kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
ATP 500

ATP 500 er en kategori af individuelle tennisturneringer for mænd på ATP Tour, der er den fjerdehøjeste kategori af individuelle turneringer, kun overgået af de fire grand slam-turneringer, sæsonafslutningen ATP Finals og de ni turneringer i kategorien ATP Tour Masters 1000. Kategorien består pr. 2023 af 13 turneringer, der afvikles en gang årligt, og hvor vinderne modtager 500 point (heraf kategoriens navn) til sin pointsum på ATP's verdensrangliste.

Kategorien har reelt eksisteret siden ATP Tour blev stiftet i 1990 men har gennem tiden haft forskellige navne:
 ATP Championship Series (1990-99)
 ATP International Series Gold (2000-08)
 ATP World Tour 500 (2009-18)
 ATP Tour 500 (siden 2019)

Antallet af turneringer i kategorien har gennem tiden varieret mellem ni og tretten.

Roger Federer er indehaver af rekorden for flest turneringssejre i single i denne kategori med 24 vundne titler, og doublerekorden indehaves af Daniel Nestor med 20 vundne turneringer på dette niveau.

Turneringer 

Turneringskategorien ATP 500 består pr. 2023 af følgende 13 turneringer, angivet i kronologisk rækkefølge i henhold til deres terminer på tennissæsonen pr. 2023.

Retningslinjer 

ATP Tour's regelbog udstikker visse retningslinjer for turneringer i kategorien ATP Tour 500.

Præmiesummer 

I 2021 er minimumspræmiesummen i en ATP 500-turnering $ ?.???.???.

Ranglistepoint 

Spillerne opnår point til ATP's verdensrangliste ved deltagelse i ATP 500-turneringer. Antallet af vundne point afhænger af antallet af deltagere i hovedturneringen og er de samme i single- og doublerækkerne.

Single-vindere

ATP Championship Series (1990-99)

ATP International Series Gold (2000-08)

ATP World Tour 500 (2009-18)

ATP Tour 500 (siden 2019) 

I 2020 blev Skt. Petersborg Open ekstraordinært opgraderet fra en ATP Tour 250-turnering til en ATP Tour 500-turnering som kompensation for de mange aflyste turneringer på ATP Tour 500-niveau som følge af COVID-19-pandemien.

Flest titler 

Følgende spillere har gennem tiden vundet mindst fem singleturneringer på ATP Tour i kategorierne ATP Championship Series, ATP International Series Gold, ATP World Tour 500, ATP Tour 500 eller ATP 500. Aktive spillere er markeret med fed skrift.

Double-vindere

ATP Championship Series (1990-99)

ATP International Series Gold (2000-08)

ATP World Tour 500 (2009-18)

ATP Tour 500 (siden 2019) 

I 2020 blev Skt. Petersborg Open ekstraordinært opgraderet fra en ATP Tour 250-turnering til en ATP Tour 500-turnering som kompensation for de mange aflyste turneringer på ATP Tour 500-niveau pga. COVID-19-pandemien.

Flest titler 

Følgende spillere har gennem tiden vundet mindst otte doubleturneringer på ATP Tour i kategorierne ATP Championship Series, ATP International Series Gold, ATP World Tour 500, ATP Tour 500 eller ATP 500. Aktive spillere er markeret med fed skrift.

Kilder 
 ATP Tour

Noter 

Tennisturneringer
ATP Tour
Etableret i 1990
Augustenborg og Rumohrsgård Godsers Birk

Augustenborg og Rumohrsgård Godsers Birk var en sønderjysk retskreds, som eksisterede i 1740 – 1853. Retskredsen lå på den mellemste og sydlige del af øen Als.  

Kernen i birket var Augustenborg godsdistrikt eller Augustenborgske godser, der var det godsdistrikt, der opstod, da det augustenborgske stamhus mistede sit hertugdømme i 1667. Som gods omfattede distriktet store dele af Sydals: Gammelgård, Hjortholm, Kegnæsgård, Majbølgård, Nygård, Rumohrsgård, Ryhave og Sønderborg ladegård. 

Efter 1853 blev distriktet omdannet til Augustenborg herred, der efter 1864 blev en del af Als Sønder Herred.

Kilder

Lægdsruller 
 Landruller 1847

Godser i Sønderjylland/Slesvig
Birk (retskreds)
Birketing i Danmark
Etableret i 1740
Ophørt i 1853
Konføderationens Fortabte Sag

Konføderationens Fortabte Sag eller på engelsk Lost Cause of the Confederacy (eller blot Lost Cause) er en amerikansk pseudohistorisk negativistisk mytologi der hævder, at årsagen til dannelsen af De Konfødererede Stater – hvilket medførte at den amerikanske borgerkrig udbrød – var retfærdig, heroisk, og ikke centreret om slaveri. Myten er centreret om en forståelse om, at Sydstaterne allerede fra begyndelsen var bestemt til at tabe (heraf kommer også navnet "Lost Cause"), som følge af Nordstaternes overlegne størrelse og rigdom, men samtidig forsøger myten at hylde Sydstaternes kamp mod Nordstaterne. Lost Cause-myten har efterfølgende særligt haft påvirkning på racismen, kønsroller og de religiøse holdninger i de amerikanske Sydstater.

Lost Cause-talsmænd roser typisk den traditionelle kultur i de antebellum Sydstater (perioden mellem den amerikanske revolution og den amerikanske borgerkrig i Sydstaterne). De argumenterer for, at slaver blev behandlet godt og nægter, at deres tilstand var en central årsag til krigen, til trods for at de daværende ledere af De Konfødererede Stater selv har fremsat udtalelser, der bestrider dette synspunkt (se eksempelvis Cornerstone-talen). I stedet betragter Lost Cause-fortalere krigen som et forsvar for "delstaters rettigheder", da de forsøgte at beskytte deres landbrugsøkonomi mod "nordlig aggression". Disse bekymringer blev tilsyneladende valideret efter krigen under Rekonstruktionstiden af carpetbaggers, som udnyttede situationen i Sydstaten efter krigen. Lost Cause-myten forklarer typisk Unionens sejr ved dens overlegne størrelse og industrielle rigdom, mens Konføderationen fremstilles som værende moralsk overlegen og for at have bedre militære færdigheder. Moderne historikere er overvejende uenige i disse betragtninger og understreger endvidere, at den centrale årsag til krigen var slaveri. Lost Cause-fortalere fremhæver typisk, at Robert E. Lee i forbindelse med sin overgivelse d. 10. april 1865 havde sagt, at hæren var blevet "tvunget til at overgive sig for det overvældende antal og ressourcer."

I USA har særligt to perioder været præget af en stigende grad af opbakning til Lost Cause-myten. Den første var i begyndelsen af det 20. århundrede, hvor man forsøgte at bevare minderne om de tidligere konfødererede generaler og veteraner. Den anden periode var i forbindelse med borgerrettighedsbevægelsen i 1950'erne og 1960'erne, som modreaktion på den voksende støtte til ligestillingen mellem racer. Som følge af dels opførelse af forskellige monumenter og statuer af fremtrædende konfødererede personer i Sydstaterne og gennem udgivelse af forskellige historiebøger, har Lost Cause-fortalere efterfølgende forsøgt at sprede den "sande" fortælling om borgerkrigen til hvide i Sydstaterne. Dette afstedkom efterfølgende en forsat støtte til Jim Crow-love i disse stater. I den forbindelse skal det understreges, at hvidt overherredømme er en central del af Lost Cause-fortællingen.

Yderligere læsning

19. århundrede

20. århundrede

21. århundrede

Referencer 

Pseudohistorie
Amerikanske borgerkrig
Alessandra Perilli

Alessandra Perilli (født 1. april 1988 i Rimini, Italien) er en samaritansk sportsskytte. 

Under sommer-OL 2012 i London indtog hun fjerdepladsen i trap. Perilli var flagbærer under åbningen af London-legene. 

Under sommer-OL 2020 i Tokyo, der blev afholdt i 2021, vandt hun bronze i trap. Dette var San Marinos første olympiske medalje nogensinde. Hun vandt senere sølv i holdkonkurrencen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skytter fra San Marino 
Olympiske sølvmedaljevindere fra San Marino
Olympiske bronzemedaljevindere fra San Marino
Medaljevindere ved sommer-OL 2020
Knud Knudsen (fotograf)

Knud Knudsen (født 3. januar 1832 i Odda i Hordaland, Hardanger ; død 21. maj 1915 i Bergen) var en norsk fotograf, som havde været i lære hos den dansk-norske fotograf Marcus Selmer der i begyndelsen af 1850'erne havde slået sig ned i Bergen.
Knudsen fotograferede i store dele af Norge og opbyggede et stort katalog fra disse rejser.
Han regnes som en af Norges betydeligste landskabsfotografer i 1800-tallet.
Som ledende landskabsfotograf i Norge blev han dog omkring 1885 udfordret af den svenske fotograf Axel Lindahl, der også rejste rundt i landet og fotograferede.

Knudsen ophørte med at fotografere omkring 1900, men fastholdt sin interesse for frugtdyrkning som han havde beskæftiget sig med i sine unge år. Han døde som en formuende mand og etablerede et legat for frugtavlere i sin hjemegn Hardanger, som har en betydelig frugtdyrkning.

Referencer

Eksterne henvisninger 
  Wikimedia Commons har flere filer relaterede til Knud Knudsen
 Knud Knudsen af Annette Faltin i Store norske leksikon på Snl.no.
 Knud Knudsen af Solveig Greve i Norsk biografisk leksikon på Nbl.snl.no.
 Knud Knudsens arkiv i Billedsamlingen og Fotografisk arkiv, Universitetsbiblioteket i Bergen − Søgning i databasen Marcus
 Knud Knudsens arkiv, en del af 'Norges Dokumentarv'
 Knud	Knudsen hos Digitaltmuseum.no



Fotografer fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Nordmænd i 1900-tallet
Personer fra Norge
Gian Marco Berti

Gian Marco Berti (født 11. november 1982) er en sportsskytte fra San Marino.

Han repræsenterede San Marino under sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han vandt sølv i trap for mixed hold.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skytter fra San Marino
Olympiske sølvmedaljevindere fra San Marino
Medaljevindere ved sommer-OL 2020
Klatrerod

Planterødder kan være udviklet som klatrerødder. De udskiller et sekret i rod-spidsen, som klistrer roden til murværk eller træstammer. Se f.eks. Vedbend.

Plantemorfologi
Federico Chiesa

Federico Chiesa (født 25. oktober 1997) er en italiensk professionel fodboldspiller, som spiller for Serie A-klubben Juventus og Italiens landshold. Han er søn af den tidligere professionelle fodboldspiller Enrico Chiesa.

Klubkarriere

Fiorentina 
Chiesa begyndte sin karriere hos Fiorentina, og gjorde sin professionelle debut med klubben i august 2016. Han imponerede efter sin debut, og blev hurtigt etableret som en fast mand på holdet.

Chiesa scorede den 30. januar 2019 det første hattrick i sin karriere, da Fiorentina slog Roma med 7-1 i en Coppa Italia-kamp.

Juventus 
Chiesa skiftede i oktober 2020 til Juventus på en to-årig lejeaftale med en købsobligation efter de to sæsoner. Han debuterede for Juventus den 17. oktober i en kamp mod Crotone, hvor han assisterede et mål, og senere i kampen blev givet et direkte rødt kort.

Den 19. maj 2021 scorede Chiesa det vindene mål i Coppa Italia finalen, da Juventus slog Atalanta 2-1.

Landsholdskarriere

Ungdomslandshold 
Chiesa har repræsenteret Italien på flere ungdomsniveauer.

Seniorlandshold 
Chiesa debuterede for Italiens landshold den 23. maj 2018.

Chiesa var del af Italiens trup som vandt EM 2020. Han scorede sit første mål i tuneringen i ottendedelsfinalekampen imod Østrig. Dette var 25 år og 12 dage efter at hans far, Enrico Chiesa, havde scoret i tuneringen, og de blev dermed den første far-søn duo til begge score ved EM.

Privat 
Federico Chiesa er søn af den tidligere professionelle fodboldspiller Enrico Chiesa.

Titler 
Juventus
 Coppa Italia: 1 (2020-21)
 Supercoppa Italiana: 1 (2020)
Italien
 Europamesterskabet: 1 (2020)

Individuelle

 Europamesterskabet Tuneringens hold: 1 (2020)
 Serie A Årets hold: 1 (2020-21)

Referencer

Eksterne henvisninger 

Personer fra Genova
Fodboldspillere fra Italien
Fodboldlandsholdsspillere fra Italien
Fodboldspillere fra ACF Fiorentina
Fodboldspillere fra Juventus F.C.
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2020
Frans 4. af Modena

Frans 4. af Modena (født 6. oktober 1779, død 21. januar 1846) fra Huset Østrig-Este blev den næstsidste hertug af Hertugdømmet Modena.

I landflygtighed 
Frans 4. af Modena var dattersøn af Herkules 3. af Modena, der blev den sidste hertug fra landets gamle hertugslægt (slægten Este). Da hertug Herkules døde i 1803 skulle datteren og svigersønnen (Maria Beatrice af Este og Ferdinand af Østrig-Este) egentligt have overtaget tronen. 

Efter de franske sejre i Revolutionskrigene blev Modena i 1796 indlemmet i Cispadanske Republik, der var fransk lydstat. I 1797 blev området en del af Cisalpinske Republik, der senere blev afløst af andre franske lydstater i Italien. Ferdinand af Østrig-Este døde i 1806, og han kom aldrig til at regere i Modena. 

Efter Napoleon 1. af Frankrigs flugt i 1814 mistede Frankrig kontrollen over Italien, og i 1815 fik Maria Beatrice af Este fik tildelt Massa og Carrara samt Lunigiana, som hun beholdt til sin død i 1829. I 1815 blev Maria Beatrices søn indsat som hertug Frans 4. af Modena, Reggio og Mirandola.

Familie 
I 1812 gav paven Frans 4. af Modena en dispensation, så han kunne gifte sig med Maria Beatrice af Savoyen, der var hans søsterdatter.

Maria Beatrice og Frans 4. fik fire børn:
 Maria Theresia (1817–1886) var gift med Henrik, greve af Chambord, der var sønnesøn af kong Karl 10. af Frankrig. Ægteskabet var barnløst. Frem til sin død i 1883 var Henrik, greve af Chambord prætendent til den franske trone.
 Frans 5. (1819–1875) var hertug af Modena i 1846–1859. Han var gift med en datter af Ludvig 1. af Bayern. Ægteskabet var barnløst.
 Ferdinand Karl Viktor (1821–1849) var gift med Elisabeth Franziska af Østrig-Ungarn. De fik een datter: Marie Therese af Østrig-Este (1849–1919), (gift med kong Ludwig 3. af Bayern).
 Maria Beatrix (1824–1906) var gift med Don Juan Carlos María Isidro de Borbón (Juan, greve af Montizón), der var carlisternes tronprætendent i 1860–1868, og fransk prætendent i 1883–1887. Maria Beatrix og Don Juan Carlos fik to sønner.

Huset Habsburg-Lothringen
Huset Østrig-Este 
Ærkehertuger af Østrig
Pangaiobjergene

Pangaiobjergene (græsk: Παγγαίο Pangéo; oldgræsk: Καρμάνιον Karmánion; homerisk navn: Nysa; også kaldet Pangaeon, Pangaeum) er en bjergkæde i Grækenland, cirka 40 km fra Kavala. Det højeste punkt er 1.956 moh. og bjergtoppens navn er Koutra . Det Ægæiske Hav ligger mod syd og sletterne i Philippi-Kavala mod nord. Bjergkæden dækker den sydøstlige del af den regionale enhed Serres samt den nordvestlige del af den regionale enhed Kavala, som omfatter den største del af bjergene.

Beskrivelse 

Bjergene ligger på tværs af en frugtbar slette fra den antikke by Filippi, de er placeret i den antikke region Sintice, mellem floderne Strymon og Xiropotamos og er dækket i orientalsk platan og kastanjetræer. I områdete ligger landbrugsbyerne Nikisiani og Palaiochori, hvor man hovedsageligt dyrker korn og tobak. I byen Palaiochori ligger ruinerne af et gammelt slot på en top med udsigt over byen. Der blev udvundet Guld og sølv i oldtiden. Den athenske tyran Pisistratus blev forvist til bjerget. Det var det rige guld og sølv, der var tilgængeligt i regionen, der fik athenerne til at oprette en koloni i 465 i et område kendt som de ni veje (Ennéa Hodoí). Kolonisterne blev massakreret af thrakere der boede i nærheden, og kolonien blev forladt, selvom athenerne ville vende tilbage til området med deres koloni i Amphipolis.

Pangaion refereres meget ofte af gamle græske og latinske kilder. Det var berømt for sølv- og guldminer samt for skibsværftstræ og Dionysos orakel.

Kommunen Pangaio er opkaldt efter bjergkæden, og kommunens hjemsted er Eleftheroupoli.

Kilder og henvisninger 

 Græsk bjergflora 

Bjerge i Grækenland
Amphipolis

Amphipolis (; ) er en kommune og et arkæologisk udgravningsområde i den regionale enhed Serres i Grækenland. Kommunes administration ligger i byen Rodolivos. Det var en gammel græsk polis (by), og senere en romersk by, hvis rester stadig kan ses.

Da Amphipolis var en athensk koloni, var den stedet for Slaget ved Amphipolis mellem spartanerne og athenerne i 422 f.Kr., og også stedet, hvor Alexander den Store forberedte sig på kampagner, der førte til hans invasion af Asien. Alexanders tre fineste admiraler, Nearchus, Androsthenes og Laomedon, boede i Amphipolis, som også er stedet, hvor hans kone Roxana og deres søn Alexander IV blev eksileret og senere myrdet efter Alexanders død.

Udgravninger i og omkring byen har afsløret vigtige bygninger, gamle mure og grave. Fundene vises på det arkæologiske museum i Amphipolis. På den nærliggende enorme Kasta gravhøj er der for nylig blevet afsløret en gammel makedonsk grav. Monumentet Løven fra Amphipolis i nærheden er en populær destination for besøgende.

Den var placeret i den antikke region Edonis.

Kommune 
Kommunen Amfipoli blev dannet ved kommunalreformen i 2011 ved fusionen af følgende fire tidligere kommuner, der blev til kommunale enheder: 

 Amfipoli
 Kormista
 Proti
 Rodolivos

Kommunen har et areal på 411.773 km 2, den kommunale enhed 152.088 km2.

Kildere og henvisninger 

 Officielt websted om Amphipolis
 Demografiske oplysninger fra græske rejsesider
 Livius.org: Amphipolis 
 Amphipolis grav

Byer i Grækenland
Grækenlands historie
Lena Nilsson

Lena Nilsson (født 4. januar 1962 i Stockholm ) er en svensk skuespillerinde. Nilsson har bl.a. medvirket i PS Sista sommaren, Magnetisørens femte vinter, Krama mig og Videomannen, som hun modtog Guldbagge-prisen for bedste kvindelige birolle for. Hun har derudover medvirket i flere tv-serier, såsom Kaspar i Nudådalen, Glöm inte mamma! og Morden i Sandhamn .

Nilsson er mor til den nu afdøde rapper Einár (2002-2021).

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Filmskuespillere fra Sverige
Tv-skuespillere
Teaterskuespillere fra Sverige
Personer fra Stockholm
Kaspar i Nudådalen

Kaspar i Nudådalen ("Kaspar i Nudå-dalen") er en tv-julekalender, som blev sendt i 2001 som årets julekalender af den svenske TV-kanal SVT.

Handling 
Det er vinter i den lille landsby Nudådalen, hvor otte-årige Kasper Lindgren (Axel Zuber) bor. Her bor han med sin morfar Albert Nilsson (Per Oscarsson). Kasper er en tænksom dreng, der filosoferer over stort og småt. Kaspers bedste ven er pigen Lisa (Liselotte Bramstång), og de to leger sammen i løbet af dagen, fordi en lavine har lagt sig over vejen til skolen, og derudover forårsager vandskade på skolebygningen, så Kasper og Lisa får tidelig juleferie. Atom-Ragnar (Johan Ulveson) er byens eneste købmand.

Landsbyens rigeste mand, Åhman (Leif Andrée) vil rive Kasper og morfarens hus ned, for at bygge et hotel, og morfaren har forlagt den kontrakt der beviser at Åhman ikke ejer huset. Kasper og morfaren skal derfor forsøge at finde kontrakten, så de ikke skal flytte efter jul. Derudover udspiller der sig mindre historier imellem beboerne i landsbyen, og morfarens søster Karin (Harriet Andersson), der kommer på besøg inden jul.

Genudsendelser 
Kalenderen blev genudsendt på SVT Barnkanalen mellem 23. december 2009 - 7. januar 2010.

Udgivelser 
Serien blev udgivet på VHS og DVD den 24. oktober 2002.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Tv-julekalendere
Tv-serier fra Sverige
Tv-serier fra 2000'erne
Eleftheroupoli

Eleftheroupoli (, katharevousa : Ελευθερούπολις - Eleftheroupolis, indtil 1929 Πράβι - Pravi,  ; ) er en by og en tidligere kommune i den regionale enhed Kavala, Østmakedonien og Thrakien, Grækenland. Siden kommunalreformen i 2011 er den en del af kommunen Pangaio, som den er sæde for. Kommunen har et areal på 126.974 km2. Ved folketællingen i 2011 var byens befolkning på 4.360 mennesker.

Ifølge statistikken fra den bulgarske geograf Vasil Kanchov havde byen en samlet befolkning på 1.605 indbyggere i 1900, bestående af 1.330 ortodokse grækere og 275 tyrkere.

Kilder og henvisninger 

 Eleftheroupoli at GEOnet Names Server

 pravi.gr (på græsk)

Byer i Østmakedonien og Thrakien
Tareg Hamedi

Tareg Hamedi (født 26. juli 1998) er en karateka fra Saudi-Arabien.

Han repræsenterede Saudi-Arabien under sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han vandt sølv i +75 kg kumite.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sportsfolk fra Saudi-Arabien 
Olympiske sølvmedaljevindere fra Saudi-Arabien
Medaljevindere ved sommer-OL 2020
Stockholms Adolf Fredriks distrikt

Stockholms Adolf Fredriks distrikt er et svensk folkeregisterdistrikt i Stockholms kommune og Stockholms län.

Distriktet ligger dels i den centrale del af Stockholms innerstad, og dels i Norrmalms stadsdelsområde, og distriktet blev opretter den 1. januar 2016.

Folkebogføringsdistrikter i Stockholms län
Stockholms Engelbrekts distrikt

Stockholms Engelbrekts distrikt er et svensk folkeregisterdistrikt i Stockholms kommune og Stockholms län.

Distriktet ligger i den nordøstlige del af Stockholms innerstad eller mere præcist i Östermalms stadsdelsområde, og distriktet blev opretter den 1. januar 2016.

Folkebogføringsdistrikter i Stockholms län
Agora

En agora (oldgræsk: agorá (ἀγορά)) var et centralt torv i gamle græske bystater (Polis). Det er den bedste repræsentation af en bystats reaktion for at imødekomme polisens sociale og politiske orden. Den bogstavelige betydning af ordet "agora" er "samlingssted" eller "forsamling". Agoraen var centrum for det atletiske, kunstneriske, forretningsmæssige, sociale, åndelige og politiske liv i byen. Den antikke Agora i Athen er det mest kendte eksempel.

Oprindelse 
Tidligt i den græske historie (10.-4. århundrede f.Kr.) ville frit fødte borgere samles i agoraen til militære pligter eller for at høre erklæringer fra den herskende konge eller råd. Senere fungerede agoraen også som en markedsplads, hvor købmænd holdt boder eller butikker for at sælge deres varer i søjlegangene . Dette tiltrak håndværkere, der byggede værksteder i nærheden.

Fra disse to funktioner i agoraen som et politisk og et kommercielt sted kom de to græske verber  , agorázō, "jeg handler" og  , agoreúō, "Jeg taler offentligt".

Den gamle Agora i Athen 

Den athenske Agora ligger under den nordlige skråning af Akropolis . Den antikke Agora i Athen var det primære mødested for athenere, hvor medlemmer af demokratiet samledes i statens anliggender, hvor der blev foretaget forretninger, et sted at hænge ud og se kunstnere og lytte til berømte filosoffer. Betydningen af den athenske agora kredsede om religion. Agoraen var et meget helligt sted, hvor hellighed er lagt ud i arkitekturen på jorden, hvor den lå. Agoraens layout var centreret omkring den Panathene vej, der løb gennem midten af Athen og til byens hovedport, Dipylon. Denne vej blev betragtet som hellig og fungerede som en rejsevej til Panathenaia, en slags festival der blev afholdt til ære for gudinden Athena hvert fjerde år. Agoraen var også berømt for at have huset Temple of Hephaestus, den græske gud for metalbearbejdning og håndværkere. Dette tempel er stadig i god stand. Andre templer, der tidligere stod i agoraen, ærer Zeus, Athena, Apollo og Ares.

Kønsroller i den athenske Agora 
Kvinder i det gamle Athen svarede på ingen måde til mænd. Kvinder blev betragtet som hjemmegående. Den athenske agora var arenaen for athensk politik og forretning, af en borgerlig orden primært domineret af mandlige borgere. Talsmand for det athenske patriarkat prædikede, at ingen kvinder skulle være på offentlige steder, herunder Agora. Offentlige steder blev betragtet som ejendom for mandlige borgere.

Erhverv 
I det 4. og 5. århundrede var der betydelige tegn på, at kvinder var kroejere og købmænd, der solgte deres produkter på den athenske agora. Denne del af agoraen blev kaldt "kvinders agora". Blandt de produkter de solgte var frugt, tøj, keramik, religiøse varer og luksusvarer, parfume, røgelse, lilla farvestof, kranse og bånd.

Kilder og henvisninger 

 Official Athenian agora excavations
 Agora in Athens: photos

Grækenlands historie
Antikkens græske arkitektur