kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Walk of Game

Walk of Game var et område i Sony Metreon i San Francisco, Californien, hvor store computerspilbedrifter blev anerkendt og æret. Priserne var valgt gennem en månedlang afstemning i oktober på internettet. De fire bedste spil og figurer blev valgt, sammen med to udviklere, og tildeles en permanent stjerne. Det var tiltænkt som modstykket til Hollywoods Walk of Fame. Men Walk of Game modtog ikke den samme presseopmærksomhed.

I februar 2006 solgte Sony Metreon til Westfield Group, og Walk of Game blev aldrig opdateret. I 2012 blev Walk of Game omdannet til en Target-butik og Walk of Game blev fjernet.

Priser

Fodnoter

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside

Computerspilkultur
Kulturpriser
Etableret i 2005
Ophørt i 2012
Reroute to Remain

Reroute to Remain er det sjette studiealbum af det svenske melodiske dødsmetal-band In Flames, som blev udgivet i september 2002 gennem Nuclear Blast. Dette var bandets første album, der ikke var produceret af Fredrik Nordström eller indspillet i hans studie, Studio Fedman. 

Albummet viste musikalsk en mere eksperimenterende lyd, som en øget vægt på det elektroniske med indflydelse fra nu metal scenen. De bibeholdt dog deres karakteristiske riffs og melodiske præg. Reroute to Remain var også bandets første album, der brød ind på de amerikanske hitlister, hvor det blev placeret som nummer 13 på Top Independent Albums-listen. "Cloud Connected" endte også med at blive In Flames' første single nogensinde.

Spor 
"Reroute to Remain" – 3:53
"System" – 3:39
"Drifter" – 3:10
"Trigger" – 4:58
"Cloud Connected" – 3:40
"Transparent" – 4:03
"Dawn of a New Day" – 3:40
"Egonomic" – 2:36
"Minus" – 3:45
"Dismiss the Cynics" – 3:38
"Free Fall" – 3:58
"Dark Signs" – 3:20
"Metaphor" – 3:39
"Black & White" – 3:33

Eksterne henvisninger 
Album detaljer 
Sangtekster 
Album information

Fodnoter 

Album fra 2002
In Flames-album
Kristendemokrati

Kristendemokrati er en politisk ideologi og en bevægelse, der i store træk tog sin begyndelse som en reaktion mod sekularismen i den franske revolution og kristendomskritiske elementer i marxismen på den ene side og socialdarwinisme og laissez-faire kapitalisme på den anden side.

Kristendemokrati adskiller sig fra kristendom som religion, og de fleste kristendemokratiske partier har i dag ikke nogen konfessionspligt for medlemmer eller tillidsfolk. For flere partier henviser "kristen" kun til et historisk og kulturelt ophav for de filosofiske/ideologiske begreber.

Kristendemokrati som ideologi er en form for kommunitarisme. Denne tilgang bliver ofte set som konservativ for så vidt angår etiske og kulturelle sager, og progressiv for så vidt angår social retfærdighed, arbejdskraft og socio-økonomiske sager.

Kernebegreber 

Naturret er en retsfilosofisk tankegang. Der er en "ret" der kan erkendes af alle mennesker på tværs af kulturer. At der er en "retfærdighed" der ikke afhænger af om der findes love der regulerer det. At "retten" er en forudsætning for at lovgivning kan siges at være retfærdige. Naturretten har været grundlaget for at man eksempelvis har vedtaget universelle menneskerettigheder. Hugo Grotius er et eksempel på en naturretlig tænker. 

Personalisme dækker over menneskesynet i den kristendemokratiske ideologi. Mennesket er som individ et socialt væsen. Individet er blevet den person vedkommende er, i sammenspil med de mennesker det møder på sin vej. Dette medfører et ansvar overfor medmennesket.

Subsidiaritet og sfæresuverænitet medfører, at beslutninger tages på det niveau tættest på dem det vedrører, men hvor det stadig er forsvarligt. Familieproblemer skal derfor primært løses i familierne, det offentlige skal tage over hvis det ikke lader sig gøre, og grænseoverskridende udfordringer skal løses internationalt.

Forvalterskab er et begreb der dækker over at ressourcer (natur, økonomi og kultur) skal forvaltes bæredygtigt på vegne af efterkommere.

I Danmark definerer følgende organisationer sig som kristendemokratiske:
 Cura – netværksbaseret tænketank
 Cura Mag – idépolitisk webzine
 Kristendemokraterne – politisk parti
Har tidligere defineret sig som kristendemokrater:
 CenterPartiet – politisk parti
På Færøerne definerer sig som kristendemokrater:
 Miðflokkurin – politisk parti

Ideologier
Kristendom
Cloud Connected

"Cloud Connected" er en single af det svenske melodiske dødsmetal-band In Flames fra deres album Reroute to Remain, som blev udgivet gennem Nuclear Blast i 2002. Singlen indeholdt også koncert bonusnummeret "Colony" og musikvideoen til "Cloud Connected."

Spor 
 "Cloud Connected" – 3:42
 "Colony" (live version) – 7:43
 "Cloud Connected" (MPEG video)

Eksterne henvisninger 
 Cloud Connected Video (uofficiel) 

Singler fra 2002
Estadio Ramón Sánchez Pizjuán

Estadio Ramón Sánchez Pizjuán er et fodboldstadion i Sevilla i Spanien med plads til 45.500 tilskuere. Det blev færdigbygget i 1957.

Estadio Ramón Sánchez Pizjuán afløste byens tidligere stadion, Estadio Nervion, som var et multifunktionelt stadion, opført i 1928 med plads til 20.000 tilskuere. 

I 1958 lukkede man definitivt Estadio Nervion. Ved denne lejlighed kunne man samtidig indvie og påbegynde ibrugtagelsen af Estadio Ramón Sánchez Pizjuán.

Sevilla FC 

Estadio Ramón Sánchez Pizjuán er hjemmebane for fodboldklubben Sevilla FC.

Sevilla FC blev spansk ligamester i 1946. Yderligere er klubben blevet nationale pokalvindere af Copa del Rey 4 gange i alt. Det var i årene 1935, 1939, 1948 og 2007. Derudover vandt Sevilla FC UEFA Cuppen to år i træk med danske Christian Poulsen på holdet. Det var i henholdsvis 2006 og 2007.

Prominente opgør på stadion 

I 1982, da verdensmesterskabet i fodbold blev afholdt i Spanien, dannede Estadio Ramón Sánchez Pizjuán rammen om semifinaleopgøret mellem Vesttyskland og Frankrig. 

I 1986 lagde dette stadion desuden græstæppe til afviklingen af Europa Cup Finalen mellem Steaua Bukarest og F.C. Barcelona.

Stadionslegenden 

På grund af manglende interesse for det spanske fodboldlandshold i Madrid og Barcelona, hvor befolkningen typisk går mere op i at støtte byens lokale fodboldklubber, afvikler det spanske fodboldlandshold derfor hovedparten af sine hjemmebanekampe på på netop Ramón Sánchez Pizjuán. 

I denne forbindelse knytter der sig en særlig legende til netop dette sevillanske fodboldstadion. Fortællingen er den, at det spanske fodboldlandshold aldrig har tabt en betydningsfuld, international kamp på denne bane.

Det spanske fodboldlandshold er da også blevet kaldt Danmarks onde ånd, hvilket skyldes de mange afgørende nederlag til Spanien, som Danmark har lidt i vigtige kvalifikationskampe på netop dette stadion.

Den Spanske Heksekedel 
En anden afgørende faktor, når det gælder beslutningen om at afvikle de spanske landsholdskampe på Ramón Sánchez Pizjuán, skal findes i den meget indlevende og passionable tilskuermentalitet, der hersker blandt de sevillanske fodboldfans.

Fanskarernes til tider enormt ophidsede sindsstemning under afviklingen af en fodboldkamp, gør det særligt svært for et modstanderhold at spille på denne bane.

Af denne grund går Estadio Ramón Sánchez Pizjuán også under den mere folkelige betegnelse "Den Spanske Heksekedel".

Blandt byens lokale kendes stadionet også under øgenavnet "La Bombonera".

Fodboldstadioner i Spanien
Sevilla
Etableret i 1958
Sevilla FC
BankNordik

BankNordik () er den største bank på Færøerne med fem filialer, og har tillige en filial i Nuuk i Grønland. Banken servicerer både privatkunder og erhvervskunder og driver derudover ejendomsmæglervirksomhed under navnet Skyn og forsikringsvirksomhed under navnet Trygd på Færøerne. Koncernens hovedsæde er placeret i Thorshavn. Færøernes landsstyre er bankens største aktionær med en ejerandel på 33% (2016).

Bankens historie 
Føroya Banki blev oprettet som et datterselskab af Danmarks på det tidspunkt førende bank Landmandsbanken (senere Danske Bank) 2. februar 1906. Frem til Sjóvinnubankin blev etableret i 1932 af Føroya Skipara og Navigatørfelag var den øernes eneste egentlige bank, idet der dog var flere sparekasser. Siden vedblev Føroya Banki med at være øernes største pengeinstitut. Som følge af finanskrisen på Færøerne 1989–1995 fusionerede Føroya Banki i 1994 med øernes næststørste bank, Sjóvinnubankin. Den nye bank fortsatte under navnet Føroya Banki, men anvendte Sjóvinnubankins logo. I 1997 overtog Føroya Banki desuden forsikringsselskabet Trygd, der er Færøernes næststørste forsikringsselskab. I kølvandet på den økonomiske krise på Færøerne og den følgende redning af banken blev antallet af filialer reduceret og banken fokuserede på at nedbringe omkostningerne, hvilket førte til en vellykket konsolidering.

Den 2. maj 2006 vedtog Lagtinget et lovforslag fra daværende finansminister om at privatisere Føroya Banki. Finansfonden af 1992 (Fíggingargrunnurin frá 1992) ejede 99,4% af banken før den blev børsregistreret. Efter salget ejer fonden 33,4%. Føroya Banki kom på den danske børs (Københavns Fondsbørs) og den islandske (ICEX) børs den 26. juni 2007.

I januar 2010 overtog Føroya Banki 10 af Sparbanks afdelinger i Danmark samt tre på Grønland og skiftede derefter i maj 2010 navn til BankNordik for at signalere en bredere nordisk profil. I 2011 opkøbte banken de sunde dele af Amagerbanken fra Finansiel Stabilitet. I februar 2021 solgte banken den danske del af forretningen til Spar Nord, og har således bankaktiviteter i Grønland og på Færøerne samt forsikrings- og ejendomsmæglervirksomhed på Færøerne.

Færøbanksagen 
Som følge af den økonomiske krise på Færøerne i 1992 og 1993 måtte tilskud fra den danske stat gennem Finansieringsfonden af 1992 redde øernes to største banker Føroya Banki og Sjóvinnubankin. En tredje privatejet færøsk bank, Fossbankin, blev ikke reddet og gik dermed konkurs. Færøernes Landsstyre overtog ansvaret for Finansieringsfonden såvel som ejerskabet af Føroya Banki fra Den Danske Bank. Der opstod imidlertid uenighed om bankens reelle værdi på overtagelsestidspunktet og deraf følgende politiske spændinger mellem Færøerne og Danmark. I 1998 konkluderede en dansk undersøgelsesrapport, at fremgangsmåden ved fusionen var kritisabel, men der blev ikke placeret noget ansvar. For at afslutte sagen betalte den Danske Bank per kulance 300 millioner til den danske stat.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 BankNordiks hjemmeside

Banker fra Færøerne
Etableret i 1906
OMX Copenhagen Mid Cap
Kirsten Ahlburg

Kirsten Ahlburg (født 31. august 1955) er en dansk forfatter som har over 680 udgivelser bag sig i Danmark og Sverige. Det er såvel børnebøger og ungdomsbøger som voksenbøger.

Biografi

Uddannelse 
Hun voksede op i Esbjerg og blev uddannet lærer på Esbjerg Seminarium, hvorefter hun flyttede til Aarhus, hvor hun nu bor sammen med sin mand Karl Aage Kirkegaard. I 1979 begyndte hun at undervise voksne flygtninge i dansk, og hun var indvandrerlærer i 17 år. Samtidig uddannede hun sig til psykoterapeut og havde egen praksis fra 1991 til 2007. Siden 2007 har hun været forfatter på fuld tid.

Debut 
Kirsten Ahlburg debuterede som forfatter i 1985 med ungdomsromanen "Skal vi danse". Romanen blev den første let-læsnings roman for unge og voksne indvandrere i Danmark. Kirsten Ahlburg skabte således en ny genre og har siden da skrevet bøger for målgruppen.

Psykoterapeut 
Sideløbende med sit arbejde som lærer og forfatter tog Kirsten Ahlburg en psykoterapeut uddannelse inden for tegneterapi, og hun blev færdig som psykoterapeut i 1991, hvorefter hun startede sin egen praksis. Her hjalp hun primært par med problemer i forholdet indtil 2007, hvor hun lukkede sin klinik og besluttede at blive fuldtidsforfatter. Som psykoterapeut blev hun kendt, da hun udgav fagbogen "Ikke i aften, skat" om kvinders manglende sexlyst. Bogen blev en bestseller og blev også udgivet i lande som Norge og Holland. Efterfølgende skrev hun flere psykologiske bøger både i form af romaner og fagbøger. Mest kendt er romanerne "Forandringer" og "Stolen for døren" samt fagbøgerne "Lyt til dig selv" og "Kærlighed kræver knofedt". I perioden 1990 – 2007 var Kirsten Ahlburg også en kendt brevkasserådgiver og klummeskribent. Desuden skrev hun en del artikler om psykologiske emner og deltog i diverse tv og radioudsendelser.

Forfatter 
Gennem årene har Kirsten Ahlburg ud over læselet-romaner og fagbøger til voksne udlændinge skrevet en lang række børnebøger, pigebøger, læselet bøger for børn og unge, ligesom hun har skrevet en lang række selvhjælpsbøger om parforhold og seksualitet. Hendes bøger er også nået ud over grænsen til lande som Norge, Sverige, Holland og engelsksprogede lande. Kirsten Ahlburg har i dag fået udgivet over 500 bøger.

Meritter 
I 2006 vandt Kirsten Ahlburg blandt 126 indsendte eventyr en landsdækkende konkurrence om at skrive det bedste eventyr i H. C. Andersens ånd. Hun vandt med eventyret "Lyset der ikke ville gå ud". Hovedpræmien var udgivelsen af eventyrsamlingen "Lyset der ikke ville gå ud og andre eventyr". Eventyrene bragte hende i aviser, radio og tv, og hun blev omtalt som Danmarks nye H.C. Andersen. Hendes populære pigeserie Nice eller nederen modtog i 2016 den eftertragtede Bogslugerprisen blandt 12 nominerede bøger.

Referencer

Eksterne kilder og henvisninger 
 Om Kirsten Ahlburg på litteratursiden.dk
 Om Kirsten Ahlburg  på danskforfatterforening.dk
   Kirsten Ahlburgs websted

Romanforfattere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Kvindelige forfattere i det 20. århundrede
Alling Å

Alling Å kan henvise til flere vandløb.

 Alling Å (Gudenå) navnet på den del af Gudenå, der løber fra Knudsø og Birksø, forbi Alling Bakker, til Julsø.
 Alling Å (Hinge Sø) er en å der løber fra Hinge Sø mod øst, og løber ud i Gudenå mellem Grønbæk og Kongensbro.
 Alling Å (Djursland) løber fra egnen nordøst for Hadsten, forbi Sjellebro, Gammel Estrup, og løber ud i den gren af Randers Fjord der hedder Grund Fjord, vest for Allingåbro.

Se også 
 Alling (flertydig)
Georgij Malenkov

Georgij Maksimilianovitj Malenkov () (født 8. januar 1902 i Orenburg, død 14. januar 1988 i Moskva) var en fremtrædende, sovjetisk politiker de første 10 år efter 2. verdenskrig. Malenkov stammede fra en officersfamilie.

I 1919 trådte han ind i Den Røde Hær, og året efter blev han medlem af kommunistpartiet. Efter sin tjeneste i hæren begyndte han studier i Moskva, som han afsluttede i 1925.

Karriere 

Han begyndte sin politiske karriere i 1925 og begyndte hurtigt at stige i graderne i partiet. Han tilhørte den såkaldte apparatjik og var sammen med bl.a. Khrusjtjov aktiv i forbindelse med udrensningerne i 1930-erne. Den 22. marts 1939 blev han førstesekretær i Sovjetunionens kommunistiske parti. Sammen med Lavrentij Berija støttede han Stalin i udrensningerne, der foregik i Sovjetunionen.

Den 18. marts 1946 blev Malenkov optaget i politbureauet sammen med Lavrentij Berija. Malenkov blev i 1952 Stalins sekretær.

Efter Stalins død i 1953 blev han udnævnt til Formand for USSRs ministerråd og var i to år landets formelle leder. Han var også en kort overgang Generalsekretær i Sovjetunionens kommunistiske parti, men blev skubbet til side af Nikita Khrusjtjov. Selv om der havde været visse uenigheder, var Malenkov blandt dem, der var imod henrettelsen af Lavrentij Berija. Han var også modstander af landets atompolitik og den ensidige satsning på sværindustrien, som Khrusjtjov var varm fortaler for. Dette førte til, at Malenkov i 1955 blev tvunget til at gå af som formand for ministerrådet. I stedet blev han af efterfølgeren, Nikolaj Bulganin, udnævnt til minister for kraftværker og elektroindustri. Den 29. juli 1957 mistede han pladsen i politbureauets præsidium. Sammen med Vjatsjeslav Molotov, Lasar Kaganovitj og Dmitrij Sjepilov forsøgte han at få gennemført en anden politik. Dette mislykkedes dog, og han blev ekskluderet af partiet i 1961 og derefter sendt i eksil.

Frem til 1968 virkede Malenkov som leder af et vandkraftværk i Kasakhstan, hvorefter han blev pensioneret.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Rusland
Personer fra Orenburg
Mikkel Vadsholt

Mikkel Vadsholt (født 22. januar 1970) er en dansk skuespiller født og opvokset i Aalborg. Han er uddannet fra Skuespillerskolen ved Aarhus Teater i 1997. 

Mikkel Vadsholt, vandt i 2017 prisen som bedste mandlige skuespiller for sin rolle i Bakerman som Jens på Nordic International Film Festival.

Filmografi 
 Valgaften (1998)
 Lykkevej (2003)
 De grønne slagtere (2003)
 Manden bag døren (2003)
 Lad de små børn... (2004)
 Sprængfarlig bombe (2006)
 Klumpfisken (2014)
 Undercover (2016)
 Bakerman (2017)

Tv-serier 
 Rejseholdet (2000-2003) 
 Edderkoppen (2000)
 Julie (2005) 
 Absalons hemmelighed (2006)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
De fem benspænd

De fem benspænd er en dansk film fra 2003 af Jørgen Leth og Lars von Trier, der tager udgangspungt i Jørgen Leths kortfilm Det perfekte menneske fra 1967. Lars von Trier finder på at Jørgen Leth endnu engang skal indspille filmen, men denne gang med nogle regler som vennen opstiller. Jørgen Leth skal indspille filmen i alt fem gange og for hver gang skal han skrive et digt og vil få udstukket nogle nye regler han skal forholde sig til.

Filmen blev valgt som det danske bud til Oscaruddelingen i 2004.

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 2003
Dokumentarfilm fra Danmark
Film instrueret af Jørgen Leth
Film instrueret af Lars von Trier
Film fra Danmark (administrationskategori)
Åtte

Åtte er en mindre bebyggelse i Sydjylland, beliggende i Føvling Sogn. Bebyggelsen ligger i Vejen Kommune og tilhører Region Syddanmark.

Åtte ligger i kanten af Kongeådalen lige nedenfor det fredede område Åtte Bjerge.

Eksterne henvisninger 

Lokaliteter i Vejen Kommune
Autodafé

Autodafé er en betegnelse for henrettelsen af afvigere og kættere på bålet under den spanske og portugisiske inkvisition. Henrettelserne var typisk kendetegnet ved offentlige masseprocessioner, hvor de af inkvisitionen dømte kættere, afvigere fra den rette tro, hekse eller lignende bliver henrettet på byers torve og markedspladser til stor underholdning for den sammenstimlede befolkning.

Typisk kunne en mindre købstad gøre sig interessant, eksponere sig selv og derved tiltrække sig et eventuelt fornemt kongebesøg ved at tilbyde majestæten en storslået forestilling, når byen og det nærliggende oplands kættere blev udstillet til offentligt skue og efterfølgende brændt levende på bålet.

Henrettelserne foregik derfor ofte som et centralt led i den tilrettelagte festivitas med adskillige tilhørende underholdningsindslag, der alle blev stablet på benene til ære for den gæstende konge.

Autodafé kan dog også blot indbefatte en offentlig ydmygelse og chikane af ganske få personer, som eksempelvis led den mildere skæbne at havne i gabestokken eller at skulle udstå en straf på et specifikt antal piskeslag.

Hovedformålet med autodaféen var typisk at finde syndebukke, hvis offentlige afstraffelse kunne tjene som et festligt og underholdende indslag i den ellers så triste hverdag for mange af middelalderens hårdtarbejdende og fattige mennesker.

Bogbrænding 
Autodaféen betegner desuden den religiøse, politiske eller kulturelle bogbrænding af visse forfattere eller værker, som autoritære regimer finder skadelige for folkets moralske og intellektuelle sundhed.

Romerskkatolske kirke
Spaniens historie
Portugals historie
Price (Utah)

Price er en amerikansk by og administrativt centrum i det amerikanske county Carbon County, i staten Utah. I 2004 havde byen et indbyggertal på .

Ekstern henvisning 
 Prices hjemmeside (engelsk)

Byer i Utah
Alling Å (Hinge Sø)

Alling Å  er en lille å i Silkeborg Kommune (før 2007 Kjellerup Kommune, Viborg Amt), der løber  fra Hinge Sø mod øst og løber ud i Gudenå mellem Grønbæk og Kongensbro. Åen er ca. 10 km lang og har et afvandingsareal på 136 km2. Det øverste stykke fra Hinge Sø    til Holms Mølle hedder Mausing Møllebæk, og lidt øst derfor får den tilløb fra Lemming Å fra syd. Den fortsætter mod øst til Alling Sø, ved hvis sydøstlige ende det tidligere Alling Kloster lå. Videre mod øst passerer åen Alling Bro og gennem Allinggård Sø ved Allinggård, hvorefter den drejer mod nordøst og løber ud i Gudenå ca. 2 km syd for Kongensbro.

Kilder og henvisninger
Kort på miljoegis.mim.dk

Gudenå
Vandløb i Silkeborg Kommune
Jette Drewsen

Jette Drewsen (født 10. december 1943 i Ildved ved Vejle) er en dansk forfatter.

Drewsen blev student fra Viborg Katedralskole i 1962 og har læst psykologi ved Københavns Universitet, dog uden at fuldføre studiet. Hun debuterede i 1972 med romanen Hvad tænkte egentlig Arendse?, hvor hun gør op med den borgerlige kernefamilie-tankegang, der prægede samtiden. Romanen blev dramatiseret i tv-teatret i 1982. Resten af hendes forfatterskab har også et nyrealistisk præg. Drewsen var sammen med andre forfattere som Suzanne Brøgger, Herdis Møllehave og Kirsten Thorup med til at skabe et gennembrud for dansk kvindelitteratur.

I 1992 var hun formand for Dansk Forfatterforenings skønlitterære afdeling. Hun har siden 1994 modtaget livslang ydelse fra Statens Kunstfond. Privat bor hun på Bornholm.

Anerkendelser 
 Herman Bangs Mindelegat (1985)
 Henrik Pontoppidans Mindelegat (for Lillegudsord, Jubeljomfru og Filihunkat, 1993)
 Beatrice-Prisen (for Lillegudsord, Jubeljomfru og Filihunkat, 1994)

Bibliografi 
 Hvad tænkte egentlig Arendse? (1972)
 Fuglen (1974) 
 Pause (1976)
 Tid og sted (1978) 
 Midtvejsfester (1980)
 Ingen erindring (1983) 
 Udsøgt behandling (1986) 
 En smuk mand i farver (1989)
 Lillegudsord (1992)
 Jubeljomfru (1993)
 Filihunkat (1994)
 Jorden er nær (1997)
 Lisbets søster (2001)

Tv-spil 
 Gurli (1984)

Eksterne henvisninger 
 Jette Drewsens biografi i Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Romanforfattere fra Danmark
Dramatikere fra Danmark
Kunstnere på finansloven
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Kvindelige forfattere i det 20. århundrede
Niels-Ulrik Bugge

Niels-Ulrik Bugge (født 29. juli 1943) er advokat og siden 1. januar 2006 borgmester i Odder Kommune, valgt for Venstre.

Han har juridisk embedseksamen og arbejdede frem til 2006 som advokat. Han stillede op til kommunalbestyrelsen for første gang ved valget i 2005.

Borgmestre fra Venstre
Freden i Basel (1499)

Freden i Basel den 22. september 1499 var en aftale mellem kejser Maximilian I. af det Tysk-romerske rige og den gamle schweiziske føderation. Aftalen afsluttede den schwabiske krig efter slaget ved Dornach.

Schwaben-krigen opstod, fordi Schweiz modsatte sig Maximilian I.'s rigsreformer. For at få edsforbundet til makke ret, indledte Maximilian en krig mod forbundet.

Efter det afgørende nederlag for det schwabiske forbunds tropper i slaget ved Dornbach den 22. juli 1499 genoptoges fredsforhandlingerne mellem Maximilian I. og edsforbundet, som siden marts havde været ført uden resultat. I august var der fortsat ingen resultater, og hertugen af Milano Ludovico Sforzo sendte en gesandt til fredsforhandlingerne i Basel, da han var interesseret i en hurtig afslutning, således at han kunne få lejesoldater fra Schweiz til at modstå hans konflikt med Frankrig.

Den 22. september 1499 blev Freden i Basel besejlet. Herefter blev der fra begge sider frigivet både landområder og fanger, som var erobret under under krigen. Endvidere blev der besluttet følgende:

 Retterne i Prättigau og Schanfigg skylle hylde Habsburg, men måtte ikke straffes på grund af deres oprør under Schwaben-krigen. Deres medlemskab af edsforbundet skulle bestå.
 Landretten i Thurgau, som hidtil havde været i rigets pant og hørt til Konstanz, overgik til edsforbundet.
 Retsakter og alle beslutninger og processer fra det tysk-romerske rige mod edsforbundet blev ophævet
 Den retlige og territoriale status blev genoprettet som før krigen.

Som en følge af freden i Basel tilsluttede Basel og Schaffhausen sig edsforbundet, som herefter bestod af 13 områder.

Schweiz' historie
Tysklands historie