kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Det iskolde hav

Det iskolde hav () er en sovjetisk film fra 1954 af Jurij Jegorov.

Handling 
En gruppe pomoriske fiskere bliver angrebet af pirater og må tilbringe mere end et år på en øde ø. Mange anser dem som omkomne, men næsten alle overlever. 

Filmen er løst baseret på tidligere hændelser, hvor fire russiske jægere måtte tilbringe mere end seks år på den ubeboede ø Edgeøya i øgruppen Svalbard. Historien om de russiske jægere blev beskrevet i et essay i 1760 af den franske videnskabsmand Pierre Louis Leroy, der boede og arbejdede i Rusland.

Medvirkende 
 Nikolaj Krjutjkov som Aleksej Khimkov
 Valentin Gratjov som Vanja Khimkov
 Gennadij Judin som Stepan Sjaparov
 Elza Lezjdej som Varvara
 Mark Bernes som Okladnikov

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1954
Dramafilm fra Sovjetunionen
Historiske film fra Sovjetunionen
Oprøret i bjergene

Oprøret i bjergene () er en sovjetisk-albansk film fra 1954 af Sergej Jutkevitj.

Medvirkende 
 Akaki Khorava som Gjergj Kastrioti / Skanderbeg
 Besa Imami som Donika Kastrioti
 Adivie Alibali som Mamica
 Semjon Sokolovskij som Hamza Kastrioti
 Veriko Andjaparidze som Voisava Kastrioti

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1954
Dramafilm fra Sovjetunionen
Om det, der ikke kan glemmes

Om det, der ikke kan glemmes () er en sovjetisk film fra 1954 instrueret af Leonid Lukov.

Handling 
Filmen beskriver opgøret mellem en berømt forfatter og aktivist fra den sovjetiske regering i Ukraine og en organiseret bande af kriminelle, der støtter Vestens interesser.

Medvirkende 
 Sergej Bondartjuk som Aleksandr Garmasj
 Lidija Smirnova som Anna Dasjenko
 Olga Zjiznjeva som Jevdokija Garmasj
 Jelena Gogoleva som Marija Bantysj
 Nikolaj Plotnikov som Vsevolod Jartjuk

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1954
Øen Sakhalin

Øen Sakhalin () er en sovjetisk dokumentarfilm fra 1954 instrueret af Eldar Rjasanov og Vasilij Katanjan.

Filmen beskriver øen Sakhalin, der er beliggende ved Ruslands stillehavskyst.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1954
Dokumentarfilm fra Sovjetunionen
Sakhalin oblast
Eldar Rjasanov

Eldar Rjasanov (russisk: Эльдар Александрович Рязанов) (født den 18. november 1927 i Samara i det Russiske Kejserrige, død den 30. november 2015 i Moskva i Rusland) var en sovjetisk filminstruktør, manuskriptforfatter og skuespiller.

Filmografi 
 Sakhalin ø (Остров Сахалин, 1954)
 Vesennie golosa (Весенние голоса, 1955)
 Karnevalsnatten (Карнавальная ночь, 1956)
 Devusjka bez adresa (Девушка без адреса, 1957)
 Soversjenno serjozno (Совершенно серьезно, 1961)
 Tjelovek niotkuda (Человек ниоткуда, 1961)
 Gusarskaja ballada (Гусарская баллада, 1962)
 Dajte zjalobnuju knigu (Дайте жалобную книгу, 1965)
 Pas på bilen (Береги́сь автомоби́ля, 1966)
 Zigzag udatji (Зигзаг удачи, 1968)
 Stariki-razbojniki (Старики́–разбо́йники, 1971)
 Neverojatnyje prikljutjenija italjantsev v Rossii (Невероятные приключения итальянцев в России)
 Sluzjebnyj roman (Служебный роман, 1977)
 Garazj (Гараж, 1979)
 O bednom gusare zamolvite slovo (О бедном гусаре замолвите слово, 1981)
 Vokzal dlja dvoikh (Вокзал для двоих, 1983)
 Zjestokij romans (Жестокий романс, 1984)
 Zabytaja melodija dlja flejty (Забытая мелодия для флейты, 1987)
 Dorogaja Jelena Sergejevna (Дорогая Елена Сергеевна, 1988)
 Nebesa obetovannyje (Небеса обетованные, 1991)
 Predskazanije (Предсказание, 1993)
 Privet, duralei! (Привет, дуралеи!, 1996)
 Starye kljatji (Старые клячи, 2000)
 Tikhije omuty (Тихие омуты, 2000)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Sovjetunionen
Kærlighedens veje II

Kærlighedens veje II' også kaldet Den svenske tændstik () er en sovjetisk komediefilm fra 1954 produceret af Mosfilm og instrueret af af Konstantin Judin. Filmen er baseret på Anton Tjekhovs bog fra 1884 af samme navn.

Filmen havde dansk biograpremiere i 1955 og blev i 1961 vist i dansk fjernsyn.

Handling
Indbyggerne i et fjerntliggende oblast finder liget af af den lokale godsejer, der er blevet myrdet. På gerningsstedet findes en brugt svensk tændstik, hvilket får efterforskerne til at spekulere over et handlingsforløb. Men det er ikke så simpelt, som det umiddelbart ser ud ...

Medvirkende 
 Aleksej Gribov som Nikolaj Jermolajevitj Tjudikov
 Andrej Popov som Emil Dyukovsky
 Mikhail Jansjin som Jevgraf Kuzmitj
 Nikolaj Gritsenko som Psekov
 Nikolaj Kurotjkin som Jefrem

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1954
Komediefilm fra Sovjetunionen
Film baseret på bøger
Modets skole

Modets skole () er en sovjetisk dramafilm fra 1954 produceret af Mosfilm og instrueret af Vladimir Basov og Mstislav Kortjagin. Filmen er baseret på Arkadij Gajdars roman Skole fra 1929. Det var den første gang Vladimir Basov og Mstislav Kortjagin (der kort efter optagelserne døde i et flystyrt) instruerede en film sammen.

Filmen rettede sig mod et ungt publikum og var blandt de mest sete i 1954 med 27,2 mio. solgte billetter..

Handling 
Filmen handler om en ung russisk studerende under 1. verdenskrig, Boris Golikov. Han er præget af tidens zaristiske patriotisme og bliver derfor oprørt, da han finder ud af, at faren er deserteret fra fronten. Men da faren arresteres og efterfølgende henrettes, og da Boris bliver præget af farens kammarat, der er bolsjevik, melder han sig til Den Røde Hær ved fronten ved Don.

Boris kommer til en deling ledet af Boris' tidligere lærer Semion Galka. Med delingen bryder han gennem Den hvide hærs linjer for at slutte sig til Den Røde Hærs hovedstyrke.

Medvirkende 
 Leonid Kharitonov som Boris
 Mark Bernes som Afansii Tjubuk
 Vladimir Jemeljanov som Guerilla Leadr
 Nikolaj Garin som Zhikharev
 Georgij Gumilevskij som Akim Rjabukha

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1954
Krigsfilm fra Sovjetunionen
Dramafilm fra Sovjetunionen
Fortælling om skovgiganten

Fortælling om skovgiganten () er en sovjetisk dramafilm fra 1954 af Aleksandr Sguridi.

Handling 
Langt i nord, i et af reservaterne, er forskerne i gang med at udføre forsøg på at skabe et husdyr, der er fuldt tilpasset livet og arbejdet i tajgaen. For at opnå dette forsøger de at tæmme elgen.

I et nordligt reservat finder en gruppe børn en elgkalv, hvis mor blev dræbt af en bjørn, og de hjælper den lille kalv, Rysjiku, med at overleve. Elgene opdrættet af mennesker bliver sat ud i skoven, men flokkens leder bliver dræbt af en krybskytte, og Rysjku tager hans plads.

Medvirkende 
 Oleg Zjakov som Nikandr Petrovitj Dudin
 Ljudmila Skopina som Varvara Mikhajlovna Dudina
 Lev Sverdlin som Vladimir Vasiljevitj
 Vladimir Dorofejev som Jasja
 Vera Kondakova som Nadja

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1954
Dramafilm fra Sovjetunionen
Landdagsvalget i Slesvig-Holsten 2022

Landdagsvalget 2022 i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten fandt sted søndag, d. 8. maj 2022.

Baggrund 

Delstaten har siden 1999 en såkaldt to-stemmers-valgret (lige som ved forbundsvalget). Med den første stemme afgør vælgerne, hvem af de lokale partikandidater kan vinde valgkredsen. Der er 35 valgkredse i Slesvig-Holsten. Den kandidat, som vinder flest stemmer i valgkredsen, bliver direkte valgt ind i landdagen. Med den anden stemme stemmer vælgerne på partiernes landsliste. Antallet af andenstemmerne er i sidste ende afgørende, hvordan landdagen sammensættes. Opnår et parti flere mandater med førstestemmerne, end det har krav på ud fra andenstemmerne, så opstår tillægs- og udligningsmandater. Der er en spærregrænse på 5 procent, som partierne fra den danske folkedel i landsdelen Sydslesvig er fritaget for. De må dog mindst opnå så mange stemmer, som er nødvendige for et mandat. Der skal vælges hvert femte år.

Det seneste landdagsvalg blev afholdt den 7. Mai 2017, hvor CDU med Daniel Günther i spidsen blev det største parti med 32,0 % og 25 mandater. Det næststørste parti blev socialdemokraterne med 27,3 % og 21 mandater. De Grønne fik 12,9 %, FDP 11,5 % og Sydslesvigsk Vælgerforening (SSW) 3,3 % af stemmerne. AfD kom ind i delstatsparlamentet for første gang. Derimod mistede piraterne sine pladser. Efterfølgende dannede CDU sammen med De Grønne og det liberale FDP en koalitionsregering og Daniel Günther blev ministerpræsident. Det var den første såkaldte jamaica-koalition i en tysk delstat.

Resultatet af valget 

CDU, der ledte en koalitionsregering med De Grønne og det liberale FDP fra 2017 til 2022, fik 43,4 procent af stemmerne og 34 mandater. Det var en fremgang på 11,4 procentpoint i forhold til det seneste valg i 2017. Også De Grønne vandt frem og gik fra 12,9 procent i 2017 til nu 18,3 procent og 14 mandater, mens de slesvig-holstenske socialdemokrater led et nederlag og fik kun 16 procent og 12 mandater. Også det liberale FDP mistede stemmer og gik fra 11,5 i 2017 til nu 6,4 procent og 5 mandater. Sydslesvigsk Vælgerforening (SSW) nåede med 5,7 % og 4 mandater sit historisk bedste resultat. Det højrepopulistiske AfD fik 4,4 procent og røg dermed ud af Landdagen i Kiel, hvor spærregrænsen er på fem procent. Venstrepartiet Die Linke fik kun 1,7 procentpoint. Valgdeltagelsen faldt til 60,4 procent

Spidskandidater 2022

Valgresultat 2017

Eksterne henvisninger 
 Om landdagsvalget 2022

Noter 

Slesvig-Holsten
Politiske valg i Tyskland
Politiske valg i 2022
Krig og fred (Shu-bi-dua)

"Krig og fred" er en sang af den danske gruppe Shu-bi-dua og er fra deres syvende album, Shu-bi-dua 7. Teksten handler om en bankfunktionær, "Madsen", der får nok af sin daglige tilværelse som lønmodtager og stjæler alle pengene fra kassen for at forlade "konen" og drømme om "Krig og fred, kærlighed, kokosnødder og kildevand – tropesol, liggestol, lumumba i det varme sand". Sangtitlen er en reference til den russiske forfatter Lev Tolstojs berømte roman Krig og fred, der blev udgivet i 1869. I sangen bliver romanen et symbol på de storladne følelser, som Madsen savner i sin dagligdag. Melodien er Shu-bi-duas egen og musikgenren er rock.

Udgivelse og video 
"Krig og fred" udkom sammen med resten af 7'eren i december 1980, og bandet optrådte med nummeret i et enkelt afsnit af Poul & Nulles tv-julekalender Jul og grønne skove (20. december). Der blev også lavet en musikvideo til sangen, optaget i København og på den dansk-vestindiske ø St. Thomas.
"Krig og fred" regnes blandt Shu-bi-duas allerstørste hits og har været spillet adskillige gange af bandet ved koncerter gennem årene.

Medvirkende 
 Michael Bundesen: Sang
 Michael Hardinger: Guitar, kor
 Claus Asmussen: Guitar, kor
 Kim Daugaard: Bas, kor
 Jens Tage Nielsen: Klaver, el-orgel, kor
 Bosse Hall Christensen: trommer

Referencer

Eksterne henvisninger 
 "Krig og fred" (1980) på YouTube

Sange fra 1980
Shu-bi-dua-sange
Anna Hasselborg

Anna Hasselborg (født 5. maj 1989 i Stockholm) er en svensk curlingspiller. Hun var skipper for det svenske hold, der vandt Junior World Cup i curling 2010.

Karriere

Junior 
Hasselborg fik sin internationale debut, da hun satte tredje sten for Niklas Edin under EM i curling for blandede hold i 2008. Det svenske hold endte derefter på en tredjeplads. 

I 2009 deltog hun i sit første junior-verdensmesterskab i curling, derefter som skipper, og kom på en sjetteplads. Året efter vandt Sverige Junior World Cup, da Hasselborgs hold slog det canadiske hold anført af Rachel Homan med cifrene 8-3.

Hasselborg var også skipper, da Sverige kom på en 5. plads under Winter Universiaden 2013 .

Senior 
Som skipper har Hasselborg vundet tre mesterskaber under World Curling Tour, et i 2011 og to i 2016.

Hun førte også det svenske hold til en femteplads under EM i curling 2014.

Hasselborg fik sin olympiske debut som skipper for det svenske hold under vinter-OL 2018.
Hun tog guld under vinter-OL 2018.

Under vinter-OL 2022 i Beijing tog hun bronze.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Curlingspillere fra Sverige
Personer fra Stockholm
Curlingspillere ved vinter-OL 2018
Curlingspillere ved vinter-OL 2022
Deltagere for Sverige ved vinter-OL 2018
Deltagere for Sverige ved vinter-OL 2022
Medaljevindere ved vinter-OL 2018
Medaljevindere ved vinter-OL 2022
Olympiske medaljevindere i curling
Olympiske mestre fra Sverige
Olympiske bronzemedaljevindere fra Sverige
DM i svæveflyvning 2018

Danmarksmesterskabet (DM) i svæveflyvning 2018 gennemførtes fra Svæveflyvecenter Arnborg i perioden 10. - 20. maj 2018.

I konkurrencen deltog 53 piloter. Der var otte dage med et gunstigt flyvevejr.

Junior-klassen skulle gennemføres sammen med Sun-Air Cup 28. juli - 5. august 2018 og havde syv gyldige konkurrencedage.

Vindere 
Konkurrencen havde følgende klassevindere:

Referencer 

Svæveflyvning
Sport i 2018
Svæveflyvning 2018
Aladar Rado

Aladar Rado (født 26. december 1882 i Budapest, Ungarn – død  7. September 1914 i Belgrad, Serbien) var en ungarsk komponist og dirigent.

Rado studerede komposition på Franz Liszt Musikkonservatoriet i Budapest, på samme årgang som Bela Bartok og Zoltan Kodaly. Han har skrevet en symfoni, orkesterværker, symfoniske digtninge, kammermusik, scenemusik, operaer, klaverstykker, en strygekvartet etc. Han fik forskellige stipendier som gjorde det muligt for ham at flytte til Berlin, hvor han levede som freelance komponist, og blev dirigent på forskellige teatre i byen. Rado blev indkaldt til den ungarske hær, hvor han i 1914 mistede livet under kampe i første Verdenskrig i Belgrad i Serbien.

Udvalgte værker  

 Symfoni "Petőfi" (1909) - for orkester
 Symfonisk digtning "Falu végén kurta kocsma" (Pub for enden af landsbyen)  (1909) - for orkester
 Suite (1908) - for orkester
 Golem (1912) - opera
 Den fortabte søn (1914) - scenemusik

Eksterne henvisninger 
  om Aladar Rado

Komponister fra Ungarn
Dirigenter fra Ungarn
Personer fra Budapest
Sara McManus

Sara McManus (13. december 1991 i Göteborg) er en svensk curlingspiller.

Under vinter-OL 2018 i Pyeongchang satte McManus den tredje sten for Sverige, og bidrog til, at Sverige tog guld.

Under vinter-OL 2022 i Beijing, tog hun bronze.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Curlingspillere fra Sverige
Personer fra Göteborg
Deltagere for Sverige ved vinter-OL 2018
Deltagere for Sverige ved vinter-OL 2022
Curlingspillere ved vinter-OL 2018
Curlingspillere ved vinter-OL 2022
Medaljevindere ved vinter-OL 2018
Medaljevindere ved vinter-OL 2022
Olympiske medaljevindere i curling
Olympiske mestre fra Sverige
Olympiske bronzemedaljevindere fra Sverige
Géza Frid

Géza Frid (født 25. januar 1904 i Máramarossziget, Ungarn (i dag Sighetu Marmației, Rumænien) - død 13. september 1989 i Beverwijk, Holland) var en ungarsk/hollandsk komponist, pianist og lærer.

Frid studerede komposition og klaver på Franz Listz Musikkonservatoriet i Budapest hos bla. Bela Bartok og Zoltan Kodaly. Han har skrevet en symfoni, en sinfonietta, orkesterværker, koncertmusik, kammermusik, scenemusik, korværker, sange, klaverstykker etc. Efter endt uddannelse, flygtede Frid grundet nazisternes fremgang i Ungarn til Italien og Frankrig, hvor han boede forskellige steder, indtil han i 1929 emigrerede til Holland, hvor han bosatte sig i Amsterdam. Han underviste som lærer i klaver på Skolen for Musik og Dans i Rotterdam (1946-1948), og på Musikkonservatoriet i Utrecht (1964-1970). Han var også en omrejsende koncertpianist, og var solist med mange Symfoniorkestre i hele Verden. Hans kompositions stil var inspireret af ungarsk folklore, Bela Bartok, Claude Debussy og Maurice Ravel.

Udvalgte værker 

 Symfoni (1933) - for orkester
 Sinfonietta (1963) - for strygeorkester
 Klaverkoncert (1957) - for to klaverer og orkester
 Violinkoncert (1930) - for violin og orkester
 Suite (1929) - for orkester
 Nocturner (1946) - for fløjte, harpe og strygeorkester
 Sydafrikansk rapsodi (1954) - for orkester
 Symfoniske studier (1954) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 om Géza Frid

Komponister fra Ungarn
Komponister fra Nederlandene
Pianister fra Ungarn
Lærere
E3 Saxo Bank Classic 2022

E3 Saxo Bank Classic 2022 var den 64. udgave af det belgiske cykelløb E3 Saxo Bank Classic. Det over 200 km lange kuperede linjeløb blev kørt den 25. marts 2022 med start og mål i Harelbeke i Vestflandern. Løbet var det niende arrangement på UCI World Tour 2022. Løbet blev vundet belgiske Wout van Aert fra , efter en duo-sejr med holdkammeraten Christophe Laporte.

Resultat

Hold og ryttere

Danske ryttere 

* DNF = gennemførte ikke
* DNS = stillede ikke til start

Startliste

Referencer

Eksterne henvisninger
 
 

2022
UCI World Tour 2022
Ödön Mihalovich

Ödön (Edmund) Péter József de Mihalovich (født 13. september 1842, Kongedømmet i Kroatien, død 22. april 1929 i Budapest, Ungarn) var en ungarsk komponist, rektor og lærer,

Mihalovich studerede komposition privat hos Mihály Mosonyi, og i Leipzig og senere München. Han har skrevet fire symfonier, orkesterværker, operaer, kammermusik, korværker etc. Milhalovich efterfulgte Franz Liszt, som rektor for Musikkonservatoriet i Budapest, hvor han også underviste i komposition. Han tog også timer i direktion hos Hans von Bülow. Milhalovich var i sin kompositionsstil influeret af Richard Wagner, men han var også en stærk forkæmper for Ungarsk nationalisme, og vejledte komponister som Bela Bartok og Zoltan Kodaly.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (i D-mol) (1879) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (i H-mol) (1892) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (i A-mol) (1898-1901) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (i C-mol) (1902) - for orkester
 Hagbart og Signe (1867-1881) - opera
 Eliane (1885–1887) - opera

Eksterne henvisninger 

 om Ödön Mihalovich

Komponister fra Ungarn
Rektorer
Lærere
Rezső Sugár

Rezső Sugár (født 9. oktober 1919 i Budapest, Ungarn - død 22. september 1988) var en ungarsk komponist, professor og lærer.

Sugár studerede komposition på Franz Liszt Musikkonservatoriet i Budapest hos Zoltan Kodaly. Han har skrevet tre symfonier, orkesterværker, en sinfonietta, kammermusik, sange og musik for mange instrumenter etc. Sugár var lærer i komposition på Musikkonservatoriet i Budapest, og senere professor i komposition på Franz Liszt Musikkonservatorium.

Udvalgte værker 

 Symfoni (1955) - for orkester
 Kammersymfoni (1969, Rev. 1974) - for kammerorkester
 Symfoni og variation (1970) - for orkester
 Sinfonietta (1955) - for orkester
 Metamorfoser (1966) - for orkester
 Partita (1967) - for orkester

Eksterne henvisninger 

 om Rezső Sugár på www.musicweb-international.com

Komponister fra Ungarn
Professorer
Lærere
Personer fra Budapest
Catlinit

Catlinit er betegnelsen på den røde og forholdsvis let formbare ler-sten fra Minnesota, som mange nordamerikanske indianere har skabt bl.a. pibehoveder af gennem generationer. George Catlin fik som den først mineralet analyseret, og det bærer derfor hans navn. I daglig tale kaldes det ”rød pibesten”.

Catlinit består navnlig af silikat-mineraler (48.2 procent), mens op til 5 procent jern-oxid giver lerstenen dens eftertragtede farve. Catlinit med et lavt indhold af jern-oxid er lysegråt og anvendes sjældent. Mineralet er mere tungt og fast end merskum.

Catlinit findes og brydes i Pipestone Quarry i det sydvestligste Minnesota. Catlin gjorde dette indianske stenbrud kendt ved at besøge det i 1836 og male et lidt fortegnet billede af det. For at nå ned til det ca. 20-40 cm tykke lag catlinit er det nødvendigt at gennembryde et lag rødlig sioux-kvarts på op til et par meters tykkelse. Lerstenen var tidligt en efterspurgt handelsvare, og forarbejdet catlinit findes på steder i både Iowa, Missouri, Nebraska og Illinois beboet omkring år 1400.

Lersten næsten identisk med catlinit, blot ikke rødlig, findes mange steder i USA.

Galleri

Referencer 

Oprindelige amerikanere i USA
Minnesota
Mineraler
Greenwich Castle

Greenwich Castle var en jagthytte der blev brugt under Henrik 8. i Greenwich Park, i Greenwich, England. Den er siden blevet revet ned og Royal Greenwich Observatory er blevet opført på stedet, hvor den stod. Greenwich Castle var tilsyneladende Henrik 8.'s favoritsted til at have sin elskerinder, da det lå i kort afstand fra Greenwich Palace neden for bakken.

Greenwich Castle var tidligere kendt som Duke Humphrey's Tower efter Henrik 5.'s yngre bror Humphrey, hertug af Gloucester, der opførte bygningen.

Se også 
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger 

Slotte i London
Manor Farm (Ruislip)

Manor Farm er et historisk sted i Ruislip, Greater London. Det inkorporere en middelderlig gård med en gammel [[lade fra 1200-tallet og en hus fra 1500-tallet. Tæt ved ligger resterne af en motte-and-bailey-fæstning, som antages at være blevet opført kort efter den normanniske erobring af England. Jordvoldene antages dog at stamme fra 800-tallet.

I 1400-tallet overgik ejerskabet til King's College, Cambridge. Den store og lille lade, Great Barn og Little Barn, blev registreret som bygninger der havde brug for bevarelse af et medlem af Royal Society of Arts i 1930, og i 1931 blev hovedhuset, Manor Farm, inkluderet ved salget af Park Wood som en gave til befolkningen af Ruislip. Stedet var en fungerende gård indtil 1933, og den drives nu af London Borough of Hillingdon og bruges af lokale i området til forskellige arrangementer.

Alle bygninger på stedet er listed buildings af første grad, med undtagelse af Great Barn, der er listed af anden grad.

Se også 
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger 

Slotte i London
Radcliffe Tower

Radcliffe Tower er den eneste tilbageværende del af en herregård i Radcliffe, Greater Manchester (historisk i Lancashire). Det er en listed building af første grad og et Scheduled monument. Bygningen blev genopført i 1403 af James de Radcliffe, der var lord af Radcliffe, og det bestod af en hal i sten og et eller to tårne, der sandsynligvis var opfært i kvadersten. De Radcliffe fik kongelig licens til besfæstning, hvorefter der blev tilføjet krenelering.

Herregården blev revet ned i 1800-tallet, og kun tårnet blev ebvaret. Det måler 9,6 × 17 m og står med en højde på omkring 6 m. Ruinen er ejet af Bury council. Den blev brugt som svinestig inden den blev restaureret. Radcliffe Tower ligger omkring 3,3 km syd for Bury Castle, der er en herregård med voldgrav fra slutningen af 1400-tallet.

I 2009 planer om at restaurere tårnet som en del af et større restaureringsprojekt af hele Radcliffe E'es, Close Park og sognekirken støttet af Bury Council.

Se også 
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger 

Slotte i Greater Manchester
Bury (Greater Manchester)
Ruiner i Storbritannien
Southampton Castle

Southampton Castle var en middelalderborg, der lå i byen Southampton, Hampshire, England. Den blev opført efter den normanniske erobring af England og lå i det nordvestlige hjørne af byen med udsigt til floden Test. Det var oprindeligt en motte and bailey-fæstning i træ, men i slutningen af 1100-tallet var den kongelige borg stort set blev genopført i sten, og den spillede en vigtig rolle i vinhandel fra Southhamptons havn. 
I slutningen af 1300-tallet forfaldt borgen, men frygten for franske plyndringstogter i 1370'erne fik Richard 2. til at gennemføre en omfattende renovering. Dette resulterede i en stærk borg, og en af de første i England, der var udstyret med en kanon. Borgen forfaldt igen i 1500-tallet, og blev solgt til privat i 1618. Efter at være blevet brugt til forskellige formål, inklusive opførslen af en herregård i nygotisk stil i 1800-tallet, blev området ryddet og der blev opført nye bygninger på stedet. 

Der er kun få dele af den oprindelige borg, som endnu er synlige.

Se også 
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger 

Slotte i Hampshire
Borgruiner i Storbritannien
Saudi-Arabiens Grand Prix

Saudi-Arabiens Grand Prix er et Formel 1-løb, som bliver kørt på Jeddah Corniche Circuit i Jeddah, Saudi-Arabien. Løbet blev kørt for første gang i 2021.

Vindere af Saudi-Arabiens Grand Prix

Eksterne henvisninger