Kriseteori (økonomi)

Kriseteori i faget økonomi omhandler årsagerne til og konsekvenserne af økonomisk recession, som fører til lavkonjunktur. Kriseteorier er generelt associeret til marxistisk økonomi, især til tesen om profitraten og dennes tendens til fald.

Tidligere analyser blev leveret af Jean Charles Léonard de Sismondi, der fremsatte det første forslag af til krisens systematik. John Stuart Mill benytter i sit værk Principles of Political Economy begrebet tendensen til at overskuddet nærmer sig minimum i kapitel IV i Bog IV, og i Kapitel V analyserer han konsekvenserne af denne tendens. Her gennemgår han en række af de centrale elementer hos David Ricardo, men uden at have benyttet Karl Marx' teoretiske arbejde.

En undersøgelse af de konkurrerende teorier om krise i de forskellige grene af den politiske økonomi og økonomi blev foretaget af Anwar Shaikh i 1978.

Historisk udvikling 

Marx' kriseteori blev livligt diskuteret blandt ledende marxister i begyndelsen af det 20. århundrede. En relativt lille gruppe, der inkluderede Lenin og Rosa Luxemburg forsvarede den teoretisk, mens andre, med Eduard Bernstein og senere Hilferding som væsentlige bidragydere, tvivlede på dens anvendelighed i praksis.Han præsenterer den i sin mest udviklede form med profitratens tendens til fald, som han kombinerer med en diskussion af forskellige modvirkende tendenser, der kan bremse eller ændre dens indflydelse på kapitalapparatet.

Ligheder (og forskelle) hos John Stuart Mill & Marx 
Der er flere elementer i Marx' analyse, som viser hans kendskab til Mills formuleringer, især Mills behandling af, hvad Marx efterfølgende kaldte de modvirkende tendenser: ødelæggelse af kapital gennem konkurser (§5), forbedringer i produktionsapparatet (§6), import af produkter (§7) og kapitalflugt (§8). For begge gælder det således, at der er tale om en tendens, der kan modvirkes af foranstaltninger, som ophæver den teoretiske virkning. Disse modvirkende kræfter er som følger:

 (1) En stigning i arbejdsintensiteten (via intensivering af arbejdet eller forlængelse af arbejdsdagen)

 (2) Ved at presse af lønningerne under deres værdi

 (3) Billiggørelse af den konstante kapital (via øget produktivitet)

 (4) Relativ overproduktion (som fastholder mange arbejdere, der er ansat i relativt tilbagestående industrier,  hvor den organiske sammensætning af kapitalen er lavere end gennemsnittet

 (5) Udenrigshandel (som tilbyder billigere råvarer og mere rentable kanaler med investeringer

 (6) forøgelse af aktiekapitalen (rentebærende kapital, hvis  afkast er lavere end gennemsnittet med andre.

Især vedrørende effekten af øget produktivitet, billiggørelse af råvarer og udenrigshandel er Marx og Mill er i overensstemmelse med hinanden.

Forskel mellem marxister og keynesianere 
Keynesiansk økonomi kan ses som forsøg på en "middelvej" mellem "laissez-faire", den uforfalskede kapitalisme og marxismen. Keynes anbefalede, at staten udøver en vis kontrol med den økonomiske aktivitet, hvor kriser håndteres med en politisk styring, der kompenserer for markedets imperfektioner.

Keynes havde kun overfladisk studeret Marx' skrifter, fordi han anså disse for forældede. Han var derfor formentlig uvidende om, at de som fælles udgangspunkt havde kritikken af den klassiske ligevægtsteori, ligesom de begge afviste Says lov.

Selv om Marx og Keynes ligeledes var enige om, at kriser er et indbygget element i den kapitalistiske produktionsmåde, anvender de begrebet økonomisk krise på forskellig og delvis modsatrettet vis. Den keynesianske tilgang forholder sig strengt inden for det økonomiske felt og beskriver en 'boom' og en 'bust'-cyklus, der på langt sigt skaber balance i økonomien. Marx mente derimod, at den økonomiske krise nødvendigvis udvikles af modsætningerne i den kapitalistiske produktions relationer.

"Hvor Marx adskiller sig fra Keynes er netop spørgsmålet om den faldende  profitrate. Det er ikke tilbøjeligheden til at forbruge eller subjektive forventninger om fremtidig rentabilitet, der er afgørende for Marx. Det er graden af udbytning og arbejdskraftens sociale produktivitet, som er de centrale overvejelser, set i forhold til det eksisterende kapitalapparat. Mens det for Keynes er kapitalens lave marginale produktivitet , der forårsager en overflod af kapital i forhold til  forventningerne til afkast  og derfor til en 'potentiel' overproduktion af råvarer (når kapitalisten ikke vil  investere). For Marx er overproduktion af kapital  kun relateret til arbejdskraftens samfundsmæssige produktivitet og de eksisterende  betingelser for udbytning. Det udgør en utilstrækkelig masse af merværdi i forhold til den samlede kapital. Så for Marx kan krisen kun  løses ved at udvide den rentable produktion og akkumulation, mens det for Keynes angiveligt kan afhjælpes ved at øge den "effektive efterspørgsel", og dette giver en mulighed for, at staten stimulerer produktionen."
Yaffe bemærkede i 1972, at "... passager i Kapitalens bind III, der henviser til massernes underkonsumption på ingen måde kan tolkes som en kriseteori om manglende efterspørgsel. Marx skriver ganske vist, at "den sidste årsag til alle virkelige kriser altid forbliver den fattigdom og det begrænsede forbrug hos masserne, som sammenlignet med tendensen i den kapitalistiske produktion til at udvikle produktivkræfterne, på en sådan måde, at kun den absolutte magt over forbruget af hele samfundet vil sætte grænsen." 
Den ovenstående passage indeholder en blot en beskrivelse eller en tilpasning til de kapitalistiske produktionsforhold. Marx kaldte det en tautologi at forklare krisen ved manglende effektivt forbrug ... Fuld beskæftigelse er ifølge Marx mulig, når kapitalakkumulationen øger efterspørgslen efter arbejdskraft, som påvirker lønningerne. Hvis lønningerne stiger "for meget", falder profitraten, hvilket medfører en recession. Hos Keynes er fuld beskæftigelse et tegn på overophedning af økonomien, som staten bør modvirke ved at stramme finanspolitikken. Samspillet mellem beskæftigelse og løn er i øvrigt matematisk formaliseret i Goodwins model.

Henvisninger

Yderligere læsning 
 Allen, Tony et al. [1978] The Recession: Capitalist Offensive and the Working Class RCP 3, July 1978, Junius
 Allen, Tony [1981] World in Recession in RCP 7, July 1981, Junius
 Brooks, Mick [2012] Capitalist Crisis Theory and Practice: A Marxist Analysis of the Great Recession 2007–11 eXpedia 
 Bullock, Paul and Yaffe, David [1975] Inflation, the Crisis and the Post-War Boom RC 3/4 November 1975, RCG
 Chesnais, François [1984] Marx's Crisis Theory Today in Christopher Freeman ed. Design, Innovation and Long Cycles in Economic Development 2nd ed. 1984 Frances Pinter, London
 Chesnais, François [Feb 2012] World Economy - The Roots of the World Economic Crisis in International Viewpoint Online magazine : IV445
 Clarke, Simon [1994] Marx's Theory of Crisis Macmillan
 Day, Richard B [1981] The 'Crisis' and the 'Crash': Soviet Studies of the West (1917–1939) NLB
 Grossman, Henryk [1922] The Theory of Economic Crises
 Grossman, Henryk [1941] Marx, Classical Political Economy and the Problem of Dynamics
 Grossman, Henryk [1929,1992] The Law of Accumulation and Breakdown of the Capitalist System Pluto
 Grossman, Henryk [1932,2013] Fifty years of struggle over Marxism 1883‐1932
 Kliman, Andrew [2007] Reclaiming "Marx’s ‘Capital’: A Refutation of the Myth of Inconsistency, Lexington, Lanham
 Kliman, Andrew [2011] The Failure of Capitalist Production: Underlying Causes of the Great Recession, Pluto
 Kliman, Andrew [2015] The Great Recession and Marx's Crisis Theory. American Journal of Economics and Sociology, 74: 236–277. 
 Kuhn, Rick Economic Crisis and Socialist Revolution: Henryk Grossman’s Law of accumulation, Its First Critics and His Responses
 Kuhn, Rick [2007] Henryk Grossman and the Recovery of Marxism Urbana and Chicago: University of Illinois Press. 
 Kuhn, Rick [2007] ‘Henryk Grossman Capitalist Expansion and Imperialism’ ‘Henryk Grossman Capitalist Expansion and Imperialism’ in ISR Issue 56 November-December 
 Kuhn, Rick [2013] Marxist crisis theory to 1932 and to the present: reflections on Henryk Grossman’s ‘Fifty years of struggle over Marxism’ paper to Society of Heterodox Economists Conference, University of New South Wales, Sydney, 2–3 December 2013
 Kuruma, Samezō [1929] An Introduction to the Study of Crisis Sep. 1929 issue of Journal of the Ohara Institute for Social Research, (vol. VI, no. 1) Translated by Michael Schauerte
 Kuruma, Samezō [1936] An Overview of Marx’s Theory of Crisis first published in August 1936 issue of 'Journal of the Ohara Institute for Social Research'. Translated by Michael Schauerte
 Lenin V.I. [1916] Imperialism, the Highest Stage of Capitalism
 Mattick, Paul [1971] Marx and Keynes Merlin; dansk udgave: ''Marx og Keynes'' [1973], Røde Hane
 Mattick, Paul [1981] Economic Crisis and Crisis Theory  Merlin Press
 Mattick, Paul [2008]. Review of David Harvey’s The Limits to Capital in Historical Materialism 16 (4):213-224.
 Norfield, Tony [2016] The City: London and the Global Power of Finance, Verso, London
 Pradella, Lucia [2009] Globalisation and the Critique of Political Economy: New insights from Marx's writings. Routledge’
 Rosdolsky, Roman [1980] The Making of Marx's 'Capital''' Pluto
 Rubin, Isaak Illich [1979] A History of Economic Thought, InkLinks, London
 Shaikh, Anwar [1978] An Introduction to the History of Crisis Theories in 'U.S. Capitalism in Crisis', URPE, New York
 Shoul, Bernice [1947] The Marxian Theory of Capitalist Breakdown
 Ticktin, Hillel, 'A Marxist Political Economy of Capitalist Instability and the Current Crisis', Critique'', Vol.37.
 Vort-Ronald, Pat, [1974] Marxist Theory of Economic Crisis, Australian Left Review, 1(43), 1974, 6-13.
 Yaffe, David [1972] The Marxian Theory of Crisis, Capital and the State, Bulletin of the Conference of Socialist Economists, Winter 1972, pp 5–58
 Yaffe, David [1978] The State and the Capitalist Crisis 2nd ed RCG Reprint

Makroøkonomi