kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dejlig er den himmel blå

Dejlig er den himmel blå er en af N.F.S. Grundtvigs mest kendte salmer, der især synges i kirken juleaften og i hjemmene omkring juletræet. Grundtvig skrev to versioner af salmen. Den første fra 1810 og udgivet i 1811 i Knud Lyne Rahbeks tidsskrift Sandsigeren under titlen "De hellige tre Konger". Den var på 19 strofer. 

Ved en redaktion i 1853 skabte Grundtvig den syv strofer lange version, som de fleste danskere kender.

Handling 
Salmen fortæller om julenat, hvor de vise mænd besøgte Jesus og om, hvordan himlen glimtede med stjerner, og julestjernen viste dem vejen.

Indspilninger 
De mest kendte er Poul Bundgaards fra 1986 og Erik Grips fra 2008. I 2016 komponerede den danske discjockey DJ Basf en parafrase over Grundtvigs salme baseret på nye akkorder, som nu er den mest spillede på Spotify og YouTube.

Melodi

Referencer

Eksterne henvisninger 
Dejlig er den himmel blå , musikfokusside på Det Kongelige Biblioteks website
 
  DJ Basf's version af Dejlig er den himmel blå

Julesalmer
Salmer i Den Danske Salmebog
Dejlig er jorden

Dejlig er jorden er en julesalme til tysk melodi og med tekst skrevet af B.S. Ingemann i 1850.

Historie 
Ingemann udgav salmen under navnet Pilgrimssang i Dansk Kirketidende 8. september 1850. Forlægget var en folkemelodi nedtegnet i Münster i 1677 under titlen Schönster Herr Jesu, Herrscher alle Herren (= Skønneste hr. Jesus, hersker over alle herrer).

Den dukkede op igen i von Fallerslebens samling af schlesiske folkesange i Breslau i 1842. Et tysk kirkeblad præsenterede den som ein altes Kreuzbrüderlied (= en gammel korsfarersang). I Dansk Kirketidende fik den omtale 8. september 1850 af pastor J.F. Fenger, der oppfordrede sin ven B.S. Ingemann til at skrive "nogle gode danske ord til denne vidunderlige melodi". Det gjorde Ingemann.

Dejlig er jorden synges ofte i begravelser, og blev fremført i Ingemanns egen begravelse. Ingemanns titel var Pilgrimssang, mens Dejlig er jorden er den første linje. Ingemann skrev den under de brutale indtryk fra treårskrigen mellem Danmark og Preussen.

Dejlig er jorden blev oversat til svensk af Cecilia Bååth-Holmberg i musikåret 1884. En svensk oversættelse fra 1894 blev optaget i salmebogstillægget i 1921 under Härlig är jorden. Den engelske titel er Fairest Lord Jesus eller Beautiful Savior Beauty is round us´.

I Norge kendte M.B. Landstad ganske sikkert Ingemanns salme, men ville ikke have den i sin salmebog. Først i hans reviderede salmebog fra 1924 kom Dejlig er jorden med, som én af otte Ingemann-salmer.

Salmen med pilgrimsmotivet synges ikke kun til jul, men også til mange begravelser. I Den Danske Salmebog står Dejlig er jorden under "Troen på Guds søn" som nr. 121.

I 2021 satte Kristeligt Dagblads læsere samlen på en førsteplads i en afstemning over Danmarks 100 bedste sange.

Melodi(er) 
I Koralbogen fra 2003 er melodien noteret i D-dur og spænder en lille none fra cis1 til d2. Salmens taktart er 4/4, og melodien holder sig inden for den diatoniske skala.

Tekst

Noter

Litteratur 
Hans Åstrand (red): Sohlmans musiklexikon. 3, Fuga-Kammarmusikus. Sohlman, Stockholm 1976; side 527.

Eksterne henvisninger 
 

Salmer af B.S. Ingemann
Julesalmer
Salmer i Den Danske Salmebog
Kys

Et kys er en berøring med læberne, som regel af et andet menneske, oftest også på dennes læber. Ud over kys på den andens læber kan nævnes håndkys, kindkys og tungekys (der også kaldes et "Fransk kys"). Et kys kan være et kærtegn, der kan spænde fra kærlig hengivenhed til seksuel stimulering. Ofte er især kindkysset en rituel hilseform, som signalerer høflig hengivenhed.

Der er mange forskellige slags kys; håndkys, farvelkys, hilsenkys, familiekys, kys mellem ægtefæller, snave, god bedringkys, lidenskabelige kys osv.

Se også Ludvig Holberg-kyssets betydning og arter, epistel 199. Det kan måske give en noget bedre fornemmelse af et kys.

Paulus siger i sit brev til romerne, kapitel 16, vers 16: "Hils hverandre med et helligt kys". Praktisering af dette skriftsted gav i 1750'ernes Danmark årsag til stridigheder mellem pietisterne og andre grupper af kristne.

Dødskysset 

På 40 års dagen, 6. oktober 1989, for DDR besøgte den sovjetiske leder Mikhail Gorbatjov sin østtyske kollega Erich Honecker og udvekslede de rituelle kys, det var lige før Berlinmurens fald og kysset er derfor også blevet kaldt for dødskysset.

Overført betydning 
Et sommerfuglekys er et kærtegn med øjenvipperne, og som sådan ikke et egentligt kys.
Da kys involverer munden og af mange mennesker opleves som noget behageligt, indgår ordet ”kys” i flere navne på kager og sliktyper, blandt andet kyskage, sukkerkys og negerkys (et tidligere mere udbredt navn for flødeboller).

Litteratur og kilder 
 Jesper Højberg: Kys hinanden – kunsten at kysse (Borgen, 1991) 	
 William Cane: Kys hinanden! (Sesam, 1992)
 Nicolas Barbano: Kysset er verdens bedste elskovsmiddel: Kys hinanden! (Rapport Piger nr. 2, 1996)
 Nick Fisher: Kys – på livet løs (Forum, 1997)
 Dan Höjer: Kys (Klematis, 2004)
 Birgitte Svennevig: Kyssekultur (Samvirke nr. 5, 2005)

Fodnoter

Eksterne links 

Kærtegn
Hilseformer
Hyperinflation

Hyperinflation er meget kraftig og ofte voksende inflation. Der findes ingen alment accepteret præcis numerisk definition af hyperinflation. Dog anvendes ofte defitionen, at der skal være tale om en månedlig inflation på 50 % i mindst 30 dage. Hyperinflation bliver som oftest forårsaget af centralbanker, der øger pengemængden kraftigt, hvilket forårsager prisstigninger, jf. kvantitetsteorien. Høj inflation påvirker forventningsdannelsen til fremtidig inflation, hvilket gør at høj inflation ofte er selvforstærkende. Hyperinflation kan derfor ses som et resultat af en ond spiral. 

Der har været talrige eksempler på hyperinflation i det 20. århundrede. Det værst dokumenterede tilfælde indtil videre var Ungarn i 1946, hvor priserne på et tidspunkt fordobledes hver 15. time. Andre kendte eksempler er den tyske hyperinflation i 1923, Grækenland i 1944, Rusland/USSR i 1924 og 1992, flere steder i det tidligere Jugoslavien i 1994, Zimbabwe i 2008 og Venezuela siden 2016.

Eksempler på hyperinflation 

 Tyskland i de tidlige 1920'ere: Nåede sit maksimum med en inflation på 3,25 mio % ~ priserne fordobles hver 49. time.
 Grækenland 1941-1944 under den tyske besættelse hvor inflationen nåede 8,55 mia. % ~ priserne fordobles hver 28. time.
 Ungarn efter 2. verdenskrig med inflation på 41,9 billiard % (4,19*1016) % ~ priserne fordobles hver 15. time.
 Zimbabwe. Den 14.11.08 havde landet en inflation på 89,7 trilliarder % (8,97*1022) %
 Venezuela har i starten af 2019 en inflation på over 2.000.000%.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 58 episoder med hyperinflation

Makroøkonomi
Det er hvidt herude

Det er hvidt herude er et digt skrevet af St. St. Blicher i 1838 og udgivet samme år i digtsamlingen Trækfuglene. Melodien er skrevet af Thomas Laub i 1914.

Handling 
Digtet beskriver en mørk og kold vinterverden, hvor sneen ligger tykt udenfor og lukker for alt liv. Især fortæller han, hvordan fuglene har det i denne tid, "Der er ingen fugl, der synger", for fuglene er det kun en kamp om føde og læ, her er ingen nåde. Teksten udtrykker en længsel efter vår, når solen igen vil komme og smelte sneen væk, men vinteren er kommet for at blive.

Samtid 
Da Blicher skrev digtet, var han 55 år gammel og meget syg. Et anfald af reumatisme holdt ham i sengen længe. Datidens medicin hjalp ikke, men forgiftede ham bare mere. I to måneder drak han kun sukkervand. Han overlevede dog krisen og levede 10 år mere.

Danmark havde i øvrigt netop i 1838 én af de koldeste vintre, der nogensinde er målt.

Eksternt link
Det er hvidt herude , musikfokusside på Det Kongelige Biblioteks website

Sange fra 1838
Kulturkanonen
Højskolesangbogen
Det var en juleaften silde

Det var en juleaften silde er en julesang skrevet af Andreas Melchior Glückstad med melodi af Hans Christian Lumbye.

Julesange
Det kimer nu til julefest

Det kimer nu (også kaldt Det kimer nu til julefest) er en dansk julesalme med tekst af N.F.S. Grundtvig i 1817 og melodi af Carl Christian Nicolaj Balle i 1850.

Julesalmen findes i den danske 2003-version af salmebogen som nummer 94 under afsnittet Troen på Guds Søn - Jesu fødsel.

Teksten går tilbage til Martin Luther i 1535. 
N.F.S. Grundtvig skrev sin danske version i 1817, og den er siden i 1852 bearbejdet. Salmebogens version har ni strofer med hver fire verselinjer.
Rimskemaet for enderimmene er aabb.

Syvende strofes "blev Jakobs stjerne til en sol" henviser til Fjerde Mosebog, kapitel 24, vers 17,
hvor det hedder "En stjerne træder frem fra Jakob, / en herskerstav rejser sig fra Israel, / den skal knuse Moabs tindinger / og issen på alle Set-sønnerne."

Vesterbølles præst Carl Christian Nicolaj Balle lod sig til melodien inspirerer af den specielle klang fra kirkens gamle klokke fra 1420. 
Da kirken fik ny klokken i 2008 bar den julesalmens første verselinje som inskription.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Julesalmer
Salmer i Den Danske Salmebog
Melete

Melete var i græsk mytologi en af de tre oprindelige muser, selvom de senere blev ni; hendes søstre var Aoide og Mneme. Melete var meditationens muse. "Melete" betyder direkte oversat "øvelse" og "træning" på græsk.

Personer i græsk mytologi
Vera Gebuhr

Vera Margaritha Gebuhr (født 15. maj 1916 i Odense, død 22. december 2014) var en dansk skuespillerinde.

Hun blev født i Odense og gennemgik elevskolen på byens teater 1935-1936. Fra 1937-1939 opholdt hun sig på Det kongelige Teaters elevskole. Hun var ansat på Folketeatret 1939-1964 og har herefter medvirket i en række roller på diverse københavnske scener helt op i en sen alder.

Hun var aktiv længe, hvilket blandt andet kunne opleves i 2004, hvor hun spillede hovedrollen i filmen Afgrunden om "die Asta".

Hun har været gift med journalisten Palle Fønss og civilingeniør Thomas Vrang.

I 1999 modtog Vera Gebuhr Preben Neergaards hæderslegat.

Filmografi i udvalg 
 Flådens blå matroser (1937) - Kontordame hos Holm
 Tag det som en mand (1941) - Trilles "veninde"
 Frøken Vildkat (1942) - Louises veninde
 Som du vil ha' mig (1943) - Fru Müller
 Møllen (1943) - Lise Vibe, 'Skyttelise'
 Lev livet let (1944) - Karen Andersen
 Elly Petersen (1944) - Rita
 Besættelse (1944) - Hotelstuepige
 Hans store aften (1946) - Skuespillerinde Vera Jørgensen
 Diskret ophold (1946) - Kirsten Bjerre
 Ta', hvad du vil ha' (1947) - Marianne Beyer
 For frihed og ret (1947) - Laura, Rasmus´ kone
 Kampen mod uretten (1949) - Fanny
 Min kone er uskyldig (1950) - Stuepige hos Lund
 Lynfotografen (1950) - Miss Sylvia
 Familien Schmidt (1951) - Helga Schmidt
 Vi som går køkkenvejen (1953) - Fru Bewer
 Kriminalsagen Tove Andersen (1953) - Fru Burdals ældste datter
 Blændværk (1955) - Charlotte Kerner
 Kispus (1956) - Ida
 Skovridergården (1957) - Fru Larsen
 Ingen tid til kærtegn (1957) - Olivia
 Krudt og klunker (1958) - Fru Wilhelmine Jacobsen
 Ballade på Bullerborg (1959) - Fru Lulu Lassen
 Oskar (1962) - Charlotte, stuepige
 Duellen (1962) - Lene
 Et døgn uden løgn (1963) - Thyra Jantzen
 Premiere i helvede (1964) - Grete Kristensen
 Gertrud (1964) - The Kannings' Maid
 Nøglen til Paradis (1970) - Marie
 Far til fire i højt humør (1971) - Fru Sejrsen
 Tjærehandleren (1971) - Gertrud Toresen
 Den forsvundne fuldmægtig (1971) - Fru Mörtel
 Farlige kys (1972) - Patient
 Mig og Mafiaen (1973) - Krøll Knudsen
 Mafiaen, det er osse mig (1974) - Danselærerinde
 Pas på ryggen, professor (1977) - Husholdersken Trunte
 Olsen-banden overgiver sig aldrig (1979) - Ministerfruen
 Matador (tv-serie, 1978 – 1981) - Inger Jørgensen
 Pengene eller livet (1982) - Worms sekretær
 Kurt og Valde (1983) - Sekretær
 Min farmors hus (1984) - Fru Agerlind
 Sidste akt (1987) - Maggie
 Elvis Hansen - en samfundshjælper (1988) - Ældre dame
 Europa (1991) - Depot Assistant
 Sort høst (1993) - Frue
 Davids bog (1996) - Dame i villa
 Riget II (tv-film, 1997) - Gerda
 Let's Get Lost (1997) - Fru Rothstein
 TAXA (tv-serie, 1997-1999) - Cecilies mormor
 Se dagens lys (tv-film, 2003) - Gigi
 Afgrunden (2004) - Asta Nielsen
 Voksne mennesker (2005) - Kunde i bagerbutik

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 Vera Gebuhr interview i Ud & Se

Skuespillere fra Danmark
Personer fra Odense
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
William Rosenberg

William Walt Rosenberg (født 12. februar 1920 i København, død 6. november 2014 i Odense) var en dansk skuespiller og kunstmaler.

Han var søn af maleren Ivar Rosenberg og maleren , og var oprindelig udlært bygningsmaler fra 1936-1940.

Efter at have gennemgået elevtiden på Kunstakademiet og siden på Frederiksberg Teater, blev han uddannet på Det kongelige Teaters elevskole fra 1944-1946, hvilket teater han umiddelbart debuterede på som dr. Herming i Indenfor Murene (Henri Nathansen). Andre roller: Orlando i Som man behager (Shakespeare), Kostobarus i En Idealist (Kaj Munk) og Herløv i Eventyr paa Fodrejsen (J.C. Hostrup).

Han var knyttet til Det kongelige Teater frem til 1968, afbrudt med jævne mellemrum af hans kunstneriske virke i form af diverse udstillinger på malerisamlinger. I 1955 debuterede Rosenberg som kunstmaler på Børge Birchs udstilling på Charlottenborg "Kunsten 55" og han blev siden medlem af Sammenslutningen Kontrast i Odense fra 1972 indtil 1994. Foruden maleriet arbejdede han med akvarel og linoleumssnit. 

Efter tiden i København har han stort set uafbrudt været knyttet til Odense Teater, både som skuespiller, instruktør, scenograf, foredragsholder og plakatkunstner.

Han indgik ægteskab med skuespillerinden Helle Virkner og siden med Jeanne Darville, ligeledes skuespillerinde. Senest med Jette Klingbech, som han var gift med i 25 år. 
Han var Ridder af Dannebrog.

I 2013 udkom portrætbogen Kunsten at kunne, baseret på interviews med William Rosenberg og kolleger.

Filmografi 
Blandt de film han har medvirket i kan nævnes:

 Mens porten var lukket – 1948
 Penge som græs – 1948
 Mosekongen – 1950
 Fodboldpræsten – 1951
 Unge piger forsvinder i København – 1951
 Fra den gamle købmandsgård – 1951
 Det store løb – 1952
 Arvingen – 1954
 Tre piger fra Jylland – 1957
 En kvinde er overflødig – 1957
 Mariannes bryllup – 1958
 Der brænder en ild – 1962
 Syd for Tana River – 1963
 Dronningens vagtmester – 1963
 Nu stiger den – 1966
 Utro – 1966
 Min søsters børn – 1966
 Ih, du forbarmende – 1966
 Min søsters børn på bryllupsrejse – 1967
 Min søsters børn vælter byen – 1968
 Min søsters børn når de er værst – 1971
 Fætrene på Torndal – 1973
 Skytten – 1977
 At kende sandheden – 2002
 Opbrud – 2005
 Max Pinlig - 2008

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Skuespillere fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Malere fra Danmark
William
Plakatkunstnere fra Danmark
William Farr

William Farr (født 30. november 1807, død 14. april 1883) var en engelsk læge, der som pionér inden for den præventive socialmedicin var én af lederne i kampen for bedre folkesundhed og forbedrede sanitære forhold.

Hans interesse for hygiejniske spørgsmål gjorde, at han specialiserede sig i statistisk arbejde, og fra 1838 udarbejdede han en omfattende statistisk beretning om sygdoms- og dødsårsager, der ligesom hans dødelighedstabeller (hvoraf den første blev udsendt i 1843) fik stor betydning fremover.

Eksterne henvisninger 

Læger fra Storbritannien
Personer fra England
Pierre Larousse

Pierre Athanase Larousse (23. oktober 1817 – 3. januar 1875) var en fransk leksikograf, som i årene 1866-1875 skrev, redigerede og udgav den 15 bind store encyklopædi Grand dictionnaire universel du XIXe siècle.

Det rummede artikler om historiske og geografiske emner samt ordforklaringer og biografier og blev et forbillede for mange senere leksika.

Larousse døde i 1875 efter et apoplektisk anfald, men hans projekt blev ført videre af hans nevø Jules Hollier, og det samme år stiftede société Larousse, senere Éditions Larousse.

Eksterne henvisninger 
 
 

Leksikografer
Faglitterære forfattere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Alluvium

Alluvium er løst, ucementeret materiale som efterlades af floder eller gletsjere.

En flod opsamler og nedlægger i hele sin længde materiale som sten og skidt fra dens leje. Hvor floden strømmer hurtigt, opsamles der flere partikler end der lægges, og hvor floden strømmer langsomt lægges der flere materialer end der opsamles. Områder hvor partiklerne lægges kaldes alluviale sletter.

Selv åer og vandløb nedlægger alluvium, men det er ved de store flodsletter og deltaer at der dannes geologisk signifikante alluviale områder.

Alluvium består af mange materialer. Det fineste materiale kaldes silt og består af sand og mudder. Småsten og grus forefindes også typisk. Alluviale områder indeholder nogle gange værdifuldt malm med guld, platin eller diamanter. Mængden af materiale der medtages af floder er enormt. Navnene på flere floder viser dette: Den gule flod, Den Hvide Nil og Missouri kaldes også "Big Muddy". Det er blevet anslået at Mississippi årligt transporterer 406 mio. tons sediment til havet, den Gule Flod 796 mio. tons og Po 67 mio. tons.

Sedimentære bjergarter
Låstrup

Låstrup er en lille landsby i Midtjylland med 186 indbyggere (2014) . Låstrup er beliggende i Låstrup Sogn i bunden af Simested Ådal. Placeringen i ådalens læ, har givet landsbyen sit stednavn. Låstrup ligger i Viborg Kommune og hører til Region Midtjylland.

I landsbyen 
Erhvervslivet begrænser sig til landbrug, småhåndværkere, stutteri, og et savværk. I landsbyen er der desuden forsamlingshus, kirke, kursusværested og Borup Idrætsforening.

Nærmeste handelsby er Skals, der ligger 3 kilometer syd for Låstrup. Her går byens børn også i skole. Der er gode offentlige busforbindelser med linje 761 (skolebussen) til og fra Skals og med linje 67 mellem Viborg og Farsø.

Tidligere lå landsbyen i Rinds Herred.

Eksterne henvisninger 
 Låstrup Landdistrikt
 Billeder fra Låstrup
 Borup Idrætsforening

Kilder 

Byer i Viborg Kommune
Bygholm Len

Bygholm Len bestod af Bjerre, Hatting, Nim og Voer herreder. I 1313 opførte Erik 6. Menved flere tvangsborge, hvoriblandt formentlig det ældste Bygholm. Den ældste kendte lensmand er rigsråd Jens Andersen Brok i 1369 (han var i 1375 lensmand på Kalø).

Den bedst kendte 
lensmand på Bygholm var alkymisten Erik Lange, under
hvem gården forfaldt. Derfor og
muligvis efter en brand på Bygholm i begyndelsen af 17. århundrede
flyttede lensmanden til Stjernholm,
hvorefter lenet skiftede navn til Stjernholm Len.

Lenet har det meste af tiden været været pantelen; en kort tid i begyndelsen 1400-tallet var det tjenestelen for rigsråden Mogens Munk (tidligere høvedsmand på Ålborghus), og i slutningen af 1500-tallet var det fadeburslen/regnskabslen

Se også 
 Danske len
 Stjernholm Amt

Eksterne kilder /henvisninger 
 http://runeberg.org/salmonsen/2/4/0340.html

Len i Danmark
Mr. T

Laurence Tureaud (født 21. maj 1952), bedre kendt som Mr. T, er en amerikansk skuespiller.
Han er mest kendt for sin rolle som B. A. Baracus i tv-serien The A-Team fra 1980'erne.

Han har også nydt stor succes på film, blandt andet i rollen som bokseren Clubber Lang i Sylvester Stallone-filmen Rocky III fra 1982, hvor Clubber Lang vinder VM-titlen fra Rocky Balboa efter blot et par runder.

Mr. T har også nydt mere succes i ringen. I 1985 deltog han og den regerende WWF-verdensmester i wrestling Hulk Hogan i den første main event nogensinde ved WrestleMania. WrestleMania var på daværende tidspunkt det største wrestlingshow nogensinde, og i showets main event lykkedes det Hulk Hogan og Mr. T at besejre Roddy Piper og Paul Orndorff. Muhammad Ali var desuden gæstedommer i et stjernespækket show.

Mr. T fortsatte wrestlingkarrieren næste år ved at besejre Roddy Piper ved WrestleMania 2. Da Hulk Hogan i 1994 skiftede fra World Wrestling Federation (WWF, i dag WWE), til World Championship Wrestling (WCW), genoptog Mr. T kortvarigt sin wrestlingkarriere. Mr. T var dommer i VM-titelkampen mellem Hulk Hogan og Ric Flair i oktober 1994. Mr. T wrestlede sin sidste kamp mod Kevin Sullivan ved WCW's pay-per-view-show Starrcade i december 1994.

I 2014 blev Mr. T indsat i WWE Hall of Fame aftenen før WrestleMania XXX.

Udvalgt filmografi 
 Rocky III - (1982)
 D.C. Cab - (1983)
 The A-Team - (tv-serie; 1983-1987)
 Spy Hard - (1996)
 Judgment - (2001)
 Not Another Teen Movie - (2001)
 Det regner med frikadeller (stemme, 2010)

Eksterne henvisninger 

 
 

Wrestlere fra USA
Skuespillere fra USA
Afroamerikanere
Personer fra Chicago
Kona-kaffe

Kona-kaffe, en variant af (Coffea arabica), bliver dyrket på øen Hawaii i staten Hawaii, USA i Kona-distriktet nord og syd for Kailua-Kona, på de vestlige skrænter af Mount Hualalai og Mauna Loa i en højde på mellem 300- og 700 meter.

Kona-kaffen har en meget stærk aroma og smag og er forholdsvis sjælden da den ikke produceres industrielt men af ca. 600 småbrug i distriktet.

Kaffe kræver en speciel kombination af sol, jordbund og vand, hvor mønstret i Kona er klare solrige morgener, fugtige og regnfulde eftermiddage og milde nætter.

Kun kaffe fra dette distrikt bør kaldes Kona medens andre kaffesorter, som dyrkes i staten er Hawaii-kaffe. 

Det skal dog tilføjes at statens lovgivning tillader at andre kaffesorter iblandet mindst 10% Kona-kaffe må sælges under dette navn, men med angivelse af mængden af tilsat Kona medens den rigtige vare bærer en certificeret etiket som angiver at der er tale om 100% ren Kona-kaffe, som af gode grunde er meget kostbar.

Kaffe
Hawaii
Kaffe-slægten
David Sanborn

David Sanborn (født 30. juli 1945 i Tampa, Florida) er en amerikansk altsaxofonist. 

Sanborn begyndte som 10-årig at spille saxofon efter lægens anvisninger. Sanborn havde nemlig fået polio, og som terapi for dette begyndte han at spille saxofon.
Sanborns professionelle karriere startede i 1967, da han begyndte et samarbejde med Paul Butterfield Blues Band.

Sanborn er især kendt for en kraftfulde spillestil, overtoner samt en flot klang. 

Jazzmusikere fra USA
Johannes Stensballe

Johannes Pedersen Stensballe (født 6. juli 1874 i Vinding Sogn, død 4. oktober 1956 i København) var en dansk politiker, minister og ingeniør.

Han var søn af en anden Venstre-mand, N.P. Stensballe, der sad i Folketinget 1910-13, og hustru Helene, født Pedersen. 

Johannes Stensballe var student fra Horsens og blev i 1899 cand. polyt. Fra 1902 var han ansat ved Sydfyenske Jernbaner, hvor han blev baneingeniør, og fra 1914 ledede han de sydfynske jernbaner. Her projekterede han Svendborg-Fåborg Banen, som blev åbnet i 1916.

I 1917 blev han medlem af Odense byråd. Han blev medlem af Landstinget i 1920 og var trafikminister i Ministeriet Madsen-Mygdal 1926-29. Det sidste år var han tillige handelsminister.

Som trafikminister fik han i 1928 føjet to vejbaner til det projekt til Lillebæltsbroen, som hans forgænger Slebsager havde fået vedtaget som en ren jernbanebro. Stensballe samlede i 1927 postvæsenet og telegrafvæsenet i et generaldirektorat, og han fik samme år vedtaget en ny lov om omnibus- og rutebilkørsel.

Efter ministertiden indtog han en ledende rolle i Venstres landstingsgruppe og var dens formand fra 1940 til nedlæggelsen i 1953. Han var medlem af forfatningskommissionerne i 1937 og 1951.

Han var Kommandør af 1. grad af Dannebrogordenen og Dannebrogsmand.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 
 
 Gunnar Fog-Pedersen, Vor Regering og Rigsdag, Nordisk Forlag, København 1938
 Thorsen, Svend De danske ministerier 1901-1929, Nyt Nordisk Forlag Arnold Busck, 1972.
 Kraks Blå Bog 1929

Landstingsmedlemmer i 1920'erne
Landstingsmedlemmer i 1930'erne
Landstingsmedlemmer i 1940'erne
Landstingsmedlemmer i 1950'erne
Danske ministre fra Venstre
Handelsministre fra Danmark
Transportministre fra Danmark
Medlemmer af Odense Byråd
Ingeniører fra Danmark
Jernbanefolk fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Foreningsformænd fra Danmark
Landstingsmedlemmer fra Venstre
Personer i Dansk Biografisk Leksikon