kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Inkubus Sukkubus

Inkubus Sukkubus er et engelsk pagan/gothic rockband grundlagt i 1989 af Candida Ridley, Tony McKormack og Adam Henderson.

Historie 
Inkubus Sukkubus har udgiver albums siden grundlæggelsen i 1989.

Incubus Succubus 
Før dette dannede Tony McKormack (guitar) og Adam Henderson (Bas) et band kaldet Belas Knapp. De skiftede navn til Incubus Succubus, da Candida Ridley kom til som vokal. Lige fra begyndelsen havde bandet en meget stærk neo-pagan retning. Den første single, "Beltaine", og en matchende EP blev optaget i 1989, derudover også det originale første album, "Belladonna and Aconite".

Children of the moon 
Tony og Candida fortsatte alene, med et studieprojekt, "Children of the moon", frem til 1993. Materialet som blev optaget i denne periode (sammen med numre der senere skulle blive deres klassikere), blev til sidst udgivet som albumet "Beltaine".

Sidst i 1993 blev "Incubus Succubus" gendannet med Bob Gardner på trommer og fik en kontrakt med Pagan Media. De udgav også hele "Belladonna and Aconite", og i 1994 optog og udgav de "Wytches". "Wytches" blev hurtigt kendt som "det legendariske andet album", både fordi det ifølge bandets fans indeholdt nogle af bandets bedste sange, og (på grund af problemer med Pagan Media) hurtigt blev næsten umuligt at få fingre i.

Inkubus Sukkubus 
i 1995 ændrede de navn til Inkubus Sukkubus, af numerologiske årsager, de ændrede også deres line-up betydeligt, bl.a. ved brugen af en trommemaskine og støtte fra en bodhran i stedet for brugen af en dedikeret menneskelig trommeslager.

Gruppen kunne også ses på den mere mainstream scene. På trods af deres musiske temaer og tro: Inkubus Sukkubus er et neo-pagan band, som er kendt for sange om dæmoner, vampyrer, feer og andre okkulte og overnaturlige temaer. Deres sange er meget inspireret af deres interesse for og udøvelse af heksekunst og paganisme, hvilket har givet dem et vist ry, som "de moderne tiders" hedningers (Pagan) stemme.

Medlemmer 

Gruppen består af guitaristen Tom McKormick, vokalen Candida Ridley og bassisten Adam Henderson. Candida er hovedvokal, men McKormick synger støttevokal og nummeret "Atrocity" synger han alene.

 Candida Ridley: vokal, tekst
 Tom McKormick: guitar, produktion, sangskrivning, støttevokal
 Adam Henderson: Bas

Diskografi 

 1989: Beltaine – Single
 1993: Belladonna & Aconite
 1994: Wytches
 1995: Heartbeat of the Earth
 1995: Beltaine
 1997: Vampyre Erotica
 1998: Away with the Faeries
 1999: Wild
 2001: Supernature
 2003: The Beast with Two Backs
 2004: Wytches and Vampyres: The Best Of
 2005: Witch Queen (EP)
 2007: Science & Nature
 2008: Viva la Muerte

Eksterne henvisninger 

 Bandets hjemmeside

Rockgrupper fra Storbritannien
Run (ø)

Run er en indonesisk ø og den mindste af Bandaøerne. Den er cirka 3 km lang og mindre end 1 km bred.

Tidligere havde Run stor økonomisk betydning fordi muskatnød var meget værdifuldt og den gang kun voksede på Bandaøerne. Øen blev opdaget af James Lancaster og John Middleton i 1603. De arbejdede for Det britiske Ostindiske kompagni og fik etableret kontakt med de indfødte.

Den 25. december 1616 nåede kaptajn Nathaniel Courthope frem til Run for at undgå at det Hollandske Ostindiske kompagni tog den i besiddelse. Han fik de indfødte til at skrive under på at de accepterede den engelske konge som overhoved for øen. Hollænderne belejrede øen i fire år og da hollænderne havde held til at dræbe Nathaniel Courthope ved et bagholdsangreb forlod englænderne øen.

Referencer

Læs mere 
 Giles Milton Nathaniel's Nutmeg: How One Man's Courage Changed the Course of History (Sceptre books, Hodder and Stoughton, London).

Øer i Indonesien
Run

Run kan betyde:
 Run (ø) – en indonesisk ø
 Run (sang) – en Snow Patrol-sang
 Run (kortfilm) – en kortfilm fra 2005
G. Bond (månekrater)

G. Bond er et lille nedslagskrater på Månen. Det befinder sig i den nordøstlige del af Månens forside syd for Lacus Somniorum, som er et lille månemare. Det er opkaldt efter den amerikanske astronom George Phillips Bond (1826 – 1865).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
G. Bondkrateret ligger øst for det større Posidoniuskrater og syd for resterne af det oversvømmede Hallkrater. Det ligger i et forrevent terræn nordvest for Montes Taurus bjergområdet.

I den lavaoversvømmede overflade vest for G. Bond ligger en fremtrædende rille ved navn Rima G. Bond. Denne kløft følger en retning nogenlunde nord-syd og fortsætter i en længde på omkring 150 kilometer. Centrum for denne kløft ligger på koordinaterne 33,3° N, 35,5° Ø.

Karakteristika 
Krateret er næten cirkulært og ikke ramt af senere, betydende nedslag. Det er skålformet med en indre kraterbund, som udgør omkring halvdelen af kraterdiameteren. De indre kratervægge skråner ned fra randen uden at udvise særlige træk.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. G. Bondkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 
 Billeder af G. Bond-krateret i Lpi-måneatlasset. 
 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Månemarer – Liste over marer på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af G. Bond på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Gadomski (månekrater)

Gadomski er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens bagside og er opkaldt efter den polske astronom Jan Gadomski (1889 – 1966).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Gadomskikrateret ligger syd for det meget større Fowlerkrater og vest for Klutekrateret.

Karakteristika 
Krateret har i lighed med mange andre nedslagskratere på Månen en eroderet ydre rand, som er blevet ændret af senere nedslag. Et sammensluttet kraterpar er forbundet med den sydlige rands yderside, og satellitkrateret Gadomski X er forbundet med det mod nord-nordvest. Der er også et lille krater, som trænger lidt ind i den østlige side. Gadomski ligger selv over den vestlige del af et endnu større og unavngivet krater, som er endnu mere eroderet. Gadomskis kraterrand er nogenlunde cirkulær, men er lidt udvidet mod sydvest. Kraterbunden er uden særlige landskabstræk med kun få småkratere i dens overflade.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Gadomskikrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Gadomski på Lunar Photo of the Day
&lang=danish Billede af G. Bond på Lunar picture of the day]

Bibliografi 

Kratere på Månen
Gagarin (månekrater)

Gagarin er et stort nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den sydlige halvkugle på Månens bagside og er opkaldt efter den sovjettiske kosmonaut Juri Gagarin (1934 – 1968).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Gagarinkrateret har krateret Pavlov liggende mod sydvest og Keeler mod nordøst. Tættere ved dets rand ligger Levi-Civita-krateret mod sydvest og Beijerinckkrateret mod nord-nordøst. Isaevkrateret ligger helt inden for Gagarins nordvestlige rand. I modsætning til Gagarins kraterbund har bunden i Isaev en noget lavere albedo. Isaev er det største af seks kratere inde i Gagarin, som er opkaldt efter russiske pionerer inden for flyvning og astronautik.

Karakteristika 
Gagarin er stærkt eroderet efter at være ramt af mange nedslag i sin lange historie. Den nedslidte rand danner en lav, cirkulær højderyg omkring det forholdsvis skålformede indre. Kraterbunden er dækket af mange nedslagskratere af varierende størrelse. Der er kun lidt eller intet tilbage af en central forhøjning, og det er usikkert, om krateret tidligere har haft en sådan.

Satellitkratere 

De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Gagarinkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Gagarin på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Galen (månekrater)

Galen er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens forside og er opkaldt efter den græske læge Claudius Galen (129 – 200).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1973. 

Før det blev omdøbt af IAU, hed dette krater "Aratus A".

Omgivelser 
Galenkrateret ligger i det forrevne område mellem Montes Apenninus-bjergkæden mod vest og Montes Haemus mod øst. Det ligger syd-sydøst for Aratuskrateret, som er lidt større. Længere mod vest ligger Cononkrateret nær skråningerne i Montes Apeninnus.

Karakteristika 
Dette er et cirkulært krater med et skålformet indre og en skarp rand, som ikke har været udsat for erosion af betydning. Den lille kraterbund har lavere albedo end de omgivende kratervægge.

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Gagarin på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Galilaei (månekrater)

Galilaei er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens forside i den vestige del af Oceanus Procellarum og er opkaldt efter den italienske fysiker og astronom Galileo Galilei (1564 – 1642). Selv om Galilei var den første, som offentliggjorde astronomiske observationer af Månen ved hjælp af kikkert, lægger han kun navn til dette ret ubetydelige krater. Oprindeligt havde Giovanni Battista Riccioli, en italiensk jesuit, som udfærdigede et af de første detaljerede kort over Månen i 1651, givet navnet Galilaeus til et stort og klart albedo-område i nærheden (nu kendt som Reiner Gamma). Navnet flyttedes til det nuværende sted af Johann Heinrich Mädler i hans indflydelsesrige Mappa Selenographica, som blev udgivet i fire dele mellem 1834 og 1836 i samarbejde med Wilhelm Beer. Mädlers motiv til ændringen var, at hans månekort ikke navngav rene albedo-områder, så han flyttede Gallileis navn til det ubetydelige, nærliggende krater.

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935. 

Omkring 40 kilometer syd for Galilaei ligger landingsstedet for månesonden Luna 9, som var den første, der udførte en kontrolleret landing på Månens overflade.

Omgivelser 
Galilaeikrateret har Reinerkrateret liggende i nogen afstand mod sydøst og Cavaleriuskrateret mod syd-sydvest. Nordøst for krateret findes den slyngede rille Rima Galilaei. Mod sydøst findes den usædvanlige Reiner Gamma forekomst, som er et hvirvel af lyst-tonet strålelignende materiale.

Karakteristika 
Galilaei er uden særlige bemærkelsesværdige træk. Det har en rand med skarp kant, som har højere albedo end det omgivende månehav. De indre kratervægge skråner ned mod en rand af nedfaldet materiale. Der er en lille central forhøjning nær kraterets midtpunkt.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Galilaeikrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Galilaei på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Galle (månekrater)

Galle er et lille nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens forside og er opkaldt efter den tyske astronom Johann G. Galle (1812 – 1910).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
Gallekrateret ligger i Mare Frigoris, nord-nordøst for det fremtrædende Aristoteleskrater.

Karakteristika 
Krateret er næsten cirkulært med en skarpkantet rand og få tegn på erosion. Der er let udadgående buler i randen om nord og nordøst, men ellers er krateret ret symmetrisk.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Gallekrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Galle på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Galois (månekrater)

Galois er et stort nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den sydlige halvkugle på Månens bagside og er opkaldt efter den franske matematiker Évariste Galois (1812 – 1832).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Galoiskrateret ligger lige sydøst for et andet stort krater af typen bjergomgiven slette, Korolevkrateret, som har næsten dobbelt så stor diameter som Galois. Adskillige hundrede kilometer stik syd ligger et andet enormt krater, Apollokrateret.

Karakteristika 
Det er et stærkt eroderet krater, hvis rand er blevet omformet af nedslag, særlig mod nordvest, hvor det ligger nær Korolev. Noget indfaldet materiale danner en indadgående bule langs den sydlige rand, som er ramt af nedslaget Galois Q. I kraterbunden findes også adskillige betydende kratere, hvoraf kraterne Galois A og Galois L danner et næsten matchende par nær midtpunktet. Langs den nordøstlige rand ligger Galois B og Galois C, mens Galois U ligger op mod den nordvestlige indre kratervæg. Den mest intakte og næsten jævne del af kraterbunden er den sydvestlige, indre del.

Et lille, unavngivet nedslagskrater beliggende langs den nordøstlige rand af Galois har forholdsvis høj albedo og ligger i centrum af et lille strålesystem. Strålerne fra dette nedslag er de mest fremtrædende mod nord, hvor de krydser kraterbunden i krateret Mechnikov. Kratere med et strålingssystem anses for at tyde på et forholdsvis nyt nedslag, eftersom stråler hele tiden nedbrydes af erosionspåvirkning fra rummet.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Galoiskrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Galois på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Galvani (månekrater)

Galvani  er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens forside og er opkaldt efter den italienske fysiker Luigi Galvani (1737 – 1798). På grund af dets placering ses Galvani i perspektivisk forkortning fra Jorden, og dets synlighed er afhængig af libration, eftersom det lejlighedsvis er ude af synsvidde.

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1961.

Omgivelser 
Galvani krateret ligger stik syd for den større bjergomgivne slette Voltakrateret og ligger delvis over den sydøstlige rand af Langleykrateret, som dækker halvdelen af mellemrummet mellem Volta og Galvani. Mod nordøst findes den store bjergomgivne slette Repsoldkrateret, og mod vest-sydvest, på Månens bagside, ligger McLaughlinkrateret.

Karakteristika 
Kraterets rand er nedslidt og afrundet, og der ligger et andet krater langs den indre kratervæg mod nordvest. Den sydvestlige rand er blevet ændret og har et mere lige udseende end omkredsens ellers cirkulære form. Kratervæggen er bredere mod vest end mod øst, således at midtpunktet af den jævne kraterbund er forskudt lidt mod øst. En rille fra Rimae Repsold-systemet krydser den nordøstlige rand og løber over kraterbunden, hvor den deler sig omkring dennes midte og fortsætter mod vest-sydvest og syd.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Galvani krateret har følgende satellitkratere:

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Gambart (månekrater)

Gambart er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside og er opkaldt efter den franske astronom Jean F.A. Gambart (1800 – 1836).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
Gambartkrateret ligger i Mare Insularum, nær Månens centrale del og syd-sydøst for det fremtrædende strålekrater Copernicus.

Surveyor 2-sonden landede lige nordøst for Gambart C, som igen ligger nordøst for Gambart selv.

Karakteristika 
I fortiden er Gambarts kraterbund blevet oversvømmet af lava, hvilket har efterladt en ret flad overflade, omgivet af en glat men noget polygon-formet kraterrand. Sydvest for Gambart C ligger en dome, en type skjoldvulkan.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Gambartkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Gambart på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Gamow (månekrater)

Gamow er et stort nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens bagside og er opkaldt efter den amerikanske fysiker George Gamow (1904 – 1968).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Gamowkrateret ligger sydøst for den bjergomgivne slette Schwarzschildkrateret.

Karakteristika 
Krateret er nedslidt og eroderet med en rand, som er blevet ramt af mange senere nedslag. Satellitkrateret Gamow V er forbundet med dens vestlige yderside, og det sammensluttede kraterpar Gamow A og Gamow B ligger over den nordøstlige side. Den østlige rand er den mest beskadigede, mens den vestlige er fri for nedslag. Den vestlige kratervæg udviser et fint furet mønster, men er ellers uden særpræg. Nær kratermidten findes et palimpsest (spøgelseskrater), som kun viser sig som toppen af en rand, der stikker op af den ellers forholdsvis jævne overflade.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Gamowkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 
 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Gamow på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Ganskiy (månekrater)

Ganskiy (også kaldet Ganskij, Hanskiy eller Hanskij) er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens bagside og er opkaldt efter den russiske astronom Aleksey P. Ganskiy (1870 – 1908).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Ganskiykrateret ligger sydøst for det store bassin Hirayama.

Karakteristika 
Ganskiys kraterrand er næsten cirkulær, men giver et let hexagonalt indtryk. Der er nogen nedslidning af den, især mod sydvest hvor et par småkratere ligger lige ved kanten.De indre kratervægge er uden særlig interesse, og kraterbunden er forholdsvis jævn med en let forhøjning syd for kratermidten. Der ligger et lille krater nær indersiden af den vestlige kratervæg.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Ganskiykrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder 
Bemærk, at kilderne kan benytte et af kraterets andre stavemåder.

Eksterne henvisninger 
 Billede af Ganskiy på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Ganswindt (månekrater)

Ganswindt er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den sydlige halvkugle på Månens bagside nær dens sydpol og er opkaldt efter den tyske raketingeniør Hermann Ganswindt (1856 – 1934). Han var den første, som foreslog brug af reaktionsmotorer til rumrejser (i 1881), og han fremsatte også den ide, at tiden var en fjerde dimension.

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Ganswindtkrateret ligger forbundet med den sydvestlige yderside af det enorme bassin Schrödingerkrateret. Det ligger delvis hen over det mindre krater Idel'son mod syd.

Karakteristika 
Randen af Gandswindt er stort set cirkulær, men noget uregelmæssig mod syd. Meget af kraterbunden indeholder ujævne højderygge, og der ligger et lille krater i dens sydøstlige del. Eftersom sollyset rammer kraterets indre i lille vinkel, ligger den nordlige del af bunden næsten altid i skygge, så den del unddrager sig observation.

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen