kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jammu og Kashmir (vasalstat)

Jammu og Kashmir, også kaldet Kashmir og Jammu, var en vasalstat, der eksisterede fra 1846 til 1947 i Britisk Indien. Staten blev regeret af en maharaja. Staten blev etableret i 1846 efter Det britiske Ostindiske kompagni havde besejret sikherne i den første sikh-krig og annekteret Kashmir-dalen, og umiddelbart herefter solgt området til dogra-herskeren af Jammu, Gulab Singh, ved freden i Amritsar.

Ifølge fredserklæringen lå Kashmir-dalen "øst for floden Indus og vest for floden Ravi" og dækkede et areal på 210 000 km². Senere blev områderne Ladakh, Baltistan og Gilgit inkluderet i staten.

Ved Indiens deling i 1947 blev Britisk Indien opdelt i en række stater, herunder Den Islamiske Republik Pakistan og forbundsstaten Indien. Jammu og Kashmirs befolkning bestod af både muslimer og hinduer, og maharaja Hari Singh foretrak en løsning, hvor området forblev uafhængigt og neutralt udenfor de to nye stater. Planerne om uafhængighed blev dog forpurret som følge af en opstand i de vestlige distrikter efterfulgt af angreb fra det muslimsk dominerede stammeområde Khyber Pakhtunkhwa. Uroen i de vestlige distrikter medførte, at maharajaen søgte hjælp hos Indien med anmodning om militær hjælp. Generalguvernør Mountbatten råede dog maharajaen til at søge optagelse i den nye indiske republik, for at opnå den ønskede hjælp. Den 26. oktober 1947 underskrev maharajaen tiltrædelsestraktat om optagelse i Indien, der herefter stillede militær hjælp til rådighed for området. Konflikten udløste den første indisk-pakistanske krig, der i 1948 ophørte ved en fredsslutning, hvor de vestlige og nordlige områder (i dag Azad Kashmir og Gilgit-Baltistan) blev overtaget af Pakistan adskilt fra Indien langs en såkaldt "kontrollinje" (Line of Control).

Områdets status er fortsat omstridt og har givet anledning til en bitter konflikt mellem Pakistan og Indien, der har udløst flere krige mellem de to lande.

Se også 
 Jammu og Kashmir
 Kashmir

Noter 

Fyrstestater i Indien
Tidligere riger, stater, protektorater, kolonier og lande
Etableret i 1846
Ophørt i 1947
Guy Hamilton

Guy Hamilton (16. september 1922 – 20. april 2016) var en engelsk filminstruktør. Han var instruktør bag James Bond-filmene Goldfinger, Diamonds Are Forever, Live and Let Die og The Man with the Golden Gun.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra Storbritannien
Snefår

Snefåret (Ovis nivicola) er et vildt får, der er hjemmehørende i det nordøstlige Sibirien.

Beskrivelse 
Snefåret har en længde af hoved og krop på 140-160 centimeter, halen er cirka 10 cm lang. Skulderhøjden er 95-110 cm og vægten 60-120 kilogram. Pelsen er om sommeren gråbrun, om vinteren bliver den mere ulden og lysebrun. Forsiden af benene er mørkebrune, bagpartiet har en lys plet. Snuden er hvid og står i kontrast til den øvrige mørke krop. Ørerne er små og mørkegrå.

Begge køn bærer horn, men de er tydeligt slankere end hos det nært beslægtede tykhornsfår. Hannens horn bliver op til 90 cm lange, de vender først bagud, så nedad og omkring ørerne igen opad. De kan hos ældre hanner have en drejning mere. Hunnens horn er tydeligt mindre og vender sabelagtigt bagud.

Levevis 
Snefår er dygtige klatrere, der nemt færdes i klipperigt og uvejsomt terræn. De lever i større grupper, der som regel er opdelt efter køn. I gruppen af hanner opbygges et hierarki, der især afspejler hornenes størrelse. Dyr højt i hierarkiet kan oftere parre sig med hunnerne. Hvis to hanner har omtrent samme størrelse horn, kommer det til kamp.

Kilder og eksterne henvisninger 

 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 

Dyr fra Nordasien
Får
Prins Alexander af Sverige

Prins Alexander af Sverige (Alexander Erik Hubertus Bertil; født 19. april 2016 i Danderyd) er en svensk prins og hertug af Södermanland. Han er søn af prins Carl Philip og prinsesse Sofia og er nummer fem i den svenske tronfølje efter sin far og før sin lillebror prins Gabriel.

Fødsel 
Den 19. april 2016 kl 18:25 blev prins Alexander født på Danderyd Hospital. Han vejede ved fødslen 3595 gram og var 49 centimeter lang. Dagen efter fødselen blev skudt 21 salutskud fra Skeppsholmen Salutsstation samt fra stationer i Constance, Härnösand, Karlskrona og Göteborg. Den 21. april blev der holdt et kabinetsmøde på slottet, hvor kong Carl XVI Gustaf annoncerede prinsens navn og hertugdømme.

Fredag den 22 april 2016 blev der afholdt taksigelsesgudstjeneste, Te Deum, i det kongelige kapel på det kongelige slot, for at fejre fødselen. Ved tjenesten var der deltagelse af blandt andet den nærmeste familie og parlaments- og regeringsrepræsentanter.

Dåb 
Prins Alexander blev døbt den 9. september 2016 det kongelige kapel på Drottningholm Slot. Hans faddere er hans faster kronprinsesse Victoria af Sverige, hans moster, Lina Frejd, sin fars fædrene fætter Victor Magnuson, Jan-Åke Hansson (som også var prins Carl Philips forlover ved sit bryllup) og sin mors ven Cajsa Larsson.

Titler, prædikater og æresbevisninger

Titler og prædikater 
 19. april 2016 – 6. oktober 2019: Hans Kongelige Højhed Prins Alexander af Sverige, Hertug af Södermanland

 7. oktober 2019 - nu: Prins Alexander af Sverige, Hertug af Södermanland

Æresbevisninger

Svenske dekorationer 
 : Ridder af Serafimerordenen  (2016)
 : Ridder af Karl XIIIs orden - regnes fra fødselen.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Huset Bernadotte
Prinser fra Sverige
Hertuger af Södermanland
Personer fra Stockholm
Riddere af Serafimerordenen
Actio

Actio (latin for "aktion" eller "handling") er et begreb inden for retorikken, der betegner talerens effektive brug af fysisk gestikulation under udførelsen af en tale.

I værket Institutio Oratoria jævnfører den romerske retoriker Quintilian actio med begrebet pronuntiatio, som bedst kan oversættes til "udførelse". Senere i Institutio Oratoria skelner Quintilian dog mellem actio og pronuntiatio, som betegner henholdsvis talerens fysiske gestikulation og stemmebrug i udførelsen af talen. Senere er actio-begrebet blevet dækkende for både talerens brug af krop og stemme under talen.

Plads i retorikken 
Actio er den sidste af de fem faser i den retoriske partes-model. Udover actio indeholder modellen fire andre faser:
 inventio (opdagelsen af talens argumenter),
 dispositio (disponering af talens dele),
 elocutio (udvælgelse af talen stil) og
 memoria (memorering af talen).

Betydning 
Flere store retorikere har betonet vigtigheden af actiofasen. Den romerske retoriker Cicero skrev, at udførsel "er den afgørende faktor i talekunsten", mens Demosthenes udnævnte fremførsel til at være den første, anden og tredje vigtigste faktor i talekunsten. De to retorikere indikerede, at enhver sandhed kan forspildes, hvis ikke den får overbevisende mæle.

Psykologiske undersøgelser har vist, at kun 7 % af det, der opfattes af en tilhører, udgøres af talens indhold, men 55 % og 38 % udgøres af henholdsvis talerens kropssprog og stemmeføring.  Undersøgelserne problematiseres dog ved, at indhold, kropssprog og stemme hører sammen i udførelsen af talen. Kropssproget og stemmeføringen må passe til indholdets karakter, for at talen virker overbevisende, eller som Quintilian skriver: "[...] hvis vi ser glade ud, når vores ord er sørgelige, eller ryster på hovedet, når vi kommer med en positiv udtalelse, vil vores ord ikke kun savne vægt, men vil ikke være overbevisende”. 

Under actio må taleren tage forskellige retoriske virkemidler i betragtning. Før det første må taleren tage sit kropssprog i betragtning, således at både holdning, scenebrug, gestikulation og mimik passer til talens formål og indhold. For det andet kan taleren justere sine auditive virkemidler. Disse er tempo, tryk, pauser, volumen og artikulation.

Den overbevisende tale kommer ikke kun gennem valget af passende argumenter og understøttende eksempler i den rigtige rækkefølge, overbevisende sprogvalg og evnen til at huske talen. Taleren må øve talen i aktion for at justere sine auditive og visuelle virkemidler, så de passer til talens indhold. Det er en kendt historie, at Barack Obama begynder at øve fremførslen af sine taler tre måneder før han skal præsentere dem for offentligheden.

Actio er transportmidlet, hvorigennem talerens tanker bliver fragtet til publikum. Cicero skriver om actio, den måde budskabet afleveres på: "Uden det kan selv ikke den største taler hævde sig, medens den middelgode taler, som behersker det, ofte kan besejre de ypperste"

Referencer

Retorik
Latinske vendinger
Anne Paulin

Anne Borch Paulin (født 5. januar 1988 i Skive) er en dansk politiker, der er medlem af Folketinget for Socialdemokratiet.

Uddannelse 
Paulin blev sproglig student fra Skive Gymnasium og HF i 2008. I 2015 blev hun Master of Science i International Business and Politics fra Copenhagen Business School og Columbia University.

Karriere 
Anne Paulin var konsulent i TDC Group 2015-2016 og rådgiver for Energinet 2017-2019. Hun har været Socialdemokratiets kandidat Skivekredsen siden 2013. Hun stillede op til folketingsvalget 2015, men kom ikke ind og blev i stedet førstesuppleant. Hun sad i Folketinget fra 2. februar til 3. juni 2016, hvor hun afløste Thomas Jensen, mens han var på barselsorlov.

Anne Paulin blev valgt til Folketinget ved folketingsvalget den 5. juni 2019 med 6814 personlige stemmer. Hun var opstillet i Skivekredsen med støtte fra Ikastkredsen.

Arbejde i Folketinget 
Anne Paulin har siden 2019 været Klima- energi- og forsyningsordfører for Socialdemokratiet. Hun har desuden været formand for Skatteudvalget siden 2021.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Skive
Studenter fra Skive Gymnasium og HF
Nuværende folketingsmedlemmer fra Socialdemokraterne
Folketingsmedlemmer i 2010'erne
Grønbuget figenfugl

Grønbuget figenfugl (Sphecotheres vieilloti) er en spurvefugl, der lever på Australien.

Noter 

 Avibase - the world bird database

Spurvefugle
Fugle fra Australien
Flaskepost fra P (film)

Flaskepost fra P er en dansk thriller fra 2016. Det er efterfølgeren til Fasandræberne (2014), den er ligeledes baseret på Jussi Adler-Olsens roman af samme navn.

Medvirkende 
 Nikolaj Lie Kaas som Carl Mørck
 Fares Fares som Assad
 Johanne Louise Schmidt som Rose Knudsen
 Signe A. Mannov som Mona Karlsen
 Jacob Lohmann som Elias
 Amanda Collin som Rakel
 Søren Pilmark som Marcus Jacobsen
 Jakob Oftebro som Pasgård
 Pål Sverre Hagen som Johannes
 Lotte Andersen som Mia
 Maria Rossing som Johannes s søster Rebecca
 Louis Sylvester Larsen som Trygve 
 Jack Moland som Poul
 Jaspar Møller Friis som Samuel 
 Olivia Terpet Gammelgaard som Magdalena
 Jeanette Lindbæk Larsen som Johannes s mor 
 August Moldestad Nypan Johannes som barn
 Mercedes Claro Schellin Rebecca som barn

Noter

Eksterne henvisninger 

Danske film fra 2016
Film baseret på værker af danske forfattere
Thrillerfilm fra Danmark
Kriminalfilm fra Danmark
Dansksprogede film
Uden filter

Uden filter er det andet livealbum fra det danske rockband Malurt, der blev udgivet i 1992 af Genlyd / BMG Ariola. Det blev indspillet live foran et publikum den 15. september 1992 i Easy Sound studiet i København i det tidligere Triangel Teatret. Optagelserne var en del af DRs "unplugged"-programserie Uden filter, hvor et uddrag af koncerten havde tv-premiere den 20. oktober 1992. Albummet udkom i et begrænset oplag på 10.000 nummererede eksemplarer. Det er produceret af Gnags-trommeslageren Jens G. Nielsen og indeholder en duet med Søs Fenger på sangen "Den eneste i verden". Udover ældre og nyere Malurt-materiale består albummet også af sange fra forsanger Michael Falchs soloalbums.

Spor

Medvirkende 
Malurt
 Michael Ehlert Falch – vokal, akustisk guitar, arrangement
 Peter Viskinde – akustisk guitar, kor, arrangement
 Pete Repete – tangenter, kor, arrangement
 Dia Nielsen – akustisk bas, kor, arrangement
 Peter Mors – slagtøj, arrangement
Øvrige medvirkende
 Søs Fenger – vokal (spor 6)
 Pernille Dan – kor, korarrangement
 Merete Westh – kor, korarrangement
 Trille Olsen – kor, korarrangement
Produktion
 Jens G. Nielsen – producer
 Henrik Lund – lydtekniker
 Martin Karaoglan – lydtekniker
 John Rock – lydtekniker
 Johannes Stærk – minimal-monitor
 Thomas D. Fog – koordination
 Jesper Bay – executive producer
 Peter Mors – foto

Referencer

Litteratur

Eksterne henvisninger 
 

Malurt-album
Album fra 1992
Blandt mænd og får

Blandt mænd og får () er en islandsk film fra 2015, instrueret af Grímur Hákonarson. Filmen havde premiere 15. maj 2015 ved Cannes Film Festival, hvor den vandt Un Certain Regard.

Medvirkende 
 Sigurður Sigurjónsson som Gummi
 Theódór Júliusson som Kiddi
 Charlotte Bøving som Katrin
 Jon Benonysson som Runólfur
 Gunnar Jónsson som Grímur
 Þorleifur Einarsson som Sindri
 Sveinn Ólafur Gunnarsson som Bjarni
 Ingrid Jónsdóttir som Eygló
 Jörundur Ragnarsson som Villi
 Viktor Már Bjarnason som Finnur

Referencer

Eksterne links 
 

Film fra 2015
Dramafilm fra Island
Adrianopeltraktaten

Fredstraktaten i Adrianopel (også kaldet Edirnetraktaten, Adrianopeltraktaten, Adrianopelfreden) afsluttede Den russisk-tyrkiske krig (1828-1829). Traktaten blev underskrevet den 14. september 1829 i Adrianopel af grev Aleksej Orlov på vegne af Det Russiske Kejserrige og Abdülkadir Bey på vegne af Det Osmanniske Rige.

Det Osmanniske Rige indrømmede Rusland adgang til Donaus udmunding og afstod fæstningene Akhaltsikhe og Akhalkalaki i Georgien til russerne. Sultanen anderkendte russernes herredømme over Georgien (med Imeretia, Mingrelia, Guria) og over khanatenes Erivan og Nakhichevan som Persien havde afstået til zaren i Turkmentsjaijtraktaten et år tidligere.

Traktaten åbnede også Dardanellerne for alle handelsfartøj, og dermed for en opblomstring af handelen med korn, kvæg og tømmer. Men det var ikke før med Hünkâr İskelesi-traktaten (1833) at hele spørgsmålet om stræderne blev reguleret mellem parterne. Sultanen indrømmede Serbien autonomi, lovede Grækenland autonomi, og tillod Rusland at okkupere Moldavien og Valakiet indtil Det Osmanske Rige havde betalt en stor krigsskadeserstatning.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Russiske krige
Osmanniske krige
Tyrkiets historie
Rumæniens historie
Moldovas historie
Valakiet
Grækenlands historie
Georgiens historie
Simone Giertz

Simone Giertz (født 1. november 1990) er en svensk, komisk opfinder og internetfænomen. 
Hun er kendt for sine ubrugelige, robotprogrammerede, elektromekaniske og Storm P-agtige opfindelser der bliver præsenteret med sort humor på YouTube og andre sociale medier.

Eksterne henvisninger 

 YouTube-kanal

Noter 

Svenskere i 2000-tallet
Restaurationen (København)

Restaurationen er en dansk restaurant, beliggende på hjørnet af Møntergade og Vognmagergade i Indre By i København. Den blev etableret i 1991 af ægteparret Lisbeth og Bo Jacobsen. Fra 1995 til 2004 var restauranten over to perioder tildelt én stjerne i Michelinguiden.

Historie 
Da ægteparret Jacobsen i oktober 1991 åbnede restauranten var det kun med én fast menu med syv retter. Derudover introducerede de landets første vinmenu.

I foråret 1995 blev Restaurationen tildelt én stjerne i Michelinguiden, som de året efter fik fornyet. Derefter mente inspektørerne fra den berømte guide, at restauranten i to år ikke kunne gøre sig fortjent til en stjerne, inden de igen i 1999 tildelte den én. Derefter var Restaurationen i guiden til og med 2004.

Restaurationen blev i 2011 ombygget til et brasserie med mad fra det danske køkken, og plads til cirka 50 spisende gæster. Andreas Rank, der siden 2007 havde været ansat som køkkenchef, blev i 2013 partner og medejer i restauranten. I efteråret 2014 blev der tilføjet et selskabslokale.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Restaurationens officielle websted

Værtshuse og spisesteder i København
Tidligere danske restauranter med Michelin-stjerne
Danske virksomheder etableret i 1991
Indre By (København)
Den Evangelisk Lutherske Frikirke i Norge

Den Evangelisk Lutherske Frikirke (også kaldet Frikirken, etableret i 1877 i Moss) er et norsk religiøst samfund baseret på luthersk, protestantisk kristendom.  Frikirken har mere end firs menigheder over hele Norge.  Frikirken adskiller sig fra Den norske kirke, primært gennem sin organisation og total uafhængighed af de politiske myndigheder.  Synoden, ledet af en synodeformand er Frikirkens øverste myndighed. Her bestemmes også teologiske spørgsmål.

De lokale menigheder ledes af en pastor og et ældsteråd. Ledelsen består efter 2005, også af kvinder.

Eksterne henvisninger 
 Hjemmeside 

Evangelisk Lutherske Frikirke i Norge
Frognerlinjen

Frognerlinjen er en del af Oslos sporveje, der går fra Solli plass til Majorstuen. Den blev åbnet i 1902 som en sidelinje til Skøyenlinjen (Blåtrikken) mellem Solli plass og Frogner. I 1910 fik den linjenummer 2, og i 1914 blev den forlænget til Majorstuen. I dag (2016) trafikeres strækningen af linje 12, der kører mellem Disen og Majorstuen Station

Frognerlinjen grener fra Skøyenlinjen ved Solli plass, hvorfra den går ad Frognerveien til Frogner plass og videre ad Kirkeveien forbi Frognerparken til Majorstuen, hvor den møder Briskebylinjen.

Ved Majorstuen kan der skiftes til T-banen.

Eksterne henvisninger 

 Trikkens historie , Sporveien Trikken.

Oslos sporveje
Etableret i 1902
Wagah

Wagah (punjabi: ਵਾਘਾ, hindi: वाघा, urdu: واہگہ) er en by, der er hjemsted for den eneste grænseovergang mellem Indien og Pakistan. Byen ligger på Grand Trunk Road mellem byene Amritsar i indisk Punjab og Lahore i pakistansk Punjab. Nærmeste jernbanestation er Attari, som ligger 3 km fra Wagah. 

Ved Indiens deling i 1947 blev grænsen mellem de to nye nationer Pakistan og Indien trukket langs den såkaldte Radcliffe-linje, der for Wagahs vedkommende blev trukket gennem landsbyen. Den østlige del af landsbyen ligger i dag i Indien, mens den vestlige del ligger i Pakistan. Indien og Pakistan har siden Indiens deling haft et anstrengt forhold, og har siden delingen været i flere militære konflikter, hvilket er en af årsagerne til, at der alene er én grænseovergang via vej mellem de to lande. 

Udover at være den eneste officielle grænseovergang langs den lange grænse mellem Indien og Pakistan er Wagah er særlig kendt for den grænseceremoni, der dagligt udspiller sig i byen. Hver dag lige før solnedgang kommer tusindvis af indbyggere og turister fra begge sider af grænsen til Wagah for at overvære ceremonien, hvor de to nationers flag stryges og grænseportene lukkes og låses. Selve ceremonien er underholdende og handler om, at alt skal ske synkront på pakistansk og indisk side, samtidig med, at grænsevagterne i den nøje koreograferede ceremoni med deres kropssprog udviser den højeste grad af foragt for hinanden. Der kommanderes og marcheres med spektakulære skridt under opvisningen, der afsluttes med at grænseportene mellem de to lande demonstrativt smækkes i.

Noter

Eksterne links 

 Klip fra udsendelsen Himalaya with Michael Palin, BBCWorldwide video på YouTube.
 Dokumentar om ceremonien med Sanjeev Bhaskar, BBCWorldwide video på YouTube.

Byer i Indien
Byer i Pakistan
Grænser
Oslo Sporveier

AS Oslo Sporveier, oprindeligt AS Kristiania Sporveier, var et norsk kommunalt ejet selskab, der eksisterede fra 1924 til 2007, og som ejede og drev sporveje, T-baner og busser i Oslo.

Historie 
Indtil 1924 blev Oslos sporveje drevet af de to private selskaber Kristiania Sporveisselskab fra 1875 og Kristiania Elektriske Sporvei fra 1894. I 1924 udløb begge selskabers koncessioner, og det benyttede kommunen til at indløse dem og slå dem sammen i et selskab, AS Kristiania Sporveier. Kun Kristiania Elektriske Sporveis linje fra Jernbanetorget til Lilleaker forblev på private hænder som Bærumsbanen.

1. januar 1925 skiftede byen navn fra Kristiania til Oslo, og sporvejsselskabet skiftede følgelig navn til AS Oslo Sporveier. Som sådan udvidede det stadig i de følgende år, for eksempel med busdrift fra 1927 og T-bane fra 1966. I 1944 overtog selskabet driften af Bærumsbanen, der da også omfattede Østensjøbanen. Ved sammenlægningen af Oslo kommune og Aker herred i 1948 blev Oslo Sporveier og Akersbanerne også slået sammen. I 1965 overtog man Ekebergbanen og i 1975 Holmenkolbanen.

I 2006 betød en omorganisering, at AS Oslo Sporveier skiftede navn til Kollektivtransportproduksjon AS, idet der samtidig oprettedes et nyt administrationsselskab med ca. 50 ansatte, der overtog navnet AS Oslo Sporveier. Administrationsselskabet skiftede navn til Ruter 1. januar 2008, mens Kollektivtransportproduksjon AS skiftede navn til Sporveien Oslo i maj 2013 og til Sporveien 1. september 2017.

Eksterne henvisninger

Kilder 
 Oslo byleksikon. Oslo 2000. 
 Fasting, Kåre. Sporveier i Oslo gjennom 100 år. 1875–1975. A/S Oslo Sporveier, 1975.

Noter 

Oslos sporveje
T-banen i Oslo
Etableret i 1924
Ophørt i 2007
Virum Skole

Virum Skole er en folkeskole, der ligger i Virum. Skolen har ca. 1.000 elever fra 0. til 9. klasse. Skolens historie går tilbage til 1721.

Hæder i 2016 
Ifølge en opgørelse, som Søndagsavisen foretog i foråret 2016, baseret på tal fra Undervisningsministeriet, lå Virum Skole som nr. to på en liste over landets bedste skoler. Opgørelsen var baseret på en kombination af elevernes karakterer, fraværsprocent, trivsel på skolen og lærernes uddannelsesniveau. Ugebrevet A4 udnævnte samme år skolen til "Danmarksmester i faglig trivsel" og forklarede bl.a. placeringen med, at skolen lå i et velstillet område, hvor eleverne var velopdraget hjemmefra og forældrene bakkede op om skolen. Samtidig havde skolen en tradition for mange linjefagsuddannede lærere.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Skolens historie 

Folkeskoler i Lyngby-Taarbæk Kommune
Skole
Etableret i 1721
Mary Norton

Mary Norton, eller Kathleen Mary Norton née Pearson (10. december 1903 – 29. august 1992), var en britisk børnebogforfatter, best kendt for Lånerne som hun modtog Carnegie Medal in Literature for i 1952. Hun skrev flere bøger om Lånerne, og hun skrev også to bøger som var grundlaget for Disney-filmen Hokus Pokus Kosteskaft (1971).

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fantasyforfattere fra Storbritannien
Personer fra London
Ghetto (Malurt-album)

Ghetto er det sjette og sidste studiealbum fra det danske rockband Malurt, der blev udgivet i 1993 på Genlyd. Albummet er produceret af Finn Verwohlt, der tidligere har arbejdet sammen med bl.a. Lars H.U.G., Elisabeth, Nanna og Miss B. Haven.

Spor

Medvirkende 
Malurt
 Michael Falch –  vokal, guitar, mundharpe
 Peter Viskinde – guitar, kor
 Pete Repete – keyboards, kor
 Dia Nielsen – bas, kor 
 Peter Mors – trommer, kor

Øvrige musikere 
 Jacob Andersen – percussion
 Lis Damm – kor
 Lonni Moe – kor
 Pernille Dan – kor
 Merete Westh – kor
 Trille Olsen – kor

Produktion 
 Finn Verwohlt – producer, lydmiksning
 Martin Karaoglan – lydtekniker
 Pete Repete – lydtekniker (pre-produktion i No One Home Studios)
 Jørgen Knub – mastering
 Allan Krohn – mastering
 Morten Vest – design
 Søren Svendsen – fotos
 Peer Mortensen – fotos

Referencer

Eksterne henvisninger 

Malurt-album
Album fra 1993
MGM (flertydig)

MGM eller mgm har flere betydninger:
 Metro-Goldwyn-Mayer, Inc. - mediekoncern - især kendt for film.
 Male Genital Mutilation
Verdens miljødag

World Environment Day er en FN-dag, der markeres i hele verden den 5. juni hvert år. Miljødagen blev indstiftet ved De Forenede Nationers miljøkonference i Stockholm 1972. World Environment Day er arrangeret af FN's Miljøprogram UNEP.

Hvert år vælges et særligt tema samt et værtsland, hvor den officielle fejring af miljødagen finder sted. I 2017 er det Canada. Norge har som det eneste nordiske land været værtsland, nemlig i 2007.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Hjemmeside for World Environment Day

FN
Miljø
Verdensdage