kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tommy Arkesden

Thomas Arthur "Tommy" Arkesden (juli 1878 – 25. juni 1921), også kendt som Tom Arkesden, var en engelsk fodboldspiller, der spillede som angriber. Han er født i Warwick, Arkesden. Han spillede for Burton Wanderers, Derby County og Burton United før han skiftede til Manchester United for £150 den 2. februar 1903. In 1907 skiftede han til Gainsborough Trinity. I 79 kampe for Manchester United scorede han 33 mål.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Profile på stretfordend.co.uk

Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Burton Wanderers F.C.
Fodboldspillere fra Derby County F.C.
Fodboldspillere fra Burton United F.C.
Fodboldspillere fra Manchester United F.C.
Fodboldspillere fra Gainsborough Trinity F.C.
Mors-Thy Færgefart

Mors-Thy Færgefart I/S er et kommunalt ejet og drevet færgeselskab, der står for driften af færgefarten mellem Thy og Mors ved Feggesund og indtil 26. februar 2015 tillige overfarten ved Næssund. Mors-Thy Færgefart har adresse på Jernbanevej 7, 7900 Nykøbing Mors. Feggesundfærgen har kapacitet til 22 personbiler. Der er frihøjde på 4,5 meter under broen og en fribredde på 4,80 meter. Færgen sejler over Feggesund hvert 20. minut. Færgens officielle side, hvor man kan finde aktuelle priser og sejlplaner er www.mors.dk/feggesund

Eksterne henvisninger og kilde 
 Mors-Thy Færgefart I/S, Nykøbing M - Krak.dk

Morsø Kommune
Rederier fra Danmark
Delfin Quishpe

Delfin Quishpe (født december 1977 i San Antonio i Guamote, Ecuador) er en ecuadoriansk sanger, som gjort sig kendt for noget, han selv kalder "Andinsk techno-folklore". Quishpes sang "Torres Gemelas" (Twin Towers) er i Latinamerika blevet et internetfænomen og er den sang, som har fået mest opmærksomhed.

Biografi 
I 2003 indspillede han sit andet album "El Gallito". Det indeholdt sange som: El Gallito Bandido, El Delfincito, Cuando me Vaya og Cuaya Huay. Et år senere lavede han sin første video, som lagdes ud på internettet.

Delfin berømmelse indledtes i december 2006, da hans sang Torres Gemelas (Twin Towers) lagdes på Youtube. Den 4. januar 2007 havde sangen allerede haft 250.000 afspilninger, og den 24. marts havde flere udgaver af videoen på Youtube over en million visninger og tusinder af kommentarer.

Sangen har en tragisk tekst, som handler om, at Delfin mistede sin elskede en i terroristangrebet den 11. september 2001. På grund af den kitchaktige og lavbudget-lignende karakter på sangen lige som musikvideoen er "Torres Gemelas" blevet et internetfænomen i Latinamerika og Spanien. 

I april 2010 publicerede Quishpe den pro-israelske sang "En tus Tierras bailare" med de to peruanske YouTube-stjerner Wendy Sulca og Tigresa del Oriente. Sangen, som følger samme stil som "Torres Gemelas", fik hurtigt opmærksomhed i Latinamerikansk media og havde på mindre end en måned mere en en million afspilninger samtidig, som den diskuteredes i en række tv-programmer og aviser. Sangen er senere blevet kaldt "Youtubes We Are The World" af Calle 13-sangeren Residente.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Officiel webside  
 Officiel blog  
 Delfin Quishpe på Myspace 
 Torres Gemelas-sangen 
 Delfín Quishpes historie i avisen El Universo  (På spansk)

Sangere fra Ecuador
Keiko Matsui

Keiko Matsui (松 居 慶 子, født 26. juli 1961 i Tokyo, Japan som Keiko Doi) er en japansk keyboardspiller og komponist med speciale i smooth jazz, jazz fusion og new age-musik. Hendes karriere spænder over fire årtier, hvorunder hun har udgivet tyve cd'er (udover diverse opsamlinger) og har modtaget international anerkendelse. Hun er bosat i Los Angeles, Californien.

Tidlige år 

Keiko Dois mor, Emiko, tog hende til hendes første klavertime i juni efter hendes femårs-fødselsdag. Japansk tradition går ud på, at et barn, der starter på dette tidspunkt, vil fortsætte disse studier i lang tid. Traditionen holdt for Doi, der studerede klaver i sin skoletid. Selv om hendes tidlige uddannelse skete med fokus på klassisk musik, udviklede hun en interesse i jazz og begyndte at komponere sin egen musik. Nogle af hendes musikalske påvirkninger på det tidspunkt omfattede Stevie Wonder, Sergej Rachmaninov, Maurice Jarre og Chick Corea.

Doi studerede børnekultur på 日本 女子 大学 (Nihon joshidaigaku, Japans Kvindeuniversitet) men fortsatte med at studere musik hos Yamaha Music Foundation. Hun var en topelev i Yamaha Music Education System og blev valgt i en alder af 17 år at være en musiker for dem. Således blev hun ansat i Japansk jazz fusion gruppe Cosmos, som indspillede syv albums.

I en alder af 19 år sendte Yamaha hende til Amerika for at indspille et album, og der mødte hun Kazu Matsui, som var blevet udvalgt som producent for projektet. I 1987 indspillede Matsui hendes solo debut LP A Drop of Water (en dråbe vand ). Albummets titel, navnet på en sang ved Carl Anderson, var til minde om dem, der døde i Challenger-katastrofen året før. Dens succes førte til en pladekontrakt med MCA Records.

Videre karriere 
Hun udgav to albums under MCA-etiketten før hun gik videre til pladeselskaberne White Cat, Countdown, Unity og Narada. I 1990-erne oplevede hendes albums stigende placeringer på hitlisterne: Sapphire opnåede en 2-plads på Billboards ugentlige Top Contemporary Jazz Albums chart, og Dream Walk nåede en 3-plads. Matsui var Billboards nummer tre på Top Contemporary Jazz Artist for 1997, hvor hun var den eneste kvindelige jazz kunstner i top ti, og både dream Walk og Sapphire kom på Billboards Top Ti Indie Contemporary Jazz Album samme år.

Velgørende formål 
Hun har aktivt medvirket til at skaffe penge til velgørende formål så som støtteorganisationer for brystcancerramte, der virker for at skaffe marv til transplantationer.

Lyd 
Matsui musik er på samme tid kraftfuld og indadvendt, en blanding af både vestlig kultur og musikalske påvirkninger fra Østen. Hun har et meget spirituelt syn på komponering af musik, der ifølge hende selv er som om det "kommer til mig fra et andet rum, en anden dimension," og består i at "fange noder fra stilheden og der efter blot sætte dem sammen". Matsui ser musik som "de store gaver fra menneskesjæle fra fortiden, for børn af fremtiden". Hun mener, at musik har en effekt at bringe folk sammen og ændre deres liv. "Vi er forbundet med musik som oceanet forbinder kontinenterne", skrev hun.

Noter

Eksterne henvisninger 

 

Komponister fra Japan
Musikere fra Japan
Kvinder fra Japan
Hyderabad (distrikt)

Hyderabad (telugu: హైదరాబాదు జిల్లా, ) er et distrikt i den indiske delstat Telangana. Distriktets hovedstad er Hyderabad.

Demografi 
Ved folketællingen i 2011 var der  indbyggere i distriktet, mod  i 2001. Den urbane befolkningen udgør  af befolkningen.

Barn i alderen 0 til 6 år udgjorde  i 2011 mod  i 2001. Antallet piger i den alder pr. tusinde drenge er 938 i 2011 mod 943 i 2001.

Inddelinger

Mandaler 
I Telangana er mandal det tredje administrative niveau, under staten og distriktene. Hyderabad distrikt har 17 mandaler.

 Tirumalagiry
 Shaikpet
 Secunderabad
 Saidabad
 Nampally
 Musheerabad
 Marredpally
 Khairthabad
 Hyderabad
 Himayathnagar
 Golconda
 Charminar
 Bandlaguda
 Bahadurpura
 Asifnagar
 Ameerpet
 Amberpet

Referencer 

Distrikter i Telangana
Nordre Fasanvej

Nordre Fasanvej er en gade mellem Smallegade på Frederiksberg og Frederikssundsvej ved Nørrebro Station på grænsen mellem Nørrebro og Nordvestkvarteret i Københavns Kommune. Gaden ligger i forlængelse af Søndre Fasanvej.

Generelt 
Nordre Fasanvej og Søndre Fasanvej fungerer til daglig som en lang sammenhængende gade om end med hver deres karakteristika. Hvor Søndre Fasanvej, der starter ved Valby Langgade, er præget af grønne områder som Søndermarken og gennemskærer en del attraktive kvarterer på Frederiksberg, er Nordre Fasanvej primært kendetegnet ved byliv og industri.

Nordre Fasanvej krydser adskillige vigtige gader, herunder Nyelandsvej, Godthåbsvej, Borups Allé samt Hillerødgade, før den når Frederikssundsvej.

Søndre og Nordre Fasanvej er betjent af op til flere forskellige former for transport, heriblandt buslinje 4A der gennemkører begge gader. Omkring krydset Nordre Fasanvej/Finsensvej ligger Fasanvej Station, som betjener den københavnske metro. Herfra er det muligt at benytte metrolinjerne M1 og M2. Fra Nørrebro Station på Frederikssundsvej kører adskillige buslinjer, samt metrolinjen M3 og linje F på det københavnske S-bane.

Historie 
Den ældste del af Søndre Fasanvej, den nordlige del ved Roskildevej, blev etableret i 1682 som en vej til fasaneriet bag Frederiksberg Have. Vejen blev senere forlænget mod nord til Smallegade. Den sydlige del af nutidens Søndre Fasanvej blev først etableret omkring 1870, og hed først Bag Søndermarken. Denne del blev indlemmet som en del af Søndre Fasanvej omkring 1900.

Nordre Fasanvej blev etableret mellem 1883 og 1908 som en direkte forlængelse af Søndre Fasanvej, som denne del nu kom til at hedde. Et nyt Frederiksberg Hospital blev bygget langt Nordre Fasanvej i 1903, og erstattede det gamle på Howitzvej.

Hovedstadens første krematorium, lå på hjørnet af Nordre Fasanvej og Nyelandsvej.

Broen 
Over jernbanen forløb Nordre Fasanvej i en lang årrække på en bro. På vestsiden broen lå S-togsstationen Solbjerg fra 13. december 1986 til 1. januar 2000. Efter nedgravningen af jernbanen sløjfede man broen, der før havde ligget som en pukkel på den ellers flade Fasanvej. I den forbindelse kom Fasankroen på østsiden “op” i gadeplan, mens Føtex på vestsiden blev renoveret og fik indgang en etage længere nede end før.

Østre Fasanvej 
En del af den nuværende Nordre Fasanvej nord for Godthåbsvej hed tidligere Østre Fasanvej.  I 1884 blev Østre Fasanvej anlagt som forlængelse af Nordre Fasanvej, og den blev forlænget i etaper i trit med Niels Josephsens udstykning af Mariendals jorder frem til Lyngbygade (nu: Hillerødgade). I 1908 førtes Østre Fasanvej frem til Frederikssundsvej. Siden 1920 har den daværende Østre Fasanvej heddet Nordre Fasanvej efter indlemmelsen. 
Området lå i Frederiksberg Sogn indtil 1898, dernæst i Sankt Thomas Sogn indtil 1905 og nu i Mariendals Sogn.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Gader på Frederiksberg
Gader på Nørrebro
Essel

Essel er en kommune i Samtgemeinde Schwarmstedt i Landkreis Heidekreis i den centrale del af den tyske delstat Niedersachsen.

Kommunen har et areal på 34,06 km², og et indbyggertal på godt 1.050 mennesker (2013).

Geografi 
Floden Aller og motorvejen A7 går gennem kommunen.

Ud over Essel ligger i kommunen landsbyerne:
 Essel
 Engehausen
 Stillenhöfen
 Ostenholzer Moor

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på samtgemeindens websted
 Befolkning 31. december 2013 (Tabel K1020014)  Landesbetrieb für Statistik und Kommunikationstechnologie Niedersachsen, 102 Bevölkerung - Basis Zensus 2011. Tysk hjælpeside til statistikken
Parlamentsvalget i Slovakiet 2012

Parlamentsvalget i Slovakiet 2012 fandt sted i Slovakiet den 10. marts 2012 for at vælge 150 medlemmer til Národná Rada. Den tidligere premierminister Robert Fico parti RETNING - social demokrati vandt det absolutte flertal af mandater. Efter valget dannede han Regeringen Robert Fico II

Valgresultat 

Notat: Kun indvalgte partier er listet i tabellen.

Politiske valg i Slovakiet
Slovakiet 2012
Smer – Sociálna demokracia

Smer – Sociálna demokracia (forkortet: Smer-SD, dansk: Retning – socialdemokrati), er et socialdemokratisk, venstrenationalistisk og venstrepopulistisk politisk parti i Slovakiet, der blev dannet den 8. november 1999. Det ledes af tidligere premierminister i Slovakiet Robert Fico.

I 2021 begyndte partiet at bruge navnet SMER – slovenská sociálna demokracia (SMER-SSD), og Robert Fico har siden da understreget i sine taler, at hans "Smer" i modsætning til Peter Pellegrinis Hlas – sociálna demokracia – et rivaliserende socialdemokratisk udbryderparti – er det "slovakiske" socialdemokrati, mens han betegner HLas som Bruxelles-socialdemokratiet.

Smer blev grundlagt af Fico i 1999 som et udbryderparti fra det postkommunistiske Strana demokratickej ľavice (Demokratisk Venstreparti) og definerede oprindeligt sig selv som partiet for Den tredje vej. Det antog betegnelsen "Sociálna demokracia" (Socialdemokrati) efter at have fusioneret med flere mindre centrum-venstre-partier i 2005. Det dominerede slovakisk politik fra 2006 til 2020 og ledede to koalitionsregeringer (2006-2010, 2016-2020) og en enkeltpartiregering (2012-2016). I løbet af sine 12 år ved magten fortsatte det Slovakiets europæiske integration, ophævede nogle økonomisk-liberale reformer fra de tidligere centrum-højre-regeringer og indførte forskellige sociale velfærdsforanstaltninger.

Smer-ledede regeringer har været forbundet med flere politiske korruptionsskandaler og er af modstandere blevet beskyldt for at have resulteret i en forringelse af retsstaten i Slovakiet.

Siden parlamentsvalget i 2020 – hvor Smer vendte tilbage til oppositionen – har de slovakiske myndigheder efterforsket omfattende sager om politisk korruption, der involverer en række Smer-politikere og højtstående embedsmænd med tilknytning til partiet. På partikongressen i juli 2020, efter en større intern splittelse (som resulterede i grundlæggelsen af Hlas-partiet), annoncerede Fico et skift til "det rustikke socialdemokrati, der forstår det specifikke ved den slovakiske virkelighed". Efter 2020 har Smer holdninger, der er blevet beskrevet som nationalistiske, populistiske, socialt konservative og ruslandsvenlige.

Ved parlamentsvalget i 2023 blev Smer det største parti med 23 % af stemmerne. Det er fortsat uafklaret hvem der kan danne regering efter valget. Fico har op til valget sagt at han ikke vil støtte Ukraine mod Rusland i krigen efter Ruslands invasion af Ukraine.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Politiske partier i Slovakiet
Etableret i 1999
Paul Giéra

Paul Giéra (22. januar 1816 i Avignon—26. april 1861 sammesteds) var en fransk digter.

Giéra var notar i Avignon. Det var i hans villa, Font-Ségugne, uden for landsbyen Gadagne, at Felibre-forbundet blev stiftet 21. maj 1854. Felibrerne samledes i disse år ofte i hans hus, og hans personlige elskværdighed og gemytlige gæstfrihed har i høj grad bidraget til at samle det uensartede poetiske selskab og få et organiseret arbejde i gang. Hans egne digte er få og ubetydelige, samlede og udgivne sammen med 4 andre felibrers produktion af Mistral under titlen Un liame de rasin (dvs. "et knippe drueklaser"), Avignon 1865.

Kilder 

 

Digtere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Carlos Mijares Bracho

Carlos G. Mijares Bracho (født 26. april 1930, Mexico City, Mexico, død 19. marts 2015) var en mexicansk arkitekt og grundlægger af "grupo Menhir".

Mijares studeret på Escuela Nacional de Arquitectura ved Universidad Nacional Autónoma de México (UNAM) fra 1948 til 1952. Efter 1954 var han underviser i arkitektur ved Universidad Iberoamericana (UIA). Han betragtes som mester i murarbejde. Hans værker omfatter religiøs, industri og bolig arkitektur. Hans påvirkning af den finske arkitekt Alvar Aalto er ganske karakteristisk i flere af hans værker. Hans underviste senere på UNAM. Han var medlem af Sistema Nacional de Creadores de Arte (SNCA). Døde i marts 2015 i alderen 84.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Carlos Mijares Bracho i archINFORM database
 Carlos Mijares i Ibero-American Institute's katalog

Arkitekter fra Mexico
Personer fra Mexico City
Christoph Gottfried Giebel

Christoph Gottfried Andreas Giebel (født 13. september 1820 i Quedlinburg, død 14. november 1881 i Halle) var en tysk zoolog og palæontolog. 

Han studerede i Halle, hvor han 1848 blev docent og 1861 professor i zoologi og direktør for universitetets zoologiske museum. Han skrev blandt andet, foruden en mængde populære arbejder, Fauna der Vorwelt (3 bind, 1847—56), Odontographie (1854), Die Säugethiere (1855), en bearbejdelse af pattedyrene i Bronns Die Klassen und Ordnungen des Thierreichs, Petrefacta Germaniæ (1866) og Thesaurus ornithologiæ (3 bind, 1872—77).

Kilder

Eksterne henvisninger 

Zoologer fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Théophile Gide

François Théophile Étienne Gide (15. marts 1822 i Paris—29. november 1890 sammesteds) var en fransk maler.

Gide, der var elev af Delaroche og Cogniet, malede virkelighedstro italienske og pyrenæiske folkelivsbilleder: Messe i en pyrenæerkirke, Studerende munke (1865, museet i Alençon), Messe i Neapels omegn, Pius IX i besøg i et nonnekloster, Prøve på messesangen (1866, museet i Roubaix) etc.; endvidere historiemalerier: Ludvig XI og Quentin Durward (1859), Lesueur (1872), Karl IX's besøg hos Coligny, Karl IX underskriver ordren til Bartholomæus-nattens blodbad med flere. For Saint-Roch i Paris udførte han det dekorative billede Le miracle des fleurs.

Kilder 

 

Historiemalere
Malere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Personer fra Paris
Giftgasangrebet i Tokyos undergrundsbane 1995

Giftgasangrebet i Tokyos undergrundsbane, ofte kaldet metrogasangrebet (地下 鉄 サ リ ン 事件 Chika tetsu sarin Jiken) var et terrorangreb i Japan udført af medlemmer i Aum Shinrikyo den 20. marts 1995.

Ti mennesker var direkte involveret i angrebet; fem mennesker, der satte gassen ud og fem chauffører. På fem forskellige tog i Tokyos undergrundsbane blev gassen frigivet og dræbte tretten mennesker, og sårede mere end 5000. Angrebet var rettet mod de toge, der skulle passer igennem Kasumigaseki og Nagatacho, områder hvor den japanske regering har sine hovedkvarter og ministerier. Det var det mest alvorlige angreb i Japan siden 2. Verdenskrig.

Aum Shinrikyo er også blevet fundet skyldig i andre forbrydelser, blandt andet mord og et mindre gasangreb i 1994. I alt er 189 medlemmer af Aum Shinrikyo blevet retsforfulgt efter angrebet. Retssagerne blev afsluttet i november 2011, og alle undtagen en blev dømt, herunder 13 til døden, fem til livsvarigt fængsel og yderligere 80 til fængsel på ubestemt tid.

Referencer 

Terrorhandlinger
Begivenheder i 1995
Massakrer
Uwe Corsepius

Uwe Corsepius (født 9. august 1960, Berlin, Tyskland) er en tysk politiker og den nuværende Generalsekretær for EU's ministerråd siden 26. juni 2011. Tidligere har han været chef for Afdeling for økonomi og finanspolitik tilknyttet forbundskanslerens kontor.

Referencer 

Politikere fra Tyskland
Personer fra Berlin
Paul Vidal

Paul Antonin Vidal (16. juni 1863 i Toulouse—9 april 1931 i Paris) var en fransk musiker.

Vidal, der var kapelmester ved den store opera og Opéra-Comique i Paris, komponerede ballet- og pantomimemusik, et par operaer og talrige yndede sange.

Kilder 

 

Komponister fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
Niels Ersbøll

Niels Erling Nygaard Ersbøll (født 9. april 1926) er en dansk jurist og ambassadør. Niels Ersbøll var Generalsekretær for EU's ministerråd imellem 1980-94. Havde en længere karriere som repræsentant og ambassadør for Danmark, ofte i forbindelse med EU.

Liv og karriere 
Niels Ersbøll er søn af kolonialkøbmand, senere rejseinspektør, Kristian Ersbøll og Eva Estella Bønnelycke Jensen.

I 1955 blev Ersbøll som nyuddannet jurist ansat i Udenrigsministeriet og hvor man blandt andet arbejdede med Nato og handelssamarbejdet EFTA, mellem 1958 og 1960 var han ambassadesekretær ved den danske NATO-repræsentation i Paris. Han blev kontorchef i 1967 for ministeriets markedssekretariat. Og var chef fra 1973 til 1977 for den danske repræsentation i Bruxelles, da Danmark kom med i daværende EF.

Imellem 1980 og 1994 var han Generalsekretær for EU's ministerråd, enlig ville han gerne have gået af på posten den 1. juli, men måtte blive nogen måneder ekstra da der ikke i første omgang kunne findes en afløser. Han er regnet for en af de danske embedsmænd der har været højest placeret i EU.

Ersbøll gik på pension som 71årig i 1997 og har siden sin deltaget som debattør i samfundsdebatten, særligt indenfor EU. I 2005 var han medunderskriver på et brev fra 22 tidligere danske ambassadører, som advarede imod tonen som der var udlændingedebatten i sagen om Muhammedtegningerne, og Ersbøll selv kritiserede daværende statsminister Anders Fogh Rasmussen for hans rolle i de efterfølgende diplomatiske kriser.

Ersbøl er gift med Birgitte Ersbøll og bor i Hørsholm.

Referencer 

Ambassadører fra Danmark
Jurister fra Danmark
Præsidentvalget i Tyskland 1969

Præsidentvalget i Tyskland 1969  blev afholdt den 5. marts 1969, hvor den daværende justitsminister Gustav Heinemann af Forbundsforsamlingen blev valgt som ny forbundspræsident. Heinemann var SPD's kandidat, men kort tid før valget fik han også tilslutning fra FDP. Efter forbundsdagsvalget i september samme år blev der dannet regering af partierne SPD og FDP. CDU's kandidat til præsidentposten var forsvarsminister Gerhard Schröder. Heinemann blev valgt efter tredje valgrunde, da han fik 49,4 % af stemmerne. Schröder opnåede støtte fra 48,8 % af Forbundsforsamlingens medlemmer.

Valgresultat 
Valget blev afholdt i Berlin. Forbundsforsamlingen havde 1036 stemmeberettigede medlemmer og kravet til et absolut flertal var derfor 519 stemmer. Heinemanns vandt valget i tredje valgrunde med seks stemmer mere end Schröder.

Politiske valg i Tyskland
Tyskland 1969
Præsidentvalget i Tyskland 1974

Præsidentvalget i Tyskland 1974 blev afholdt i Tyskland den 15. maj 1974. Forbundsforsamlingen valgte den daværende stedfortrædende kansler og leder af FDP Walter Scheel til ny forbundspræsident, den fjerde præsident siden 1949. Efter at Willy Brandt var fratrådt som kansler 8. maj 1974, fungerede Scheel også som regeringschef. Helmut Schmidt blev først en dag senere valgt som forbundskansler.

Scheel havde støtte fra FDP og SPD. Han opnåede 51,2 % af stemmerne og blev allerede efter én valgrunde valgt. CDU's kandidat Richard von Weizsäcker fik 48,1 % af stemmerne. Valget af forbundspræsident var det sjette i rækken.

Valget blev afholdt i Bonn. Antallet af stemmeberettigede var 1036 personer, og kravet til et absolut flertal var derfor 519 stemmer.

Politiske valg i Tyskland
Tyskland 1974
Naftali Bennett

Naftali Bennett (, født 25. marts 1972) er en israelsk politiker, som siden den 13. juni 2021 har været Israels premierminister. Han har desuden i perioden 2019 til 2020 fungeret som Israels forsvarsminister. Han har endvidere tidligere, i perioden 2013 til 2015, fungeret som økonomiminister samt minister for religiøse tjenester, ligesom han i perioden 2015 til 2019 fungerede som undervisningsminister. 

Bennett er stifter af den udenomsparlamentariske bevægelse Mit Israel, og var i perioden 2012 til 2018 leder for det højreorienterede og religiøse politiske parti Det jødiske hjem. Han på nuværende tidspunkt leder og medlem af det israelske parlament Knesset for partiet New Right, som er del af den højreorienterede politiske alliance, Yamina. Han blev første gang valgt til  Knesset ved valget i 2013.

Bennetts er født og opvokset i Haifa af forældre der immigrerede fra USA. Han har deltaget i adskillige kampoperationer og gjort tjeneste i Sayeret Matkal and Maglan, som er to specialstyrke enhed i Israels forsvar. Efter sin militærtjenesete blev Bennett en software iværksætter. Han var i 1999 med til at stifte, og medejer, af det amerikanske selskab Cyota, som beskæftigede sig udvikle forskellige løsninger til bekæmpelse af online-svig (fokus på netbanksbedrageri, e-handelssvig og phishing). Virksomheden blev solgt i 2005 for $145 millioner. Han har også fungeret som administrerende direktør for Soluto, en israelsk cloud computing-tjeneste, der blev solgt i 2013 for mellem $100-130 mio.

Bennett gik ind i politik i 2006, hvor han fungerede som stabschef for Benjamin Netanyahu indtil 2008.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Israel
Personer fra Haifa
Israels premierministre
Israelere i 2000-tallet
Yair Lapid

Yair Lapid (hebraisk: יאיר לפיד, født 5. november 1963) er en israelsk politiker og partiformand for Yesh Atid. Han var den israelske finansminister mellem 2013 og 2014. Forud for hans politiske karriere, som startede i 2012, var han journalist, forfatter, tv-vært og nyhedsfortæller. Yesh Atid, som han grundlagde, blev det andet største parti i Knesset med 19 pladser ved dets første valg i 2013.

Referencer 

Politikere fra Israel