kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Victor Lewis

Victor Lewis (født 20. maj 1950 i Omaha, Nebraska) er en amerikansk jazztrommeslager, pianist og komponist.

Lewis er nok bedst kendt fra Stan Getz´s gruppe i 1980´erne, men fik sit egentlige gennembrud med Woody Shaw, 
og en indspilning med denne nemlig Moontrane som er en jazzklassiker den dag i dag. 

Lewis har desuden spillet med blandt andet Joe Farrell, David Sanborn, Hubert Laws, Carla Bley, Kenny Barron, Art Farmer, John Scofield, Bobby Hutcherson, Johnny Griffin og Mike Stern.

Lewis spiller i moderne hardbop stil, men mestre også den friere musik og rock og gospel musikken.

Han har ledet og indspillet med egne grupper.

Kilder 
 Biografi af Victor Lewis på drummerworld.com

Trommeslagere fra USA
Jazzmusikere fra USA
Alvin Queen

Alvin Queen (født 16. august 1950 i New York, USA) er en amerikansk jazztrommeslager.

Queen har spillet med Horace Silver, Larry Young, NHØP, Clark Terry, Dizzy Gillespie, Art Farmer, Dexter Gordon, Kenny Drew, Wynton Marsalis, Horace Parlan, Branford Marsalis, Oscar Peterson, Milt Jackson, Jimmy Garrison og Johnny Griffin.

Han spiller fra swing over bebop til hardbop-stil.

Queen har ledet flere grupper og indspillet en del plader i eget navn.

Kilder 
 Biografi af Alvin Queen på alvinqueen.com

Trommeslagere fra USA
Jazzmusikere fra USA
STS-50

STS-50 var Columbias 12. rumfærge-mission, der blev opsendt den 25. juni 1992 og vendte tilbage den 9. juli 1992. Det var en spacelab-mission med fokus på bioteknologi og væskefysik.

Columbia landede for første gang på Kennedy Space Center pga. dårligt vejr på Edwards Air Force Base.

Besætning 
   Richard Richards (kaptajn)
   Kenneth Bowersox (pilot)
   Bonnie Dunbar (1. missionsspecialist)
   Ellen Baker (2. missionsspecialist)
   Carl Meade (3. missionsspecialist)
   Lawrence DeLucas (1. nyttelastspecialist)
   Eugene Trinh (2. nyttelastspecialist)

Missionen 

Hovedartikler:

Eksterne henvisninger 

 STS-50 NASA 

Rumfærgeprogrammet
Holbæk Flyveplads

Holbæk flyveplads er en privat flyveplads, som ligger lige nord for landsbyen Ny Hagested. Flyvepladsen ejes af Holbæk Flyveklub.

Kilder

Ekstern henvisning 
Holbæk Flyveklub officielle hjemmeside

Lufthavne i Danmark
Flyveplads
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Holbæk Kommune
Frantz Casper Kiær

Frantz Casper Kiær (13. juli 1835 i Drammen – 27. juni 1893 i Kristiania) var en norsk læge, bror til Anders Nicolai Kiær.

Kiæt blev cand. med. 1863 og nedsatte sig 1864 i Kristiania, hvor han samtidig arbejdede i Medicinalkontoret, hvor han 1876 blev fuldmægtig. Det var i denne stilling, han kunde udarbejde sit store værk Norges Læger i 19. Aarhundrede, der udkom i 2. udgave 1887—90.

Kiær var 1868—81 overlæge ved Diakonisseanstalten. Som forfatter er han tillige kendt som bryolog (Genera muscorum Macrohymenium et Rhegmatodon revisa specieque nova aucta 1882; Christianias Mosser 1884). Desuden udgav han Professor Christen Smiths Dagbog paa Rejsen til de Canariske Øer 1815 (1889).

Kilder 

 

Læger fra Norge
Medicinhistorikere
Salmonsens
Willumsen

Willumsen har flere betydninger:

Efternavn 
 Charles Willumsen – var en dansk skuespiller (1866 – 1951)
 Dorrit Willumsen – dansk forfatter
 Edith Willumsen – var en dansk billedhugger (1875 – 1963)
 Erik Wittrup Willumsen – dansk filmfotograf
 Hanne Willumsen – dansk skuespiller
 Jens Ferdinand Willumsen – var en dansk kunstmaler og billedhugger
 Niels Willumsen – var en dansk fotograf (1812 – 1870)
 Stina Willumsen – dansk politiker

Forskelligt 
 J.F. Willumsens Museum – museum beliggende i Frederikssund Kommune
 Willumsen (dokumentarfilm) – dansk dokumentarisk optagelse fra 1947 af J.F. Willumsen
Zhongbo Xie

Xie Zhongbo (født 22. maj 1983) er en kinesisk badmintonspiller. Han har ingen større internationale resultater, og fik sin olympiske debut da han repræsenterede Kina under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina, hvor han blev slået ud i anden runde.

Resultater

Eksterne henvisninger 
 

Badmintonspillere fra Kina
Fjernsynskanal-frekvenser

De følgende tabeller viser landjords fjernsynskanal-frekvenser anvendt i Vesteuropa, Grønland og de fleste lande i Asien, Afrika og Oceanien. Andre dele af verdens fjernsynskanal allokering, kan ses i den engelske Wikipedia.

Fjernsynskanal-frekvenser er startet med at blive anvendt til analog tv. Fra 2009 er mange landes fjernsynskanal-frekvenser begyndt at blive anvendt til DTT (digital-tv over mast) brug i stedet for analog tv.

Historisk 
Kanalerne vises med ITU analog tv systemstandardernes bogstaver. De viste frekvenser er for video og mono-lydbærebølgen. Hele fjernsynskanalen fylder lidt mere i båndbredde. Se fjernsynsudsendelsessystemer for en tabel over signal karakteristikker, inklusiv båndbredde, efter ITU systembogstaver.

Analog kanal frekvensintervallerne fra ITU, er arvet til brug til DTT.

Danske forhold 
I Danmark blev fjernsynskanal-frekvenserne anvendt til analog tv indtil 2009. Efter 2009 er VHF-bånd-I (kanal 2-4) brug ophørt. Fra ca. 2013 er anvendelse at DTT over kanal 61-69 ophørt. Fra juni 2020 er anvendelse at DTT over kanal 49-60 ophørt.

Fra juni 2020 anvendes kanal 5-12 og 21-48 til DTT (DVB-T2).

VHF

Vesteuropa, Grønland og de fleste lande i Asien, Afrika og Oceanien 

I Danmark blev de analoge udsendelser over fjernsynskanalerne slukket 1. november 2009 - og der benyttes herefter digitalt fjernsyn.

 NOTE: Kanal 1 blev tidligere anvendt til eksperimentielle udsendelser og er ikke mere allokeret.
 NOTE: DAB kan bruge alle kanalerne 5-13. Hver af tv-kanalerne er så underopdelt i f.eks. DAB-kanalerne 5A, 5B, 5C, 5D – undtagen kanal 13 som er underopdelt fra 13A-13F.
 NOTE: Kanal 13 og 14 er kun allokeret til fjernsynsbrug i det afrikanske udsendelsesområde.
 NOTE: VHF bånd II er ikke medtaget i denne tabel, da dette bånd ikke er allokeret til fjernsyn.

UHF

Vesteuropa, Grønland og de fleste lande i asien, afrika og oceanien 

I Danmark blev de analoge udsendelser over fjernsynskanalerne slukket 1. november 2009 - og der benyttes herefter digitalt fjernsyn.

I EU blev fjernsynskanalerne 61-69 frigjort fra fjernsynsbrug ca. 2013 til bl.a. 4G-brug.

I EU blev fjernsynskanalerne 49-60 frigjort fra fjernsynsbrug 16. juni 2020 til bl.a. 5G-brug.

Bånd IV og V grænsen varierer frekvensmæssigt. Fx definerer Swiss Federal Office of Communications,
Broadcast engineer's reference book
og Ericsson India Ltd
alle frekvensintervallet af bånd IV fra 470 til 582 MHz. En EICTA artikel
definerer frekvensintervallet af bånd IV fra 474 til 602 MHz, mens BBC definerer frekvensintervallet af bånd IV fra 470 til 614 MHz.

 NOTE: De tidligere kanaler 14 til 18 blev renummereret som 21 til 25 i 1961. 
 NOTE: Kanal 70 til 81 er ikke længere allokeret til fjernsyn.
 NOTE: Fra 2013 er kanal 61 til 69 ikke længere allokeret til fjernsyn i det meste af Europa - se 800 MHz-båndet.
 NOTE: Fra juni 2020 er kanal 49 til 60 ikke længere allokeret til fjernsyn i det meste af Europa - se 700 MHz-båndet.

Kilder

Se også 
 Frekvensbånd
 Kanal 37

Radioteknik
Radiospektrum
Love Hurts

Love Hurts er en romantisk komediefilm fra 2009 med Richard E. Grant, Carrie-Anne Moss, Johnny Pacar, Jenna Elfman, Janeane Garofalo og Camryn Manheim. Den blev skrevet og instrueret af Barra Grant.

Plot

Richard E. Grant (stjerne på "Gosford Park") spiller Dr. Ben Bingham, en middelaldrende næse-, øre- og halslæge. Carrie-Anne Moss (kendt for sin rolle i The Matrix-trilogien) spiller Amanda, hans kone. Amanda forlader Ben, da ideen om at dele et tomt liv med sin uopmærksomme mand bliver ubærlig. Ben bliver deprimeret og forsøger at drukne sorgerne i alkohol. Han vender først skuden, da hans søn Justin (Johnny Pacar) giver sin far en make-over og introducerer ham til sociallivet. Inden længde bliver Ben så populær, at han bliver efterstræbt af sin sygeplejerske, personlige træner og karaoke-elskende tvillingesøstre. Dog ændres alting hurtigt, da Justin finder ud af at han selv er forelsket. Det er nu Bens tur til at lære sin søn om kærlighed og i denne process genvinde sin kones kærlighed.

Medvirkende
 Richard E. Grant som Ben Bingham 
 Carrie-Anne Moss som Amanda Bingham 
 Johnny Pacar som Justin Bingham
 Jenna Elfman som Darlene
 Janeane Garofalo som Hannah Rosenbloom
 Camryn Manheim som Gloria
 Julia Voth som unge Amanda
 Angela Sarafyan som Layla
 Jeffrey Nordling som Curtis
 Yvonne Zima som Andrea
 Olga Fonda som Valeriya
 Rita Rudner som Dr. Lisa Levanthorp
 Jim Turner som læge
Ian Michael Kintzle som Dillon

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside 
 Love Hurts  på Cleveland International Film Festival
 

Amerikanske film fra 2009
Romantiske komediefilm fra USA
Atletik under sommer-OL 1992 - Spydkast herrer

Dette er de officielle resultater for atletikdisciplinen Spydkast, herrer ved Sommer-OL 1992 i Barcelona, Spanien. Totalt deltog 32 udøvere i disciplinen. 

Jan Železný fra Tjekkiet tog sin første OL-guldmedalje.

Medaljevindere

Rekorder
Før konkurrencen var verdens- og olympisk rekord som følger:

Jan Železný satte ny olympisk rekord med 89,66 meter i finalen.

Finalen
Afholdt den 8. august 1992

Referencer
 Officiel rapport 
 Resultater

Sommer-OL 1992
Fægtning under sommer-OL 1932

Fægtning under sommer-OL 1932. Fægtning var med på OL-programmet for niende gang i 1932 i Los Angeles. Der blev konkurreret om syv olympiske titler, tre individuelle og tre i hold for mænd og en individuel konkurrence for damer. Der blev fægtet med kårde, sabel og florett.

Medaljer

Herrer

Florett

Florett holdkonkurrence

Kårde

Kårde holdkonkurrence

Sabel

Sabel holdkonkurrence

Damer

Florett 

1932
Sommer-OL 1932
Boksning under sommer-OL 1980

Boksning under Sommer-OL 1980 i Moskva. Cuba blev bedste nation med 6 guldmedaljer.

Turneringen var præget af, at Den internationale boykot af sommer-OL 1980, og der deltog således ikke boksere fra bl.a. USA, Argentina, Vesttyskland og flere afrikanske nationer. 

Fra Danmark deltog alene Michael Madsen i letsværvægt. Madsen vandt sin første kamp mod ungareren Csaba Kuzma i turneringens første runde. I kvartfinalen mødte han cubaneren Ricardo Rojas, hvor Madsen blev slået med dommerstemmerne 1-4.

Medaljestatistik

Let fluevægt

Fluevægt

Bantamvægt

Fjervægt

Letvægt

Letweltervægt

Weltervægt

Letmellemvægt

Mellemvægt

Letsværvægt

Sværvægt

Eksterne henvisninger 
 Bokseturneringen på olympiandatabase.com

Sommer-OL 1980
1980
Boksning i 1980
Boksning i Sovjetunionen
Konklavet oktober 1978

Som følge af pave Johannes Paul 1.s død den 28. september 1978, blev der 14. oktober samme år indledt et konklave i Vatikanet.

Johannes Paul 1.s pontifikat varede kun 33 dage, og han havde derfor ikke selv udnævnt nogen kardinaler. De, som blev samlet, var derfor næsten de samme som ved forrige konklave. Boleslaw Filipiak døde under sedesvakansen, to dage før konklavet blev åbnet.

Der var 111 kardinalelektorer, og i tillæg femten kardinaler som var over firs år gamle og dermed ikke havde stemmeret.

I den ottende afstemning, på konklavets tredje dag, blev Karol Wojtyła valgt. Han accepterede og tog navnet Johannes Paul 2. til ære for sin umiddelbare forgænger. Han var den første ikke-italienske pave siden Hadrian 6.s død i 1523.

Kardinalelektorer 

 Jean Villot
 Antonio Samorè
 Sebastiano Baggio
 Francesco Carpino
 Stéphanos I Sidarouss C.M.
 Giuseppe Siri
 Stefan Wyszynski
 Paul-Emile Léger P.S.S.
 José María Bueno Monreal
 Franziskus König
 Bernardus Johannes Alfrink
 Laurean Rugambwa
 José Humberto Quintero
 Juan Landázuri Ricketts
 Raúl Silva Henríquez S.D.B.
 Leo-Jozef Suenens
 Thomas Benjamin Cooray O.M.I.
 Maurice Roy
 Owen McCann
 Léon-Etienne Duval
 Ermenegildo Florit
 Franjo Seper
 Paul Zougrana M.Afr.
 Agnelo Rossi
 Giovanni Colombo
 Gabriel-Marie Garrone
 Egidio Vagnozzi
 Maximilien de Furstenberg
 José Clemente Maurer C.SS.R.
 John Joseph Krol
 John Patrick Cody
 Corrado Ursi
 Alfred Bengsch
 Justinus Darmojuwono
 Karol Wojtyla
 Michele Pellegrino
 Alexandre-Charles Renard
 Alfredo Vicente Scherer
 Julio Rosales y Ras
 Gordon Joseph Gray
 Paolo Bertoli
 Joseph Parecattil
 John Francis Dearden
 François Marty
 George Bernard Flahiff C.S.B.
 Paul Gouyon
 Mario Casariego y Acevedo C.R.S.
 Vicente Enrique Tarancón
 Joseph Malula
 Pablo Muñoz Vega S.J.
 Antonio Poma
 John Joseph Carberry
 Terence James Cooke
 Stephen Sou Hwan Kim
 Eugênio de Araùjo Sales
 Joseph Höffner
 Johannes Willebrands
 António Ribeiro
 James Robert Knox
 Avelar Brandão Vilela
 Joseph Cordeiro
 Aníbal Muñoz Duque
 Luís Aponte Martínez
 Raul Francisco Primatesta
 Salvatore Pappalardo
 Marcelo González Martín
 Jean Guyot
 Ugo Poletti
 Timothy Manning
 Maurice Michael Otunga
 José Salazar López
 Humberto Sousa Medeiros
 Paulo Evaristo Arns O.F.M.
 James Darcy Freeman
 Narciso Jubany Arnau
 John Joseph Wright
 Hermann Volk
 Pius Taofinu'u S.M.
 Octavio Antonio Beras Rojas
 Juan Carlos Aramburu
 Joseph-Marie Trinh-Nhu-Khuê
 Hyacinthe Thiandoum
 Emmanuel Nsubuga
 Lawrence Trevor Picachy S.J.
 Jaime Lachica Sin
 William Wakefield Baum
 Aloísio Lorscheider O.F.M.
 Reginald Delargey
 László Lékai
 George Basil Hume O.S.B.
 Victor Razafimahatratra S.J.
 Frantisek Tomásek
 Dominic Ekandem
 Giovanni Benelli
 Joseph Ratzinger
 Pericle Felici
 Silvio Oddi
 Giuseppe Paupini
 Mario Nasalli Rocca di Corneliano
 Sergio Guerri
 Sergio Pignedoli
 Umberto Mozzoni
 Paul-Pierre Philippe O.P.
 Pietro Palazzini
 Opilio Rossi
 Giuseppe Maria Sensi
 Corrado Bafile
 Joseph Schröffer
 Eduardo Francisco Pironio
 Bernardin Gantin
 Mario Luigi Ciappi

Kardinalelektorer med forfald 

 John Joseph Wright

1978 2
Konklavet 1978 2
Boksning under sommer-OL 1948

Boksning under Sommer-OL 1948 i London, England blev afviklet i Empire Pool på Wembley. Grundet det store antal deltagere var det dog nødvendigt at afvikle en indledende runde i Empress Hall ved Earl's Court om lørdagen den 7. august inden turneringen som planlagt kunne starte den 9. august. Bokseringen på Empire Pool var placeret på en bro over det olympiske svømmebassin. 

Der deltog 206 boksere fra 38 nationer i turneringen, hvilket var ny rekord. Der blev konkurreret i de otte klassiske vægtklasser. Sydafrika blev bedste nation med 4 medaljer (to guld, en sølv og en bronze).

Val Barker trofæet blev tildelt sydafrikaneren George Hunter, der vandt guld i letsværvægt.

Danske deltagere 
Danmark stillede med 6 deltagere i den olympiske turnering. 
 Erik Thastum deltog i bantamvægt, hvor han i turneringens første runde tabte til finnen Olavi Ouvinen.
 Svend Aage Sørensen deltog i fjervægt, hvor han i turneringens første runde tabte til Pedro García fra Peru.
 Svend Wad deltog i letvægt, hvor han i turneringens første runde besejrede inderen Gene Raymond. Wad vandt herefter over Alberto Boullossa fra Uruguay og ireren Maxie McCullagh før han i semifinalen tabte til den senere guldvinder Gerald Dreyer fra Sydafrika. Da den anden tabende semifinalist ikke stillede op til kampen om bronzemedalen vandt Wad på walk over, og modtog den olympiske bronzemedalje. Svend Wad blev i den officielle rapport fremhævet som bokseturneringens mest galante og "gentlemanly" bokser.
 Christian Christensen, deltog i weltervægt, men tabte sin første kamp på knockout til briten Max Shacklady.
 Martin Hansen deltog i mellemvægt, hvor han i turneringens første runde slog den norske modstander Evert Johanson ud i 1. omgang. Martin Hansen tabte dog den næste kamp mod franskmanden Aimé-Joseph Escudie.
 Erik Jensen deltog i letsværvægt, men tabte sin første kamp til amerikaneren Chuck Spieser.

Medaljer 

</div>

Fluevægt 51 kg

Bantamvægt 54 kg

Fjervægt 58 kg

Letvægt 62 kg

Weltervægt 67 kg

Mellemvægt 73 kg

Letsværvægt 80 kg

Sværvægt +80 kg

Indledende runde 
 E. Lambert (USA) w pts V. Antonio dos Santos (BRA)

Første runde 
 A. Faul (CAN) w pts V. Bignon Guzman (CHI)
 Gunnar Nilsson (SWE) w disq. 2 M. Djamshidabadi (IRAN)
 H. Müller (SWZ) KO 2 A. Muniz (URU)
 John Gardner (UK) KO 2 K. Ameisbichler (AUT)
 U. Baccilieri (ITA) w pts G. O'Colmain (IRL)
 Rafael Iglesias (ARG) w pts J. Rubio Fernandez (ESP)
 John Arthur (SA) rsc 1 J. Galli (FRA)
 E. Lambert (USA) w pts F. Bothy (BEL)

Kvartfinaler 
 Gunnar Nilsson (SWE) w pts A. Faul (CAN)
 H. Müller (SWZ) w pts John Gardner (UK)
 Rafael Iglesias (ARG) w pts U. Baccilieri (ITA)
 John Arthur (SA) w pts E. Lambert (USA)

Semifinaler 
 Gunnar Nilsson (SWE) w pts H. Müller (SWZ)
 Rafael Iglesias (ARG) w pts J. Arthur (SA)

Bronzekamp 
 John Arthur (SA) walk over H. Müller (SWZ)

Finale 
 Rafael Iglesias (ARG) KO 2 Gunnar Nilsson (SWE)

Kilder 
 Officiel rapport fra legene  p. 293ff 

Sommer-OL 1948
1948
Boksning i 1948
Boksning i Storbritannien
STS-47

STS-47 var Endeavours anden rumfærge-mission.
Opsendt 12. september 1992 og vendte tilbage den 20. september 1992.

Missionens var et fælles NASA/NASDA projekt Spacelab-J.

Besætning 
   Robert Gibson (Kommandør)
   Curtis Brown (Pilot)
   Mark Lee (Nyttelast Specialist)
   Jan Davis (2. specialist)
   Jay Apt (3. specialist)
   Mae Jemison (4. specialist)
   Mamoru Mohri (Nyttelast Specialist) (NASDA)

Missionen

Eksterne henvisninger 

 STS-47  NASA 

Rumfærgeprogrammet
Fægtning under sommer-OL 1948

Fægtning under sommer-OL 1948. Fægtning var med på OL-programmet for ellevte gang i 1948 i London. Der blev konkurreret om syv olympiske titler, tre individuelle og tre i hold for mænd og en individuel konkurrence for damer. Der blev fægtet med kårde, sabel og fleuret.

Medaljer

Herrer

Fleuret

Fleuret holdkonkurrence

Kårde

Kårde holdkonkurrence

Sabel

Sabel holdkonkurrence

Damer

Fleuret 

1948
Sommer-OL 1948
Škoda 742

Škoda 742 er en typebetegnelse for bilmodellerne Škoda 105, Škoda 120, Škoda 125, Škoda 130, Škoda 135 og Škoda 136 fra AZNP. Modellerne afløste Škoda 100 i 1976.

Motorerne var alle firecylindrede benzinmotorer med stødstænger og karburator. De blev senere modificeret til brug i Škoda Favorit, Škoda Felicia, Škoda Fabia og Volkswagen Lupo.

Afløseren Škoda Favorit med frontmotor og forhjulstræk kom på markedet i 1987, men 742 blev fortsat produceret frem til 1990.

Škoda 742-modellerne solgtes i større antal i Danmark, da de var prissat fornuftigt sammen med andre biler fra Østeuropa såsom Lada, Trabant, Wartburg og Dacia. Dog var Škodaens finish og hækmotor årsag til stor morskab i befolkningen, hvilket frembragte Škoda-vittighederne som huserede samtiden.

742
Små mellemklassebiler
Baghjulstrukne biler
Biler med hækmotor
Biler introduceret i 1976
Biler fra 1970'erne
Biler fra 1980'erne
Biler fra 1990'erne
STS-52

STS-52 var Columbias 13. rumfærge-mission.
Opsendt 22. oktober 1992 og vendte tilbage den 1. november 1992.

Besætning 
   James Wetherbee (kaptajn)
   Michael Baker (pilot)
   Charles Veach (1. missionsspecialist)
   William Shepherd (2. missionsspecialist)
   Tamara Jernigan (3. missionsspecialist)
   Steven MacLean (nyttelastspecialist)

Missionen 

Hovedartikler:

Eksterne henvisninger 

 STS-52 NASA 

Rumfærgeprogrammet
Susanna Clarke

Susanna Clarke er en brittisk forfatter, som debuterede i 2004 med romanen Jonathan Strange & Mr Norrell. Debuten blev en succes og romanen blev tildelt Hugoprisen i 2005.

Romanforfattere fra Storbritannien
Fantasyforfattere fra Storbritannien
Hendrik Van der Noot

Hendrik Karel Nicolaas van der Noot (7. januar 1731 i Brussels – 12. januar 1827 i Strombeek) var en jurisk, advokat og politiker fra Brabant. Han var en af hovedmændene i den brabantiske revolution (1789–1790) mod kejser Josef 2. og hans østrigske styre. Denne revolution førte til de kortlivede Belgiens forenede Stater (11. januar 1790 – december 1790).

To advokater Jan Frans Vonck og Hendrik Van der Noot var lederne i revolten, men de repræsenterede hver sin fraktion. Vonckisterne var inspireret af den franske revolution (1789–1799) og forsøgte at skabe forbindelse mellem folket og revolutionshæren. De Statists anført af Van der Noot stræbte efter at adelens og kirkens gamle privilegier skulle genoplives såsom "Blijde Inkomst" og søgte samarbejde med de Forenede Nederlande.

I modsætning til Vonck, som mente at det belgiske folk selv måtte kæmpe mod den østrigske despot, havde Van der Noot større tiltro til fremmed støtte. I 1788 rejste Van der Noot til England,  de Forenede Nederlande og Preussen for at få sat lys på spørgsmålet om frihed for Brabant. Kun Preussen, som selv havde slået de hollandske oprørere i 1787 var interesseret i at støtte de belgiske oprørere, da de på daværende tidspunkt var imod Østrig. Van der Noot havde havde mindre held med at få støtte fra den sidste Raadspensionaris i Holland, Laurens Pieter van de Spiegel.

I oktober 1789 erobrede Van der Noot og general Vander Meersch hele provinsen Brabant med en lille oprørshær fra Breda. I den først erobrede by, Hoogstraten, udsendte Van der Noot sit manifest til folket i Brabant den 24. oktober 1789. Manifestet forklarer hvorfor folket i Brabant har ret til at nægte at adlyde en hersker. Hovedargumentet er, at nationens vilje er den højeste lov, og at hvis den krænkes af en hersker har nationen ret til at gøre oprør mod herskeren.  

Van der Noot erobrede Turnhout ved at besejre østrigerne i slaget ved Turnhout den 28. oktober og Ghent blev erobret den 13. november. Den 17. november flygtede de kejserlige regenter Albert af Sachsen og ærkehertuginde Maria Christina fra Bruxelles. Resterne af de kejserlige styrker trak sig tilbage til citadellerne i Luxembourg og Antwerpen.

Van der Noot erklærede Brabant for uafhængigt, og alle andre provinser i de Østrigske Nederlande fulgte snart efter undtagen Luxembourg. Den 11. januar 1790 underskrev de en pagt hvorved der blev dannet en konføderation under ledelse af Van der Noot. Den fik navnet Verenigde Nederlandse Staten / États-Belgiques-Unis (Belgiens forenede Stater). 

Da Preussen stoppede støtten til revolten efter at have underskrevet Reichenbachkonventionen (27. juli 1790) med Østrig kom den skrøbelige stat snart under angreb fra østrigske tropper under kejser  Leopold 2. I november 1790 måtte Van der Noot flygte til Holland og derefter til England. I 1792 udsendte han en appel om samarbejde med de franske besættere (1794–1815). Han vendte tilbage til Brabant, men blev arresteret i 1796 og sad i fængsel i  's-Hertogenbosch.

Eksterne kilder 
 Manuscript af Van der Noot om hans fængselsophold i 1796 

Politikere fra Belgien
Jurister fra Belgien
Personer fra Bruxelles
Honoratiores

Honoratiores (flertal) er en betegnelse for borgere, som på grund af deres høje sociale status (ikke mindst i mindre byer) nyder stor anseelse og i påkommende tilfælde kan udøve betydelig indflydelse. Typiske eksempler er læreren (skolemesteren), præsten, dommeren, lægen, dyrlægen, storbonden eller fabriksejeren. 

Begrebet stammer fra latin honoratiores, hvor det ordret betyder: "de mere end andre agtede". I den romerske republik tænkte man her frem for alt på indehavere af senatorembeder (cursus honorum = embedskarriere).

Begrebet anvendes jævnligt i artikler i medierne. I den forbindelse drejer det sig om at beskrive den personkreds i det offentlige liv, politik, erhverv, kirke og kunst, som f.eks. deltager som æresgæster ved særlige begivenheder. 

Den tyske sociolog Max Weber definerer honoratiores som borgere, som er engageret i politik – uden at behøve det, da deres indkomst stammer fra jordbesiddelse og formue. En politisk post gav tidligere ingen indkomst og medførte til tider betydelige omkostninger, men indebar på den anden side en større anseelse, også for den pågældendes familie.

Socialhistorie
Denis Galimsjanov

Denis Ramiljevitj Galimsjanov (,  ; født 7. marts 1987 i Jekaterinburg, USSR) er en russisk tidligere cykelrytter. Han cykler for . I Vuelta a España 2010 endte han blandt de ti bedste på fem af de 13 etaper han deltog i. I 2011-sæsonen fik Galimsjanov to tredjepladser i Paris-Nice og etapesejr og spurttrøje i Tre dage ved De Panne, samt andenplads i Scheldeprijs.

Eksterne henvisninger 

Mandlige cykelryttere fra Rusland
Personer fra Jekaterinburg
Frank Winding

Frank Winding Christensen (født 11. februar 1989) er en af profilerne i den danske 2.division vest og er forsvarsspiller for Brabrand IF.

Winding har som utallige andre divisions- og ligaspillere haft sin gang på Hessel Gods Fodboldcollege ved Grenå.

Han har tidligere spillet for Grenå IF og Blokhus FC

Eksterne henvisninger 
 Frank Windings profil  på Brabrand IFs hjemmeside
 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Brabrand IF
Personer fra Aalborg