Robert Schyberg

Johannes Robert Schyberg (født 8. juli 1872, død 19. december 1946) var en dansk skuespiller og fotograf.

Duel og fængsel 

I februar 1900 optrådte Schyberg i Holberg-stykket Gert Westphaler på Det Kongelige Teater. Edvard Brandes anmeldte stykket i Politiken og antydede at Schyberg havde gjort i bukserne.

Denne fornærmelse tog Schyberg meget ilde op, ikke mindst fordi han mente, at Brandes systematisk forfulgte Det Kongelige Teaters skuespillere som led i en radikal kamp mod den konservative kulturbastion. Han opsøgte Brandes på åben gade uden for Politiken og slog ham i ansigtet med ordene "Ved De at De er en Æsel!" Det udviklede sig til en art fægtekamp mellem den rasende Brandes, som kæmpede med sin paraply mod Schyberg, der for sin del fægtede med en kraftig stok, som han havde købt umiddelbart før episoden, og kampen førte så vidt, at paraplyen knækkede.

Som planlagt af Schyberg vakte optrinnet stor opsigt, og følgende hånede den konservative presse, i særdeleshed Forposten, Brandes for at være blevet pryglet offentligt ved flere lejligheder uden at kræve oprejsning ved en duel. At prygle dr. Brandes var åbenbart en ufarlig forlystelse, skrev bladet.

Brandes krævede, at teateret fyrede Schyberg, og teaterchefen, Grev Christian Conrad Sophus Danneskiold-Samsøe, forsøgte at få Schyberg til i det mindste at undskylde. Schyberg nægtede dog og skrev i stedet et hånligt indlæg om Brandes i Vort Land, hvilket teaterchefen takserede til 14 spilledages karantæne.

Til overraskelse for mange, ikke mindst Schyberg selv, var Brandes nu alligevel blevet så provokeret, at han udfordrede ham til duel. Brandes valgte, som udfordrer, at de skulle duellere på pistoler − hvilket utvivlsomt var klogt, eftersom Schyberg som kongelig skuespiller naturligvis havde modtaget fægtetræning.

Den 10. februar mødtes de til duel i Ermelunden, men de regler, som sekundanterne havde aftalt for duellen, tillod næppe duellanterne at tage ordentligt sigte før affyring, og ingen af skuddene ramte. De mediebevidste duellanter udsendte efterfølgende straks en pressemeddelelse om duellens forløb, men i stedet for at give oprejsning vakte historien stor latter i den københavnske offentlighed og førte blot til mere hån og opfindsomme pressehistorier om duellens komiske forløb − historier, som efterfølgende affødte højtidelige officielle dementier fra sekundanterne.

Da dueller længe havde været forbudt, resulterede historien i sidste ende i, at begge kamphaner blev idømt 14 dages hæfte. Brandes benyttede fængselsopholdet til at lære nederlandsk.

Filmografi 

 Prinsens Kærlighed (1920) - Fyrst Theodor von Grünburg
 En ensom Kvinde (1917) - Jackson, professorens assistent
 Forbryderkongens Datter (1917) - Instruktion
 Naar Hjertet sælges (1917) - Finansministeren
 Hjertestorme (1916) - Ernst Klarskov
 Sønnen (1916) - Medvirkende
 Spiritisten (1916) - John Kinley
 For sin Dreng (1916) - Joseph Simpson, bogholder
 Vaadeskudet (1916) - Thomas Wintersburg, politiker
 Lotteriseddel No. 22152 (1916) - Medvirkende
 Fyrstindens Skæbne (1916) - Ernesto Rée, fyrstens sekretær
 Giftpilen (1916) - Retspræsidenten
 Stakkels Meta (1916) - Grev von Winnigen, gesandt
 Grubeejerens Død (1916) - Grubeejer Werner
 Evangeliemandens Liv (1915) - Medvirkende
 Penge (1915) - Hamelin, ingeniør, Saccards ven
 Nattens Gaade (1915) - Grev Tarsis
 Den hvide Rytterske (1915) - Henri Parker, dr. med.
 Detektivens Barnepige (1914) - Barker, detektiv
 Ungdomssynd (1914) - Ferdinand
 Opiumsdrømmen (1914) - Hugo von Kauffmann
 De røvede Kanontegninger (1914) - Baron Borkum, legationssekretær
 De Dødes Ø (1913) - Fyrst Udo von Freundsberg
 Hvem var Forbryderen? (1913) - Aage Hagen, Kurts ven
 Manden med Kappen (1913) - Advokat Bang
 Dr. Gar el Hamas Flugt (1912) - Dr. Watson, læge og privatdetektiv
 Spejderen (1912) - Manus
 Det blaa Blod (1912) - Grev Ove Sparre
 De to Brødre (1912) - Dr. med. Max Clemens
 Konfetti (1912) - En ung præst

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 

Skuespillere fra Danmark
Personer fra København