kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Regeringen Otto Liebe

Regeringen Otto Liebe var Danmarks regering 30. marts 1920 – 5. april 1920 under den såkaldte påskekrise.

Ændring: 2. april 1920

Den bestod af følgende ministre:

 Statsminister: Otto Liebe
 Forsvarsminister og Udenrigsminister ad interim: Henri Konow
 Finansminister: H.P. Hjerl Hansen
 Indenrigsminister og Landbrugsminister ad interim: W.H.T. Oxholm
 Justitsminister:
Otto Liebe til 2. april 1920, derefter
Kristian Sindballe
 Undervisningsminister: Thorkild Rovsing
 Kirkeminister: H. Edvard Hass
 Minister for offentlige arbejder: N.C. Monberg
 Handelsminister: Magnus Suenson

Se også 

 Ministerium
 Minister

Liebe, Otto, Regeringen
Regeringen M.P. Friis

Regeringen M.P. Friis var Danmarks regering 5. april 1920 – 5. maj 1920.

Den bestod af følgende ministre:

 Statsminister og Forsvarsminister: M.P. Friis
 Udenrigsminister: O.C. Scavenius
 Finansminister: A.M. Koefoed
 Indenrigsminister: Henrik Vedel
 Justitsminister: F.C.G. Schrøder
 Undervisningsminister: P.J. Pedersen (Socialdemokratiet)
 Kirkeminister: C.E.A. Ammentorp
 Minister for offentlige arbejder: K. Riis-Hansen
 Landbrugsminister: O.C.S. Sonne
 Handelsminister: H.P. Prior
 Socialminister: Jens Jensen (ny ministerpost, Socialdemokratiet)

Se også 

 Ministerium
 Minister

Friis, M.P., Regeringen
Regeringen Neergaard III

Regeringen Neergaard III var Danmarks regering 9. oktober 1922 – 23. april 1924.

Ændringer: 10. oktober 1922, 16. oktober 1922

Den bestod af følgende ministre:

 Statsminister og Finansminister: Niels Th. Neergaard
 Udenrigsminister: C.M.T. Cold
 Indenrigsminister: O.C. Krag
 Justitsminister: Svenning K.N. Rytter
 Undervisningsminister og Kirkeminister: J.C.L. Appel
 Forsvarsminister: Søren Brorsen
 Minister for offentlige arbejder: M.N. Slebsager
 Landbrugsminister: Thomas Madsen-Mygdal
 Handelsminister:
ad interim: O.C. Krag til 10. oktober 1922, derefter
Jørgen Christensen
 Minister uden Portefeuille
Klaus Berntsen fra 16. oktober 1922

Baggrund 

Se Ministeriet Neergaard II

Se også 

 Ministerium
 Minister

Neergård, 3, Regeringen
Regeringen Thorvald Stauning I

Regeringen Thorvald Stauning I var Danmarks regering 23. april 1924 – 14. december 1926. Det var Danmarks første socialdemokratiske regering, og desuden Danmarks første regering med en kvindelig minister og verdens første parlementariske regering med en kvindelig minister. Dette var Nina Bang der var undervisningsminister.

Den bestod af følgende ministre:

 Statsminister og minister for industri, handel og søfart: Thorvald Stauning
 Udenrigsminister: C.P.O. Moltke
 Finansminister: C.V. Bramsnæs
 Indenrigsminister: C.N. Hauge
 Justitsminister: K.K. Steincke
 Undervisningsminister: Nina Bang
 Kirkeminister: N.P.L. Dahl
 Forsvarsministeriet: Laust Rasmussen
 Minister for offentlige arbejder: J.F.N. Friis-Skotte
 Landbrugsminister: Kr.M. Bording
 Socialminister: Frederik Borgbjerg

Baggrund 

Ved folketingsvalget i 1924 gik Socialdemokratiet syv mandater frem, hvormed Socialdemokratiet blev Folketingets største parti. Socialdemokratiet dannede efterfølgende regering under Thorvald Stauning. Modsat J.C. Christensen i 1901 havde Stauning ingen problemer ved at blive accepteret som regeringsleder, da han modsat J.C. Christensen allerede havde fungeret som minister samt under påskekrisen havde udvist tålmodighed og taktisk overblik.

Det radikale Venstre udgjorde regeringens parlamentariske grundlag, og med et flertal i Landstinget bestående af Venstre og Det konservative Folkeparti måtte Socialdemokratiet videreføre den danske tradition for kompromiser.

Socialdemokratiets overtog regeringsmagten ved indgangen til en økonomisk krise, der kort fortalt bestod i, at man havde snakket kronen op i kurs, og dermed selvforskyldt gik glip af de gode konjunkturer, som resten af vesten oplevede. Dertil kom, at regeringen ikke havde formået at etablere et nødvendigt samarbejde i Folketinget om økonomien. Om dette til gengæld var selvforskyldt kan diskuteres. Under alle omstændigheder opnåede den første regering under Stauning ikke det, den ville, men Socialdemokratiet kunne modsat tidligere stilles til ansvar for dets gerninger i og med, at partiet havde haft regeringsmagten. Regeringens resultater var ikke gode nok til, at de kunne bruges i valgkampen, der kom efter kun to år ved magten.

Referencer

Se også 

 Ministerium
 Minister

Stauning, Thorvald, 1, Regeringen
Regeringen Madsen-Mygdal

Regeringen Madsen-Mygdal var Danmarks regering 14. december 1926 – 30. april 1929.

Ændringer: 3. oktober 1928, 6. oktober 1928

Den bestod af følgende ministre:

 Statsminister og Landbrugsminister: Th. Madsen-Mygdal
 Udenrigsminister: L.J. Moltesen
 Finansminister: Niels Th. Neergaard
 Indenrigsminister: O.C. Krag
 Justitsminister: Svenning K.N. Rytter
 Undervisningsminister: Jens Byskov
 Kirkeminister: F.C. Bruun-Rasmussen
 Forsvarsminister: Søren Brorsen
 Minister for offentlige arbejder: J.P. Stensballe
 Minister for industri, handel og søfart (Handelsminister): 
M.N. Slebsager til 3. oktober 1928, derefter
ad interim: Th. Madsen-Mygdal til 6. oktober 1928, derefter
ad interim: J.P. Stensballe
 Minister for Sundhedsvæsenet: V. Rubow

Se også 

 Ministerium
 Minister

Madsen-Mygdal
Regeringen Thorvald Stauning VI

Regeringen Thorvald Stauning VI var Danmarks regering, en samlingsregering, 8. juli 1940 – 4. maj 1942. Kontrolministrene fra Venstre og Det Konservative Folkeparti, der var indtrådt 10. april 1940, fik nu fagministerier.

Ændringer: 3. oktober 1940, 9. juli 1941 – muligvis flere!

Den bestod af følgende ministre:

 Statsminister: Thorvald Stauning (S)
 Udenrigsminister: Erik J.C. Scavenius (u.p.)
 Finansminister: V. Buhl (S)
 Indenrigsminister: Knud Kristensen (V)
 Justitsminister: 
Harald Petersen (u.p.) til 9. juli 1941, derefter
E. Thune Jacobsen (u.p)
 Undervisningsminister: Jørgen P.L. Jørgensen (RV)
 Kirkeminister: Vilhelm Fibiger (K)
 Forsvarsminister: Søren Brorsen (V)
 Minister for offentlige arbejder: Gunnar Larsen (u.p.)
 Minister for landbrug og fiskeri: Kr.M. Bording (S)
 Minister for industri, handel og søfart:
John Christmas Møller (K) til 3. oktober 1940, derefter
Halfdan Hendriksen (K)
 Arbejds- og Socialminister: Johannes Kjærbøl (S)

Se også 
 Ministerium
 Minister

Stauning, Thorvald, 6, Regeringen
Harald Petersen

Harald Petersen eller Harald Pedersen kan henvise til flere personer:

 Harald Petersen (ingeniør) (1884-1949) – civilingeniør, medgrundlægger af Novo Nordisk
 Harald Petersen (arkitekt) (1890-1954) – en dansk arkitekt
 Harald Petersen (politiker) (1893-1970) – politiker fra Venstre der var minister efter krigen
 Harald Petersen (jurist) (1895-1977) – jurist og embedsmand der også var minister under besættelsen
 Harald Petersen (instrumentmager) (1910-1969) – dansk guitarbygger
 Harald Pedersen (medicinalproducent) (1878-1966) - dansk medicinalproducent og medstifter af Insulin Novo
Løbesport

Løb er en transportmetode der foregår til fods, men med en bestemt skridtfrekvens.

Løbesport 
Som sportsbegivenhed er løb en fastsat strækning, hvor det som regel gælder om at komme først eller gennemføre på kortest mulig tid. Her i den senere tid er flere og flere mennesker dog begyndt at løbe i fritiden, altså ikke i konkurrenceøjemed, men blot for motionens skyld. Denne tendens er tiltagende og ses over hele verden.
Der findes mange forskellige former for løb: orienteringsløb, maraton, motionsløb og deslige.

Danmark er det land i verden, der har flest maratonløb og flest maratonløbere i forhold til antallet af indbyggere. Danmark har 36 maratonløbere per 10.000 indbyggere.

Populære motionsløb i Danmark 
 Cross Nationals
 Eremitageløbet
 Marselisløbet
 Eventyrløbet
 DHL-stafetten
 Copenhagen Marathon
 Copenhagen Half Marathon
 ALT for damernes Kvindeløb
 H.C. Andersen Marathon

Danske Løbeprofiler 
 Abdi Ulad Hakin (Hvidovre Atletik & Motion)
 Allan Dario (IK Hellas)
 Anna Emilie Møller (Blovstrød Løverne)
 Asser Jon-Vittrup (Sparta)
 Esben Hornum (AGF Atletik)
 Flemming Jensen (Københavns IF)
 Hans Buchardt (Københavns IF)
 Henrik Jørgensen (Københavns IF)
 Henrik Them Andersen (Sparta)
 Jens Søndergaard Jensen (AGF Atletik)
 Jesper Faurschou (Herning Løbeklub)
 Lise Kandborg (AGF Atletik)
 Louis Cantby (Hvidovre Atletik & Motion)
 Louise Langelund Batting (Aarhus 1900)
 Mads Tærsbøl (Hechmann Mikkeller Racing Club)
 Mikkel Dahl-Jessen (AGF Atletik)
 Niels Kim Hjorth (Aarhus 1900)
 Omar Hassan Omar (Aarhus Fremad Atletik)
 Sara Slott Petersen (Aarhus 1900)
 Simone Glad (Sparta)
 Sissel Møller (AGF Atletik)
 Sylvia Kiperenge (Sparta)
 Thijs Nijhuis (Viborg Atletik og Motion)
 Thorkild Sundstrup (Aarhus Fremad Atletik)

Noter

Eksterne henvisninger 
 Læs om løb på I FORMs hjemmeside

Se også 
 Løbetræning
 Løbetøj
Krampe (biologi)

Krampe er en smertefuld tilstand, hvor der forekommer ufrivillige muskelsammentrækninger. 

Krampe skyldes oftest muskeltræthed eller mangel på magnesium.

Kramper kan vare i op til et par minutter.

Man kan afhjælpe krampe ved at massere musklen eller ved aktiv/passiv udstrækning.

Se også
 Algospasme
 Dystoni
 Sanktvejtsdans

Kilder/Eksterne henvisninger
Radiodoktoren.dk:Uro og kramper i benene (13. marts 2012) 

Fysiologi
Missouri-floden

Floden Missouri er den ene gren af Mississippi-floden i USA. Den er med sin længde på 3.767 km  den længste flod i USA og afvander omtrent 1/6 af det nordamerikanske kontinent. Kombinationen Missouri-Mississippi-floderne udgør den fjerdestørste flod i verden.

Floden udspringer i Rocky Mountains-bjergkæden i det sydvestlige Montana nær det kontinentale vandskel, hvor også Yellowstone-floden yder et bidrag. Herefter flyder vandet ind i North Dakota og drejer mod sydøst til South Dakota. Herefter nås Nebraska, Iowa, Missouri og Kansas, hvor den fletter sammen med Mississippi i St. Louis.

Floden spillede en stor rolle i forbindelse med udforskningen af det midterste og vestlige USA i begyndelsen af 1800-tallet med bl.a. Louisiana-købet og Lewis og Clark-ekspeditionen.

Eksterne kilder og  henvisninger 

 The Missouri River Story

Galleri

Vandløb i USA
Mississippiflodens bifloder
Ivar Huitfeldt

Ivar Huitfeldt (født 5. december 1665 på Frederikssten i Norge, død 4. oktober 1710) var en dansk-norsk søofficer og er blevet en dansk og norsk søhelt.

Huitfeldt tjente først i den franske flåde og blev videreuddannet i hollandsk og engelsk søkrigstjeneste. Blev udnævnt til kaptajn i den danske flåde i 1691 og kommandør i 1704. Han var fra 1704 – 1709 chef for orlogsværftet i Christianssand (nu Kristiansand).

Huitfeldt var under Den store nordiske krig chef for flåden. Han befandt sig på skibet Dannebroge, og i et slag ved Køge Bugt den 4. oktober 1710 mistede han livet, da han, for at ilden ikke skulle brede sig til de andre skibe, kastede anker og kæmpede videre i sit brændende skib indtil krudtkammeret blev antændt og skibet sprang i luften. Af besætningen på næsten 600 mand blev kun 9 reddet.

Ivar Huitfeldt lægger navn til den nye skibsklasse af fregatter i det danske søværn, Iver Huitfeldt-klassen, ligesom det ene af de tre skibe i klassen bærer navnet F361 Iver Huitfeldt.

Ved Langeliniepavillonen findes et mindesmærke for Ivar Huitfeldt omgivet af Japansk Kirsebær, der blomstrer medio april. Der forefindes ligeledes et monument i Søndre Køge havn rejst i 1906, hvor også Niels Juel mindes for sin indsats i Køge Bugt.

Kilder 
 
 
 E. Briand de Crèvecoeur, Ivar Huitfeldt : Hans Liv og Daad, Hirschsprung, 1947. 236 sider.

Danskere i 1700-tallet
Ivar
Admiraler fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Faldne danske militærfolk
Betlehem

Betlehem (, Bayt Lahm = "Kødets hus", og ,  = "brødets hus", nu bet lachm ) er en by på Vestbredden omkring 7 km syd for Jerusalem. Den har omkring 20.000 indbyggere. I 1947 var 80 % af byens befolkning kristne arabere, men som følge af bl.a. udvandring er den kristne befolkningsandel nu på ca. 20 %, mens ca. 80 % er muslimer. Udvandringen af kristne er i de senere år taget mærkbart til, dels som følge af byens dårlige økonomiske situation, der blandt andet er forårsaget af den israelske grænsemur.

Ifølge Bibelen i Matthæusevangeliet og Lukasevangeliet (Det nye testamente) er det Jesu fødeby. 

Mest berømte bygning: Fødselskirken i byens sydøstlige ende. Den første kirke på stedet blev bygget af Konstantin den Store i 300-tallet ovenpå en grotte hvor Jesus ifølge traditionen skal være født. (Evangelierne taler ikke om nogen grotte.) Den nuværende kirke er fra 500-tallet og dermed blandt verdens ældste kirkebygninger.

Den 21. april 2013 blev det første maratonløb i Palæstina afholdt i Betlehem.

Noter 

Byer i Palæstina
Bibelske steder
Regeringen Thorvald Stauning II

Regeringen Thorvald Stauning II var Danmarks regering 30. april 1929 – 4. november 1935.
Ændringer: 24. november 1932, 31. maj 1933.

Den bestod af følgende ministre:

 Statsminister: Thorvald Stauning
 Udenrigsminister: P. Munch
 Finansminister: 

C.V. Bramsnæs til 31. maj 1933, derefter

H.P. Hansen
 Indenrigsminister: Bertel Dahlgaard
 Justitsminister: C.Th. Zahle
 Undervisningsminister: F.H.J. Borgbjerg
 Kirkeminister: N.P.L. Dahl
 Forsvarsminister:
Laust Rasmussen til 24. november 1932, derefter
H.P. Hansen til 31. maj 1933, derefter
Thorvald Stauning
 Minister for offentlige arbejder: J.F.N. Friis-Skotte
 Landbrugsminister: Kr.M. Bording
 Minister for handel og industri (Handelsminister): C.N. Hauge
 Minister for søfart og fiskeri:
Thorvald Stauning til 31. maj 1933, derefter
ad interim C.N. Hauge
 Socialminister: K. K. Steincke

Referencer

Se også 

 Ministerium
 Minister

Stauning, Thorvald, 2, Regeringen
Løsen

Et løsen er et kodeord, f.eks. brugt ved indgang til en borg.

Maritimt er der behov for at en nations krigsskibe kan identificere sig for hinanden. Dansk løsen var tidligere således tre kanonskud.

Kilder 

Kodninger
876

Konge i Danmark: Ukendt

Se også 876 (tal)

Begivenheder

Født 
 Henrik Fuglefænger, tysk konge.

Dødsfald 
 28. august: Ludvig den Tyske, frankisk konge.

76
Elektricitetens historie i Danmark

Her følger en oversigt over vigtige årstal for energi- og elproduktionen i Danmark fra 1850 og frem.

 1859 Olieboret bliver opfundet hvilket gør det meget lettere at hente olie op.
 1875 Henry Woodward patenterer den elektriske lampe
 1885 Vekselstrøms transformatoren bliver opfundet af William Stanley
 1891 Det første elværk åbner i Køge. Senere åbner et elværk også i Odense
 1892 Det første elværk i København åbner i Gothersgade. Den første gadebelysning bliver også tændt på Kongens Nytorv
 1907 Stærkstrømsloven vedtages
 1907 Det første jævnstrømsværk bliver bygget om til et vekselstrømsværk i Skovshoved
 1917 Pga. første verdenskrig stopper importen af kul og olie. Elværkerne får besked på at skære ned på produktionen.
 1921 Tangeværket, Danmarks største vandkraftværk, indvies.
 1925 Aabenraa Kong Christian indvier Sønderjyllands Højspændingsværk 23 maj 1925.
 1939 Der indføres rationeringer på el som følge af anden verdenskrig.
 1940 Elværkerne får påbudt at tilslutte nye kunder men må godt nægte tilslutning af fx elkomfurer
 1940 Der bliver sat en grænse for styrken og antallet af elektriske pærer i hjem, trappeopgange mv.
 1942 Der indføres et forbud mod salg af elektriske varmere, elkomfurer, kogeplader mv.
 1946 Elrationeringerne bliver afskaffet. 
 1955 Atomenergikommisionen oprettes
 1958 Forsøgsstation Risø indvies
 1973 Første oliekrise – fører til søgen efter alternative energiformer end olie fra Mellemøsten
 1976 Energistyrelsen oprettes hvilket betyder atomenergikommisionen nedlægges
 1977 Der indføres statsafgift på el
 1979 Anden oliekrise
 1981 ”Lov om statstilskud til udnyttelse af vedvarende energikilder mv.” vedtages af folketinget
 1984 Folketinget vedtager, at udslippet af svovldioxid skal reduceres frem til 1994
 1985 Folketinget beslutter at atomkraft skal udgå fra dansk energiplanlægning
 1992 Der pålægges afgift på CO2
 2001 Avedøreværkets blok 2 færdiggøres. Revolutionerende mht. røgrensning og brændselsformer.
 2004 Den svenske regering beslutter endeligt at lukke atomkraftværket Barsebäck tæt på København
 2005 Barsebäck er pr. 1. juni lukket ned, og en årelang proces går nu i gang med at rense området.
 2006 Vestas er verdens største producent af vindmøller, og Danmarks vindkraftkapacitet er på 3.136 MW .

Eksterne henvisninger 
 Steen B. Böcher: "Danmarks Elektrificering" (Geografisk Tidsskrift, Bind 47; 1944) 

Historie i Danmark
Elforsyning
Danmarks historie
Strategispil

Strategispil er en type spil, hvor formålet med spillet er at opnå en række mål, ved at tænke strategisk. Strategispillets oprindelse fortaber sig i tidernes tåger, men Go kan nævnes som et spil der er flere tusinde år gammelt. I nyere tid er brætspil som Axis & Allies og RISK populære eksempler, og efter hjemmecomputeren har gjort sit indtog er genren blevet udvidet med mange nye titler.

Klassiske strategiske brætspil 
 Go
 Skak
 Tafl-spil

Moderne strategiske brætspil 
 Axis & Allies
 Risk
 Stratego

Strategiske computerspil 
Computerbaserede strategispil findes overordnet i to afskygninger. I tur-baserede spil skiftes spillerne til at træffe de strategiske beslutninger. I realtidsspil agerer alle spillere samtidig, om man er således ikke sikret en tur, hvis man tænker længe over et træk.

Galleri 

Spil og lege
Computerspilsgenrer
Frans 1. Stefan (Tysk-romerske rige)

Frans 1. Stefan (; ; 8. december 1708 – 18. august 1765) var kejser af det Tysk-romerske rige fra 1745 til 1765, storhertug af Toscana fra 1737 til 1765 og hertug af Lothringen fra 1729 til 1736.

Han var den ældste overlevende søn af hertug Leopold 1. af Lothringen. I 1736 blev han gift med Maria Theresia af Østrig og var fra 1740 hendes medregent uden den store indflydelse. Han blev i 1745 valgt til tysk-romersk kejser. Han var en dygtig finansmand, der politisk var knyttet til Frankrig.

Biografi 

Frans Stefan blev født den  i Nancy i Hertugdømmet Lothringen. Han var den anden overlevende søn af hertug Leopold 1. af Lothringen i hans ægteskab med Elisabeth Charlotte af Orléans, datter af Philippe af Frankrig, Hertug af Orléans. Han var tæt knyttet til sin lillebror Karl Alexander og lillesøster Anne Charlotte. Han voksede op i Wien, da han var forbundet med Huset Habsburg gennem sin bedstemor Eleonore af Østrig, der var datter af kejser Ferdinand 3. Sammen med sin bror Leopold blev han tidligt forberedt på en militær karriere hos sine kejserlige slægtninge i Østrig. I 1716 blev Frans Stefan som syv-årig udnævnt til regimentschef for regimentet Regiment Jung-Lothringen zu Fuß.

I 1722 blev han udnævnt til hertug af Teschen. Da hans storebror Leopold døde i 1723, blev Frans den nye arveprins af Lothringen, og i 1729 efterfulgte han sin fader som hertug af Lothringen og Bar. Han gav afkald på de to sidstnævnte hertugdømmer i 1736 og blev i stedet storhertug af Toscana, da den sidste storhertug fra Huset Medici, Gian Gastone de' Medici, døde uden arvinger i 1737. 

Frans Stefan giftede sig den 12. februar 1736 i Augustinerkirken i Wien med Maria Theresia af Østrig, der var ældste datter af og arving til kejser Karl 6. De fik efter visse begyndevanskeligheder 16 børn med dronning Marie-Antoinette af Frankrig og kejserne Josef 2. og Leopold 2. som de mest kendte.

Ved kejser Karl 6.'s død i 1740 blev Maria Theresia regent i de Habsburgske Arvelande. Frans Stefan blev i 1741 udnævnt til sin hustrus medregent uden dog at have den store indflydelse på styret. Han blev i 1745 valgt til tysk-romersk kejser.

Kejser Frans Stefan døde pludseligt i Innsbruck den 18. august 1765. Han blev begravet i Kapucinerkirken i Wien.

Ægteskab og børn
Frans Stefan giftede sig den 12. februar 1736 i Augustinerkirken i Wien med Maria Theresia af Østrig, ældste datter af kejser Karl 6. i hans ægteskab med Elisabeth Christine af Braunschweig-Wolfenbüttel. I ægteskabet blev der født 16 børn:

Børn

Se også 
 Tidslinje over nogle europæiske regenter i det 18. århundrede

Kilder

Litteratur

Eksterne links 

Tysk-romerske kejsere
Huset Habsburg-Lothringen
Storhertuger af Toscana
Personer fra Nancy
Hertuger af Lothringen
Huset Lothringen
Østrigere i 1700-tallet
Rigsgeneraler fra Det tysk-romerske Rige
Josef 2. (Tysk-romerske rige)

Josef 2. (13. marts 1741 – 20. februar 1790) var kejser af det tysk-romerske rige fra 1765 til 1790, og regent i de Habsburgske Arvelande fra 1780 til 1790 som den ældste søn af Maria Theresia af Østrig og den Tysk-romerske kejser Frans 1. Stefan.

Josef 2. tog initiativ til mange reformer i sin regeringstid, hvoraf han dog tilbagekaldte hovedparten på sit dødsleje.

Biografi 

Josef blev født den 13. marts 1741 på Schönbrunn Slot i Wien som den ældste søn af Maria Theresia af Østrig og den Tysk-romerske kejser Frans 1. Stefan.

Han blev efter en grundig uddannelse kejser i det tysk-romerske rige ved faderens død i 1765, og året efter blev han medregent i Østrig, hvilket dog gav en del stridigheder med moderen. Først efter hendes død i 1780 kunne han forsøge at gennemføre sine ideer, der var udsprunget af oplysningstiden og den oplyste enevælde. Han gennemførte en række reformer ud fra det synspunkt, at almenvellet var statens eneste mål. 

Han forsøgte at frigøre kirken fra pavemagten og udstedte et toleranceedikt; Han gav pressen stor frihed, ophævede livegenskabet, reformerede skattevæsenet, koloniserede de slaviske lande, og var i det hele taget aktiv på det sociale område. 

De store forandringer gav imidlertid uro, og det kom til oprør i Ungarn og Belgien, og hans udenrigspolitik var heller ikke særlig heldig: Han blev ydmyget af Nederlandene, en tilnærmelse til Rusland gav ingen fordele, og et forsøg på at bytte sig til Bayern for Belgien blev heller ikke til noget. Så den højtstræbende mand døde træt og mismodig i 1790, men hans reformarbejde har haft stor betydning for den senere udvikling i Østrig.

Ægteskab og børn 
Josef giftede sig første gang per stedfortræder den 7. september 1760 i Parma og personligt den 6. oktober 1760 i Wien med prinsesse Isabella af Parma, datter af hertug Filip 1. af Parma og Louise Élisabeth af Frankrig. I ægteskabet blev der født to døtre.

Josef giftede sig anden gang per stedfortræder den 13. januar 1765 i München og personligt den 23. januar 1765 på Schönbrunn Slot udenfor Wien med prinsesse Maria Josepha af Bayern, datter af Karl 7., Tysk-romersk kejser og kurfyrste af Bayern. Der blev ikke født børn i ægteskabet.

Børn

Anetavle

Se også 
 Tidslinje over nogle europæiske regenter i det 18. århundrede

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Josef 2. på hjemmesiden Die Welt der Habsburger (på tysk)

|-

|-

Huset Habsburg-Lothringen
Tysk-romerske kejsere
Konger af Ungarn
Konger af Bøhmen
Østrigere i 1700-tallet
Personer fra Wien
Konger af Kroatien
Mau Rakau

Mau Rakau er maoriernes kampform. Den er delt op i Mau, våbenløs kamp og Mau Rakau, stokkekamp. Der findes en række forskellige køller af varierende udseende, som har hver sine anvendelsesteknikker.

Køllerne/stokkene hedder 
 Kotiate – kort stav
 Wahaiki – kort stav
 Mere/Patu – kort stav
 Maripi – kort stav med skarpe dyretænder
 Taiaha – lang stav
 Toki Pou Tangata – skarøkse
 Tewhatewha – lang stav
 Pou Whenua – lang stav
 Hoe – årelignende stav

Våbnene er lavet af træ, hvalben o.lign. mange smukt dekorerede.

Se også 

Kampsport