kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vilde hjerter

Vilde hjerter (originaltitel Wild at Heart) er en amerikansk, film fra 1990 instrueret af David Lynch. Filmen er baseret på en roman af Barry Gifford og hovedrollerne spilles af Nicolas Cage og Laura Dern. 

Filmen kan betegnes som en roadmovie og en kærlighedshistorie med genretræk fra melodramaet, men fortalt i en postmoderne stil. Filmen mixer bizarre, næsten overnaturlige, begivenheder med vold og er en usædvanlig hyldest til Troldmanden fra Oz. 

Filmen vandt Den Gyldne Palme ved filmfestivalen i Cannes i 1990.

Handling 

Filmen handler om parret Sailor Ripley (Nicolas Cage) og Lula (Laura Dern) på deres vej væk fra deres uhyggelige fortid, ud af mulighedernes landevej. Det eneste Lula er sikker på i denne verden er, at hun er bestemt til at være sammen med Sailor – ligegyldigt hvor mange gange hendes psykopatiske mor prøver at slå ham ihjel. Sailor og Lula bliver dog skilt ad, da Sailor fængsles for drab i selvforsvar.

Da Sailor bliver prøveløsladt, beslutter de sig for at køre på en road-trip til Californien. Lulas mor Marietta Fortune hyrer en privatdetektiv og hans venner fra den kriminelle underverden til at finde og eliminere Sailor. Uvidende om dette nyder de unge elskende deres rejse og hinanden. Indtil de bliver vidner til en ung kvindes død efter en bilulykke, hvilket de tager som et ondt varsel. Efter at være strandet i en lille by, beslutter Sailor at forlade Lula for at slutte sig til den modbydelige Bobby Peru i et kriminelt foretagende. 

Sailor og Lulas tur ud af mulighedernes landevej i jagten på lykken bliver i stedet et møde med den forvirrende og meningsløse verden, fuld af seksuelle hemmeligheder og farligt begær og menneskets yderste subjektivitet. Det er en road-trip ned igennem menneskets sjæl afløst af den beskidte og brandfarlige hovedvej.

Medvirkende 

 Nicolas Cage – Sailor Ripley
 Laura Dern – Lula Pace Fortune
 Willem Dafoe – Bobby Peru
 Diane Ladd – Marietta Fortune
 Crispin Glover – Fætter Dell
 Isabella Rossellini – Perdita Durango
 Harry Dean Stanton – Johnnie Farragut
 Sherilyn Fenn – Pigen i biluykken

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 1990
Dramafilm fra USA
Engelsksprogede film
Roadmovies
Film instrueret af David Lynch
De Gyldne Palmer
Blåskimmelost

Blåskimmeloste fremstilles som blød ost. Foruden den normale mesofile bakteriekultur ("syrevækker"), tilsættes en kultur af blåskimmel (Penicillium roqueforti). Før modningen prikkes huller med nåle gennem osten. Derved kan blåskimlen (som er iltkrævende) vokse inde i osten.

Eksempler på blåskimmelost er

 Stilton (England)
 Gorgonzola (Italien)
 Roquefort (Frankrig)
 Danablu (Danmark)
 Niva (Tjekkiet)

Stilton, Gorgonzola og Roquefort er beskyttede oprindelsesbetegnelser i EU, Danablu beskyttet geografisk betegnelse og Tjekkiet har en løbende ansøgning om beskyttet oprindelsesbetegnelse for Jihočeská Niva og Jihočeská Zlatá Niva.

Se også
 Skimmelost

Kilder 

Oste
Hirtshals Fyr

Hirtshals fyr er et fyrtårn ved Hirtshals. Det blev opført i 1863 i en
senklassicistisk stil med N.S. Nebelong som arkitekt og C.F. Grove som ingeniør.

Fyrets flammehøjde er 57 meter, selve tårnet er 35 meter højt. Fyrtypen er anduvningsfyr. Fyrkarakteren er: Fast hvidt lys med et kraftigt blink hvert 30. sekund. Der er 144 trin til udsigtsbalkonen.

Anlægget er sammensat af fyrtårnet, to korridorbygninger, der forbinder fyret med de to funktionærbygninger, et udhus (1863), et maskinhus (1914) og et sirenehus (1958?). Bygningerne er opført i hvidmalet grundmur. Tårnet står på granitsokkel, mens de øvrige bygninger står på sortmalet muret fundament. De to små korridorbygninger fremstår opført i granitsten mod gården og beton mod havet.

Selve fyrtårnet er rundt og afsluttes af en kobberbeklædt lanterne. Tårnet prydes af kong Frederik 7.s monogram og årstallet for opførelsen. Omgangens gelænder er nyt. Døre og vinduer er fornyet. Ved opførelsen havde fyret fast linseapparat og roterende forstærkerprismer. 1914 blev tårnet konverteret fast fyr med blink og petroleums-glødenetbrænder. Fyret blev elektrificeret i 1939.

De enetages funktionærboliger dækkes af eternitskifer beklædte saddeltage med kviste. Murene opdeles af lisener. Huset mod nord var tiltænkt fyrmesteren og 1. assistenten, mens huset mod syd blev beboet af 2. og 3. assistenten. Nordbygningens midterfag er prydet af et tilbagetrukket felt, der afsluttes af et rundbueformet savstik.

Hirtshals fyr spiller en vigtig rolle i TV2s familiejulekalender 2013 "Tvillingerne og Julemanden".

Atlantvolden 
Skjult i klitterne omkring fyrtårnet findes en del bunkers, et helt fort bygget af tyskerne som en del af Atlantvolden under 2. verdenskrig. Vendsyssel Historiske Museum har overtaget anlægget, og det hedder i dag Bunkermuseet.

Galleri

Kilder og eksterne henvisninger 

 Hirtshals fyr 1862 til i dag 
 Hjemmeside for Hirtshals fyr
 Temagennemgang af danske fyrtårne, Kulturarvsstyrelsen 
 Fyr historie og fakta 
 Bunkermuseets hjemmeside

Fyrtårne i Danmark
Fyr
Lokaliteter i Danmark i 2. verdenskrig
Grenaa Tekniske Skole

Grenaa Tekniske Skole opstod i 1839 som en søndagsskole. Det var Haandværkerforeningen som sørgede for undervisningen. Skolen udviklede sig meget og i 1881 opførte Grenaa Haandværkerforening en ny bygning til teknisk skole. Udviklingen fortsatte med udvidelser og nye aktiviteter indtil 1964, hvor en ny lov om lærlingeuddannelse betød, at Grenaa Tekniske Skole ligesom tekniske skoler i andre mindre byer måtte lukke.

I 1981 genopstod Grenaa Tekniske Skole som en afdeling af Grenaa Handelsskole. Fra 1981 og til dato har skolen udviklet sig med nye aktiviteter, nye lokaler og forøgelse af elevtallet.

I dag danner Grenaa Tekniske Skole sammen med Grenaa Handelsskole organisationen Djurslands Erhvervsskoler.

Tidslinje 
 1981 – 1991
 EFG, tekniskassistent
 1991
 Godkendt til erhvervsuddannelser
 1992
 Godkendt til HTX
 1994
 Oprettelse af Hessel Gods Fodboldkostskole
 1996
 Oprettelse af IT-College Denmark
 1998
 Ny erhvervsuddannelse Digital Media
 Projekthuset, Vici A/S
 1999
 Grenaa Fiskeriskole
 2000
 Cisco akademi
 2001
 Microsoft akademi
 Bredbaandscollege.dk
 2002
 Oprettelse af Maritimt College Grenaa
 2004
 Oprettelse af 3dcollege

Ekstern henvisning 
 Grenaa Tekniske Skoles hjemmeside 

Tekniske gymnasier i Danmark
Tekniske skoler i Danmark
Tekniske Skole
GTS

GTS har flere betydninger:

 Godkendt Teknologisk Serviceinstitut
 Grenaa Tekniske Skole
Debrecen

Debrecen er den næststørste by i Ungarn efter Budapest. Debrecen er hovedstad i Hajdú-Bihar-amtet. Byen har  indbyggere.

Debrecen er en stor universitetsby med studerende fra hele verden.

Byen er hjemsted for en af Ungarns mest succesfulde fodboldklubber, Debreceni VSC.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Ungarn
Umm Qasr

Umm Qasr (, også  og Um-qasser) er en en havneby i Al Zubair distrikt i provinsen Al Basrah i Irak ved bredden af Shatt al-Arab, der fører til den Persiske Golf. Umm Qasr har  indbyggere.

Landsby til havneby 

Umm Qasr var oprindeligt et lille fiskerleje, men blev flere gange brugt som en militærhavn, før han fremskyndede handler og job ved at bygge en dybhavskaj på kysten. Det siges at have været stedet hvor Alexander den Store landsteg i Mesopotamien i 325 f.v.t. Under anden verdenskrig blev der etableret en midlertidig havn, hvortil de allierede leverede forsyninger til videre forsendelse til Sovjetunionen. Havnen blev ikke vedligeholdt efter krigen. I 1950'erne planlagde kong Faisal IIs regering at etablere en permanent havn på stedet.

Efter den irakiske revolution i 1958 blev der etableret en flådebase ved Umm Qasr. Havnen blev senere grundlagt i 1961 af den irakiske premierminister general Abdul Karim Qassim. Havnen var tænkt som Iraks eneste "dybtvandshavn", hvilket skulle reducere landets afhængighed af den omstridte Shatt al-Arab-vandvej, der udgør grænsen til Iran. Havnefaciliteterne blev bygget af et konsortium af virksomheder fra Vesttyskland, Sverige og Libanon og var forbundet med en jernbanelinje til Basra og Bagdad. Havnen blev indviet i juli 1967.

Under Irakkrigen 

Umm Qasr var målet for en af de første store militære operationer under Irakkrigen den 29. marts 2003. Angrebet på havnen blev udført af Britiske Royal Marines, United States Marine Corps og polske GROM-tropper, men irakiske styrker gjorde uventet stærk modstand, det krævede således flere dages kamp før området blev ryddet for forsvarere. Efter vandvejen var sikret af angriberne spillede Umm Qasr en vigtig rolle som forsyningshavn.

Efter Irakkrigen 

Før angrebet på Irak i 2003 estimeredes indbyggertallet i Umm Qasr by til 46.000. Efter at have vokset fra en lille fiskerby i 1958, var der planlagt boligområder, til arbejdere på de tidligere statsejede industrier. Næsten hele befolkningen blev flyttet fra andre dele af Irak for at arbejde i statslige industrier. Havnen (og dens arbejdsstyrke) blev dramatisk forøget efter den første Golfkrig, delvis for at fjerne vitale funktioner fra Basra, der scene for et stort anti-regeringsopstand. En USAID kortlægning efterfølgende opgav at Umm Qasr "samlet består byen af 82 gader, hver gade har 72 huse. Op til tre til fire familier bor i hvert hus." Raporten beskrev derefter tre kvarterer:
 North Indian Camp (Hindi Court) i nord, med 6.600 mennesker og 37 gader
 South Indian Camp vest for byen, for det meste til havnearbejdere.
 Havn/Toldkontor med boliger og kontorer for Iraks Industriministerium; boliger for arbejderne i rør-, stål- og cementfabrikker.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Irak
Havnebyer i Asien
Beauforthavet

Beauforthavet er en stor vandmasse nord for Alaska, der er en del af Ishavet. Havet strækker sig over ca. 450.000 km². Havet er opkaldt efter englænderen Sir Francis Beaufort.

Randhave i Ishavet
Strasbourg

Strasbourg (tysk: Straßburg) er hovedstad og vigtigste by i Alsaceprovincen i det nordøstlige Frankrig, tæt på grænsen til Tyskland (Baden-Württemberg). Byen var tysk i ældre tid, samt fra den tyske 2. kejsertid 1870-1919 og endelig indlemmet i Nazi-Tyskland under Anden Verdenskrig 1940-44. Den tyske digter Johann Wolfgang von Goethe tilbragte sine studieår i ungdommen på universitetet i Strassburg, hvilket han har beskrevet i sine erindringer, Digtning og Sandhed. Strasbourg er en gammel by, som stammer tilbage fra romertiden, hvor den blev grundlagt af kejser Augustus under navnet Argentoratum. Endnu den 14. februar 841 huskede man byens oprindelige, latinske navn, selv om man bedre kendte det germanske.

Byens vartegn er den gotiske domkirke fra 1439 i lyserød sandsten, der med sit karakteristiske ene tvillingetårn kan ses fra lang afstand. Det andet tårn blev ikke færdigbygget efter de oprindelige tegninger, selvom det i 1800-tallet var på tale (ligesom man var i færd med at gøre det med Kölner Dom). Hele byens historiske bykerne, der er præget af velholdte bindingsværkshuse i typisk fire etager og idylliske kanaler til Rhinen, er af UNESCO erklæret en del af verdens kulturarv.

Selve byen har i dag et indbyggertal på 272.767, mens stor-Strasbourg har 767.000 indbyggere (1.145.000 indbyggere, hvis man tæller indbyggerne på den tyske side af grænsen med). Europaparlamentet holder til i byen en uge om måneden (og ellers i Bruxelles). Derudover huser Strasbourg også Europarådet, Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og den franske forvaltningsskole ENA.

Geografi

Klima

Transport 

Strasbourg har sin egen lufthavn med både indenrigsruter og ruter til Europa og det nordlige Afrika.

Byen har fine togforbindelser, der udgår fra banegården, Gare de Strasbourg. Der er forbindelse østpå til Offenburg og Karlsruhe i Tyskland, vestpå til Metz og Paris med Paris-Strasbourg Jernbanen og sydover til Basel i Schweiz. Den 10. juni 2007 åbnede første del af hurtigtogslinien til Paris.

Der er et velfungerende sporvognsnet (såkaldt letbane) i Strasbourg, som har været i drift siden 1994 og består af 6 linjer. Sporvognsnettet afløste et oprindeligt net af sporvogne, som blev taget i brug i 1878, men været ude af drift siden 1960.

Uddannelse 
 École nationale supérieure d'informatique pour l'industrie et l'entreprise
 École pour l'informatique et les nouvelles technologies
 École pour l'informatique et les techniques avancées
 EM Strasbourg Business School
 ISEG Marketing & Communication School
 ISG Programme Business & Management
 Web@cademie

Se også 
 Strasbourg-ederne
 Den gamle isfabrik - en fredet bygning

Ekstern henvisning 

 Strasbourg

Kilder 

 
Byer i Frankrig med over 100.000 indbyggere
Frie rigsstæder
Verdensarvsområder i Frankrig
Tour de France-byer
Frankrigs præfekturer
Orinoco

Orinoco er 2140 km lang og en af de længste floder i Sydamerika. Den løber gennem Venezuela fra Parima ved den brasilianske grænse, hvor den først løber mod sydvest, derefter mod vest, nord og til sidst mod nordøst og udmunder i Atlanterhavet. Orinoco er den 4. vandrigeste flod i verden. Orinoco-floden og dens bifloder er det vigtigste transportsystem i det østlige og indre Venezuela og Llanos i Colombia. Orinoco-floden biotop er ekstremt forskelligartet og har en rigt varieret flora og fauna.

Orinoco-systemet er bemærkelsesværdigt ved, at bifloden Casiquiare, der er 329 km lang og afvander et areal på 42.300 km², forbinder Orinoco med Rio Negro, som er en biflod til Amazonfloden og har udløb til begge flodsystemer. Casiquiare er den største flod med dobbelt udløb.

Eksterne henvisninger 

Atlantens afvandingsområde
Vandløb i Sydamerika
Førstedame

En førstedame er en betegnelse på en kvinde, der er gift med et lands statsoverhoved. Betegnelsen bruges i republikker og vanligvis ikke om forhold i monarkier (hvor man typisk benytter de specifikke titler, såsom dronning, storhertuginde osv.) Det stammer fra USA i 1849, da præsident Zachary Taylor kaldte Dolley Madison for "First Lady" ved hendes begravelse. Betegnelsen er vanligst i engelsktalende republikker. I Danmark anvendes ordet undertiden også uofficielt om regeringslederens hustru.

First Lady og førstedame 
Det engelske ord First Lady er ligesom det danske ord førstedame en uofficiel betegnelse og har ikke noget at gøre med hvem der faktisk har magten i et land.

Se også 
 USA's førstedame

Kilder 

Politik
Andrews næbhval

Andrews næbhvalen (Mesoplodon bowdoini) er en art i familien af næbhvaler i underordenen af tandhvaler. Dyret bliver 4-4,7 m langt og vejer 1-1,5 t.

Oceaniens fauna
Næbhvalsslægten
Blainvilles næbhval

Blainvilles næbhvalen (Mesoplodon densirostris) er en art i familien af næbhvaler i underordenen af tandhvaler. Dyret bliver 4,5-6 m langt og vejer 1 t.

Næbhvalsslægten
Gervais' næbhval

Gervais' næbhvalen (Mesoplodon europaeus) er en art i familien af næbhvaler i underordenen af tandhvaler. Dyret bliver 4,5-5,2 m langt og vejer 1-2 t.

Næbhvalsslægten
Ginkgotandet næbhval

Ginkgotandet næbhval (Mesoplodon ginkgodens) er en art i familien af næbhvaler i underordenen af tandhvaler. Dyret bliver 4,7-5,2 m langt og vejer 1,5-2 t.

Navnet skyldes at de to tænder i underkæben har form som tempeltræets blade.

Oceaniens fauna
Næbhvalsslægten
Hubbs næbhval

Hubbs næbhval (Mesoplodon carlhubbsi) er en art i familien af næbhvaler i underordenen af tandhvaler. Dyret kan blive op til 6 meter langt og veje op til 1500 kg.

Kilder 
 Mann, J. 2003. Mesoplodon carlhubbsi, Animal Diversity Web. Hentet 16. december 2013
Næbhvalsslægten
Grays næbhval

Grays næbhval (Mesoplodon grayi) er en art i familien af næbhvaler i underordenen af tandhvaler. Dyret bliver 4,5-5,6 m langt og vejer 1-1,5 t.

Næbhvalsslægten
Hectors næbhval

Hectors næbhvalen (Mesoplodon hectori) er en art i familien af næbhvaler i underordenen af tandhvaler. Dyret bliver 4-4,5 m langt og vejer 1-2 t.

Næbhvalsslægten
Layards næbhval

Layards næbhvalen (Mesoplodon layardii) er en art i familien af næbhvaler i underordenen af tandhvaler. Dyret bliver 5,6-6,2 m langt og vejer 1-3 t.

Næbhvalsslægten
Trues næbhval

Trues næbhvalen (Mesoplodon mirus) er en art i familien af næbhvaler i underordenen af tandhvaler. Dyret bliver 4,9-5,3 m langt og vejer 1-1,5 t. En nyfødt unge er omkring 2 meter lang.

Trues næbhval lever i små grupper i kølige havområder med stor vanddybde. Det samlede antal er ukendt, men formentlig meget begrænset. Dyrene er opdelt i to bestande, hvis udbredelse er begrænset til den nordlige del af Atlanterhavet og den sydlige del af Det Indiske Ocean mellem Afrika/Madagaskar og Australien. De to bestande antages at være to forskellige under-arter.

Eksterne henvisninger 
 True's Beaked Whale – Factsheet (Australian Museum online)

Næbhvalsslægten
Lille næbhval

Den lille næbhval (Mesoplodon peruvianus) er den mindste art i familien af næbhvaler og en af de nyligst beskrevne. Den forekommer langs kysten af Centralamerika, bl.a. i tilknytning til Chile-Peru dybhavsgraven. Lille næbhval bliver 3,4-3,7 m lang.

Arten var i mange år kun kendt fra observationer af en ellers ukendt næbhval, beskrevet som Mesoplodon sp. A, men blev formelt beskrevet og navngivet i 1991, baseret på 10 strandinger i Peru mellem 1976 og 1989. Disse inkluderer typeeksemplaret, en 3.72 m lang voksen han. Et eksemplar strandet ved Paracas, Peru i 1955 og først identificeret som Andrews næbhval har siden vist sig at være en lille næbhval. Siden 1987 har der været mindst 40 yderligere observationer af arten.

Beskrivelse 
Lille næbhval har en for næbhvaler typisk aflang kropsform, omend halen er usædvanlig tyk. Melonen er fremtrædende og går over i et relativt kort næb. Mundvigen hos hannerne har en karakteristisk opadgående bue, med en enkelt tand i hver underkæbe. Farven er sædvanligvis mørk på oversiden og lysere på undersiden, især underkæbe, strube og bag navlen. Hanner kan tillige have lysere V-formede tværstriber hen over ryggen.

Udbredelse og bestand 
Arten er kendt fra strandinger og levende observationer i den tropiske del af det østlige Stillehav, mellem Den californiske Halvø og Peru. Desuden kendes strandinger fra 1995, 2001, and 2012 i hhv. Chile (), Monterey Bay, og Humboldt County (Californien), hvilket indikerer at udbredelsen strækker sig længere mod nord og syd end hidtil antaget. En strandet død lille næbhval kendes desuden fra New Zealand, men dette fund anses for at ligge udenfor den egentlige udbredelse.
Der er ikke tilstrækkelige data til at bestandsstørrelsen har kunnet estimeres.

Biologi 
Der kendes næsten intet til denne arts biologi. Den er observeret i små grupper, ligesom andre arter i Mesoplodon-slægten. Maveindholdet hos nogle af de få individer, der er undersøgt, har været fisk, i modsætning til de øvrige arter af næbhvaler, der i udstrakt grad lever af blæksprutter.

Referencer 

Næbhvalsslægten
Stejnegers næbhval

Stejnegers næbhvalen (Mesoplodon stejnegeri) er en art i familien af næbhvaler i underordenen af tandhvaler. Dyret bliver 5-5,3 m langt og vejer 1-1,5 t.

Næbhvalsslægten
Charlie Rivel

Josep Andreu i Lasserre, kendt som Charlie Rivel (23. april 1896 i Cubelles, Katalonien, Spanien – 26. juli 1983) var en berømt spansk cirkusklovn..

Som toårig optrådte han for første gang, sammen med sin familie, som var gadegøglere. Han skabte sit eget nummer og personlighed på scenen. Han blev en af Europas mest berømte og populære klovne, ja endda en af verdens mest anerkendte. Han havde sin helt egen stil, og hans personlige varemærke var en rød bluse, som var blevet for stor efter at være blevet vasket i for koldt vand.

Han var ven med Charlie Chaplin og tog sit kunstnernavn fra ham.

Rivel skrev en selvbiografi "Stakkels Klovn".

Se også 
 Charlie Rivel - en film om en klovn - en film fra 1978

Eksterne henvisninger 

Personer fra Catalonien
Klovner
Arnouxs næbhval

Arnouxs næbhval (Berardius arnuxii) er en art i familien af næbhvaler i underordenen af tandhvaler. Dyret bliver 7,8-9,7 m langt og vejer 7-10 t. Det ligner Bairds næbhval så meget, at nogle forskere mener de tilhører samme art. De lever dog to forskellige steder. Arnouxs næbhval lever i de antarktiske områder, mens Bairds næbhval lever i det nordlige stillehav. Arnouxs næbhval er formentlig også mindre end Bairds næbhval.

Næbhvaler
Bairds næbhval

Bairds næbhval (Berardius bairdii) er en art i familien af næbhvaler i underordenen af tandhvaler. Dyret bliver 10,7-12,8 m langt og vejer 11-15 t. Det ligner Arnouxs næbhval så meget, at nogle forskere mener de tilhører samme art. De lever dog to forskellige steder. Arnouxs næbhval lever i de antarktiske områder, mens Bairds næbhval lever i det nordlige stillehav. Arnouxs næbhval er formentlig også mindre end Bairds næbhval.

Næbhvaler
Arne Skovhus

Arne Skovhus f. Skovhus Nielsen (12. juni 1932 i Harndrup på Fyn, død 25. november 1983) var en dansk skuespiller og teaterdirektør og en markant skikkelse på venstrefløjen.

Skovhus var søn af fynsk frugtavler, virkede en tid som lærervikar i Jylland efter sin studentereksamen, studerede teologi i København i nogle år og blev lærer ved ungdomsfængslet i Møgelkær, hvor han skrev bogen Man glemmer den slags. Han var desuden for en tid højskolelærer, ansat ved Rødding og Krogerup Højskoler.

Han forsøgte sig med mange ting indenfor teaterverdenen og har blandt andet sat stykker op i fængsler med fanger som aktører. Han ledede fra 1967 indtil 1972 Fiolteatret, hvor han i oprettede en elevskole for skuespillere. Han skabte desuden Humlebæk- og Dronningmøllerevyerne. I 1972 blev Skovhus forstander for Kristeligt Studenter-Settlement.

I årene fra 1979 og frem til sin tidlige død i 1983 var han rektor på Statens Teaterskole.

Fra 1972-1980 var han medlem af Statens Teaterråd 

I 1970 debuterede han i filmen Giv Gud en chance om søndagen, hvor han spillede præst og hans sidste film var Forræderne fra 1983, hvor han spillede graver. Han nåede at være med i mere end ti film, hvoraf nogle af rollerne var at lægge stemme til en tegnefilmsfigur.

Skovhus var en af tidens markante  socialister, og han forsøgte at forene  socialismen med sin kristne tro og virke som præst. Fra SF gik Arne Skovhus over til Venstresocialisterne, hvor han kom ind i hovedbestyrelsen og blev folketingskandidat.  Fiolteatret blev under hans ledelse et samlingssted for venstrefløjens skuespillere, fx Litten Hansen og Aase Hansen, Jesper Christensen og Hans Henrik Clemmensen .

Skovhus sad også i bestyrelsen for foreningen BRIS (Børns Rettigheder I Samfundet).

Arne Skovhus var altid på de svagestes side og selv om det lå meget i tiden, var han aldrig marxist. 

Han tog et par store drenge til sig, som flyttede ind i hans bolig og gennem hans rummelighed og humanistiske indsigt fik en ny start på livet.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 

Skuespillere fra Danmark
Teaterledere fra Danmark
Personer fra Fyn
Teologer fra Danmark
Skolefolk fra Danmark
Politikere fra SF
Tidligere folketingskandidater fra VS
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Småhovedet hval

Småhovedet hval (Ziphius cavirostris) er en dyreart i familien af næbhvaler under hvalordenen. Det er den eneste art i slægten Ziphius. Hvalen er 5,5-7 m lang og vejer 2-3 t. Den småhovedede hval er en af de mest udbredte og hyppige næbhvaler. 

Småhovedet hval var ikke set i Danmark, før et eksemplar af arten strandede ved Lakolk på Rømø 14. februar 2020.

Referencer 
 

Næbhvaler
Mangetandet næbhval

Den mangetandede næbhval eller tasmansk næbhval (Tasmacetus shepherdi) er en hvalart i familien af næbhvaler. Det er den eneste art indenfor slægten Tasmacetus. Den bliver 6-7 m lang og vejer 2-3 t.

Referencer 

Oceaniens fauna
Næbhvaler
Sydlig døgling

Sydlig døgling (Hyperoodon planifrons) er en art inden for familien af næbhvaler. Den er 6-7,5 m lang og vejer 6-8 t.

Døglingeslægten
Longmanns næbhval

Longmanns næbhval (Indopacetus pacificus eller Mesoplodon pacificus) er en art indenfor familien af næbhvaler. Arten er enten klassificeret i næbhvalsslægten eller i sin egen slægt indopacetus. Arten er den mindst kendte hvalart i verden. Den er blevet klassificeret udelukkende på baggrund af to kranier indtil 2002, hvor en død hun skyldede i land på en japansk kyst. Det er formentlig verdens største dyr, der ikke er fundet et levende individ af.

Næbhvaler