kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fordøjelse

Fordøjelsen er en metabolsk proces, hvor en biologisk enhed nedbryder en substans for mekanisk eller kemisk brug i kroppen. Dette inkluderer optagelse af næringsstoffer og udskillelse affaldsstoffer.

Fordøjelsessystemet sørger for at de livsvigtige bestanddele fra kosten optages så godt som muligt i kroppen. Makromolekyler nedbrydes til simplere molekyler og kan derefter transporteres fra tarmens hulrum over i blodkredsløbet eller lymfesystemet, hvorfra det fordeles i resten af kroppen.

Proces 

Fordøjelsen sker i tre trin.
 Indledningsfasen som foregår før føden når maven, hvilket involverer forberedelse af udskilning af de rette enzymer. Dette sker blandt andet ved, at syn og tanke informerer hjernebarken, mens smag og lugt informerer hypothalamus og medulla oblongata. Desuden inkluderer denne fase den første nedbrydning i mundhulen foretaget af spyt samt mekanisk af tænderne og i spiserøret, hvor føden tildels også bliver tilrettet.
 Den gastriske fase (mavefasen) som tager 3-4 timer indbefatter den største del af nedbrydningen. Mavefasen stimuleres af det sure miljø, hvori mange af de nedbrydende enzymer har deres optimum.
 Tarmfasen er den næsten nedbrudte fødes vej gennem tolvfingertarmen, tyndtarmen, tyktarmen og endetarmen. Her optages mange af næringsstofferne.

Stofklasseres fordøjelse i mennesker 
De forskellige stofklasser nedbrydes forskelligt og forskellige steder i kroppen. Dette gælder kulhydrat, protein og fedt.

Kulhydrat 
Kulhydrat er kroppens primære energikilde (48 %), men kan også fungere som byggesten, omend i et mindre omfang. Dette ses blandt andet ved lagring af glucose i glykogen. Kulhydrat i form af polysaccharider nedbrydes først til di- og monosaccharider, hvorefter disse omdannes til glucose for derefter at indgå i glykolyse, citronsyrecyklus og oxidativ fosforylering, hvorved energi i form af adenosintrifosfat (ATP) bliver lavet i de individuelle celler.

Ikke alle kulhydrater kan nedbrydes af mennesker. Dette gælder for eksempel polysaccharidet cellulose, der udgør cellevæggen i planter, idet den glykosidbinding hvormed glucosemolekylerne er sammensat ikke kan brydes af de enzymer mennesket besidder. Et andet eksempel er mælkesukker, som nogle voksne – især uden for Europa – ikke kan nedbryde, idet enzymet laktase ikke bliver syntetiseret efter puberteten.

Se også
Fosforylering

Henvisninger 

Fordøjelsessystemet
Lake Washington

Lake Washington er en amerikansk sø beliggende øst for byen Seattle. Vest for Lake Washington ligger byerne Bellevue, Kirkland og Redmond, som det er muligt at køre til via broer over Lake Washington. Søen har også huset en større base for undervandsbåde, som har kunnet sejle ud i Puget Sound via en kanal, som deler Seattle tværs over og derfra videre ud i selve Stillehavet. Samtidig har basen ligget godt beskyttet, da det er den eneste vej ind og ud. Basen er i dag rekreativt område for indbyggerne i Seattle, hvor det blandt andet er muligt at bade i Lake Washington. Men, pas på. Vandet kan godt være iskoldt, da det kommer direkte som smeltevand om sommeren fra de nærliggende bjergkæder, Cascades.

Eksterne henvisninger 

Lake Washinton Overwiev

Washington (delstat)
Søer i Nordamerika
Mave

Mavesækken, på medicinsk fagsprog benævnt ventriculus/ventriklen (latin) eller gaster (græsk) og i daglig tale maven, er en del af fordøjelsessystemet. Mavesækken indeholder saltsyre og enzymet pepsin, der nedbryder proteinerne. Saltsyren gør, at bakterier i føden dræbes. Fra mavesækken sendes maden videre i tolvfingertarmen.

Struktur 
Mavesækken er den første del af fordøjselsessystemet i bughulen, og også den bredeste del af denne. Den har som regel formen af en omvendt pærefrugt, hvor bøgningen i mavens kurver (latin curvatura minor et major ventriculus) ofte er mere udtalte i høje individer og mindre udtalt i de kortere. Indenfor fordøjelsessystemet fungerer maven som led imellem spiserøret og tarmene, og har ved begge af disse åbninger lukbare spinchtere der holder mavens indhold i maven, en ved overgangen fra spiserøret til mavemunden, samt en ved overgang fra maveporten til tolvfingertarmen.

Sektioner 
Maven er opdelt i fire hovedsektioner. Disse er også visualiseret i billedet øverst på siden. De forskellige sektioner har, udover en ren positionsmæssig relevans, forskellige slags kirtler i deres vægge.

 Mavemunden (latin cardia), som er udmundingen efter slutningen af spiserøret og indgangen til mavesækken.
 Fundus, som er en udposning i den øverste del af maven indeholdende luft som man sluger (eller drikker) i løbet af dagen.
 Kroppen (latin corpus), som er hoveddelen af maven og den mest varierende størrelsesmæssigt da den er utrolig elastisk.
 Maveporten (latin pylorus), som er et tyndt endestykke der udmunder i tolvfingertarmen.
 Opdeles yderligere i antrum pyloricum ud mod corpus, samt canalis pyloricus som er den indsnævrende del imod tarmsystemet.

Udvendige sektioner 
På ydersiden af maven findes yderlige to kurver og to flader, samt en hældning, som afgrænser de ovenfor nævnte strukturer.

 Incisura cardiaca, et skarpt knæk ved overgangen imellem fundus og mavemunden.
 Curvatura minor, den konkave rand på højre lateralside af maven der løber imellem mavemunden og antrum pyloricum.
 Curvatura major, den udbulende rand på venstre lateralside af maven der også løber imellem mavemunden og antrum pyloricum, men som så også krydser henover fundus.
 Forfladen, som er rettet anterio-superiort mod venstre.
 Bagfladen, som er rettet posterio-inferiort mod højre.

Referencer

Se også 

Fordøjelsessystemet
Santa Maria degli Angeli (Assisi)

Santa Maria degli Angeli er en del af byen Assisi i Umbrien, Italien. Den ligger på sletten nedenfor Assisi på bjergskråningen.

Bydelen har navn efter kirken. Denne vældige bygning rummer under sin kuppel det beskedne lille kapel, som var midtpunkt for de grenhytter, der var Frans af Assisis og hans tilhængeres faste sted mellem deres vandringer.

Det var også her Clara, stifteren af klarrisserordenen – den kvindelige gren af franciskanerordenen, sluttede sig til den nye bevægelse i 1212.

Blandt disse hytter var også den, hvor Frans døde d. 3. oktober 1226. 

Santa Maria degli Angeli er også Assisis stationsby.

Kirker i Italien
Franciskanske kirker
Seattle Seahawks

Seattle Seahawks er et amerikansk fodboldhold fra byen Seattle i Washington.  Holdet vandt i 2013 sin første Super Bowl efter at have besejret Denver Broncos med 43-8 i Super Bowl XLVIII. De var med i Superbowl XL, hvor de tabte 21-10 til Pittsburgh Steelers. De spiller til dagligt i NFC West. Spilletrøjen er blå med hvide striber og med en indiansk inspireret havørn på ærmerne. Til holdets største profiler hører QB Russell Wilson, WR D.K. Metcalf, WR Tyler Lockett, CB Shaquill Griffen og ILB Bobby Wagner.

Legendariske spillere for Seahawk 
WR Steve Largent – Trøje nr. 80 pensioneret.
DT Cortez Kennedy – Trøje nr. 96 pensioneret.
OT Walter Jones – Trøje nr. 71 pensioneret.
RB Shaun Alexander
RB Marshawn Lynch – trøje nr. 24 pensioneret.
QB Russell Wilson- trøje nr. 3

Hjemmebaner 
The Kingdome – Fra 1976 til 1999.
Husky Stadium – Fra 2000 til 2001 samt første halvdel af 1994-sæsonen.
Lumen Field (tidligere Qwest Field, CenturyLink Field) – Fra 2002 til i dag.

Ekstern henvisning 

 

Hold i NFL
Seahawks
Sport i Washington
Etableret i 1976
Søs Egelind

Søs Egelind (født Hanne Egelind 13. november 1958 i Silkeborg) er en dansk skuespillerinde, instruktør og komiker.

Baggrund og private forhold 
Hun blev døbt i Alderslyst Kirke i bydelen Alderslyst i Silkeborg. Hun blev uddannet skuespiller ved Aarhus Teaters Elevskole (1979-82).

Hun er skilt fra filmfotografen Bjørn Blixt, og de har sammen døtrene Molly Maria Blixt Egelind og Carla Sofia Blixt Egelind. Sammen har de drevet økologisk landbrug i Nordsjælland siden 2002.

Karriere 
Som komiker er hun især kendt for sit makkerskab med Kirsten Lehfeldt i Søs & Kirsten.

Søs er stemmen bag dukken Harry i DSB's reklamefilm, hvor Søren Pilmark spiller Bahnsen.

I 2011 deltog i hun i DRs dirigentkonkurrence Maestro, som hun vandt. Året efter deltog hun i madlavningskonkurrencen Masterchef, som hun også vandt.

Udvalgt filmografi

Spillefilm

Serier 

Reklame

 Søs er stemmen bag dukken Harry i DSB's reklamefilm, hvor Søren Pilmark spiller Bahnsen

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Silkeborg
Skuespillere fra Danmark
Entertainere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Ulla Jessen

Ulla Jessen (født 21. november 1946 i Bisserup) er en dansk skuespillerinde.

Hun var elev på Gladsaxe Teater med efterfølgende engagementer på dette teater. Hun har også optrådt på bl.a. Det kongelige Teater og Det Danske Teater.

I tv kendes hun fra serierne En by i provinsen og TAXA, og hun har også medvirket i julekalenderen Alletiders jul.

I dag er hun lærer på Eventyrteatret i Søborg, hvor hun underviser i drama. Hun har også instrueret en lokal musical i Taastrup. Det er 11. år hun skriver teksten til musicalen, der bliver spillet af elever fra Taastrups ungdomsskole i samarbejde med musikskolen i Taastrup og Taastrup Teater.

På biograflærredet har hun bl.a. medvirket i en række af sengekantsfilmene.

Udvalgt filmografi 
Film

TV-serier

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Personer fra Slagelse Kommune
Clara af Assisi

Sankta Clara eller Klara (italiensk: Chiara) (født 1194 i Assisi, død 11. august 1253) blev født i en rig familie. Hun blev påvirket af Frans af Assisis prædiken og palmesøndag 1212 stak hun af hjemmefra og sluttede sig til Frans ved Portiuncula, det nuværende Santa Maria degli Angeli.

Hun dannede sammen med sin søster Agnes og andre tilhængere et kloster i San Damiano uden for Assisi. Hun og de øvrige nonner i den af hende oprettede clarisserordenen holdt meget strengt på det franciskanske fattigdomsideal.

Hun blev helgenkåret i 1255. Hun ligger begravet i Basilica di Santa Chiara, den kirke, der bærer hendes navn i Assisi.

Eksterne henvisninger 

Franciskanere
Helgener
Personer fra middelalderen
Katolske nonner
Eurovision Song Contest 2000

Eurovision Song Contest 2000 blev afholdt i Globen i den svenske hovedstad Stockholm, da Sverige vandt Eurovision Song Contest 1999. Showet blev afholdt d. 13. maj 2000, det havde 24 deltagende lande, og de svenske værter var Kattis Ahlström og Anders Lundin.

Man havde forud for showet lavet en lidt anderledes udvælgelse af deltagerlande. For det første var værtslandet garanteret en plads og man begyndte også med de såkaldte Big4 (Frankrig, Spanien, Storbritannien og Tyskland), som fremover skulle sikres en plads hver gang. Hernæst tog man de lande som ikke havde deltaget året før, men som ønskede at deltage, man lod et land debutere og de sidste pladser blev givet til de lande, som havde den højeste gennemsnitlige pointscore de forrige fem gange.

SVT havde valgt Globen som arena, hvilket tillod hele 16.000 tilskuere, det højeste antal hidtil. En stor scene med bevægelige skærme samt en flot lyssætning gjorde mange imponerede. Værterne præsenterede sig selv og sangene på flotteste vis og alle var i det hele taget meget tilfredse med arrangementet. Efter prøverne de sidste par dage før konkurrencen, blev det efterhånden mere og mere klart at Olsen Brothers fra Danmark ville klare sig godt. Nogle talte endda om sejr til de stærkt undertippede brødre, hvorimod langt flere troede på sejr til Irland eller Rusland. Ikke desto mindre førte de fra start til slut i afstemningen, hvilket ikke var sket siden 1974, hvor ABBA vandt. Ruslands Alsou, der kun var 16 år og bosiddende i London (og talte i øvrigt meget lidt russisk), skulle igen dukke op 9 år senere, som vært for Eurovision Song Contest 2009 i Moskva.

1.4 mio. danske seere så med, da Brødrene Olsen i 2000 vandt Eurovision Song Contest med "Fly on the wings of love".

Deltagere og resultater

Scoreboard 
Lande markeret med grønt benyttede telefonafstemning.
Lande markeret med blåt benyttede jury.

Referencer 

2000
Musik i 2000
Lise-Lotte Norup

Lise-Lotte Norup (født 12. april 1951) er en dansk skuespillerinde, sangerinde og forfatterinde samt fotomodel, der er kendt fra teater, film, revy samt vokalgrupper.

Karriere 
Hun begyndte sin karriere som fotomodel, inden hun i 1969 kom med i en opsætning af komedien Solstik på ABC-Teatret. I løbet af 1970'eren indspillede hun en række film, og hun var blandt andet med i flere af Sengekantsfilmene. Hun havde også mere seriøse roller, blandt andet i Det er nat med fru Knudsen og Rapportpigen. Mange af hendes film udnyttede hendes gode udseende.

I samme årti uddannede Norup sig til lægesekretær, men hun fandt ud af, at skuespilbranchen var mest tillokkende. Hun har været med i en lang række teaterforestillinger, ofte med musik, som Hair, My Fair Lady og Mød mig på Cassiopeia. Blandt hendes store roller var også titelrollen i Mary/Marilyn, hvor hun spillede en kvinde, der meget lignede Marilyn Monroe. På tv har hun bl.a. medvirket i serierne En by i provinsen, Strandvaskeren og Ugeavisen.

Lise-Lotte Norup har medvirket i en lang række revyer. Første gang var på Silkeborg Sommerteater i 1981, og siden har hun medvirket i blandt andet Lindenborg Revyen, Rottefælden, Græsted Revyen, Nykøbing F. Revyen og Sønderborg Revyen.

Ved siden af skuespillet har Lise-Lotte Norup også demonstreret gode sangevner. Tidligt i karrieren fik hun udgivet albummet Lise-Lotte med selvskrevne sange. Senere udgjorde hun sammen med Allan Mortensen, Jannie Høeg og Ole Rasmus Møller gruppen Hans Mosters Vovse, som udgav et par plader. I 1992 deltog hun i Dansk Melodi Grand Prix med sangen "Livet spejler sig"

Det er dog først og fremmest i gruppen Swing Sisters, hun har optrådt i rent musikalske sammenhænge. Gruppen består ud over Norup af Kirsten Vaupel og Kirsten Siggaard og blev dannet i 1992. Den optræder fortsat med mellemrum, når de tre medlemmer har mulighed for det.

Endelig har Lise-Lotte Norup udgivet flere kogebøger samt debatbogen Himmelmor, der argumenterer for retten til aktiv dødshjælp.

Filmografi

Film

Serier

Eksterne henvisninger 

 
 

Skuespillere fra Danmark
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 1992
Kogebogsforfattere fra Danmark
Fotomodeller fra Danmark
Lill-Babs

Barbro Margareta Svensson (født 9. marts 1938 i Järvsö, Hälsingland, død 3. april 2018), kendt som Lill-Babs, var en svensk sangerinde og skuespiller.

Liv og virke 
Barbro Margareta Svensson var datter til Ragnar Svensson (1911–99) og Brita, født Brolin (1917–2007).

Hun optrådte første gang på «Barnens dag» i Järvsö 1953. Lidt senere optrådte hun i Wivex i Sundsvall sammen med Lasse Schönnings orkester.

Efter at have sunget i radioprogrammet Morgonkvisten i 1954 blev hun «opdaget» af orkesterlederen Simon Brehm, som tog hende med til Stockholm hvor hun debuterede som professionel på danserestauranten Bal Palais. Hun udgav sin første plade 1954, med Min mammas boogie og Svar till "Ung och kär".

Simon Brehm var hendes manager indtil sin død i 1967. Det var ham som gav hende artistnavnet Lill-Babs: en kobling til den ældre og kendte sangerinde Alice Babs.

Lill-Babs optrådte første gang i TV i 1957 og havde sit første folkparksshow i eget navn i 1958.

Hun fik sit store folkelige gennembrud da hun indsang Stikkan Andersons «Är du kär i mej ännu Klas-Göran?» i 1959; pladen blev en landeplage og var derefter en fast del hendes repertoire. Hendes første teateroptræden var hos Carl-Gustaf Lindstedt og Arne Källerud på Nöjeskatten i sanglystspillet Fly mig en greve i 1958. Sammen med Carl-Gustaf og Arne medvirkede hun også i nogle film, blandt andet "Svenska Floyd" og "En nolla för mycket".

1961 repræsenterede hun Sverige i Eurovision Song Contest i Cannes; hun sang April, april. I TV var Svensson programleder for blandt andet Hemma hos Lill-Babs (1987), Morgonlust (1988), Vem tar vem (1990) og Cocktail (1991).

Privatliv 
Hun var gift med artisten Lasse Berghagen 1965–1968 og med den norske tidligere landsholdmålmand i fodbold Kjell Kaspersen 1969–1973. Hun var mor til Monica Svensson (født 1955), Malin Berghagen (født 1966) og Kristin Kaspersen (født 1969).

1996 udgav hun sin selvbiografi Hon är jag i 1996.

Lill-Babs døde den 3. april 2018 efter at hun blev indlagt på et sygehus med hjerteproblemer. Der opdagede lægerne også en ondartet kræftsvulst.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Sangere fra Sverige
Skuespillere fra Sverige
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1961
Sveriges Eurovision Song Contest-deltagere
Estadio Vicente Calderón

Estadio Vicente Calderón (tidligere Estadio Manzanares (1966-1971)) var et fodboldstadion i Madrid og var hjemmebane for den spanske fodboldklub, Atletico Madrid.

Dette stadion hed oprindeligt Estadio Manzanares, men blev senere opkaldt efter den berømte klubpræsident ved navn Vicente Calderón.

Estadio Vicente Calderón stod færdigbygget i 1966. Det har plads til 54.851 tilskuere.

Sammen med Estadio Ramón Sánchez Pizjuán i Sevilla danner Estadio Vicente Calderón ofte rammen om det spanske fodboldlandsholds hjemmekampe.

Da Spanien i 1982 var værtsnation for verdensmesterskaberne i fodbold, afvikledes tre af turneringens gruppekampe på denne bane.

Stadionet blev, efter at Atletico Madrid flyttede til Wanda Metropolitano, lukket i 2017 og ventes nedrevet i 2018.

Vicente Calderon, Estadio
Etableret i 1966
Sport i Madrid
Atletico de Madrid
Mount St. Helens

Mount St. Helens er en aktiv stratovulkan i staten Washington i det nordvestlige USA 154 km syd for Seattle og 87 nord-øst for Portland, Oregon. Den sprang i luften i 1980, da den ene side af vulkanen gav efter som følge af en blokade af magmaen inde i selve vulkanen. Vulkanen er en del af bjergkæden  Cascades.

Se også

 Subduktion

Eksterne henvisninger 

 Mount St. Helens Volcnic Moument

Bjerge i USA
Washington (delstat)
Vulkaner i USA
Space Needle

Space Needle er vartegn for byen Seattle og bygget til Verdensudstillingen i 1962. Elvis Presleys film fra samme år, It Happened At The World's Fair blev optaget 'on location' i Seattle under Verdensudstillingen, og bl.a. Space Needle optræder i baggrunden på mange af filmens scener.

Space Needle er 184,4 meter høj, dog er den øverste etage "kun" i 158,5 meters højde, og 42 meter bred ved det bredeste punkt.

Ved foden af Space Needle ligger blandt andet Experience Music Project (EMP), som er en hyldest til byens musikere frem til i dag, og som indeholder blandt andet en udstilling om Jimi Hendrix, der stammede fra byen. EMP er grundlagt af Paul Allen.

Eksterne henvisninger 

 Space Needles officielle hjemmeside

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Seattle
Tårne i USA
Verdensudstillinger i USA
Floyd Landis

Floyd Landis (født 14. oktober 1975) er en tidligere amerikansk cykelrytter (professionel 1999-2010). Han var stærk i tidskørsler såvel som ved bjergkørsel. Han afsluttede sin ansættelse som hjælperytter på U.S. Postal Service-holdet med, den senere dopingdømte, Lance Armstrong i 2004, og blev derefter kaptajn fra 2005 for det dopingramte Phonak Hearing Systems-hold.

Han vandt Tour de France 2006, men en dopinganalyse efter 17. etape (offentliggjort 27. juli 2006) fandt et testosteronniveau over det dobbelte af grænseværdien. Analyserne viste ydermere, at der var tale som syntetisk testosteron.

Lørdag, den 5. august 2006 viste undersøgelser af B-prøven samme resultat og det internationale cykelforbund, UCI, bad derfor det amerikanske cykelforbund, USA Cycling Federation, om at indlede en disciplinærsag. Dette medførte en toårig dopingkarantæne.

Landis' fratagne Tour-sejr i 2006 blev i stedet tildelt spanske Oscar Pereiro.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Officiel hjemmeside 

Mandlige cykelryttere fra USA
Dopingsager i cykelsport
Sneedorff

Sneedorff er en dansk slægt:

 Jens Schielderup Sneedorff
 Frederik Sneedorff
 Hans Christian Sneedorff

Slægter fra Danmark
Cadel Evans

Cadel Evans (født 14. februar 1977 i Katherine) er en australsk tidligere cykelrytter og vinder af Tour de France i 2011.

Evans begyndte cykelkarrieren indenfor mountainbikecykling. Han fik blandt andet to VM-medaljer i U23-klassen. Under OL 2000 i Sydney kom han på syvende plads i mountainbike.

I 2001 gik han over til landevejscykling, og cyklede for holdet Saeco. I 2002 gik han til Mapei, og i 2003 og 2004 kørte han for T-Mobile Team (tidligere Team Telekom). Årene på T-Mobile blev i lighed med Paolo Savoldelli, præget af styrt og skader. Fra og med sæsonen 2005 kørte han for det belgiske hold Silence-Lotto (tidligere Davitamon-Lotto og Predictor-Lotto), indtil han sidst i 2009 – efter at være blevet verdensmester i landevejscykling – overraskende underskrev en tre-årig aftale med BMC Racing Team.

Den første gang han udmærkede sig i store etapeløb var under Giro d'Italia i 2002. Dette år tog han førertrøjen helt mod slutningen af løbet, og havde gode muligheder for at vinde. På den næste bjergetape sprak han imidlertid. Mod slutningen af etapen kom han sig knapt opover, selv om fortvivlede hjælperyttere gjorde alt de kunne for at hjælpe ham. Evans tabte godt over 10 minutter til de andre i toppen af ranglisten og endte til slut på 14. plads sammenlagt.

I sit første Tour de France i 2005, endte han op på en ottende plads sammenlagt. Året efter gik det endnu bedre og han blev nummer fire. Før 2007-udgaven var han blandt favoritterne og endte op på andenpladsen, kun 23 sekunder efter Alberto Contador. I Vuelta a España samme år blev han nummer fire, og sammen med flere andre topplaceringer sikrede dette ham sejren i ProTouren med 247 point. Cadel Evans var i Tour de France 2010 en dag i gult efter 8. etape, men mistede den igen tirsdag den 13. juli 2010 til Andy Schleck.

Den 27. september 2009 blev han verdensmester i linieløb, efter at han havde kørt alene på den sidste rundtur i Mendrisio, Schweiz.

På 20. etape den 23. juli 2011 efter en fremragende enkelstart af Cadel Evans, lykkedes det ham at køre sig i den gule trøje i Tour de France 2011. På et efterfølgende pressemøde, brød han sammen i gråd og kaldte sejren for den største i karrieren. Det lykkedes ham efterfølgende at forsvare den gule trøje på sidste etape og blive den første australske vinder af løbet nogensinde – faktisk den første fra den sydlige halvkugle overhovedet til at vinde Touren.

Grand Tour-resultater

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Officielle hjemmeside 

Mandlige cykelryttere fra Australien
Tour de France-vindere
ProTour-vindere
Verdensmestre i landevejsløb
Gaustatoppen

Gaustatoppen er det højeste punkt på en 7 km lang bjergryg, og ligger ved Rjukan i Tinn kommune i Vestfold og Telemark i Norge. Med sine 1.883 m over havets overflade er det også Telemarkens højeste punkt.

I en årrække har Gaustatoppen huset militære installationer, der bl.a omfatter et tårn på toppen og en todelt bane, der inde i bjerget fører til toppen. De sidste 1.060 meter er med en stigning på 40 %. Banen blev bygget af NATO mellem 1954-1959 og gav bl.a. adgang til kommunikationsudstyr og radaranlæg på toppen. Den blev benyttet til transport af personel og militært udstyr. Banen starter i 1.170 meters højde, hvor man med en lille jernbane bliver ført 850 meter vandret ind i bjerget. Herfra fortsætter man med kabelbane op mod toppen.

Siden 2004 har banerne visse dage om året været åbne for turister.

Gaustatoppen er det punkt i Norge, der har den bedste udsigt, målt efter arealet man kan se. Under ideelle forhold kan man overskue et område på ca. 60.000 km², hvilket svarer til omtrent en sjettedel af Norges samlede areal. Til sammenligning dækker Danmark ca. 43.000 km².

Mod vest kan man se Sandfloeggen, Hardangerviddas højeste fjeld, der ca. 100 km væk rejser sig 1.719 meter over havet. Længere mod nord finder man Hårteigen med 1.690 meter over havet. Næsten 200 km længere mod nord ser man på en klar dag også Uranostinden på 2.157 meter over havet. Mod øst finder man Tryvannstårnet i Oslo og de svenske skove.

Gaustatoppen benyttes bl.a. af trekkere og om vinteren af skiturister.

Eksterne link og kildehenvisninger 

 Beskrivelse af Gaustatoppen
 Portalen for Gaustatoppen

Seværdigheder i Norge
Bjerge i Vestfold og Telemark
Tinn