kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sophus Greiffenberg

Sophus Andreas Greiffenberg (født 10. november 1876 i København, død 31. juli 1940 sammesteds) var en dansk malermester, arkitekt og tegner.

Greiffenberg er mest kendt for at have fundet på navnet IRMA (egentlig: JRMA) til Irma-kæden og for at have tegnet Irmapigen. Navnet blev opfundet af Greiffenberg i 1907 og skyldtes det samarbejde som Irmabutikkernes grundlægger, Carl Schepler, havde med en margarinefabrik i Slagelse, Johannes Rasmussens Margarinefabrik. Greiffenberg foreslog, at der i alle butikkerne skulle reklameres med den margarine, som blev solgt, og han forkortede margarinenavnet efter ejeren, altså JRMA – i lighed med OMA, som står for Otto Mønsteds Margarine). Senere blev navnet forvansket til det meget mere mundrette IRMA.

Til Irmapigen, som også blev tegnet i 1907, brugte Greiffenberg sin datter Else Johanne (12. maj 1904 på Østerbro – 16. februar 1998) som model. Hun ægtede arkitekten Hans Wilhardt. Irmapigen med sine karakteristiske blå og gule farver er senere blevet revideret i 1942, 1972 og senest i bl.a. i 1975 og 1978 af arkitekt Bent Mackeprang og grafiker Erik Ellegaard Frederiksen.

Kilder 
 Opslag i Politietsregisterblade.dk
 Om Irmas historie 
 Om Else Greiffenberg

Personer fra København
Arkitekter fra Danmark
Håndværkere fra Danmark
Tegnere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
US Open-mesterskabet i damesingle 2011

Damesingleturneringen ved US Open 2011 var en del af US Open 2011. Det var 124. gang, at der blev spillet om damesingletitlen ved US Open. Hovedturneringen havde deltagelse af 128 spillere, hvoraf 104 havde kvalificeret sig direkte på grundlag af deres verdensranglisteplacering, mens otte spillere var blevet tildelt et wild card og 16 spillere havde spillet sig gennem kvalifikationen.

Hovedturnering

Spillere og seedninger

Første til tredje runde

Ottendedels-, kvart-, semifinaler og finale

Kilder / eksterne henvisninger 
 US Open 

US Open 2011 (tennis)
2011
Behandlingscenter Tjele

Behandlingscenter Tjele er i dag landets ældste og største behandlingscenter, der behandler alkoholmisbrug, medicinafhængighed og misbrug af andre rusmidler efter Minnesotamodellen. 

Behandlingscenter Tjele, der ligger i Viborg Kommune, blev startet i 1990. Siden da er der kommet flere centre til under Behandlingscenter Tjele, så der i dag findes tre døgncentre i nærheden af Viborg, et døgncenter i Sydjylland ved Egtved og på Sjælland Orelund ved Mørkøv. Behandlingsteamet på samtlige døgncentre er tværfagligt sammensat og består af alkoholrådgivere, psykologer, psykiater, læge, sygeplejersker og sygevagter.

Eksterne henvisninger 

 Behandlingscenter Tjele

Virksomheder i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1990
Alkoholmisbrug
Viborg Kommune
Danmarksserien for herrer 2011-12

Danmarksserien 2011-12 er den fjerde bedste landsdækkende fodboldturnering i Danmark. Ligaen er inddelt i 3 regionalt bestemte rækker.

Pulje 1

Deltagere

Kort over deltagerne

Stilling

Topscorerliste 

Opdateret: 24. juni 2012

Pulje 2

Deltagere

Stilling

Pulje 3

Deltagere

Stilling

Fodnoter 

Fodboldsæson 2011-12
Fodboldturneringer i Danmark
Jørgen Frederik Castenschiold

Jørgen Frederik Castenschiold (28. oktober 1741 – 19. april 1819 på Store Frederikslund) var en dansk godsejer og officer, bror til Carl Adolph og Joachim Castenschiold.

Han var søn af Johan Lorentz Castenschiold og Jacobe von Holten og ejede fra 1760 Hørbygård i Holbæk Amt, Valbygård i årene 1776-1803 samt Store Frederikslund og Lille Frederikslund i Sorø Amt fra 1787. Sidstnævnte to godser havde han købt af Hans Henrik von Eickstedt, som havde revet hovedbygningerne ned. Det blev Castenschiold, som rejste de nye hovedbygninger i klassicistisk stil.

Han var løjtnant ved Kronprinsens Regiment, fik afsked 1760 med kaptajns karakter, blev 1780 oberst, samme år (1. maj) kammerherre, 1783 landkrigskommissær i Sjællands og Lollands Stift og blev atter afskediget 1790 med generalmajors karakter.

4. januar 1763 ægtede han Johanne Vilhelmine Grevencop (21. januar 1745 i Glückstadt – 9. juni 1821 på Store Frederikslund), og parret fik 13 børn, hvoraf mange dog døde som små. Sønnen Caspar Holten ændrede sit navn til Grevencop-Castenschiold.

Han og hustruen er begravet i Sorterup Kirke.

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1943

Jørgen Frederik
Godsejere fra Danmark
Generalmajorer fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Krigskommissærer fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Henrik Castenschiold (1818-1908)

Henrik Castenschiold (25. januar 1818 i Slagelse – 19. februar 1908 i København) var en dansk officer, bror til Theodor Christian Castenschiold og Gustav og Ludvig Castenskiold.

Castenschiold var søn af ritmester, senere generalmajor Christian Castenschiold og Henriette Nicoline Trige (Trie). Han blev kadet 1831, sekondløjtnant 1836, premierløjtnant 1847 og var ved Treårskrigens udbrud 1848 adjudant ved 3. kavaleribrigade i Slesvig by, hvor hans fader (som også var hans foresatte) var stationeret. Han kunne ikke forhindre, at hans fader blev taget til fange af tysksindede borgere, og derfor fulgte han med den del af garnisonen, der var forblevet tro mod Danmark, og bevægede sig nordpå. I den efterfølgende krig blev han bl.a. forpostadjudant og deltog i rytterfægtnigen ved Aarhus 31. maj 1849. 1851-54 var han som karakteriseret ritmester til tjeneste ved Slesvigske gendarmerikorps, blev 1854 ritmester af anden og 1859 ritmester af første klasse.

Under den 2. Slesvigske Krig 1864 var han fast forpostkommandør i Dannevirkestillingens midte og deltog her i kampen den 3. februar, og under Dybbøls belejring udfyldte han samme funktion og lagde stor energi og engagement for dagen. 1865 blev han major ved, 1867 oberst og chef for Gardehusarregimentet og forblev som sådan til 1882. 1883 afskedigedes han med generalmajors karakter. Castenschiold, som blandt sine underordnede lød navnet "Jern-Henrik", havde ry for at være en overordentlig kompetent og energisk rytterofficer.

Castenschiold blev kammerherre 1875, Ridder af Dannebrog 1849, Dannebrogsmand 1864, Kommandør af 2. grad 1874 og af 1. grad 1886. Han bar desuden en række udenlandske ordener.

Han ægtede 16. juli 1844 i Næstved Emma Frederikke Tissot (18. september 1820 i Næstved – 3. oktober 1886 i København), datter af urmager Jean Daniel Tissot (1763-1821) og Charlotte Amalie Stengier (1784-1862).

Han er begravet på Garnisons Kirkegård.

Han er gengivet på et litografi af Adolph Kittendorff 1852, efter maleri af Emil Holm af rytterfægtningen ved Aarhus. Der findes fotografier af bl.a. Ludvig Grundtvig og Carl Sonne.

Kilder 
 K.C. Rockstroh, "Henrik Castenschiold", i: Povl Engelstoft & Svend Dahl (red.), Dansk Biografisk Leksikon, København: J.H. Schultz Forlag 1932-44.

Henrik 2
Generalmajorer fra Danmark
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Personer i Treårskrigen fra Danmark
Personer i den 2. Slesvigske Krig fra Danmark
Personer fra Slagelse
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kavaleriofficerer fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Henrik Castenschiold

Henrik Castenschiold er navnet på flere personer:

 Henrik Castenschiold (1783-1856) – en dansk godsejer og officer (Henrik Gisbert Castenschiold)
 Henrik Castenschiold (1818-1908) – dansk officer
Theodor Christian Castenschiold

Theodor Christian Castenschiold (30. april 1814 i Næstved – 17. juli 1883 i København) var en dansk overpostmester i København og gehejmeetatsråd, bror til Henrik Castenschiold og Gustav og Ludvig Castenskiold.

Castenschiold var søn af ritmester, senere generalmajor Christian Castenschiold og Henriette Nicoline Trige (Trie), blev 1832 student fra Herlufsholm, 1839 cand. jur., 1841 volontør i Generalpostdirektoratet, 1843 kopist, 1845 fuldmægtig, 1850 postsekretær og kontorchef og var i årene 1854-1876 overpostmester i København.

1856 blev han justitsråd, 28. juli 1869 Ridder af Dannebrog og ved sin pensionering 1876 gehejmeetatsråd.

5. december 1845 ægtede han i Trinitatis Kirke Petrea Dorothea Møller (15. november 1809 i København – 8. september 1887 sammesteds).

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1943

Postfolk fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Riddere af Dannebrog
Theodor Christian
Personer fra Næstved
Jurister fra Danmark
Gehejmeetatsråder fra Danmark
Herlovianere
Michael Classen

Michael Classen (14. marts 1758 i Kongsberg – 21. februar 1835 på Ejegod) var en dansk diplomat og godsejer.

Han var søn af organist Nicolaj Clasen og Anna Cathrine Olsdatter Falkenberg og tog 1776 juridisk eksamen (exam. jur.), blev 1780 kommercesekretær, 1782 virkelig kommercesekretær og chef for Søpaskontoret, 1786 dansk konsul i Marokko, 1793 tilbagekaldt, 1797 kommitteret i Økonomi- og Kommercekollegiet, samme år legationsråd med rang som virkelig justitsråd, senere samme år kgl. dansk generalkonsul i Frankrig og 1801 gehejmelegationsråd med rang som virkelig etatsråd.

I Paris virkede han også som mæcen for kunstnere i den danske guldalder. Således købte han i 1812 C.W. Eckersbergs maleri Tegnekunstens oprindelse, der i dag hænger på Fyns Kunstmuseum. 2. september 1812 fik han afsked som kommitteret, men posten som generalkonsul forbeholdt ham, såfremt han måtte ønske atter at overtage den.

I 1825 arvede Classen fra sin fætter, Peter Hersleb Classen den ældre, de classenske ejendomme, bl.a. Classens Have, og blev samtidig direktør i Det Classenske Fideicommis og godsinspektør på fideikommisets gods Corselitze.

Han ægtede Anna Elisabeth "Betzy" Treville (25. juli 1765 – 19. februar 1835 på Ejegod) og fik sønnen, gehejmekonferensråd Peter Hersleb Classen den yngre.

Han er begravet på skovkirkegården ved Corselitze, som han selv havde etableret. Frederiksborgmuseet har et portræt af Classen.

Referencer

Kilder 
 Danske Jurister 1736-1936, s. 279.

Michael
Godsejere fra Danmark
Jurister fra Danmark
Konsuler fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Mæcener fra Danmark
Etatsråder fra Danmark
Appellation d'origine contrôlée

Appellation d'origine contrôlée (AOC) er et fransk kvalitetsmærke for landbrugsprodukter, der er produceret i afgrænset område efter traditionelle fremstillingsmetoder. AOC-mærket er ikke afgrænset til fødevarer, men omfatter alle typer landbrugsprodukter.

I udlandet er AOC nok bedst kendt i forbindelse med vin.

Den fælleseuropæiske ordning om beskyttet oprindelsesbetegnelse, der på fransk hedder Appellation d'origine protegée (AOP), er EU's version af AOC, idet man også i andre lande kunne se værdien af at have et kvalitetsmærke.

Produktgrupper 
 Kød (friskt)
 Kødprodukter (forarbejdede)
 Oste
 Andre animalske produkter
 Olier og animalsk fedt (smør, margarine, olie etc.)
 Frugt, grøntsager og korn, i ren form eller forarbejdet
 Fisk, skaldyr og krebsdyr, friske eller forarbejdede
 Andre produkter i Bilag 1 i traktaten (krydderier etc.)

 Øl
 Mineral- og kildevand
 Drikkevarer der er lavet på basis af planteekstrakt
 Bager- eller konditorvarer
 Gummi og naturharpiks
 Sennep
 Pasta
 Salt

 Foder
 Essentielle olier
 Kork
 Karmin
 Blomster og andre pynteplanter (gran)
 Uld
 Pil
 Hørprodukter
 Bomuld
 Vine
 Alkohol
 Andre alkoholiske drikkevarer

Statistik 
Der findes 360 AOC'er for alkoholiske drikkevarer, heraf 307 for vin. Derudover findes der 49 mælkeprodukter fordelt på 46 oste, to smør og en fløde. De 42 øvrige produkter er 14 frugter og grøntsager, 13 oliven og olivenolier, syv kødprodukter, to fjerkræsprodukter, to honninger, et fiskeriprodukt, et krydderi, et foder, en essentiel olie.

Interne henvisninger 
 Beskyttet oprindelsesbetegnelse
 INAO

Eksterne henvisninger

Kilder 

Certificeringsmærker
 
Mad fra Frankrig
Vindistrikter
AOC

AOC har flere betydninger:

 AOC kan være en forkortelse for
 Alexandria Ocasio-Cortez, amerikansk kongresmedlem
 Air operator's certificate
 Appellation d'origine contrôlée
 AOC International
 Restaurant AOC - Aarø & Co
Ejvind Hansen

Ejvind Willy Hansen (født 28. juli 1924 i Fodslette, død 1996) var en dansk kajakroer, der sammen med Bernhard Jensen vandt sølvmedalje ved sommer-OL 1948 i London i toerkajak over 1000 m.

Snedkersvenden Ejvind Hansen indledte sin karriere i 1941 i Kajakklubben Delfinen i Odense, og han viste sig snart som en endog meget habil kajakroer. Han vandt adskillige danske mesterskaber, i begyndelsen i enerkajak (1944-1946), men han satsede efterfølgende på OL-udtagelse i toerkajakken sammen med den noget ældre holdkammerat, Bernhard Jensen. Satsningen lykkedes, og duoen blev udtaget for Danmark til OL i London, hvor de først vandt det indledende heat. I finalen førte parret det meste af vejen, men på den sidste strækning blev de overhalet af såvel svenskerne som ungarerne og nordmændene. Med opbydelsen af de sidste kræfter lykkedes det dog at komme tilbage og overhale ungarerne og nordmændene, men svenskerne nåede de ikke og måtte tage til takke med sølvmedaljerne, slået med to tiendedele sekund.

Ved det følgende OL i 1952 i Helsingfors stillede Hansen op i enerkajak på 10.000 m distancen. Trods sytten deltagende kajakker blev der alene roet finalen, og her opnåede Ejvind Hansen en fjerdeplads, lidt mere end fire sekunder fra bronzemedaljen. 

I VM-sammenhæng vandt han tre medaljer ved to stævner. Til VM i 1948 stillede han op sammen med Bernhard Jensen i toerkajakken på 500 m distancen og vandt bronze. Ved samme stævne stillede han op i 4×500 m stafet i kajak på hold med Bernhard Jensen, Poul Agger og Frederik Kobberup Andersen og vandt bronze. To år senere, hvor VM fandt sted på Bagsværd Sø, vandt han sølv i stafetten sammen med Agger, Kobberup og Andreas Lind.

Hansen indstillede sin aktive karriere efter OL i 1952.

Noter

Eksterne henvisninger 
 
 

Kajakroere fra Danmark
Personer fra Langeland
Medaljevindere fra Danmark ved sommer-OL 1948
Olympiske sølvmedaljevindere fra Danmark
Bernhard Jensen (kajakroer)

Jakob Bernhard Christian Jensen (16. februar 1912 i Odense – 1997) var en dansk kajakroer, der sammen med Ejvind Hansen vandt sølvmedalje ved sommer-OL 1948 i London i toerkajak over 1000 m.

Bernhard Jensen gik kort efter anden verdenskrig sammen med den noget yngre Ejvind Hansen med henblik på at kvalificere sig til OL i 1948 i toerkajak. Dette bar frugt, idet duoen blev udtaget. I det indledende heat vandt de to ganske overlegent. I finalen førte parret det meste af vejen, men på det sidste stykke blev de overhalet af såvel svenskerne som ungarerne og nordmændene. Med opbydelsen af de sidste kræfter lykkedes det dog at komme tilbage og overhale ungarerne og nordmændene, men svenskerne nåede de ikke og måtte tage til takke med sølvmedaljerne, slået med to tiendedele sekund.

Samme år stillede de to roere også op til VM i toerkajakken på 500 m distancen og vandt bronze.

Noter

Eksterne henvisninger 
 
 

Kajakroere fra Danmark
Personer fra Odense
Medaljevindere fra Danmark ved sommer-OL 1948
Olympiske sølvmedaljevindere fra Danmark
En hemmelighed

En hemmelighed er en fransk film fra 2007. Filmen indbragte skuespillerinden Julie Depardieu en César for bedste kvindelige birolle.
I Danmark solgte filmen 3.152 billetter.

Synopsis 
Den jødiske dreng Francois vokser som enebarn op i trygge kår i 50'ernes og 60'ernes Paris. Han plages imidlertid af dagdrømme om en bror, som er stærk og modig, i modsætning til ham selv, og mareridt. Først da han, af en ven af familien, får fortalt om en hemmelighed i familien, kan han konfrontere sine dæmoner.

Medvirkende 
 Cécile de France som Tania Stirn/Grimbert
 Patrick Bruel som Maxime Nathan Grinberg/Grimbert
 Ludivine Sagnier som Hannah Golda Stirn/Grinberg
 Julie Depardieu som Louise
 Mathieu Amalric som François Grimbert (som 37-årig)
 Nathalie Boutefeu som Esther
 Yves Verhoeven som Guillaume
 Yves Jacques som Commandant Béraud

Priser 
 César for bedste kvindelige birolle: Julie Depardieu
 Montréal Film Festival: Grand Prix des Amériques

Eksterne henvisninger

Referencer 

Film fra 2007
Dramafilm fra Frankrig
Franske film fra 2007
Karakulhat

En karakulhat er en hovedbeklædning fremstillet af det uldne skind fra karakulfår, nærmere betegnet skindet fra aborterede karakullam.  Skindet brugt til fremstilling af karakulhatten betegnes som enten astrakhan, bredhalet, qaraqulcha eller persisk lam. Karakul betyder sort pels i den tyrkiske sprogfamilie, og lignende typer hatte er almindelige blandt de tyrkiske folkeslag. Hatten er oprejst, når den bæres, men foldes sammen når den er aftaget fra bærerens hoved.

Karakulhatten bæres typisk af mænd i Central- og Sydasien. Afghanistans præsident Hamid Karzai er kendt for at bære an karakulhat. Siden Karzai blev udnævnt til præsident ,er karakulhatten blevet mere populær blandt afghanske mænd. I Pakistan er hatten bedre kendt som Jinnahhuen, eftersom grundlæggeren af landet Mohammad Ali Jinnah bar denne hue.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

Hatte
Aigars Fadejevs

Aigars Fadejevs (født 27. december 1975 i Valka i Lettiske SSR) er en lettisk tidligere atletikudøver som deltog i kapgang.

Fadejevs deltog ved Sommer-OL i 1996 i Atlanta i 20 km kapgang, hvor han endte på en sjetteplads. Ved EM i atletik i 1998 i Budapest tog han sølvmedaljen i 20 km kapgang efter Ilja Markov. Ved Sommer-OL i 2000 i Sidney deltog han i både 20 km kapgang, hvor han endte på 14. pladsen, og i 50 km kapgang, hvor han sikrede sig en sølvmedalje efter Robert Korzeniowski.

Ved VM i atletik i 2001 i Edmonton endte han på en fjerdeplads i 50 km kapgang. Han deltog ved Sommer-OL i 2004 i Athen på begge distancer i kapgang, men dog uden at opnå medaljer. På den korte distance blev han nummer ni og på den lange distance endte han på 11. pladsen. Hans seneste mesterskab blev ved VM i atletik i 2005 i Helsinki, hvor han endte på en 17. plads i 20 km kapgang.

Se også 
 Letlands deltagelse i Olympiske lege

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Valka
Kapgængere fra Letland
Olympiske sølvmedaljevindere fra Letland
Orsa Slipstensmuseum

Orsa Slipstensmuseum (Orsa Slibestensmuseum) er et museum i Orsa kommun i Dalarnas län i Sverige, som dokumenterer den århundredlange tradition for at fremstille slibesten af sandsten udvundet i området. Museet etableredes i 1996 på Mässbacken i Kallmora i Orsa kommun. Foruden museumsbygningen med gamle redskaber, fotografier og bearbejdede slibestene, omfatter Orsa Slipstenmuseum også det tidligere dagbrudsområde med bygninger som Gruvstugan, Hackboden och Slogboden. Bjerggrunden i området består af orsasandsten, som er blevet udvundet i hvert tilfælde siden 1500-tallet. Museumsbygningen og det to kvadratkilometer store tidligere dagbrud ejes af Orsa Samfälligheter, mens Orsa Slipstensförening, som etableredes i 1996, sørger for driften af museet.

Eksterne henvisninger 
Orsa Slipstensförenings hjemmeside 
Om Slipstensmuseets tiårsjubilæum i Dalarna Tidningar 

Dalarnas län
Museer i Sverige
Museer etableret i 1996
Peter Hersleb Classen den yngre

Peter Hersleb Classen (18. januar 1804 i Paris – 22. februar 1886 i København) var direktør for Det Classenske Fideicommis.

Hans forældre var generalkonsul, senere gehejmelegationsråd Michael Classen og Anne Elisabeth Treville. Classen blev student 1820 fra Nykøbing Katedralskole, cand. jur. 1824 og var fra 1825 til sin død medlem af direktionen for Det Classenske Fideicommis. Fra 1828 havde han bopæl på fideikommisets primære gods Corselitze og tog sig især af administrationen af fideikommissets godser på Falster. Hans indsats omfattede forbedringer af driften, tillige på bøndergårdene, oprettelse af skoler og af asyler, plejehjem mm. Classen var kompetent og pligtopfyldende, men stod tilbage for direktionens mere betydelige medlemmer, hvoriblandt især den adm. direktør F.F. Tillisch var ledende. Ikke desto mindre var Classen involveret i fideikommisets store projekter i perioden, således en udvidelse af ejendommen i Amaliegade i København, oprettelsen af De Classenske Boliger etc. Han var også i en årrække formand for Diakonissestiftelsens bestyrelse.

Han blev kammerjunker 1825, kammerherre 1843, gehejmekonferensråd 1871, Ridder af Dannebrog 1850, Kommandør 1865 og fik Storkorset 1876.

Gift 6. maj 1828 på Frederiksberg med Clara Charlotte Fanny Skeel (Scheel) (20. november 1809 i København – 10. november 1898 sammesteds), datter af kaptajn, senere major og majoratsbesidder Christian Frederik Erik Skeel (1777-1837) og komtesse Clara Charlotte Fanny Trampe (1774-1852, gift 1. gang 1796 med baron Adam Christopher von Holsten).

Han er begravet i Vinderød Kirke.

Der er rejst en mindestøtte ved Corselitze og en mindetavle i Vinderød Kirke. Portrætrelief af Rasmus Bøgebjerg 1893. Litografi 1871 af Edvard Fortling.

Kilder 
 Povl Bagge, "Peter Hersleb Classen", i: Povl Engelstoft & Svend Dahl (red.), Dansk Biografisk Leksikon, København: J.H. Schultz Forlag 1932-44.

Litteratur 
 Søndagsposten, 30. juni 1872.
 Albert la Cour: Den Classenske Agerbrugsskole paa Næsgaard, 1899.

Peter Hersleb 2
Storkors af Dannebrog
Jurister fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Paris
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kammerherrer fra Danmark
Gehejmekonferensråder fra Danmark
Dobre nad Kwisą

Dobre nad Kwisą (udtales (, ) er en landsby i de administrative distrikt Gmina Żagań, i Powiat żagański, Województwo lubuskie, i de vestlige Polen. Landsbyen ligger 11 km syd for Żagań og 47 km syd for Zielona Góra.

Før 1945 var området en del af Landkreis Sprottau i provinsen Niederschlesien, Tyskland.

Indbyggere:
 1933 – 292
 1939 – 356

Fra 1975 til 1998 lå området i provinsen Zielona Gora.

Se også 
 Territoriale ændringer i Polen efter Anden Verdenskrig

Kilder 

Byer i Polen
Tidligere tyske byer
Schoonhoven

Schoonhoven er en by og tidligere kommune i det vestlige Holland, beliggende i den hollandske Zuid-Holland Provins. Kommunen har et indbyggertal på 11.914 (2011) og dækker et område på 6,96 km² (af hvilke 0.67 km² er vand). Det er således, efter at Rozenburg er blevet indlemmet i Rotterdam, den mindste kommune i Holland opgjort på areal. Indenfor kommunegrænserne er også den tidligere kommune Willige Langerak samt den lille landsby Bovenberg.

Historie 
Omkring år 1220 blev der opført et slot langs nordsiden af det lille vandløb Zevender, nær dennes udmundingen i floden Lek. Ved slottet formedes snart et lille bysamfund. Den ældste reference til Schoonhoven stammer fra et doument fra 1247, hvori byen er benævnt som Sconhoven. I 1280 blev den givet officiel status af by.

Omkring 1350 blev byen tilføjet bymur og byport. Økonomien var domineret af skibsfragt, bryggeri og landbrug. Schoonhoven var ligeledes lokalområdets markedsplads. I 1518 gik slottet op i brand, og ruinerede deraf blev fjernet over de næste årtier. I årene 1582 – 1601 blev byens forsvarsværker forstærket og udvidet til også at inkluderer byens skibsværft. Og efter katastrofeåret 1672 (Rampjaar) blev de yderligere udvidet på vest og nordsiden. Men i 1816 havde krigsudviklingen gjort dem irrelevante og bastionerne blev revent ned for at skabe plads til et gravplads og en park.

I 1860 havde byen 2,900 indbyggere. Det var ikke før i midten af det 20. århundrede at byen voksende sig større end sine oprindelige grænser, først i en nordvestlig retning, siden også i en østlig retning siden 1990erne.

Turisme 
Schoonhoven er specielt berømmet for dens sølv, derved kælenavnet Zilverstad (sølvby). Siden det 17. århundrede har der været sølvsmede i byen. I dag er der stadig en stor del sølvhandel i byen, og byen er hjem for den Internationale sølvskole.

Galleri

Eksterne henvisninger 

 Oficielle hjemmeside 

Byer i Syd-Holland
Tidligere kommuner i Syd-Holland