kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Triviallitteratur

Triviallitteratur er en fællesbetegnelse for litterære værker, især romaner, som er masseproducerede med det formål at underholde læseren. Triviallitteraturen udbredes især efter industrialiseringen, hvor det monotone arbejde skabte behov for afslapning i fritiden.

Historisk baggrund 

Skillingsvisen og Den gotiske roman nævnes som tidlige eksempler på litteratur, der har trivielle træk: Handlingen er skematisk, personerne er skabeloner, og sproget er umiddelbart tilgængeligt. Indhold blander fantasi og virkelighed, således at læseren både får mulighed for et gys og for at genkende et mønster, som gentages i andre romaner af samme type.  

I 1800–tallet skelnede litteraturkritikere ikke systematisk mellem forskellige genrer, og folkelig eller triviel litteratur blev en nedsættende betegnelse om værker, der ikke levede op til de gældende normer for kunsten. Bl.a. blev værker af Charles Dickens og Steen Steensen Blicher anset for kunstnerisk underlødige.. Triviallitteratur benyttes i forlængelse af denne tradition stadig som et nedsættende udtryk, som en betegnelse for dårlig kvalitet.

Udviklingen efter anden verdenskrig 

Efter anden verdenskrig begyndte begrebet triviallitteratur at indgå i faglige analyser, især i forbindelse med den øgede anvendelse af genrebestemmelser. Denne indfaldsvinkel var bl.a. udgangspunkt for et forsøg på at stigmatisere kriminalromanen som generelt underlødig. Kriminalromanens popularitet blev opfattet som et udtryk for dårlig smag, ligesom føljetoner i ugebladene med bl.a. kærlighedsromaner blev opfattet som et kulturelt tilbageskridt.
 
Tegneserier, spionromaner, action, sciencefiction og porno er andre eksempler på genrer, som er blevet defineret som triviallitteratur.  Når sådanne afgrænsninger skabte problemer, fordi anerkendte forfattere udgav værker indenfor disse genrer, gav det anledning til lange diskussioner om genrebestemmelse.

Med postmodernismens udbredelse efter 1970, hvor magi, eventyr og overtro ikke længere blev anset for virkelighedsflugt, men som en del af menenskelivets vilkår, opgav de fleste kritikere at genrebestemme triviallitteraturen. I stedet foreslog nogle, at skellet mellem ”rigtig” litteratur og triviallitteratur burde bestemmes ud fra indholdsmæssige kriterier. Tzvetan Todorov definerer ægte litteratur som “ethvert værk, [der] forandrer totaliteten af mulige værker, hvert nyt eksemplar ændrer arten”.  Alle andre litterære værker definerer Todorov som trivial- eller masselitteratur. Hvis dette tages bogstaveligt, er langt de fleste romaner trivielle.

Todorovs definition retter opmærksomheden mod fortælleteknikken som det afgørende kriterium for, hvad der er ”rigtig” litteratur og hvad, der er triviallitteratur. Forskellen er kortfattet udtrykt mellem dem, der vil skabe noget nyt og dem, der blot viderefører kendte klichéer.

Noter

Litteratur 
 Hansen, Ib Fischer m.fl. (1996) Litteraturhåndbogen, Gyldendal
 Bo Nielsen: "Drømmen" og andre ugebladsnoveller. (kommenteret antologi). Gad, København 1981
 Todorov, Tzvetan: Den fantastiske litteratur. Århus 1989
 Wilson, Edmund. Who Cares Who Killed Roger Ackroyd? The New Yorker. January 20, 1945.

Litteratur
Europa (jolle)

Europajollen (også kendt som E-jolle, Europa eller Europe) er en jolletype, der er ideel for sejlere, der er vokset ud af optimistjollen.

Skroget er bygget af glasfiber og vejer min. 45 kg, og 60 kg fuldt rigget. Jollen er spids i stævnen, rund i bunden, 3,35 m lang og 1,38 m bred. Sejlet er 7,1 m² og bygget af PET.

Masten er bygget i kulfiber og specialdesignet til den enkelte sejler. En blød mast er bedst til de lette sejlere, mens tungere sejlere skal have en stivere mast. Ældre master er typisk bygget af aluminium, men der må ikke sejles kapsejlads med disse ifølge klassereglerne.

Europaen blev designet i 1960 af Alois Roland i Belgien, som en jolle af moth-typen.

Europajollen blev for alvor kendt, da den i 1992 blev en olympisk klasse for kvinder som et alternativ til herrernes finnjolle. I 2008 blev den dog udskiftet med Laser Radial. Den er meget udbredt i det meste af Europa, og især i Skandinavien findes store kapsejladsfelter.

Muligheder 

Europaen er meget levende og vægtfordelingen i jollen betyder dermed en hel del. Trimmulighederne er mange, og det gør den til en god overgangsjolle mellem optimisten og større joller som finnjollen og OK-jollen, hvis man vokser ud af Europaen.

Af trimmuligheder findes i europaen:

 Fald
 Bomudhal
 Indhal
 Cunningham
 Bomnedhal
 Sværd
 Løjgang

Desuden kan mastehældningen ændres. Dette må dog ikke foregå under en kapsejlads.

Europaen minder i udformning en del om finnjollen, der dog er mere end dobbelt så tung, og over en meter længere. Udseendet kan også minde om hinanden, trods Europaens store bredde sammenlignet med længden. Der findes omtrent de samme trimmuligheder, og i 7-9 m/s kan de sejle nogenlunde lige stærkt, da Europaen planer lettere.

Resultater 

Ved de Olympiske Lege er der opnået følgende resultater med Europa.

Ved verdensmesterskaberne er der opnået følgende resultater.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 http://www.europeclass.org/  (international)
 http://www.europeclass.dk/  (Danmark)

Joller
Jensgård

Jensgård er en gammel gård, der frem til reformationen var ejet af Øm Kloster. Den nævnes første gang omkring år 1300, hvor den kaldes Inæs, i 1477 Ensgard, 1546 Ensgaard og fra 1664 kaldt Jensgaard. Gården ligger ca. 10 km nord for Juelsminde i Glud Sogn, Hedensted Kommune. Hovedbygningen er opført i 1753. Jensgård Gods er på 306 hektar.

Ejere af Jensgård 

 (1300-1536) Øm Kloster
 (1536-1573) Kronen
 (1573) Oluf Mouridsen Krognos
 (1573-1576) Pernille Oxe gift Rud
 (1576-1609) Johan Ottesen Rud
 (1609-1627) Knud Gyldenstierne
 (1627) Sophie Lindenov gift Gyldenstierne
 (1627-1666) Henrik von Rantzau
 (1666-1670) Christian Skeel
 (1670-1671) Anne Ramel gift Reedtz
 (1671-1676) Peder Reedtz
 (1676-1686) Jacob Arenfeldt
 (1686-1690) Jørgen Arenfeldt
 (1690-1700) Christian Nielsen Thonboe
 (1700-1708) Niels Christiansen Thonboe / Peder Christiansen Thonboe
 (1708-1710) Niels Christiansen Thonboe / Peder Christiansen Thonboe / Matthias Fogh
 (1710-1740) Matthias Fogh
 (1740-1743) Karen Marie Hofman gift Fogh
 (1743-1748) Thøger Matthiasen Hofman Fogh
 (1748-1754) Marie Margregthe Dreyer gift Glud
 (1754-1759) Hans Poulsen Glud / Jacob Poulsen Glud
 (1759-1793) Jacob Poulsen Glud
 (1793-1795) Marie Cathrine Juul gift Glud
 (1795-1830) Poul Jacobsen Glud
 (1830-1867) Jacob Anders Poulsen Glud
 (1867-1913) Poul Christian Jacobsen Glud
 (1913-1944) Poul Christian Gustavsen Glud
 (1944-1947) Poul Axel Poulsen Glud
 (1947-1948) Poul Axel Poulsen Gluds dødsbo
 (1948-1974) Mogens Christian Poulsen Glud
 (1974-1999) Enke Fru Ruth Glud
 (1999-2018) Niels Skou
 (2018- ) Jensgård ApS

Naturfredning 
Herregårdsalléen, stengærder og et mindre areal vest for Tønballe Skov blev frivilligt fredet i 1958.

Kilder og eksterne henvisninger 

 Jensgård på Den store danske – Gyldendals åbne encyklopædi
 Jensgård - fra Dansk Center for Herregårdsforskning 

Herregårde i Vejle Amt
Fredede slotte og herregårde i Danmark
Herregårde i Hedensted Kommune
Fet

Fet er  en tidligere kommune i landskabet Romerike i Akershus, nu i Viken fylke i Norge. Den blev sammen med  Skedsmo og Sørum kommuner lagt sammen til den nye Lillestrøm kommune. Den grænser i nord til Skedsmo og Sørum, i øst til Aurskog-Høland, i syd til Trøgstad og i vest til Enebakk og Rælingen.

De vigtigste næringsveje i kommunen er jordbrug, skovbrug og industri. Mange af kommunens arbejdstagere har deres arbejde udenfor kommunen.

Ved Glommas udløb i Øyeren ligger Fetsund Lenser, et industri- og havneanlæg hvor tømmer fra skovene langs Glomma blev bundtet sammen og fragtet med både til de mange savværker langs Øyeren og i Lillestrøm. Anlægget er bevaret som museum, og fremstår i dag som et fantastisk kulturminde og turområde.

Eksterne henvisninger 

 Kultur i Fet på kart  fra Kulturnett.no 

Vikens geografi
Tidligere kommuner i Norge
Kommuner i Akershus
Romerike
Luke Roberts

Luke Roberts (født 25. januar 1977 i Adelaide, South Australia) er en australsk sportsdirektør og tidligere professionel cykelrytter, der både kørte landevejscykling og banecykling. Han startede sin professionelle holdkarriere i 2002 hos Team ComNet. Han kørte blandt andet for det danske hold Team CSC i perioden 2005-2007 og for Bjarne Riis' Saxo Bank Sungard i 2011-2012.

Luke Roberts deltog i tre olympiske lege i banecykling. I 2000 i Sydney kørte han individuelt forfølgelsesløb, og skønt han vandt sit indledende heat, var hans tid ikke god nok til at kvalificere ham videre; han endte på en samlet niendeplads.

Ved OL 2004 i Athen kørte han igen individuelt forfølgelsesløb. Her kom han i det indledende heat op mod den senere guldvinder, briten Bradley Wiggins, som vandt i ny olympisk rekordtid mere end fire sekunder hurtigere end Roberts, men dennes tid var god nok til kvalifikation til kvartfinalen. Her kørte han mod spanieren Sergi Escobar, som vandt med næsten et sekunds forspring. Luke Roberts endte dermed på en samlet femteplads i denne disciplin. Han kørte også med for Australien i holdforfølgelsesløbet sammen med Graeme Brown, Brett Lancaster, Bradley McGee, Peter Dawson og Stephen Wooldridge. Brown, Lancaster, Dawson og Wooldridge sikrede australierne bedste tid i kvalifikationen, og derpå satte Brown, Lancaster, McGee og Roberts verdensrekord på 3.56,610 minutter i kvartfinalen og kvalificerede sig til finalen. De samme fire ryttere kørte finalen mod briterne, og efter 1000 m satte australierne sig i spidsen og kørte sikkert guldmedaljerne hjem.

Ved OL 2008 i Beijing var han igen med på Australiens hold i forfølgelsesløbet. Kun tre af guldvinderne fra 2004 var tilbage på holdet, der kørte tredjehurtigst i kvalifikationen og derefter vandt sin kvartfinale mod Nederlandene, som de indhentede. Tiden var dog kun god nok til kvalifikation til kampen om bronze, og her tabte Australien til New Zealand og blev dermed nummer fire.

Roberts har ligesom sin landsmand Graeme Brown modtaget en ordensmedalje, Medal of the Order of Australia, for tjeneste værdig til særlig anerkendelse". Han startede med at cykle som 13-årig.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Roberts' hjemmeside

Mandlige cykelryttere fra Australien
Personer fra Adelaide
Deltagere for Australien ved sommer-OL 2000
Deltagere for Australien ved sommer-OL 2004
Deltagere for Australien ved sommer-OL 2008
Cykelryttere ved sommer-OL 2000
Cykelryttere ved sommer-OL 2004
Cykelryttere ved sommer-OL 2008
Olympiske mestre fra Australien
Medaljevindere ved sommer-OL 2004
Omkvæd

Omkvæd  er et stykke sangtekst, der gentages i hvert vers af sangen, ofte men ikke altid i slutningen af verset. Omkvæd er meget almindeligt forekommende i folkesange og popsange, her også kaldet refrain, heraf betegnelsen refrainsanger.

Musik
Skerrildgård

Skerrildgaard er en hovedgård som nævnes i 1450. Gården ligger ca. syv km vest for Juelsminde i Nebsager Sogn, Bjerre Herred, Hedensted Kommune. Hovedbygningen er opført i 1766 ved Anders Møller. Skerrildgaard Gods er på cirka 200 hektar.

Ejere af Skerrildgaard 

 (1450-1462) Thomas Galskyt
 (1462-1508) Jep Ræv
 (1508-1521) Per Stynby
 (1521-1530) Ove Lunge
 (1530-1535) Mads Eriksen
 (1535-1565) Søren Olufsen
 (1565-1584) Iver Lunge
 (1584-1614) Iver Lunges dødsbo
 (1614-1635) Lisbeth Bryske gift Bille
 (1635-1638) Henrik Bille
 (1638-1655) Mogens Henriksen Bille
 (1655-1666) Knud Henriksen Bille
 (1666-1684) Sten Bryske Bille
 (1684-1698) Henrikke Sophie Stensdatter Bille gift Brahe
 (1698-1703) Henrik Brahe
 (1703-1707) Laurids Christensen Westerhof
 (1707) Johannes Lindberg
 (1707-1712) Peder Christensen Thonboe
 (1712-1744) Søren de Hofman
 (1744-1760) Hans Sørensen de Hofman
 (1760-1767) Jørgen Hvas de Lindenpalm
 (1767-1790) Hans Helmuth von Lüttichau
 (1790-1791) Jens Bolwig / C.H. von Wildenrath / Hans Buhl
 (1791-1797) Peter von Paulsen
 (1797-1810) Marcus Nicolaj Monrad
 (1810-1812) Andreas Dons
 (1812-1816) True Sandberg
 (1816-1825) Niels Lassen
 (1825-1826) John Smith
 (1826-1836) Johann Heinrich Hoffmann
 (1836-1839) Mary Thornton gift Hoffmann
 (1839-1846) Andreas Ludvig Bernth Købke
 (1846-1856) Hans Jacob Lindahl
 (1856-1869) Søren Therkelsen
 (1869-1912) Carl August Ruge
 (1912-1953) Hans Sørensen Tingleff
 (1953-1964) Enke Fru Tingleff
 (1964-1987) Niels Hansen Tingleff
 (1987-2016) Claus Tingleff
 (2016-) Claus, Frans og Ulrik Tingleff

Herregårde i Vejle Amt
Fredede slotte og herregårde i Danmark
Herregårde i Hedensted Kommune
Hilarie Burton

Hilarie Ross Burton (født den 1. juli 1982 i Sterling, Virginia, USA) er en amerikansk skuespiller, der bl.a. har medvirket i tv-serien One Tree Hill, hvor hun spillede Peyton Sawyer. Hun er den ældste af fire søskende.

Hun flyttede til New York for at gå i skole, og kort derefter fik hun et job hos MTV. Det lidt sjove er, at det lige var MTV, hun fik et job hos, for da hun var barn, måtte hun ikke se MTV.

Udvalgt filmografi 
 Our Very Own (2005) – Bobbie Chester
 Normal Adolescent Behavior (2007) – Ryan
 Solstice (2007) – Alicia
 The List (2008) – Jo Johnston
 The Secret Life of Bees (2008) – Deborah Owens
 Naughty or Nice (2012) - Krissy Kringle

Tv-serier 
 One Tree Hill (2003-09) – Peyton Sawyer
 White Collar (2010–13) - Sara Ellis
 Greys Hvide Verden (2013) - Dr. Lauren Boswell
 Good Sam (2022) - sæson 1 afsnit 8

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Virginia
Filmskuespillere fra USA
Tv-skuespillere fra USA
Barritskov

Barritskov er en gammel sædegård, som i 1261 tilhørte en hr. Niels, der stiftede gråbrødreklosteret i Horsens. Gården ligger i Barrit Sogn, Bjerre Herred, Hedensted Kommune. Hovedbygningen er opført i 1914-1916 ved Gotfred Tvede. Der er en ruin i parken efter den tidligere gård der blev nedrevet i 1913.

Nordfløjen af den nuværende bygning er en genopførelse af nordfløjen af det gamle Barritskov med de oprindelige bjælker og munkesten.

Barritskov Gods er på 740 hektar med Randgaard.

Barritskov er i dag hjemsted for Aarstidernes pakkeri.

Ejere af Barritskov 

 (1261-1314) Niels Manderup 
 (1314-1323) Mogens Jensen 
 (1323-1356) Mogens Mogensen Jensen 
 (1356-1385) Niels Nielsen Manderup 
 (1385-1415) Niels Nielsen Manderup 
 (1415-1440) Niels Nielsen Manderup 
 (1440-1484) Niels Nielsen Manderup 
 (1484) Anne Nielsdatter Manderup gift Holck
 (1484-1495) Christen Holck 
 (1495-1502) Christen Christensen Holck 
 (1502-1545) Manderup Christensen Holck 
 (1545-1565) Hans Manderupsen Holck
 (1565-1575) Margrethe Rotfeld gift Holck
 (1575-1588) Manderup Hansen Holck 
 (1588) Kirsten Hansdatter Holck gift Brahe
 (1588-1599) Steen Brahe
 (1599-1609) Birgitte Steensdatter Brahe gift Reedtz
 (1609-1659) Frederik Reedtz
 (1659-1669) Tønne Frederiksen Reedtz 
 (1669-1700) Elisabeth Sehested gift Reedtz
 (1700-1724) Waldemar Tønnesen Reedtz
 (1724-1743) Tønne Waldemarsen Reedtz 
 (1743-1774) Lucie Emmerentze Levetzow gift Reedtz
 (1774) Dorothea Tønnesdatter Reedtz gift Rosenkrantz
 (1774-1802) Frederik Christian Rosenkrantz
 (1802-1824) Niels Rosenkrantz
 (1824-1862) Henrik Jørgen Scheel 
 (1862-1912) Frederik Christian Henriksen Rosenkrantz Scheel
 (1912-1913) Henrik Jørgen Frederiksen Scheel 
 (1913) Adolph Brockenhuus-Schack
 (1913-1949) Knud Henrik Otto Brockenhuus-Schack
 (1949-1967) Jens Knud Bille Brockenhuus-Schack
 (1967-1969) Jens Knud Bille Brockenhuus-Schack (godset)
 (1969-1985) Mogens Harttung
 (1985-) Thomas Alexander North Harttung

Eksterne henvisninger 
 Side om Barritskov 

Herregårde i Vejle Amt
Ruiner i Danmark
Herregårde i Hedensted Kommune
Virring

Virring kan henvise til flere stednavne i Danmark:
 Virring (Randers Kommune) – bebyggelse, ejerlav i Virring Sogn
 Virring (Skanderborg Kommune) – by i Fruering Sogn
Marija Sjarapova

Marija Jurjevna Sjarapova (, født 19. april 1987 i Njagan i Khanty-Mansíjskij autonome okrug, Sovjetunionen) er en kvindelig russisk tennisspiller. Hun vandt sin første Grand Slam-titel i 2004, da hun i en alder af bare 17 år vandt Wimbledon efter at have slået Serena Williams i finalen. Fra d. 22. august 2005 nåede hun førstepladsen på verdensranglisten, en plads hun, med en enkelt uges afbrydelse, holdt i 7 uger. I 2006 vandt hun sin anden Grand Slam-titel, da hun vandt US Open med en finalesejr over Justine Henin.

Sjarapova vandt sin tredje Grand Slam titel i 2008, hvor hun i Australian Open-finalen slog Serbiens Ana Ivanović i to sæt (7-5, 6-3).

Sjarapova er i dag verdens bedst betalte kvindelige atlet, ikke mindst på grund af nogle særdeles lukrative sponsoraftaler og reklamekontrakter.

Grand Slam-resultater (Single) 

Tegnforklaring:
– = Ikke deltaget, kv = Slået ud i 1. runde efter at have vundet kvalifikationsturneringen, 1 = Slået ud i 1. runde, 2 = Slået ud i 2. runde, 3 = Slået ud i 3. runde, 4 = Slået ud i 4. runde, KF = Slået ud i kvartfinalen, SF = Slået ud i semifinalen, TF = Tabende finalist, V = Vinder

Noter

Eksterne henvisninger 

Tennisspillere fra Rusland
Vindere af Australian Open 
Vindere af French Open 
Vindere af US Open (tennis) 
Vindere af Wimbledon
Rosenvold

Rosenvold er en herregård, der ligger på nordsiden af Vejle Fjord. Det berettes, at det nuværende Rosenvold ligger på en ældre bygnings plads, kaldt Staksevold, der skal være opført, efter at en tidligere borg af samme navn var blevet ødelagt. Gården ligger 4 km sydøst for Stouby i Stouby Sogn, Bjerre Herred, Hedensted Kommune. Hovedbygningen er opført i 1585 af Karen Gyldenstierne. Et trappetårn blev nedrevet i 1817 og bygningen blev ombygget 1865 af Johan Henrik Nebelong.

Rosenvold Gods er på 795 hektar

Ejere af Rosenvold 

 (1327-1350) Ubekendte ejere
 (1350-1550) Kronen
 (1550-1575) Holger Ottesen Rosenkrantz
 (1575-1599) Karen Gyldenstierne (enke)
 (1599-1599) Frederik Rosenkrantz (søn)
 (1599-1621) Otte Christopher Rosenkrantz (bror)
 (1621-1630) Ellen Marsvin (gift m. Ludvig Munk)
 (1630-1658) Kirsten Munk (datter)
 (1658-1660) Kirsten Munks dødsbo (v. datteren Elisabeth Augusta)
 (1660-1674) 1.Henrik Rantzau (1599-1674)
 (1674-1687) 2.Henrik Rantzau (brorsøn)(1630-1687)
 (1687-1719) 3.Otto Rantzau (halvbror)(1632-1719)
 (1719-1726) 4.Frederik greve Rantzau (søn)(1677-1726)
 (1726-1771) 5.Christian lensgreve Rantzau (bror)(1684-1771)
 (1771-1814) 7.Carl Adolph lensgreve Rantzau (søn)(1742-1814)
 (1814-1822) 8.Frederik Siegfred lensgreve Rantzau (bror)(1744-1822)
 (1822-1828) 9.Christian Jens lensgreve Rantzau (søn)(1777-1828)
 (1828-1846) 10.Frederik Sigfred lensgreve Rantzau (søn)(1809-1846)
 (1846-1904) 11.August Frederik lensgreve Rantzau (søn)(1840-1904)
 (1904-1906) 12.Cai lensgreve Rantzau (søn)(1870-1906)
 (1906-1925) 13.Carl Frederik lensgreve Rantzau (farfars brorsøn)(1846-1925)
 (1925-1943) 14.Jens Christian lensgreve Rantzau (søn)(1873-1946)
 (1943-1967) 15.Daniel greve Rantzau (søn)(1903-1982)
 (1967-2009) 16.Carl Iver greve Rantzau (søn)(1940-)
 (2009-) 17. Carl Johan Ulrik greve Rantzau (søn) (1986-)

Kilder og henvisninger 

 Rosenvold  på danskeherregaarde.dk

Herregårde i Vejle Amt
Fredede slotte og herregårde i Danmark
Herregårde i Hedensted Kommune
Celeritas

Celeritas er et latinsk ord som kan oversættes til fart. Det bliver ofte nævnt som ophavet af symbolet  som symboliserer lysets fart i vakuum. Mange mennesker kender primært symbolet fra Einsteins berømte ligning E=mc².

Fysiske konstanter
The Jester Race

The Jester Race er et album af det svenske melodiske dødsmetalband In Flames der blev udgivet i 1996. The Jester Race menes stadig at være en af de største indflydelseskilder på melodisk dødsmetal. Det er også In Flames' første konceptalbum og det første hvor Anders Fridén er vokalist. Det generelle albumtema er menneskets svagheder som svigt og arrogance. Mennesker er omtalt som hofnarer der demoralisere og ødelægger moderjord. En musikvideo til sangen "Artifacts of the Black Rain" blev også udgivet.

Numre 
"Moonshield" – 5:01 
"The Jester's Dance" – 2:09 
"Artifacts of the Black Rain" – 3:15 
"Graveland" – 2:46 
"Lord Hypnos" – 4:01 
"Dead Eternity" – 5:01
"The Jester Race" – 4:51 
"December Flower" – 4:10 
"Wayfaerer" – 4:41 
"Dead God In Me" – 4:15

Ekstra numre (Genudgivelse i 2002) 
"Goliaths Disarm Their Davids" – 4:55
"Gyroscope" – 3:23
"Acoustic Medley" – 2:32
"Behind Space" (Live) – 3:36

Japansk udgave 
 "Dead Eternity" – 5:01
 "The Jester Race" – 4:51
 "Graveland" – 2:46
 "Moonshield" – 5:01
 "The Jester's Dance" – 2:09
 "December Flower" – 4:10
 "Artifacts of the Black Rain" – 3:15
 "Dead God In Me" – 4:15
 "Wayfaerer" – 4:41
 "Lord Hypnos" – 4:01
 "Dead Eternity (demo)" – 5:02
 "The Inborn Lifeless (demo)" – 3:22

Personel 
Björn Gelotte – Trommer, guitar 
Anders Fridén – Vokal
Jesper Strömblad – Guitar
Glenn Ljungström – Guitar
Johan Larsson – Bas, guitar
Fredrik Nordström – Keyboard

Henvisninger 
The Jester Race albumdetaljer 
The Jester Race Sangtekster 
The Jester Race information 

In Flames-album
Album fra 1995
Røversprog

Røversprog er en sprogleg, der fungerer som et slags kodesprog. En person, som ikke snakker røversprog, vil ikke kunne forstå, hvad der bliver sagt.

Sådan gør man 

Røversprog er en smule avanceret at lære, men man kan skrive det op på følgende måde: Efter hver konsonant(lyd) siger man et o og konsonanten igen:

 Hej med dig, hvad hedder du? Kan du også snakke røversprog?
 o o o o o o   o o o o  o o   o o o   oo  oo oo  o o oooo o
 h j m d d g   v d h d  r d   k n d   gs  sn kk  r v rspr g

Man læser så ordet, der fremkommer: "Hohejoj momedod dodigog ..."

Konstantinopolitanerinderne er et godt ord at øve sig på

 Konstantinopolitanerinderne
 o ooo oo o o o o o o oo oo
 k nst nt n p l t n r nd rn

"Kokononsostotanontotinonopopololitotanonerorinondoderornone"

Eventuelt kan man sige "bib" imellem hvert ord, hvilket er med til at give mere overblik for den, der skal forstå, hvad man siger.

Trivia 
Astrid Lindgren benytter røversprog i en af sine børnebøger om Kalle Blomkvist, "Kalle Blomkvist lever farligt" (1956) (Mästerdetektiven Blomkvist lever farligt, 1951), der også er blevet filmatiseret af flere omgange.

Andre sproglege 
 Bakke snagvendt
 P-sprog

Eksterne henvisninger
 Røversprog på Den Danske Ordbog
 Biblioteksvagten.dk om Kragemål og Hemmelige sprog  (med blandt andet link til røversprogstranslator)

Sproglege
Kystradiostation

En kystradiostation er en radiostation på land beregnet til telekommunikation med søfartøjer. Kystradiostationer kan fx lytte efter nødopkald primært på nødfrekvenser - og herudover også videreformidle anden skib-til-skib og skib-til-land telekommunikation.

For at forenkle terminologien regnes kyst-til-jord-radiostationer (eng. coast earth station (CES)), som anvendes til satellitkommunikation til søfartøjer, også som kystradiostationer ifølge ITU.

Dansk kystradiostations historie 
Den første kystradiostation i Danmark, som blev oprettet i 1908, havde kaldesignalet OXA og lå på Frederiksholm på Flådestation Holmen.

Senere kom OXB Blåvand Radio i 1914, OXZ Lyngby Radio i 1917, OXP Skagen Radio i 1945 og OYE Rønne Radio.

Efter luksusdamperen Titanics forlis i 1912 blev SOS telegrafiens nødsignal, mens Mayday blev radiotelefoniens.

En fælles nød- og kaldekanal, der skal aflyttes døgnet rundt, blev vedtaget internationalt for alle skibe, og så blev der globalt etableret kystradiostationer, der kan rundsende meldinger om skibe i nød.

Maritime nødkanaler:
 2182 kHz, MF båndet (Telefoni). Lyttepligt ophørte 1. februar 1999.
 Er erstattet af det satellitbårne Inmarsat GMDSS.
 156.800 MHz, VHF K16 (Telefoni) for nærområder.

I dag fjernstyres alle maritime nødradiostationer i Danmark af Lyngby Radio på MF 2182 kHz og VHF 156.800 MHz K16.

Lyngby Radio varetager i øvrigt al anden maritim kommunikation, enten via radio eller satellit.

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger 
 Historisk: TDC: HF
 Historisk: TDC: MF
 Historisk: TDC: VHF

Radioteknik
Søfart