kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mike Portnoy

Michael Stephen "Mike" Portnoy (født 20. april 1967 i Long Beach, New York) er en amerikansk trommeslager, der hovedsageligt er kendt for sit tidligere medlemskab i det progressive metalband Dream Theater. Sammen med John Myung og John Petrucci var han med til at danne bandet i 1985.

Han har også samarbejdet med flere andre bands; heriblandt Liquid Tension Experiment, Transatlantic og OSI og han har spillet trommer for mange andre kunstnere, bl.a. Neal Morse og John Petrucci.

Mike Portnoy har vundet mange priser gennem årene, bl.a. "Best Up & Coming Talent", "Best Educational Video/DVD" og har vundet "Best Progressive Rock Drummer" 12 år i træk.
Stilmæssigt er han kendt for skæve taktarter, poly-rytmik og "poly-taktarter", udover at være teknisk præcis og hurtig.

Diskografi

Dream Theater 
 1989 When Dream and Day Unite
 1992 Images and Words
 1993 Live at the Marquee (Live)
 1994 Awake
 1995 A Change of Seasons (EP)
 1997 Falling Into Infinity
 1998 Once in a LIVEtime (Live)
 1999 Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory
 2001 Live Scenes From New York (Live)
 2002 Six Degrees of Inner Turbulence
 2003 Train of Thought
 2004 Live at Budokan (Live)
 2005 Octavarium
 2006 Score (Live)
 2007 Systematic Chaos
 2008 Greatest Hit (...and 21 Other Pretty Cool Songs)
 2008 Chaos in Motion (Live)
 2009 Black Clouds & Silver Linings

Med OSI 
 2003 Office of Strategic Influence
 2006 Free

Med Transatlantic 
 2000 SMPT:e
 2001 Live in America (Live)
 2001 Bridge Across Forever
 2003 Transatlantic Demos by Neal Morse
 2003 SMPT:e (The Roine Stolt Mixes: circa 1999)
 2003 Live in Europe (Live)

Med Liquid Tension Experiment 
 1998 Liquid Tension Experiment
 1999 Liquid Tension Experiment 2
 2007 Spontaneous Combustion (as Liquid Trio Experiment)

Med Avenged Sevenfold 
 2010 Nightmare

Trommeslagere fra USA
Personer fra New York
Jøder fra USA
Portugal i Eurovision Song Contest

Portugal deltog første gang i Eurovision Song Contest 1964 og har siden deltaget alle år bortset fra 1970, 2000, 2002, 2013 og 2016.

Deres bedste placering var i 2017, hvor landet for første gang vandt, med sangen "Amar Pelos Dois" sunget af Salvador Sobral. Portugal var, inden sejren i 2017, det land, der havde ventet længst tid på en sejr. Det skete først i deres 49. år.

Portugal har tradition for at synge på deres eget sprog. Kun med enkelte undtagelser, fx i 2021, blev der sunget udelukkende på engelsk.

Repræsentanter 
Nøgle

Pointstatistik 

NOTE:Der er ikke medregnet point fra semifinalerne.

12 point til og fra

Alle point givet til og fra (1964-2023)

Vært

Kommentatorer og jurytalsmænd

Galleri

Noter

Referencer 

 
Lande i Eurovision Song Contest
Hwange

Hwange (tidligere kendt som Wankie) er en by i den vestlige del af Zimbabwe, med et indbyggertal på cirka 42.000. Byens primære beskæftigelseskilde er minedrift af kul, og er desuden et vigtigt turistcentrum i landet.

Se også
Hwange nationalpark

Byer i Zimbabwe
Erling Foss

Erling Christian Foss (født 25. februar 1897 i København, død 15. juni 1982 i Skovshoved) var en dansk erhvervsmand.

Han var søn af ingeniør Alexander Foss (død 1925) og hustru Margrethe født Schultz (død 1922). Han blev i 1922 gift med Bodil Inger født Utke-Philip, datter af direktør Carl Philip og hustru Maja født Schiøler. De separeredes i 1956. Erling Foss blev i 1958 gift med Kirsten Broe. Han var far til Nils Foss, Lars Foss og Toke Foss.

Han er begravet på Mariebjerg Kirkegård, Gentofte.

Karriere 
Han blev student fra Borgerdydskolen 1914 og cand.polyt. i 1921 og herefter ansat i F.L. Smidth & Co. til 1925.

Han var i England 1922-23 og i Paris 1924-25, var medindehaver af firmaet Bellem & Foss i Paris 1927-31, formand i bestyrelsen for A/S Skive Jernstøberi og Maskinfabrik (A/S Siliam Bjerre) 1929-31 og drev siden egen eksportforretning i København.

Han var medlem af bestyrelsen for A/S Sadolin & Holmblad fra 1925, formand fra 1930. Han var formand for Kemisk Værk Køge A/S; medlem af bestyrelsen for Philips Radio A/S, for Dansk Almennyttigt Boligselskab fra 1946, for AS International Harvester Company, København, og fra 1957 for A/S Hydor, Haderslev. Han var medstifter af, direktør for og formand i bestyrelsen for DEIF A/S (Dansk Elektro Instrument Fabrik) fra 1933. Tillige sammen med sønnen Nils i 1956 medstifter af N. Foss Electric A/S.

Han var en af grundlæggerne af og medlem af Danmarks Frihedsråd under besættelsen. Han gennemførte efterretningsarbejde for England og medvirkede ved det første borgerlige illegale blad, De frie Danske. Han repræsenterede De frie Danske i Frihedsrådet, men rejste efter en arrestation af Gestapo i december 1943 til Sverige i februar 1944. Her var han Frihedsrådets repræsentant i Stockholm.

Forfatterskab 
Han skrev bøgerne:
 Fra passiv til aktiv Modstand (1946)
 Knæfaldet efter 9. April (1947)
 På eget ansvar (1958)
 Når jeg skal være ærlig (1964)

Litteratur 
 Mogens Rüdiger, Uden tvivl. Erling Foss 1897-1982, Gyldendal, 2000. .

Eksterne henvisninger 
 
 Kraks Blå Bog 1957 .
 Portræt på Frihedsmuseet 

Modstandsfolk fra Danmark
Ingeniører fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Selvbiografer fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Fabrikanter fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer med tilknytning til FLSmidth
Personer fra København
Erling
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Antikommunister fra Danmark
Studenter fra Københavns Åbne Gymnasium
Fiat Duna

Fiat Duna (type 146) var en personbilsmodel fra Fiat, bygget mellem starten af 1987 og slutningen af 2000.

Duna var baseret på en forlænget platform fra Uno, som den adskilte sig fra med sit sedankarrosseri og den over forskærmene trukne motorhjelm. Baghjulsophænget med trapezformede tværled var hentet fra Fiat 128. Duna blev fremstillet i Italien, i Argentina (til 2000) og i Brasilien (til 1995) under navnet Fiat Prêmio. Prêmio fandtes også som todørs sedan.

Et væsentligt bidrag til Dunas succes var det store bagagerum. I Italien blev Duna stationcar også solgt i en tredørs udgave til erhvervsmæssig brug under navnet Fiat Penny. Her var de bageste sideruder afblændet, og det gennemgående lastrum var adskilt fra førerkabinen ved hjælp af et beskyttelsesgitter. Motorprogrammet omfattede to benzinmotorer på 1,1 og 1,3 liter med 43 kW (58 hk) hhv. 49 kW (67 hk), samt en 1,7-liters dieselmotor med 44 kW (60 hk). Stationcarversionen hed først Duna Weekend, men blev efter at sedanversionen udgik i slutningen af 1991 omdøbt til Fiat Elba. Elba blev i Italien også markedsført under varemærket Innocenti.

Tekniske data 

Versionerne med benzinmotor er ikke E10-kompatible.

Noter

Litteratur 
 Fiat Duna instruktionsbog. Fiat Automobiler Danmark A/S, maj 1987.

Eksterne henvisninger 

Duna
Minibiler
Stationcars
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 1987
Biler fra 1980'erne
Biler fra 1990'erne
Biler fra 2000'erne
Binga

Binga er en by i den nordvestlige del af Zimbabwe, med et indbyggertal på cirka 119.000. Byens ligger ved Karibasøen, der danner grænse til nabolandet Zambia.

Byer i Zimbabwe
Kariba

Kariba er en by i den nordlige del af Zimbabwe, med et indbyggertal på cirka 21.000. Byens er opkaldt efter Karibasøen, som den ligger ved bredden af, tæt ved grænsen til nabolandet Zambia.

Eksterne henvisninger 

Byer i Zimbabwe
Kranzberg

Kranzberg er en kommune i i Landkreis Freising Regierungsbezirk Oberbayern i den tyske delstat Bayern.

Geografi 
Kranzberg ligger ca. 5 km vest for Freising i dalen til floden Amper og det omgivende tertiære bakkeland.

Der følgende landsbyer og bebyggelser: Ampertshausen, Ast, Berg, Bernstorf, Dorfacker, Eberspoint, Giesenbach, Grandlmiltach, Gremertshausen, Griesbach, Hagenau, Höhenberg, Hohenbercha, Kranzberg, Kühnhausen, Neuhausen, Oberberghausen (Waldkirche), Schönbichl, Sickenhausen, Thalhausen, Thurnsberg, Viehhausen og Zinklmiltach.

Eksterne henvisninger 

 www.kranznet.indi.de
Kadoma

Kadoma er en by i den centrale del af Zimbabwe, med et indbyggertal (pr. 2007) på cirka 81.000. Byen ligger cirka 140 kilometer sydvest for hovedstaden Harare, og dens primære beskæftigelseskilde er minedrift af guld, kobber og nikkel.

Byer i Zimbabwe
Langenbach (Bayern)

Langenbach er en kommune i i Landkreis Freising Regierungsbezirk Oberbayern i den tyske delstat Bayern.
Kommunen ligger mellem Marzling og Moosburg. Ud over Langenbach er der disse landsbyer og bebyggelser: Amperhof, Asenkofen, Großenviecht, Kleinviecht, Niederhummel, Oberbach, Oberhummel, Oftlfing, Rast, Schmidhausen og Windham.
Chinhoyi

Chinhoyi er en by i den nordlige del af Zimbabwe, med et indbyggertal (pr. 2002) på cirka 57.000. Byens ligger 120 kilometer nord for hovedstaden Harare, og er hovedstad i Makonde-distriktet.

Byer i Zimbabwe
Sovebus

En sovebus er en bus som er indrettet således, at alle eller nogle af passagersæderne kan laves om til liggepladser.

Sovebusser skal være forsynet med et for passagererne synligt speedometer med en skrifthøjde på mindst 5 cm og adskillelser mellem sovepladserne.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Bustyper
Bulawayo

Bulawayo er en by i den sydvestlige del af Zimbabwe, der med et indbyggertal (pr. 2005) på cirka 676.000, er landets næststørste by efter hovedstaden Harare. Byen blev grundlagt af de britiske koloniherrer i 1871. 

Byer i Zimbabwe
Gweru

Gweru er en by i den centrale del af Zimbabwe, med et indbyggertal (pr. 2002) på cirka 137.000, hvilket gør den til landets tredjestørste by. Byen blev grundlagt i 1894 og er hovedstad i landets Midlands-provins.

Byer i Zimbabwe
Masvingo

Masvingo (Fort Victoria) er en by i den sydøstlige del af Zimbabwe, med et indbyggertal (pr. 2002) på cirka 58.000. Byen er hovedstad i en provins af samme navn, og ligger tæt ved nationalmonumentet Great Zimbabwe.

Eksterne henvisninger 

Byer i Zimbabwe
Beitbridge

Beitbridge er en by i den sydlige del af Zimbabwe, med et indbyggertal (pr. 2002) på cirka 22.000. Byen ligger ved limpopofloden, der danner landets grænse til nabolandet Sydafrika. Byen blev grundlagt i 1929.

Byer i Zimbabwe
Mutare

Mutare (tidligere kendt som Umtali) er en by i den østlige del af Zimbabwe, med et indbyggertal (pr. 2002) på cirka 189.000. Byen blev grundlagt i 1897 og ligger tæt ved grænsen til nabolandet Mozambique.

Byer i Zimbabwe
Chitungwiza

Chitungwiza er en by i den nordlige del af Zimbabwe, med et indbyggertal (pr. 2002) på cirka 321.000. Byen ligger kun cirka 30 kilometer fra hovedstaden Harare og er kendt som en højborg for den zimbabwiske oppositionsbevægelse.

Byer i Zimbabwe
Marzling

Marzling er en kommune i Landkreis Freising Regierungsbezirk Oberbayern i den tyske delstat Bayern, beliggende
ca. 4 km nordøat for Freising.

Geografi 
Kommunen fordeler sig mellem landskabet Münchner Schotterebene og det tertiære bakkeland mellem floderne Isar og Amper.
Den grænser direkte op til byområdet Freising. Marzling har ud over hovedbyen 10 landsbyer og bebyggelser Brunnhofen, Eixendorf, Goldshausen, Hangenham, Hirschau, Jaibling, Riegerau/Riedhof, Rudlfing, Stoibermühle og Unterberghausen.
Ægte linse

 
Ægte linse (Lens culinaris) er en staude med en opstigende, men ikke klatrende vækst. Den dyrkede art nedstammer fra underarten Lens culinaris ssp. orientalis. Frøene (linserne) er usædvanlig proteinrige. Den har været dyrket i næsten 11 tusind år.

Beskrivelse 
Stænglerne er furede og spredt hårede. De bærer spredtstillede blade, som er uligefinnede med elliptiske, helrandede småblade. Oversiden er mat grågrøn og svagt behåret, mens undersiden er noget lysere. 

Blomstringen sker tidligt, i det sydlige Rusland f.eks. allerede i marts. Blomsterne sidder samlet i fåtallige stande ved bladhjørnerne. De enkelte blomster er uregelmæssige (selv set i forhold til, hvad der er almindeligt i ærteblomstfamilien) og meget slanke med næsten rent hvide kronblade. Frugterne er flade bælge, der rummer nogle få, cirkelrunde, men flade frø, "linser").

Rodnettet består først og fremmest af en meget dybtgående pælerod og forholdsvis få, kraftige siderødder. 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,40 x 0,25 m (40 x 25 cm/år).

Hjemsted 
Arten Lens culinaris er en plante, som har været dyrket i snart 11.000 år (se frugtbare halvmåne#Afgrøder). Derfor kan man ikke finde den vildtvoksende noget sted, selv om den findes naturaliseret mange steder. Derimod eksisterer dens vilde ophav, Lens culinaris ssp. orientalis stadig og i bedste velgående i lysåbne skovsteppeområder, hvor forskellige egearter er dominerende. 

Arten (eller rettere altså: dens vilde stamform) vokser på gruset bund og i fuld sol på bjerget Kaşmer i provinsen Şanlıurfa, Tyrkiet, sammen med bl.a. Acantholimon acerosum var. Acerosum (en pindsvinepude-art), Adonis dentata, Aegilops triuncialis (en gedeøje-art), agersnerle, Astragalus aduncus (en astragel-art), blød storkenæb, Bupleurum cappadocicum (en hareøre-art), Cruciata taurica (en korsblad-art), gul reseda, Leontodon asperrimus (en borst-art), Onobrychis kotschyana (en esparsette-art), orientalsk mysike, syrisk skælhoved, Trifolium mesopotamica (en Kløver-art) og vild linse (Lens orientalis).

Proteinrig 
Frøene er usædvanlig proteinrige, og fordelingen af aminosyrer i proteinerne er meget gunstig for menneskers ernæring – specielt hvis de bliver kombineret med proteiner fra kornprodukter.

Anvendelse 
Se Linser.

Note 

Nytteplanter
Bælgfrugter
Linse

en:Lens culinaris
fi:Linssi (kasvi)
hu:Lencse
ro:Linte (plantă)
zh:兵豆
CSA

CSA kan henvise til flere artikler:

 Amerikas Konfødererede Stater – Confederate States of America, sydstaterne i den amerikanske borgerkrig 1861-65.

 Canadian Space Agency – l'Agence Spatiale Canadienne – Canadas rumfartsstyrelse.

 ČSA Czech Airlines – flyselskab fra Tjekkiet.
Agamemnons dødsmaske

Agamemnons dødsmaske er en maske i guld fundet i Mykene af Heinrich Schliemann i 1876, som troede det var Agamemnons dødsmaske. Men som i virkeligheden stammer fra 16. århundrede f.Kr.. Masken kan ses på Nationalarkæologisk Museum i Athen.

Eksterne henvisninger 

Oldtiden
Arkæologiske fund fra Grækenland
Mykenske kultur
Maun

Maun er en by i den nordlige del af Botswana med et indbyggertal (pr. 2005) på cirka 50.000. Byen er landets største turistcentrum og er hovedstad i distriktet Ngamiland.

Eksterne henvisninger 

Byer i Botswana
Ghanzi

Ghanzi er en by i den vestlige del af Botswana med et indbyggertal (pr. 2001) på cirka 11.000. Byen er hovedstad i et distrikt af samme navn.

Byer i Botswana
Tshabong

Tshabong er en by i den sydlige del af Botswana med et indbyggertal (pr. 2001) på cirka 6.500. Byen ligger i Kalahari-ørkenen tæt på grænsen til nabolandet Sydafrika.

Byer i Botswana
Kanye

Kanye er en by i den sydlige del af Botswana med et indbyggertal (pr. 2005) på cirka 45.000. Byen er hovedstad i landets Syddistrikt.

Byer i Botswana
Molepolole

Molepolole er en by i den sydlige del af Botswana med et indbyggertal (pr. 2008) på cirka 70.000. Byen ligger 50 kilometer nord for hovedstaden Gaborone.

Eksterne henvisninger 

Byer i Botswana
Mahalapye

Mahalapye er en by i den østlige del af Botswana med et indbyggertal på cirka 39.000. Byen ligger i Kalahari-ørkenen.

Byer i Botswana
Serowe

Serowe er en by i den østlige del af Botswana, med et indbyggertal på cirka 90.000. Byen ligger i landets Centraldistrikt.

Byer i Botswana
Selebi-Phikwe

Selebi-Phikwe (også kendt som Selibe-Phikwe) er en by i den østlige del af Botswana med et indbyggertal (pr. 2001) på cirka 50.000. Byens største beskæftigelseskilde er minedrift, især med udvinding af nikkel.

Referencer 

Byer i Botswana
Francistown

Francistown er en by i den østlige del af Botswana med et indbyggertal (pr. 2001) på cirka 113.000. Byen, der ligger tæt ved grænsen til nabolandet Zimbabwe, var tidligere centrum for en stor minedrift efter guld.

Eksterne henvisninger 

Byer i Botswana
Kastrupgårdsamlingen

Kastrupgårdsamlingen er et stats-anerkendt kunstmuseum drevet af Tårnby Kommune. Samlingen har hjemme på det historiske Kastrupgård, som er et landsted i rokokostil beliggende i Kastrup syd for København. Bygningen er opført i perioden 1749-1753 af hofstenhuggermester og bygmester Jacob Fortling til egen brug.

Museets historie 
På initiativ af Amager Kunstforening besluttede Tårnby Kommune i 1968 at oprette en kunstsamling bestående hovedsagligt af grafik. Man ønskede for fremtiden at supplere samlingen med henblik på senere at kunne etablere den som kunstmuseum. En naturlig ramme herfor var Kastrupgård.

Efter restaurering af Kastrupgård åbnede samlingen som museum i 1977. Siden da er museet blevet udvidet i flere omgange. I 1983 blev den sydlige sidefløj inddraget til ny udstillingssal og i 1988 blev to sale i hovedbygningen indrettet til udstilling og café.  

I 2013 har Tårnby Kommune med støtte fra Realdania stået for en omfattende nyindretning og ombygning, således at der nu er museum i alle anlæggets fire fløje. Foruden forbedrede forhold for kørestolsbrugere og gangbesværede har museet fået ny foyer og café, samt udvidet udstillingsarealet med godt og vel 270 m2. I de nyindrettede udstillingslokaler vises skiftende udstillinger med museets store samling af moderne grafik.

Derudover præsenteres ca. fire årlige særudstillinger, som fokuserer på billedkunst fra det 20. århundrede, både dansk og udenlandsk.

Udover museets omfattende grafiksamling huser Kastrupgård bl.a. en samling af fajance fra Kastrup Værk og en samling af Theodor Philipsens malerier fra Kastrup og Saltholm, deponeret af Tårnby Kommune .

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Museets hjemmeside

Københavnske seværdigheder
Fredede enfamiliehuse, rækkehuse og landsteder i Danmark
Gårdsamlingen
Kunstmuseer i København
Museer i Region Hovedstaden
Statsanerkendte museer i Danmark
Museer etableret i 1977
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Tårnby Kommune
Johan Sigismund von Møsting

Johan Sigismund von Møsting (2. november 1759 på Nygård, Møn – 16. september 1843 på Frederiksberg) var en dansk gehejmestatsminister. Han var en søn af amtmand Frederik Christian von Møsting.

Møsting havde fra 1813 en fremtrædende stilling som finansminister, chef for Rentekammeret, under Frederik VI og var fra 1814 medlem af Gehejmestatsrådet. Hermed var Møsting en magtfuld person. Årene frem til 1819 regnes som den mest betydningsfulde periode i Møstings lange karriere, hvorunder han fik gennemført betydelige administrative reformer inden for statens finansforvaltning. I 1842 gik han af efter 60 år i statens tjeneste.

Han blev juridisk kandidat 1781, auskultant i Rentekammeret 1782, amtmand i Haderslev østre Amt 1789, præsident i Tyske Kancelli 1804, præsident ad interim i Danske Kancelli 1809-10 og overdirektør ved Rigsbanken januar-december 1813. Fra december 1813 finansminister, præsident i Rentekammeret, medlem af direktionen for stutterivæsenet og Veterinærskolen, fra 1814 tillige af Den afrikanske Konsulatsdirektion, fra 1816 tillige præsident for Statsgældens og den synkende Fonds direktion. Fra alle disse embeder afskedigedes han 2. marts 1831. Han vedblev til februar 1842 at være medlem af Gehejmestatsrådet, i hvilket han var indtrådt i april 1814. Møsting var endvidere medlem af Direktionen for Fonden ad usus publicos og af pensionsdirektionerne (indtil 1842). I årene 1838-43 var han chef for Det Kongelige Bibliotek. Han blev kammerherre 1789, Ridder af Dannebrog 1803, Ridder af Elefanten 1815, ordensskatmester 1808, ordensvicekansler 1826, ordenskansler 1828 og overkammerherre 1840. Han var æresmedlem af Videnskabernes Selskab og Præsident i Det kongelige Nordiske Oldskriftselskab.

Han boede på Frederiksberg i det der nu hedder  Møstings Hus.

Krateret Mösting på Månen er opkaldt efter ham. Dettes satellitkrater, Mösting A, har dannet udgangspunkt for fastlæggelsen af det selenografiske koordinatsystem.

Han er begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård.

Kilder 
 Harald Jørgensen, En amtmand skriver breve. 1789 J.S. Møsting som amtmand i Haderslev efter hans breve til Johan Bülow 1789-1804, Historisk Samfund for Sønderjylland 1993.

Eksterne henvisninger 
 

Politikere fra Danmark
Amtmænd fra Danmark
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Gehejmestatsministre fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Ordenskanslere fra Danmark
Johan Sigismund
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Ordensskatmestre fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Lüderitz

Lüderitz er en by i den sydlige del af Namibia, med et indbyggertal på cirka 33.000. Byen, der ligger ved landets atlanterhavskyst, blev grundlagt af de tyske koloniherrer i 1883. 

Byer i Namibia
Keetmanshoop

Keetmanshoop er en by i den sydlige del af Namibia med et indbyggertal på cirka 17.000. Byen blev grundlagt af de tyske koloniherrer i 1866.

Eksterne henvisninger 

Byer i Namibia
Mariental (Namibia)

Mariental er en by i den centrale del af Namibia, med et indbyggertal på cirka 13.000. Byen blev grundlagt i 1894 og er hovedstad i regionen Hardap.

Byer i Namibia
Rehoboth

Rehoboth er en by i den centrale del af Namibia, med et indbyggertal (pr. 2005) på cirka 21.000. Byen blev grundlagt i 1871 og ligger i regionen Hardap. 

Byer i Namibia
Frederik Christian von Møsting

Frederik Christian von Møsting (15. december 1717 – 17. februar 1773 i Stege) var amtmand på Møn, kammerherre og gehejmeråd.

Han var søn af Alexander Frederik von Møsting. Efter at han 1740 var blevet kammerjunker hos kronprinsen og 1746 kammerherre, udnævntes han næste år til amtmand på Møn, i hvilken stilling han fik ord for at være en dygtig og retfærdig, men streng embedsmand. 1759 fik han det hvide bånd, 1763 Enkedronningens Orden, blev 1768 udnævnt til gehejmeråd og døde i Stege 17. februar 1773. Han ejede godset Marienborg.

Møsting var den 12. maj 1747 blevet gift med Elisabeth Cathrine Schack (19. juni 1713 – 27. maj 1782), datter af major Otto Schack til Bramsløkke og Kærstrup. Et af hans børn var Johan Sigismund von Møsting.

Kilder 
 C.E.A. Schøller, Frederik Christian von Møsting", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Niels Christian Øst, Materialier til et dansk biogr.-lit. Lexicon, s. 782.

Eksterne henvisninger 

Amtmænd fra Danmark
Modtagere af l'union parfaite
Danskere i 1700-tallet
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Godsejere fra Danmark
Frederik Christian
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kammerherrer fra Danmark
Gehejmeråder fra Danmark
Gobabis

Gobabis er en by i den østlige del af Namibia, med et indbyggertal på cirka 15.000. Byen blev grundlagt i 1856, og ligger på grænsen til Kalahari-ørkenen.

Eksterne henvisninger 

Byer i Namibia
Otjiwarongo

Otjiwarongo er en by i den centrale del af Namibia, med et indbyggertal på cirka 40.000. Byen, der er hovedstad i regionen Otjozondjupa, blev i 1891. 

Byer i Namibia
Khorixas

Khorixa er en by i den nordlige del af Namibia, med et indbyggertal (pr. 2005) på cirka 12.000. Byen ligger i regionen Kunene.

Byer i Namibia
Tsumeb

Tsumeb er en by i den nordlige del af Namibia, med et indbyggertal på cirka 20.000. Byen er hovedstad i regionen Oshikoto, og ligger tæt ved den berømte Etosha nationalpark.

Eksterne henvisninger 

Byer i Namibia
Rundu

Rundu er en by i den nordlige del af Namibia, med et indbyggertal (pr. 2001) på cirka 44.000. Byen er hovedstad i regionen Kavango.

Eksterne henvisninger 

Byer i Namibia
Oshakati

Oshakati er en by i den nordlige del af Namibia, med et indbyggertal (pr. 2003) på cirka 43.000. Byen er hovedstad i regionen Oshana.

Byer i Namibia