kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jens Jensen Egeberg

Jens Jørgen Jensen Egeberg (født 26. april 1848 i Spettrup, død 20. september 1922 i Hørsholm) var en dansk maler.

Jens Jensen Egeberg var uddannet på Kunstakademiet i København fra 1874 til 1880 og beskæftigede sig med portrætmaleri, genremaleri og landskabsmaleri. Jensen Egeberg malede blandt andet malet altermaleriet til Bredballe Kirke ved Vejle. Han har tillige malet en del portrætter i pastel.

Han var søn af gårdejer Jens Pedersen (1802 – 1885) og Ane født Egeberg (1809 – 1885). Han blev opdraget på landet og besøgte efter sin konfirmation Uldum Folkehøjskole ved Vejle i to vintre, kom i 1865 til Køben­havn og gik først på Blågård Seminarium, men af lyst til at blive maler besøgte han Det tekniske Institut, hvor han 1874 fik en flids­præmie og oktober samme år dimitteredes til Kunstakademiet, hvis uddannelse han gennemgik således, at han den 17. marts 1880 fik afgangsbevis som maler. 

Fra 1881 udstillede han sine værker. Blandt disse er et billede med titlen Gamle Folk (udstillet 1885), som forestillede hans forældre, der døde kort efter hinanden samme år, og et portræt i hel figur (fra 1892) forestillede hans hustru. 

Den 15. maj 1891 blev han gift med Rigmor Marie Kiær (født 1866), en søster til maleren Holger Grønvolds kone, og plejedatter af etatsråd, direktør i Nationalbanken F.C. Smidt og Cathinka (født Lindberg). Året efter var han på en længere udenlandsrejse med offentlig understøttelse. 

Jensen Egeberg udfoldede tillige en betydelig virksomhed som lærer, idet han allerede 1876 blev ansat som lærer ved Det tekniske Selskabs Skole og 1890 blev overlærer og inspektør ved samme skole. 

Han er begravet på Bispebjerg Kirkegård.

Galleri

Eksterne henvisninger 

 Ph. Weilbach: Nyt dansk Kunstnerlexikon 1895-96, s. 518f
 

Malere fra Danmark
Lærere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
NRJ (flertydig)

NRJ har flere betydninger:
 NRJ – kommercielle radiostationer
 NRJ Music Awards – udmærkelse indenfor musik
 Nakskov-Rødby Jernbane – dansk privatbane (1926-1953)
American National Standards Institute

American National Standards Institute forkortet ANSI er en privat organisation i USA som koordinerer udvikling af standarder på forskellige områder.

Historie 
Standardiseringsorganet blev grundlagt i 1918 som American Engineering Standards Committee (AESC) - fra 1928 American Standards Association - fra 1966 United States of America Standards Institute (USASI) - og senere i 1969 fik det navnet American National Standards Institute (ANSI).

Referencer

Eksterne henvisninger 
 American National Standards Institute Officielt websted
 Overblik over ANSI

Standardiseringsorganer
American Society of Heating, Refrigerating and Air Conditioning Engineers

American Society of Heating, Refrigerating and Air Conditioning Engineers (ASHRAE) er en international teknisk organisation for alle individuelle og organisationer interesseret i opvarmning, ventilation, luftkonditionering og køling (HVAC&R). Organisationen har omkring 50.000 medlemmer og har hovedkvarter i Atlanta, Georgia, USA.

Én af ASHRAE internationale aktiviteter, er at hjælpe med at organisere internationale begivenheder.

Historie 

ASHRAE blev grundlagt i 1894 ved et møde af ingeniører i New York City, tidligere hovedkvarter ved 345 East 47th Street på Manhattan, og har afholdt et årligt møde siden 1895.
Indtil 1954 var organisationen kendt som American Society of Heating and Ventilating Engineers (ASHVE); dette år ændredes navnet til American Society of Heating and Air-Conditioning Engineers (ASHAE).
Dens nuværende navn og organisation kom fra fusionen i 1959 mellem ASHAE og American Society of Refrigerating Engineers (ASRE). Resultatet ASHRAE, på trods af at den har American i navnet, er en indflydelsesrig international organisation.

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger 
 ASHRAE's hjemmeside

Standardiseringsorganer
Seiland

Seiland (nordsamisk: Sievju) er en ø sydvest for Hammerfest i Troms og Finnmark fylke i Norge. Øen er delt mellem Hammerfest, Alta og Kvalsund kommuner.

Arkæologiske fund har vist at der har boet mennesker på Seiland i omtrent 7.000 år, men i dag er det kun beboet i Kårhamn, Hønseby, Eidvågen, Fiskebukta og Survika i nord, og på Altneset og Hakkstabben på den sydlige del af øen. Seiland har 190 indbyggere (2007), hvoraf 150 i Hammerfest kommune og 40 i Alta kommune.

Seiland nationalpark blev oprettet i 2006, efter at et udredningsarbejde havde været i gang siden 2003.

Der er to isbræer på Seiland, Seilandsjøkelen, som er den største og ligger midt på øen og har en højde på 985 moh, og Nordmannsjøkelen.

På nordsiden af øengår Fv114 fra Kjerringholmen til Hønsebyhamn. Her er der færgeforbindelse fra Akkarfjord.
På sydsiden af øen går Fv31 mellem Hakkstabben og Hammelnes. Her går der ikke ordinær færgerute, men det er muligt at transportere køretøjer med en godsrute.

Kilder og henvisninger 

 Seiland på norgeskart.no

Øer i Troms og Finnmark
Hammerfest
Alta (Norge)
Kvalsund
BAS

BAS har flere betydninger:
 Building automation system – Bygningsautomatiksystem
 Bachelor of Applied Science
 British Antarctic Survey
 Buttocks Augmentation Surgery
 Breast Augmentation Surgery

Se også 
 Bas
Slottet i Otranto

Slottet i Otranto (org. The Castle of Otranto) er en roman fra 1764 af Horace Walpole. Den bliver generelt betragtet som den første gotiske roman, som indledte en litterær genre, som blev meget populær i den sidste del af 1700-tallet og først i 1800-tallet. Således, blev Slottet i Otranto og Walpole forløberen til forfattere som Charles Robert Maturin, Ann Radcliffe, Bram Stoker, Edgar Allan Poe og Daphne du Maurier.

Eksterne henvisninger 
 Engelsk tekst The Castle of Otranto på Project Gutenberg
 Gratis uforkortet lydbog fra LibriVox.org: The Castle of Otranto

Gysere
Romaner fra England
Litteratur i 1764
Ådselæder

Ådselædere er dyr, der lever af andre døde dyr, som de ikke selv har slået ihjel. For eksempel regnes gribbe, sjakaler og spyfluer for ådselædere.

Det tilsvarende engelske ord "scavenger" kan anvendes i en bredere betydning, der både omfatter kødædere og planteædere, der henholdsvis æder døde dyr og dødt plantemateriale. På denne måde spiller "scavengers" en vigtig rolle i økosystemet ved at bidrage med nedbrydningen af både døde dyr og plantemateriale. Nedbrydere og detritivore fuldender denne proces, ved at fordøje resterne.

Referencer

Kilder 
 Gyldendals Åbne Encyklopædi Opslag om ådselæder.
 Ordet "ådsel" i Ordbog over det danske Sprog

Eksterne henvisninger 

 Stitching a Life From the Scraps of Others – diasshow i The New York Times

Kødædere
Planteædere
F.C. Smidt

Franz Christopher Smidt (25. oktober 1832 i København – 26. januar 1896) var en dansk bankdirektør.

Smidt var en søn af hofkasserer Anton Ferdinand Smidt (død 1841) og Emilie Marie født v. d. Wettering. Han kom efter endt skoletid på kontoret hos H. Puggaard & Co., hvor han efterhånden fik en meget betroet stilling og som prokurist deltog i forretningens ledelse, indtil han 1873 blev valgt til direktør i Nationalbanken. Han udmærkede sig som forretningsmand og bankdirektør ved betydelige merkantile kundskaber, et sundt og roligt blik på forretningsforholdene og en overordentlig stærk arbejdslyst og arbejdsevne, som han trods en alvorlig og smertefuld sygdom vedligeholdt indtil få dage før sin død. Uden for sin embedsvirksomhed nærede han megen interesse for købmandsstandens faglige uddannelse, og han var medstifter og til sin død formand for bestyrelsen af Foreningen til Unge Handelsmænds Uddannelse. Endvidere var han medlem af bestyrelsen for de Puggaardske Legater. 1878 udnævntes han til etatsråd. Smidt var gift med Cathinca Ulrica født Lindberg, datter af sekretær og kasserer ved Ordenskapitlet Hans Jørgen Lindberg.

Eksterne henvisninger 
 

Grosserere fra Danmark
Personer fra København
Nationalbankdirektører fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Panda Security

Panda Security (tidligere Panda Software) er en spansk softwarevirksomhed, etableret i Durango i 1990 af den tidligere direktør Mikel Urizarbarrena.

Virksomheden beskæftiger sig med i dag med antivirus, firewall, spam, spyware, IT-kriminalitet og sikkerhedsprogrammer til virksomheder. 

Panda Security har datterselskaber i USA, Tyskland, Frankrig, Storbritannien og Japan. Desuden har de franchise i 44 andre lande.

Se også 
 Computervirus
 Antivirus-programmer

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside
 Panda Security Denmark

It-virksomheder fra Spanien
Etableret i 1990
Sikkerhedssoftware til Windows
Sikkerhedssoftware til Linux
Antivirussoftware
Abdul Kader Keïta

Abdel-Kader Keïta (født 6. august 1981), kendt som Abdul Kader Keïta eller blot Kader Keita, er en ivoriansk tidligere fodboldspiller, der har spillet 72 landskampe og scoret 11 mål.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Elfenbenskysten
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2006
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2010
Sjunkhatten nationalpark

Sjunkhatten nationalpark (Dávga suoddjimpárkka) er en nationalpark som ligger i et kuperet fjeld- og dalområde i Nordland fylke i Norge; nord for Bodø og sydvest for Sørfolda-fjorden. Parken blev oprettet i 2010, for at «tage vare på et stort, sammenhængende og vildmarkspræget naturområde som indeholder særegne, repræsentative økosystemer og landskaber, og som er uden større indgreb».  Den dækker et område på 417,5 km2.

Nationalparken ligger i kommunerne Bodø, Fauske og Sørfold. Parken er lanceret som «Børnenes
nationalpark», og regeringen ønsker at lægge vægt på speciel tilrettelæggelse og udvikling af tilbud rettet mod børn og unge.

Geografi, landskab, geologi 
Landskabet er præget af erosion fra isbræer, med spidse toppe og afrundede fjelde, dalbunde og moræner. Området har mange floder og søer, og viltre fjeldelve præger landskabet. 

Der findes flere sjældne plante- og dyrearter hvoraf 18 er såkaltde rødlistearter. 

Det beskyttede område har også mange grotter og fremstår som et af de vigtigste grotteområder i Norge.

Forvaltning og brug af området 
Erhvervsinteresserne i værneområdet er knyttet til traditionelle erhverv. Duokta rengræsningsdistrikt ligger indenfor nationalparken og har græsningsinteresser i store deler af området. Landbruget har også græsningsinteresser, der græsser flere tusind får i nationalparken.

Eksterne kilder og henvisninger

Informationsside om Sjunkhatten nationalpark  hos Direktoratet for naturforvaltning.
 regjeringen.no: Pressemeddelelse ved oprettelsen 5.2.2010

Nationalparker i Norge
Nordlands geografi
Etableret i 2010
Tilbagetrækningsreformen

Tilbagetrækningsreformen er en aftale, offentliggjort af finansminister Claus Hjort Frederiksen den 13. maj 2011. Aftalen, der skulle træde i kraft efter det folketingsvalg, der senere blev indgået mellem VK-regeringen, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre, indeholdt en fremrykning af den forøgelse af folkepensionsalderen, der allerede tidligere var aftalt i Velfærdsforliget fra 2006 mellem samme gruppe af partier samt Socialdemokraterne. Derudover indeholdt reformen en afkortning af efterlønnen fra 5 til 3 år og en seniorførtidspension for nedslidte.

Baggrund 

Statsminister Lars Løkke Rasmussen havde i sin nytårstale 1. januar 2011 bebudet nødvendigheden af at afskaffe efterlønnen for de danskere, der på daværende tidpunkt var under 45 år. Indtil da havde statsministeren afvist at ændre på efterlønsordningen, med opbakning fra et flertal i Folketinget (undtagelserne var Liberal Alliance, Det Radikale Venstre og Det Konservative Folkeparti). I januar 2011 fremlagde regeringen et forslag til en tilbagetrækningsreform med titlen ...vi kan jo ikke låne os til velfærd, der bl.a. afskaffer efterlønnen for alle under 45 år, hæver folkepensionsalderen med ½ år om året fra 2019 til 2022 (så folkepensionsalderen bliver 67 år fra 2022), og indfører en seniorførtidspensionsordning, der skal gøre det muligt at opnå førtidspension de sidste 5 år inden pensionering, uden den samme arbejdsprøvning som den almindelige førtidspension kræver.

Aftalen forhandles 

Forslaget blev efterfølgende forhandlet med Folketingets partier og den 13. maj 2011 offentliggjorde finansminister Claus Hjort Frederiksen, at VK-regeringen, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre havde indgået et forlig om at ændre efterlønnen. Reformen indeholdt en fremrykning af den forøgelse af efterløns- og folkepensionsalderen på 5 år, der allerede tidligere var aftalt i Velfærdsforliget fra 2006 mellem samme gruppe af partier samt Socialdemokraterne. Derudover indeholdt reformen -efter krav fra Dansk Folkeparti- en bevarelse af en 3-årig efterlønsordning og en seniorførtidspension for nedslidte. Med aftalen afviste Det Radikale Venstre den del af Fair Løsning-planen, hvor Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti ville fastholde en uændret efterløn.

Gennemførelse 

S,SF og R offentliggjorde et fælles regeringsgrundlag den 3. oktober 2011, hvor tilbagetrækningsreformen blev accepteret af S og SF og dermed medvirker til at finansiere de offentlige udgifter.

Referencer 

Alderdom
Danmarks økonomi
Arbejdsmarkedet i Danmark
Kommuner på Mayotte

Liste over kommuner på Mayotte

Det oversøiske departement Mayotte er opdelt i 17 kommuner.

De fleste af kommunerne ligger på øen Grande-Terre, med undtagelse af Dzaoudzi og Pamandzi,
som ligger på Petite-Terre.

Efter postnummer og Insee-kode 
Siden 2007 har mayotte haft departementsnummeret 976.

Kilder 

Mayotte
Kommuner
Jens Fox-stenen

Jens Fox-stenen er navnet på et mindesmærke fra senmiddelalderen i Gundsømagle nord for Roskilde. Stenen, der er dateret 1572, står nu i diget lige syd for kirkegårdsmuren omkring Gundsømagle Kirke på nordsiden af bygaden. 
Stenen bærer indskriften G.A.D.E IENS FOX MD (bomærke) LXXII på en marksten med afglattet forside. 
Stenen måler ca. 1 x 0,7 m.

Ca. 30 meter mod øst ligger desuden Jens Fox Vej.

Tycho Brahe bortfæstede i 1585 Gundsøgård til kgl. enspænder (kusk) Jens Fox (Fuchs), som også fra 1564 havde fæstet Værebro og kronens ålekister i Gundsømagle Sø. Gården nedbrændte i slutningen af 1500-tallet og blev ikke genopbygget. Det er således en anden Gundsøgård, der i dag ligger i byens sydvestlige udkant.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Fund og fortidsminder

Middelalderens kultur
16. århundrede
Roskilde Kommune
Direktoratet for naturforvaltning

Direktoratet for naturforvaltning (DN) er en norsk rådgivende og udøvende statslig etat, underlagt Miljøverndepartementet. DN har ansvaret for at regeringens miljøpolitik bliver iværksat, og for at identificere, forebygge og løse miljøproblemer. DN arbejder for at tage vare på norsk natur, og for at kombinere beskyttelse og brug af naturen. 

DN har omkring 300 medarbejdere. En stor andel er universitetsuddannet, mange med en naturvidenskabelig baggrund, men der er også jurister, folk indenfor samfundsvidenskab, økonomer og humanister i arbejdsstyrken. DN holder til i Trondheim. 

Statens naturopsyn (SNO) er en del af direktoratet, organiseret som en selvstændig enhed for naturopsyn og forvaltningsrettet feltarbejde. SNOs centrale administration er placeret i Trondheim, mens lokalkontorene er spredt over hele landet

Nogle af DNs opgaver 

 gennemfører arbejdet med at oprette nationalparker og andre værneområder
 bidrager til at værneområder og andre værdifulde områder bliver en ressource i samfundsudviklingen.
 laver handlingsplaner for at tage vare på truede arter og naturtyper
 udvikler regler og iværksætter tiltag mod fremmede og skadelige arter
 vejleder kommuner i deres miljøarbejde
 indhenter, bearbejder, organiserer og formidler kundskab om naturens tilstand
 sikrer områder  til friluftslivs for almenheden
 tilrettelægger friluftsliv
 stimulerer til miljøvenlig rejseliv
 regulerer jagt og fiskeri
 repræsenterer Norge i internationale konferenser, råd og udvalg og følger op på  internationale aftaler.
 forvalter regelværk for at sikre den specielle natur på Svalbard

Eksterne henvisninger
Officielt netsted 
Naturbase
Lakseregisteret 
INON 

Norges politik
Etableret i 1985
The Omen

The Omen er en amerikansk horrorfilm fra 1976 instrueret af Richard Donner. I hovedrollerne ses Gregory Peck, Lee Remick, David Warner, Harvey Stephens, Billie Whitelaw, Patrick Troughton, Martin Benson og Leo McKern. Det er den første film i The Omen-serien og den blev skrevet af David Seltzer, der også skrev romanen ved samme navn.

En genindspilning af, The Omen, blev udgivet den 6. juni 2006. Denne dato blev valgt som en henvisning til Dyrets tal 666

Medvirkende 
 Gregory Peck som Robert Thorn
 Lee Remick som Katherine Thorn
 David Warner som Keith Jennings
 Billie Whitelaw som Mrs Baylock
 Harvey Stephens som Damien Thorn
 Patrick Troughton som Father Brennan
 Martin Benson som Father Spiletto
 Leo McKern som Carl Bugenhagen
 Robert Rietty som Munk
 Tommy Duggan som Præst
 John Stride som psykiater
 Anthony Nicholls som Dr Becker
 Holly Palance som barnepige
 Roy Boyd som Reporter
 Freda Dowie som Nonne
 Sheila Raynor som Mrs Horton
 Robert MacLeod som Horton
 Bruce Boa som Thorn's Aide

Romaner 
 David Seltzer, The Omen. (Futura, 1976).
 Joseph Howard, Damien: Omen II. (Futura, 1978).
 Gordon McGill, Omen III: The Final Conflict. (Futura, 1980).
 Gordon McGill, Omen IV: Armageddon 2000. (Futura, 1983).
 Gordon McGill, Omen V: The Abomination. (Futura, 1985).

Noter

Eksterne henvisninger 
 
 The Omen script 

 
Overnaturlige gyserfilm
Religiøse Gyserfilm
Britiske film fra 1976
Engelsksprogede film
Schrødersee

Schrødersee er en uddød dansk adelsslægt tilhørende brev- og lavadelen.

Generalpostdirektør, konferensråd, borgmester og kabinetssekretær Johan Christian Schrøder (1706-1772) blev 28. december 1759 adlet med navnet (de) Schrødersee. Hans datter Sophia Magdalena de Schrødersee (1746-1801) ægtede Theodor Holmskiold.

Da Johan Christian Schrødersee døde i 1772 uden mandlige efterkommere, blev adelskabet 1777 overført til brodersønnen, søofficeren Johan Christian Schrøder (1754-1801) og dennes broder, generalmajor og kammerherre Lorentz Schrødersee (1749-1829), som var sønner af regimentskvartermester, senere justitsråd og toldinspektør i København, Werner Schrøder (død 1758) og Johanne født Fisker (død 1757). Den førstnævnte var ugift og faldt 1801 i slaget på Reden. Kanonbåden Schrødersee (1859) er opkaldt efter ham. Slægten uddøde i 1829 med Lorentz Schrødersee.

Slægten er beskrevet i Danmarks Adels Aarbog 1926.

Kilder 
 Johan Christian Schrødersees (1754-1801) biografi i Dansk Biografisk Leksikon.
 Nicolai Jonge, Den Kongelige Hoved- og Residentz-Stad Kiøbenhavns Beskrivelse, forestillende Stadens Tilstand, Beskaffenhed oc Merkværdigheder i en sammenhængende Orden i de ældste, mellemste oc nyeste Tider, 1783. Online-udgave 
 Vilhelm Richter, 100 Aars Dødsfald i Danmark (1791-1890), 1901-05, s. 990. Online-udgave

Adelsslægter fra Danmark
Kuldīga Halvmaraton

Kuldīga Halvmaraton er et årligt halvmaraton, der afholdes på gaderne i Kuldīga i det vestlige Letland. Hovedsponsoren for halvmaratonet er storbanken SEB, og løbet udgør samtidig det lettiske mesterskab i halvmaraton. Det er kendt for at være et hårdt halvmaraton – under normale omstændigheder er vejret i byens gamle gader ret varmt, ruten har mange sving, og de fleste af dem er brostensbelagte.

Vindere 
Nøgle:

Eksterne henvisninger 
 Kuldīga Halvmaratons hjemmeside  

Kuldīga
Sport i Letland
Halvmaratonløb
Georg Haas

Georg Haas er navnet på flere personer:

 Georg Haas (kobberstikker) (1751-1817) – en tyskfødt, dansk kobberstikker og professor
 Georg Haas (læge) (1886-1971) – en tysk læge
Andres Küng

Andres Küng (født 13. september 1945 i Ockelbo i Gävleborgs län i Sverige, død 10. december 2002) var en svensk journalist, forfatter, selvstændig erhvervdrivende og politiker af estisk ophav.

Han var søn af estiske flygtninge, der flygtede fra Sovjetunionens besættelse af de baltiske lande. Küng uddannede sig som civiløkonom ved Handelshögskolan i Stockholm, hvorfra han dimiterede i 1967. Han var redaktør af OBS Kulturkvarten i Sveriges Radio 1969–72 og udenrigskommentator i TV 1's Barnjournalen 1972–82.

Politisk engagement 
Küng var stærkt engageret i kampen mod kommunismen og for de baltiske landes selvstændighed. Han har skrevet mere end 50 bøger, tusindvis af artikler samt holdt adskillige foredrag om emnet.

Han var partipolitisk aktiv i det liberale Folkpartiet, hvor han blandt andet var medlem af partistyret 1982–91. Han var afløser i Sveriges riksdag for Fyrstadskretsens rigsdagsmedlem i to kortere perioder i 1982 og 1983, og var i den sidstnævnte periode suppleant i Konstitutionsutskottet (forfatningsudvalget). Han var også en af grundlæggerne af Måndagsrörelsen, hvor man støttede et frit Baltikum i begyndelsen af 1990'erne.

I 1993 var han med til at opstarte Estlands førsta private tv-station EVTV.

Hædersbevisninger 
Andres Küng udnævntes den 26. oktober 1998 til Officer af Trestjerneordenen af den daværende lettiske præsident Guntis Ulmanis. I februar 1999 modtog Küng den estiske hvidstjerneorden af den estiske præsident Lennart Meri.

Litteratur 
 Enkammarriksdagen 1971-1993/94. Ledamöter och valkretsar, band 1 (Sveriges riksdag 1996), s. 526

Eksterne henvisninger 
 Andres Küng

Forfatterskab 
 Andres Küng: Vad händer i Baltikum?; Aldus/Bonniers 1973
 Andres Küng: Sådan är socialismen – en orättvis betraktelse?; 1982
 Andres Küng: Vingar över Amazonas; Den kristna bokringen, 1984; ,
 Andres Küng: Riga En personlig vägvisare; Sellin & Partner Förlag AB, 1992; ,

På internettet 
 Kommunismen och Baltikum  (1999, svensk)

Noter 

Journalister fra Sverige
Faglitterære forfattere fra Sverige
Officerer af Trestjerneordenen
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Peter Haas

Christian Peter Jonas Haas (født 12. april 1754 i København, død efter 1804 i Berlin) var en dansk-tysk kobberstikker, bror til Georg og Meno Haas.

Han var søn af kobber­stikker Jonas Haas. Han har i København stukket en mængde plader til Carsten Niebuhrs rejse i Arabien samt idylliserende og moraliserende genrescener af Daniel Chodowiecki og beslægtede værker af Erik Pauelsen. Haas måtte dog af økonomiske grunde især påtage sig at udføre bestillingsgrafik som bl.a. visitkort, broderimønstre og almanakker. Haas valgte 1786 at følge broderen Meno Haas til Berlin, hvor han fortsatte sin alsidige virksomhed, herunder små portrætstik efter egne forlæg, en serie Berlinprospekter og en række scener fra Frederik den Stores liv. I Berlin kom han også til at møde Chodowiecki. Når han siges at have været medlem af akade­mierne i Paris og København, forveksles han sikkert med broderen Meno Haas. Han nævnes senest som levende i Berlin i 1804.

Han er repræsenteret i Den Kongelige Kobberstiksamling.

Værker 
 Portræt af Peter Wessel Tordenskiold (1773)
 Illustrationer og og vignetter til Carsten Niebuhr: Reisebeschreibung nach Arabien, 1774-76.
 Ditto til Pehr Forsskål: Icones Rerum Naturalium, 1776.
 Allegori over kunst og videnskab til kronprins Frederik, efter tegning af Georg Haas (1778)
 Illustrationer til Georg Høst: Efterretninger om Marocco og Fez, 1779.
 Portræt af lægen Christian Gottlieb Kratzenstein, efter Paul Ipsen (1781)
 Børsen i Berlin, efter Louis Serrurier (1804)
 Frederik II's død ved Sanssouci 1786

Kilder 
 

Kobberstikkere fra Danmark
Kobberstikkere fra Tyskland
Danskere i 1700-tallet
Tyskere i 1700-tallet
Personer fra København