kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aksel Petersen

Aksel Johannes Richard Petersen (28. februar 1897 i Fredericia – død 9. marts 1954) var en dansk nyklassicistisk arkitekt.

Hans forældre var murermester Søren Petersen og Magdalene Sørine Thuesen. Petersen blev murersvend og fik samtidig afgang fra Teknisk Skole 1916. 1914 blev han optaget på Kunstakademiets Arkitektskole, hvorfra han tog afgang 1924. Han var undervejs medarbejder hos Gunnar Laage 1918 og blev også uddannet ved Statens Tegnelærerkursus 1930. Han var på studierejser i England 1920; Mellem- og Sydamerika 1921-22; Italien og Frankrig 1926 og desuden Holland og Belgien. 

Fra 1930 havde han egen tegnestue i Viborg, hvor han fik en af sine mange kaserneopgaver, og var arkitekt ved Krigs- og Indenrigsministeriets garnisoneringsdelegation 1923-29, sekretær i Hærens boligudvalg 1925-30. Hans militærbygninger er præget af den nordiske nyklassicisme med dens rytmisk taktfaste leddeling, symmetriske og stringente planløsninger.

Den 23. oktober 1944 blev Aksel Petersen anholdt af værnemagten, og meget tyder på, at han var med i modstandsbevægelsen: "Anholdelser: Fra Viborg meddeles, at der i Mandags blev foretaget følgende Anholdelser i Byen: Inkassator ved Viborg Stiftstidende Per Sorvad, Typograf Andersen, Viborg Stiftstidende (Formand for K.U.), Bogtrykker Bak Larsen og Typograf Jens Andersen. Paa det radikale Viborg Venstreblad var der stor Razzia, men Redaktør Otto Rasmussen var borte. Det samme var Tilfældet med den unge Journalist Eric Danielsen fra Viborg Stifts Folkeblad. Ved 14-Tiden var Anholdelserne oppe paa 40, deriblandt Læge Soetmann, Arkitekt Aksel Petersen (tidligere eftersøgt flere Gange), Kommunisten Marius Thøgersen og flere andre af dennes Kammerater, Købmand Bundgaard og Købmand Quorstrup, Sekretær ved Hedeselskabet, Skodshøj (hvis Hustru, f. Oppenheim, er i Sverige), en ung Studine og Kontorist ved Hedeselskabet Frk. Kjeldsen. Læge Fru Jacobsen blev anholdt, men hurtigt frigivet."

I Weilbachs Kunstnerleksikon nævnes det, at han 1946 blev stadsarkitekt i Randers, og han nævnes sidst i denne egenskab i Arkitekten 1953, men hans sidst dokumenterede aktivitet er i 1942. Det er nærliggende, at han ikke overlevede besættelsen.

Han var gift med Lili Rasmussen.

Værker 

 Viborg Kaserne for Prinsens Livregiment, Kasernevej, Viborg (1928-34)
 Brodepot i Randers (1929, sammen med M.P. Nørgaard)
 Den militære administrationsbygning, Randers (1937)
 Jydske Arsenal, Hjørring (1940)
 Dragonkasernen i Randers (1940)
 Funktionærboliger ved Viborg Amts og Bys Sygehus (1940)

Projekter 
 Byplan til Fredericia (1. præmie 1929)
 Statslånshuse i Viborg (1942)
 Boligforeningshuse i Grenaa og Viborg

Litteratur 
 Arkitekten Ugeskrift, 1929, s. 151 (Fredericia byplan)
 Arkitekten Ugeskrift 1942, s. 28 (statslånshuse)
 Arkitekten Maanedsskrift, 1942, s. 173f (Dragonkasernen i Randers)

Referencer

Eksterne henvisninger

Kilder 
 Allan Tønnesen, "Aksel Petersen", i: Sys Hartmann (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon, København: Rosinante 1994-2000.
 

Arkitekter fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Nyklassicistiske arkitekter
Personer fra Fredericia
Modstandsfolk fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Danneskiold-Laurvigs Palæ

Danneskiold-Laurvigs Palæ, også kaldt Jernmagasinet, er et tidligere adelspalæ i Store Kongensgade 68 i København, matr.nr. 248 Sankt Annæ Øster Kvarter.

Palæet er opført for grev Ferdinand Anton Danneskiold-Laurvig, som også ejede Gyldenløves lille Palæ i Bredgade. Derfor blev palæet her kaldt "Grev Danneskiold Laurvigs Baggård" (nævnt i register 1756), eftersom de var indbyrdes forbundne via haveanlæg. Navnet Jernmagasinet kommer af, at greven ejede store jernværker i Laurvig i Norge, og at de producerede genstande (kakkelovne mm.) blev solgt fra palæet i Store Kongensgade.

Palæet er opført i rokokostil ca. 1745 af Johann Adam Soherr i 11 fag med fremspringende midtrisalit prydet med pilastre. Risalittens underdel har refendfugning og portgennemkørsel, mens risalittens tre vinduer i beletagen har kurvehanksbuer. Palæet var oprindeligt i tre etager, men en senere etage blev påbygget i 1882. Palæet var det første private rokokopalæ i hovedstaden.

Bygningen blev fredet i 1964. Vinduerne i facaden er af nyere dato.

Der findes et maleri af palæet af Johannes Rach og Hans Heinrich Eegberg.

Ejerliste 

 1689 Philip Hachwardt, barber
 1???-1754 Ferdinand Anton Danneskiold-Laurvig
 1754-1762 Frederik Ludvig Danneskiold-Laurvig
 1762-1763 Anna Joachimine Danneskiold-Laurvig, født Ahlefeldt (enke)
 1763-1783 Christian Conrad Danneskiold-Laurvig
 1806 Johan L. Zinn
 2008-nu SEB Pensionsforsikring A/S

Kilder 
 Københavnsk jævnførelsesregistre 
 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen

Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Frederiksstaden
Slægten Danneskiold-Laurvig
Jean Stablinski

Jean Stablewski, kendt som Jean Stablinski (21. maj 1932, Thun-Saint-Amand, Frankrig – 22. juli 2007) var en fransk professionel cykelrytter fra en familie af polske immigranter. Han cyklede fra 1952 til 1968 og vandt 105 løb som professionel. Han vandt det nationale landevejsløb fire gange – 1960, 1962, 1963 og 1964 – VM i landevejscykling i 1962, det første Amstel Gold Race i 1966 og Vuelta a España i 1958.

Eksterne henvisninger 

 

Mandlige cykelryttere fra Frankrig
Paul Erdős

Paul Erdős (født 26. marts 1913, død 20. september 1996) var en ungarsk matematiker. Erdős publicerede flere videnskabelige artikler end nogen anden matematiker i historien, arbejdede med hundreder af samarbejdspartnere. Han arbejdede på problemer inden for kombinatorik, grafteori, talteori, klassisk analyse, approksimationsteori, mængdelære og sandsynlighedsteori. Han er også kendt for sin "legendarisk excentriske" personlighed.

Referencer

Litteratur 
 

Videnskabsfolk fra Ungarn
Matematikere fra Ungarn
Aseksuelle personer
Chiang Rai

Chiang Rai (เชียงราย) er hovedstaden i provinsen Chiang Rai i det nordlige Thailand. Befolkningstallet var i 2005 på 78.800.

Byen blev grundlagt af kong Mengrai i 1262 og var Lannathai-kongedømmets første hovedstad.

Eksterne henvisninger 

Byer i Thailand
Etableret i 1262
Bob's Burgers

Bob's Burgers er en amerikansk animeret TV-serie produceret af Twentieth Century Fox Television. Serien havde premiere på Fox i USA 9. januar 2011.Serien erstattede TV-serien King of the Hill som blev afsluttet i 2010, efter 13 sæsoner.

Handling 
Serien handler om den middelaldrede Bob som driver en hamburgerrestaurant. Restauranten driver han sammen med sin specielle familie som han bor sammen med i etagen ovenover.

Roller 
 Henry Jon Benjamin som Robert Bob Belcher
 Dan Mintz som Tina Belcher
 Eugene Mirman som Gene Belcher
 John Roberts som Linda Belcher
 Kristen Schaal som Louise Belcher
 Andy Kindler som Mort
 Larry Murphy som Teddy
 Todd Barry som Koen
 Ron Lynch som Ron
 Jon Glaser som Jairo
 Renée Taylor som Gloria
 Sam Seder
 Toby Huss
 Jack McBrayer som Marbles

Links 
 officiel hjemmeside
 

Komedieserier fra USA
Amerikanske tv-serier fra 2010'erne
Amerikanske tv-serier fra 2020'erne
Tv-programmer fra Fox Broadcasting Company
Peter Hugge

Peter Hugge er en dansk dramatiker, forfatter og teatermand. 

Han debuterede i 1990 med enakteren "Den Perfekte Sømand". Siden har han skrevet for Radioteatret i Danmarks Radio, og for scenen med skuespil som f.eks. "Nektar" til Jomfru Ane Teatret, "Forbrændt" til Husets Teater, "Grenzen" til Mungo Park Kolding. I 2010 opførtes Peter Hugges skuespil Forbrændt (Verbrannt) på S'ensemble Theater i Augsburg. 

Desuden har Peter Hugge skrevet for tv og film, bl.a. manuskript til den prisbelønnede kortfilm Svensk Roulette, instrueret af Anders Gustafsson. Endvidere instruerer Peter Hugge, og han er ofte anvendt som konsulent og dramaturg, både på film og teater, bl.a. for Line Knutzon. I 2015 udgav Peter Hugge novellesamlingen "I Nærheden" på forlaget Tiderne Skifter.

Eksterne henvisninger 
 
 

Manuskriptforfattere fra Danmark
Dramatikere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Republikken Karatjajevo-Tjerkessien

Republikken Karatjajevo-Tjerkessien er en af 21 autonome republikker i Den Russiske Føderation beliggende i den nordlige del af Kaukasus. Republikken har (2015) indbyggere og et areal på  km².

Området fik status af Karatjajevo-Tjerkesskaja autonome oblast i 1922, fra 1926 blev oblasten opdelt i Karatjajevo og Tjerkesskaja autonome oblaster, der blev opløst i 1943. I 1957 blev Karatjajevo-Tjerkesskaja autonome oblast genoprettet, for i 1992 at blive til Republikken Karatjajevo-Tjerkessien. Republikken grænser mod vest og nordvest til Krasnodar kraj, mod øst og sydøst til Republikken Kabardino-Balkarien, mod nord og nordøst til Stavropol kraj, samt mod syd til Georgien, primært den løsrevne, ikke-internationalt anerkendte republik, Abkhazia.

Republikkens højeste bjerg er Mount Elbrus, der med sine 5.642 meter er Europas højeste bjerg, og ligger på grænsen til Kabardino-Balkarien.

Floder 
Der er 172 floder i republikken; de største floder er:

Der er omkring 130 søer i republikken.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Kommersant artikel
 KCR -Informationer om republikken
Anne Brockenhuus-Schack

Anne Brockenhuus-Schack (født 28. januar 1946 i Hellerup) er en dansk journalist.

Hun er datter af grev Kjeld Brockenhuus-Schack og grevinde Merete, f. komtesse Danneskiold-Samsøe, blev student 1966 og uddannet på Aalborg Stiftstidende. 

Hun arbejdede på Dagbladet Information fra 1970 til 1990, hvor hun dækkede social- og sundhedsstoffet og lavede interviews. I 1977 bragtes det første af hvad der udviklede sig til jævnligt tilbagevendende interviews med den narkoprostituerede Beth R.

Fra 1990 til 2000 arbejdede hun som freelance journalist og fra 2000 til 2011 som kommunikationsmedarbejder på Videnscenter på Ældreområdet.

Bibliografi 
 God plejehjemsledelse – 5 forskellige bud (med Dorte Høeg, 2008)
 Hjemmehjælp – puslespil med mange brikker? (red., 2003)
 Kan gamle genoptrænes – og nytter det noget? Antologi om rehabilitering og genoptræning (red., 2002)
 Ældreomsorg – management eller menneskelighed? Kvalitetsbegreb til diskussion (red. 2001)
 Børn og den nye sociale arv (med Vagn Christensen, 1997)
 AIDS – mellem linjerne (med Poul Birch Eriksen, 1988)
 Forskeren og samfundet – fra elfenbentstårn til aktionsforskning (1974)

Eksterne henvisninger 
 Anne Brockenhuus-Schacks hjemmeside

Journalister fra Danmark
Journalister ved Dagbladet Information
Anne
Personer fra Hellerup
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Peter O'Leary

Peter O'Leary (født 3. marts 1972) er en newzealandsk fodbolddommer. Han har dømt internationalt under det internationale fodboldforbund FIFA siden 2003, hvor han er placeret i Oceaniens dommergruppe.
O'Leary blev sammen med sin newzealandske dommerkollega Michael Hester udtaget som Oceaniens dommerrepræsentanter ved VM 2010. O'Leary blev dog ikke tildelt kampe, og han måtte derfor rejse hjem uden at have dømt en eneste kamp.

Ved siden af den aktive dommerkarriere arbejder O'Leary som lærer.

Referencer 

Fodbolddommere fra New Zealand
Lærere
Dommere i VM i fodbold 2010
Dommere i A-League
Fodbolddommere under sommer-OL 2012
Dansk Shell

A/S Dansk Shell er et dansk olieselskab, som har været på markedet siden 1913 med sin første offentlige tankstation på Gl. Kongevej 4 i København. Den 8. maj 2013 fejrede selskabet 100 års-fødselsdag i Danmark. Det danske datterselskab til Royal Dutch Shell har drevet tankstationer og olieraffinaderi i gennem mange år. I 2016 frasolgte Shell tankstationerne, men en stor del drives i dag videre under Shell logoet af DCC Energi. 

Dansk Shell har i dag hovedkontor i Fredericia på Shell Raffinaderiet.  Der er ca. 240 ansatte i A/S Dansk Shell.

Historie 
Forløberen til det, der i dag kendes som Dansk Shell, var Dansk-Engelsk Benzin og Petroleums CO. Som navnet antyder, blev selskabet stiftet på et tidspunkt, hvor petroleum stadig var den store hyldevare herhjemme og privatbilismen var i sin vorden. 

I Danmark var der 362 Shell-servicestationer herunder 14 stationer, som er særligt beregnet for tung transport. Her blev solgt benzin og dieselolie til personbiler og lastbiler foruden bilplejeprodukter, kioskvarer og bilvask. 

I 2016 blev de danske Shell-servicestationer overtaget af Circle K og skiftede i denne forbindelse naturligvis navn til Circle K. En del blev videresolgt til DCC Energi, som i dag driver disse videre under Shell logoet. 

Siden 1966 har Dansk Shell desuden drevet et olieraffinaderi i Fredericia, der forarbejder 3,4 mio. tons råolie pr. år svarende til en tredjedel af Danmarks forbrug af brændstof. Shells raffinaderi i Fredericia er et af to raffinaderier i Danmark. Her omdannes råolien fra aktiviteterne i den danske del af Nordsøen til flydende gas, jetbrændstof, benzin, diesel, petroleum og fyringsolie. Dansk Shell driver desuden en råolieterminal  samt havneterminal på Fredericia Havn.

Shell Raffinaderiet er har siden midt 1980'erne leveret overskudsvarme til fjernvarmeforsyningen i Trekantområdet. Det leverer hvad der svarer til flere end 23.000 standardhuses årlige forbrug af fjernvarme, hvilket gør raffinaderiet til Danmarks største leverandør af overskudsvarme.

Noter 

Tankstationer i Danmark
Olieselskaber i Danmark
Shell
Robert Pecl

Robert Pecl (født 15. november 1965) er en tidligere østrigsk fodboldspiller, der som forsvarer på Østrigs landshold deltog ved VM i 1990 i Italien. I alt spillede han 31 landskampe, hvori han scorede ét mål.

Pecl spillede på klubplan hele sin karriere hos Rapid Wien i hjemlandet. Her var han med til at vinde to østrigske mesterskaber. Han måtte stoppe sin karriere som kun 30-årig grundet skader.

Referencer 

Fodboldspillere fra Østrig
Fodboldspillere fra Rapid Wien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Robert Sara

Robert Sara (født 9. juni 1946 i Oberlainsitz, Østrig) er en tidligere østrigsk fodboldspiller og -træner, der som forsvarer på Østrigs landshold deltog ved VM i 1978 i Argentina Her var han desuden holdets anfører. I alt spillede han 55 landskampe, hvori han scorede tre mål.

Sara spillede på klubplan 19 sæsoner hos Austria Wien i hjemlandet. Her var han med til at vinde hele otte østrigske mesterskaber. Efter sit karrierestop var han i to korte omgange desuden holdets træner.

Referencer 

Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1978
Fodboldspillere fra Østrig
Fodboldspillere fra Austria Wien
Fodboldtrænere fra Østrig
Fartøjer i Royal Navy

Denne side er en oversigt over skibe og fly tilknyttet Royal Navy:

Surface Fleet 

 HMNB Devonport
 Albion-klassen: L14 Albion og L15 Bulwark (LPD-landgangsfartøjer)
 Duke-klassen: F79 Portland, F81 Sutherland, F82 Somerset, F231 Argyll, F236 Montrose og F238 Northumberland
 Archer-klassen: P275 Raider
 Havundersøgelseseskadren
 H130 Magpie
 Echo-klassen: H87 Echo og H88 Enterprise
 H131 Scott
 HMNB Portsmouth
 Queen Elizabeth-klassen: R08 Queen Elizabeth, R09 Prince of Wales
 Daring-klassen: D32 Daring, D33 Dauntless, D34 Diamond, D35 Dragon, D36 Defender og D37 Duncan
 Duke-klassen: F78 Kent, F83 St. Albans, F229 Lancaster, F234 Iron Duke, F237 Westminister og F239 Richmond
 Hunt-klassen: M30 Ledbury, M31 Cattistock, M33 Brocklesby, M34 Middleton, M37 Chiddingfold, M38 Atherstone, M39 Hurworth og M41 Quorn
 Archer-klassen: P274 Tracker, P279 Blazer og P293 Ranger
 Fiskeribeskyttelseseskadren
 River-klassen: P281 Tyne, P282 Severn og P283 Mersey
 Arktiske patruljeeskadre
 A171 Endurance
 HMNB Clyde
 Sandown-klassen: M106 Penzance, M107 Pembroke, M108 Grimsby, M109 Bangor, og M1112 Shoreham
 Archer-klassen: P273 Pursuer og P280 Dasher
 RAF Mount Pleasant
 River-klassen: P257 Clyde

Submarine Service 

 HMNB Devonport
 Trafalgar-klassen: S91 Trenchant, S92 Talent og S93 Triumph
 HMNB Clyde
 Vanguard-klassen (missilubåde): S28 Vanguard, S29 Victorious, S30 Vigilant og S31 Vengeance
 Astute-klassen: S119 Astute, S120 Ambush, S121 Artful, S122 Audacious

Royal Fleet Auxiliary 

 Wave-klassen (2 stk. tankskibe)
 Rover-klassen (2 stk. tankskibe)
 Leaf-klassen (2 stk. tankskibe)
 Fort Rosalie-klassen (2 stk. flådeforsyningsskibe)
 Fort Victoria-klassen (2 stk. flådeforsyningsskibe)
 Bay-klassen (4 stk. LSD-landgangsfartøjer)
 Point-klassen (6 stk. RoRo-skibe)
 A132 Diligence
 A135 Argus

Fleet Air Arm 

Fleet Air Arm benytter en række forskellige fly og helikoptere:
 60× AW101 Merlin
 8× Avenger T.2 (Beechcraft King Air)
 28× Lynx Wildcat (bestilt)
 Juno HT.1 (Airbus H135)
 Grob Tutor T.1 (Grob 115E)
 Grob Prefect T.1 (Grob 120TP)

 AH. — Army Helicopter — hærhelikopter.
 HC. — Helicopter, Cargo — transporthelikopter.
 HM. — Helicopter, Maritime — maritim helikopter.
 HT. — Helicopter, Training — skolehelikopter.
 RNAS — Royal Naval Air Station — Royal Navy-flybase.
 T. — Training — skolefly.

Referencer 

Royal Navy
Lister over skibe
Paul Halla

Paul Halla (10. april 1931 – 6. december 2005) var en østrigsk fodboldspiller, der som forsvarer på Østrigs landshold deltog ved både VM i 1954 i Schweiz og VM i 1958 i Sverige. Ved førstnævnte turnering vandt han bronze med holdet. I alt spillede han 34 landskampe, hvori han scorede to mål.

Halla spillede på klubplan primært hos Rapid Wien i hjemlandet. Her var han med til at vinde fem østrigske mesterskaber.

Referencer 

Fodboldspillere fra Østrig
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1954
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1958
Fodboldspillere fra Sturm Graz
Fodboldspillere fra Grazer AK
Fodboldspillere fra Rapid Wien
Hvem er bange for Virginia Woolf?

Hvem er bange for Virginia Woolf? (originaltitel: Who's Afraid of Virginia Woolf?) er et skuespil skrevet af Edward Albee, der havde premiere på Billy Rose Theater på Broadway, New York den 13. oktober 1962. Ved den originale opsætning medvirkede Uta Hagen som Martha, Arthur Hill som George, Melinda Dillon som Honey og George Grizzard som Nick. Teaterforestillingen var instrueret af Alan Schneider. 

Hvem er bange for Virginia Woolf? var en stor succes og vandt i 1963 en Tony Award for bedste skuespil og i 1962-63 New York Drama Critics' Circle pris for bedste skuespil.  De medvirkende skuespillere i hovedrollerne vandt ligeledes Tony Awards for bedste mandlige og kvindelige hovedrolle. Skuespillet blev endvidere udvalgt til den prestigefuldte Pulitzerpris, men komitteen bag prisen modsatte sig nomineringen som følge af det dengang kontroversielle brug af bandeord og seksulle temaer i stykket, hvorfor der ikke blev uddelt en Pulitzerpris for bedste skuespil i 1963.<ref>Klein, Alvin. "Albee's 'Tiny Alice, The Whole Enchilada." The New York Times 24 May 1998: CT11.</ref>Hvem er bange for Virginia Woolf? (Who's Afraid of Virginia Woolf?) er et ordspil på den kendte sang fra Walt Disneys film De tre små grise (Hvem er bange for den stygge ulv?/Who's afraid of the big bad wolf'') og den berømte engelske romanforfatter Virginia Woolf.

Skuespillet handler om parret George og Martha, der efter en fest på et universitet inviteter et yngre par med hjem til et "afterparty" i George og Marthas hjem. Hjemme fortsætter Martha og George med at drikke, og parret skændes og ydmyger hinanden på udspekulerede måder, ligesom de lejlighedsvis er fysisk voldelige overfor hinanden, mens den unge par iagttager dem med en blanding af fascination og afsky. 

Skuespillet er blevet opsat i en lang række lande verden over, og har flere gange været sat op i Danmark.

Referencer

Eksterne links
 Who's afraid of Virginia Woolf? på Internet Broadway Database
 Anmeldelse i The Guardian af London opsætning 01/02/2006
 Who's Afraid of Virginia Woolf? litterær analyse, temaer, citater m.v. (engelsk)

Skuespil fra USA
Skuespil som er oversat til dansk
Skuespil fra 1962
Jerome Damon

Jerome Damon (født 4. april 1972) er en sydafrikansk fodbolddommer. Han har dømt internationalt under det internationale fodboldforbund FIFA siden 2000, hvor han er placeret i den afrikanske dommergruppe. Damon var på standby til at dømme ved 2006 i tilfælde af skader, men kom ikke i kamp under slutrunden. Han fik sin VM-debut ved slutrunden i 2010 i hjemlandet Sydafrika, hvor det blev til to kampe.

Ved siden af den aktive dommerkarriere arbejder Damon som lærer og coach.

Karriere

VM 2010 
Damon deltog ved VM 2010 i Sydafrika, hvor det blev til 2 kampe.

   –   (gruppespil)
   –   (gruppespil)

Kampe med danske hold 
 Den 24. juni 2010 dømte Damon s afsluttende kamp ved VM slurunden mod . En kamp som Japan vandt 3-1.

Referencer 

Fodbolddommere fra Sydafrika
Dommere i VM i fodbold 2010
Nalanda

Nālandā (devanagari: नालंदा) var et antikt center for højere uddannelse i Bihar sydøst for Patna i Indien, der var buddhistisk universitet fra 427 til 1197. Enkelte af dets bygninger blev opført af Mauryarigets kong Ashoga den store, og flere af dets klostre blev beskyttet af Guptariget under kong Śakrāditya (Kumāragupta) og derefter. Derefter nød det beskyttelse af Harshariget og til slut Palariget.

Komplekset var opført i røde mursten, og dets ruiner fylder 14 hektar. I sin glansperiode tiltrak universitetet i Nālandā studerende og lærde ikke bare fra Indien, Tibet og Centralasien, men også fra Kina, Persien og Hellas.

Biblioteket i Nālandā ejede tidens berømteste samling af buddhistiske tekster. Det havde tre bygninger på ni etager: "Juvelernes sø" (Ratnasagara), "Juvelernes hav" (Ratnodadhi) og "Juvelernes fryd" (Ratnarañjaka). 

1197 blev det raseret af tyrkiske muslimer under ledelse af Bakhtiyar Khalji. Bogsamlingen skulle have omfattet flere hundrede tusinde bind og have brændt i tre måneder efter at mamelukkerne satte ild til den, ødelagde klostrene og drev munkene på flugt. 

Hændelsen var stærkt medvirkende til buddhismens nedgang i Indien. For studerende af sanskrit og andre indoariske sprog giver denne kulturelle katastrofe en af forklaringerne på, hvorfor de indiske originaltekster til så mange tibetanske og kinesiske oversættelser er gået tabt. I 2006 offentliggjorde Singapore, Kina, Indien, Japan og andre lande en plan om at restaurere og forny det gamle lærested under navnet Nalanda International University.

Verdensarv
Nalanda blev i 2016 udpeget som verdensarvsområde under navnet Archaeological Site of Nalanda Mahavihara (Nalanda University) at Nalanda, Bihar

Referencer

Eksterne henvisninger 

World Heritage 
"An Ancient Glory Rises"
Hjemmeside for Nalanda District 

Indiens historie
Buddhistiske templer
Verdensarven i Indien
Karatjajevo-Tjerkessiens flag

Republikken Karatjajevo-Tjerkessiens flag er delt i vandrette trikolor i farverne blå, grøn og rød, som har et hvidt og gult mærke i midten af den grønne stribe. Farverne symboliserer forskellige værdier: Blåt står for fred, gode hensigter og stilhed, rødt står for varme og venskab mellem nationerne, grønt står for naturen, frugtbarhed og rigdom samt visdom og tilbageholdenhed. Mærket i midten af flaget viser et snedækket bjerg med en opadstigende sol bagved. Dette symboliserer håb om en lys fremtid for befolkningen i Kaukasus. Flaget er i forholdet 1:2.

Flaget blev indført 3. februar 1994.

Litteratur 
 Vetry Peremen – Flagi i Gerby Respublik Rossii, Winds of Change – Flags and Coats of Arms of the Russian Republics, 1996
 I. S. Smetannikov: Gerby i Flagi subektov Rossijskoj Federatsii – The Arms and Flags of the Subjects of the Russian Federation, 2003

Flag
Flag i Rusland
Doku Umarov

Doku Khamatovitj Umarov (; ; ; født 13. april 1964, død 18. marts 2013) var en islamisk oprørsleder i Rusland.

Umarov var i perioden 2006-2007 præsident i den ikke anerkendte Tjetenske republik Itsjkeria og blevet senere selvproklameret leder af Det kaukasiske emirat. Han var eftersøgt i Rusland for påståede kidnapninger og for forræderi. Umarov var en af de mest fremtrædende overgangsledere i Rusland og han påtog sig ansvaret for Terrorangrebet i Moskva 2010. Han har også påtaget sig for ansvaret for terrorangrebet mod Moskva-Domodedovo Lufthavn 24. januar 2011.

Kilder 

Terrorister
Personer fra Tjetjenien