kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bøkingherredfrisisk

Bøkingherredfrisisk eller Mooring, er den nordfrisiske dialekt, der tales i Bøkingherred i Nordfrisland. Bøkingherred kaldes også mosen (på frisisk: moor eller måår). Mosen omkranses af byerne Dedsbøl (frisisk: Deesbel), Måsbøl (Moosbel), Risum-Lindholm (Risem-Loonham), Klokris (Klookris) og Nibøl (Naibel). Gennem mosen løber en dialektgrænse, der deler bøkingherredfrisisk i øst- og vestbøkingherredfrisisk.

Bøjning 

Kendeordene

Bøkingherredfrisisk har tre køn (+flertal) ligesom tysk modsat den frisiske dialekt, der tales i Nederland. Det ubestemte kendeord for hankøn er en (ubetonet "'n"; en mansche et menneske), for hunkøn en (ubetonet "'n") og også for intetkøn en (ubetonet "'n"). 

Der er to forskellige former for bestemte artikler på bøkingherredfrisisk: d-kendeord og e-kendeord. Det bestemte d-kendeord for hankøn er di (e-form: e), for hunkøn jü (e-form: e) og for intetkøn dåt (e-form: et).
I flertal er den bestemte artikel i d-form da og i e-form e.

Talordene

Grundtallene på bøkingherredfrisisk:
1 iinj
2 tou
3 trii
4 fjouer
5 fiiw
6 seeks
7 soowen
8 oocht
9 nüügen
10 tiin
11 alwen
12 tweelew
13 tratäin
14 fjouertäin
15 füftäin
16 seekstäin
17 soowentäin
18 oochtäin
19 nüügentäin
20 twunti
30 dörti
40 fäärti
50 füfti
60 süsti
70 sööwenti
80 tachenti
90 näägenti
100 hunert
1000 duusend

Sprogprøver 

Gölj – rüüdj – ween (Nis Albrecht Johannsen)

Göljn as e hamel di samereen, 
Göljn as dåt eekerfälj, 
Än göljn as dåt häär foon min Anemaleen; 
Wat san we duch rik heer foon gölj. 

Rüüdj as e san än lååket sü swätj, 
Rüüdj san da kliiwre uk, 
Än rüüdj san da siike foon min latj brädj; 
Dåt as wälj for liiwde än luk. 

Ween as dåt wååder bai dik än doom, 
Ween as e luft ouer üs, 
Än ween san da uugne foon min latj foom; 
E trou as önj Fraschlönj tu hüs. 

Joo, üüsen foone di as sü smuk, 
Sü smuk as min Anemaleen; 
Än wansch ik en mansche trou, liiwde än luk, 
Sü flåg ik ma gölj, rüüdj än ween. 

Guld – rød – blå (Nis Albrecht Johannsen)

Gylden er sommeraftenens himmel, 
Gylden er ageren, 
Og gylden er min Anne Marlenes hår; 
Hvor er vi dog rige på guld her. 

Rød er solen og griner så sødt, 
Rød er også "kløverblomsten" 
Og røde er min lille bruds kinder
Den er vel for kærlighed og lykke. 

Blåt er vandet ved dæmning og dige, 
Blå er luften over os, 
Og blå er øjnene på min lille pige; 
Troskaben er hjemme i Frisland. 

Jo, vores fane, den er så smuk,
Så smuk som min Anne Marlene; 
Og ønsker jeg et menneske troskab, kærlighed og lykke, 
Så flager jeg gyldent, rødt og blåt 
(egentlig: med gylden/guld, rød og blå).

Frisiske dialekter
Affaldscontainer

Galleri nederst på siden

Affaldscontainer beskriver stort set enhver hård indretning, der er bygget til at rumme affald. Affaldscontainere ses i alle størrelser fra 40 liter til 80 kubikmeter.

De mindste containere kaldes i daglig tale ofte affaldsbøtter. Disse er typisk spande eller små vogne med låg, der kan flyttes uden hjælpeværktøj og bruges til indsamling af mindre mængder affald, f.eks. fra en husstand, fra kopirummet, tomme poser ved flaskeautomaten og lignende.

De steder, hvor der er større mængder affald, har man oftest enten en frontloadercontainer, en vippecontainer eller en ophalercontainer, der alle kræver maskiner for at blive tømt.

Typer 

 En frontloadercontainer er en container, der med et sæt gafler løftes op over lastbilens førerhus og tømmes ned i et presserum på ladet.

 En vippecontainer/midi container tømmes normalt af de samme biler, som tømmer de mindre affaldsbøtter. Bilen bakker hen til containeren, og der sættes kæder, wirer eller stropper i to løfteøjer bagpå. Herefter vippes indholdet op i skuffen bag på bilen.

 En ophalercontainer tages op på en lastbil og køres til aflæssestedet. Der er flere måder at gøre dette på, disse er beskrevet på containerbil.

 En ophalercontainer kan i øvrigt også opbygges med et komprimatoranlæg, enten indbygget i containeren (komprimatorcontainer eller pressecontainer) eller stationært med tilhørende påspændt container (fraspændingscontainer).

 Krankasse metal brugers til deponeringsegnet affald fx jern og vinduer.
 Kuber/bobler er en container placeret oven på jorden til fx glas og papir.
 Underjordiske/nedgravede container har en større kapacitet og mindre overfald størrelse i forhold kuber, Molok er det dominere system på markedet.

Kilder 

Beholdere
Lastbiltyper
Affaldshåndtering
Kalopanax

 
Kalopanax (Kalopanax septemlobus) er et mellemstort, løvfældende træ med en åben og bredt søjleagtig vækstform. De forholdsvis få grene er grove og vandrette.

Beskrivelse 
Barken er først glat og grøn med blågrønne torne. Senere bliver den mørkegrå og rynket, for til sidst at blive matgrå med en netagtig tegning af grålige kamme og store, tornede knuder. Gamle grene kan få furet bark med ganske få torne. Knopperne sidder spredt, og de er store og kegleformede med vinkelret udstående sideknopper. 

Bladene er røde i løvspringet. De er ægformede med 5-7 grove lapper. Bladranden er fint, men skarpt savtakket. Oversiden er mørkegrøn og glat, mens undersiden er præget af stive, bøjede hår og meget synlige ribber. Høstfarven er gul. Blomsterne sidder samlet i endestillede stande, der består af talrige, små skærme med hvide blomster. Frugterne er ægformede og sorte, men modner sjældent i Danmark.

Rodnettet består af grove, højtliggende hovedrødder med masser af dybtgående siderødder. Planten kan sætte rodskud.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 18 x 4 m (50 x 10 cm/år).

Hjemsted 
I et naturskovområde i Japan på en undergrund af kalksten og brun skovjord er der lysninger, hvor Sasa kurilensis er forsvundet efter blomstring. Stedet ligger ved Towada-søen i Akita-præfekturet, som ligger i det nordlige Japan, og her vokser arten sammen med bl.a. Acanthopanax sciadophylloides (en art af Tornaralie), Hjertetræ, Ellebladet Birk, Fraxinus lanuginosa (en art af Ask), Japansk Bøg, Japansk Lind, Japansk Løn, Kuriler-Bambus, Kuriler-Magnolia, Lindera umbellata (en art af Sommerlaurbær) og Viftebladet løn

Note 

Træer
Ginseng

Ginseng har flere betydninger:
 Ginseng-slægten – en planteslægt.
 Ginsengrod – handelsvaren
Fjends Herred

Fjends Herred var det største herred i det gamle Viborg Amt hed i Kong Valdemars Jordebog Fyallanshæreth, senere Fialands Herred og Fiælntzherred.
 

Det hørte i middelalderen til Sallingsyssel; Senere kom det under Hald Len, og fra 1660 Hald Amt. Det grænser mod nordvest og vest til 
Hindborg Herred og Ringkjøbing Amt
(Ginding Herred), fra hvilket det skilles ved
Skive Å, mod øst til Lysgård og
Nørlyng Herreder, fra hvilket sidste det
til dels skilles ved Fiskbæk Å, mod nord til Lovns Bredning i Limfjorden, som det går ud
som en halvø mellem Hjarbæk- og Skive Fjord.

Området er præget af de omkring 1.600 gravhøje der findes i herredet. I den sydlige del af herredet ligger en del af Alheden med Kongenshus Mindepark for Hedens Opdyrkere. 

I herredet ligger følgende sogne:
 Daugbjerg Sogn – (Fjends Kommune)
 Dommerby Sogn – (Skive Kommune)
 Feldingbjerg Sogn – (Fjends Kommune)
 Fly Sogn – (Fjends Kommune)
 Gammelstrup Sogn – (Fjends Kommune)
 Højslev Sogn – (Skive Kommune)
 Kobberup Sogn – (Fjends Kommune)
 Kvols Sogn – (Viborg Kommune)
 Lundø Sogn – (Skive Kommune)
 Mønsted Sogn – (Fjends Kommune)
 Nørre Borris Sogn – (Fjends Kommune)
 Resen Sogn – (den sydlige del (1960 ha) kom til Karup Kommune i 1970, resten til Fjends Kommune)
 Smollerup Sogn – (Fjends Kommune)
 Tårup Sogn (Taarup) – (Viborg Kommune)
 Vridsted Sogn – (Fjends Kommune)
 Vroue Sogn – (Fjends Kommune)
 Ørslevkloster Sogn – (Skive Kommune)
 Ørum Sogn – (Skive Kommune)
 Den nordlige del af Frederiks Sogn – (Karup Kommune) 

Fra 2007 ligger Nordfjends fortsat i Skive Kommune, mens resten af det tidligere herred nu er samlet i Viborg Kommune.

Eksterne kilder og henvisninger 

  

Herreder i Viborg Amt
Rafał A. Ziemkiewicz

Rafał Aleksander Ziemkiewicz (født 13. september 1964 i Piaseczno, Polen) er en polsk forfatter og journalist.

Ziemkiewicz læste polsk på Warszawas Universitet. Nu arbejder han som presse- og radiojournalist. Som science-fiction forfatter debuterede han i 1982 med novellen Z palcem na spuście (Med fingeren på aftrækkeren).

Tre gange fik han Janusz A. Zajdel-prisen (den mest prestigiøse polske sf-f litteraturpris):
 1995 – roman – Pieprzony los kataryniarza (Lirekassemandens skide skæbne)
 1996 – novelle – Śpiąca królewna (Den sovende prinsesse)
 1998 – roman – Walc stulecia (Århundredets vals)

Eksterne henvisninger 

Romanforfattere fra Polen
Science fiction-forfattere fra Polen
Journalister fra Polen
Tejn

Tejn er en havneby på det nordøstlige Bornholm med , beliggende 4 km sydøst for Allinge-Sandvig, 11 km nordvest for Gudhjem. og 22 km nordøst for kommunesædet Rønne. Byen ligger i Bornholms Regionskommune, der hører til Region Hovedstaden.

Tejn hører til Olsker Sogn. Den gamle sognekirke Sankt Ols, der er en af Bornholms 4 rundkirker, ligger 3 km sydvest for Tejn, men Tejn Kirke fra 1940 ligger midt i byen. Tejn er vokset sammen med Sandkås, hvis nordligste del (Poppelvej) hører til Allinge-Sandvig Sogn. Allinge Kirke ligger 3 km nord for Sandkås.

Faciliteter 
Tejn Havn er Bornholms næststørste fiskerihavn, kun overgået af Nexø. Den er desuden en stor lystbådehavn, og hvert forår samler et træf for trolling-fiskere over 200 både. Havnen har servicevirksomheder for både, bl.a. stor bedding, værft, skibselektriker, skibsmotorværksted, sejlmager og skibsudstyrsforretning.

Tejn Medborgerhus kan rumme 50 personer til spisning, 90 til møde. Det huser også Tejn lokalhistoriske Arkiv og borgerforeningens bibliotek.

Byen har Dagli'Brugs, specialforretninger, spisesteder og møntvaskeri. I Sandkås er der 5 hoteller, en pension og en campingplads.

Historie 
I 1899 blev Tejn beskrevet således: "Tejn Skole. Fiskerlejet Tejn, (gml. Form Teding, Thegne) har en Havn, hvis Inderhavn har 7, Yderhavn 8 F. Vand." Målebordsbladene viser desuden en mølle og en vagtbod. Det lave målebordsblad fra 1900-tallet viser desuden en skole og en toldassistentbolig.

Tejn Mølle blev flyttet hertil fra Årsballe i 1852. Den står nu på Melstedgård.

Jernbanen 
Tejn fik station på Rønne-Allinge Jernbane (1913-53). Stationen havde omløbsspor med svinefold og siderampe. Sandkås havde trinbræt med pavillon.

Stationsbygningen er bevaret på Kildesgårdsvej 17. Nord for Tejn Rensningsanlæg på Lærkegårdsvej går en sti, der følger banens tracé mod nord forbi Storedalen til en mark i Sandkås, hvor den drejer ned til Tejnvej.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 

 Havneguide: Tejn Havn
 Tejn – Borgerforeningens hjemmeside
 Geodatastyrelsen: Høje målebordsblade 1842-1899 og lave målebordsblade 1901-1971

Byer på Bornholm
Houlbjerg Herred

Houlbjerg Herred hed i Kong Valdemars Jordebog Haghælbiarghæreth og hørte i middelalderen til Åbosyssel; Senere kom det under Dronningborg Len, og fra 1660 Dronningborg Amt; I 1794 kom det under det da oprettede Viborg Amt (før 1970).

Houlbjerg Herred er det sydøstligste herred i amtet, og grænser mod vest og nord til  af Lysgaard og Middelsom Herreder, mod øst og syd grænser det til Randers Amt (Galten Herred) og Aarhus Amt (Sabro Herred og Gjern Herred). Grænsen mod vest og nord dannes af Gudenå og på nordøstgrænsen løber dens tilløb Lilleå.

Jorderne er bakkede og meget afvekslende; de er højest mod øst hvor det højdedrag, der danner vandskellet mellem Gudenå og Lilleå, hvis højeste punkt Dejehøj der er 108 moh. ligger.

I herredet ligger følgend sogne:
 Aidt Sogn – (Hvorslev Kommune)
 Gerning Sogn – (Hvorslev Kommune)
 Granslev Sogn – (Langå Kommune)
 Gullev Sogn – (Bjerringbro Kommune)
 Haurum Sogn – (Hammel Kommune)
 Houlbjerg Sogn – (Langå Kommune)
 Hvorslev Sogn – (Hvorslev Kommune)
 Sahl Sogn – (Bjerringbro Kommune)
 Sall Sogn – (Hammel Kommune)
 Skjød Sogn -(Hammel Kommune)
 Thorsø Sogn – (Hvorslev Kommune)
 Vejerslev Sogn – (Hvorslev Kommune)
 Vellev Sogn – (Hvorslev Kommune)

Eksterne kilder og henvisninger 

   

Herreder i Viborg Amt
Ægte ginseng

 
Ægte ginseng (Panax ginseng) er en staude med en kort stængel, der bærer en roset af fingrede blade. Antallet af blade skifter med alderen, sådan at 1-årige planter har ét blad, 2-årige to blade, 3-årige tre blade osv. Hvert blad består af 3-5 småblade.

Beskrivelse 
Blomstringen sker efter det 3. år, og blomsterne ses i juni måned. Det blomsterbærende skud er 10-25 centimeter langt og bærer blegt gulgrønne blomster. De postkasserøde frugter indeholder hver to til tre frø.

Rodnettet består af en lodret rodstok, der løber ud i en kraftig pælerod. Fra den udgår 2-5 siderødder og masser af finrødder. Ginseng forårsager jordtræthed, det vil sige, at planten ikke trives på jord, hvor man i forvejen har dyrket ginseng. Først efter 10-15 år kan den plantes igen på samme sted.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,75 × 0,50 m (75 × 5 cm/år).

Hjemsted 
Ægte ginseng hører hjemme i lyse løvskove på den allerbedste jord. 

I Korea vokser den sammen med bl.a. asiatisk hasselurt, frøstjerne, jomfruhår, kalopanax, oplopanax og skovsyre.

Anvendelse 
Roden (ginsengrod) bruges medicinsk og som opstrammer. 

Flerårige urter
Nytteplanter fra Asien
Unter den Linden

Unter den Linden er en boulevard i det centrale Berlin fra Brandenburger Tor i vest, til Schlossbrücke i øst, og som har navn efter sine lindetræer.

Den smukke boulevard blev brugt til militærparader og triumftog både i det kejserlige Tyskland og i Hitlers 3. rige. Efter kapitulationen i 1945 kom Unter den Linden til at ligge i Østberlin, og nu var det socialismens storslåede landvindinger, der blev fejret ved parader. 

I dag foregår der et storstilet ny- og genopbygningsarbejde på Unter den Linden.

Preussens rige historie reflekteres i bygningerne langs Unter den Linden:

 Brandenburger Tor
 Humboldt-Universität zu Berlin
 Kronprinzenpalais (Kronprinsens slot)
 Staatsoper Unter den Linden
 Den katolske St. Hedwigskatedral
 Zeughaus (tøjhus)

Eksterne henvisninger 

Gader i Berlin
Deutsche Oper Berlin

Deutsche Oper Berlin er et operahus i Berlin i Bismarckstrasse i  Charlottenburg i bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf. 

Den oprindelige bygning stod færdig 1911, og operaen blev indviet i 1912 som Deutsches Opernhaus i den selvstændige by Charlottenburg med Ludwig van Beethovens Fidelio. Efter at Charlottenburg blev en del af Berlin i 1920, fik operaen i 1925 det nye navn Städtische Oper. Operaen havde 2.300 siddepladser.

Under nazitiden støttede Joseph Goebbels operaen og ændrede navnet tilbage til Deutsches Opernhaus. I 1935 blev operaen ombygget af Paul Baumgarten, en af Adolf Hitlers yndlingsarkitekter. I november 1943 blev bygningen ødelagt af et allieret bombeangreb.

Den nuværende bygning er fra 1961 efter planer af arkitekt Fritz Bornemann. Samme år blev operaen navngivet Deutsche Oper Berlin på initiativ af Ferenc Fricsay som en reaktion på opførelsen af Berlinmuren.

En mindesten, Der Tod des Demonstranten, for nedskydningen af Benno Ohnesorg i 1967, står ved operaen.

Se også 
 Staatsoper Unter den Linden

Eksterne links 

 Officiel hjemmeside 

 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Berlin
Operahuse i Tyskland
Koncertsale i Tyskland
Checkpoint Charlie Museum

Checkpoint Charlie Museet, Mauermuseum eller Haus am Checkpoint Charlie er et museum i Berlin i Tyskland.

Det ligger ved det gamle overgangssted mellem Vest- og Østberlin kaldet Checkpoint Charlie, og det er museet om Berlinmuren. Det blev oprettet i 1963, altså kun to år efter murens opførelse. Der vises eksempler på flugtforsøg, og der findes et 24 meter langt stykke af muren.

Samtidig er der en bred udstilling, der viser fantasifulde apparater, der er blevet brugt ved flugtforsøg fra det tidligere Østtyskland. Der er skjulte rum i biler, balloner, svæveflyvere og meget mere. 
En række kendte personer har besøgt museet gennem tiden. Deriblandt kan nævnes John F. Kennedy, Martin Luther King og kronprins Frederik. Det er muligt at købe ægte brudstykker fra muren på museet.

Eksterne henvisninger 

 Mauermuseum   

Museer i Berlin
Museer etableret i 1962
Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche

Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche ligger i Berlin, på den vestlige side af Breitscheidplatz, og er en af Tysklands mest særprægede kirker og et af Berlins mest berømte vartegn.

Historie 
Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche er bygget i årene 1895 og 1959-61. Den 63 meter høje tårnruin af den oprindelige Gedächtniskirche (= mindekirke) fra 1895 indgår som en del af kirken, der blev rejst mellem 1959-61. 

Kirken fra 1895 blev bygget til ære for kejser Wilhelm 1. af Franz Schwechten. Det var en stor kirke med seks tårne og mange udsmykninger, hvoraf nogle stadig eksisterer. Kirken blev ødelagt under anden verdenskrig, og efter krigen diskuterede man om hvorvidt man skulle rive resterne ned eller genopbygge kirken. 

Resultatet af diskussionen førte til den nuværende løsning, hvor dele af den gamle ruin står side om side med den ny kirke, tegnet af Egon Eiermann. Den nye kirke fremstår i en stærk kontrast og alligevel afbalanceret til den gamle med dens blå glaspaneler, som dækker både kirkebygning og tårn (også kaldet "pudderdåsen" og "læbestiften" af de lokale berlinere). "Hultanden" (der hohle Zahn) er et andet tilnavn, tårnet har erhvervet sig.

Inde i den nye kirke skaber glasmosaikker af blåt glas en rolig stemning, fjernt fra Kurfürstendamms travle byliv. Kirkeskibet er ottekantet, klokketårnet sekskantet og kapellet firkantet. 
 
I den gamle ruins resterende kirkebygning er der indrettet en mindehal mod krig, og det er samtidig muligt at se resterne af mosaikkerne fra den oprindelige kirke, som blandt andet skildrer kejser Wilhelm 1.'s liv.

Stalingrad-madonnaen 
Juleaften 1942 befandt militærlægen pastor Kurt Reuber sig i Stalingrad. Han tog pause fra operationsbordet længe nok til at få samlet en gruppe soldater til en gudstjeneste i en underjordisk bunker. Der var intet juletræ eller andet, der mindede om jul, men bagpå et erobret sovjetrussisk militærkort havde han tegnet et ikon, en madonna med Jesusbarnet. Rundt om mor og barn havde han skrevet: "Lys - liv - kærlighed; i den belejrede fæstning Stalingrad; julen 1942." 

Reuber var en af omkring 95.000 tyske krigsfanger fra Stalingrad. I russisk fangenskab døde han af tyfus 20. januar 1944; men omkring 150 af hans billeder blev returneret til Tyskland, og Stalingrad-madonnaen har været udstillet Gedächtniskirche i Berlin siden 26. august 1983. 

Også Coventry-katedralen har en kopi af Stalingrad-madonnaen.

Kirkebygningen

Noter

Eksterne henvisninger 

 Officiel netsted (tysk, engelsk)

Kirker i Tyskland
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Berlin
Ruiner i Tyskland
Kultur i Berlin
New England

New England er et område i den nordøstlige del af USA. Den største by i området er Boston

New England omfatter delstaterne:
 Connecticut
 Maine
 Massachusetts
 New Hampshire
 Rhode Island
 Vermont

New England er den eneste del af USA som har kommuner af type New England town.

New Englands oprindelse 
Navnet New England stammer fra de tidlige europæiske indvandrere. I 1616 brugte kaptajn John Smith i et skrift betegnelsen "New England". 

Navnet fik i 1630 godkendelse af kong Jakob 1.

Galleri

Eksterne henvisninger 

USA's geografi
Egentlige krokodiller

De egentlige krokodiller (Crocodylidae) er en familie af krybdyr i krokodille-ordenen. Hos de egentlige krokodiller er den fjerde tand i underkæben synlig, når dyret har lukket mund.

Den største nulevende krokodilleart er deltakrokodillen.

Forskel fra alligatorer 
Den mest klare forskel mellem de egentlige krokodiller og alligatorer ligger i hovedets udseende. De egentlige krokodiller har smallere og længere hoveder med mere V-formede end U-formede snuder. Alligatorers overkæbe er bredere end underkæben og tænderne i underkæben passer ind i små fordybninger i overkæben. Hos de egentlige krokodiller er bredden af over- og underkæbe ens og når munden er lukket, passer underkæbens store fjerde tand ind i en indsnævring i overkæben.

Slægter og arter 

Der findes omkring 14 arter af egentlige krokodiller fordelt på tre slægter, de fleste i Crocodylus.
 Crocodylus acutus – Spidskrokodille.
 Crocodylus intermedius – Orinocokrokodille.
 Crocodylus johnsoni – Australsk krokodille.
 Crocodylus mindorensis – Filippinsk krokodille.
 Crocodylus moreletii – Brednæsekrokodille.
 Crocodylus niloticus – Nilkrokodille.
 Crocodylus suchus – Ørkenkrokodille eller Vestafrikansk krokodille
 Crocodylus novaeguineae – Ny Guinea krokodille.
 Crocodylus palustris – Sumpkrokodille.
 Crocodylus porosus – Deltakrokodille el. Listekrokodille.
 Crocodylus rhombifer – Cuba-krokodille (Ruderkrokodille)
 Crocodylus siamensis – Siamesisk krokodille.
 Mecistops cataphractus – Panserkrokodille.
 Osteolaemus tetraspis – Vestafrikansk dværgkrokodille el. Stumpkrokodille.

Den uægte gavial (Tomistoma schlegeli) placeres nu som regel i familien Gavialidae sammen med gavialen.

Kilder 
 Danske dyrenavne fra: Peter Gravelund (krybdyrzoolog ved Zoologisk Museum, KU): "Verdens dyreliv", kapitel "krybdyr", 2003, Forlaget Aktium, , oversat fra "Animals", Dorling Kindersley, 2001, .

Eksterne henvisninger 

Krokodiller
Prometheus Award

Prometheus Award er en litteraturpris der gives til forfattere af science fiction-romaner årligt af Libertarian Futurist Society i Storbritannien. Prisen blev opfundet i 1979 af L. Neil Smith, men blev ikke uddelt før Libertarian Futurist Society overtog den i 1983.

Prometheus Award-modtagere 

 1979 – F. Paul Wilson, Wheels Within Wheels
 1980 – Prisen ikke uddelt
 1981 – Prisen ikke uddelt
 1982 – L. Neil Smith, The Probability Broach
 1983 – James P. Hogan, Voyage from Yesteryear
 1984 – J. Neil Schulman, The Rainbow Cadenza
 1985 – Prisen ikke uddelt
 1986 – Victor Milan, Cybernetic Samurai
 1987 – Vernor Vinge, Marooned in Realtime
 1988 – Victor Koman, The Jehovah Contract
 1989 – Brad Linaweaver, Moon of Ice
 1990 – Victor Koman, Solomon's Knife
 1991 – Michael Flynn, In the Country of the Blind
 1992 – Larry Niven, Jerry Pournelle and Michael Flynn, Fallen Angels
 1993 – James P. Hogan, The Multiplex Man
 1994 – L. Neil Smith, Pallas
 1995 – Poul Anderson, The Stars are also Fire
 1996 – Ken MacLeod, The Star Fraction
 1997 – Victor Koman, Kings of the High Frontier
 1998 – Ken MacLeod, The Stone Canal
 1999 – John Varley, The Golden Globe
 2000 – Vernor Vinge, A Deepness in the Sky
 2001 – L. Neil Smith, The Forge of the Elders
 2002 – Donald Kingsbury, Psychohistorical Crisis
 2003 – Terry Pratchett, Night Watch
 2004 – F. Paul Wilson, Sims

Litteraturpriser
Science fiction
Litteratur fra Storbritannien
Wyrd Sisters

Wyrd Sisters er den 6. bog i Terry Pratchetts Diskverden-serie. Bogen blev udgivet i 1988, men er endnu ikke udgivet på dansk.

Bogen er i England blevet filmatiseret som tegnefilm i 1997, hvor Christopher Lee lægger stemme til Døden.

De Sære Søstre i Harry Potter 
Det engelske navn for De Sære Søstre, the Weird Sisters, bandet der spiller Lav Hippogriffen! i film versionen af Harry Potter og Flammernes Pokal, går på unavngivet på grund af en retsag med det canadiske folkeband Wyrd Sisters. De Sære Søstre er kun introduceret som Bandet der ikke behøver at blive introduceret.

Diskverden
Litteratur i 1988
The Sunday Times

The Sunday Times er navnet på flere engelsksprogede søndagsaviser rundt om i verden. I Storbritannien er det en ugentlig avis der så dagens lys i 1821 og som i indhold og format minder om Weekendavisen.

Aviser fra Storbritannien
News Corporation