kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Den Dansk-Svenske Krig 1808-1809

Den Dansk-Svenske krig 1808-1809 var en krig mellem Danmark-Norge og Sverige og var en del af Napoleonskrigene og Den Finske Krig. Den brød ud den 14. marts 1808 og sluttede med Freden i Jönköping den 10. december 1809. 

Danmark-Norge indgik efter Flåderanet i 1807 alliance med Frankrig og havde forpligtet sig til at erklære krig mod Sverige, der var allieret med Storbritannien. Danmark-Norges krigsmål var generobring af områder, som var mistet ved freden i Brömsebro og freden i Roskilde. Sveriges krigsmål var at erobre Norge og at få toldfrihed i Øresund, og en invasion af Sjælland blev planlagt, men ikke iværksat. Danmark forberedte en invasion over Øresund, ledet af marskal Jean-Baptiste Bernadotte, med en samlet styrke på 81 000 soldater, hvoraf de fleste var franske. Dette angreb blev heller ikke gennemført, fordi de franske ankom for sent til at krydse Bælterne før isløsningen.  Derefter var Bælterne under kontrol af den britiske flåde. Krigen blev i hovedsag udkæmpet i Norge af den norske hær. 

Den svenske hær angreb 1. april 1808 fra Herjedalen mod Røros, men blev tvunget tilbage af norske musketerer. Dette var en skinmanøvre for at hindre norske forstærkninger fra Trøndelag til de norske, der skulle møde det svenske hovedangreb i Syd-Norge. Der angreb de den 11. april på flere frontafsnit.

De norske tropper blev ledet af generalmajor Christian August af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg, fra 1807 leder for den norske regeringskommission i den tid forbindelsen med regeringen i København var afskåret af britisk blokade. Han vandt et stort navn under det otte måneder lange felttog i 1808. Med en styrke af 16.500 mand skulle han forsvare den søndenfjeldske grænse og besætte de derværende fæstninger. Han stod over for svenske vestarmé, der talte over 17.000 mand, og denne rykkede i april 1808 over grænsen ind på norsk grund, hvor Christian August straks organiserede forsvaret. Efter flere måneders kamphandlinger uden afgørende resultat var tropperne på begge sider svækket, de svenske af sygdommer, de norske af mangel på forsyninger. I strid med kongens ordre indgik Christian August forhandlinger om våbenstilstand med de svenske, og den trådte i kraft den 7. december 1808.

Prins Christian August blev i 1809 statholder i Norge. Hans forsvar af landet vandt respekt hos de svenske modstandere, og desuden at han undlod at angribe Sverige da landet var hårdt presset af Rusland, mens den svenske vesthær marcherede mod Stockholm, hvor kong Gustav IV Adolf blev afsat 13. marts.

Christian August blev derfor i juli 1809 valgt til kronprins af Sverige. Efter at fred blev sluttet i Jönköping 10. december kunne han modtage valget. Den 7. januar 1810 forlod han Norge.

Se også
 Den dansk-svenske krig 1808-1809 i artiklen om Christian August af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg
 Krige der involverer Danmark

Noter

Eksterne henvisninger 
Kriget med Danmark 1808 - 1809  algonet.se
 Syv-aars-krigen for 17. mai 1807-1814  H. Angell, Aschehoug, Kristiania 1914

 
Danmark i 1800-tallet
Robert Frost

Robert Lee Frost (født 26. marts 1874 i San Francisco, Californien - død 29. januar 1963) var en amerikansk poet. Han blev tildelt Pulitzerprisen fire gange, henholdsvis i 1924, 1931, 1937 og 1943.

I 1894 solgte Frost sit allerførste digt My Butterfly. An Elegy som blev publiceret den 8. november 1894 i avisen New York Independent. Frost studerede ved Harvard University fra 1897 til 1899, men han forlod universitetet på grund af sygdom. Kort tid før han døde, købte Frosts bedstefar en gård i New Hampshire, hvor Frost og hans kone boede og arbejdede i ni år, samtidig med at Frost skrev mange af de digte som senere blev berømte. Frost vendte tilbage til sit arbejde som engelsklærer ved New Hampshire Pinkerton Academy, hvor han arbejdede mellem 1906 og 1911, derefter var han ansat ved New Hampshire Normal School (nær Plymouth State University) i Plymouth, New Hampshire. I 1912 sejlede Frost sammen med sin familie til Storbritannien, og de slog sig ned i Beaconsfield, en lille by udenfor London. Hans første digtsamling, A Boy`s Will, blev publiceret året efter.

Robert Frosts personlige liv var plaget af sorg og tab. I 1885 da Frost var 11 år gammel, døde faren af tuberkulose, og hans mor døde af kræft i 1900. I 1920 blev hans yngre søster indlagt på et psykiatrisk hospital, hvor hun døde ni år senere. Frosts datter, Irma, blev også indlagt på et psykiatrisk hospital i 1947. Frosts kone, Elinor, havde også oplevet anfald af depression. Frost og hans kone havde seks børn sammen. Sønnen Elliot (1896-1904) døde af kolera, datteren Lesley Frost Ballantine (1899-1983), sønnen Carol (1902-1940) som begik selvmord, datteren Irma (1903-1967); datteren Marjorie (1905-1934) som døde af barselsfeber efter fødslen, og datteren Elinor Bettina som døde bare tre dage gammel i 1907. Bare to af børnene levede længere end faren. Frosts kone, som havde hjerteproblemer gennem hele livet, blev diagnosticeret med brystkræft i 1937, og døde af hjertesvigt i 1938. 

I 1960 modtog Frost den højest mulige amerikanske civile udmærkelse Congressional Gold Medal I en alder af 86 år læste Frost sit kendte digt The Gift Outright under indsættelsesceremonien for USA's præsident John F. Kennedy den 20. januar 1961. Frost døde i Boston lidt over to år senere, den 29. januar 1963.

Digtsamlinger
Twilight, 1894 (eget forlag i to eksemplarer, hvoraf Frost næsten umiddelbart efter ødelagde det ene)
A Boy's Will, 1913
North of Boston, 1914
Mountain Interval, 1916
New Hampshire, 1923 (Pulitzerprisen i poesi) 
West-Running Brook, 1928
The Lovely Shall Be Chooser, 1929
Collected Poems, 1930 (Pulitzerprisen i poesi)
The Lone Striker, 1933
From Snow to Snow, 1936
A Further Range, 1936 (Pulitzerprisen i poesi)
A Witness Tree, 1942 (Pulitzerprisen i poesi)
Come In, and Other Poems, 1943 
Masque of Reason, 1945
Steeple Bush, 1947 
Hard Not to Be King, 1951
In the Clearing, 1962

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 Bibliografi 
 Biografi og flere af digtsamlingerne

Forfattere fra USA
Personer fra San Francisco
Pulitzerprismodtagere
Æresdoktorer ved University of Cambridge
Fanefjord

Fanefjord (lokalt Kirkenoret) er en fjord på vestsiden af Møn, beliggende ud til Grønsund. Den cirka 2 km lange, lavvandede fjord, er omgivet af strandenge og overdrev, med Fanefjord Kirke liggende markant på en bakke i østenden af fjorden, og langdyssen Grønsalen beliggende mod sydøst. Nord for fjorden ligger det inddæmmede engområde Damme Mader  og Vollerup Græsenge og mod syd afgrænser halvøen Færgensvænge, sammen med den lille holm Malurtsholm fjorden mod vest.

Fanefjord er en del af Natura 2000-område nr. 168 Havet og kysten mellem Præstø Fjord og Grønsund og naturreservatet Fanefjord - Grønsund

Eksterne kilder/henvisninger 

 Fanefjord - Grønsund naturreservat  på Naturstyrelsen.dk
 Møn Kulturarvsatlas 

Møn
Fjorde i Danmark
Le Grand Macabre

Le Grand Macabre er en opera af György Ligeti.

Den surrealistiske opera, der er en blanding af operette, opera og tale, fik en kølig modtagelse ved premieren i Stockholm den 12. april 1978, øjensynligt fordi verdensavantgardens kritikere ikke kunne forstå svensk. Værket har haft stor succes siden - af en moderne opera at være.

Le Grand Macabre havde premiere i Danmark i 2001 på Det Kongelige Teater og blev genopsat i 2014. Den fik gode anmeldelser og karakteriseredes som et modernistisk mesterstykke med masser af mageløst muntert vanvid og som en komisk-musikalsk genistreg, den bedste samtidsopera, som Det Kongelige Teater har på plakaten.

Eksterne links og henvisninger 

Operaer
Mølleporten

Mølleporten i Stege på Møn er den ene af kun to bevarede byporte i Danmark, hvor den anden er Vesterport i Faaborg. Den er et grundmuret porttårn i fire etager med et stejlt pyramideformet tag, formentlig opført i 1400-tallet, men først nævnt skriftligt i 1531 i Stege Bys bog. I slutningen af 1600-tallet blev der indrettet et fængsel på loftet i Mølletårnet. I portrummet er der brosten og langs væggene piksten. Alle etageadskillelser består af brædder og et svært bjælkelag.

I 1873 besluttede man  at nedrive Mølleporten, men man fik det ikke gjort, og i 1895 blev den fredet som fortidsminde. Samme år påbegyndte Erik Schiødte en restaurering, som var afsluttet 1896. Porten fik sit nuværende udseende i 1902 ved en hovedrestaurering, som blandt andet indebar en omfattende ommuring af facaden og en omsætning af taget. I 1909 udarbejdede H.B. Storck et restaureringsprojekt, som ikke blev ført ud i livet.

I august 2019 modtog Vordingborg Kommune 10 mio. kr fra A.P. Møller Fonden til at restaurere bygningen.

Navnet refererer til dets placering for enden af det tidligere Møllestræde der førte  ud til Møllemarken, hvor de fleste af byens møller stod i middelalderen.

Se også 
 Fredede bygninger i Vordingborg Kommune
 Vesterport i Faaborg - den eneste anden byport fra middelalderen der er bevaret i Danmark.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Om Mølleporten  på Dansk Center for Byhistories Den digitale Byport

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Stege
Byporte i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Vordingborg Kommune
Would You Be Happier?

"Would You Be Happier?" er en sang af det keltiske folkrockband The Corrs. Den blev udgivet i 2001 som den første single fra opsamlingsalbummet Best of The Corrs, der blev udgivet få uger senere.

B-siden på singlen, "The Long and Winding Road", er en coverversion af The Beatles' sang fra 1970.

Singlens opnåede sin højeste placering som #10 i New Zealand, mens den nåede #14 på UK Singles Chart og #26 på Irish Singles Chart. En liveudgave, der blev optaget i begyndelsen af 2002, blev efterfølgende udgivet som single i USA, hvor den nåede #30 på U.S. Adult Contemporary.

Spor 

 "Would You Be Happier" – 3:25
 "Would You Be Happier (Alternativt mix)" – 3:33
 "The Long and Winding Road (Live)" – 2:58

Track 3 er ikke med på nogle udgaver.

Den forbedrede version indeholder promo videoen.

Musikvideo 
Lidt i stil med musikvideoen til den foregående single "All The Love In The World", lader denne video The Corrs leje med deres roller, men i mere udpræget grad. Konceptet for videoen er, at nogle ukloge pladeselskabsledere vil have bandet til at ændre deres image. Så de kan ses som en form for Destiny's Child-klon, i en KISS-lignende glam rockoutfit, og endelig som nogle skræmmende trash punkere.

Inspirationen til videoen kom fra en samtale som Andrea havde med instruktøren Dani Jacobs om at forklæde pigerne som "fede fyre" som er stereotypen for en road manager. Selvom dette aldrig blev til den endelige video bliver ideen med at klæde sig ud brugt.

Under optagelserne, som fandt sted i Sydney i september 2001, havde instruktøren Jacobs to kamerahold, der filmede The Corrs under deres make-up og generalprøve i garderoben. En del af dette materiale endte med at blive en del af videoen. Jacobs har udtalt at"The Corrs had the most fun I have ever seen them having on a video shoot."

Hitlister

Live version 

Den 2.5 januar 2002 optrådte The Corrs med "Would You Be Happier" til en koncert i Dublin, der blev optaget og udgivet på livealbummet VH1 Presents: The Corrs, Live in Dublin senere samme år. Sangen blev udgivet som single i USA.

Spor 
 CD
 "Would You Be Happier? (Radioversion)" – 3:24
 "Would You Be Happier? (Original studieversion)" – 3:22

Musikvideo 
Musikvideoen til liveudgaven af "Would You Be Happier?" er sammensat af optagelser fra deres optræden i Dublin.

Hitlister

Referencer 

The Corrs-sange
Singler fra 2001
Singler fra 2002
Honda Accord (4. generation)

Honda Accord er en stor mellemklassebil fra den japanske bilfabrikant Honda. Den fjerde generation blev bygget i årene 1989 til 1994.

Sedan 

I 1989 fandt et modelskifte af Accord sted i Japan, og et år senere i resten af verden. Modellen har vundet flere designpriser. Bilen voksede i længde og højde, og fik ligeledes en længere akselafstand. Der kom nye motorer på 1,8, 2,0 og 2,2 liter i forskellige effekttrin. Den fra Prelude kendte firehjulsstyring (4WS) kunne også fås til denne model. På det japanske marked fandtes der en søstermodel med øget udstyr, Honda Ascot. Topmodellen i Accord-serien hed i Japan Honda Inspire, og havde forlænget akselafstand samt femcylindret motor.

Coupé 

I år 1990 blev Accord-programmet udvidet med en todørs coupé. Bilen blev igen udviklet og fremstillet i USA af Honda of America Mfg.. Coupéen var baseret på sedanen, og var udstyret med den 2,2-liters SOHC-motor, som ved faceliftet i 1992 i Europa blev afløst af en 2,0-liters SOHC-motor.

Aerodeck 

I år 1991 blev programmet igen udvidet, denne gang med en stationcar. Bilen var, ligesom den året før introducerede coupé, udviklet og bygget i USA. Modellen kom til Europa under navnet Accord Aerodeck, hvor den ellers blev solgt som Accord Wagon. Motoren var i starten udelukkende 2,2-litersmotoren fra den amerikanske Accord sedan, men i Europa senere også en 2,0-liters SOHC-motor.

Sikkerhed 
Modellen bedømmes af det svenske forsikringsselskab Folksam til at være mindst 40 procent mindre sikker end middelbilen.

Litteratur 
 Automobil Revue, Katalog 1991 (på tysk og fransk)

Kilder

Eksterne henvisninger 

4. generation
Store mellemklassebiler
Stationcars
Coupéer
Biler introduceret i 1989
Biler fra 1980'erne
Biler fra 1990'erne
Flynderupgård Museet

Flynderupgård Museet er et kulturhistorisk museum i Espergærde i Nordsjælland. Museet blev oprettet som egnshistorisk museum, da Helsingør Kommune købte Flynderupgård i 1978. Museet består af et demonstrationslandbrug samt en afdeling om Øresundskystens fiskeri og fiskerlejer. Sidstnævnte er en del af Per Christiansens samling, og desuden udstilles Arne Meylings samling af oldsager og etnografisk materiale.

Historie 
Flynderupgaard har siden begyndelsen af 1800-tallet været en lystgård, ejet af byfolk, der havde forpagtere eller forvaltere til at passe selve landbruget. Det udseende, gården har i dag, fik den i tiden 1915-20, hvor en kaffegrosserer ombyggede hovedbygningen og lod de store avlsbygninger opføre. 

Arne Meyling var 1940-1972 lærer ved Espergærde skole. Han havde en stor interesse for historie, især lokalhistorie, og opbyggede en stor historisk samling, der omfattede såvel en betragtelig oldsagssamling, som en samling af nyere etnografisk materiale for især den daværende Tikøb Kommune. Hans samling blev hurtigt så stor, at sognerådet oprettede et lille museum på skolen, som blev statsanerkendt. Meylings udstilling blev en blanding af traditionel genstandspræsentation og større og mindre panoramaer. Blandt museets udstillinger var en komplet bondestue og en komplet fiskerstue – et sidestykke til Nationalmuseets tilsvarende udstilling. Ligeledes lod han lave en tidstavle, der satte Danmarkshistorien ind i tidsmæssig sammenhæng med verdenshistoriske begivenheder. Museet opbyggede desuden en ganske stor samling af malerier, såvel landskabsmalerier som portrætmalerier.

Nyopstillingen 

Da samlingerne blev flyttede til det nye museum, blev opstillingen ændret. I hovedbygningen koncentreredes en oversigtlig udstilling, i hovedsagen opbygget efter tidsmæssige principper og især koncentreret om landbruget. Denne udstilling blev fortrinsvis indrettet i stueetagen, mens 1 sal blev indrettet med kontorer m.m. og der i kælderen blev vist en gammel købmandsforretning samt bondestuen. I en sidebygning, som museet har fået stillet til rådighed, indrettedes en udstilling for fiskeriet.

I 2021 blev Flynderupgård udskilt fra Helsingør Museer og er nu en selvstændig kommunal kulturinstitution med fokus på lystgårdsmiljøet omkring 1920.

Eksterne henvisninger 
 officiel hjemmeside
 Flynderupgård Museet 
 www.helsingorleksikon.dk 

Museer i Helsingør Kommune
Museer etableret i 1978
Historiske museer i Danmark
Skibsbylejren

Skibsbylejren er et militært område nær Hjørring benyttet af Forsvarets Efterretningstjeneste (FE) hvorfra man indhenter signalefterretninger.

FE driver to aktive indhentningsstationer i Danmark, Sandagergård på Amager og Skibsbylejren. En tredje indhentningsstation, lytteposten ved Dueodde på Bornholm, blev nedlagt i januar 2012.

Historie 
Lejren blev oprettet af værnemagten under 2. verdenskrig og efter krigen overtog Forsvaret lejren og garnisonerede blandt andet enheder fra Flyvevåbnet og Hæren. 

Fra 1970 benyttede man en stor del af lejren som en grønlandsk efterskole.

Der har været foretaget signalefterretning i Skibsbylejren siden 1950. Først i træbarakker, men ved ankomsten af efterskoleeleverne blev den militære indhentningsstation flyttet over i en murstensbygning og der blev sat et hegn op mellem den militære og civile del af lejren. 

I 1978 installerede man det første satellitindhentningssystem og man begyndte fra dette tidspunkt at installere radomer i lejren. I dag er der i alt seks radomer på området.

Kriminalforsorgen lejede sig i 1981 ind i lejren for at bruge det som et fængsel underlagt statsfængslet på Kragskovhede. I 1987 blev alle lejrens træbarakker revet ned undtagen vagthuset som blev fredet.

Eksterne henvisninger 
 Indhentningsstation i Jylland fra Forsvarets Efterretningstjeneste i Internet Archive

Lokaliteter i Danmark i 2. verdenskrig
Militære anlæg i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Hjørring Kommune
Jørgen Rasmussen

Jørgen Rasmussen er navnet på flere personer:

 Jørgen Rasmussen (politiker) (1803-1881) – dansk proprietær, kammerråd og politiker
 Jørgen Rasmussen (arkitekt) (født 1931) – dansk arkitekt (Jørgen Poul Christian Rasmussen)
 Jørgen Rasmussen (håndboldspiller) (født 1989) – dansk håndboldspiller (Jørgen Toft Brølling Rasmussen)
 Jørgen Rasmussen (fodboldspiller, født 1937) (født 1937) – dansk fodboldspiller.
 Jørgen Rasmussen (fodboldspiller, født 1945) (født 1945) – dansk fodboldspiller.
 Jørgen Kruse Rasmussen (1943-2021) – dansk politiker, medlem af folketinget for Centrum-Demokraterne
Allround-VM i hurtigløb på skøjter 1901

Verdensmesterskabet i hurtigløb på skøjter 1901 var det 12. VM i hurtigløb på skøjter. Mesterskabet blev afviklet den 9. - 10. februar 1901 på Djurgårdsbrunnsviken i Stockholm, Sverige som en del af de første Nordiske Lege. Mesterskabet havde deltagelse af 13 løbere fra Sverige, Norge, Finland og Holland.

Der blev løbet fire distancer, og for at vinde verdensmesterskabet skulle en løber vinde tre af de fire distancer:
 500 m, 5000 m, 1500 m og 10.000 m.

Mesterskabet blev vundet af Franz Wathén fra Finland, som vandt tre af distancerne: 500 m, 1500 m og 10.000 m, og som dermed blev verdensmester for første og eneste gang i karriere. Den sidste distance, 5000 m, blev vundet af Rudolf Gundersen.

Resultater 

 DNF = Fuldførte ikke.  DNS = Startede ikke.  NC = Ikke klassificeret.  DQ = Diskvalificeret.  Kilde: SpeedSkatingStats.com

Referencer 

VM i hurtigløb på skøjter
Sport i 1901
Sport i Stockholm
Allround-VM i hurtigløb på skøjter 1902

Verdensmesterskabet i hurtigløb på skøjter 1902 var det 13. VM i hurtigløb på skøjter. Mesterskabet blev afviklet den 22. - 23. februar 1902 i Helsinkis nordhavn, Pohjoissatama, i Finland med deltagelse af 11 løbere fra Finland, Norge og Østrig.

Der blev løbet fire distancer, og for at vinde verdensmesterskabet skulle en løber vinde tre af de fire distancer:
 500 m, 5000 m, 1500 m og 10.000 m.

Ingen af løberne formåede at vinde tre distancer, så der blev ikke kåret nogen verdensmester. De to korteste distancer, 500 m og 1500 m, blev vundet af nordmanden Rudolf Gundersen, mens finnen Jussi Wiinikainen vandt de to længste distancer, 5000 m og 10.000 m.

Resultater 

 DNF = Fuldførte ikke.  DNS = Startede ikke.  NC = Ikke klassificeret.  DQ = Diskvalificeret.  Kilde: SpeedSkatingStats.com

Referencer 

VM i hurtigløb på skøjter
Sport i 1902
Sport i Helsinki
Omar Torrijos

Omar Efraín Torrijos Herrera (13. februar 1929 i Santiago, Veraguas-provinsen - 31. juli 1981) var de facto leder over Panama mellem 1968 og 1981. 

Torrijos blev aldrig officielt valgt til præsident i Panama, men i stedet holdt han flere titler, her under "Leder for revolutionen i Panama" og "Supreme leder af regeringen". Selv, om han blev anset som en venstreorienteret diktator, havde han samtidig en vis politisk støtte fra USA, mest på grund af, at han var imod kommunismen og Sovjetunionen. Hans politik var i stor udstrækning baseret på progressivitet. Torrijos er måske mest kendt for, at han i 1977 forhandlede frem Torrijos-Carter-traktaterne, som endeligt gav Panama fuld suverænitet over Panamakanalen. 

Hans søn Martín Torrijos blev valgt til præsident og sad i dette embete fra 2004 til 2009. Torrijos`s far, José Maria Torrijos, var oprindelig fra Colombia og arbejdede som lærer i Panama. Omar Torrijos var den sjette af i alt tolv børn, og han blev tildelt et stipendium til krigsskolen i San Salvador. Han blev udeksamineret derfra som fænrik. Han sluttede sig til militæret i Panama i 1952. Han blev forfremmet til kaptajn i 1956.

Torrijos var ekstremt intolerant over for politisk opposition. Mange af hans politiske modstandere blev fængslet, forvist fra landet, dræbt eller "forsvandt" på mystisk vis. Desuden var det offentlige hele hans tid plaget af korruption og nepotisme, som gjorde Panama til det land med den højeste offentlige gæld per indbygger. I 1978 gik han af som leder af regeringen, men han var fortsat de facto hersker over landet, mens en anden af hans tilhængere, Aristides Royo, var en galionsfigur som præsident. 

Han havde nået graden oberstløjtnant i 1966, og kort tid efter et statskup i 1968 blev Torrijos forfremmet til oberst og gjort til kommandant for den panamanske nationalgarde. General Omar Torrijos døde i en alder af 52 år, da en flyvemaskine, som han var ombord i, styrtede ind i en bjergvæg under kraftig uvejr. På grund af begrænset dækning med radar i Panama i datiden, blev flyet ikke meldt savnet før næsten en dag efter, at ulykken fandt sted. Torrijos' dødsfald afstedkom spekulationer om, at han var offer for et attentat eller komplot. At Torrijos blev myrdet af amerikanske interesser, som havde plantet en bombe om bord på hans fly (organiseret af agenter fra CIA) er den mest kendte formodning. Torrijos døde kort tid efter indsættelsen af USAs præsident Ronald Reagan og kun to måneder efter, at Ecuador`s præsident Jaime Roldós døde under påfaldende lignende omstændigheder. 

Efter en statsbegravelse blev Torrijos gravlagt i kirkegården Amador i Casco Viejo, før han blev flyttet til et mausoleum i nærheden af Panama City. Han blev efterfulgt som leder for Nationalgarden og de facto leder for Panama af Florencio Flores, som senere blev efterfulgt af Rubén Darío Paredes.

Henvisninger 

Politikere fra Panama