kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Argentinas volleyballlandshold (damer)

Argentinas volleyballlandshold (spansk: Selección femenina de voleibol de Argentina eller Las Panteras) repræsenterer Argentina i volleyball. Holdet er organiseret af Federación del Voleibol Argentino. Det er et af de bedste hold i Sydamerika, men har aldrig vundet sydamerikanske mesterskab, hovedsagelig på grund af dominansen af ​​Brasilien. De vandt dog de sydamerikanske lege  i 2014.

Referencer

Volleyball i Argentina
Volleyballlandshold
Sydamerikamesterskabet i volleyball (kvinder)

Sydamerikamesterskabet i volleyball för kvinder (spansk: Campeonato Sudamericano de Voleibol Femenino, portugisisk: Campeonato Sul-Americano de Voleibol Feminino) er en konkurrence for sydamerikanske landshold arrangeret af Confederación Sudamericana de Voleibol (CSV). Konkurrencen blev afholdt for første gang i Brasilien i 1951. De første år blev konkurrencen afholdt med varierende hyppighed, men siden 1967 har den været afholdt hvert andet år. Brasilien er det mest succesrige hold med 22 sejre.

Upplagor

Medaljetagere

Referencer 

Volleyballturneringer
Colombias volleyballlandshold (damer)

Colombias volleyballlandshold repræsenterer Colombia i volleyball. Holdet har deltaget i VM en gang (2022). Holdet har vundet et internationalt mesterskab, sydamerikanske legene 2018,  og har deltaget i en del andre mesterskaber, hvor de har gennem de sidste årtier tilhørt de bedste hold i Sydamerika.

Referencer

Volleyball i Colombia
Volleyballlandshold
ACR Women Elite

ACR Women Elite er et dansk cykelhold for kvinder. Det blev etableret i starten af 2023, og kører i første sæson som et klubteam i den danske A-klasse. Holdet blev oprettet af Amager Cykle Ring og fik base i Kastrup. Med ni ryttere var det til dato klubbens største kvindehold som blev sendt i konkurrence.

Holdet

2023

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Cykelhold fra Danmark
Cykelhold for kvinder
Etableret i 2023
Sport på Amager
Cykling under sommer-OL 2024

Cykelsport under sommer-OL 2024 finder sted 27. juli - 11. august 2024. 

De forskellige discipliner bliver afviklet hver for sig, med landevejscykling ved Pont d'Iéna. Banecyklingen og BMX racing afvikles i Vélodrome de Saint-Quentin-en-Yvelines komplekset. Mountainbike afvikles på Élancourt Hill, mens BMX Freestyle konkurrencerne afvikles på Place de la Concorde. Der bliver kvalificeret 514 ryttere til de i alt 22 medaljesæt for både herrer og damer.

Format 

Der er 4 forskellige discipliner ved cykelsporten under sommer-OL 2024. Det drejer sig om Landevejscykling, Banecykling, Mountainbike og BMX. I alle discipliner konkurreres der for herrer og damer. Landevejscykling er opdelt i linjeløb og enkeltstart mens banecykling er opdelt i de seks underdiscipliner: Sprint, holdsprint, holdforfølgelse, keirin, omnium og parløb. I mountainbike konkurreres der i Cross Country mens der i BMX konkurreres i racing og freestyle.

Tidsplan

Medaljetagere

Referencer

Eksterne henvisninger 
 https://www.paris2024.org/en/sport/road-cycling/
 https://www.paris2024.org/en/sport/cycling-track/
 https://www.paris2024.org/en/sport/mountain-bike/
 https://www.paris2024.org/en/sport/bmx-freestyle/
 https://www.paris2024.org/en/sport/bmx-racing/
 http://www.uci.ch/
Laurits Klint Nielsen

Laurits Klint Nielsen mest kendt som Laurits Klint (født  2. oktober 2000)  har  kørt for det danske landshold i alpinski. Laurits startede sin karriere på alpinski i en alder af 12 år hvor han allerede var på juniorlandsholdet. Laurits klint Nielsen blev udtaget til det danske alpine landshold i sæsonen 2019/2020. Laurits nåede op på en verdens rangering på 2546 det år og rykkede sig hele 853 pladser i den sæson alene. Laurits karrierer tog dog et dyk i nyere tid da han holdt rekorden på holdets lowlanders for flest did not finish i træk med hele 10. Hans rekord blev dog slået af irske Isacc Cutting da han fik 13 did not finish i streg. Laurits rekord var fra december 2020 til januar 2021. Hvor Isacc tog sin rekord i 2023. I 2021 var der forhåbning om at Laurits skulle med til OL i vinterlegene i Kina men det blev dog aldrig til noget grundet et styrt hvor han brækkede hånden og skulle opereres.

Kilder og henvisninger
 
Skiløbere fra Danmark
Pokalturneringen i ishockey for kvinder 2022-23

Pokalturneringen i ishockey for kvinder 2022-23 var den tredje udgave af Pokalturneringen i ishockey for kvinder. Turneringen blev arrangeret af Danmarks Ishockey Union og afviklet med deltagelse af fire hold, der først spillede semifinaler efterfulgt af en finale, alle i form af én kamp. Finalen blev spillet som en del af mændenes Metal Final4 i Aalborg.

Titlen blev vundet af Rødovre Mighty Bulls Q, som i finalen besejrede Hvidovre IK med 3-2.

Semifinaler 

Kampen mellem Rødovre og Odense blev afviklet som en del af DM-grundspillet, hvor en af holdenes indbyrdes kampe ligeledes gjaldt som pokalsemifinale.

Finale 

Pokalfinalen blev afgjort i én kamp mellem vinderne af de to semifinaler og afviklet som en del af Metal Final4 2022-23.

Kilder / eksterne henvisninger 
 DIU Stats - Kvindeligaen - Pokalturnering 2022-23
 DIU Stats - Kvindeligaens Pokalfinale 2022-23

Noter 

2022-23
Ishockey i 2022
Ishockey i 2023
Sport i Danmark i 2022
Sport i Danmark i 2023
Salcea

Salcea er en by i distriktet  Suceava, i regionen  Vestmoldavien i det nordlige Rumænien, med  indbyggere. Den administrerer fire landsbyer: Mereni, Plopeni, Prelipca og Văratec. Salcea blev erklæret for en by i 2004.

Beliggenhed 
Salcea ligger i forbjergene til Karpaterne i de østlige Karpater, på et plateau mellem floderne Suceava i vest og Siret i øst. Byen ligger ca. 11 kilometer øst for Suceava og er bedst kendt for Suceava Lufthavn, der ligger i nærheden.

Kilder og henvisninger
  
Byer i distriktet Suceava
Jules Pascin

Julius Mordecai Pincas (født 31. marts 1885 i Vidin i Bulgarien, død 5. juni 1930 i Paris) kendt som 'Pascin', 'Jules Pascin' og "Prinsen af Montparnasse", var en bulgarsk-fransk maler og illustrator.

1905 flyttede Pascin til Paris og begyndte at bidrage med tegninger til Simplicissimus, et litterært  vittighedsblad udgivet i München, og han udstillede værker på "Salon d'Automne", Salon des Indépendants og Berliner Sezession. Skuffet over manglende opmærksomhed fra kritikerne indskrev han sig på Académie Colarossi i Paris for at uddybe sin uddannelse, og han brugte meget tid på at kopiere gamle mestre i Louvre. Flere af hans værker blev vist på Armory Show i 1913 i New York City.

For at undgå tjeneste i den bulgarske hær under 1. verdenskrig flyttede Pascin først til London og oktober 1914 til USA.
Senere kom også hans samlever og senere hustru, maleren Hermine David − som han havde mødt i 1907 − til USA, og begge forblev dér under hele krigen. De slog sig ned i sydstaterne, hvor Pascin fik amerikansk statsborgerskab og underviste i kunst i Savannah, Georgia, før de 1918 giftede sig i New York City.

1922 var parret tilbage i Paris hvor de lejede et studie i Montmartre og blev venner med kunstnere som Marc Chagall og Amedeo Modigliani. Hans modeller var lokale dansepiger og prostituerede, og Pascin blev hurtigt et ikon for det bohemesamfund, der gav ham øgenavnet 'Prinsen af Montparnasse'.

På tærsklen til sin første soloudstilling 1930 i Galerie Georges Petit i Paris begik en forpint Pascin selvmord. Han havde i mange år  kæmpet med depression og alkoholisme.

Flere gallerier i Paris lukkede på dagen for hans begravelse, hvor mange fra det kunstneriske samfund – inklusive tjenere og bartendere fra restauranter og saloner, som Pascin havde besøgt – fulgte ligtoget til Cimetière du Montparnasse klædt i sort.

Referencer

Hovedkilde
 Jules Pascin hos Pissarro.art

Eksterne henvisninger

 Jules Pascin hos Pissarro.art
 Jules Pascin i Documenta Archiv, Documentaarchiv.de

Personer fra Vidin
Malere fra Frankrig
M.P. Blem

Markus Peter Blem (født 8. marts 1848 på Værmelandsgården ved Aakirkeby, død 18. december 1915 i Hellerup) var en dansk gårdejer, andelsmand, kreditforeningsdirektør og politiker.

Blem var søn af gårdejer Jørgen Peter Blem (1818-1899) og Ane Margrethe Rasmussen (1821-1900) og blev i sin opvækst præget politisk af Venstre og grundtvigianisme. Han gik på Hindholm Højskole 1865-1866 og Bornholms Højskole 1870-1871. I 1873 købte han gården Engegård i Nylarsker Sogn. Han oprettede et svineavlscenter og var i 1889 med til at stifte Bornholms Andelssvineslagteri som han var formand for 1896-1908. Han formand for De samvirkende danske andelssvineslagterier 1898-1908 og formand for Andelsudvalget  1899-108. Han blev medlem af repræsentantskabet i Østifternes Kreditforening i 1890 og direktør i kreditforeningen i 1907. Derudover havde han en lang række andre hverv og tillidsposter på Bornholm og nationalt.

Blem var sognerådsformand i Nylarsker Sognekommune 1880-1883 og amtsrådsmedlem i Bornholms Amtsråd 1900-1906.

Han blev valgt til Folketinget i Rønnekredsen ved folketingsvalget 24. maj 1881 og genvalgt med stigende stemmetal indtil folketingsvalget 1909 hvor ikke længere genopstillede. Han fra starten Det Bergske Venstre i Folketinget og fulgte i 1884 med Berg til Det Danske Venstre. Han sluttede senere til Det forhandlende Venstre men forlod det i 1894 og endte i 1895 i Venstrereformpartiet.

Blem blev gift i 1874 med Julie Cathrine Christine Larsen (1851-1930). Han blev udnævnt til ridder af Dannebrog i 1901 og dannebrogsmand i 1908.

Referencer 

Folketingsmedlemmer i 1880'erne
Folketingsmedlemmer i 1890'erne
Folketingsmedlemmer i 1900'erne
Riddere af Dannebrog
Sognerådsformænd fra Danmark
Amtsrådsmedlemmer
Solca

Solca (; ; ) er en by i distriktet Suceava i nordøstlige Rumænien. Den ligger i den historiske region Bukovina. Solca er den mindste by i amtet og den tredjemindste by i Rumænien med et indbyggertal på  . Dens navn er afledt af navnet på den flod, der løber gennem byen, som igen er afledt af det slaviske sol ("salt") - med henvisning til områdets salte kilder. Solca er kendt for sin høje luftkvalitet, for at være et tidligere kurbad og for det øl, der blev fremstillet her.

Geografi 

Solca ligger i den centrale østlige del af Suceava distriktet, ved foden af den østlige del af Obcina Mare-bjergene, i Solca-Cacica-depressionen. Byen ligger på grænsen mellem Suceava-Plateauet og de østlige Karpater i en gennemsnitlig højde på 522 meter over havets overflade. Solca-floden krydser byen. Solca er et sted, der er kendt for det smukke naturlandskab og den høje  luftkvalitet.

Byen er berømt for sin monumentale Rumansk-ortodokse kirke, det tidligere Sankt Peter og Paul-kloster (1613-1623), også kendt som Solca-klosteret, bygget af Vojvod (regerende prins) Ștefan Tomșa 2. af Moldavien og lukket af Habsburgerne i 1785, og et bryggeri, der er et af de ældste i landet (1810). Der findes saltkilder i det nordlige skovområde. Solca ligger også relativt tæt på Cacicas saltmine og Arbores kirke.

I Solca findes der et rumænsk traditionelt hus, som stammer fra det 17. århundrede. Dette hus blev omdannet til museum i 1971. Andre seværdigheder er motellet (kendt som Hanul Solca), sanatoriet med sommerhave, den centrale park, Tomșa Vodă Gymnasium, den romersk-katolske kirke (som er fra 1868) og Pietrele Muierilor (et naturmonument, der ligger tæt på byen).

På trods af at Solca har status som by, har den på mange områder et landligt aspekt. Under det kommunistiske styre blev der bygget omkring 10 boligblokke langs de to hovedveje, der krydser byen: Tomșa Vodă gade og Republicii gade. Solca er ikke forbundet med det rumænske nationale jernbanesystem.

Byen administrerede landsbyen Poieni-Solca. Efter en lokal folkeafstemning afholdt i august 2004 blev Poieni-Solca i marts 2007 udskilt fra byen Solca og blev en selvstændig kommune.

Kilder og henvisninger
  
  Solca Rådhus  officielt websted
  Suceava distrikts websted – Solca webside
Byer i distriktet Suceava
Keltisk kunst

Keltisk kunst er associeret med keltere; forskellige befolkningsgrupper der talte Keltiske sprog i Europas forhistorie indtil moderne tid, samt kunst fremstilllet i oldtiden hvis sprog er usikkert, men hvis kultur og stilistiske træk var sammenlignelige med det keltiske folk.

Keltisk kunst er et vanskeligt begreb at definere, da det dækker en meget lang tidsperiode samt et stort geografisk område og mange kulturer. Generelt bruger arkæologer begrebet "keltisk" til at omtale kultur i jernalderens Europa fra omkring år 1000 f.v.t. og fremefter indtil Romerriget erobrede størstedelen af de berørte områder, og kunsthistorikere begyndt typisk at tale om "keltisk kunst" fra La Tène-perioden (omkring 500 til 100 f.v.t) og fremefter. Tidlig keltisk kunst er et andet begreb, der bliver brugt om denne periode, der i Storbritannien stærkker sig til omkring år 150 e.v.t.. Den tidlige middelalderkunst i Storbritannien og Irland, hvor Book of Kells og andre mesterværker blev fremstillet, er det som oftest bliver forbundet med "keltisk kunst" i den engelsk-talende del af verden, samt insulær kunst. Dette er den bedst kendte del, men det dækker ikke hele den keltiske kunst i tidlig middelalder, som også omfatter piktisk kunst i Skotland.

Keltisk kunst er typisk ornamenteret og undgår lige linjer og med kun lejlighedsvis brug af symmetri. Keltisk kunst har en række forskellige stilarter der viser indflydelse fra andre kulturer i deres knude-kunst, spiraler, nøglemønstre, bogstaver, dyrebilleder, planteformer og menneskefigurer.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Kunsthistorie
Keltere
Vicovu de Sus

Vicovu de Sus (rumænsk udtale: [ˌvikovu de ˈsus]; ) er en by i den nordlige del af distriktet Suceava, på grænsen til Ukraine. Den ligger i den historiske region Bukovina i dalen til floden Suceava, på den nordlige side af bjergkæden Obcina Mare. Distriktetss hovedstad Suceava ligger ca. 55 km mod sydøst. Byen, der har   indbyggere, administrerer en landsby, Bivolărie.

Historie
Byen blev første gang dokumenteret i 1436 under navnet Jicovu de Sus
Den blev købt af Ștefan cel Mare til Putna-klosteret i år 1466. Lokaliteten, der tidligere var en kommune, fik bystatus i 2004.

Kilder og henvisninger
  
Byer i distriktet Suceava
Skakbræt

Skakbræt (Propylea quatuordecimpunctata) er en bille i familien mariehøns. Den er udbredt og almindeligt forekommende i Europa, dele af Asien samt i den østlige del af Nordamerika. I Danmark er skakbræt meget almindelig og vidt udbredt.

Kendetegn 
Den voksne bille er 3,5-4,5mm lang. Den kan variere en del i farve varierende fra cremefarvet over gul til lysorange - samt i mønster, hvor den normalt har 14 mere eller mindre sammenflydende rektangulære felter på dækvingerne. Ben og antenner er gulbrune. Larven er 7mm lang, sort med gule felter samt tilspidset bagkrop.

Levevis 
Skakbræt lever primært af bladlus, men i mangel af disse æder den gerne frugt som for eksempel blommer. Den findes bl.a. i skove, parker og haver, især i april-oktober.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Mariehøns
Karl Bøgholm

Karl Bøgholm (født 11. juli 1898 i København, død 16. februar 1976 i Espergærde) var en dansk redaktør og politiker.

Bøgholm var søn af filolog og professor Niels Bøgholm (1873-1957) og Dorthea Lund (1874-1950). Han blev student fra Birkerød i 1916 og cand.mag. med historie som hovedfag fra Københavns Universitet i 1924. Undervejs i studiet havde han et udlandsophold ved universitet i Grenoble i 1920. Efter sin embedseksamen begyndte Bøgholm at skrive artikler til danske og udenlandske aviser og tidsskrifter og en række bøger. Han var også på mange udlandsrejser og holdt foredrag. Han var ansat ved Berlingske Tidende 1931-1935 og Den konservative Generalkorrespondance (Det Konservative Folkepartis pressetjeneste) 1935-1942. Han var redaktør af Konservativ Ungdom 1935-1936 og af Det frie Nord 1942-1944. 

Bøgholm var folketingskandidat for det Det Konservative Folkeparti fra 1935 og medlem af Folketinget i omkring 18 år sammenlagt fordelt på 5 perioder fra 1943 til 1971. Hans politiske virksomhed var præget af udenrigspolitik. Han var vicepræsident for Europas parlamentariske union i 1947, var flere gange delgeret ved FN's generalforsamling og Europarådet, og var 1971-1972 formand den den delegetion i Europarådet. Han havde også en stor andel i udarbejdelsen af København-Bonn-erklæringerne fra 1955 om de danske og tyske mindretal syd og nord for den dansk-tyske grænse.

Referencer 

Tidligere folketingsmedlemmer fra Det Konservative Folkeparti
Folketingsmedlemmer i 1940'erne
Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Redaktører fra Danmark
Forfattere fra Danmark
Roşiori de Vede

Roșiorii de Vede (rumænsk udtale: [roʃiˌorij de ˈvede]; undertiden Roșiori de Vede eller, i gamle versioner, Rușii de Vede) er en by i distriktet Teleorman i Rumænien. Byen har  indbyggere og ligger i regionen  Muntenien, og er en af de ældste byer i landet. Den blev første gang nævnt i et dokument, som stammer fra 1385, da byen blev besøgt af to tyske pilgrimme, der var på vej tilbage fra Jerusalem og gjorde holdt i et par dage i en by, som de kaldte Russenart

Geografi
Byen ligger midt på den Rumænske slette, på bredden af Vedea-floden og dens højre biflod, Bratcov. Den ligger i den centrale-vestlige del af Teleorman-distriktet, 32 km fra  fra distriktets hovedsæde, Alexandria.

Den er nabo til følgende kommuner: Măldăeni mod vest, Peretu og Troianul mod syd, Vedea og Drăgănești de Vede mod øst, og Scrioaștea mod nord.

Kilder og henvisninger
  
Kommunens websted

Byer i distriktet Teleorman
MOL Plc.

MOL Plc. () eller MOL Group er et ungarsk multinationalt olie- og gasselskab med hovedkvarter i Budapest. Datterselskaber til MOL Group inkluderer de tidligere statsejede kroatiske og slovakiske olieselskaber INA og Slovnaft.
I 2021 drev MOL forretning i over 30 lande med over 25.000 ansatte. De havde 2.000 tankstationer i ni lande fordelt på seks brands. De er markedsledende i Ungarn, Slovakiet, Kroatien og Bosnien-Herzegovina.

Referencer 

Virksomheder fra Ungarn
Etableret i 1991
OTP Bank

OTP Bank Nyrt. er en ungarsk multinational bank. De driver forretning i 11 lande: Albanien, Bulgarien, Kroatien, Ungarn, Moldova, Montenegro, Rumænien, Rusland, Serbien, Slovenien og Ukraine. 

OTP Bank har over 13 mio. kunder fordelt på over 1.500 filialer og 36.000 ansatte. OTP er den største bank i Ungarn med en markedsandel på over 25 %.

OTP Bank blev etableret i 1949. OTP står for Országos Takarék Pénztár (landsdækkende opsparingsbank) Virksomheden blev registreret som et aktieselskab i 1995, hvorefter den ungarske stat solgte sine aktier.

Referencer 

Virksomheder fra Ungarn
Etableret i 1949
Gedeon Richter Plc.

Gedeon Richter Plc. er en ungarsk multinational lægemiddel- og bioteknologivirksomhed med hovedkvarter i Budapest. De driver virksomhed i 50 lande og har over 12.000 ansatte.
Gedeon Richter Plc. er børsnoteret på Budapest Stock Exchange og Luxembourg Stock Exchange.
I 1901 etablerede farmaceut Gedeon Richter virksomheden efter at han have modtaget en licens til industrifremstilling af medicin.

Referencer 

Virksomheder fra Ungarn
Etableret i 1901
Vedea

Vedea (rumænsk udtale: [ˈvede̯a] ) er en flod i det sydlige Rumænien, der løber fra Cotmeana-plateauet og munder ud i Donau.  Den har en samlet længde på 224 km, [2] heraf er 33 km  reguleret. Dens afvandingsareal er 5.430 km2.

Det flyder i didstrikterne Argeș, Olt og Teleorman. Byerne Alexandria og Roșiorii de Vede ligger i nærheden af floden.

Navnet på floden er dakisk af indoeuropæisk oprindelse: * wed, "vand".

Byer og landsbyer 
Følgende byer og landsbyer ligger langs floden Vedea, fra kilden til mundingen: Făgețelu, Spineni, Tătulești, Optași, Corbu, Nicolae Titulescu, Văleni, Stejaru, Roșiorii de Vede, Vedea,  Plosca, Mavrodin, Buzescu Alexandria Poroschia, Brânceni, Smârdioasa, Cervenia, Conțești, Bragadiru, Bujoru.

Bifloder 
Følgende floder er bifloder til Vedea (fra kilde til udmunding):

 Fra venstre: Ciorâca, Tișar, Vedița, Cupen, Cotmeana, Tecuci, Burdea, Pârâul Câinelui, Teleorman
 Fra højre: Plapcea, Dorofei, Bratcov, Bărâcea, Nanov, Izvoarele, Rojiștea

Referencer 

Vandløb i Rumænien

Donaus bifloder
Hârtibaciu

Hârtibaciu (tysk: Harbach; ungarsk: Hortobágy) er en flod i den historiske region Transsylvanien  i Rumænien. Den har sit udspring i Sydkarpaterne og løber ud i Cibin, en biflod til Olt, i Mohu, sydøst for Sibiu. Den løber gennem byerne og landsbyerne Bărcuț, Retiș, Brădeni, Netuș, Agnita, Benești, Alțâna, Nocrich, Hosman, Cornățel og Cașolț. Den er 110 km lang og dens afvandingsområde er på 1.025 km2.

Kong Géza 2. af Ungarn bosatte de oprindelige transsylvansk/saksiske kolonister langs Hârtibaciu, af dem omtalt som Harbach. Sakserne etablerede mange byer med befæstede kirker (Kirchenburgen) som f.eks. Agnita langs floden.

Bifloder 
Følgende floder er bifloder til floden Hârtibaciu (fra kilden til mundingen):

 Fra venstre: Valea Morii, Albac, Androchiel, Marpod, Fofeldea, Ghijasa
 Fra højre: Sărătura, Halmer, Valea Comunală, Valea Satului, Valea Înfundăturii, Valea Stricată, Coveș, Bârghiș, Zlagna, Hârța, Vurpăr, Țichindeal, Lacul Roșia, Zăvoi, Daia, Cașolț

Referencer 

Vandløb i Rumænien
Gerben Thijssen

Gerben Thijssen (født 21. juni 1998 i Genk) er en cykelrytter fra Belgien, der er på kontrakt hos .

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Personer fra Genk
Mandlige cykelryttere fra Belgien
Videresendelsespligt

Videresendelsespligte er en forvaltningsretlig pligt, som gælder for en offentlig myndighed, der modtager en henvendelse fra en borger; den offentlige myndigheds pligt til at videresende henvendelsen skal endda ske ”så hurtigt som muligt.” Så en myndighed skal hjælpe en borgers henvendelse videre til den rette myndighed.

Forvaltningsloven 
Videresendelsespligt er lovfæstet i forvaltningsloven § 7, stk. 2, som har følgende ordlyd: ”Modtager en forvaltningsmyndighed en skriftlig henvendelse, som ikke vedrører dens sagsområde, videresendes henvendelsen så vidt muligt til rette myndighed.”

Folketingets Ombudsmands Beretning 
I sin beretning FOB 2016-55 kritiserede ombudsmanden, at ankestyrelsen havde tilsidesat bl.a. videresendelsespligten. Ombudsmanden konkluderede, at ankestyrelsen burde have videresendt den pågældende klage til den relevante myndighed. Af ordlyden i forvaltningsloven § 7, stk. 2 skal den myndighed, der modtager en borgers henvende videresende henvendelsen: ”så vidt muligt”. Derfor kan den myndighed, der har modtaget henvendelsen, telefonisk eller på anden måde kontakte afsenderen for at fastslå hvilken myndighed, der er den relevante modtager.

Afsenderens ansvar 
Men det faktum, at en offentlig myndighed har pligt til at videresende en henvendelse ændrer ikke ved, at den oprindelige afsender har ansvaret for, at fx en klage når frem til den relevante myndighed, inden fristen udløber. Det følger af Ombudsmandens Beretning FOU nr 2020.23. Heri fandt Ombudsmanden ikke grund til at kritisere den videresendende myndighed for, at en klage nåede frem til den relevante klagemyndighed, efter at klagefristen var udløbet.

Se også 
Offentlige myndigheder er underlagt en række pligter. Til disse pligter hører:

 Ekstraheringspligt
 Notatpligt
 Officialprincippet (også kaldet Undersøgelsespligten)
 Tavshedspligt
 Vejledningspligt

Referencer 
Jura
Retsvidenskab
Forvaltningsret
Juridiske begreber
Barakat Mubarak Al-Harthi

Barakat Mubarak Al-Harthi (født 15. juni 1988) er en omansk atlet, der konkurrerer i sprint.

Han repræsenterede Oman ved sommer-OL 2012, hvor han blev elimineret i de indledende runder på 100 meter.

Han deltog i verdensmesterskaberne i atletik 2009, og verdensmesterskaberne i atletik 2013, og under verdensmesterskaberne i atletik 2015.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sprintere fra Oman
Atleter ved sommer-OL 2012
Atleter ved sommer-OL 2016
Atleter ved sommer-OL 2020