kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pulau Tekong

Pulau Tekong, også kendt som Tekong, er den største af Singapores fjerntliggende øer. Øens areal er 24,43 km2. Øen vokser stadig på grund af landvindings arbejde på øens sydlige og nordveslige kyster, som med tiden vil omfatte mange af de omkringliggende småøer, deriblandt Pulau Tekong Kechil.

Pulau Tekong ligger ud for Singapores nordøstlige kyst, øst for Pulau Ubin. Geografisk ligger øen tættere på Johor, Malaysia end på selve Singapore hovedø. Pulau Tekong Reservoir findes også på øen.

Historie
Øen var engang hjemsted for 5000 indbyggere. Den sidste af de fastboende flyttede væk fra øen i 1987. 60 procent af indbyggerne var kinesere, og af disse tilhørte 70% Hakkafolket og 30% tilhørte Teochewfolket, og 40% var malaysere. Der var også nogle få indere. Årsagen til at Hakka udgorde størstedelen af befolkningen er at det meste af Hokkien og Teochew forretningsfolk allerede havde blomstrende forretninger på fastlandet. Da hakkaerne ankom, besluttede dig sig for at flytte til en mindre beboet ø. De fleste af øens beboere var landmænd, fisere og butiksejere, der solgte diverse varer.

Tidligere var der mange vilde grise og hjorte  på Pulau Tekong, og det tiltrak jægere fra Singapore. Pulo Tekong Besar havde været igennem så stor udvikling efter 2. verdenskrig, med grøntsags, frugt og kylligegårde, at det meste af det vilde dyreliv er forsvundet.

I dag bruges Pulau Tekong udelukkende som træningsbase for forskellige enheder indenfor Singapore Army.

Kystbeskyttelse
National Biodiversity Centre og National Parks Board (NParks) vil foretage kystbeskyttelse og restaureringsarbejder ved Pulau Tekongs nordøstlige kystlinje, der har problemer med kysterosion. National Biodiversity Centre har konstateret, at erosionen er et resultat af bevægelser fra skibe og af kraftige bølger i området. Et studie NParks bestilte i 2006 fandt frem til at 1,65 km af den nordøstlige kyst er hårdest ramt. Kysterosionen udgør en trussel mod de 92 hektarer af mangrovetræer i Pulau Tekong, der er et af de største tilbageværende mangroveområder i Singapore med et modent og uforstyrret levested.

Referencer

Eksterne henvisninger 
Satellitbillede af Pulau Tekong på Google Maps

Øer i Singapore
TV3 Max

TV3 Max er en dansk sports- og serie-tv-kanal, som fik premiere den 31. oktober 2017, da den overtog TV3 Sport 2, som lukkede den 30. oktober 2017.

Al sport på TV3 Sport 2 kan ses på TV3 Max, som også vil sende komedieserier som The Simpsons, Dads, How I Met Your Mother og Last Man on Earth.

Alle, der kunne se TV3 Sport 2, har automatisk adgang til TV3 Max.

TV3 Max sender meget fodbold - blandt andet Bundesligaen og Premier League, men også en del håndbold.

Noter 

Tv-kanaler fra Viasat
Etableret i 2017
S. Yizhar

Yizhar Smilansky (født 27. september 1916 i Rehovot, død 21. august 2006), kendt som S. Yizhar, var en israelsk forfatter og politiker med en litterær karriere, der spændte over næsten 50 år. I 1959 modtog han Israel-prisen for sit bidrag til den israelske litteratur.

Yizhar Smilansky blev født i Rehovot, som ligger ca. 20 km fra Tel Aviv. Hans forældre var russiske indvandrere, og han kom fra en forfatterfamilie. Han læste på lærerseminaret i Jerusalem, arbejdede som pædagog og som professor ved Det hebraiske universitet i Jerusalem og ved Universitetet i Tel Aviv. Forfatteren deltog desuden i Den arabisk-israelske krig i 1948-1949 og var repræsentant for det israelske arbejderparti fra 1949 til 1967.

Yizhar har skrevet både romaner, noveller, børnebøger og non-fiction og er oversat til 22 sprog. Hans værker handler ofte om tiden før og umiddelbart efter staten Israels oprettelse. Desuden står forholdet mellem menneske og sted og konflikten mellem individ og gruppe tit i centrum i hans bøger. Hans stil kendetegnes af en blanding af litterær prosa og dagligsprog og lange sætninger med mange forskellige associationer, der minder om stream of consciousness.

Khirbet Khizeh – Slagmark er indtil videre det eneste af Yizhars værker, der er udkommet på dansk. Det udkom første gang på hebraisk i 1949 og er en erindringsroman, der reflekterer over de erfaringer, som forfatteren gjorde sig under uafhængighedskrigen. Den handler om, hvorledes beboerne i den fiktive landsby Khirbet Khizeh bliver tvunget til at forlade deres hjem af israelske soldater. Læseren får ikke rigtig at vide, hvorfor landsbyen egentlig skal evakueres, og hvad der foregår i resten af Israel. Historien fortælles af en af soldaterne, der deltager i aktionen, og som gennemgår meget ambivalente følelser, mens de andre soldater omkring ham ikke lader til at føle noget. Bogen har siden sin udgivelse skabt stor debat omkring begivenhederne, der førte til Israels oprettelse.

Yizhar døde i 2006 i en alder af 89 år og efterlod en kone og tre børn.

Bibliografi

Oversat til dansk 

 Khirbet Khizeh – Slagmark (Møller Forlag, 2016 ; udgivet som lydbog af Bechs Forlag – Viatone, 2017)

På engelsk  

 Ephraim Goes Back to Alfalfa
 On the Edge of the Negev
 The Wood on the Hill
 A Night Without Shootings
 Journey to the Evening's Shores
 Midnight Convoy
 Days of Ziklag (1958)
 Mikdamot (1992)
 Discovering Elijah (1999)

Priser og udmærkelser (udvalg) 

 1959 – Israel-prisen for litteratur 
 1959 – Brenner-prisen for litteratur 
 1960 – Lamdan-prisen for børnelitteratur 
 1991 – Bialik-prisen for litteratur 
 2002 – EMET-prisen for kunst, videnskab og kultur

Kilder 

 https://bechsforlag.dk/s-yizhar/

 https://www.jewishvirtuallibrary.org/s-yizhar

 http://www.moellerforlag.dk/forfattere/s-yizhar

 https://www.nytimes.com/2015/02/22/books/review/khirbet-khizeh-by-s-yizhar.html

 https://www.theguardian.com/news/2006/aug/24/guardianobituaries.booksobituaries

Politikere fra Israel
Forfattere fra Israel
Kamensk-Uralskij

Kamensk-Uralskij (, ) er en by i Sverdlovsk oblast i Urals føderale distrikt i Den Russiske Føderation. Byen ligger omkring 115 km sydøst for Jekaterinburg og har  indbyggere.

Geografi 

Kamensk-Uralskij ligger i lavlandet på de østlige skråninger af det centrale Ural på grænsen til Sibirien, ved sammenløbet af floderne Kamenka og Iset, 114 km sydøst for Jekaterinburg. Floden Iset deler byen i to administrative distrikter: Sinarsky og Krasnogorsk. Inden for bygrænsen udmunder Kamenka i Iset, og danner en mindre sø ved sammenløbet. Derudover danner Kamenka opstrøms Kamenskijsøen.

Byens længde fra nord til syd er ca. 27 km, fra vest til øst 15 km. Byens areal er 144 km². Kamensk-Uralskij ligger 160 moh. Terrænet er en lidt dissekeret slette. Inden for byen er Volkov Reservoir, Mazula-søen og stenbrud i Silikatnom.

Kamensk-Uralskij er et af de ti største jernbaneknudepunkter i Rusland. Vejene Serov-Tjeljabinsk og  Jekaterinburg-Kurgan krydser her og udgangpunkt for hovedfærdselsåren  Jekaterinburg-Tjumen.

Klima 

Kamensk-Uralskij har tempereret fastlandsklima. Om vinteren påvirkes vejret af det sibiriske højtryk, der medfører stabilt frostvejr. Hyppige indtrængen af kolde luftmasser fra nord og varme fra syd observeres, der er forbundet med vejrforandringer. Om sommeren medbringer luftmasser fra Barentshavet og Karahavet ofte koldt vejr.

Den gennemsnitlige årlige temperatur er +2,4 °C, den gennemsnitlige temperatur i den varmeste måned, juli, er 19,3 °C, og den koldeste måned, januar, er -13,5 °C. Den gennemsnitlige årlige nedbør er 467 mm. Størstedelen af nedbøren, 350 mm, falder i årets varme periode.

Historie 

Kamenskij Zavod blev grundlagt i slutningen af 1600-tallet som en bosættelse knyttet til et jernstøberi. I de første to århundreder var støberiet kendt for sine kanoner.

Første skole åbnede i Kamensk i 1724. Jernstøberiet blev genopbygget i 1825-1829. Jernbanetrafik startede den 6. december 1885. Det første bibliotek blev åbnet i 1899.

Samtidig med udvidelsen af transportforbindelserne blev store metallurgiske industrier etableret i 1930'erne. I 1934 oprettedes Sinarskij-rørfabrik og i september 1939 idriftsattes Ural-aluminiums fabrik. Aluminiumsfabrikken var den vigtigste i Sovjetunionen under Anden Verdenskrig.

Kamensk fik bystatus i 1935 og omdøbt til Kamensk-Uralskij i 1940.

Befolkningsudvikling 

Note: Data fra folketællinger (1926 afrundet)

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Sverdlovsk oblast
Etableret i 1701
Ingemanns og Molbechs huse

Ingemanns og Molbechs huse er to fredede bygninger ved Sorø Akademi i Sorø. De undgik ødelæggelse ved en brand 1813 der destruerede hovedbygningen af Laurids de Thurahs barokanlæg ved akademiet, en ombygning fra omkring 1740 af stedets gamle klosterbygninger.
Der skulle have været fire ens huse til lærerboliger. Det tredje blev revet ned i 1861, og det fjerde aldrig bygget.

I 'Ingemanns Hus' boede digteren B.S. Ingemann i fyrre år til sin død i 1862.
Johan Christian Molbech (1744-1824) har lagt navn til 'Molbechs Hus'. Han var ansat ved Sorø Akademi 1772-1787, hvorefter han blev professor i filosofi og matematik. Historikeren Christian Molbech (1783-1857) er født i huset. Johan Christian Molbech blev født i Kristiania og flyttede 1772 til København for at studere teologi. Der er indsat en plade om huset og Molbech.

De to huse er senere benyttet til forskellige former for administration.
Skolens nuværende hovedbygning er opført 1822-27 af Peder Malling og indvendig udsmykket af Georg Hilker.

Galleri

Noter

Litteratur 
 Lars Kelstrup: Sorø. Sorø Akademi, Bygningernes historie, Sorø. Lokalhistorisk Selskab, 2005.

Eksterne henvisninger 
  Wikimedia Commons har flere filer relaterede til Molbechs hus, Ingemanns hus og Sorø Akademi
 "Fredningsværdier", Sorø Akademi, Molbechs Hus, Sorø Kommune", pdf-fil med bygningsbeskrivelse og billeder.
 "Molbech" i Dansk Biografisk Leksikon har en slægtstavle til indplacering af Johan Christian Molbech (1744-1824). Af Hans H. Worsøe



Bygninger, konstruktioner og anlæg i Sorø
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Sorø Kommune
Sorø Akademi
Christine Løventoft

Christine Løventoft (f. 1979) er dansk/græsk kunsthistoriker og tidligere fotomodel. Hun har siden 2017 været direktør for Museet for Religiøs Kunst i Lemvig. Tidligere har hun været leder af Sisimiut & Kangerlussuaq Museum i Grønland. Hun har en Mag.art. i kunsthistorie fra Københavns Universitet samt en MA i museumsstudier fra UCL (University College London).

Kilder 

Kunsthistorikere fra Danmark
Museumsdirektører fra Danmark
Museumsfolk fra Danmark
Juan de la Cosa

Juan de la Cosa (født ca. 1460, død 28. februar 1510) var en spansk kartograf, conquistador og opdagelsesrejsende. Han tegnede det tidligste kendte verdenskort, hvor dele af Amerika er indtegnet. Han deltog i tre af Christoffer Columbus' ekspeditioner til Den nye verden og var ejer af og kaptajn på Santa María. Fra 1499 deltog han i flere private ekspeditioner, indtil han på den sidste blev dræbt af indianere i 1510.

Kartografer
Opdagelsesrejsende fra Spanien
Bandelin

Bandelin  er en by og en kommune i det nordøstlige Tyskland, beliggende i Amt Züssow i den nordlige del af Landkreis Vorpommern-Greifswald. Landkreis Vorpommern-Greifswald ligger i delstaten Mecklenburg-Vorpommern.

Geografi 
Bandelin er beliggende centralt i Vorpommern 15 kilometer syd for Greifswald og seks kilometer nordvest for Gützkow. Kommunens område strækker sig mod vest til floden Peene. Området ligger ca. 20-30 meter over havet. Det mod nord beliggende ås-landskab er skovrigt, med moser i lavningerne.

Ud over Bandelin ligger nedennævnte landsbyer i kommunen:
 Kuntzow
 Schmoldow
 Vargatz

Nabokommuner 
Nabokommuner er mod nord Dargelin, Behrenhoff mod nordøst, Gützkow mod øst og syd samt Bentzin mod vest og Görmin mod nordvest.

Trafik 
Landesstraße 35 (tidligere Bundesstraße 96) og motorvejen A 20 går gennem kommunen.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Kommunens websted
 Kommunens side  på amtets websted
 Befolkningsstatistik mm 

Byer i Mecklenburg-Vorpommern
Kommuner i Mecklenburg-Vorpommern
Amt Züssow
Byer i Kreis Vorpommern-Greifswald
Jackie Earle Haley

Jack "Jackie" Earle Haley (født 14. juli 1961) er en amerikansk film- og tv-skuespiller. Hans tidligste roller omfattede Moocher i Udbrud (1979) og Kelly Lek i Op med humøret, drenge (1976), The Bad News Bears in Breaking Training (1977) og The Bad News Bears Go to Japan (1978). Efter at have tilbragt mange år som producer og instruktør for tv-reklamer, genoplivede han sin skuespillerkarriere med en birolle i All the King's Men (2006). Dette blev efterfulgt af sin præstation som den pædofile Ronald James McGorvey i Little Children (2006), for hvilken han blev nomineret til en Oscar for bedste mandlige birolle. Efterfølgende bemærkelsesværdige roller omfatter den vigilante Rorschach i Watchmen (2009), gyserikonet Freddy Krueger i genindspilningen af A Nightmare on Elm Street (2010) og Odin Quincannon i Preacher (2016 -).

Filmografi 
 London Has Fallen (2016)
 Alita: Battle Angel (2019)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Californien
Filminstruktører fra USA
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet
Oscar-nominerede skuespillere
John Hawkes

John Hawkes (født John Marvin Perkins, 11. september 1959) er en amerikansk skuespiller, kendt for sin skildring af sælgeren Sol Star på HBO-serien Deadwood, Dustin Powers i Eastbound & Down, meth-narkomanen Teardrop Dolly i Winter's Bone, for som han blev nomineret til en Oscar for bedste mandlige birolle, og sin Golden Globe og Screen Actors Guild Award-nominerede portræt af Mark O'Brien i The Sessions.

Filmografi 
 The Peanut Butter Falcon (2019)

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra USA
Personer fra Minnesota
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet
Oscar-nominerede skuespillere
Pseudonymer
Barkhad Abdi

Barkhad Abdi (, ; født 10. april 1985) er en somalisk-amerikansk skuespiller og instruktør. Han debuterede i filmen Captain Phillips (2013), for hvilken han modtog forskellige filmprisnomineringer, herunder en Oscar for bedste mandlige birolle.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Somalia
Personer fra Mogadishu
Oscar-nominerede skuespillere
Lucas Hedges

Lucas Hedges (født 12. december 1996) er en amerikansk skuespiller. Han er bedst kendt for sine roller i filmene Moonrise Kingdom, Kill the Messenger og Manchester by the Sea, der tjente ham en nominering for en Oscar for bedste mandlige birolle.

Filmografi 
 The Zero Theorem (2013)
 Manchester by the Sea (2016)
 Lady Bird (2017)
 Three Billboards Outside Ebbing Missour (2017)
 Boy Erased (2018)
 Ben is Back (2018)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Personer fra New York City
Skuespillere fra USA
Amerikanere i 2000-tallet
Oscar-nominerede skuespillere
Ussurijsk

Ussurijsk (, ) er en by i Primorskij kraj i Fjernøstlige føderale distrikt i Den Russiske Føderation. Byen ligger omkring 100 km nord for Vladivostok og har  indbyggere.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Primorskij kraj
Etableret i 1866
Løgstør Kirke

Løgstør Kirke ligger i Løgstør og hører til Løgstør Sogn, Vesthimmerlands Kommune (Viborg Stift).

Bygning og inventar 
Kirken er 32,6 m langt og har et 46,5 m højt spir. Det er opført i røde teglsten og har skifertag, både på selve kirken og på tårnet. Det indre er hovedsageligt hvidt.
Skibet har mod øst en tresidet korafslutning, og tårnet ligger mod vest. Bygningen er opført i nygotisk stil.

Det meste af inventaret stammer fra kirkens indvielse. Det drejer sig blandt andet om døbefonten af sandsten og prædikestolen. Altertavlen er fra 1907 og malet af Axel Hou. Jais Nielsens glasmosaikker i korets vinduer viser udvalgte motiver fra Det Nye Testamente. Mosaikken over døren i tårnet er også af Jais Nielsen.

Ved renoveringen i 1993 lavede Arne L. Hansen yderligere udsmykning, blandt andet på gavlene af stolerækkerne samt i våbenhuset. Dorthe Sigsgaard vævede klædet foran alteret sammen med Hansen.

Historie 
Løgstør hørte oprindeligt under Løgsted Sogn og Løgsted Kirke. I 1840'erne begyndte beboerne i Løgstør at arbejde for at få egen kirke. Planerne, som krævede økonomisk støtte fra staten, blev imidlertid skrinlagt på grund af første slesvigske krig. I stedet blev der i 1851 indrettet et hus i Løgstør til kirkelige handlinger, men ønsket om at få en rigtig kirke var ikke glemt. I 1870 blev der igen indsendt ansøgning om kirken, men tegningerne af det planlagte projekt var i en længere periode forsvundet i kultusministeriet, så der blev først i 1890 givet grønt lys til projektet.

Løgstør Kirke blev opført i 1892-1893 efter tegninger af O.P. Momme og L.F. Olesen. Bygningsprisen var 61.000 kr, hvoraf 25.000 var statstilskud. Kirken har siden fået tilført blandt andet glasmosaikker af Jais Nielsen i 1943-45 og i 1953. Der blev foretaget en omfattende indvendig renovering i 1993 under ledelse af Arne L. Hansen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Løgstør Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Vesthimmerlands Kommune
Kirker i Viborg Stift
Kirke
Elektrostal

Elektrostal (, ) er en by i Moskva oblast i Centrale føderale distrikt i Den Russiske Føderation. Elektrostal ligger 38 km fra MKAD og 52 km øst for Moskva. Byen har  indbyggere.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Moskva oblast
Etableret i 1916
Ottoman

Ottoman har flere betydninger:
 Ottoman Empire − engelsk betegnelse for Det Osmanniske Rige, som eksisterede i årene 1299 til 1922
 Ottoman (møbel) − oprindeligt en lav sofa uden ryg- eller armlæn, senere generelt en lav og blød sofa ofte med løse hynder
 Ottoman (tekstil) − en type tekstil i ripsvævning
Makalu Baruns nationalpark

Makalu Baruns nationalpark er en nationalpark i Nepal, den ottende nationalpark, og blev etableret i 1992, som en østlig forlængelse af Sagarmatha nationalpark. Nationalparken er 1500 km2 og ligger i distrikterne Solukhumbu og Sankhuwasabha. Det er verdens eneste reservat som har en højdeforskel på mere end 8000 meter, og indeholder såvel jungle som sneklædte bjergtoppe. Nationalparken er omgivet af en bufferzone på 830 km2.

Reservatet har fået sit navn fra en af områdets gletsjere, Barun-gletsjer og af det højeste bjerg. Inde i nationalparken er verdens femthøjeste bjerg, Makalu, 8463 m.o.h. og endvidere Chamlang , 7319 m.o.h., Baruntse, 7129 m.o.h. og Mera Peak, 6654 m.o.h.

Det beskyttede område er cirka 66 kilometer i øst-vest og 44 kilometer i nord-syd retning. Fra dalen ved Arun river i sydøst er højden 344-377 m.o.h. og parkområdet stiger op til Makalus top på 8462 meters højde. Nationalparken grænser mod nord mod Chomolungmas naturreservat i Tibet.

Det beskyttede område udgør også en del af det beskyttede Sacred Himalayan Landscape, som hovedsagelig ligger i Nepal, men også strækker sig også ind i Sikkim og Darjeeling i Indien.

Klima 
Nationalparken er beliggende i den østlige klimazone i Himalaya, hvor monsunregnen begynder i juni og aftager sent i september. I løbet af disse måneder falder ca. 70 procent af den årlige nedbør, der er 4000 mm om året. De første udløberne av monsunen når området i april.

Temperaturvariationer i området er betydelige på grund af højdeforskellene. På de lavere højder er temperaturen moderat om vinteren og april-maj er varme måneder. De tropiske og subtropiske zoner er frostfrie, med en gennemsnits temperatur i månederne over 18 ° C.

Dyreliv 

Der findes 315 arter af dagsommerfugle, 43 arter af krybdyr og 16 arter af amfibier. 78 arter af fisk er blevet dokumenteret.

Ornitologer har under undersøgelser fundet 440 fuglearter, fra rovfugle som forskellige arter af ørne til storkfugle som uldhalsstork og spurvefugle som solfugle. Blandt de 16 sjældne eller beskyttede fuglearter kan nævnes Alexanderparakit, Herkulesisfugl, Blåøret Isfugl, Blånakket Pitta, Lys Niltava, Sultanmejse, Sølvøret Sangtimalie, Nepallarmdrossel og Hvidnakket Yuhina.

Der findes 88 pattedyrsarter som findes inde i reservatets område, blandt andet sneleopard, indisk leopard (underart til leopard, Panthera pardus fusca), træleopard, junglekat, leopardkat, guldsjakal, himalayaulv (underart til Ulv, Canis lupus filchneri), rød ræv, rød panda, kravebjørn, hulmanaber, Assam makak, Himalaya-tahr, Himalayan goral, Muntjak, Moskushjorte, Moschus, Himalayan serow, vildsvin, Flyveegern, flere arter af oddere, Prionodon pardicolor, bjergvæsel og murmeldyr.

I maj 2009 lykkedes det zoologer at fange den asiatiske guldkat på billeder i nationalparken med kamera med bevægelsesfølere. Det skete i en højde på 2517 m.o.h.

Referencer

Noter

Eksterne links 
 Department of National Parks and Wildlife Conservation, Nepal om Makalu Baruns nationalpark 
 Faktablad om fågellivet i nationalparken hos BirdLife International 

Nationalparker i Asien
Nepals geografi
Etableret i 1992
Óli Mortensen

Óli Mortensen (født 7. februar 1996) er en færøsk svømmer, der svømmer for Hovedstadens Svømmeklub i Danmark og Havnar Svimjifelag på Færøerne. Derudover svømmer han også for Færøernes svømmelandshold. Hans beste resultater er fra de mellemlange og lange distancer i frisvømning og 100 og 200 meter butterfly. Han har pr. november 2017 rekorden hos Hovedstadens Svømmeklub indenfor 400, 800 og 1500 meter fri og i 100 og 200 meter butterfly. Han har vundet danmarksmesterskabet og det færøske mesterskab flere gange. I november 2017 vandt han 16 guldmedaljer, heraf 3 i holdkap, ved det færøske mesterskab på kortbane, hvilket var ny rekord, den tidligere rekord var 15 guldmedaljer og den havde Pál Joensen sat. Óli Mortensen har vundet guld, sølv og bronze ved Island Games, der er et multisportsstævne for øsamfund, han repræsenterede Færøerne.

Udvalgte resultater

Nordiske mesterskaber 2017 
Óli Mortensen deltog ved de Nordiske Mesterskaber i december 2017 i Reykjavík. Han deltog kun i en konkurrence, hvor han vandt guld i 1500 meter fri med sin indtil da bedste personlige tid og fik det højeste antal FINA point af alle svømmerne på svømmestævnet, han fik 830 FINA point.
 Guld i 1500 meter fri med tiden 15:02.27, der var personlig rekord.

DM i svømning på kortbane 2017 
 Guld i 800 fri med tiden 7:53.68, der var personlig rekord.
 Sølv i 1500 m fri med tiden 15:12.12.

FM i svømning på kortbane 2017 
Óli MOrtensen vandt flest guldmedaljer ved det færøske svømmemesterskab på kortbane, der blev afholdt i Tórshavn i november 2017. Han vandt 16 guld, heraf var 3 i holdkap, derudover vandt han også to sølvmedaljer. Ved at vinde 16 guldmedaljer ved FM på kortbane, satte han ny rekord, den tidligere rekord var på 15 guldmedaljer og blev sat af Pál Joensen.

DM i svømning 2017 
 Guld i 1500m fri med tiden 15:58.11
 Sølv i 800m fri med tiden 8:19.06
 Bronze i 400m fri med tiden 4:01.63

Island Games 2017 
 Guld i 1500 m frí med tiden 15:59,77
 Guld i 200 m fri
 Guld i 200 meter butterfly med tiden 2:01,46, det var færøsk rekord.
 Bronze i 4x50 m medley. De andre på holdet var: Marius Ihlen Gardshodn, Alvi Hjelm, Róland Toftum. Tiden sammenlagt var 1:44,97 minut.
 Bronze i 4x50 m fri. De andre på holdet var: Alvi Hjelm, Róland Toftum, Rókur Trygvason.

Danish Open 2017 
 Sølv i 400 m fri med tiden 3:57.61
 Guld i 800 m fri med tiden 8:13.24
 Guld i 1500 m fri med tiden 15:45.66

DM på kortbane 2016 i Esbjerg 
 Guld i 800 m fri med tiden 7:57.56, der var personlig rekord.

Danish Open 2016 
Guld i 800 meter fri med tiden 8:10.94, der var personlig rekord.
Bronze i 1500 m fri med tiden 15:38.41
Nr. 5 i 400 m fri med tiden 3:56.76

Island Games 2015 
Sølv i 1500 m fri med tiden 15:34.06
Sølv i 400 m fri med tiden 3:54.65
Bronze i 200 m fri med tiden 1:52.03
Bronze i 200 m medley med tiden 2:04.21
Bronze i 4x100 m medley med tiden 3:50.51 de andre var: Alvi Hjelm, Róland Toftum og Pál Joensen
Bronze i 4x100 m fri med tiden 3:26.31, hvilket var nyt færøsk landsholdrekord. De andre var: Pál Joensen, Eyðbjørn Joensen og Róland Toftum

Noter 

Svømmere fra Færøerne
Personer fra Thorshavn