kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ådalen

Ådalen er navnet på dalen til  Ångermanälven i Sollefteå og Kramfors kommune i Västernorrlands län i landskapet Ångermanland i Sverige. I dalen ligger bl.a. byerne  Junsele, Sollefteå, Nyland, Bollstabruk og Kramfors.

Högakustenbroen, eller Vedabroen som den også kaldes, krydser Ådalen tæt på  Ångermanälvens udmunding. Længere mod vest ligger Sandöbroen, hvor E4 gik før Högakustenbroen blev bygget.

Ådalen er kendt for begivenhederne omkring en arbejdskonflikt i foråret  1931, kendt som Ådalshændelserne, hvor fem arbejdere blev skudt og dræbt af militæret som var sat ind for at beskytte kontraktarbejdere som arbejdsgiverne havde indsat under en strejke.

Västernorrlands läns geografi
Dale
Orren Madison Donaldson

Orren Madison Donaldson (født 27. april 1866 i Richford, Vermont, død 2. juli 1933 i Los Angeles) var en amerikansk avisudgiver, redaktør og forfatter. Søn af metodistpræsten Sylvester Donaldson og dennes hustru Phebe Anna Tabor.

Avisudgiver 
Donaldson flyttede som ung til Chicago og blev journalist på flere af byens store dagblade. Han startede i 1890'erne en række lokalaviser nord og vest for Chicago: The Ciceroniani i Cicero, The Austinite i Austin, Forest Leaves i Lake Forest og Oak Leaves i Oak Park, som han senere fusionerede til Donaldson Publishing Company.

Hollywood 
Efter Første Verdenskrig solgte Donaldson firmaet og fyttede til Hollywood i Californien, hvor han grundlagde og udgav avisen Holly Leaves.

Fofatterskab 
Donaldson var meget socialt engageret og udgav i 1909 bogen "Borgerlig Hæderlighed". Et samfundsfilosofisk værk om løsningen af arbejderspørsmålet og indrettelsen af et retfærdigt samfund, der fik international udbredelse. Bogen er oversat til dansk af lægen og filosoffen Severin Christensen.

Familie 
Donaldson mødte sin senere kone Ella Marguerite Horton, da hun var redaktionsassistent på Forest Leaves. De fik tre børn: Sabins Tabor Donaldson (1903-1992), Donella Lightfoot Donaldson (1910-1994) alias Broadway-skuespilleren Julie Haydon, gift med teaterkritikeren George Jean Nathan og Miriam Elinor Donaldson (1912-1999), gift med filmklipperen William Hoover Ziegler, der var Oscar-nomineret tre gange.

Gravsted 
På Donaldsons gravsted på Forest Lawn Memorial Cemetery i Glendale, Los Angeles står hans motto: "The Public Press, no less that Public Office, is a Public Trust", der er et citat fra præsident Grover Cleveland.

Ekstern henvisning 
 Gravsted og kort biografi Find A Grave - Millions of Cemetery Records and Online Memorials

Journalister fra USA
Erhvervsfolk fra USA
Faglitterære forfattere fra USA
Publicister
New Industries Building

New Industries Building er en bygning i den vestlige ende af Alcatraz Island, der ligger to kilometer ud for kysten ved San Francisco. Den blev bygget i 1939 for 186.000 dollars som en del af en modernisterinsplan til 1,1 milloner dollars, som også omfattede vandtårnet, kraftværket, officersindkvarteringen og renoveringen af D-blokken.

Bygningen er på to etager og er 93 meter lang. Den indeholdt en klædefabrik, et renseri, et møbelværksted, en penselfabrik og et kontor. Fangerne i det føderale fængsel kunne arbejde for penge i denne bygning. De lavede genstande såsom handsker, møbler og måtter samt uniformer til hæren. Tøjvaskeriet fyldte hele den øverste etage og var det største i San Francisco på det tidspunkt. Hvert vindue har ni ruder, og der er 17 vinduessektioner på hver etage på hver side af bygningen.

I de senere år er bygningen blevet renoveret for imødegå de skader som rust og erosion har forvoldt på strukturerne; vægge og gulve er blevet gennemgået, taget repareret og vinduer og døråbninger, der kan modstå vejrliget er blevet sat op. Vagttårnet på toppen af bygningen er også blevet renoveret og monteret igen.

Referencer 

Alcatraz
Model Industries Building

Model Industries Building er en tre-/fire-etagers bygning i det nordvestlige hjørne af Alcatraz Island to kilometer ud for kysten ved San Francisco. Bygningen blev oprindelig opført af det amerikanske militær og brugt som vaskeri indtil New Industries Building blev bygget som en del af et stort byggeprogram på Alcatraz i 1939, da det føderale fængsel var åbnet. Som en del af fængslet blev bygningen brugt til værksteder, hvor de indsatte kunne arbejde.

Den 10. januar 1935 skred bygningen, så der kun var ca. en meter til kanten af klippen, efter et jordskred forårsaget af en kraftig storm. Inspektøren på det tidspunkt, James A. Johnston foreslog at forlænge diget ud for det og bad præsidiet om 6.500 dollars til finansieringen. Han skulle senere fremhæve, at han ikke brød sig om den bygning, fordi den stod skævt. En billig kystsikringsplan blev afsluttet ved udgangen af 1935. Et vagttårn blev opført på taget af Model Industries Building i juni 1936, og bygningen blev sikret med tremmer fra gamle cellevinduer og riste, der havde dækket tagventilatorer, og som havde skullet forhindre indsatte i at undslippe fra taget. Bygningens vaskerifunktion blev sløjfet i 1939, da vaskeriet blev flyttet til den øverste etage i New Industries Building. I dag er bygningen er stærkt rustet efter årtier i den salte luft og vind, og vagttårnet på toppen af bygningen eksisterer ikke længere.

Noter 

Alcatraz
Alcatraz Lighus

Alcatraz Lighus er et lighus på Alcatraz Island, der ligger to kilometer ud for kysten ved San Francisco. Det er placeret på øens nordvestlige side, halvvejs mellem vandtårnet og spisesalen, nedenfor fængselsgården.

Arkitektur 
Lighuset blev bygget i 1910 af det amerikanske militær på et sted, hvor der var en indgang til en tunnel, som blev brugt af soldaterne i 1870'erne til at krydse til den modsatte side af øen. Det er beskrevet som et udtryk for et af de enkleste udtryk for den arkitektoniske missionsstil på Alcatraz. Lighusets dør er mintgrøn og aflåst. Undersøgelsesbordet er nu dækket af mos og i dårlig stand.

Galleri

Brug 
Det er kun dokumenteret, at lighuset er blevet brugt én gang; nemlig da en afdød fange blev opbevaret i det natten over, da liget ikke kom med den sidste båd til fastlandet om dagen. Undersøgelsesbordet blev aldrig brugt til at udføre en obduktion.

I den amerikanske hærs tid på øen blev afdøde officerer overført til Angel Island, hvor der var en militær kirkegård på Angel Island, men efter dens lukning i begyndelsen det 20. århundrede, blev de braft til den nationale kirkegård i San Francisco. Mens Alcatraz-øen blev brugt som statsfængsel fra 1934 til 1963, blev afdøde indsatte ført til ligsyn på fastlandet.

Noter

Eksterne links 
 Video

Lighus
James A. Johnston

James Aloysius Johnston (15. september 1874 i Brooklyn i New York - 7. september 1954 i San Francisco i Californien) var den første inspektør ved Alcatraz Føderale Fængsel. Han var inspektør fra 1934 til 1948.

Biografi 
Johnston blev forældreløs i en alder af ti år og begyndte at arbejde som 15-årig på Weinstock, Lubin og Co, hvor han solgte slips i herreekviperingsafdelingen. Han blev forfremmet til administrerende direktør hos Weinstock Lubin. Han startede senere Johnston's Men's Wear på Market St. 916 i San Francisco. Han blev valgt til tilsynsrådet i San Francisco i 1907 og blev udnævnt til formand for California State Board of Control i 1911. Han tjente som vagt på Folsom og San Quentin

Det var Johnston, der var medvirkende til udviklingen af Alcatraz Føderale Fængsel i 1934. Han fungerede som fængslets første inspektør fra 1934 indtil 1948. Han blev anset for at håndhæve en meget streng disciplin og være en from reformist der indførte en række regler i fængslet, herunder et strengt kodeks for stilhed, hvilket førte til, at han fik tilnavnet "Golden Rule Warden" allerede i dagene på San Quentin. Men han var forholdsvis populær blandt de indsatte og vagterne; de indsatte kaldt ham "Old Saltwater". Han stillede spørgsmålstegn ved tidens barbariske afstraffelsesmetoder som fx brugen af spændetrøje og isolationsfængsling i mørke. Johnston arbejdede hen imod en generel forbedring af livet for fangerne. I 1937 blev han angrebet af Burton Phillips bagfra i spisesalen. Phillips slog Johnston i vrede over en strejke, men inspektøren fortsatte med at deltage i måltiderne uden bevogtning. Ti af de fjorten flugtforsøg, der gennem historien er blevet iværksat fra Alcatraz, fandt sted, da Johnston var fængselsinspektør, herunder det flugtforsøg, der resulterede i Slaget ved Alcatraz. Johnston skrev flere bøger i løbet af sin levetid, herunder "Prison Life is Different", hvori han dokumenterer sin tid som vogter ved Folsom, San Quentin og Alcatraz. Han blev gift med Ida Mae Fulton og havde en søn og tre døtre.

Han døde af en infektion i bronkierne den 7. september 1954 i San Francisco.

Noter 

Alcatraz
Social Hall på Alcatraz

Social Hall på Alcatraz, også kendt som Officer's Club er en klub på den nordvestlige side af Alcatraz Island ud for San Franciscos i USA. Den ligger i umiddelbar nærhed af kraftværket, vandtårnet og det tidligere militærkapel. Bygningen husede tidligere øens postkontor Klubben var et socialt mødested for det føderale fængselsvæsens medarbejdere og deres familier på øen, der kunne slappe af efter en hård uges arbejde med USA's mest hærdede forbrydere. Klubben blev brændt ned af indfødte amerikanere under Besættelsen af Alcatraz i 1970, men en ruin står stadig tilbage.

Faciliteter og organisation 
Klubben havde en lille bar, et bibliotek, en spisestue og et stort dansegulv samt billard, bordtennis og en bowlingbane med to baner. Social Hall var centrum for det sociale liv på øen og for de ansatte i fængselsvæsenet. Der var regelmæssigt middage og bingo-arrangementer, og fra 1940'erne og fremefter vistes der film hver søndag aften, efter at de var blevet vist for de indsatte i løbet af dagen om lørdagen og søndagen. Medarbejderne havde bowlingligaer og holdt mesterskaber. Der blev serveret tiloversbleven mad fra køkkenet som normalt var gratis for gæsterne ved stedets fester.

Klubben var ansvarlig for at organisere talrige begivenheder på øen, afholdt enten i huset eller på paradegrunden, og for fundraising til alt fra is og vandmeloner, over Halloweenfester og smart tøj til julesammenkomster.

Noter 

Alcatraz
Inspektørens hus på Alcatraz

Inspektørens hus på Alcatraz var bolig for de inspektører, der var ansat i det føderale fængsel, Alcatraz Federal Penitentiary, beliggende på en ø i bugten ved San Francisco. Huset er placeret nordøst for den centrale celleblok ved siden af fyrtårnet. Bygningen rummer 15 værelser fordelt på tre etager og blev bygget i 1921. Nogle kilder anfører dog, at det blev bygget i 1926 eller 1929 og havde 17 eller 18 værelser.

Mellem 1934 og 1963 boede de fire inspektører på Alcatraz her. Huset var luksuriøst indrettet og stod i skarp kontrast til fængslet ved siden af. Vagterne holdt ofte overdådige cocktailparties her. Et museumsskilt på stedet viser et fotografi af en betroet indsat, der går til hånde for inspektøren og viser, at huset havde en have med en terrasse og et drivhus. Palæet havde høje vinduer, der gav en fin udsigt til San Francisco Bay.

I dag er huset en ruin, da det blev brændt ned under den indianske besættelse af Alcatraz den 1. juni 1970. Som mange andre steder på øen har huset ry for at være hjemsøgt.

Noter 

Alcatraz
Building 64

Bygning 64 var den første bygning, der blev bygget på øen Alcatraz ud for kysten ved San Francisco i USA. Bygningen var beregnet på militære officerer og deres familier,  der skulle bo på øen. Den ligger ved siden af anløbsbroen på den sydøstlige side af øen, nedenfor inspektørens hus. Bygningen er en tre-etagers boligblok og blev bygget i 1905 på stedet ud fra en kaserne, som havde været der siden 1860'erne. Bygningen fungerede som kaserne fra 1906 til 1933. En af dens største lejligheder i det sydvestlige hjørne blev kendt som "Cow Palace" og en nærliggende gyde blev kendt som "Chinatown".

I det føderale fængsels tid forfaldt bygningen efterhånden, og nye indkvarteringsmuligheder blev bygget på paradegrunden, men de fleste familier, som ankom til øen, blev midlertidigt indkvarteret i bygning 64, indtil et værelse i de nyere bygninger blev ledigt. De fleste af de boligkvarterer, som blev bygget, er siden blevet revet ned, men bygning 64 står fortsat og er siden blevet renoveret. Under besættelsen af Alcatraz i 1970 malede indianere rød graffiti på fængselsmurene og skrev bl.a. "indianere er velkommen" og "indianernes land". Der er nu en bogbutik i stueetagen på venstre side af bygningen.

Referencer 

Alcatraz
Indsatte i Alcatraz Federal Penitentiary

Dette er en liste over indsatte i Alcatraz Federal Penitentiary:
Et register over de indsatte viser, at der har været 1.576 fanger i alt, som har været indsat i det føderale fængsel på Alcatraz, selvom andre kilder når til et tal på 1.557.

Galleri

Noter

Eksterne henvisninger 
 Alphabetical Index of Former Inmates of U.S. Penitentiary, Alcatraz, 1934-63 , from Records of the Bureau of Prisons 
 Alfabetisk liste over tidligere indsatte på Alcatraz Federal Penitentiary, 1934-1963, fra alcatrazhistory.com

Alcatraz
Informationskataloger
Alcatraz Bibliotek

Alcatraz Bibliotek er et bibliotek, der blev benyttet af de indsatte i Alcatraz Federal Penitentiary, mens dette fængsel var i brug. Biblioteket ligger på Alcatraz Island og er placeret ved udgangen af fængslets D-blok. Ved ankomsten til Alcatraz fik hver indsat et lånerkort og et katalog over de bøger, der var i biblioteket. De indsatte kunne bestille bøger ved at lægge en seddel med deres lånerkort i en boks ved indgangen til spisesalen før morgenmaden, og så ville bøgerne blive leveret til deres celle af en bibliotekar. Biblioteket havde en samling på 10-15.000 bøger, hovedsageligt tiloversblevne bøger fra hærens dage.

De indsatte kunne låne op til tre bøger ad gange foruden 12 lærebøger, en bibel og en ordbog. De havde tilladelse til at abonnere på magasiner, men kriminalitetsrelaterede sider blev revet ud. Aviser var ikke forbudt. Sex, kriminalitet og vold var forbudt fra alle bøger og blade; biblioteket blev styret af en præst, der stod for censuren og sørgede for, at læsestoffet var af en opbyggelig karakter. Hvis fangerne ikke afleverede bøgerne til tiden, kunne det medføre, at de blev frataget privilegier. På en tavle, der står i biblioteket i dag, hænger en udskrift fra et dokument fra fængselsstyrelsen fra 1960, hvori det hedder: "Disse mænd læste mere alvorlig litteratur end gennemsnittet. Filosoffer som Kant, Schopenhauer, Hegel, m.fl. er særligt populære". Andre forfattere, der blev læst, var Jack London, Sinclair Lewis, Washington Irving, Zane Grey, Hamilton Garland, Alexandre Dumas, Daniel Defoe, Joseph Conrad, Cervantes samt blade som Adventure to Time, Better Homes and Gardens og Library Digest. Et juridisk bibliotek blev senere føjet til A-blokken.

I Clint Eastwood-filmen, Flugten fra Alcatraz er der en scene i biblioteket, hvor Frank Morris (Eastwood) taler med en anden indsat.

Referencer 

Bibliotek
Biblioteker i USA
Alcatraz Hospital

Alcatraz Hospital er et tidligere hospital på Alcatraz Island i Californien. Det blev etableret i det 19. århundrede, da den amerikanske hær benyttede Alcatraz Fort. Det fortsatte som behandlingssted, efter at Alcatraz Federal Penitentiary var blevet oprettet først i 1930'erne. Selvom Alcatraz nu er en del af Golden Gate National Recreation Area, er hospitalet ikke omfattet af de officielle rundvisninger på øen.

Historie 
I 1870 havde militærehospitalet ti senge samt borde, stole, servanter og et skab. Det målte 11 gange 7 meter og blev opvarmet ved kulovne. Det blev udvidet i slutningen af det 19. århundrede.

Fængselshospitalet blev oprettet den 14. juni 1934. Det tilbød læge- og tandlægebehandling til såvel indsatte som fængselspersonale samt fyrtårnets medarbejdere og andre ansatte på øen. Hospitalet lå på etagen over spisesalen. Det indeholdt tre afdelinger med fem hospitalssenge hver samt to lukkede afdelinger, et behandlingsværelse, et kirurgisk værelse og et forsyningsrum samt et lægekontor og et tandlægekontor foruden et køkken og et toilet med wc og bruser. I løbet af årene, hvor hospitalet var tilknyttet fængslet, var det bemandet med personale fra USA Public Health Service, som blev udsendt af fængselsstyrelsen. I løbet af 1950'erne forsøgte man at begrænse omkostningerne ved at skifte til læger på private kontrakter. To af de mest bemærkelsesværdige hospitalspatienter var Robert Stroud, "Birdman of Alcatraz", som havde sin egen hospitalscelle, og Al Capone, der tilbragte mere tid på hospitalet end blandt almindelige indsatte

Noter 

Hospitaler i USA
Hospital
Alcatraz Kraftværk

Alcatraz Kraftværk er et forsyningshus på den nordvestlige kyst af Alcatraz Island, der ligger to kilometer ud for San Franciscos kyst. Værket blev bygget i 1939 som en del af en moderniseringsplan til 1,1 millioner dollars, som også indbefattede vandtårnet, New Industries Building, officersindkvarteringen og en renovering af fængslets D-blok. Det hvide 
kraftværks skorsten og fyrtårnet siges at give et "indtryk af to skibsmaster fra begge sider af øen". "En advarsel. Ingen adgang. Kun regeringsfolk har adgang inden for 200 yards" stod der på et skilt foran kraftværket for at at afskrække folk fra at lande på øen på det sted.

Mellem 1939 og 1963 leverede værket strøm til fængslet og de andre bygninger på øen. Kraftværket havde et tårn, som blev bevogtet med en "30-kaliber Winchester riffel med 50 patroner ammunition, en Colt .45 halvautomatisk pistol med tre pakker ammunition med syv patroner, tre gasgranater samt en gasmaske".

Referencer 

Termiske kraftværker
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Californien
Kraftværk
Alcatraz Vandtårn

Alcatraz Vandtårn er et vandtårn på Alcatraz Island, der ligger to kilometer ud for San Franciscos kyst. Det er placeret på den nordvestlige side af øen, nær vagttårn nr. 3, bag lighuset og fængselsgården. Vandtanken hviler på seks afstivede stålben, der er nedsænket i et betonfundament.

Historie 
Da Alcatraz ikke havde nogen vandforsyning selv, måtte vandet til en start importeres fra fastlandet via slæbebåd og pram. I løbet af den første tid militæret var til stede på øen, var der vandtanke i jorden og på taget af fortet. Vandtårnet blev bygget i 1940-1941
af fængselsstyrelsen idet der var blevet givet et føderalt tilskud til at etablere en ferskvandsforsyning på øen. 

Tårnet er den højeste bygning på øen (28,7 meter) med et rumfang på 946,3 kubikmeter. Vandet blev brugt til drikkevand, vand til brandslukning, og vand til øens vaskeri. Under Besættelsen af Alcatraz blev vandtårnet overmalet med graffiti af indianere, og det er siden blevet et kulturelt vartegn. Graffiti-bemalingen omfattede bl.a. ordene "free Indian land -- Indians welcome".

Tårnet har stået tomt siden 1963 og er begyndt at forfalde, særligt pga. den salte luft og vind i bugten. Fra november 2011 til april 2012 gennemgik tårnet en restaurering til 1,1 millioner dollars for at forhindre "uoprettelig skade og tab af vigtige historiske bygninger". Stålkomponenter blev udskiftet, og tårnet blev sikret mod jordskælv. Malingen blev slebet af og tårnet malet med skibsmaling.

{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {"title": "Vandtårnet", "description": ""},
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
          -122.42383772143513,
          37.82750609456298
        ]
      }
    }
  ]
}

Referencer 

Vandtårne i USA
Vandtårn
Leopold Meyer

Leopold Meyer (født 1. november 1852 i København, død 23. maj 1918 sammesteds) var en dansk gynækolog, bror til Jacob Frederik, Emil og Karl Meyer.

Meyer blev student 1870 fra Mariboes Skole, og han tog herefter medicinsk eksamen i 1875. straks efter begyndte han som assistent hos Frantz Howitz at uddanne sig specielt til gynækolog. Han blev doktor 1880 (Uterinsygdomme som Sterilitetsaarsag), og havde studieophold i udlandet i både Europa og USA. Han var ansat reservekirurg ved Kommunehospitalet i 1882—84, reserveakkuchør under Asger Stadfeldt i 1885—87, og blev i 1897, efter konkurrence med Johannes Kaarsberg, professor i fødselshjælp, kvindesygdomme og spæde børns sygdomme.

Da den gamle Fødselsstiftelse i Amaliegade skulle nedlægges, blev han leder af Fødeafdeling A i Rigshospitalet, hvis indretning og organisation han havde haft stor indflydelse på. I sin nye stilling fik Meyer kontrol over undervisning af medicinstuderende, og han reformerede den fuldstændig. Han bidrog også med ny viden og teknikker inden for obstetrik og gynækologi, som han bragte til Danmark fra udlandet. Specielt arbejdede han med de kunstige udvidelsesmetoder, eklampsien og abortbehandlingen. Han var medstifter af og mangeårig formand for Foreningen for Gynækologi og Obstetrik (1898), som han gjorde til en forskole for de unge gynækologer.

Meyers litterære produktion var meget stor. Hans Lærebog i Gynækologi (2. udgave 1901), og hans Lærebog i Fødselshjælp I—II (2. udgave 1921) samt Den første Barnepleje.

Han blev Ridder af Dannebrog 1903 og Dannebrogsmand 1917. Meyer er begravet på Bispebjerg Kirkegård.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Gynækologer fra Danmark
Obstetrik
Faglitterære forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Salmonsens
Foreningsformænd fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Jøder fra Danmark
Personer der er konverteret til kristendommen
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Alumni fra Københavns Universitet
Jean Baptiste Mougeot

Jean Baptiste Mougeot (1776 – 1858) var en fransk naturforsker og læge, der bl.a. beskrev floraen i Vogeserne i det nordøstlige Frankrig. Især beskæftigede han sig med geologi og sporeplanter.

I forbindelse med et botanisk navn benyttes Moug. som standardforkortelse (autornavn). Det er f.eks. en del af autornavnet for mosset Buxbaumia viridis (Grøn Buxbaumia).

Bibliografi
 Mouget, Nestler, Schimper. Stirpes Cryptogamae vogeso-rhenane (På dansk: Kryptogamer i Vogeserne ved Rhinen) Strasbourg universitet

Kilder 
  Biografi på fødebyen Bruyères' hjemmeside
 Historisk herbarium på Lille universitet 

Botanikere med autornavne
Bryologer
Læger fra Frankrig
Geologer fra Frankrig
Botanikere fra Frankrig
Tunesiens håndboldforbund

Tunesiens håndboldforbund (FTHB, , ) er det styrende organ for håndbold i Tunesien.

Forbundet blev grundlagt i oktober 1956, og har været medlem af IHF siden 1962. De har også været medlem af African Handball Federation siden 1974. Samtidig bestyrer de også landsholdet for mænd og landsholdet for kvinder. Forbundet hed oprindeligt Ligue tunisienne de Handball , og fik dere nuværende navn i juli 1957. Seks hold deltog i den første håndboldturnering de afholdte

Præsidenter

Eksterne henvisninger 
 Tunesiens håndboldforbund hos IHF 
 Tunesiens håndboldforbund  hos CAHB  
 Tunesiens håndboldforbund hos the-sports.org 

Håndboldforbund
Håndboldforbund
Etableret i 1956
Tunis