kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vibe (adelsslægt)

Vibe er en dansk-norsk Slægt, hvis Stamfader,
Borgmester i Kbhvn Mikkel Vibe,
en Bondesøn fra Legaard ved Holstebro, var
Handelsmand i stor Stil. Hans Søn, Rentemester
Peder Vibe, blev 31. Jan. 1634 adlet af
den franske Konge, paa hvis Anmodning han 7.
Aug. s. A. ligeledes optoges i den danske
Adelstand, med følgende Vaaben: Skjoldet firdelt
af Sølv og Sølv, i 1. og 4. Felt en gaaende sort
Vibe, i 2. og 3. fem sorte Skraabjælker; paa
Hjelmen to Sølv-Svanehalse, holdende en halv
Guld-Lillie. Hertil kommer et i det franske
Adelspatent fastsat blaat Hjerteskjold, hvori en
Guld-Lillie. Sidstnævnte efterlod en naturlig
Søn, Vicestatholderen Johan Vibe, der
25. Maj 1671 blev adlet med Faderens Vaaben,
men som døde uden Afkom paa Mandssiden,
og desuden en ægtefødt Søn; Kommandant paa
Skognes Skanse, Kaptajn Christian Vibe
(d. 1697). Dennes Søn, Kaptajn Johan V.
(1688-1726), en af Fredrikshalds tapre
Forsvarere under Belejringen 1718, var Fader til
Major Johan Christian Vibe (1713—64),
blandt hvis Sønner skal nævnes Digteren,
Landmaaler og Kammersekretær Johan Vibe,
af hvem et Skuespil, »De nysgerrige
Mandfolk«, 1778 opførtes paa det kgl. Teater,
Amtmand over Islands Vesteramt Joachim Christian Vibe, hvilke begge
hørte til Norske Selskabs fremtrædende
Medlemmer, endvidere Generalkrigskommissær
Ditlev Vibe, der 1779-88 var den
væsentligste Bærer af det militære
Opmaalingsarbejde i Norge, og endelig Amtmand i Nordre
Bergenshus Amt, senere
Generalkrigskommissær Niels Andreas Vibe, der
ligeledes havde haft Ansættelse ved
Opmaalinger og som nogle Maaneder før sin Død
udnævntes til Kammerherre hos den nyvalgte
Konge, Christian Frederik. Den nulevende Slægt
stammer fra den sidste af disse Brødre. Han
blev Fader til Sognepræst til Gusdal, Provst
Johan Christian Vibe (1799—1854), hvis
Søn var Sognepræst til Vestre Frederikstad,
Hofprædikant Christopher Andreas Vibe
(1826—1905), til Topografen Andreas Vibe,
hvis Søn var Publicisten
Johan Ludvig Niels Henrik Vibe, og til Rektor
Frederik Ludvig Vibe.
Borgmester Mikkel Vibes datter, Mette Vibe,
ægtede Biskop i Lund, Dr. theol. Mads Jensen
Medelfar. Deres Søn, Michael Vibe,
der optog sit mødrene Slægtsnavn, fik 15. Decbr 1679
Vaabenbrev. Han efterlod kun en søn, Statholderen
Ditlev Vibe, som var ugift.

Kilder 

Adelsslægter fra Danmark
Adelsslægter fra Norge
Adelsslægter fra Frankrig
Peder Vibe

Peder Vibe (død 7. august 1658) var en dansk rentemester, søn af borgemester Mikkel Vibe.

Vibe studerede ved tyske universiteter og kom senere til Frankrig, hvor han i 3 år tjente i Ludvig 13.s gendarmerikorps. I 1627 blev han dansk politisk agent i Paris, senere resident her, optoges i den franske og den danske adelsstand og blev 1634 resident i Stockholm, en stilling han med stort diplomatisk talent beklædte i 10 år.

I 1646 gjorde Hannibal Sehested ham til medlem af sit generalkommissariat på Akershus (et slags rentekammer for Norge), og 1648 blev han rentemester i København. Her sluttede han sig snart til Corfitz Ulfeldts fjender, og efter dennes fald var han stadig på post mod det Ulfeldtske partis intriger. I sine sidste leveår var Vibe lensmand over Trondhjems len.

Kilder 

 

Gesandter fra Danmark
Peder
Danskere i 1600-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Salmonsens
Rentemestre fra Danmark
Lensmænd fra Norge
Tripoli (Libanon)

Tripoli (, Tarabulus ) er den næststørste by i Libanon. Den ligger i den nordlige del af landet, ca. 82 km nord for hovedstaden Beirut i en højde af ca. 31 moh.  Tripoli har 45 bygninger, der er registreret som historiske. 

Byen har en havn og er et handels- og industricentrum for blandt andet olie, sæbe, bomuld, svampefiskeri, frugt og tobak. 

Befolkningen er omkring 500 000. Sunni-muslimer udgør 80 procent af befolkningen.

Historie 
Tripoli stammer sandsynligvis fra det 9. århundrede f.Kr. , hvor den blev etableret af fønikerne som en handelsstation under navnet Athar, men der har boet mennesker på stedet siden det 14. århundrede f.Kr.. 

Handelsstationen voksede, da der kom arbejdere fra Sidon, Tyrus (i dag Tartus i Syrien) og Arwad. De arbejdede i hvert sit område, hvilket gav byen sit græske navn Tripolis, hvilket betyder de tre byer. Tripoli havde fremgang under seleukiderne og romerne, men blev i 543 ramt af et jordskælv, der ødelagde såvel havneområdet som hele byen totalt. Byen blev dog genopbygget i 635 af den syriske guvernør, generalen af Mu’awiyah, der besatte byen. Byzantinerne hjalp dem dog ud ad søvejen mellem 685 og 705.

Mamelukkernes sultan, Qalaun, smadrede det meste af byen i 1289 og jævnede havnebyen med jorden, hvorefter han byggede sin egen by rundt om Raymond de Saint-Gilles-citadellet, hvorefter byen atter blomstrede. Denne gang under islamisk lov. Osmanerne overtog byen under sultan Selim I i 1516

Byen led også under den interpalæstinensiske opstand i 1983.

Referencer 

Byer i Libanon
Joachim Christian Vibe

Joachim Christian Vibe (født 7. september 1749, død 11. februar 1802) var en norsk officer og amtmand. 

Vibe var en ældre broder af generalkrigskommissær Ditlev Vibe og født i Lier ved Drammen 7. september 1749. Han valgte den militære løbebane, blev artilleriofficer og var som sådan i det mindste i årene 1785-86 bosat i Frederiksstad i Norge. 

I 1795 blev han amtmand over Vesteramtet på Island, hvor han døde 11. februar 1802. Efter en i latinsk lapidarstil affattet karakteristik af Finn Magnussen at dømme, må han have været meget afholdt af islænderne, «hvis Sag han mandigen talte». Han er for øvrigt især bleven bekendt som et fremtrædende medlem af det norske litterære Selskab». Rahbek (Erindr. IV, 4. 136) kalder ham «den hvasseste og maaske den vittigste af Selskabets gamle Ordførere». Han skal have skrevet en del Vers af mindre betydning. De udfald mod ham, som Levin har gjort i sin udgave af Wessel, er langtfra tilstrækkelig begrundede. Han blev gift i Onsø 2. december 1784 med Ingeborg Christine Hirsch. En dattersøn af ham var den norske Statsminister Christian August Selmer.

Kilder 
 

Artilleriofficerer fra Danmark
Amtmænd over Island
Danskere i 1700-tallet
Joachim Christian
Danmarks Bokse-Union

Danmarks Bokse-Union er boksningens officielle specialforbund i Danmark og medlem af Danmarks Idræts-Forbund, Danmarks Olympiske Komité, International Boxing Association samt European Boxing Confederation. Forbundet havde 31. december 2011 i alt 114 foreninger med omkring 12.842 medlemmer.

Historie 
Danske boksere blev i 1901 første gang organiseret i en nationalt forbund, da man stiftede Dansk Athlet-Union i samarbejde med vægtløftere og brydere. Da Den Internationale Olympiske Komité i 1914 besluttede at boksning igen skulle på det olympiske program fra, de senere aflyste lege i 1916, efter en pause i 1912 i Stockholm, samtidig med idrætsudøvere skulle være repræsenteret ved en speciel fagorganisation for at deltage ved Olympiske lege, besluttede man at bokserne i Danmark skulle organiseres i eget forbund. Derfor stiftede man i 1915 Dansk Amatør Bokse-Union. Dette navn havde unionen indtil 2001, hvor man skiftede til Danmarks Bokse-Union.

Litteratur 
 Dansk Amatør Bokse-Union 1915-1965: et tilbageblik. af Axel Eriksen og Kaj Olesen

Eksterne henvisninger 
Danmarks Bokse-Unions officielle hjemmeside

Referencer 

Bokseforbund
Bokse-Union
Etableret i 1915
Ferry-Dusika-Hallenstadion

Ferry-Dusika-Hallenstadion er en indendørs multifunktionel sportshal i bydelen Leopoldstadt i Wien. Med op til 7700 pladser er den en af de største atletik- og cykelhaller i Østrig. Hallen er opkaldt efter den tidligere cykelrytter Ferry Dusika (1908-1984), verdensmester i sprint 1932. 
 
Hallen blev bygget i årene 1972-1976 i anledning af B-VM i håndbold 1977 i kanten af det offentlige parkområde Prater mellem floden Donau og Ernst-Happel-Stadion. En større renoveringsarbejder blev gennemført i årene 1997-1999. Den er det eneste cykelbane i Østrig og samtidig en af landets vigtigste haller til atletik og indendørs ballspilskonkurrencer.
 
Under Europamesterskabet i fodbold 2008 tjente hallen som akkrediteringscenter og lagerplads.

Store begivenheder 
 1977 B-VM i håndbold
 1987 VM i banecykling
 1999 EM i volleyball 
 2002 EM-inde i atletik
 2010 EM i Judo 
 Seks gange til tennis landskampe i Davis Cup.

Eksterne henvisninger 
 wien.at – Ferry Dusika Hallenstadion 

Indendørs idrætsanlæg i Østrig
Wien
Etableret i 1976
Pavel Pogrebnjak

Pavel Viktorovitj Pogrebnjak ( ; født 8. november 1983 i Moskva, RSFSR, Sovjetunionen) er en russisk fodboldspiller, der optræder som angriber hos Tosno. Pogrebnjak har tidligere optrådt for bl.a. engelske Reading, tyske Stuttgart og Zenit, hvor han med sidstnævnte nåede at vinde den daværende UEFA Cup i 2007/08 sæsonen.

Karriere

Begyndelsen 
Pogrebnjak begyndte sin karriere i Spartak Moskva, hvor han opnåede 18 ligakampe. Under sin Spartak-tid blev det desuden til flere lejeophold hos andre russiske klubber, før han skiftede til Tom Tomsk i 2006. Her fik han sit endelige gennembrud med 13 mål i 26 kampe, hvilket førte til et skifte til storklubben Zenit Skt. Petersborg.

Zenit Skt. Petersborg 
Hos Zenit fik Pogrebnjak yderligere succes, og i sin første sæson vandt klubben ligaen, mens han selv bidrog med 13 mål. Zenit vandt desuden den russiske Super Cup over Lokomotiv Moskva, hvor Pogrebnjak scorede det vindende mål i det 82. minut.

I 2007/08 sæson konkurrerede Zenit også i UEFA Cuppen, hvor han endte som delt topscorer sammen med italienske Luca Toni (begge 10 mål), da klubben vandt turneringen. Pogrebnjak missede selv finalen, da han havde fået en karantænegivende advarsel i semifinalen mod Bayern München. Zenit slog Glasgow Rangers i finalen, og de vandt efterfølgende også UEFA Super Cuppen med en 2-1 sejr over Manchester United, hvor Pogrebnjak scorede et af klubbens to mål.

Stuttgart 
Den 1. august, 2009, skiftede Pogrebnjak til tyske Stuttgart.

Hos Stuttgart kæmpede Pogrebnjak med svigtende form og knæproblemer, men russeren nåede dog at score 15 mål i 68 ligakampe inden sit skifte til Fulham i januar, 2012.

Fulham 
I begyndelsen af 2012 købte Fulham Pogrebnjak, efter at de havde solgt Bobby Zamora til lokalrivalerne fra Queens Park Rangers. I sin debut på Craven Cottage scorede Pogrebnjak det første mål i en 2-1 sejr over Stoke City. Russeren fordoblede sit målantal i lige så mange kampe, da han i sin anden optræden for Fulham afgjorde lokalbraget mod Queens Park Rangers ved at score kampens eneste mål. Pogrebnjak fulgte op på sine to første mål i Fulham-trøjen med at score et hattrick i sin tredje kamp, da Wolverhampton blev slået 5-0 på Craven Cottage den 4. marts, 2012.

Reading 
Pogrebnjak forlod Fulham i sommeren 2012, da han ikke kunne blive enig med klubben om en forlængelse af aftalen. Det førte til at Pogrebnyak skrev under på en fire årige aftale i Reading.

Landshold 
Pogrebnjak står per 26. maj 2012 noteret for 33 landskampe og otte mål for Ruslands landshold.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Rusland
Fodboldspillere fra Zenit Skt. Petersborg
Fodboldspillere fra Fulham F.C.
Fodboldspillere fra VfB Stuttgart
Personer fra Moskva
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2012
Poul-Erik Heilbuth

Poul-Erik Heilbuth er en prisbelønnet dansk dokumentarist.

Han er journalist og har lavet flere dokumentarfilm for DR og modtaget over 20 priser.

I 2018 blev Poul-Erik Heilbuth hædret af den danske tv-branche, som tildelte ham æresprisen Årets Otto for ”hans høje ambitionsniveau", ”hans insisteren på det velresearchede” og hans ”utrættelige søgen efter sandheden”.

En række af Poul-Erik Heilbuths dokumentarer er vist i lande verden over, og ikke mindst Poul-Erik Heilbuths film fra 2015 om – og med – den verdensberømte whistleblower Edward Snowden vakte international opsigt. Filmen ’Snowdens store flugt’ vandt siden prisen som bedste dokumentar ved uddelingen af Tysklands svar på de amerikanske Emmy’er.

I 2011 var det ligeledes lykkedes Poul-Erik Heilbuth, at få en anden international nøglefigur i tale. I dokumentarfilmen ‘Manden, som løj verden i krig’ afdækkes fortællingen om informanten Curveball, hvis historie var med til at sende en hel verden ud i Irak-krigen i 2003. Dokumentarfilmen Manden der løj verden i krig om Curveball blev vist på DR1 i 2010.
Den vandt en AIB-pris i kategorien 'bedste undersøgende dokumentar'.

Han har haft 4 dokumentarfilm på den Internationale Dokumentarfilm festival Amsterdam: De kemiske børn (2001), The other Europe (2006), Prisoners of the past (2008), Manden der løj verden i krig (2011).

Inden Poul-Erik Heilbuth kastede sig over dokumentarfilmene arbejdede han blandt andet sammen med Hans Otto Bisgaard og Monica Krog-Meyer på P3’s populære ungdomsprogram Radio Rita.

Udvalgte dokumentarfilm

 ”The Chemical Kids”, 2001
 ”For Klog til Danmark” (”Home, Sweet Home”), 2003
 “Den dyre støtte” (“Nailed to the Bottom”), 2004
 “Fanget i Fortiden” (“Prisoners of the Past”), 2008
 “Manden som løj verden i krig” (“The Man who lied the world into war”), 2011
 “The Dark Side of a Pill”, 2013
 “Østarbejdernes bagmænd” (“Race to the Bottom”), 2014
 ”Menneskesmuglerne” (”Human Smugglers – The Network”), 2017
 Gangster (ufærdig)

Kontroverser 
I 2019 valgt Poul-Erik Heilbuth at stoppe sit arbejde for Danmarks Radio, grundet uoverensstemmelser med ledelsen for DR Nyheder. Uoverensstemmelserne har udgangspunkt i Heilbuth's film Gangster om unge kriminelle med anden etnisk baggrund end dansk, og filmen er aldrig blevet færdiggjort.

Henvisninger

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra Danmark
Ansatte i DR
Stig Hartvig Nielsen

Stig Hartvig Nielsen er en dansk medieperson. 

Han arbejdede ved Radio Aarhus i startfirserne.
Han startede Radio Viborg og var stationens leder fra 1984 til 1989.
Siden fortsatte han i Randers, hvor han startede Radio ABC og senere Radio Alfa – og var leder her fra 1990 til 1996.
I 1990 startede han sit eget firma, Hartvig Media ApS, der bl.a. udgav Radio TV Håndbogen – en oversigt over alle radio- og tv-stationer i Danmark, Færøerne og Grønland og som udkom i alt 34 gange – sidste gang i april 2008. 
I 1996-1997 var Stig Hartvig Nielsen medlem af DR Radios chefredaktion og leder for DR's regionalradioer. 
I 2005-2006 var han medlem af DR's bestyrelse.
Stig Hartvig Nielsen lancerede i 2001 og 2002 internetportalerne radionyt.com og tvnyt.com.
Radionyt.com var Danmarks ældste medie for radioverdenen.
I januar 2012 solgte han radionyt.com til Island Media Group ApS.

Stig Hartvig Nielsen var student fra Viborg Amtsgymnasium.

Henvisninger 

Medlemmer af DRs bestyrelse (tidligere Radiorådet)
Ansatte i DR
Tjek fødselsår
Ernst Hilding Andersson

Ernst Hilding Andersson (født 9. december 1909 i Ystad – død 24. oktober 2007) var en svensk flyingeniør i den svenske marine og spion for Sovjetunionen. Han blev kendt som marinspionen.

I efteråret 1949 begyndte den svenske efterretningstjeneste at overvåge den sovjetiske legationstjenstemand Nicolai P. Orlov. I sommeren 1951 opdagede den svenske efterretningstjeneste at legationstjenstemanden havde haft kontakt med Ernst Hilding Andersson, og udleveret en stor mængde oplysninger om den svenske flådes sammensætning, beredskab og befæstningsanlæg. Andersson blev arresteret i september samme år og idømt livsvarigt fængsel for groft spionages og ulovlig efterretningsvirksomhed. Han blev løsladt i 1960'erne.
Han spionerede for Sovjetunionen af ideologiske grunde . Han fik 4.530 svenske kroner af den sovjetiske efterretningstjenete men summen dækkede ikke hans udgifter for film, kamera og andet.

Eksterne kilder og henvisninger 

 The Practice of a Prophet  – Biografi på CIA:s hjemmeside 

Personer fra Ystad
Spioner for Sovjetunionen
Martin Mörck

Martin Mörck (8. juni 1955 i Göteborg i Sverige) er en norsk kunstner og gravør af frimærker og pengesedler.

Mörck er født ind i en familie af kunstnere, med en mor der er tekstilkunstner og en far der er grafiker. Han påbegynde et studie i skibsbyggeri, et studie han ikke afsluttede, for dernæst i 1975, efter at have studeret kunst, gik i lære som gravør under ledelse af Arne Wallhorn ved det svenske postvæsen. Mörcks første frimærkegravure er af en natugle og udkom som et svensk frimærke. Siden da har Mörck fået udgivet cirka 600 gravurer på frimærker, primært graveret for de nordiske landes postvæsener, men også for blandt andet Frankrig, Monaco og Canada.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside  

Personer fra Göteborg
Kunstnere fra Sverige
Frimærkedesignere
Kongens Tisted-Binderup-Durup Pastorat

Kongens Tisted-Binderup-Durup Pastorat er et himmerlandsk pastorat i Rebild Provsti (Aalborg Stift), som består af følgende tre sogne:
 Kongens Tisted Sogn
 Binderup Sogn
 Durup Sogn
I alt har pastoratet ca. 1840 indbyggere, hvoraf omkring 90% er medlemmer af Folkekirken. Den nuværende sognepræst er, siden 2016, Rikke Visby Wickberg.

Før provstireformen i forbindelse med Kommunalreformen i 2007 lå pastoratet i Sydvesthimmerlands Provsti, Viborg Stift.

Kommuner 
Pastoratets største by er Nørager, der ligger i Durup Sogn. Mellem 1970 og 2006 var Nørager kommunesæde for Nørager Kommune.

Indtil 1966 udgjorde pastoratet sognekommunen (Kongens) Tisted-Binderup-Durup. I 1966 blev denne kommune lagt sammen med Rørbæk-Grynderup-Stenild Sognekommune, og Rørbæk-Nørager Kommune opstod. Området kom til Nørager Kommune i 1970 og til Rebild Kommune i 2007.

Referencer 

Pastorater i Aalborg Stift
Paul Douglas

Paul Douglas egentlig Paul Douglas Fleischer (11. april 1907 – 11. september 1959) var en amerikansk skuespiller.

Karriere 
Douglas begyndte sin karriere som teaterskuespiller. Han fik sin Broadway debut i 1936 som radiospeakeren i Doty Hobart og Tom McKnight's Double Dummy på John Golden Theatre. I 1946 vandt han både en Theatre World Award og en Clarence Derwent Award for hans portræt af Herry Brock i Garson Kanin's Born Yesterday.

Douglas begyndte sin filmoptræden i 1949. Han vil nok bedst blive husket for sine to baseball comedy film, Angels in the Outfield (1951) og It Happens Every Spring (1949). Han spillede også Richard Widmark's politimakker i 1950-thrilleren Panic in the Streets, Porter Hollingsway i A Letter to Three Wives (1949), Sgt. Kowalski i The Big Lift (1950), forretningsmanden Josiah Walter Dudley i Executive Suite (1954) og en svindler der konvertere om til munk i When in Rome (1952). Douglas var vært på Oscaruddelingen i marts 1950. Han arbejdede også på radioen som speaker på The Ed Wynn Show, og han var den første vært på NBC Radio's The Horn & Hardart Children's Hour. 

Douglas var oprindeligt castet i 1960-udgaven af The Twilight Zone kaldet "The Mighty Casey", en rolle skrevet til ham af Rod Serling baseret på hans rolle i Angels in the Outfield, men Douglas døde den samme uge som produktionen af afsnittet blevet færdigt. Hans rolle blev overtaget af Jack Warden, og det meste af afsnittet blev filmet om, nogle måneder senere.

Privatliv 
I januar 1942, giftede Douglas sig med skuespilleren Virginia Field; Virginia var gravid i 2. måned. De flyttede til Budapest i Ungarn i februar 1942, hvor sønnen Johnnie Douglas blev født den 2. marts 1942. Paul fandt ud af at Virginia havde en affære med Dick Powell, og de blev separeret i december 1945. De blev skilt den 30. januar 1946, i Budapest, Ungarn og Douglas flyttede tilbage til Californien for at fortsætte sin skuespiller karriere. Efter 3 1/2 års tid som single, mødte han Jan Sterling i MGM Studios. De blev gift den 22. juni 1950, i Palm Springs, Californien og flyttede senere til Burlington, Vermont, hvor deres datter, Celia Douglas, blev født den 30. august 1954.

Død 
Paul Douglas døde af et hjerteanfald i Hollywood, Californien den 11. september 1959, i en alder af 52 år.

Eksterne henvisninger 
 

 

Skuespillere fra Pennsylvania
Hollywood Walk of Fame
Personer fra Philadelphia
I Will Always Love You

"I Will Always Love You" er en sang skrevet af Dolly Parton i 1973 og udgivet på albummet Jolene fra 1974. Sangen blev udgivet den 6. juni 1974 som den anden single fra albummet, og opnåede kort efter en førsteplads på Billboards 'Hot Country Songs'. Dolly Parton genudsendte sangen på single i 1982, hvor den atter nåede nr. 1 på 'Hot Country Songs' og nr. 53 på Billboards Hot 100. Dolly Parton blev derved den første sanger, der opnåede en førsteplads to gange på den amerikanske country-hitliste med den samme sang. 

Sangen er tillige indspillet af Linda Ronstadt i 1975, hvor den blev udgivet på Rondstadts album Prisoner in Disguise.

Whitney Houston 

Sangen blev indspillet af Whitney Houston i 1992, og indgik i soundtracket til filmen The Bodyguard. Sangen blev et stort hit også for Whitney Houston, og den nåede atter nr. 1 på country-hitlisterne, ligesom den opnåede en førsteplads i USA og England og yderligere en lang række lande. Whitney Houstons version modtog 4 x platin i USA og 2 x platin i Storbritannien. Sangen er af Billboard optaget på listen over de 100 bedste sange på en 68. plads.

Referencer 

Sange fra 1974
Sange fra 1992
Whitney Houston-sange
Nummer-et hits i Storbritannien
Nummer-et hits i Sverige
Nummer-et hits i Danmark
Tyrstrup Herreds Tidende

Tyrstrup Herreds Tidende eller Christiansfeld Avis er en dansk avis som bliver udgivet i den gamle Christiansfelds kommune i Tyrstrup Herreds området. Avisen blev grundlagt i 1922. Avisen udkommer om onsdagen med et oplag på 8.000, i sommerferieperioden bliver oplaget hvert år yderligere udvidet med 9.150 eksemplar ved sommerhusområderne ved Hejlsminde og Sandersvig.

Avisens har adresse i Christiansfeld, ansvarshavende redaktør er Helle W. Ravn.

Eksterne henvisninger 
 Tyrstrup Herreds Tidende hjemmeside

Etableret i 1922
Aviser fra Jylland
Kolding Kommune
Roza Otunbajeva

Roza Isakovna Otunbayeva (; født 23. august 1950) er en kirgisisk politiker, og har været præsident i Kirgisistan siden 3. juli 2010. Hun kom til magten efter optøjerne i Kirgisistan 2010, da præsident Kurmanbek Bakijev blev styrtet.

Kirgisistans præsidenter
Politikere fra Kirgisistan
Personer fra Bisjkek
Christian Lange

Christian Lange henviser til flere personer, blandt andre:

 Christian C.A. Lange (1810–1861) – norsk historiker
 Christian Lous Lange (1869–1938) – norsk politiker
 Christian Ludvig Lange (1866–1913) – dansk skuespiller
Zambias fodboldlandshold

Zambias fodboldlandshold er det nationale fodboldhold i Zambia. Landsholdet bliver administreret af Zambias fodboldforbund, Football Association of Zambia. Holdet vandt i 2012 Africa Cup of Nations for første gang, efter en finalesejr over Elfenbenskysten.

Referencer 

Fodboldlandshold i Afrika
Fodbold i Zambia
George Tenet

George Tenet (født 5. januar 1953) var chef for CIA. Han var chef under Curveball-sagen og tog sin afsked efter Curveball blev afsløret som bedrager.

Eksterne henvisninger 

Efterretningsfolk fra USA