kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Børge Skrydstrup

Børge Skrydstrup (9. december 1916 i Randers – 13. september 1978) var en dansk cand.polit., toldgrænsedirektør og atlet som var medlem af Akademisk Idrætsforening. Han var danmarksmester i 100 meter løb i 1937 og 1940 – begge år i tiden 11,1 sekund.

Skrydstrup blev student i Ribe Katedralskole 1935; cand. polit. 1942 og blev samme år sekretær i tolddepartementet og udnævnt til fuldmægtig 1946. ekspeditionssekretær 1953, kontorchef 1956; toldgrænsedirektør 1958, distriktstoldchef i Padborg 1969; tili, beskæftiget i overborgmesterens sekretariat i København 1942-1958.

Danske mesterskaber 
  1940 100 meter 11,1
  1937 100 meter 11,1

Personlige rekorder 
 100 meter: 10,7 1939

Eksterne henvisninger 
 Dansk Sportsleksikon udgivet i samarbejde med Dansk Idræts-Forbund. Redaktion Axel Lundqvist Andersen og Jørgen Budtz-Jørgensen. Bind 1 og 2. Standard-forlaget 1944
 Kraks Blå Bog 1974
 

Sprintere fra Danmark
Atleter fra Akademisk Idrætsforening
Personer fra Randers
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Studenter fra Ribe Katedralskole
Søren Nielsen (atlet)

Søren Nielsen, var en dansk atlet som var medlem af Odense GF. Han dansk mester på 100 meter 1940 og gentog det året efter ved indvielsen af det nye atletikstadion i Bolbro.

Danske mesterskaber 

  1941 100 meter
  1940 100 meter
  1936 100 meter

Personlige rekorder 
 100 meter: 10,7 1934

Eksterne henvisninger 
 Dansk Sportsleksikon udgivet i samarbejde med Dansk Idræts-Forbund. Redaktion Axel Lundqvist Andersen og Jørgen Budtz-Jørgensen. Bind 1 og 2. Standard-forlaget 1944

Sprintere fra Danmark
Atleter fra Odense Atletik/OGF
Luftskib L 54

Luftskib L 54 var en U-klasse zeppeliner, som blev bygget af Luftschiffbau Zeppelin i Staaken ved Berlin til den tyske Kaiserliche Marine og foretog sin første flyvning 13. august 1917. Gennem 11 måneder var luftskibet stationeret på luftskibsbasen i Tønder indtil det sammen med L 60 tilintetgjordes i Toska-hallen ved bombardementet af luftskibsbasen 19. juli 1918. Luftskibet dekoreredes 9. april 1918 under førergondolen med Pour le Mérite-ordenen.

Mandskab 
Efter klargørelsen i Staaken blev luftskibet 20. august 1917 flyttet til Tønder af kaptajnløjtnant Ludwig Bockholt og vistnok søløjtnant Mass, som indtil da havde kommandoen over Luftskib L 23. Mandskabet foretog indtil 11. september 4 ture fra Tønder og udvalgtes så til at flyve den berømte Afrika-mission.

Kommandoen over L 54 overtoges derfor 16. september 1917 af kaptajnløjtnant Horst Julius Treusch von Buttlar-Brandenfels som kommandant og oberstløjtnant Hans von Schiller som 1. officer, som indtil 19. juli 1918 nåede at flyve 27 ture fra Tønder. Luftskibet fløj 14 rekognosceringer og 2 bombetogter.

Silent Raid 19./20. oktober 1917 

I det såkaldte silent raid mod England 19. oktober 1917 deltog luftskibene L 54 med kommandant Buttlar-Brandenfels og L 45 fra luftskibsbasen i Tønder, sammen med 9 andre luftskibe fra Ahlhorn, Nordholz og Wittmund. Luftskibene fløj i 4,8 km højde mens en stærk kold vind var ved at blæse op fra nord.
L 54 krydsede kl. 20.55 Norfolks kyst og kastede bomber over en ukendt by uden at ramme målet og vendte hjemover forfulgt af et RNAS BE2c-fly, som måtte opgive forfølgelsen i den store højde.

L 45 med kommandant Waldemar Kölle forøvede betydelig skade i London, men blev taget af blæsten og ført til Sisteron i departementet Alpes-de-Haute-Provence i Sydøstfrankrig, hvor luftskibet efter nødlanding sattes i brand og besætningen overgav sig til franskmændene.

Fra Ahlhorn sydvest for Bremen deltog bl.a. L 41 med Kuno Manger og L 44 med Franz Stabbert, hvor kun L 41 nåede hjem til basen via Belgien, mens L 44 i stor højde blev skudt ned i Lorraine i Frankrig.

Der kastedes 274 bomber over London fra en rekordstor højde langt over 5 km. Højderekorden sattes af L 55 med 7.250 m.
Buttlar-Brandenfels modtog 9. april 1918 Pour le Mérite-ordenen på basen i Tønder for sin ledelse under dette angrebet.

Eksterne links 
 Zeppelin L 54 - Luftschiffe in Tondern  - zeppelin-museum.dk
 LZ 99 - luftschiff.de
 LZ99  - sebastianrusche.com
 Lz99 - L54  - p159.phpnet.org (fransk)
 Luftschiff Zeppelin 99, typ u, VIII 1917  - mars.slupsk.pl (polsk)
 LZ99(L58) - air-ship.info (kinesisk)
 19-Jul-1918 Zeppelin LZ.99 - Aviation Safety Network

Se også 

L 54
L 54
VM i curling 2014

VM i curling 2014 henviser til flere artikler:
 VM i curling 2014 (kvinder)
 VM i curling 2014 (mænd)
VM i curling 2015

VM i curling 2015 henviser til flere artikler:
 VM i curling 2015 (kvinder)
 VM i curling 2015 (mænd)
Robert Kardashian

Robert George Kardashian (22. februar 1944 - 30. september 2003) var en amerikansk advokat og forretningsmand. Han fik national anerkendelse som O.J. Simpsons ven og en af forsvarerne i Simpsons mordsag i 1995.

Privatliv 
 
Kardashian blev født i Los Angeles, Californien, søn af armenske-amerikanske forældre Helen (født Arakelian) og Arthur Kardashian.
Han har også en bror og en søster. Hans oldeforældre, Sam og Harom Kardaschoff, var etniske armenske Molokaner indvandrere fra Karakale, Kars, russiske imperium (nu Tyrkiet).
Deres søn Tatos ændrede sit navn til Tom, startede en virksomhed i renovationsbranchen i Los Angeles og blev gift med Hamas Shakarian.
 
Vokser op i Baldwin Hills område i Los Angeles, Kardashian deltog Dorsey High School og University of Southern California, hvorfra han dimitterede i 1966 med en bachelorgrad i business administration.
Han tjente derefter en jurist fra universitetet i San Diego School of Law og praktiseres i omkring et årti; efter det, gik han ind i erhvervslivet.
I 1973 var han en af medstifterne af handelen publikation Radio & Records, som han og hans partnere sælges til en stor fortjeneste i 1979.

Han havde fire børn med sin første kone, Kris Jenner (født Houghton): Kourtney, Kim, Khloé, Robert,. Alle fire har opnået berømmelse efter hans død, hovedsagelig gennem E! kabelnet reality tv-show, Keeping Up with the Kardashians og relaterede programmer.
 
Efter skilsmissen fra Houghton i 1991 var han i en periode forlovet med Denice Shakarian Halicki, enke efter filmproducent HB Halicki. Parret blev aldrig gift.
Han blev senere gift med Jan Ashley i 1998. Dette ægteskab endte også i skilsmisse.
Han giftede sig med Ellen Pierson (født Markowitz) seks uger før han døde.

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Los Angeles
Felipe Quispe

Felipe Quispe Huanca "El Mallku" (Aymara: "kondoren") (født 22. august 1942, død 19. januar 2021) var en boliviansk aktivist og politiker af aymara-etnicitet. Han var leder af bevægelsen Pachakuti Indigenous Movement (MIP) og generalsekretær for den "Forenede Union af Bolivias Arbejdende Bønder (CSUTCB). 

I 1984 var han en af de ledende personer i oprørsbevægelsen Tupac Katari Guerrilla Army, en fejlslagen oprørsbevægelse, der kæmpede imod Bolivias regering. Quispe blev den 19. august 1992 arresteret for sin involvering i bevægelsen.  

Quispe var aktiv i arbejdet for at etablere en uafhængig republik, der skal omfatte de områder i Bolivia, hvor der er et fletal af aymaraer. Navnet på republikken skal være "Qullasuyu" opkaldt efter Inkarigets provins, der var placeret i det nuværende Bolivias højland.

Quispe var en indædt modstander af den Den Internationale Valutafond og af den økonomiske opfattelse, der har fundet udtryk i det såkaldte Washington consensus, der indeholder anbefalinger af, hvorledes bl.a. de økonomiske problemer i Latinamerika bedst løses. Quispe var endvidere stærk modstander af forsøgene på at begræsne dyrkningen af coca-planten, som han anså for at være en central del af aymaraernes kultur. Han var væsentligt indblandet i den bolivianske gaskrig.

Quispe stillede op til præsidentvalget i 2005, hvor Evo Morales, leder af Movimiento al socialismo (MAS) blev valgt til præsident. Quispes parti opnåede blot 2,2% af stemmerne. Quispe var en stærk kritiker af Evo Morales socialistiske regering, som han omtaler som værende "neoliberalistisk med et indiansk ansigt".

Kilder

Noter

Litteratur

Eksterne links
El Mallku Speaks: Indigenous Autonomy & Coca - The Narco News Interview with Felipe Quispe 
In Defense of Life and Democracy 

Politikere fra Bolivia
Natalja Poklonskaja

Natalja Vladimirovna Poklonskaja (, ; født 18. marts 1980 i Perevalsk, Ukrainske SSR,
Sovjetunionen) er suppleant til den russiske Statsduma (2016), og tidligere statsanklager i Republikken Krim (2014 - 2016).

Natalja Poklonskaja gjorde tjeneste ved rigsanklagerembedet i Kyiv i Ukraine, men indgav sin afskedsbegæring i februar 2014 som en protest mod Euromajdan. Ansøgningen blev ikke godkendt. I stedet blev hun den 11. marts 2014 - samme dag som Republikken Krim erklærede sig uafhængig af Ukraine - udnævnt til Republikken Krims rigsanklager. Da Krim senere på måneden var blevet optaget som en republik i Føderationen Rusland, blev hun atter, den 27. marts 2014, udpeget som rigsanklager i Krim, denne gang underlagt Ruslands anklagemyndighed.

Poklonskaja er efterlyst i Ukraine for forbrydelser mod staten.

Da hun blev udnævnt som rigsanklager i Republikken Krim afholdt hun et pressemøde, der blev sendt verden over. Videoklip af pressemødet blev lagt på Youtube. Disse klip gjorde hende til et internetfænomen, hvilket gav anledning til en række anime-inspirerede tegninger.

Noter

Eksterne henvisninger 

 BLI-MEA! Putin appoints glamorous blonde Russian with a love of bright red high heels as Crimea's new attorney general
 Crimean prosecutor Natalia Poklonskaya's viral video inspires fan art
 Natalja Poklonskajas pressemøde på Youtube

Jurister
Embedsmænd
Personer fra Luhansk oblast
Elastic Heart

"Elastic Heart" er en sang af Sia, udgivet for The Hunger Games: Catching Fire – Original Motion Picture Soundtrack, soundtracket til den amerikanske science-fiction eventyrfilm The Hunger Games: Catching Fire fra 2013. Det blev udgivet som digital single den 1. oktober 2013. "Elastic Heart" er produceret af de amerikanske producenter Diplo og Greg Kurstin. Den har nået pladsen som nummer 7 på den newzealandske hitliste, og har også været på hitlisterne i Storbritannien, Australien og Belgien. Selvom filmens version også er med The Weeknd, som synger andet vers, er der også en soloversion af sangen på Sias sjette studiealbum 1000 Forms of Fear.

Hitlister

Udgivelseshistorie

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sange fra 2013
Singler fra 2013
Sange af Sia Furler
Sange af The Weeknd
The Hunger Games
Jevpatorija

Jevpatorija, (, ; , ; , armensk: Եվպատորիա) er en by beliggende på halvøen Krims sydvestkyst med 106.840(2012) indbyggere.

Det nuværende slaviske navn kommer fra oldgræsk Eupatoria; det krimtatariske fra Güzliev, "smukt hus".

I begyndelsen af 400-tallet blev der anlagt en græsk koloni i området. Osmanerne befæstede handelspladsen ved byens nuværende placering i 1500-tallet.

Venskabsbyer 
Jevpatorija er venskabsby med:

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 

Byer i Republikken Krim
Bleg rørhat

Bleg rørhat (latin: Boletus impolitus) er en svampeart beskrevet første gang i 1838. Boletus impolitus ingår i slægten rørhatte og familien Boletaceae.  Der er ikke angivet underarter i Catalogue of Life.

Bleg rørhat er primært udbredt i Sydeuropa omkring Middelhavet. Arten er sjælden i Nordeuropa. Bleg rørhat vokser ofte under egetræer på kalkholdig eller leret bund.

Noter 

Rørhat
Spiselige svampe
Svampe i Danmark
Eddie Redmayne

Edward John David "Eddie" Redmayne, OBE (født 6. januar 1982) er en engelsk skuespiller, sanger og model. Han er blandt andet kendt for rollen som Marius Pontmercy i musicalfilmen Les Miserables fra 2012. For rollen som Stephen Hawking i Teorien om alting, vandt Redmayne Oscaren for bedste mandlige hovedrolle i 2015. Samme år blev Redmayne optaget i Order of the British Empire.

Filmografi

Film

TV

Teater

Hædersbevisninger 

 My Week with Marilyn: Nomineret — BAFTA for Rising Star Award
 Les Miserables: National Board of Review Award for Best CastSanta Barbara International Film Festival — Virtuoso AwardSatellite Awards for Best Cast – Motion PictureWashington D.C. Area Film Critics Association Award for Best EnsembleNomineret — Broadcast Film Critics Association Award for Best Acting EnsembleNomineret — Phoenix Film Critics Society Award for Best CastNomineret — San Diego Film Critics Society Award for Best Performance by an EnsembleNomineret — Satellite Awards for Best Supporting Actor – Motion PictureNomineret — Screen Actors Guild Award for Outstanding Performance by a Cast in a Motion Picture
 The Goat, or Who Is Sylvia?: Theatre Awards for Outstanding Newcomer
 Rød: Laurence Olivier Award for Best Actor in a Supporting RoleTony Award for Best Performance by a Featured Actor in a Play

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 

Skuespillere fra England
Fotomodeller fra England
Oscar for bedste mandlige hovedrolle
Personer tildelt Officer of the Order of the British Empire
Trishula

Trishula (Sanskrit: त्रिशूल triśūla, Malay: trisula, Telugu: trishulamu, Tamil: thirisulam, Malayalam: തൃശൂലം trisoolam,Thai: trisoon or tri)
er ligesom en trefork. Treforken er meget kendt hos mange hinduistiske guder, især  Shiva, men også  hos Durga, Kali, Prathyangira, Sarabha og  Lavanasura. Den  græske gud Poseidon ses også  afbilledet med en trefork.

Se også
Trefork
Ålejern

Eksterne kilder/henvisninger 

 Trishula på religionfacts.com

Hinduisme
Irmgard Keun

Irmgard Keun (født 6. februar 1905 i Charlottenburg, Berlin, død 5. maj 1982 i Köln) var en tysk forfatter. 

Irmgard Keun var tysk forfatter og journalist med tilknytning til den litterære ekspressionisme.
Keun debuterede med romanen Gilgi – eine von uns (1931), som blev filmatiseret i 1932. Kunstsilkepigen fra 1933 var blandt de bøger, som det nazistiske Tyskland forbød som entartete kunst – ”degenereret kunst” og som den nazistiske bevægelse forbød og som blev brændt ved bogbrændingerne i 1933. Hun emigrerede til Holland i 1936, men vendte illegalt tilbage til Tyskland i 1940. Efter 1945 arbejdede hun som journalist og blev glemt som forfatter, men blev genopdaget i 1970’erne og 1980’erne.

Bibliografi 
 Gilgi – eine von uns (1931) på dansk Gilgi – en af vores, Roman (1932, oversat af Axel Broe)
 Das kunstseidene Mädchen (1933) på dansk Kunstsilkepigen, Roman (1933, oversat af Clara Hammerich. 1981, revideret oversættelse ved Niels Brunse)
 Das Mädchen, mit dem die Kinder nicht verkehren durften (1936) på dansk Pigen de andre børn ikke måtte lege med, Roman (1982, oversat af Niels Brunse)
 Nach Mitternacht (1937) på dansk Efter midnat, Roman (1981, oversat af Niels Brunse)
 Kind aller Länder (1938)
 D-Zug dritter Klasse (1938) på dansk Hurtigtog III. Klasse, Roman (1938, oversat af Herbert Steinthal) 
 Bilder und Gedichte aus der Emigration (1947)
 Nur noch Frauen … (1949).
 Ich lebe in einem wilden Wirbel. Brife an Arnold Strauss, 1933–1947 (1988).
 Ferdinand, der Mann mit dem freundlichen Herzen (1950) på dansk Ferdinand – Manden med det venlige hjerte, Roman (1953, oversat af Tuche Tuxen)
 Wenn wir alle gut wären. (1954), Erzählungen.
 Blühende Neurosen (1962)

Litteratur om Irmgard Keun på dansk 
 Margit Methling: Et eller andet sted må man vel høre til (1993). Radioteater bearbejdet ud fra Kunstsilkepigen.

Forfattere fra Tyskland
Personer fra Berlin
Brasiliens Skakforbund

Brasiliens Skakforbund (portugisisk: Confederação Brasileira de Xadrez, forkortet CBX) er det nationale skakforbund i Brasilien, stiftet i 1924. Forbundet har hovedsæde i Rio de Janeiro og er medlem af det Internationale Skakforbund FIDE. Formand er Darcy Lima , og næstformaend er Roberto Vigil. 

Formand og næstformaend vælges for en tre-årig periode.

Ekstern henvisning 
  

Skakorganisationer
Skakforbund
1. division i ishockey 1990-91

1. division i ishockey 1990-91 var den næstbedste række i dansk ishockey i sæsonen 1990-91. Turneringen havde deltagelse af otte hold, som spillede en firdobbelt-turnering alle-mod-alle.

Turneringen blev vundet af Odense IK, som dermed rykkede op i Eliteserien for første gang i klubbens historie. Holdene, der sluttede på anden- eller fjerdepladsen, Vojens IK og KSF spillede kvalifikation mod nr. 6 og 7 fra Eliteserien om de sidste to pladser i den efterfølgende sæson i Eliteserien. Holdet, der sluttede på tredjepladsen, Herning IK's andethold, var ikke oprykningsberettiget, fordi klubben allerede havde et hold i Eliteserien, og derfor gik holdets plads i kvalifikationsspillet videre til KSF.

Resultater og stillinger 

De otte hold spillede en firdobbelt-turnering alle-mod-alle, hvilket gav 28 kampe til hvert hold.

Kilder / eksterne henvisninger 
 Michael Søvsø: Vojens på isen - en krønike om et ishockeyhold (2008).

Noter 

1990-91
Ishockey i 1990
Ishockey i 1991
Kvalifikation til Eliteserien i ishockey 1991-92

Kvalifikationen til Eliteserien i ishockey 1991-92 var en turnering, hvor fire hold spillede om to ledige pladser i Eliteserien i ishockey 1991-92. Turneringen blev spillet i perioden 19. februar - 10. marts 1991, og den havde deltagelse af nr. 6 og 7 fra Eliteserien i 1990-91, Frederikshavn IK og HIK, samt nr. 2 og 4 fra 1. division i 1990-91, Vojens IK og KSF. Nr. 3 i 1. division i 1990-91, Herning IK's andethold, var ikke oprykningsberettiget, eftersom klubben allerede havde et hold i Eliteserien, og derfor blev midtjydernes plads i kvalifikationsspillet overtaget af KSF.

Resultatet blev, at de to Eliteserie-hold sikrede sig endnu en sæson i Eliteserien.

Kilder / eksterne henvisninger 
 Michael Søvsø: Vojens på isen – en krønike om et ishockeyhold (2008).

Noter 

Ishockey i 1991
Ishockey i Danmark
1. division i ishockey 1991-92

1. division i ishockey 1991-92 var den næstbedste række i dansk ishockey i sæsonen 1991-92. Turneringen havde deltagelse af otte hold, som spillede en firdobbelt-turnering alle-mod-alle.

Turneringen blev vundet af Gladsaxe SF foran Rungsted IK, og de to sjællandske hold rykkede dermed op i Eliteserien. Holdene, der sluttede på tredje- eller fjerdepladsen, KSF og Vojens IK spillede kvalifikation mod nr. 8 fra Eliteserien om den sidste plads i den efterfølgende sæson i Eliteserien. Fra dette kvalifikationssspil kvalificerede Vojens IK sig til Eliteserien i 1992-93.

Resultater og stillinger 

De otte hold spillede en firdobbelt-turnering alle-mod-alle, hvilket gav 28 kampe til hvert hold.

Kilder / eksterne henvisninger 
 Michael Søvsø: Vojens på isen - en krønike om et ishockeyhold (2008).

Noter 

1991-92
Ishockey i 1991
Ishockey i 1992
Kvalifikation til Eliteserien i ishockey 1992-93

Kvalifikationen til Eliteserien i ishockey 1992-93 var en turnering, hvor tre hold spillede om en ledig plads i Eliteserien i ishockey 1992-93. Turneringen blev spillet i marts 1992, og den havde deltagelse af nr. 8 fra Eliteserien i 1991-92, Herlev IK, samt nr. 3 og 4 fra 1. division i 1991-92, KSF og Vojens IK.

Resultatet blev, at Vojens IK vandt turneringen og dermed rykkede op i Superisligaen efter to sæsoner i 1. division.

Kilder / eksterne henvisninger 
 Michael Søvsø: Vojens på isen – en krønike om et ishockeyhold (2008).

Noter 

Ishockey i 1992
Ishockey i Danmark
Bernhard den Danske

Bernhard den Danske (, ) (måske født i 865 - ukendt dødsdato) var en normannisk adelsmand i første halvdel af det 10. århundrede.

Biografi 
Hans efternavn antyder, at han stammer fra Danmark. Han kan have slået sig ned i Normandiet sammen med sine vikingefæller omkring år 900, hvor en kilde angiver ham som en af Rollos følgesvende.

I begyndelsen af 930'erne overbeviste han Rollos søn og efterfølger Vilhelm Langsværd om at blive i Rouen for at imødegå Riouf (en vestnormanner, der var utilfreds med Vilhelms tiltagende frankificering). Riouf var med en hær var på vej for at indtage byen. Han blev overvundet lige uden for den normanniske hovedstad. Bernards politiske rolle viser sig umiddelbart efter attentatet på Vilhelm i december 942. Nu blev han en del at et slags triumvirat, der styrede det normanniske hertugdømme, mens man afventede at Richard I skulle overtage styret. Dudo skriver, at han var allevegne i årene 942-946, i selskab med sine normanniske landsmænd Anslech, Osmond de Conteville og Raoul Taisson. Det er på den tid, at han viser en taktisk intelligens, der, hvis man skal tro Dudo, gør, at det forholdsvis nyetablerede hertugdømme overvinder sine naboer, den karolingiske konge Ludvig den Oversøiske og den frankiske hertug Hugo den Store. 

Ved to lejligheder modtog Bernard den Danske kongen i Rouen og garanterede ham normannernes troskab. Den kongelige hær deployerer til Normandiet mens den unge Richard I var i Frankrig, for at blive "opdraget". Men Bernhard havde i 945-946 hemmeligt bedt den danske konge Harald (en lillebror til Gorm den Gamle, der efter forvisning fra Danmark tillige med alle sine tilhængere havde slået sig ned i Normandiet) om hjælp til at styre begivenhederne. Takket være den danske konges intervention, pågreb Bernard Ludvig den Oversøiske. Denne fangst gav normannerne en fordel i forhandlingerne om Richard I's tilbagevenden til Normandiet. Kongen blev løsladt, og den unge jarl kunne vende tilbage til sit land.
Bernhard den Danske forsvandt nu ud af Dudos historie.

Bernhard den Danske var far til Torf og dermed stamfader til de to store Anglo-Normanniske slægter Beaumont og Harcourt. 
Selv om der ikke foreligger fysiske beviser for, at Bernhard er far til Torf, er slægtsskabet nævnt i talrige genealogier og blev anerkendt af de franske konger ved det adelspatent som Ludvig XV udstedte til slægten Harcourt i 1700.

Kilderne 
Bernhard er kendt gennem kannikken Dudon de Saint-Quentins krønike, De moribus et actis primorum Normanniae ducum. 
Selv om visse passager er omstridt især af Flodoard.  Også i værket Gesta Normannorum ducum af Vilhelm af Jumièges og 
Roman af Rou af Wace nævnes Bernhard igen.

 Dudon de Saint-Quentin, De moribus et actis primorum Normanniae ducum, Éd. Jules Lair, Caen, F. Le Blanc-Hardel, 1865
 Guillaume de Jumièges, Histoire des Normands, éd. Guizot, Brière, 1826, Livre IV (traduction française des Gesta Normannorum ducum écrits vers 1172).

Noter og kilder 

Adel i Normandiet
Normannere