kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Engrottehale

Engrottehale (Phleum pratense), ofte skrevet eng-rottehale, er et 20-120 cm højt græs, der vokser på fx enge og i vejkanter. I og med at planten bruges både som foderafgrøde og som plænegræs, er den meget udbredt i hele landet. Derfor er det ofte den, som pollenallergikere først udvikler overfølsomhed for. Den bliver typisk anvendt i allergitest, da otte ud af ti med græsallergi vil reagere på denne art. Den kaldes også timoté.

Beskrivelse 
Engrottehale er et flerårigt græs med en løst tueformet, men senere ofte fladedækkende vækstform. Stænglerne er opsvulmede ved grunden. Bladene er linjeformede med åbne bladskeder. Skedehinden er ca. 5 mm lang.

Blomstringen sker i juni-september med et højdepunkt omkring Sankthans. Blomsterne er ufuldkomne (mangler bæger- og kronblade) og sidder samlet i tætte, endestillede, cylinderformede stande. Frugterne er nødder, der ikke har stak.

Plantens rodnet består af egentlige, trævlede rødder og leddelte jordstængler, som kan danne nye planter.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,50 x 0,50 m (50 x 50 cm/år). Heri er medregnet blomsterbærende aks, men ikke aflæggere, dannet fra udløberne.

Voksested 
Engrottehale er naturligt hjemmehørende på frodige, danske enge. Se artslisten her.

Bemærk 
Knoldrottehale (Phleum bertolonii) regnes af nogle som en underart af engrottehale (Phleum pratense subsp. bertolonii).

Galleri

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne links 
 Tavle 1984  i Flora Danica
 Flora Europaea 
 Den virtuella floran med udbredelse i Norden  
 Pollenkorn af engrottehale 
 Engrottehales naturlige plantesamfund 

Rottehale (Phleum)
Rottehale, Eng-
Rottehale, Eng-
Abdul Qadeer Khan

Dr. Abdul Qadeer Khan (født 1. april 1936, død 10. oktober 2021), kendt som A.Q. Khan, var en pakistansk atomfysiker. Han kaldes også "faderen af den pakistanske atombombe".

I januar 2004 indrømmede han at have været involveret i et internationalt netværk, der spredte viden om atomenergi fra Pakistan til Libyen, Iran og Nordkorea. Den 5. februar 2004 annoncerede Pakistans præsident General Pervez Musharraf, at han havde benådet Dr. Abdul Qadeer Khan.

Referencer

Eksterne henvisninger
 NNDB: Abdul Qadeer Khan (engelsksproget side)

Videnskabsfolk fra Pakistan
EM i curling

Europamesterskabet i curling er et mesterskab for curlinglandshold fra Europa, som hvert år arrangeres af World Curling Federation. Der er afviklet europamesterskaber for både mænd og kvinder hvert år siden 1975, bortset fra i 2020, hvor mesterskabet blev aflyst pga. COVID-19-pandemien.

Mændenes og kvindernes EM bliver afviklet som et samlet stævne, der spilles i november/december, og begge mesterskaber bliver afviklet i to niveauer: en A-division med 10 hold og en B-division med 10 hold (kvinder) eller 16 hold (mænd). Hvis der er mere end 20 hhv. 26 tilmeldte hold, spiller de lavest rangerende hold fra det foregående EM et kvalifikationsstævne om de sidste to pladser ved B-EM, og denne kvalifikation kaldes C-EM og afvikles som et selvstændigt stævne.

For både mænd og kvinder består A-divisionen af de otte bedste hold fra det foregående A-EM samt de to bedste hold fra det foregående B-EM. De ti hold i A-divisionen spiller først et grundspil alle-mod-alle, hvilket giver ni kampe til hvert hold. De fire bedste hold går videre til slutspillet om medaljer, der siden 2015 er afviklet som semifinaler, bronzekamp og finale. I perioden 2006-14 blev slutkampene afviklet som et Page playoff med bronzekamp. Siden 2010 er kvindernes B-division afviklet på samme måde som A-divisionen med 10 hold, mens mændenes B-division efter indførelsen af begrænsningen på 16 hold afvikles med et grundspil i to grupper med otte hold, hvorfra de tre bedste hold fra hver gruppe går videre til slutspillet om de to oprykningspladser.

Europamesterskaberne fungerer endvidere som europæisk kvalifikation til de efterfølgende verdensmesterskaber, der afvikles det efterfølgende forår.

I perioden 2005-14 blev der endvidere afviklet et mesterskab for mixed hold, dvs. hold bestående af to mænd og to kvinder. Ved EM for mixed hold inddeltes alle de tilmeldte hold i et passende antal grupper, hvorfra de bedste hold gik videre til et slutspil om medaljerne.

EM i curling for mænd

Medaljestatik 

Ni forskellige lande har vundet medaljer ved EM for herrehold.

Mesterskaber og medaljevindere

Placeringer

EM i curling for kvinder

Medaljestatistik 

Elleve forskellige lande har vundet medaljer ved EM for kvindehold.

Mesterskaber og medaljevindere

Placeringer

EM i curling for mixed hold 

I perioden 2005-14 blev der endvidere afviklet et mesterskab for mixed hold, dvs. hold bestående af to mænd og to kvinder. Ved EM for mixed hold inddeltes alle de tilmeldte hold i et passende antal grupper, hvorfra de bedste hold gik videre til et slutspil om medaljerne.

Mesterskabet blev indstillet, da der blev oprettet et VM i curling for mixed hold.

Medaljestatistik 

Tabellen viser de hold, der har vundet medaljer ved EM i curling for mixed hold.

Mesterskaber og medaljevindere

Se også 
 Olympiske curlingturneringer
 VM i curling
 Junior-VM i curling
 Stillehavsmesterskabet i curling

Kilder / eksterne henvisninger 
 European Curling Federation 
 World Curling Federation – European Curling Championships

Noter 

 
Etableret i 1975
Hoptrup Højskole

Hoptrup Højskole var en højskole der blev oprettet 1920 af KFUM og K og Indre Mission i den tidligere Hoptrup Kro, som en gave til Sønderjylland ifm. genforeningen i 1920.

Den har både været højskole og efterskole på samme tid. I 2003 lukkede højskolen. Siden 2005 har der været efterskole i bygningerne.

Litteratur 
 Hoptrup Højskole – 1920 – 6. Januar – 1945. Redigeret af P.H. Lauritsen. 120 sider. 1944. 
 Hoptrup Høj- og Efterskole 40 års billedreportage, 1920-1960. 61 sider.
 Hoptrup Højskole 1920-1970 udgivet af Hoptrup Højskoles elevforening 1970. 56 sider, illustreret.
 Hoptrup Sogns Lokalhistoriske Forening

Nedlagte folkehøjskoler i Danmark
Etableret i 1920
Ophørt i 2003
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Haderslev Kommune
Uddannelsesinstitutioner i Sønderjylland (i Danmark)
Konfessionarius

Konfessionarius (latin for skriftefader), egentlig: kongelig konfessionarius, er regentens personlige sjælesørger og kongefamiliens præst.

Den kongelige konfessionarius forestår dermed både barnedåb, bryllup og begravelse i den danske kongelige familie, ligesom han er præst ved mange af de gudstjenester, som kongefamilien deltager i. Efter en forordning fra 1683 er den kongelige konfessionarius klædt i fløjl, ligesom han må bære en fløjlsbaret.

Danske kongelige konfessionarius 

 1645-?: Ole Vind (1590-1646)
 1668-1688: Hans Leth (1625-1688)
 1688-?: Peder Jespersen (1647-1714)
 1725-1730: Søren Lintrup (1669-1731)
 1731-1733: Johan Frauen (1688-1736)
 1733-?: J.B. Bluhme (uden titel og rang) (1681-1753)
 1782-1800: Christian Bastholm (1740-1819)
 1800-1816: Nicolai Edinger Balle (1744-1816)
 1816-?: M.F. Liebenberg (1767-1828)
 1828-?: J.P. Mynster (1775-1854)
 1861-?: Balthasar Münter (1794-1867
 1865-?: H. Martensen (1808-1884)
 1884-1915 : Jakob Paulli (1844-1915)
 1915-1930 : Hans Mathias Fenger (1850-1930)
 1930-1934 : Harald Geltzen Hornbech (1864-1934)
 1934-1962 : Michael Neiiendam (1895-1962)
 1963-1975 : Erik Jensen (1906-1975)
 1975-2008 : Christian Thodberg (1929-2020)
 2008-2018 : Erik Norman Svendsen (1941-)
 2018-nu: Henrik Wigh-Poulsen (1959-)

Noter 

Titler i Rangfølgens klasse 2
Kirkelige titler
Det danske monarki
Egilsstaðir

Egilsstaðir er en by på det østlige Island med 2306 (2706 i hele byområdet) indbyggere (2016), beliggende ved den 40 km lange, 2 km brede og 112 m dybe sø Lögurinn.

Egilsstaðir, der har fået sit navn efter gården Egilsstaðir, blev grundlagt 1947 på grund af et behov for et servicecenter og byfaciliteter på det østlige Island. Byen er præget af at være et uddannelsescentrum og har et livligt kulturliv med mange festivaler.

Den har lufthavn, skole, museum, sygehus, administration, hoteller og restauranter, campingplads, indkøbscentre og benzinstationer. Lufthavnen er reserveflyveplads for Islands internationale lufthavn Keflavík.

Hovedvejen rute 1 går over floden Lagarfljót i nærheden af gården Egilsstaðir.

Byen voksede 2004-2008 under byggeriet af Kárahnjukár-dæmningen, som producerer elektricitet til en aluminiumsfabrik i Reyðarfjörður ejet af Alcoa.

Turisme 
Færgeselskabet, "Lagarfljótsormurinn," opkaldt efter søuhyret Lagarfljóts-ormen, der siges at holdes til i søen, tilbyder sejlture på den rolige 30 km lange strækning vand, som er omkranset af bakker og trædækkede bredder. Der er også muligheder for river rafting, lystfiskeri og ture på vandscootere. 
25 km fra byen ligger skoven Hallormsstadarskógur (plantet 1903), som er kendt for sit milde klima og gode vandrestier. 

Der er ca. en times vandring op til toppen af det 508 m høje fjeld Mulakollur, hvorfra der er udsigt ud over området.
I omegnen af Egilsstaðir er der gode muligheder for jagt på f.eks rensdyr.

Fra Egilsstaðir er der en en god 160 km asfaltvej til vulkanområdet ved Mývatn.

Eksterne henvisninger 

Byer på Island
Moulay Rachid af Marokko

Hans kongelige højhed Prins Moulay Rachid, (født 20. juni 1970 Rabat) er prins af Marokko.

Eksterne henvisninger 
 Hassan II Golf Trophy
 King of Hearts
 The greatest visionary leader
 Together For a Better World

Kongelige fra Marokko
Personer fra Rabat (Marokko)
FN Minimi

FN Minimi er et let maskingevær produceret af Belgiske Fabrique Nationale. Navnet Minimi kommer af den franske betegnelse Mini-mitrailleuse (mini maskingevær).

Minimi vandt kontrakten for et nyt let støttevåben til det amerikanske militær i de sene 1970'ere – de tidlige 1980'ere, og blev indført som M249 SAW i en modificeret udgave der fremstilles af FNH USA, den amerikanske afdeling af Fabrique Nationale. Siden da er Minimi kommet i brug i mange lande, specielt NATO lande.

Fabrique Nationale udviklede også SS190 ammunitionen til Minimi, og denne ammunition blev også indført som standard NATO ammunition under betegnelsen 5.56 x 45 mm NATO og bruges nu i mange andre våben.

Maskingeværer
Henrik Bruhn Kristensen

Henrik Bruhn Kristensen (født 9. juli 1972), som ofte blot kalder sig Henrik Bruhn, er en dansk stand-up-komiker og svindler. Han vandt DM i stand-up-comedy i 2003.

Virksomhedsdrift og kritik 

Udover at lave standup shows, har Henrik Bruhn tidligere drevet virksomhed. Denne drift har dog været genstand for diskussion på diverse diskussionsfora på internettet.

I 2007 blev der på TV 2 rejst kritik af Henrik Bruhn Kristensens forretningskoncepter, som lovede at man via brug af AdWords-kampanger kunne opnå hurtige økonomiske gevinster og høje timelønninger, hvis man købte adgang til et givent koncept og anvisningerne i forretningskonceptet. Ifølge tv-programmet var der ikke hold i løfterne, og kun ganske få personer kunne opnår de lovede gevinster.

Igen i 2022 var Henrik Bruhn igen i søgelyset i TV 2s program Det grænseløse bedrag. Det blev blandt andet afsløret at Henrik Bruhn Kristensen er involveret i og lagt stemme til det store bitcoin og investeringssvindelprojekt kendt som "Den danske metode"

TV og Film 
Henrik Bruhn fik sin filmdebut i Erik Clausens film Ledsaget udgang der havde premiere i Danmark 12. januar 2007.

Henrik Bruhn  lavede sammen med komikeren Anders Matthesen programserien Comedy Kuren, som blev sendt i efteråret 2008 på Kanal 5. Serien havde 12 afsnit hvor Henrik Bruhn bl.a. skulle tabe 90 kg, konfronteres med sin fortid og rydde skabet for skeletter, for at blive et bedre menneske og til sidst lave et one-man show om hele processen.

I 2020 lavede Pelle Lundberg podcasten "Henrik Bruhn - En stor komikers fald", som hvor Lundberg interviewede Bruhn om hans historie i 5 afsnit.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Henrik Bruhn Kristensens officielle hjemmeside
 Podcasten "Henrik Bruhn - En stor komikers fald" af Pelle Lundberg

Komikere fra Danmark
Standupkomikere fra Danmark
Nick Nyborg Christensen

Nick Nyborg Christensen (født xx. yy 1986) er dansk fodboldspiller, hvor hans primære position er i angrebet og sekundært på den offensive midtbane.

Den dengang 18-årige Nick Nyborg Christensen startede som nyoprykket på Fremad Amagers 2. hold i Københavnsserien i efteråret 2004. Han nåede at score 11 mål i 25 kampe for Fremad Amagers divisionsreserver i 2005 og blev sidenhen udnævnt til årets ungdomsspiller, før han i sommeren 2005 debuterede på klubbens 1. hold som indskifter i kampen mod Nykøbing Falster Alliancen den 5. juni 2005. I foråret 2006 lavede han en aftale med 2. divisionsklubben AB 70. Han nåede at spille 7 kampe for, men fik ikke den spilletid, som han havde forventet og valgte således at skifte til en lavere rangerende klub, Amager United, den 1. august 2006.

Spillerkarriere 
 2005-2005: Boldklubben Fremad Amager, 1. division
 2006-2006: AB 70, 7 kampe og ? mål, 2. division Øst
 2006-2006: Amager United, x kampe og 5 mål, Danmarksserien, pulje 2

Fodboldspillere fra Danmark
Bastillepladsen

Bastillepladsen (Place de la Bastille) ligger i Paris og er en stor turistattraktion. Her lå indtil 1789 fængslet Bastillen.

Midt på pladsen står Colonne du Juillet (= juli-søjlen), rejst til minde om juli-revolutionen i 1830, da Charles 10. blev afsatt og erstattet med borgerkongen Louis-Philippe. Da han i sin tur blev styrtet under februar-revolutionen i 1848, fik søjlen en ny inskription.

Til tohundredeårsjubilæet for den franske revolution i 1989 åbnede den nye Paris-operaen – Opéra Bastille – som i dag dominerer pladsen.

Stormen på Bastillen står som selve symbolet på franskmændenes frihedsbestræbelser og den franske republik; derfor har Bastille-pladsen en enorm symbolværdi. Pladsen benyttes stadigvæk til store politiske markeringer, som under de store demonstrationer mod Le Pen i 2002.

Napoleons elefant 
Napoleon havde planlagt at opføre sin triumfbue på grunden, hvor Bastillen havde ligget, men det østlige Paris var dengang en nedslidt arbejderbydel, så han fik i stedet sin triumfbue længere vest i byen. Han mente alligevel, at en statue af en elefant ville være et passende mindesmærke på Bastille-grunden, selv om elefanter symboliserede den tabende part i de puniske krige. Elefanten skulle støbes af bronze fra kanoner erobret i Spanien. Den skulle sprøjte vand fra snablen, og statuen skulle være stor nok til, at publikum kunne gå op ad en indvendig trappe til tårnet på dens ryg. Imidlertid havde våbenindustrien behov for al den bronze, der fandtes, så i stedet for en bronzestatue blev en elefant af gips sat op på pladsen, stor som et hus i tre etager.  Efter Napoleons fald planlagde bourbonerne at opføre en elefantstatue der i marmor, men så formåede de ikke at afse mere end otte hundrede francs årligt som løn til en vagtmand ved navn Levassure, der bosatte sig sammen med rotterne i det ene af statuens smuldrende ben. 

Mellem 1814 og 1846 vågede elefanten over Bastillepladsen, som var et hav af pløre i vinterregnen og en støvmark i sommervarmen. Under julirevolutionen i 1830 havde statuen tabt en stødtand, og var sort og grimet af sod og snavs, omgivet af mælkebøtter og tidsler. Projekterne med at udgrave Canal d'Ourcq og planere Bastillepladsen, fik statuen til at synke ned i grunden. Store huller dannede sig i gipsen og blev nattely for rotter, hjemløse katte og omstrejfere. Allerede fra slutningen af 1820-tallet var husene rundt om pladsen stærkt generede af rottebander som holdt til i statuen, og derfra foretog rene raid mod områdets bolighuse. Myndighederne vurderede at få gipskæmpen omplasseret til Tuilerierne eller Les Invalides, men den blev stående til 1846.

Referencer 

Pladser, gader og veje i Paris
Knæverpinde

Knæverpinde (eller bones) er et simpelt musikinstrument som består af to eller flere pinde, oftest af ben eller træ, som holdes mellem fingrene og slås mod hinanden ved at kaste med håndleddet.

Percussion
Dansk Jernbaneforbund

Dansk Jernbaneforbund (DJF) er en faglig organisation for ca. 10.000 medlemmer. Heraf ansatte ved offentlige og private jernbane- og transportselskaber. (Pr. 1. januar 2017 omfattede DJF 5.200 aktive medlemmer og 4.600 pensionister.)

Dansk Jernbaneforbunds medlemskare består af togførere, lokomotivførere, stationsbetjente samt bane- og elektropersonale og er tilknyttet Min A-kasse.

Historie 
Dansk Jernbaneforbund blev stiftet i 1899. Den faglige organisation var medlem af LO.

I 2014 havde forbundet ca. 5.100 medlemmer.

Samarbejder 
Dansk Jernbaneforbund er tilsluttet følgende organisationer og er undergivet disse organisationers love og bestemmelser:

 Statsansattes Kartel (StK)
 StK: Jernbanesektoren (StK:J)
 DJF er medlem af Fagbevægelsens Hovedorganisation (FH), men var tidligere medlem af LO
Kommunale Tjenestemænd og Overenskomstansatte (KTO)
 Det Kommunale Kartel (DKK)
 Nordisk Transportarbejderforbund (NTF)
 Europæisk Transportarbejderforbund (ETF)
 Internationalt Transportarbejderforbund (ITF)

Se også
 Den Internationale Jernbaneunion

Referencer

Ekstern henvisning 
 DJF's Hjemmeside

Fagforbund under FH
Jernbaneforbund
Nek

Filippo Neviani (født 6. januar 1972 i Sassuolo ved Modena), bedre kendt under kunstnernavnet Nek, er en italiensk pop/rocksanger.

Nek er i dag et af de største latin pop-navne i Sydeuropa og i Sydamerika. I 2005 blev hans album "Una parte di me" f.eks. det mest solgte i Puerto Rico. Og han har toppet hitlisterne også i lande som Mexico og Argentina.

Som helt ung var Nek med i et par drengebands, bl.a. Winchester, som var meget inspireret af bl.a. John Denver og Simon & Garfunkel. Og ikke mindst The Police og Sting, som han i høj grad har ladet sig inspirere af og også har lavet tributeband for.

Hans solistkarriere startede i 1992 som 20-årig, men hans rigtig store gennembrud opnåede han fem år senere med sin deltagelse i Sanremo-festivalen, det italienske Melodi Grand Prix, hvor hans sang Laura non c´é, selvom den ikke nåede helt til tops i konkurrencen, endte med at blive et gigant-hit i både Italien og Latinamerika.

Pr. 2007 har Nek i alt udgivet 11 cd'er, heraf flere på både spansk og italiensk. Dog har han bortset fra netop singlen Laura non c´é aldrig forsøgt sig på engelsk. Hvilket måske forklarer hans noget anonyme status i Nordeuropa, bl.a. i Danmark, hvor vel kun de færreste kender ham.

Diskografi 
 Nek (1992)
 In te (1993)
 Calore umano (1994)
 Lei, gli amici e tutto il resto (1996)
 In due (1998)
 La vita è (2000)
 Le cose da difendere (2002)
 Una parte di me (2005)
 Nella stanza 26 (2006)
 Un'altra direzione (2009)
 Filippo Neviani (2013)
 Prima di parlare (2015)

Noter 

Sangere fra Italien
Stofa

Stofa A/S var en dansk telekommunikationsvirksomhed, der udbød kabel-tv og internet. Stofa har siden 2020 været en del af Norlys.

Historie 
Selskabet blev grundlagt i 1959 af Anton Petersen, og leverede fællesantennesystemer til antenneforeninger, boligforeninger og grundejerforeninger. Op gennem 1960'erne, 1970'erne og 1980'erne opnåede man en stor vækst, i takt med at mange antenneforeninger blev stiftet. I begyndelsen af 1990'erne begyndte Stofa at levere signaler via lyslederkabler. Fra 1995 var Stofa 100 % ejet datterselskab i TeliaSonera-koncernen. Ved samme lejlighed skiftede selskabet navn til Telia Stofa A/S, men blev markedsført blot som Stofa.

I 2010 blev Stofa købt af den svenske kapitalfond Ratos.

I 2011 var Stofa de første I Danmark til at lancere WebTV uden for husstandens internet. Samme år købte Stofa Canal Digital's kabel tv afdeling for 51 mio. DKK. der leverede kabel tv og internet til omkring 20.000 kunder.

Stofa blev opkøbt af energiselskabet SE for 1,9 mia. DKK D. 25. okt. 2012.  Som et led i opkøbet, overtog Stofa SE's fibernet afdeling, og har siden tilbudt bredbånd og TV via fibernettet til SE's fiberkunder.

Selskabet distribuerede i modsætning til konkurrenten YouSee udelukkende via lokale antenneforeninger, og der var derfor store lokale variationer i kanaludbuddet. Dog er DR's kanaler og TV 2 altid med i pakkerne, da de har must carry-status.

Hovedsædet lå i Tranbjerg, og man havde desuden seks lokalafdelinger fordelt på de største af dækningsområderne, herunder en afdeling i Norlys's domicil i Esbjerg. Hovedsædet for Stofa var fra grundlæggelsen i 1959 og frem til april 2017 placeret i Horsens.

D. 12. sep. 2023 blev Stofa brandet udfaset og overgik til Norlys.

Kilder 

Etableret i 1959
Tv-udbydere
Internetudbydere i Danmark
Streaming
Ítróttarfelagið Føroyar

Ítróttarfelagið Føroyar (IF Føroyar) er dansk idrætsforening beliggende på Amager, som blev etableret i 1939 af en række færinger, bosiddende i København. Klubben består af 130 medlemmer fordelt på fodbold, håndbold og volleyball.

Klubbens fodboldafdeling (ÍF Føroyar, Fótbóltur) er medlem af Københavns Boldspil-Union og dets hold spiller deres hjemmebanekampe på Kløvermarkens Idrætsanlæg. Fodboldafdelingen var tidligere medlem af Dansk Arbejder Idræt, før den i 1995 blev optaget i KBU og startede med henholdsvis et hold i serie 3 og 2 hold i serie 6. I 2004 oprettedes der et kvindehold med start i serie 1.

Uni Leitistein Hansen var en af de store drivkræfter i klubben fra starten af 2000 og frem til 2010. Han blev så kendt, at 2.holdet efter hver kamp uddeler en såkaldt Uni til en af spillerne, som har gjort sig bemærket ved en stor indsats. Dette var startskuddet til en række karismatiske trænere, bl.a. Janus E. Petersen og Sjúrður Petersen, der på sin facon udmærkede sig med ganske gode resultater. Det var dog først ved ansættelsen af Niels Strøm Rødgaard i 2015 at 2. holdet formåede at tage det sidste og afgørende skridt. Allerede i sit første år som træner lykkedes det Rødgaard at sikre en historisk oprykning til serie 1, efter at holdet på imponerende vis vandt samtlige sine kampe i foråret 2016. 

I sommeren 2016 valgte legenden Christian Høgni Jacobsen at stoppe som cheftræner efter flere gode år på 1. holdet og Rødgaard blev derfor hurtigt udset til at være hans naturlige afløser som cheftræner for ÍF Føroyar. Målsætningen er at få 1. holdet op i Københavnerserien, så han jagter således i skrivende stund sin anden oprykning på lige så mange år.

Fodnoter

Kilder

Ekstern henvisning 
ÍF Føroyars hjemmeside

Fodboldklubber under DBU København
Sport på Amager
Puma SE

Puma SE er et større tysk multinational firma der producerer sko, beklædning og udstyr til sport og idræt, som markedsfører sine produkter under navnet PUMA 
Firmaet er oprettet i 1924 under navnet Gebrüder Dassler Schuhfabrik, som blev grundlagt af Adolf og Rudolf Dassler. Forholdet mellem de to brødre blev så dårligt, at firmaet blev splittet op i to firmaer i 1948. Firmaerne blev senere til Adidas og PUMA. PUMA har hovedkvarter i Herzogenaurach, Tyskland.
Den 1. juli 2013 blev Puma ledet af den tidligere professionelle fodboldspiller Bjørn Gulden (CEO).

Eksterne henvisninger 
 Pumas officielle hjemmeside

Beklædningsvirksomheder fra Tyskland
Etableret i 1948
Sportsudstyrsproducenter fra Tyskland