonheur n'arrive jamais seul, der havde premiere i 2012.

Filmografi 

 2007: La Discordance, kortfilm af Patrick Hernandez: den unge kvinde
 2011: L'Art de séduire, af Guy Mazarguil: sportskvinden
 2012: Un bonheur n'arrive jamais seul, af James Huth: Laurents date
 2012: Skyfall, af Sam Mendes: Séverine

Serier 
 2008:
 Section de recherches: Isabelle Marnay
 Femmes de loi: Barpige
 Pas de secrets entre nous: Ingrid
 2009:
 Père et Maire: Caroline Pylet
 R.I.S Police scientifique: Églantine du Meunier
 Le temps est à l'orage: Alicia
 2010:
 Équipe médicale d'urgence: Alexia
 Le Pigeon: Golf værtinde

Kilder

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Frankrig
Bond-piger
Personer fra Paris
Kontrolleret sprængning

En kontrolleret sprængning er en metode der benyttes til at destruere materielle genstande på, der ellers ikke lader sig flytte hurtigt uden fare for sine omgivelser. Det kan foregå ved enten en kontrolleret eksplosion, der benyttes når et muligt sprængfarligt emne skal detoneres eller deaktiveres. Det kan også foregå ved en kontrolleret implosion, der benyttes når en bygning eller en konstruktion skal nedrives.

I mange lande benyttes kontrollerede sprængninger som oftest til at bortskaffe vildfarne bomber og nedgravne miner fra forskellige krige.

Kildehenvisninger 

Teknologi
Eksplosioner
Volkswagen Magotan

Volkswagen Magotan er en stor mellemklassebil bygget af den kinesiske bilfabrikant FAW-Volkswagen siden 2007 i Changchun som søstermodel til den europæiske Volkswagen Passat.

I starten fandtes Magotan kun som firedørs sedan, men sent i 2010 fulgte en stationcar under det selvstændige modelnavn Volkswagen Variant. Siden december 2011 er anden generation af Magotan på markedet.

Generationerne i overblik 

Magotan
Store mellemklassebiler
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 2007
Biler fra 2000'erne
Biler fra 2010'erne
Makedonske denarer

Makedonske denarer (flertal: denari,  og денари, ISO 4217-kode: MKD) er Republikken Nordmakedoniens valuta, og er inddelt i 100 deni (). Navnet denar kommer af den gamle romerske møntenhed denarius. Valutategnet er ден, de første tre bogstaver af navnet på makedonsk. Den første makedonske denar (MKN) blev indført den 26. april 1992. og afløste jugoslaviske dinarer til kurs pari. Den 5. maj 1993 blev valutaen devalueret i forholdet én ny denar (MKD) til 100 gamle denarer (MKN).

Der blev ikke udstedt mønter i forbindelse med den første denar. I 1993 blev der udstedt mønter i forbindelse med den anden denar med pålydender af 50 deni (som ikke længere udstedes), 1, 2 og 5 denari. 10 og 50 denari mønter er kommet til senere.

Kildehenvisninger 

Møntenheder fra Europa
Denarer
Etableret i 1992
Arthur Pougin

Arthur Paroisse-Pougin (6. august 1834 i Paris — 8. august 1921) var en fransk musikforfatter.

Han studerede ved Pariserkonservatoriet, lagde sig særlig efter violinspil, havde derefter ansættelse i forskellige kapeller, bland andet i Opéra Comiques, men opgav sin virksomhed som udøvende musiker for den musiklitterære. Foruden dag- og fagbladsartikler har Pougin skrevet en række større og mindre monografier — mest af biografisk karakter —, ligesom han forfattede de to supplementsbind til Fétis’ store Biographie universelle. Blandt Pougins arbejder kan nævnes Musiciens français du XVIII siècle, Les vrais créateurs de l’opéra français, Meyerbeer, Auber, Rossini, Notice sur Rode, Rameau, Méhul, L’opéra-Comique pendant la Révolution, Jean Jacques Rousseau musicien, Giuseppe Verdi'' et cetera.

Kilder 

 

Musikforskere fra Frankrig
Salmonsens
Violinister fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
Personer fra Châteauroux
Gaetano Pugnani

Giulio Gaetano Gerolamo Pugnani (født 27. november 1731 i Turin, død 15. juli 1798 sammesteds) var en italiensk violinist.

Pugnani studerede under Somis, der var elev af Corelli, og førte igen traditionerne fra disse den gamle italienske skoles mestre videre gennem sine elever, blandt andre Viotti. I 1752 blev Pugnani violinist i hoforkestret i Turin, 1754-70 foretog han talrige koncertrejser og opholdt sig længere tid i Paris og i London, hvor han en tid stod i spidsen for operaen. I 1770 slog han sig ned i sin fødeby som hofkapelmester. Pugnani har også skrevet en stor del musik, 7 operaer, 9 violinkoncerter, sonater, kvartetter, kvintetter og så videre.

Kilder 
 

Violinister fra Italien
Hofkapelmestre
Salmonsens
Personer fra Torino

Italienere i 1700-tallet
Arboga

Arboga er en  by som ligger ved Arbogaån i landskapet Västmanland i Västmanlands län i Sverige. Den er administrationsby i Arboga kommune, og i 2010 havde byen 10.330 indbyggere.

Arboga fik bystatus i 1200-tallet.

Trafik
I Arboga mødes vejene E18 fra nordøst og E20, der kommer fra øst, og de fortsætter sammen mod Örebro mod vest. Jernbanelinjen Svealandsbanan har sin endestation i Arboga og Mälarbanan går gennem byen.

Fem kilometer øst for centrum ligger den lille Arboga flygplads.
John Lander

John Gerard Heath Lander (7. september 1907 i Liverpool – 25. december 1941 i Hongkong) var en britisk roer som deltog i OL 1928 i Amsterdam.

Lander blev olympisk mester i roning under OL 1928 i Amsterdam. Han vandt i firer uden styrmand. De andre på holdet var Michael Warriner, Richard Beesly og Edward Vaughan Bevan.

Han blev dræbt i Slaget om Hongkong under 2. verdenskrig.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/la/john-lander-1.html 

Roere fra Storbritannien
Bräcke kommun

Bräcke kommune ligger i det svenske län Jämtlands län i Jämtland. Kommunens administrationscenter ligger i Bräcke.

Byer 

Der findes fire byområder i Bräcke Kommune i 2005.

Indbyggere pr. 31. december 2005.

Referancer 

Kommuner i Jämtlands län
Bräcke

Bräcke er et svensk by i Jämtlands län i Jämtland. Det er Bräcke kommunes administrationscenter og i 2006 havde byen 1.566 indbyggere. 

Bräcke ligger 70 km sydøst for Östersund, ned til Revsundssøen og ved Norra stambanan, som ved Bräcke bøjer af mod nordøst, mens tværbanen forsætter mod Östersund – Storlien. Bräcke er omgivet af store skove og søer.

Eksterne henvisninger 

 Bräcke kommunes hjemmeside
Marcus Thrane

Marcus Møller Thrane (14. oktober 1817 i Kristiania – 30. april 1890 i Eau Claire, Wisconsin) var en norsk socialistisk agitator og organisator, der grundlagde Norges første arbejderbevægelse,  thranitterbevægelsen, der samtidig blev den første organiserede politiske massebevægelse i landet.

Thrane, der blev født i en rig familie  – faderen, David Thrane, var direktør i Norges Rigsbank – kastede sig efter studentereksamen over teologistudiet, men forlod det til fordel for et arbejde som lærer og journalistisk virksomhed. I 1848 stiftede han Drammens Arbeiderforening og året efter Kristiania Arbeiderforening. Det blev begyndelsen på thranitterbevægelsen, hvis idéer byggede på etisk socialisme og kooperative tanker. Inspirationen fandt han i de europæiske revolutioner i 1848 og kampen for almen valgret og frihandel. Bevægelsen voksede hurtigt og talte omkring 1850 30.000 medlemmer fordelt på 300 lokale foreninger. Medlemmerne var – hvilket var unikt i samtiden – både arbejdere på landet og i byerne. 

Efter at Thrane havde fremsat bevægelsens ønsker om valgret, afskaffelse af beskyttelsestolden, reform af almueskolen og forbedring af husmændenes kår, i et brev til kongen, fattede myndighederne interesse for bevægelsen. Thrane blev anholdt i 1851 og idømt fire års tugthus. Yderligere 126 medlemmer af bevægelsen blev dømt.

Marcus Thrane søgte at reorganisere bevægelsen, da han blev løsladt, men opgav, og emigrerede i 1863 til USA, hvor han ernærede sig som foredragsholder og skribent.

Kilder og eksterne henvisninger 

Marcus Thrane på Marxists Internet Archive

Referencer

Personer fra Oslo
Socialister fra Norge
Aktivister fra Norge
Latino Galasso

Latino Galasso (født 25. august 1898 i Zadar, død 29. juli 1949 i Trento) var en italiensk roer, som deltog i OL 1924 i Paris.

Galasso var med på den italienske otter ved OL 1924. Italienerne vandt deres indledende heat, hvorpå de i finalen kom på en tredjeplads slået af USA og Canada, der vandt henholdsvis guld og sølv. De øvrige medlemmer af den italienske båd var brødrene Ante, Frane og Šimun Katalinić, samt Carlo Toniatti, Giuseppe Crivelli, Petar Ivanov, Bruno Sorić og styrmand Viktor Ljubić.

Galasso vandt desuden en EM-sølvmedalje i otter ved EM 1922 i Barcelona, og året efter vandt han EM-guld i samme disciplin i Como.

OL-medaljer 
 1924:  Bronze i otter

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Italien
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1924
Olympiske bronzemedaljevindere fra Italien
Lotten Dahlgren

Eva Charlotta (Lotten) Carolina Dahlgren (født 23. april 1851 i Stockholm, død 14. januar 1934 i Djursholm) var en svensk forfatterinde, datter af F.A. Dahlgren.

Lotten Dahlgren redigerede i en årrække tidsskriftet "Dagny" og udgav Ransäter, värmlandska släktminnen från 1800-talets förra hälft (1905, flere oplag), hvori hun giver en interessant skildring af faderens ungdom og hans kreds. Den efterfulgtes af flere lignende: Ur Ransäters familjarkiv (1907), En svensk herrgårdssläkt (1909). Hun har desuden udgivet faderens Viser med en biografi af ham (1896).

Kilder 

 

Faglitterære forfattere fra Sverige
Journalister fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Salmonsens
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Carl Fredric Dahlgren

Carl Fredric Dahlgren (20. juni 1791 - 2. maj 1844) var en svensk præst og digter

Dahlgren blev Student i 
Upsala 1809 og kom her ind i Fosforisternes 
Kreds. Efter at han var præsteviet, blev han 
Kapellan i en stockholmsk Menighed, men naaede aldrig 
videre paa Embedsbanen, og »Fattigdommen, hans Ungdomsven« 
skulde følge ham til Graven. Som Digter har han 
udfoldet en ikke ringe Virksomhed; han begyndte som 
Bidragyder til Romantikernes Kalendere, 
men udviklede sig efterhaanden til en humoristisk 
Forf. af Rang. Han tog Del i Kampen 
mod den akademiske Retning, idet han er den 
ene Hovedforfatter til »Andra natten« af det 
satiriske Heltedigt »Markall’s sömnlösa nätter«. 
Samtidig viste han sig fra en ny Side: under 
Indtrykket af den nyvakte Forstaaelse af Bellman 
skrev han paa blandet Vers og Prosa 
»Mollberg’s Epistlar« (1819-20). Allerede Titlen 
viser, at han betragtede sig som Bellman’s Efterfølger, 
og han kan være nok saa kaad og 
overgiven som sin store Mester. Men han er en 
selvstændig Digter, ingen blot Efterligner. Ligesom 
Bellman elsker og besynger han Egnen om 
Sthlm, men over sine Skildringer af den lægger 
han et Skær af Naturromantik, som var fremmed 
for Bellman. I 2. Del af Mollberg’s Epistlar 
viser han, i Skildringen af 1. Maj i Djurgården, 
en øjensynlig Paavirkning af Oehlenschläger’s 
St Hansaften-Spil. I øvrigt skrev han en overordentlig 
stor Mængde paa næsten alle Litt.’s 
Omraader; de fleste af hans Arbejder offentliggjorde 
han i forsk. af ham i Forening med andre 
udgivne Kalendere, saaledes »Opoetisk kalender 
för poetiskt folk« o. fl. Desværre viste 
han større og større Ligegyldighed for Formen; 
han manglede i høj Grad Sansen for den kunstneriske 
Fuldendthed. Af hans Skr kan særlig 
nævnes en humoristisk Roman, »Nahum Fredrik 
Bergströms krönika«, som indeholder en hel Del 
selvbiografisk Stof. Højest staar D. som Lyriker; 
han er Vaarens Sanger i den sv. Digtning (»Våren«, 
»Vårbäcken«, »Flyttningstiden«, »Zefyr och 
den gungande flickan« o. fl.). D. var en vindende 
Personlighed og en elskværdig Selskabsmand; 
han har stiftet fl. af de i sv. Litt. kendte Foreninger, 
saaledes »Vitterhetens vänner« (1809), 
»Manhemsförbundet« (1815), »Bellman’ska sällskapet« 
(1824) o. fl.; som ældre var han Midtpunktet 
i en af Hovedstadens litterære Kredse. 
Ogsaa bl. sine Embedsbrødre var han afholdt 
og anset, og repræsenterede dem paa Rigsdagen. 
Hans Værker er udgivne af Arwidsson 
med en Levnedsskildring (Sthlm 1847).

Kilder 

  

Præstestandens rigdagsmedlemmer
Præster fra Sverige
Digtere fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Salmonsens
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Dahlgren

Dahlgren er et efternavn, der henviser til blandt andre:

 Carl Fredric Dahlgren
 Erik Wilhelm Dahlgren
 Eva Dahlgren
 Fredrik August Dahlgren
 John A. Dahlgren
 Lotten Dahlgren
Sjögren

Sjögren er et svenskt efternavn, der henviser til blandt andre:

 Andreas Johan Sjögren
 Arthur Sjögren
 Emil Sjögren
 Hjalmar Sjögren
 Nils Sjögren
 Wilhelm Sjögren
 Åke Sjögren
Arthur Sjögren

Carl Arthur Sjögren (2. oktober 1874 i Stockholm – 13. januar 1951) var en svensk maler og tegner.
 
Han gik 1893 på Kunstnerforbundets Skole, udstillede »Eftermiddagssol«, »Tre Koner paa en Bakke« o. a. malerier i olie og vandfarve, men samlede sig snart om tegningen: Illustrationer, bogligt skønvirke i typer og Ekslibris, tapetmønstre m. v. Han illustrerede en digtsamling af ham selv (1900), Grimms eventyr (1905) og Strindberg’ »Sveriges natur«. Foruden at tegne ekslibris (en samling i Stockholms Nationalmuseum) skrev han om dem: »Svenska ekslibris«, I (1909), »Topografisk ekslibris«, I (1916); han har også skrevet »Boktryckare- och förläggarmärken under 1400-talet« (1908) m. m. På Den baltiske Udstilling i Malmö sås en del bogbind af Sjögren.

Kilder 

 

Tegnere fra Sverige
Malere fra Sverige
Salmonsens
Hjalmar Sjögren

Sten Anders Hjalmar Sjögren (født 13. juni 1856 i Persberg ved Filipstad, død 23. marts 1922 i Stockholm) var en svensk mineralog.
 
Sjögren kastede sig som student over studiet af mineralogien; 1882 blev han docent i mineralogi og geologi ved Uppsala Universitet og vikarierede 1882-84 som professor i disse fag. 1885-89 var han ansat som Geolog ved Nobel-Værkerne i Baku og foretog lange undersøgelsesrejser i Transkaspien, Armenien og Persien. 1889 udnævntes han til professor i mineralogi og geologi ved Uppsala Universitet, men tog allerede 1894 sin afsked. Fra 1901 til sin død virkede han som intendent (bestyrer) ved Riksmuseets mineralogiske afdeling i Stockholm. Sjögren offentliggjorde et stort antal afhandlinger, der især drejer sig om rent mineralogiske emner; i andre afhandlinger drager han sammenligninger mellem forekomsterne af malme (især jernmalme) i Sverige og i andre lande, ligesom han også har meddelt de geologiske resultater af rejserne i Vestasien.

Kilder 

  

Mineraloger fra Sverige
Ansatte ved Uppsala Universitet
Museumsfolk fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Salmonsens
Nils Sjögren

Nils Axel Gustav Sjögren (14. marts 1894 i Stockholm – 30. juli 1952) var en svensk billedhugger.

Han var bl.a. Elev af Bourdelle, har udført karakterfuld og levende Portrætskulptur i
Bronzebuster af Forf. E. Blomberg, Redaktør Bocklund (1920) m. v., et patetisk
»Kvindehoved«, Bronzestatuetten »Diana« (1918, under Milles’sk Indflydelse), »Staaende nøgen Kvinde«
(i enkle, rolige Linjer, 1921), to dekorative Figurer: Mandlig og kvindelig Jæger (anbragt
uden for Kunstindustriudstillings-Bygningen paa Udstillingen i Göteborg 1923, hvor ogsaa
adskillige af ovenanførte Værker o. a. saas) m. v. Hans Vasa-Monument i Kalmar afsløredes 1926.

Kilder 

 

Billedhuggere fra Sverige
Salmonsens
Wilhelm Sjögren

Karl Johan Wilhelm Sjögren (10. april 1866 i Visby - 12. marts 1929) var en svensk retslærd.

Sjögren blev student i Uppsala 1884, Dr. phil. sammesteds 1888 —
Om den dialektiska metodens ställning i Hegels logik (1887) —, cand. jur. 1892, docent i
Uppsala 1894, ekstraordinær professor 1896, ordentlig professor
1898, Dr. jur. honoris causa 1900, 1904 medlem af "Lagberedningen", 1907 professor i civilret,
1909—18 Medlem af Højesteret, 1918 Formand i Lagberedningen, Medlem af
Vetenskapsakademien 1921. S. hører til den nyere sv.
Retsvidenskabs ypperste Navne, en original,
skarpsindig og energisk Retstænker, indtrængende
kritisk og selvstændig. Særlig Retsvidenskabens
alm. Problemer og Retshistorien har været
Genstand for S.’s Forsken. Af stor Lødighed og
Vægt er S.’s »Om rättsstridighetens former med
särskild hänsyn till skadeståndsproblemet«
(1894, optaget i omarbejdet Skikkelse i Jhering’s
»Jahrb. für die Dogmatik«, XXXV Bd), »Ueber
die römische Conventionalstnafe und die
Strafklauseln der fränkischen Urkunden« (1896),
»Bidrag till en undersökning af kontraktsbrotten
enligt Sveriges medeltidslagar« (1896) og en
Række fortrinlige Afh. i »Tidsskrift for
Retsvidenskab«, hvoraf S. 1906—21 var
Medredaktør, »Nordisk tidskrift for vetenskap etc.«,
»Nytt jurid. arkiv« samt tyske og fr.
Tidsskrifter, saaledes f. Eks. »Om den fornsvenska
skuldprocessens grundformer« (»Tidsskrift for
Retsvid.«, XI, 1898), »Bidrag till den svenska
exekutivprocessens historia« (l. c XIV, 1901),
»Fiduciariska lösörekop« (l. c. XXVII, 1914),
»Domaremakt och rättsutveckling« (l. c. XXIX,
1916), »Om domskål i tvistemål« (XXXI, 1918)
o. m. a. 1900—09 udgav S. det vigtige Værk
»Förarbetena till Sveriges rikes lag 1686—1736« (I—VIII).

Kilder 

 

Jurister fra Sverige
Salmonsens
Ansatte ved Uppsala Universitet
Faglitterære forfattere fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Personer fra Visby
Valborg Aulin

Laura Valborg Aulin (født 9. januar 1860 i Gävle, død 13. marts 1928 i Stockholm) var en svensk komponist og pianist. Hun var søster til Tor Aulin.

Valborg Aulin studerede ved konservatoriet i Stockholm, i København under Gade og i Paris hos Godard og Massenet. Aulin har komponeret strygekvartetter, en klaversonate, sange, korværker og en suite for orkester.

Kilder 

 

Klassiske komponister fra Sverige
Pianister fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Personer fra Gävle
Georg Neumark

Georg Neumark (født 16. marts 1621 i Langensalza, død 8. juli 1681 i Weimar) var en tysk digter.

Neumark var først huslærer i Kiel, studerede senere jura og musik i Königsberg, blev bibliotekar i Weimar og derpå arkivsekretær og kejserlig pfalzgreve. Han var knyttet til det Fruchtbringende Gesellschaft. Hans digte er samlede i Poetisch-Musikalische Lust-Wäldgen (1652), men hans af Opitz påvirkede poesier er nu glemte, med undtagelse af enkelte jævne sange som Wer nur den lieben Gott lässt walten og Wie mein getreuer Vater Will. Et udvalg af Neumarks digte findes i Wilhelm Müllers Bibliothek deutscher Dichter des 17. Jahrhundert (11 bind).

Kilder 

 

Digtere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1600-tallet
Georg von Neumayer

Georg Balthasar von Neumayer (født 21. juni 1826 i Kirchheimbolanden, død 24. maj 1909 i Neustadt an der Weinstrasse) var en tysk geofysiker og meteorolog.

von Neumayer blev dr. phil. i München, men rejste senere flere år som almindelig sømand og besøgte navnlig Australien. I 1854 vendte han tilbage til Europa for at søge hjælp til stiftelsen af et observatorium i det sydlige Australien, hvorfra navnlig de hydrografiske og meteorologiske forhold i det sydlige Stillehav og Antarktis skulle undersøges; det lykkedes ham at samle betydelige midler, og 1857 grundlagde han Flagstaff-Observatoriet i Melbourne, som han bestyrede til 1864, da han vendte tilbage til Tyskland. I 1873 blev han professor i Berlin, og 1875 stiftede han Deutsche Seewarte i Hamborg og virkede som dets direktør til 1903. Ved at forsyne den tyske marine med de for navigationen nødvendige videnskabelige og tekniske hjælpemidler fik han den største betydning for udviklingen af den tyske flådemagt. Af særlig betydning har også de fra Deutsche Seewarte udsendte daglige vejrmeldinger og synoptiske kort været; endvidere har Neumayer spillet en vigtig rolle ved ordningen og udsendelsen af polarekspeditioner navnlig 1882-1883 og 1901 til Sydpolarlandet. Hans hovedværker er Wölkenatlas (1890) og Atlas der Erdmagnetismus (i Berghaus: Physikalischer Atlas 1891).

Kilder 

 

Geofysikere
Fysikere fra Tyskland
Meteorologer fra Tyskland
Titulære professorer
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Medlemmer af Royal Society
Medlemmer af Det Preussiske Videnskabsakademi
Medlemmer af Bayerische Akademie der Wissenschaften