kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pink Prison

Pink Prison (1999) var den anden film produceret af Zentropas pornofilmselskab Puzzy Power.

Filmen er instrueret af Lisbeth Lynghøft og handler om fotojournalisten Mila (Katja Kean), der trænger ind i et stort mandefængsel i håb om at få et eksklusivt interview med fængselsinspektøren. Filmen, der kulminerer i en lesbisk scene med religiøse undertoner, blev indspillet i fængselskulissen fra Lars von Triers film Dancer in the Dark.

Både Constance og efterfølgeren Pink Prison fik international opmærksomhed og blev de bedst solgte sexvideoer i Skandinavien. I 2003 vandt Pink Prison i Tyskland en Venus Award som Bedste Skandinaviske Film. Den 12. marts 2006 blev pornografien frigivet i Norge, efter en positiv kvalitativ vurdering af Constance og Pink Prison.

Eksterne henvisninger 
 Pink Prison , officiel hjemmeside
 

Danske film fra 1999
Pornofilm fra Danmark
HotMen CoolBoyz

HotMen CoolBoyz (2000) var den tredje film produceret af Zentropas pornofilmselskab Puzzy Power, som i denne forbindelse kaldte sig for HotMale. Det var første gang nogensinde, et anerkendt mainstream-filmselskab åbent har produceret en regulær bøssepornofilm, men den danske presse modtog udgivelsen med larmende tavshed.

Filmen er instrueret af den prisbelønnede Knud Vesterskov, der udover sine mange eksperimenterende kunstvideoer også har lavet Puzzy Power-filmen Constance (1998). På rollelisten er performancekunstneren Ron Athey, og som romersk kejser ses den amerikanske pornostjerne Billy Herrington.

HotMen CoolBoyz var dyr at producere og blev ikke umiddelbart nogen økonomisk succes, men fremhæves ofte som den kunstnerisk mest vellykkede af Zentropas pornofilm. Den blev i USA nomineret til fem GayVN-priser, bl.a. som Bedste Udenlandske Film, og udkom i Frankrig på dvd i en luksus-udgave med bl.a. kommentarlydspor og en omfattende dokumentarfilm om Knud Vesterskovs karriere.

Medvirkende 

 Billy Herrington, Bondage master
 Rune Gärtner, Narcissus/Gladiator
 Michael Thomsen, Tropical lover
 Bo Larsen, Pan
 Taus Borgquist, Tropical lover
 Percy Mundt, Bondage slave
 Søren Damgaard Mikkelsen, Bondage slave
 Steven Gauvin, Man with gun
 Lulu, Dr. Wanda Icemann

Eksterne henvisninger 
 

Spillefilm fra Danmark
Pornofilm fra Danmark
Danske film fra 2000
All About Anna

All About Anna (2005) var den tredje og foreløbigt sidste af Zentropas hardcore pornofilm for kvinder. Den er ikke produceret af Zentropas pornofilmafdeling Puzzy Power, men som en co-produktion mellem Zentropa og Innocent Pictures.

Filmen er instrueret af Jessica Nilsson og har Gry Bay, Mark Stevens og den franske pornostjerne Ovidie i hovedrollerne. Den handler om singlepigen Anna (Gry Bay), der via et aktivt sexliv søger at undgå romantiske forhold. Men da en tidligere kæreste (Mark Stevens) dukker op, begynder hun at tvivle på langtidsholdbarheden af sin hektiske livsstil. Samtidigt får hun tilbudt et job som kostumedesigner på et fransk teater, hvor nye fristelser lurer, bl.a. i form af den slibrige Pierre (Morten Schelbech) og den indsigtsfulde Sophie (Ovidie).

All About Anna blev udvalgt til det officielle program på bl.a. Zürich Film Festival og den italienske kvindefilmfestival Io, Isabella. I 2006 blev både Gry Bay og Mark Stevens nomineret til en Medien eLine Award som henholdsvis bedste kvindelige og bedste mandlige skuespiller. I 2007 vandt filmen tre Scandinavian Adult Awards, bl.a. som Bedste Film For Par.

Eksterne henvisninger 
 Officiel All About Anna hjemmeside
 
 Innocent Pictures

Pornofilm fra Danmark
Danske film fra 2005
Dramafilm fra Danmark
LGBT-relaterede film fra Danmark
H.C. Andersen 2005 Fonden

H.C. Andersen 2005 Fonden havde til opgave at arrangere festlighederne i anledning af H.C. Andersens 200-årsdag i 2005. Formand for fondens bestyrelse var Odenses daværende borgmester, socialdemokrat Anker Boye.

I anledning af H.C. Andersens 200 årsdag afholdtes et stort show 2. april 2005 i Parken, der kom til at koste 59 mio. kr. H.C. Andersen 2005 Fonden var ansvarlig for showet. Koncerten gav et underskud på 13 mio. kr., og bookingen af Tina Turner med et honorar på 6 mio. kr. plus rejsen til Danmark i et privat jetfly medførte omfattende kritik af H.C. Andersen 2005 Fonden og Anker Boye.

Underskuddet på de 13 millioner viste sig efterfølgende at være underdrevet. Ifølge Berlingske Tidende var fonden tvunget til at indfri en underskudsgaranti på 12 millioner kroner, som den havde afsat, hvis noget skulle gå galt. Det samlede underskud beløber sig dermed op på på ca. 25 mio. kr. og betød, at der måtte spares omfattende på de resterende projekter resten af året. Eksempelvis måtte der spares meget på afslutningsshowet. Afslutningsshowet blev således ikke vist på DR1 – som det ellers var planlagt – pga. en kraftig reduktion i kvaliteten forårsaget af de omfattende besparelser.

Det var forud for showet planlagt, at overskudet fra showet skulle gå til bekæmpelse af analfabetisme i Den Tredje Verden, men HCA-abc Fonden, der var oprettet til netop det formål, kom meget tæt på at gå konkurs pga. showet.

Daværende kulturminister Brian Mikkelsen bad bestyrelsen for H.C. Andersen 2005 Fonden om en redegørelse og udtalte efterfølgende: "På baggrund af forløbet forud for åbningsshowet i Parken og de problemer, fonden helt åbentlyst har haft med at styre et så stort projekt, er jeg glad for, at det tydeligt fremgår af redegørelsen, at fonden ikke er produktionsansvarlig for andre projekter i 2005."

Referencer 

Fonde fra Danmark
Tvedebrink

Navnet Tvedebrink stammer fra gården Tvedebring på Sydsjælland. Navnet blev tilkøbt som familieefternavn, men altså med "k" som endelsesbogstav.

I 2009 var der 27 personer i Danmark med efternavnet Tvedebrink (Kilde, Danmarks Statistik).

Danske efternavne
Talehandling

En talehandling (engelsk: speech act) er et sprogligt udsagn der udfører en handling med ikke-sproglige konsekvenser. Talehandlingsteorien udvikledes af sprogfilosoffen J. L. Austin (1911–1960) midt i det tyvende århundrede. Han definerede talehandlinger som former for udsagn, der ikke blot refererer til virkeligheden, men som er handlinger, der udføres blot ved at sige noget. Et eksempel er fx at sige, at "isen er tynd derovre." Semantisk forstået er dette blot en beskrivelse af, hvor tykt noget is er, men den kan også forstås som en handling: en advarsel. Andre eksempler på sådanne handlinger er at love nogen noget, at navngive noget eller at erklære nogen for ægtefolk. Fælles for talehandlinger er at de ikke kan beskrives som sande eller falsk, men kun vurderes i forhold til, om de formår at udføre en handling.

I store dele af lingvistikkens og sprogfilosofiens historie har sprog primært været set på som en måde at referere til kendsgerninger, "fakta", og der har været en tendens til at ignorere andre måder at bruge sproget på. Men J.L. Austins arbejde førte til at filosoffer begyndte at blive mere opmærksomme på, hvordan sproget bruges i dagligdags aktiviteter. Hans student John Searle (født 1932) videreudviklede denne tilgang til sprogfilosofi. Adolf Reinach, den tyske fænomenolog havde i 1913 udviklet en teori om "sociale handlinger" der på mange måder mindede om Austin og Searle's senere arbejde. Studiet af talehandlinger udgør en del af pragmatikken, som igen er en del af lingvistikken.

J.L. Austin 
Austin skelner mellem lokutionære, illokutionære og perlokutionære beskrivelser af talehandlinger. En lokutionær beskrivelse fokuserer på fremsættelsen af en ytring, og dens tilsyneladende mening. En illokutionær beskrivelse fokuserer på ytringens intenderede virkning, mens det perlukotionære niveau beskæftiger sig med ytringens aktuelle virkning - uafhængigt af om en svarer til den intenderede.

En interessant type talehandling er performativer, udtryk som for eksempel Jeg udnævner Per til statsminister, Jeg dømmer dig til ti års fængsel eller Jeg lover at betale det tilbage. I disse udtryk bliver den handling som sætningen beskriver (udnævnelse, dom og løfte) udført ved sætningen selv; talehandlingen er den handling sætningen udfører. Som en kontrast til dette har vi perlokutionære handlinger som forårsager handlinger der ikke er de samme som det udtalte.

Noter

Se også 
 Pragmatik – Analytisk filosofi

Litteratur 
 Kemp, Peter (1972). Sprogets dimensioner. Nr. 65 i serien Berlingske leksikonbibliotek. . .

 Austin, J. L. (1997) Ord der virker. oversættelse og indledning af John E. Andersen og Thomas Bredsdorff. Gyldendal, 1997.

Sprogforskning
Filosofi
Alfa-pinen

α-Pinen er en organisk forbindelse som hører til terpenerne, det er den ene af to isomerer af pinen. Det er en alken som indeholder en fireleddet ring. Den findes olier fra mange arter af nåletræer, specielt fyr (deraf navnet: fyr på engelsk: pine). Begge enantiomerer kendes fra naturen; 1S,5S- eller (-)-α-pinen er mest almindelig i europæiske fyrretræer, mens 1R,5R- eller (+)-α-isomeren er mest almindelig i Nordamerika. Den racemiske blanding findes i nogle olier, f.eks. eukalyptusolie. α-Pinen findes også i sassafrasolie.

Kemiske egenskaber

Reaktivitet 
Den fireleddede ring i α-pinen 1 gør denne forbindelse til en reaktiv kulstofforbindelse som er tilbøjelig til at rearrangere sit kulstofskelet. Forsøg på at hydrere α-pinen eller addere hydrogenhalider til dobbeltbindingen resulterer i stedet i rearrangerede produkter, specielt under sure omstændigheder. Men koncentreret svovlsyre og ætanol er hovedprodukterne terpineol 2 og dennes ætylæter 3, mens iskold eddikesyre resulterer i den tilsvarende acetatester 4. Med fortyndede syrer er terpinhydrat 5 hovedproduktet.

Med en molækvivalent vandfri saltsyre og i tilstedeværelse af Diethylether dannes additionsproduktet 6a ved lav temperatur. Denne forbindelse er dog meget ustabil. Ved stuetemperatur, eller uden æter, er hovedproduktet bornylklorid 6b, sammen med små mængder af fenkylalkohol 6c. I mange år blev 6b kaldt pinenhydroklorid, indtil det blev bekræftet at den er identisk med bornylklorid fra kamfen (den kaldes også kunstig kamfer). Ved overskud af HCl dannes den akirale forbindelse 7 (dipentenehydroklorid) som hovedprodukt sammen med 6b.
Oximforbindelsen 8 dannes i nitrosylkloride og efterfølgende base, denne oxim kan reduceres til "pinylamin" 9. Både 8 og 9 er stabile forbindelser som indeholder fireleddede ringe, og de benyttes til at identificere pinenskelettet.

Nogle reagenser som f.eks. iod eller fosfortriklorid får α-pinen til at danne den aromatiske forbindelse p-cymen 10.

Brug 
α-pinen bruges i nogle farvestoffer, og er blevet identificeret som flygtige stoffer i nogle tryksager som f.eks. reklamer og kataloger. α-pinen kan polymeriseres til α-pinenpolymer, der er et insekticid.

Sikkerhed 
α-pinen er allergifremkaldende og kan give allergisk kontakteksem.

Litteratur 
 Simonsen, J. L. (1957) The Terpenes (2nd edition) Vol. 2 Cambridge:Cambridge University Press, pp 105-191.
 Richter, G. H. (1945) Textbook of Organic Chemistry,  2nd ed., John Wiley & Sons., New York, PP 663-666.
 Ruzicka & Trebler, Helv. Chim. Acta. 1921, 4, 566.

Se også 
 beta-pinen

Alkener
Bondage

Bondage er en seksuel orientering hvor man tændes eller ophidses af enten at blive bundet/underkastet af sin partner, eller binde/underkaste sin partner – eller begge dele.

Det kan typisk ske med reb, håndjern, lænker eller manchetter – eller det kan i mildere former ske med f.eks. tørklæder, slips eller andet tøj.

Bondage kan udleves på mange forskellige planer, det kan spænde lige fra hardcore bondage til mere harmløse bindelege (som mange eksperimenterer med i det små). Det kan være en del af sadomasochisme eller det kan dyrkes alene hvor det kun er bindelegene der dyrkes – eller være en del af dominans-rollespil.

Sikkerhed 
Bondage er sikre når parterne involveret ikke er påvirkede og stoler på hinanden. Samtidig er det vigtigt at være bevidst omkring de risici der kan være med bondage, hvorfor sikkerhed bør vægtes højt. Bondage bør udelukkede være med konsensus fra begge parter. Dette kan nemmere opnås med partnere i længerevarende forhold. Sikkerheden kan også sikres i swingerklubber som oftest er bevidste omkring vigtigheden af sikerhed.

Sikkerhedsforanstaltninger 
Sikkerhedsforanstaltninger før inkludere:
 Benyt et safeword, eller ikke desto mindre en tydelig og markant indikator på når legene tager overhånd. Der kan også aftales ord som kan minimere, hvor voldsomt legene forgår uden at stoppe dem.
 Forlad ikke en bunden person.
 Vær sikker på at bundne personer kan bliver bevæget minimum én gang i timen sådan at cirkulationen ikke stoppes.
 Sørg for at personen kan komme ud af positionerne hurtigt såfremt der skulle opstå en farlig situation.

Eksterne henvisninger 

Parafili
BDSM
Sexologi
Fiat Automobiles

Fiat Automobiles S.p.A. (originalt FIAT, , dansk: "Italiensk Automobilfabrik Torino") er en italiensk bilproducent der fremstiller biler af mærket Fiat, det er et datterselskab til Fiat S.p.A.. Virksomheden Fiat Automobiles S.p.A., blev skabt i januar 2007, da Fiat reorganiserede sin bilforretning, mens historie kan spores tilbage til 1899 hvor første Fiatbil blev fremstillet.

I 2010 blev der solgt i alt 1.455.650 biler af Fiat-mærket.

Fiat i Europa 

Fiats primære marked er det europæiske, især det italienske. Historisk set har koncernen haft succes med mikrobiler og minibiler. For tiden har Fiat en række modeller inden for disse to segmenter (i 2011 stod disse for 84 % af salget). Fiat tilbyder for tiden ingen store familiebiler eller firmabiler.

Fiatsalget i Europa var i 2011 på 676.704 biler:

Lette erhvervskøretøjer sælges i Europa under mærket Fiat Professional.

Aktuelle modeller 
Personbiler
 500 (2008)
 Panda (2012)
 Grande Punto (2005)
 Punto Evo (2009)
 Bravo (2007)
 Idea (2003)
 Qubo (2008)
 Doblò (2009)

Varebiler
 Fiorino (2007)
 Scudo (2007)
 Ducato (2006)

Tidligere modeller 
 Fiat 124
 Fiat 126
 Fiat 127
 Fiat 128
 Fiat 130
 Fiat 131
 Fiat 132
 Fiat 147
 Fiat 238
 Fiat 241
 Fiat 242
 Cinquecento (1991-1998)
 X1/9 (1972-1989)
 Seicento (1998-2010)
 Uno (1983-1995)
 Ritmo (1978-1988)
 Regata (1983-1989)
 Panda (1980−2003)
 Panda (2003−2012)
 Punto (1993-1999)
 Punto (1999-2006)
 Tipo (1988-1995) 
 Tempra (1990-1996)
 Marengo (1979-2001)
 Dino (1966-1973)
 Duna (1987-2000)
 Bravo (1995-2001)
 Brava (1995-2001)
 Argenta (1981-1986)

 Stilo (2001-2010)
 Marea (1996-2002)
 Croma (1985-1996)
 Croma (2005-2010)
 Coupé (1994-2000)
 Fiat 509
 Fiat 600
 Fiat 850
 Fiat 1200
 Fiat 1500

Kilder 

 
Etableret i 1899
Torino
Håndjern

Håndjern er sammenkædede metallænker, der bruges til at lænke hænderne sammen.

Mest almindelige er håndjern hos politiet, der bruger håndjernene til at pacificere eller kontrollere anholdte. De kan ligeledes bruges af andre, der har brug for at pacificere folk – f.eks. fængselsbetjente, vagtfolk, militærpoliti eller flyselskaber.

Almindeligvis består håndjern af to metallænker, der har en låsemekanisme, så de kun kan strammes, men ikke løsnes (uden nøgle). På den måde kan man stramme dem lige nøjagtig så meget, som det er nødvendigt, for at man ikke kan komme fri, og de passer på alle størrelser håndled.
For det meste bruges håndjernene til at lænke hænderne sammen bag på ryggen, men kan også bruges til at lænke hænderne sammen foran – eller lænke dem fast til noget.

En særlig variant er plasticstrips, der også ofte henregnes under betegnelsen håndjern, selvom de teknisk set ikke er håndjern. De har samme egenskaber som metal-håndjern – de kan strammes så meget, som det er nødvendigt, men ikke løsnes. De bruges ofte af politiet ved anholdelser af større mængder (f.eks. ved demonstrationer og uroligheder) og også til tider af de andre førnævnte grupper. De kan dog almindeligvis kun bruges én gang, men har den store fordel, at de ikke fylder og vejer så meget.

Leg og seksualitet 
Udover den rent professionelle brug af håndjern bruges de ofte i forbindelse med leg og seksualitet, f.eks. bondage og sadomasochisme til at tage kontrol over andre.
Det kan både være af den ægte slags, men kan også være særlige håndjern, der kan åbnes med en sikkerhedsanordning.

Galleri 

Politiudstyr fra Danmark
BDSM
Palytoxin

Palytoxin PTX er et toksin der stammer fra slægten Palythoa, der er en mangestrålet koralpolyp  (Zoanthidea) på koralrev og yndet i akvarier på grund af farverne. Palytoxin har haft betydning for mennesker i Caribien og på Hawaii, hvor koraldyrene er udbredte. De indfødte smurte udtræk af korallen på deres våben og brugte dem til jagt og krig.  Toxinet findes evt. også i andre koraldyr og analoge toxiner findes vidt udbredt i dinoflagellater, og kan være årsag til dødelige forgiftningers ved kontakt.

Toksinet er det mest komplekse molekyle man kender, som hverken er en nukleinsyre, et kulhydrat eller et protein, og samtidig er det det stærkeste giftstof fra havet. Den dødelige dosis for mus er i størrelsesordenen 50-100 nanogram pr. kg legemsvægt. I kommercielt tilgængelige koraldyr (i Washington, DC, USA) blev der fundet et indhold mellem 0.5 og 3.5 mg  toxin/g koraldyr.

Stoffet depolariserer alle de excitable væv man hidtil har undersøgt, inklusiv hjertemuskulatur, nerver, skeletmuskler og glatmuskulatur. Det får også de røde blodlegemer til at briste, idet det fremskynder udstrømningen af kaliumioner.

Se også 

 Botox
 Chlorotoxin

Eksterne henvisninger 

 Palythoa Toxica Poisoning - One Reefkeeper's Personal Experience With Palytoxin Poisoning. Avancer Aquarist 2011 

 World's 2nd deadliest poison, in an aquarium store near you. Discover 2011 

Toksikologi
Nervegifte
Josefus

Josefus (hebræisk Yosef ben Matitjahu, latinsk Flavius Iosephus) (37 eller 38 - 100 e.Kr.) var en jødisk historiker fra antikken.

Josefus refererede til sig selv som Jōsēpos Matthiou pais i sine værker på græsk: Josefus (Josef) søn af Matthias. Han deltog i den første jødisk-romerske krig 66-73 e.Kr. og var kommandant i Galilæa over de jødiske tropper, men blev taget til fange af romerne under den senere kejser Vespasian i 67 under forsvaret af byen Yodfat. Josefus kom til kejserhoffet og blev frigivet, efter at Vespasian var blevet kejser i 69. Han antog Flaviernes navn som sit eget efter sædvane for frigivne, og han var nu Vespasians klient.

Josefus er bedst kendt for at have skrevet to af de vigtigste kilder til den jødiske historie og kultur omkring vores tidsregnings begyndelse. Den ene, Den jødiske krig, er en delvis øjenvidneskildring af krigen, der bl.a. førte til Jerusalems ødelæggelse i 70 e.Kr. Den anden er Jødisk forhistorie, som er en uvurderlig kilde til jødedommen og de religiøse strømninger i Judæa i hans samtid; han er fx den ældste ikke kristne kilde, som nævner Johannes Døberen, Jesus og flere af apostlene.

Den jødiske krig 
Den jødiske krig opfattes traditionelt som et bestillingsværk af kejser Titus og derfor som flavisk propaganda; men Josefus skriver om et alvorligt tidspunkt i den jødiske historie, og hans fokus er i højere grad rettet imod jødiske forhold og krigen end mod beskrivelser af Flaviernes gode gerninger. Den danske religionsforsker Per Bilde ser i stedet værket som en appel til de flaviske kejsere om at fastholde den traditionelle romerske tolerance og beskyttelsespolitik over for jøderne, og ifølge ham skrev Josefus uafhængigt af kejseren. Den rosende omtale af Flavierne bunder derfor i, at krigen ikke kun var en personlig triumf for Flavierne, men også den begivenhed, der giver dem magten, så vi må mene, at de ønskede en vis kontrol med det, der blev skrevet om den. Josefus skrev altså det, kejserhuset ville høre, for at kunne fastholde sin tætte forbindelse dertil.

Værket er først og fremmest en skildring af jødernes kamp, men Josefus har også personlige formål med det. Han var selv en aktiv deltager og begik forræderi ved at gå over på romernes side.

Bibliografi 
Værker af Josefus, som er overleveret til i dag:
 Peri tou Ioudaikou polemou ("Den jødiske krig")
 Ioudaike archaiologia ("Jødisk forhistorie")
 Pros Apiona ("Mod Apion")
 Iosephou bios ("Josefus’ liv")

Litteratur 
 Per Bilde: Josephus som historieskriver, København 1983.
 Erling Harsberg: Flavius Josefus. Den jødiske krig. København, 1997 (oversættelse til dansk)
 Thelma Rayek: Josephus: The Historian and his Society. London 1983.
 Mason, S: "Josephus,Daniel and the Flavian House" i: Parente, F. & Sievers, J: Josephus and the History of the Greco-Roman Period, London 1994. pp. 161-191

Eksterne henvisninger 
 J.L. Heiberg: "Bemærkninger om Josephos" (Historisk Tidsskrift, Bind 9. række, 2 (1921); s. 281-306) 

Historikere fra Romerriget
Græsksprogede forfattere
Jødiske historikere
Riksdagsvalget i Sverige 2006

Det svenske riksdagsvalg 2006 blev afholdt 17. september 2006.

Socialdemokraterne, som inden valget var i en mindretalsregering, forsøgte at komme i en flertalsregering, men samarbejdspartnerne Miljöpartiet de Gröna og Vänsterpartiet sagde på forhånd, at de ønskede at indgå i en koalitionsregering.

På den borgerlige side havde Moderaterna, Folkpartiet, Kristendemokraterne og Centerpartiet lavet en samarbejdserklæring gennem Alliance for Sverige og ønskede at lave en koalitionsregering med lederen af Moderaterna, Fredrik Reinfeldt, som den uofficielle statsministerkandidat.

Inden valget 
Siden Riksdagsvalget i Sverige 2002 har Socialdemokraterna været i mindretalsregering med Göran Persson som statsminister mens De Grønne og Venstrepartiet har været støttepartier.

Mandatfordeling inden valget (2002-2006)

Valgkampen 

31. august 2004 mødtes lederne for de fire borgerlige partier hos Centerpartiets leder Maud Olofsson, hvor de dannede Alliance for Sverige. Ved mødet blev der dannet seks grupper, som skulle udarbejde en politisk platform for en samarbejdsregering på den borgerlige side.

Statsminister Göran Persson udløste spekulationer om at han ville trække sig, da han i marts 2004 købte en gård i Flen, men ved Socialdemokraternas landsmøde i 2005 blev han genvalgt som leder for en fireårsperiode og var dermed åbenlyse statsministerkandidat til endnu en periode.

Spionaffæren 

Den 4. september 2006 politianmeldte socialdemokraterna et dataindbrud i socialdemokraternas interne nætverk, som skulle have foregået gennem længere tid. Affæren fik flere partimedlemmer fra folkpartiet til at gå af fra deres poster.

Resultat 

Det endelig resultat fra Valmyndigheten viser fordelingen efter optællingen af samtlige 5.783 valgkredse i landet samt stemmer fra statsborgere i udlandet med videre. 6.892.009 personer var stemmeberettigede til valget.

Referencer 

Politiske valg i Sverige
Sverige 2006
Alnor

Alnor i Rinkenæs Sogn var engang en landsby, men er nu en sydlig bydel til Gråsten på Sundeved og en del af Sønderborg Kommune. Den tilhører Region Syddanmark.

Før i tiden var Alnor mest kendt for den kædetrukne færgerute Alnor – Egernsund, men efter Egernsundbroen blev indviet i 1968, kører man hastigt over broen uden at opdage Alnor.
I Alnor ligger skibsværftet Toft og Danfoss Drives A/S.

Gråsten
Bydele og forstæder i Danmark
Alliansen

Alliance for Sverige (fra svensk: Allians för Sverige) er en politisk alliance i Sverige. Alliancen består af fire centrum-højre-partier i Riksdagen. Alliancen blev formet mens partierne alle var i opposition, men alliancens primære formål var at sikre borgerligt flertal ved riksdagsvalget 2006, hvilket også lykkedes.

De fire partier er Moderaterna, Centerpartiet, Folkpartiet (siden 2015 “Liberalerna“) og Kristdemokraterna.

Ved riksdagsvalget 2010 tabte Alliancen absolut flertal, men Reinfeldt fortsatte som statsminister. For første gang
siden almene valg blev indført i Sverige kunne en borgerlig regering beholde magten i to mandatperioder.

Alliancen led dog nederlag ved riksdagsvalget 2014 og gik i opposition.

Centerpartiet. forlod Alliancen i 2022 da de andre borgerlige partier lukket Sverigedemokraterne ind i alliancen, hvilket Centerpartiet ikke ønsket de ønsket i stedet en regering hen over midten

Sveriges politik