kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Oscar Torp

Oscar Fredrik Torp (8. juni 1893 i Skjeberg - 1. maj 1958) var en fremtrædende politiker i Norge som havde mange partiposter inderfor Arbeiderpartiet fra 1918 og frem til sin død i 1958. Han var også fylkesmann i Vestfold fra 1948 til sin død.

Han var Norges statsminister 1951–1955, og stortingspræsident fra 1955 til sin død i 1958. Han var finansminister, forsvarsminister og socialminister i Johan Nygaardsvolds regering, og dertil forsvarsminister i Einar Gerhardsens første regering. I overgangsfasen fredsåret 1945 var han leder for regeringsdelegationen og fungerende chef for Udenrigsdepartementet, Forsvarsdepartementet og Statens informationstjeneste 14. maj – 31. maj 1945.

Torp var også parlamentarisk leder for Arbeiderpartiets stortingsgruppe 1948–1951. Han er også den som formelt set har siddet længst som partileder i Ap. Han blev valgt i 1923, men mistede hvervet da han kom tilbage fra London efter 2. verdenskrigs afslutning i 1945.

Norges statsministre
Stortingsrepræsentanter fra Arbeiderpartiet
Arbeiderpartiets ledere
Ine Marie Eriksen Søreide

Ine Marie Eriksen Søreide (født 2. maj 1976 i Lørenskog) er en norsk advokat og stortingsmedlem for Høyre. Hun var udenrigsminister i Erna Solbergs regering 2017-2021, og forsvarsminister 2013-2017. Hun har været medlem i Stortinget fra Oslo siden 2001. Ved Stortingsvalget 2001 blev hun første stedfortræder og mødte fast for Per-Kristian Foss som var finansminister i stortingsperioden 2001-2005. Fra 2005 og frem er hun valgt til Stortinget.

Hun var leder af Stortingets udenrigs- og forsvarskomite 2009–2013 og Stortingets kirke-, uddannelses- og forskningskomite 2005–2009.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Stortingsrepræsentanter fra Høyre
Forsvarsministre fra Norge
Personer fra Lørenskog
Udenrigsministre fra Norge
Valget til den tyske rigsdag 1924

Valget i Tyskland december 1924 var det 17. føderale valg i Tyskland efter den tyske rigsgrundlæggelse.

Resultater

Notater: Tabellen indeholde kun de partier som blev repræsenteret i Rigsdagen.

Tyskland december 1924
Politiske valg i Tyskland
Valget i Tyskland 1920

Valget i Tyskland 1920 blev afholdt den 6. juni 1920 og var det 15. føderale valg i Tyskland efter den tyske rigsgrundlæggelse. Det var det første valg under Weimarforfatningen.

Valgresultat 

Notater: Tabellen indeholde kun de partier som blev repræsenteret i Rigsdagen.

Se også 
 Kappkuppet

Litteratur 
 Heinrich August Winkler: Weimar 1918–1933. Die Geschichte der ersten deutschen Demokratie. Durchgesehene Auflage. Beck, München 1998, .
 Ludger Grevelhörster: Kleine Geschichte der Weimarer Republik. 1918–1933. Ein problemgeschichtlicher Überblick. 4. Auflage, Sonderauflage. Aschendorff, Münster 2003,  (Aschendorff-Paperbacks).

Tyskland 1920
Politiske valg i Tyskland
Valget i Tyskland 1919

Valget i Tyskland 1919 blev afholdt den 19. januar 1919 og var det 14. føderale valg i Tyskland efter den tyske rigsgrundlæggelse. Samtidig var det valg til en forfatningsgivende nationalforsamling efter monarkiets undergang ved afslutningen af 1. verdenskrig.

Parlamentet mødtes i Weimar og vedtog den anden tyske rigsforfatning, Weimarforfatningen.

Resultater 

Notater: Tabellen indeholde kun de partier som blev repræsenteret i Rigsdagen.

Tyskland 1919
Politiske valg i Tyskland
Valget i Tyskland 1912

Valget i Tyskland 1912 blev afholdt den 12. januar 1912 og var det 13. føderale valg i Tyskland efter den tyske rigsgrundlæggelse. Ved dette valg fik SPD sit gennembrud og blev det største parti. Det mere end fordoblede sit antal af mandater i Rigsdagen siden valget i 1907. Valget var det sidste i Det Tyske Kejserrige, og først efter 1. verdenskrig kom der igen rigsdagsvalg i Tyskland.

Resultater 

Notater: Tabellen indeholde kun de partier som blev repræsenteret i Rigsdagen.

Litteratur 
 Kaiserliches Statistisches Amt (Hrsg.): Die Reichstagswahlen von 1912. Hefte 1–3. Verlag von Puttkammer & Mühlbrecht, Berlin 1913 (Statistik des Deutschen Reichs, Bd. 250)
 Jürgen Bertram: Die Wahlen zum Deutschen Reichstag vom Jahre 1912. Parteien und Verbände in der Innenpolitik des Wilhelminischen Reiches. Droste Verlag, Düsseldorf 1964 (Beiträge zur Geschichte des Parlamentarismus und der politischen Parteien, Bd. 28)
 Bureau des Reichstags (Hrsg.): Reichstags-Handbuch 13. Legislaturperiode. Berlin 1912
 Carl-Wilhelm Reibel: Handbuch der Reichstagswahlen 1890–1918. Droste, Düsseldorf 2007, 
 Gerhard A. Ritter: Materialien zur Statistik des Kaiserreich 1871–1918. C. H. Beck, München 1980, 
 Wilhelm Heinz Schröder: Sozialdemokratische Reichstagsabgeordnete und Reichstagskandidaten 1898–1918. Biographisch-statistisches Handbuch. Handbücher zur Geschichte des Parlamentarismus und der politischen Parteien, Band 2. Droste, Düsseldorf 1986, , 355 S.
 Bernd Haunfelder: Reichstagsabgeordnete der Deutschen Zentrumspartei 1871–1933. Biographisches Handbuch und historische Photographien. Photodokumente zur Geschichte des Parlamentarismus und der politischen Parteien, Band 4. Droste, Düsseldorf 1999, , 425 S.
 Bernd Haunfelder: Die liberalen Abgeordneten des deutschen Reichstags 1871–1918. Ein biographisches Handbuch. Aschendorff, Münster 2004, , 512 S.
 Bernd Haunfelder: Die konservativen Abgeordneten des deutschen Reichstags von 1871 bis 1918. Ein biographisches Handbuch. Aschendorff, Münster 2009, , 336 S.

Tyskland 1912
Politiske valg i Tyskland
Præsidentvalget i Tyskland 2010

Præsidentvalget i Tyskland 2010 blev afholdt i Forbundsforsamlingen, som den 30. juni 2010 valgte daværende ministerpræsident i Niedersachsen Christian Wulff (CDU) som ny forbundspræsident. Wulff efterfulgte Horst Köhler som var gået af før tiden. Mødet blev holdt i Rigsdagsbygningen i Berlin. Den vigtigste modkandidat til Wulff var Joachim Gauck, som siden blev valgt ved præsidentvalget i 2012.

Valgresultater 

Tyskland 2010
Politiske valg i Tyskland
Præsidentvalget i Tyskland 2009

Ved præsidentvalget i Tyskland 2009 genvalgte Forbundsforsamlingen den 23. juni 2009 Horst Köhler som forbundspræsident.

Mødet blev afholdt i Rigsdagsbygningen i Berlin. Forbundsforsamlingen var sammensat af 1224 medlemmer, og kravet til absolut flertal var dermed 613 stemmer.

Valgresultat 

Tyskland 2009
Politiske valg i Tyskland
Tyskland 2009
Rigsdagen (Weimarrepublikken)

Rigsdagen var navnet på Weimarrepublikkens (1919 – 1933) parlament. Den holdt sine møder i Rigsdagsbygningen i Berlin.

Ifølge forfatningen vedtaget i Weimar den 31. juli 1919 skulle rigsdagen vælges hvert fjerde år efter almindelige, lige, hemmelige og direkte valg efter forholdstal. Der var ikke en formel spærregrænse, hvilket i praksis betød, at ca. 60.000 stemmer var tilstrækkeligt til at opnå én repræsentant i Rigsdagen. Rigsdagen vedtog love for riget og var ansvarlig for budgetlove, afgørelser vedrørende krig og fred såvel som ratifikation af enkelte mellemstatlige aftaler. Rigspræsidenten kunne opløse rigsdagen. Rigskansleren og/eller rigsministeren måtte træde tilbage, når rigsdagen erklærede mistillid.

Efter rigsdagsvalget den 31. juli 1932 var en sammenhængende politisk styring i rigsdagen ikke længere mulig, da de gensidigt fjendtlige fløjpartier NSDAP og KPD tilsammen havde 318 af 608 medlemmer af rigsdagen.

Dagen efter rigsdagsbranden den 27. februar 1933 udstedte Rigspræsident Hindenburg Rigsdagsbrandforordningen, der satte dele af Weimarrepublikkens forfatning ud af kraft, hvilket blandt andet muliggjorde arrestationer og fængslinger af nazipartiets modstandere. Efter rigsdagsvalget den 5. marts 1933 vedtog Rigsdagen den såkaldte bemyndigelseslov, der gav Hitlers rigsregering adgang til at udstede love. Rigsdagsbrandforordningen og bemyndigelsesloven anses som værende det formelle grundlag, hvorpå Adolf Hitler og nazipartiet kunne basere det nationalsocialistiske diktatur. Forinden vedtagelsen af bemyndigelsesloven var KPD blevet forbudt og dets rigsdagsrepræsentanter arresteret eller flygtet, ligesom en række medlemmer af SPD ligeledes var blevet arresteret og/eller var flygtet. Ved vedtagelsen stemte alene de tilbageværende SPD-medlemmer imod loven. 

Med vedtagelsen af bemyndigelsesloven, der gav rigsregeringen adgang til selv at udstede love uden Rigsdagens indblanding, og med rigsregeringen og rigskansler Adolf Hitlers i realiteten ubegrænsede adgang til at forbyde og forfølge enhver politisk modstand, havde Rigsdagen udspillet sin politiske rolle og Tyskland blev en etpartistat. Det sidste møde i Rigsdagen fandt sted den 26. april 1942.

Se også 
 Forbundsdagen

Eksterne henvisninger 

Tysklands politik
Weimarrepublikken
Tysklands historie
Etableret i 1919
Valget til den tyske rigsdag juli 1932

Valget i Tyskland juli 1932 blev afholdt den 31. juli 1932 og blev holdt kun to år efter sidste det valg. Valget gjorde det nazistiske NSDAP til det største parti i Rigsdagen for første gang, dog uden at partiet vandt absolut flertal. Valget gav ligeledes kommunisterne en fremgang, hvilket indebar, at de to yderfløje tilsammen havde en solid majoritet. Uden vilje eller evne til at samarbejde med de mindre midterpartier gjorde valget de politiske processer umulige.

Referencer

Politiske valg i 1932
Politiske valg i Tyskland
Valget i Tyskland 1907

Valget i Tyskland 1907 blev afholdt 25. januar 1907 og var det 12. føderale valg i Tyskland efter den tyske rigsgrundlæggelse. Valgdeltagelsen var på 84.7%.

Resultater

Referencer 

Tyskland 1907
Politiske valg i Tyskland
Samtgemeinde Geestequelle

Samtgemeinde Geestequelle er en Samtgemeinde med 5 kommuner, beliggende i Landkreis Rotenburg (Wümme), i den nordlige del af den tyske delstat Niedersachsen. Samtgemeindens administration ligger i byen Oerel

Geografi 
Samtgemeinden består af kommunerne:
 Alfstedt
 Basdahl
 Ebersdorf
 Hipstedt
 Oerel

I Hipstedt, i Samtgemeinde Geestequelle, ligger udspringet til floden Geeste , som er den nordligste biflod til Weser og munder ud i denne i Bremerhaven. Samtgemeinden har navn efter Geeste, og den findes også i dens våben.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Samtgemeindens websted
 Befolkning 31. december 2013 (Tabel K1020014) Landesbetrieb für Statistik und Kommunikationstechnologie Niedersachsen, 102 Bevölkerung - Basis Zensus 2011. Tysk hjælpeside til statistikken
Iurie Leancă

Iurie Leancă (Rumænsk udtale: [juri.e le̯aŋkə] født 20. oktober 1963) er en moldovisk politiker, som har været premierminister i Moldova siden 31. maj 2013. Han var minister for udenrigspolitik og europæisk integration fra 2009 til 2013 som en del af Vlad Filats regeringer.

Moldovas premierministre
Politikere fra Moldova
Bharatiya Janata Party

Bharatiya Janata Party (BJP) er et politisk parti i Indien. Navnet betyder Indiens folkeparti. Partiet blev stiftet i 1980 og var i 2015 det andet største parti i indisk politik, ved siden af Kongrespartiet. BJP er Hindutva, en hindunationalistisk retning, og ligger til højre for centrum i indisk politik.

Partiets nuværende formand (eller præsident, som partiet selv kalder det) hedder JP Nadda.

Referencer

Bibliografi
Elst, K. (1997). Bharatiya Janata Party vis-à-vis Hindu resurgence. New Delhi: Voice of India.

Henvisninger 
 

Politiske partier i Indien
Etableret i 1980
Hindutva
Nationalkonservative partier
Valget i Tyskland 1903

Valget i Tyskland 1903 blev afholdt den 16. juni 1903 og var det 11. føderale valget i Tyskland efter den tyske rigsgrundlæggelse. Valgdeltagelsen for dette valg var 76.1%.

Resultater

Referencer 

Tyskland 1903
Politiske valg i Tyskland
Valget i Tyskland 1898

Valget i Tyskland 1898 var det 10. føderale valg i Tyskland efter den tyske rigsgrundlæggelse.

Resultater 

Tyskland 1898
Politiske valg i Tyskland
Valget i Tyskland 1893

Valget i Tyskland 1893 var det 9. føderale valg i Tyskland efter den tyske rigsgrundlæggelse.

Resultater 

Tyskland 1893
Politiske valg i Tyskland
Valget i Tyskland 1890

Valget i Tyskland 1890 var det 8. føderale valg i Tyskland efter den tyske rigsgrundlæggelse.

Resultater 

Tyskland 1890
Politiske valg i Tyskland
Bagesten

Bagesten, ovnsten eller pizzasten er en skive sten, ofte granit eller kalksten, som anvendes i ovne, for at det, der bages i ovnen, skal få  samme konsistens, som hvis det var bagt i en stenovn. Den kan anvendes, når man bager pizza eller brød.
Bagestenen gør, at ovnen får en temperatur, der giver i en hårdere skorpe og bedre karakter.

Stenen placeres på en bagerist i bunden af en kold ovn. Når ovnen har nået den ønskede temperatur, placeres bagværket på bagestenen.

Ekstern henvisning 
 Kvalimad.dk - Bageteknik #9 - Bagesten, pizzasten og damp i ovnen - teknisk artikel der kun vil interessere brødnørder!

Bagning
Sten
Carsten Leth Schmidt

Carsten Leth Schmidt (født 3. december 1968) er en dansk politiker og landmand, der siden 2012 er partiformand for Slesvigsk Parti. 

Han repræsenterer partiet i Haderslev byråd, hvor han er næstformand for kultur og fritidsudvalget og medlem af landdistriktetsudvalget.

Noter 

Landmænd fra Danmark
Agronomer fra Danmark
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Slesvigsk Parti
Personer fra Sønderballe
Personer i Kraks Blå Bog
Barschel-affæren

Barschel-affæren (tysk Barschel-Affäre) kaldes en politisk skandale i delstaten Slesvig-Holsten i det daværende Vesttyskland, som blev opdaget i 1987. Den fik sit navn efter den daværende ministerpræsident Uwe Barschel (CDU) og handlede om forsøg på at manipulere politiske modstandere, herunder SPD's Björn Engholm, i forbindelse med valgkampagnen for delstatsvalget i 1987. Affæren blev også kendt som Kielaffæren og Waterkantgate. Den ses som en af de største politiske skandaler i Tyskland.

Affæren 
CDU havde inden 1987 regeret i delstaten siden 1950 og valgkampagnen blev hadsk. I CDUs kancelli arbejdede journalisten Reiner Pfeiffer som ansvarlig for mediekontakt. Pfeiffer arbejdede med at tilsvine politiske modstandere, blandt andet ved anonymt at melde Engholm for skattesvig. Han lod også detektiver overvåge Engholm for at få sager frem ud af hans privatliv. Han udgav sig også for at være en læge og kontaktede Engholm og hævdede have informationer om at Engholm kunne bære på AIDS-virussen . Pfeiffer havde også igennem falske påstande held med at opsplitte partiet Unabhängige Wählergemeinschaft Schleswig-Holstein (UWSH), en borgerlig udfordrer til CDUs absolutte flertal. Pfeiffer hævder at han havde fået ordre af Barschel, men dette har aldrig kunnet bevises helt og det er aldrig blevet afklaret.

7. september 1987 offentliggjorde Der Spiegel informationerne om at Engholm var blevet skygget af detektiver og anonymt anmeldt for skattesvig. To dage senere fik Der Spiegel at vide at det er Pfeiffer som stod bag, og 14. september publiceredes oplysningerne; Pfeiffer havde da fortalt at han har fået opgaven af Barschel. Efter offentliggørelsen, kort før valget blev Der Spiegel anklaget af CDU for at forsøge at påvirke valget. 18 september 1987 fulgte en pressekonference hvor Barschel slog tilbage mod anklagerne og gav sit æresord på at det drejede sig om falske anklager. 2. oktober 1987 fulgte Barschels afgang som ministerpræsident efter at der var opstået yderligere tvivl og Spiegel havde publiceret yderligere artikler. Barschel blev fundet død ni dage senere på et hotel i Genève.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Abschlussbericht des Untersuchungsausschusses zur Barschelaffäre vom 5. Februar 1988 (PDF; 12,8 MB)
 Abschlussbericht des Untersuchungsausschusses zur Schubladenaffäre vom 12. Dezember 1995
 Streit um Barschel-Buch von Heinrich Wille 18. Juni 2007
 Presseportal Bayerischer Rundfunk, Redaktion Report 10. September 2007
 Nichts als die Wahrheit Eine Betrachtung über Schwüre und Lügen in der Politik aus Anlass der Affäre um Uwe Barschel vor zwanzig Jahren Magazin der Berliner Zeitung vom 6./7. Oktober 2007
 Barschel-Affäre - Wo waren die Beweise?, Robert Leicht, Die Zeit 41/2007

Tysklands politik
Svaleurt

Svaleurt (Chelidonium majus) er en flerårig, 30-60 centimeter høj plante i valmue-familien. Arten er udbredt i Europa og Asien. Den vokser på kvælstofrig bund. Blomsterne er gule. Planten indeholder en giftig, orange mælkesaft.

Svaleurt er en gammel lægeplante, der har været anvendt mod øjensygdomme. Den ætsende mælkesaft har været brugt som husråd mod vorter.

Forekomst i Danmark 

I Danmark er Svaleurt ikke oprindeligt vildtvoksende, men er blevet spredt af munke. Den er nu almindelig omkring bebyggelse og kan også stadig findes omkring ruiner af middelalderlige klostre og borge. Den blomstrer her mellem maj og juli.

Kilder og eksterne henvisninger 

 M. Skytte Christiansen og Henning Anthon: Danmarks Vilde Planter, Branner og Korchs Forlag 1958.
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Valmue-familien
Svaleurt-slægten

Svaleurt-slægten (Chelidonium) er en slægt af planter, der blot består af en enkelt art, Svaleurt (Chelidonium majus).

Det danske navn skulle sigte til, at Svaleurt netop begynder at blomstre, når svalerne ankommer om foråret. Ifølge et gammelt sagn skulle navnet dog skyldes, at svalerne anvender plantens saft til at få ungernes øjehinde til at briste.

Kilder og eksterne henvisninger 

 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Planteslægter
Valmue-familien
Rigsdagen (Det Tyske Kejserrige)

Rigsdagen  (Der Reichtag) under det tyske kejserrige fra 1871 til 1918 havde sit retslige grundlag i Tysklands forfatning af 16. april 1871. Rigsdagen var ellers en fortsættelse af rigsdagen i det nordtyske forbund således som denne var reguleret i forfatningen af 17. april 1867.

Rigsdagen var udtryk for rigets enhed. Sammen med det såkaldte Bundesrat udstedte rigsdagen love og havde medbestemmelse med hensyn til budgettet. Derudover havde rigsdagen ingen indflydelse over rigskansleren.

I 1871 bestod rigsdagen af 382 og fra 1874 397 repræsentanter, som var valgt ved almindelige, frie og hemmelige valg. Stemmeret havde gifte mænd over 25 år. Repræsentanterne kom fra enkeltmandskredse. Medlemmene af rigsdagen repræsenterede hele folket og mødte uden bundet mandat. Parlamentarikerne havde immunitet og var uden personligt ansvar for Rigsdagens vedtagelser.

Valgperioden var først tre år og fra 1888 fem år. Rigsdagen blev indkaldt af kejseren en gang om året. Rigsdagen kunne opløses af Bundesrat med kejserens tilslutning.

Se også 
 Rigsdagen (Det tysk-romerske rige)
 Forbundsdagen (Det tyske forbund)
 Frankfurtparlamentet
 Rigsdagen (Det nordtyske forbund)
 Rigsdagen (Weimarrepublikken)
 Forbundsdagen

Eksterne links 

Tysklands politik
Etableret i 1871
Ophørt i 1918
Parlamenter
Tysklands historie
Aidan Turner

Aidan Turner (født 19. juni 1983) er en irsk skuespiller. Han er bedst kendt for sin rolle som Kíli i de tre filmatiseringer af Hobbitten. og John Mitchell i den overnaturlige dramaserie Being Human. Andre notable fjernsynsroller inkluderer Dante Gabriel Rossetti i Desperate Romantics, og Ruairí McGowan i The Clinic. Han har også portrætteret Luke Garroway i filmatiseringen af The Mortal Instruments: City of Bones i 2013. Turner spiller rollen som Ross Poldark i BBC-udgaven af The Poldark Novels af Winston Graham.

Filmografi 
 2013:The Mortal Instruments: Dæmonernes by

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Irland
Personer fra Dublin
Årets virksomhed (Færøerne)

Årets virksomhed i Færøerne (Færøsk: Ársins virki) er en hæder, som uddeles hvert år til en færøsk virksomhed siden 2000 ved den årlige Erhvervsdag (Vinnudagur), som Erhvervshuset (Vinnuhúsið) og Føroya Arbeiðsgevarafelag (Færøernes Arbejdsgiverorganisation) arrangerer.

Vindere af Årets virksomhed i Færøerne 
2015 Bakkafrost
2014 Skansi Offshore
2013 Vest Pack
2012 Luna
2011 Vónin
2010 Tavan
2009 Bakkafrost
2008 ArtiCon
2007 Eik Banki
2006 Thor
2005 Faroe Marine Products
2004 Reyni Service 
2003 Vaðhorn
2002 Vónin
2001 Tórshavnar Skipasmiðja
2000 Havsbrún

Årets frembrud 
Vinnuhúsið uddeler også en pris til en virksomhed eller person, som har udrettet noget specielt det foregående år eller gennem længere tid. Prisen kaldes på færøsk: Ársins átak 
 2015 Defined Energy med Heri Schwartz Jacobsen fra Gøta. Har udviklet en varmeveksler, som genbruger spildvandsvarme og derved sparer energi.
2014 Pam Offshore og Mest for at få boreplatformen West Hercules til Færøerne til reparationer.
2013 Koks
2012 Varðin Pelagic i Tvøroyri
2011 Jákup Zachariasen, musiker og musikproducer.
2010 Vilt med Finn Johannesen og andre 
2009 Tórshavnar Matfestivalur med Mortan í Hamrabyrgi
2008 Decision3
2006 Vinnuvitan
2005 Fariga Seafood
2004 Atlantic Airways (aftalen med Aker Stord)
2003 Formula.fo for udviklingen af Total View
2002 Teitur Lassen
2001 North Atlantic Fish Fair

Dommere 
Marita Rasmussen, direktør for Føroya Arbeiðsgevarafelag
Bjørgfríð Ludvig, Vinnumálaráðið
Janus Petersen, direktør for BankNordik
Súni Schwartz Jacobsen, direktør for Eik Banki
Sigurð í Jákupsstovu, rektor på Fróðskaparsetur Føroya
Kristian Danielsen , direktør for Vest Pack, Ársins Virki 2013
 
Sekretær i dommerpanlet er Niels Winther, rådgiver i Vinnuhúsið.

Referencer 

Erhvervsliv i Færøerne
Virksomheder fra Færøerne
Etableret i 2000
Nat på museet 3: Gravkammerets hemmelighed

Nat på museet: Gravkammerets hemmelighed (originaltitel: Night at the Museum: Secret of the Tomb også kaldet Nat på museet 3) er en amerikansk eventyrs-komedie film fra 2014 instrueret af Shawn Levy med Ben Stiller og Robin Williams i hovedrollerne. Det er efterfølgeren till filmene Nat på museet (2006) og Nat på museet 2 (2009). I de øvrige større roller ses  Rebel Wilson, Ben Kingsley, Dan Stevens, Owen Wilson, Skyler Gisondo, Steve Coogan og Ricky Gervais.

Filmen havde biografpræmiere den 19. december 2014 i USA og i Danmark den 5. februar 2015

Handling
Larry forlader New York for London på en færden for at redde figurene fra museet inden de forsvinder for evigt.

Rollista 
 Ben Stiller - Larry Daley/Laa
 Robin Williams - Theodore Roosevelt/Garuda
 Owen Wilson - Jedediah Smith
 Steve Coogan - Octavius
 Dan Stevens - Sir Lancelot
 Rebel Wilson - Tilly
 Ben Kingsley - Merenkahre
 Ricky Gervais - Professor McPhee
 Skyler Gisondo - Nick Daley
 Patrick Gallagher - Hunnerhøvdingen Attila
 Rami Malek - Farao Ahkmenrah
 Mizuo Peck - Sacajawea
 Rachael Harris - Madeline Phelps
 Crystal the Monkey - Dexter
 Dick Van Dyke - Cecil Fredericks
 Mickey Rooney - Gus
 Bill Cobbs - Reginald
 Andrea Martin - Rose
 Anjali Jay - Shepseheret
 Hugh Jackman - Skuespiller (cameo)
 Alice Eve - Skuespiller (cameo)

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 2014
Actionfilm fra USA
Engelsksprogede film
Dum og dummere 2

Dum og dummere 2 (originaltitel: Dumb and Dumber To) er en amerikansk komedie fra 2014. Den er instrueret af Bobby og Peter Farrelly, og har Jim Carrey og Jeff Daniels i hovedrollerne. 

Filmen er en efterfølger til Dum og dummere fra 1994 og havde dansk premiere den 27. november 2014.

Handling 
De godhjertede, men snot dumme venner Lloyd Christmas (Jim Carrey) og Harry Dunne (Jeff Daniels) er tilbage, tyve år efter sit første eventyr i Aspen. De begiver sig ud for at finde et af deres fremmedgjorte børn i håb om at få en ny nyre.

Rolleliste 
 Jim Carrey som Lloyd Christmas
 Jeff Daniels som Harry Dunne
 Laurie Holden som Adele Pichlow
 Kathleen Turner som Fraida Felcher
 Brady Bluhm som Billy
 Rob Riggle som Travis
 Steve Tom som Dr. Pichlow
 Rachel Melvin som Penny Pichlow
 Lauren Henneberg som Dr. Erinn Knight
 Cam Neely som Sea Bass
 Tembi Locke som Dr. Barbara Walcott
 Don Lake som Dr. Lewis Meldman
 Grant James som Mr. Stainer
 Bill Murray som Ice Pick

Eksterne henvisninger 

 

Amerikanske film fra 2014
Komediefilm fra USA
Engelsksprogede film