kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lonely Planet

Lonely Planet er et australsk forlag som har specialiseret sig i at udgive rejsebøger. Forlaget udgiver rejseguider som primært henvender sig til rygsækrejsende og andre, der rejser på et lille budget.

I 2004 havde forlaget udgivet mere end 650 titler i 118 lande og havde et årligt salg på mere end seks millioner rejsebøger.

Lonely Planet producerer også tv-programmer (Lonely Planet Television) og har udviklet tre programserier: Lonely Planet Six Degrees, The Sport Traveller og Vintage New Zealand.

Forlagets hovedkontor ligger i Footscray, en forstad til Melbourne, Australien, samt underafdeling i London, England og Oakland, USA.

Historie 
Lonely Planets første bog Across Asia on the Cheap blev skrevet af Tony Wheeler og hans kone Maureen Wheeler i Sydney i 1973. Bogen var baseret på deres rejse gennem Tyrkiet, Iran, Afghanistan, Pakistan, Indien og Nepal. Bogen var skrevet med panache og forfatternes subjektive meninger om f.eks. hoteller, restauranter mm. Bogen solgte så godt i Australien at parret havde råd til endnu en rejse, og efter deres hjemkomst udgav de South-East Asia on a shoestring. Titlen udgives stadig og er forlagets mest sælgende.

Lonely Planets første bøger var rettet mod unge mennesker fra Australien og Europa (primært Storbritannien), som ønskede at rejse ad landjorden mellem Australien og Europa via Sydøstasien, det indiske kontinent og Mellemøsten.

Infrastrukturen for turister var endnu ikke udbygget i de fleste lande og man var ikke vant til at se rejsende, som rejste på et lille budget. De gode råd og vejledninger, som man fik gennem Lonely Planets bøger, blev set af mange rejsende som en vigtig del af det at undgå problemer og farer på rejsen.

Indholdet i bøgerne har ændret sig over årene, da man ønskede at sælge sine bøger på nye markeder, såsom Europa, hvor der allerede fandtes mange guidebøger. I dag henvender bøgerne sig lige så meget til rejsende fra middelklassen. Siden 2005 har parret Wheeler ikke længere styringen af forlaget, men de ejer stadig størstedelen af forlaget. Tony Wheeler skriver stadig guidebøger.

I år 2013 udkom de første Lonely Planet rejsebøger oversat til dansk. På dansk findes serierne Oplev og Pocket.

Eksterne henvisninger 
 Lonely Planets hjemmeside

Forlag fra Australien
Operation Guds Vrede

Operation Guds Vrede (Engelsk: Operation Wrath of God, Hebraisk : Mivtza Za'am Ha'el), også kaldet Operation Bayonet, var en hemmelig operation beordret af Israel og Mossad for at myrde dem, der direkte eller indirekte forøvede München-massakren. Deres mål inkluderede medlemmer af den palæstinensiske militante gruppe Sorte September, som var ansvarlige for massakren på israelske sportsfolk ved OL i i München i 1972 (München-massakren), og medlemmer af PLO, som var anklaget for at have været involveret. Autoriseret til at begynde i efteråret 1972 af daværende israelske premierminister Golda Meïr har operationen muligvis været fortsat i op til 20 år.

Gennem denne årrække dræbtes utallige palæstinensere og arabere over hele Europa af hemmelige israelske snigmordsenheder, inklusiv drabet på en uskyldig tjener i Lillehammer, Norge, som er kendt som Lillehammer-sagen. Yderligere blev militære angreb foretaget af israelske kommandotropper dybt inde i Libanon til likvidering af højt profilerede palæstinensere.

Rækken af mord forårsagede gengældelsesangreb og repressalier fra Sorte September mod forskellige israelske regeringsmål. Senere har der også været stor kritik af Israel for valg af mål, brug af taktik og generelle effektivitet ved operationen.

Grundet de hemmelige omstændigheder omkring operationen, har det været svært at bekræfte detaljer fra en enkelt kilde, inklusiv historien om israelsk-fødte Yuval Aviv, som har påstået, at han har været leder af en israelisk snigmordsenhed, men som er blevet afvist fra officielle israelske kilder.

Historien om Operation Guds Vrede har været skildret i de to film, Sword of Gideon (1986) og Steven Spielbergs Munich (2005).

Israel-Palæstina-konflikter
Auguste Rodin

Auguste Rodin (François-Auguste-René Rodin, født 12. november 1840, død 17. november 1917) var en fransk billedhugger.

Født i en arbejderfamilie i Paris fik han en central rolle i moderne skulpturhistorie som både en mester i og en oprører mod Beaux-Arts traditionen.

På trods af det talent, der ses i hans portræt af den præst, der hjalp ham med at opdage talentet, blev Rodin nægtet adgang til Beaux kunstakademiet. Han blev optaget på en skole for dekorativ skulptur og flyttede til Belgien for at arbejde i et studie, der producerede den slags.

Blandt hans bedst kendte skulpturer er Grubleren og Kysset. Grubleren findes i mange originale versioner, bl.a. på Glyptoteket og ses i talrige film, bl.a. The Blues Brothers (1980) og Nat på museet 2 (2009).

Rodin var inspireret af renæssancebilledhuggeren Michelangelo, hvilket kommer til udtryk ved Rodins meget muskuløse skulpturer.

I juli 2015 blev en version af Rodins buste L'homme au nez cassé (Manden med den brækkede næse) stjålet fra Glyptoteket.

Galleri

Noter

Eksterne henvisninger 

 
 

Personer fra Paris
Billedhuggere fra Frankrig
Storofficerer af Æreslegionen
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
Irma

Irma  kan henvise til flere artikler:

 Irma (supermarkedskæde) – en del af Coop Danmark
 Irma (pigenavn)
 Irma (tegneserie-figur) – figur i Tintin
 Orkanen Irma — kategori 5-orkan
 Irma (by) — italiensk by
Frøken Rappesen

Frøken Rappesen  er Joakim von Ands pligtopfyldende og loyale sekretær, der har sin faste plads i toppen af Von And-Bygningen.

Eksterne henvisninger 
 

Anders And-figurer
Spareby

Spareby  er Joakim von Ands bogholder, der ofte irriterer ham ved at minde ham om udgifter og må overbringe ham de sørgelige nyheder om tab.

Anders And-figurer
Gilbert (Disney)

Gilbert  er en fiktiv figur fra universet omkring Mickey Mouse og Fedtmule, oprindeligt navn var Georg. Han er Fedtmules nevø, hans diametrale modsætning og klog på snart sagt alt. Han må ofte redde sin onkel ud af kniben, ved lejlighed får det ham til at komme galt af sted selv.

En gang opdagede han, at hans klodsede onkel var Supermule, og da han så også fik en af de magiske jordnødder, blev han til Super-Gilbert. Udover at han fik de samme superkræfter som Supermule blev hans hjerne også et leksikon, der vidste alt og snart kunne drage hurtige logiske slutninger. Han er foreløbig den eneste person i dette univers, der har fundet ud af hvem Supermule er.

Eksterne henvisninger 
 

Anders And-figurer
Imprægnering

Imprægnering eller trykimprægnering betegner den proces, hvorved et (eller flere) kemikalier bringes ind i et træmateriale for at øge træets holdbarhed. Dette udføres industrielt i et trykkammer, hvor træemnet lægges i en opløsning, der indeholder det (eller de) pågældende kemikalie. Ved at påføre vacuum trækkes luft ud af emnet, hvorefter et tryk kan påføres så opløsningen trænger ind i emnet. I lokale eller private samenhænge gennemføres imprægnering i form af påsmøring eller maling med en imprægneringvæske eller maling, der indeholder kemikalier med tilsvarende effekter.

Formålet er sædvanligvis at øge træets modstandsdygtighed mod biologisk nedbrydning (af fx svampe eller insekter) og/eller at mindske træets affinitet overfor fugt.

Traditionelt bruges som kemikalier kobberforbindelser, som giver det imprægnerede træ en grønlig farve ofte sammen med krom- eller arsenforbindelser. En anden mulighed, der blev brugt til sveller, var kreosot. Krom, arsen og kreosot er ikke længere tilladte i Danmark. I stedet bruges borforbindelser eller organiske svampemidler. Alternative og mere miljøvenlige metoder findes som fx imprægnering med furfurylalkohol (og en kemisk katalysator), der under efterfølgende opvarmning danner en polymer i træcellerne. Sådant "furfuryleret" træ er typisk brunligt i farven og modstandsdygtigt overfor biologisk nedbrydning.

Eksterne henvisninger 

Byggematerialer
Bandet Nul

Bandet Nul var en dansk digtergruppe, bestående af Klaus Høeck, Asger Schnack og F.P. Jac. Gruppen blev etableret i 1980 og udgav en række digtsamlinger:

 Nul, 1980
 Bandet Nul Live, 1981
 Bandet Nul de Luxe, 1982
 Bandet Nul samler værket, 1983

Digtere fra Danmark
Etableret i 1980
Grupper
Dansksprogede forfattere fra Danmark
VM i ishockey 1938

VM i ishockey 1938 var det 12. VM i ishockey, arrangeret af IIHF, og det gjaldt samtidig som det 23. EM i ishockey. Turneringen blev spillet 11. – 20. februar 1938 i Prag i Tjekkoslovakiet.

De 14 deltagende hold blev inddelt i tre indledende grupper – to grupper med fem hold og en gruppe med fire hold. De tre bedste hold fra hver gruppe gik videre til mellemrunden, hvor der blev spillet i tre nye grupper med tre hold. Ifølge turneringsreglerne skulle de tre gruppevindere og den bedste toer gå videre til semifinalerne, men der opstod problemer med at afgøre, hvilket hold, der skulle dømmes som bedste toer. De tre toere havde nemlig alle opnået 2 point og målscoren 3-3. Turneringskomiteen besluttede at dømme Tyskland som bedste toer, fordi holdet havde tvunget de forsvarende mestre fra Canada i forlænget spilletid.

Canada vandt verdensmesterskabet for 10. gang. Sølvmedaljerne gik til Storbritannien, der dermed blev bedste europæiske nation og derfor vinder af EM-titlen, mens værterne fra Tjekkoslovakiet vandt bronzen. Det var briternes fjerde EM-titel (den tredje i træk). USA's 8.plads var amerikanernes dårligste resultat hidtil.

Indledende runde 
De tre bedste hold fra hver gruppe gik videre til mellemrunden.

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Mellemrunde 
Mellemrunden fik deltagelse af de tre bedste hold fra hver af de tre indledende grupper. Holdene blev inddelt i tre nye grupper, hvorfra gruppevinderne og den bedste toer gik videre til semifinalerne, mens de sidste to toere spillede om placeringskamp om 5.pladsen.

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Finalerunde

Slutstilling 

1938
Sport i 1938
Barbra Streisand

Barbra Joan Streisand (oprindeligt Barbara Joan Streisand, født 24. april 1942 i Brooklyn, New York) er en amerikansk sangerinde, skuespillerinde, komponist, filmproducer og filminstruktør. 

Hun vandt i 1968 en Oscar for bedste kvindelige hovedrolle i filmen Funny Girl, og igen i 1976 for bedste originale sang. Hun har også fem Emmy'er, otte Grammy Awards og Golden Globe priser samt en Tony Award-pris.  

Streisand begyndte sin karriere ved at optræde i natklubber og på Broadway teatre i begyndelsen af 1960erne. Efter at have optrådt på diverse tv-shows fik hun en kontrakt med Columbia Records, hvor hun insisterede på at have fuld kontrol og sin karriere og accepterede til gengæld en lavere betaling, et arrangement som hun videreførte gennem sin karriere, og lancerede sit debutalbum, Barbra Streisand Album i 1963, som vandt en Grammy Award som årets album. Igennem sin karriere med at producerer musikalbums, toppede Streisand US Billboard 200 listen med 11 albums - en rekord for en kvinde - inklusive People (1964), The Way we Were (1974), Guilty (1984) og The Broadway Album (1985).

Privatliv 
Streisand blev gift med skuespilleren James Brolin i 1998. Hun var tidligere gift med Elliott Gould fra 1963-1971, med hvem hun har et barn.

Se også 
 Streisandeffekten

Eksterne kilder/henvisninger 

 Officiel hjemmeside
 
 The Barbra Streisand Music Guide: Omfattende fan-side 

Skuespillere fra USA
Hollywood Walk of Fame
Sangere fra USA
Oscar for bedste kvindelige hovedrolle
Personer fra New York
Jøder fra USA
Golden Globe for bedste instruktør
Modtagere af Presidential Medal of Freedom
Paraply

En paraply er en sammenfoldelig regnskærm beregnet til at beskytte mod nedbør. 

Paraplyen består af en ramme dækket af et stykke vandtæt stof. Hele enheden kan klappes sammen. I en traditionel herreparaply klappes skærmen sammen om en fast stang. Den mindre taskeparaply er bygget op om en teleskopstang, så den sammenklappet kan ligge i en taske.

Ordet "paraply" stammer fra fransk "parapluie", (italiensk "para-", at skærme, og fransk "pluie" regn).

Se også 
 Parasol

Beklædningsgenstande
Regn
Tommy (tegneserie-kat)

Tommy  er Anders Ands kat, for det meste i Fætter Vims-historier tegnet af Al Hubbard, oprindelige navn var Misser. Den elsker det enkle liv med fisk og mælk i fred og ro, og hader Fætter Vims af hele sit hjerte. Den kommer ofte med kommentarer i lighed med Tintins hund Terry, som ikke bliver forstået – den er fornuftens røst når Anders And lader sig rive med af sin skøre fætters påfund.

Anders And-figurer
Labradorstræde

Labradorstræde  er Tintins hjemmeadresse, når han ikke er ude på eventyr. I de senere hæfter virker det dog som om han er flyttet ud på Møllenborg hos sin ven kaptajn Haddock.

Tintin-universet
Nekrolog

En nekrolog (af græsk: νεκρός, nekrós, "død" + λόγος, lógos, "ord, tale, skrift") er mindeord over en nylig – ofte kendt – afdød, som bringes i aviser eller andre journalistiske medier. 

I nekrologen omtaler en journalist afdødes liv og levned med hovedvægten på arbejde og indflydelse. Også frivilligt arbejde i sportsklubber og lignende kan omtales. Endelig kan venner og bekendte også skrive nekrologer. 

Intet ondt om de døde. Derfor omtaler nekrologer ofte kun de gode ting, som afdøde var ansvarlig eller kendt for. Ugunstige forhold omtales ofte ikke eller bagatelliseres bevidst. Undtagelsen er diktatorer og andre, som er herostratiskt berømte, altså kendt for noget negativt.

De fleste aviser har nekrologer liggende klar, så de hurtigt kan trykkes efter dødsfaldet. Alfred Nobels nekrolog blev efter sigende trykt før hans død, og da han så, hvilket eftermæle han havde fået, besluttede han at indstifte Nobelprisen.

Mark Twain så sin nekrolog og telegraferede: Rygterne om min død er stærkt overdrevne.

En nekrolog bringer sjældent oplysninger om ægtefælle og børn. Disse oplysninger fremgår af dødsannoncer, der som navnet antyder optages mod betaling og således ikke undergår journalistisk bearbejdning. 

Mindeord af venner af afdøde undergår heller ikke journalistisk bearbejdning og bringes gratis i de førende aviser, der dermed sikrer sig et mere fuldtonet billede af den døde.

Se også 

 Dødsannonce

Noter 

Journalistik
Død
Skedsmo

Skedsmo er en tidligere kommune i landskabet Romerike i Akershus, nu i Viken fylke i Norge. Den blev sammen med  Fet og Sørum kommuner lagt sammen til den nye Lillestrøm kommune. Den grænsede i nord til Nittedal og Gjerdrum, i øst til Sørum og Fet, i syd til Rælingen og Lørenskog, og i vest til Oslo.

I Skedsmo ligger byen Lillestrøm, som fik bystatus i december 1997. De øvrige småbyer i kommunen er Skjetten, Strømmen, Skedsmokorset, Kjeller og Leirsund.

Eksterne henvisninger 

 Kultur i Skedsmo på kort fra Kulturnett.no 

Romerike
Forstæder til Oslo
 
Viken
Tidligere kommuner i Norge
Michael Carøe

Michael Carøe (født d. 11. oktober 1960) er en dansk entertainer, sanger, komiker, tv-vært etc. Han fik sit gennembrud i komiker-trioen Plat (sammen med Peter Kær og Mads Keiser) og på Kanal 2's Morgenflimmer. 

Han er uddannet skuespiller fra Statens Teaterskole og har siden beskæftiget sig med forskellige grene inden for underholdningsbranchen. Bl.a. er han en populær crooner, men gør det også stadig som komiker.

Har på tv optrådt i bl.a. Morgenflimmer, Eleva2ren og i tv-serien Klovn (hvor han spiller sig selv).

Han er kendt som stor fan af F.C. København, og har i den anledning indspillet flere af klubbens slagsange sammen med gruppen Det Fede Net. 

Han er vært for "Så Det Synger" på TV2.
Han er også med i Mikkel og Guldkortet hvor han spiller "Far".

Filmografi 
 Århus by Night (1989) – Flemming Jørgensen
 Farlig leg (1990) – Michael
 De nøgne træer (1991) – Leos stemme
 Roser og persille (1993) – Peter
 Mimi og madammerne (1998) – Klaus
 Olsen-bandens sidste stik (1998) – Studievært
 Fartstriber (2005) – Gås (dansk stemme)
 Sprængfarlig bombe (2006) – Frederik
 Klovn: The Movie (2010)
 Klovn The Final (2020)

Tv-serier 
 Mor er major, afsnit 2, 5 og 6 (1985) – Jensen
 Frihetens skugga (1994) – Gamle vens stemme
 Hjerteflimmer (1998) – Erling 
 Skjulte spor, afsnit 15 (2001) – Sebastian
 Nikolaj og Julie, afsnit 19 (2003) – Michael Walter
 Er du skidt, skat?, afsnit 2 (2003) – Medlem af frimurerlogen
 Forsvar, afsnit 4, 9, 16 og 17 (2003-2004) – Bjarne Duelund Pedersen
 Julie (2005) – Trines far
 Ørnen, afsnit 17-18 (2006) – Frederik von Halle
 Sommer, afsnit 5-7, 9-13, 15-16 og 19 (2008) – Andy
 Mikkel og Guldkortet (julekalender) (2008) – Far
 Julestjerner (julekalender) (2012) – Rocko
 Klovn (2005-2009) – Carøe

Tegnefilm 
 Oliver & Co. (1988) – Smutter
 Bernard og Bianca: SOS fra Australien (1990) - Jack
 Svaneprinsessen (1994) – Grovbert
 Dinosauerne (2000) – Bruton
 Ice Age (2002) – Diego
 Sinbad (2003) – Sinbad
 Ice Age 2: På tynd is (2006) – Diego
 Ice Age 3: Dinosaurerne kommer (2009) – Diego
 Æblet & ormen (2009) – Syngende Kirsebær
 Prinsessen og frøen (2009) – Dr. Facilier
 Ice Age 4: På gyngende grund (2012) - Diego
 Ice Age 5: Den vildeste rejse (2016) - Diego

Eksterne henvisninger 
 
 

Sangere fra Danmark
Tv-værter fra Danmark
Komikere fra Danmark
Tegnefilmsdubbere fra Danmark
Croonere
Hovedsø

Hovedsø er en strandsø på Avernakøs vestlige ende, adskilt fra havet ved lave strandvolde.

Geografi 
Hovedsø ligger i den vestlige ende af Avernakø i det Sydfynske Øhav, den adskilles fra havet ved lave strandvolde som hyppigt overskylles, hvilket medfører et forholdsvis højt saltindhold i søen. Øst for den meget lavvandede sø ligger der en række bakker, som sandsynligvis afvandes i søen.
Syd for søen findes der en tidligere forlængelse af den, Holmesø, som er blevet meget lille med tiden.

Dyreliv 
Der er i søen blevet observeret rejer og sandsynligvis også nipigget hundestejle, samt på nogle tidspunkter skrubber. Desuden kan der observeres forskellige måger, vibe, stor præstekrave, almindelig ryle, strandskade og hejre.  Søvandets saltindhold forhindrer at der kan leve padder i søen.

Se også 
Holmesø
Skanodde Sø

Eksterne henvisninger 
Thorkild Høy, Danmarks Søer – Søerne i Fyns Amt, Vedbæk 2000
Områdebeskrivelse for område 125, vestlige del af Avernakø,  Miljøministeriet,  Natura 2000.

Søer i Faaborg-Midtfyn Kommune
Kystlaguner og strandsøer
Michael Meyerheim

Carsten Michael Meyerheim (født 5. september 1949 i Gentofte) er en dansk journalist og studievært på TV 2. 

Meyerheim blev uddannet journalist på Frederiksborg Amtsavis (1969-1973), fra 1973 ansat ved Politiken, hvor han arbejdede i 15 år med stof vedrørende universiteter og højere læreanstalter, lægevidenskab og i fire år som udenrigskorrespondent i Washington. Desuden var han en overgang med til at redigere den kendte satireklumme At Tænke Sig. 

Via ansættelse på Nordisk Film fik han sit gennembrud på tv i 1988 som den første vært på Lykkehjulet og dermed en af de første værter på TV 2. Han blev i 1989 vært på Eleva2ren og fik i 1991 sit eget talkshow efter amerikansk forbillede Meyerheim og Co, der var Danmarks første late night talkshow. Senere var han vært i talkshowet Meyerheim After Eight, ligesom han i 1995 var vært på Ugen der gak. 

Han var den første vært på TV 2's morgenprogram Go' Morgen Danmark fra premieren i 1996 til 2006. Hans faste makker var Cecilie Frøkjær. Siden 2006 har han været vært på programmet Spørg Charlie på TV 2 Charlie og haft sit eget talkshow, kaldet Talkshowet Meyerheim . I 2018 startede han en ny serie portrætprogrammer med kendte danskere under titlen "Meyerheim og Stjernerne). Han har også haft en optræden i filmen Min søsters børn fra 2001.

Michael Meyerheim var i 1996 med til at stifte produktionsselskabet Skandinavisk Film Kompagni sammen med Ole Stephensen, Erik Stephensen og Jørgen Koldbæk.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Journalister fra Danmark
Tv-værter fra Danmark
Personer fra Gentofte
Ansatte ved TV 2
Personer i Kraks Blå Bog
Journalister ved Politiken
Tindr Hallkelsson

Tindr Hallkelsson (ca. 950 – 1015) var en af Hakon Jarls islandske skjalde.

Familie og liv 

Tindr var broder til den kendte høvding Illuge Svarte på Gilsbakke, Gunnlaugr Ormstunges fader og den 5. mand fra Brage Boddason. Tindr må antages at være født ved midten af det 10. århundrede. Det første, som vi ved om ham, fra Landnáma, er at han sammen med sin broder overfaldt Músa-Bölverkr i Hraunsáss, fordi denne havde dræbt deres tredje broder. Dernæst træffer vi ham i Norge hos Hakon Jarl under Jomsvikingeslaget, ligesom Einarr Skálaglamm. Harðar saga, som er ikke særlig historisk, fortæller, at Tindr skulle have været i Norge allerede under Harald Gråfeld. Det synes dog mindre pålideligt. Når samme saga fortæller at Tindr kom hjem med Þórðr Kolgrímsson fra Ferstikla og at Tindr straks red "hjem på Hallkelsstaðir" (hans faders gård), sigtes der muligvis til Tindrs hjemkomst efter Jomsvikingeslaget. Det sidste vi hører om ham, er hans deltagelse i det kendte Hedeslag (1015), hvor han kæmpede drabeligt, men synes at være blevet dødeligt såret. I det mindste nævnes han ikke senere. Tindr havde to døtre: Jóreiðr og Hallveig (fra den sidste stammede Brandr Prior hinn Fróðe) og en søn Þorvaldr, skjalden Gils' bedstefader.

Digtning 

Tindr har sikkert været en meget anset mand på grund af sin ualmindelige åndelige så vel som legemlige kraft og dygtighed; nogle af håndskrifterne af Heiðarvígasaga kalder ham "den tapre". Som skjald udmærker han sig ved udtrykkenes kraftighed og friskhed, samt ved omskrivningernes fuldkomne korrekthed og anskuelighed, for så vidt som man kan dømme derom af de os opbevarede, forfærdelig mishandlede vers. Disse hører — på et par løse vers nær — alle til en drape om Hakon jarl, som Fagrskinna udtrykkelig nævner, "hvori meget om Jomsvikingerne og deres kamp fortælles". Det er altså en given sag, at digtet er forfattet kort efter dette slag (986-7). Det, som vi har tilbage af digtet, er især opbevaret i den yngste bearbejdelse af Jomsvikingasaga og versene handler om Jomsvikingernes færd og rejse til Norge, om Hakons forberedelser og kraftige modstand, samt, hovedsagelig, om selve kampen og dens enkeltheder.

Desuden findes to løse vers af Tindr, digtede lige efter Hedeslaget (1015); de skal være digtede af den i valen liggende, sårede Tindr, og de handler om kampens udfald og mandefaldet. Der er ingen tvivl om, at versene er ægte.

Kilde 

Denne artikel bruger tekst fra Finnur Jónssons (1858-1934) værk Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie, som ikke længere er beskyttet af ophavsret.

Ekstern henvisning 

 Tindr Hallkelsson  Opbevarede vers

Tjek fødsels- og dødsår
Islændinge i vikingetiden
Skjaldekunst
Garage Days Re-Revisited

Garage Days Re-Revisited (Fulde titel: The $5.98 EP Garage Days Re-Revisited) er en Metallica-EP med covernumre af bandets gamle favoritter, indspillet lige efter Master of Puppets-turnéens afslutning, og efter Cliff Burton døde i en busulykke. Det er første album hvor Jason Newsted er med som bassist.

Det er det 2. album i rækken af Garage albummene. Den første Garage Days Revisited fra 1984 hører til en af de meget sjældne og er en af de mere eftersøgte ting blandt Metallica samlere. Dette "album" består kun af 2 numre og findes også på B-siden af Creeping Death 12" vinylsingle.
Der har i længere tid hersket tvivl om dette album virkelig talte som en af de officielle, da der kun var 5 numre på og den ikke altid har været lige let at få fat på.

Numre 
 "Helpless" (Diamond Head)
 "The Small Hours" (Holocaust)
 "The Wait" (Killing Joke)
 "Crash Course in Brain Surgery" (Budgie)
 "Last Caress/Green Hell" (The Misfits) – I sidste sekund bliver de begyndende riff til Iron Maidens "Run to the Hills" spillet.

Metallica-album
Metalalbum
Album fra 1987