kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mads Lebech

Mads Lebech (født 26. oktober 1967 på Frederiksberg) er direktør i A.P Møller Fonden, officielt A.P. Møller og Hustru Chastine Mc-Kinney Møllers Fond til almene Formaal (tiltrådt august 2020). Han er tidligere adm. direktør i Industriens Fond og tidligere borgmester i Frederiksberg Kommune repræsenterende De Konservative.
Han er opvokset på Frederiksberg og student fra Frederiksberg Gymnasium 1986.
Uddannet jurist fra Københavns Universitet 1997.

Jurist i International Health Insurance A/S 1998, chefjurist 1999-2000.

Politiske tillidsposter 

Næstformand for De Konservative fra 2003
Han valgtes til Frederiksberg Kommunalbestyrelse i 1989. I anden valgperiode som rådmand og i tredje valgperiode som formand for Teknik- og Miljøudvalget.

Udpeget til Frederiksbergs borgmester fra 1. januar 2001 af den afgående borgmester John Winther (C).

 Genvalgt ved kommunalvalget d. 20. november 2001.
 Genvalgt ved kommunalvalget d. 15. november 2005.
 Fratrådt d. 15. januar 2009. Forlod helt politik, for at blive direktør i IRF Fonden (nu Industriens Fond), det tidligere Industriens Realkreditfond.

Hans efterfølger som borgmester på Frederiksberg blev Jørgen Glenthøj.

Formand for løn- og personaleudvalget i Kommunernes Landsforening, medlem af KLs bestyrelse og formandskab 2007- 2009

Medlem af regionsrådet i Region Hovedstaden 2007- 2009

Formand for Rådet for Større Færdselssikkerhed 2006-2008

Formand for Hovedstadens Udviklingsråd (HUR) fra 2002 til dettes nedlæggelse ved udgangen af 2006 og formand for dettes trafikudvalg 2001-2002.

Folketingskandidat i Vestre Storkreds 1990-1996 og stedfortræder i Folketinget 1994. Landsformand for DKS (Danmarks Konservative Studerende) 1993-94. Næstformand European Democrat Students 1992-93.

Partisekretær for de konservative partier i Norden og den konservative gruppe i Nordisk Råd 1993-96.

Bestyrelsesposter 
Formand i bestyrelsen for Copenhagen Malmö Port, Ordrupgaardsamlingens Advisory Board og Turismens Vækstråd. Næstformand for udviklingsselskabet By & Havn I/S og Tivoli A/S. Lebech har også haft en række andre bestyrelsesposter, herunder Det Danske Universitetscenter i Beijing – Sino-Danish Centre (SDC), Nordea Invest Foreningerne, FrederiksbergFonden, Melting Pot Foundation, Kredsen Mars og Merkur.

Tidligere tillidsposter 
Formand for Axcel Future R98, Copenhagen Capacity, Realdanias byudviklingsforum, Drostfonden, Foreningen Norden på Frederiksberg, Frederiksberg Konservative Vælgerforening og formand for Historisk-Topografisk Selskab på Frederiksberg og Hovedstadens Udviklingsråd. Næstformand for Metroselskabet I/S, Kommunekemi A/S, Kommunernes Lønningsnævn, Den Kommunale Momsfond, Fonden Wonderful Copenhagen, Københavns Zoo og Øresundskomiteen,

Referencer 

Personer fra Frederiksberg
Jurister fra Danmark
Borgmestre på Frederiksberg
Borgmestre fra Det Konservative Folkeparti
Rådmænd på Frederiksberg
Personer i Kraks Blå Bog
Tidligere folketingskandidater fra Det Konservative Folkeparti
Formænd for Konservative Studerende
Provinsen kalder

Provinsen kalder er en dansk film fra 1935. Filmen må karakteriseres som et folkeligt lystspil.
Manuskript Viggo Josephsen.
Instruktion Lau Lauritzen Sen.
Blandt de medvirkende kan nævnes:

Holger Reenberg
Agis Winding
Ebbe Rode
Aage Foss
Lis Smed
Ib Schønberg
Olga Svendsen

Eksterne henvisninger 
 

Komediefilm fra Danmark
Danske film fra 1935
Film instrueret af Lau Lauritzen Sr.
Rasmines bryllup

Rasmines Bryllup er en spillefilm, en folkekomedie, fra 1935 instrueret af George Schnéevoigt efter manuskript af Axel Frische og Fleming Lynge.

Handling 
I en lille gade i byens yderkant ligger der to små forretninger ved siden af hinanden: Nummesens urtekramhandel og Mikkelsens blikkenslagerforretning. Nummesen, den lille pudsige, gemytlige urtekræmmer elsker at drille den koleriske Mikkelsen. Mikkelsen vil gerne sælge forretningen, mest fordi økonomien er dårlig, efter at hans tidligere svend, Vilhelm forlod den. Nu kommer Vilhelm tilbage, til stor glæde også for Mikkelsens datter, der er forelsket i Vilhelm.

Referencer

Medvirkende 
Johannes Meyer
Christian Arhoff
Helga Frier
Hans W. Petersen
Beatrice Bonnesen
John Price

Eksterne Henvisninger 

Komediefilm fra Danmark
Danske film fra 1935
Sukceskomponisten

Sukceskomponisten er en dansk film fra 1954, skrevet og instrueret af Peer Guldbrandsen. Historien om en organist, der også begynder at skrive schlagere.

Medvirkende
Louis Miehe-Renard
Paul Hagen
Helge Kjærulff-Schmidt
Jakob Nielsen
Maria Garland
Lise Ringheim
Johannes Meyer
Keld Markuslund
Povl Wöldike
Ebba Amfeldt
Jørgen Ryg

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1954
Film instrueret af Peer Guldbrandsen
Så til søs

Så til søs er en dansk film fra 1933 instrueret af Emanuel Gregers efter manuskript af Fleming Lynge og Mogens Dam. Filmkomedie fra et fiskerleje. Udkommet på DVD i Nordisk Films 100-års jubilæum.

Handling 
Vi er i fiskerlejet "Fjordby". I en beskeden hytte bor de tre gamle fiskere, Ole, Jens og Peter. De er brødre, skikkelige og hjertensgode, der ikke gør noget menneske fortræd. Da den lille Sussis forældre døde, tog de barnet til sig, og hun bor nu oppe på kvisten. Hun elsker sø og saltvand og tjærelugt - samt den unge, kønne toldassistent Wilfred - selv om hun bærer dette som en hemmelighed - skjult i sit lille hjerte.

Da brødrene får et godt tilbud om at låne penge til et hotel, slår de straks til. Det er dog den skumle entreprenør Gravenkop, de låner pengene af. Samtidig bliver der smuglet til byen; billigt sprut er i omløb. Sus forsøger sammen med sin ven Stille at opklare forbrydelsen.

Medvirkende
Blandt de medvirkende kan nævnes:
 Marguerite Viby
 Chr. Arhoff
 Axel Frische
 Aage Foss
 William Bewer
 Schiøler Linck
 Peter Nielsen
 Johannes Meyer
 Katy Valentin
 Elith Foss

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Spillefilm fra Danmark
Danske film fra 1933
Barnet (film fra 1940)

Barnet er en dansk film fra 1940 om to ugifte unge, der venter et barn.

Manuskript Leck Fischer, Fleming Lynge og Benjamin Christensen.
Instruktion Benjamin Christensen.

Blandt de medvirkende kan nævnes:

Agis Winding
Bjarne Forchhammer
Charles Tharnæs
Beatrice Bonnesen
Mogens Wieth
Gunnar Lauring
Lis Smed
Helga Frier
Inger Stender
Ellen Margrethe Stein

Eksterne henvisninger 
 

Dramafilm fra Danmark
Danske film fra 1940
Film instrueret af Benjamin Christensen
Besættelse (film fra 1944)

Besættelse er en dansk film fra 1944. En film om lidenskaber, der fører til vanære.
 Manuskript Fleming Lynge og Hans Severinsen.
 Instruktion Bodil Ipsen.
Blandt de medvirkende kan nævnes:

 Johannes Meyer
 Berthe Qvistgaard
 Aage Fønss
 Poul Reichhardt
 Torkil Lauritzen
 Peter Nielsen
 Vera Gebuhr
 Rasmus Christiansen

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1944
Spillefilm fra Danmark
Oliver Cromwell (sang)

Oliver Cromwell er en sang skrevet af Monty Python i 1989 og sunget af John Cleese. Den gengiver hele Oliver Cromwells karriere til tonerne af Frédéric Chopins Polonaise Opus 53 i As-dur. Nummeret kan findes på opsamlingen Monty Python Sings.

Sange fra 1989
Monty Python
Jeg mødte en Morder

Jeg mødte en morder er en dansk, psykologisk kriminaldramafilm fra 1943, instrueret af Lau Lauritzen junior efter manuskript af Leck Fischer.

Handling 
Den unge succesforfatterinde Eva Saabye forbavser såvel sin forlægger William Nerup som litteraturkritikeren Dr. Hennings, der er en god ven af hende, ved ikke at ville udgive den sidste bog, hun har skrevet. En dag tager Eva manuskriptet til sin roman op af skuffen, og idet hun giver sig til at blade i den, føres vi ind i dens handling. Bogen med titlen "Jeg mødte en morder" har Eva Saabye som en af hovedpersonerne..

Medvirkende 

 Mogens Wieth, Henrik Nielsen
 Berthe Qvistgaard, Eva Saabye, Forfatterinde
 Inge Hvid-Møller, Annie, Henriks Kone
 Erling Schroeder, Erik Dinesen
 Lisbeth Movin, Agnete Lønning
 Peer Guldbrandsen, Willy Olsen, Annies Broder
 Agnes Rehni, Fru Christa Dinesen, Eriks Tante
 Poul Petersen, Kriminalassistent Asmussen
 Aage Winther-Jørgensen, Politimesteren
 Knud Heglund, William Nerup, Forlægger
 Vibeke Reumert, Asta Bode, Forfatterinde
 Ejner Federspiel, Dr. Hennings, Litteraturkritiker
 Aage Foss, Landpostbudet
 Harald Holst, Avismanden
 Birgitte Federspiel, Pigespejder
 Osvald Vallini, Politimand
 Henry Nielsen, Frederik
 Arne Westermann, Politimand

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1943
Kriminalfilm fra Danmark
Film instrueret af Lau Lauritzen junior
Dominica

Dominica er en østat i den østlige del af det Caribiske Hav på grænsen til Atlanterhavet. Det er en del af de Små Antiller.

Historie 
Dominica var oprindeligt befolket af carib-indianere, som formåede at holde europæiske kolonialister i ave ind til 1759, hvor englænderne invaderede øen og oprettede en koloni. Siden blev der indført afrikanske slaver til at arbejde i de nyanlagte plantager. Strømmen af udlændinge var med til at reducere den oprindelige befolknings indflydelse, men det er i eftertiden lykkedes cirka 3.000 af deres efterkommere at genetablere deres eget isolerede samfund på øen.
I 1978 opnåede landet selvstændighed.

Geografi 
Dominica kaldes også "naturøen" på grund af den rige biodiversitet og de frodige skove. Samtidig er øen den mest bjergrige af de Små Antiller; Morne Diablotin udgør med sine 1.447 meter landets højeste punkt.
Dominicas centrum udgøres af et massivt højdedrag, hvorfra adskillige floder afvander lavlandet langs kysterne. Øen er kendt for sine varme kilder og kraterrør. Den frugtbare, vulkanske jordbund danner basis for tæt tropisk plantevækst, der dækker 41% af Dominicas overflade.
Undergrunden er særdeles fattig på naturlige ressourcer. Det eneste mineral er pimpsten, der eksporteres.

Økonomi 
Dominicas økonomi er langt fra balanceret. Energikilder og fødevarer må i stigende grad importeres. Floderne kan udnyttes til fremstilling af hydroelektricitet. På de frugtbare jorder dyrkes der bananer, citrusfrugter og kokosnødder. Fra bayrumtræer, der avles på plantageskala, udvindes der olie.

Kilder 

 Geographica – Det Store Verdenskort med Landefakta, forlaget Könemann, Tyskland 2003,

Eksterne henvisninger 

 
Lande i Nordamerika
Caribiske øer
Republikker
Dobbeltbekkasin

Dobbeltbekkasinen (Gallinago gallinago) er en vadefugl med et karakteristisk langt næb. Den måler ca. 26 cm i længden, heraf det 7 cm lange næb. Vingefanget er ca. 46 cm. Fuglen yngler i moser og sumpede engområder i det nordlige Europa og Rusland. I Danmark er den en ret almindelig ynglefugl og meget almindelig som trækgæst. Dobbeltbekkasinen er som de øvrige bekkasiner godt camoufleret med sin brune fjerdragt med gullige striber og mørke pletter.

Udbredelse og underarter 
Arten er udbredt i Europa og Asien, i Europa især mod nord og øst, med de størst bestande i Rusland, Nordskandinavien og især Island. Den yngler ret almindeligt i Danmark, især i det nordvestlige Jylland. Hver sensommer besøges Danmark af formentlig en million trækgæster nordfra, der fælder fjerdragten og om efteråret tager videre sydpå, for at overvintre i Vesteuropa. De sibiriske ynglefugle overvintrer i Afrika syd for Sahara.

Udover den i Danmark almindelige nominatform Gallinago gallinago gallinago, findes på Island og Færøerne samt på Orkney- og Shetlandsøerne underarten Gallinago gallinago faeroeensis.

Navne 
Dobbeltbekkasinen kaldes lokalt også horsegøg og himmelged.
I Johannes V. Jensens roman Kongens Fald optræder navnet horsgumren.
På norsk og svensk hedder dobbeltbekkasinen enkeltbekkasin, hhv. enkelbeckasin, mens den fugl, som på dansk hedder tredækker, på norsk og svensk kaldes dobbeltbekkasin, hhv. dubbelbeckasin.

Levevis

Stemme og instrumental lyd 

Når dobbeltbekkasinen skræmmes op (den trykker hårdt), udstøder den en lyd, der kan gengives som "ætsch". Den flyver i siksak og stiger højt op og lander først igen langt væk fra opflyvningsstedet, hvilket adskiller den fra enkeltbekkasinen. Fra siddende fugle kan høres et karakteristisk taktfast tik-a, tik-a, tik-a. Som en del af territoriehævdningen kan man i april og maj høre en brummende lyd fra dobbeltbekkasinen, når den flyver højt over territoriet. Lyden stammer fra fuglens vibrerende halefjer, når den lader sig falde skråt nedad. Denne adfærd foregår især i skumringen.

Yngleadfærd 
Når bekkasinen er 1-2 år gammel, danner den for første gang par. Reden, der blot er en fordybning foret med strå, placeres ofte under en tue. Fra midten af april lægges fire æg, som hunnen udruger i løbet af 18-20 dage. Ungerne forlader straks reden efter klækningen. Hannen og hunnen deler ungerne mellem sig og fodrer dem i de første dage. De er flyvefærdige efter 19-20 dage. I løbet af en sæson kan der forekomme to kuld. Ved næste sæson kan parret mødes igen på samme territorium og få unger.

Føde 
Dobbeltbekkasinen lever hovedsageligt af insekter og regnorme, som den fanger ved at bore sit lange næb ned i mudder eller anden fugtig bund.

Noter 

 

Danmarks fugle
Fugle fra Eurasien
Mågevadefugle
Storbritanniens fugle
Optisk telegraf

Optisk telegraf er den form for telekommunikation man brugte før den elektriske telegraf: Her overføres meddelelser manuelt ved hjælp af flag, semaforer, lys eller andre synlige signaler – dette var hurtigere end datidens alternativer, postvæsenet eller en kurér. Systemet blev opfundet i Frankrig i slutningen af det 18. århundrede, og i Danmark oprettedes i 1800 en optisk telegrafforbindelse mellem København og Slesvig. Optiske telegrafsystemer var i brug indtil den elektriske telegraf overtog omkring 1850.

En optisk telegrafforbindelse mellem to byer består af en "kæde" af bemandede stationer, anbragt på steder i terrænet med så god udsigt, at man (givet gunstige vejrforhold) kan se fra den ene station til den næste. Den første station i kæden tager imod en meddelelse, og "signalerer" den bogstav for bogstav, ved hjælp af signalflag, store mekaniske "arme" eller lysglimt. Næste station i kæden observerer disse signaler, og sender dem så videre med et tilsvarende signalsystem, og processen gentages indtil sidste station modtager signalerne og skriver meddelelsen ud i klartekst til den endelige modtager.

I dette system blev der brugt hvad man kan betragte som en tidlig form for komprimering i datalogisk forstand; man havde en "kodebog"; en tabel der knytter en unik "kode" af to bogstaver eller cifre til hvert ord. Hvert ord i meddelelsen blev omsat til denne "to-tegns-kode" inden den blev afsendt, og hos den sidste station i kæden tilsvarende "afkodet" til almindelige ord igen.

I midten af det 19. århundrede overtog den elektriske telegraf – med denne nye teknologi blev det 30 gange billigere pr. ord at sende meddelelser, og meddelelserne nåede frem af størrelsesordnenen 10 gange hurtigere.

Telekommunikationsapparater
Lys
Telegrafi

Telegrafi (af græsk; tele = fjern og grapho = skrive) er instrumenter, der kan overføre en skriftlig meddelelse over længere distancer.

Røg og lys har været brugt til det fra gammel tid. I slutningen af det 18. århundrede blev den optiske telegraf opfundet i Frankrig og taget i brug især i Europa.

I 1837 blev den elektriske telegraf opfundet i to forskellige udformninger uafhængigt af hinanden: Sir Charles Wheatstone og William Fothergill Cooke tog deres system i brug i London, og Samuel Morse udtog patent på sit system i USA. Morsealfabet hører til Morses system og er stadig i brug.

18. august 1858 lykkes det for første gang at morse et telegram fra Amerika til Europa

I mange lande havde man et offentligt telegrafiselskab, så borgerne kunne kommunikere ved at sende og modtage telegrammer. I Danmark var det Statstelegrafen under P&T Post- & Telegrafvæsenet. Telegrammer kunne bringes ud til private med et telegrambud (oftest stikirenddreng) eller med ved førstkommende postomdeling. Havde man derfor en formodning om hvor modtageren opholdt sig eller indenfor nærmeste fremtid ville opholde sig (arbejdsplads, butik, hotel, bekendtes adresse) kunne man sende korte beskeder hurtigt, på tværs af landsdele og landegrænser og på havet.

Telegrammer var indtil slutningen af 1980'erne den hurtigste og sikreste måde at kommunikere på i mange lande. Lande som Indien havde telegramtjenester så sent som 2013, hvor der ved lukningen stadig var kunder, som sendte 20 telegrammer dagligt.

I Danmark eksisterede Den Danske Statstelegraf, almindeligt omtalt som Statstelegrafen, indtil 1990.

Der eksisterer stadigt tjenester som omdeler hilsner og/eller gaver internationalt , eksempelvis i forbindelse med blomster eller chokolade

Radiotelegrafi 
Lige før det 20. århundrede var teknologien tilstrækkeligt udviklet til at revolutionere telegrafen.
Radio: Guglielmo Marconi afsendte og modtog et radiosignal for første gang i 1895, og fire år senere sendte han signaler over den Engelske Kanal. Nu behøvedes der ikke længere en telegrafledning mellem afsender og modtager; skibe kunne nu have en telegraf om bord. Det viste sig især nyttigt i nødsituationer.

Telex 

For at sænke omkostningerne forsøgte opfindere at automatisere hele processen med at kode, overføre og afkode meddelelserne. Et sådant system kaldet telex blev i 1930'erne brugt i statens kontorer i Tyskland og var en triumf for tysk effektivitet. Samtidigt udviklede Bell laboratorierne deres eget system, TWX (Teletype Wide-area eXchange). Den ASCII-kode, der brugtes i computere i 'gamle dage' med styresystemet DOS, er en variant af koden fra TWX-systemet.

Se også 
Telefax

Referencer 

Telekommunikation
Professionsbachelor i maritim og maskinteknisk ledelse og drift

En professionsbachelor i maritim og maskinteknisk ledelse og drift (til daglig kaldet en maskinmester) er en person med en mellemlang videregående professionsbacheloruddannelse (MVU). En maskinmester er generalist og ikke specialiseret som en ingeniør. Mange maskinmestre specialiserer sig dog med tiden igennem deres job. 
Den engelske betegnelse er Bachelor of Technology Management and Marine Engineering.

Til søs har maskinmesteren ansvaret for skibets tekniske installationer og den samlede vedligeholdelse. Stort set enhver større virksomhed, der anvender tekniske anlæg eller arbejder med teknisk udvikling, har brug for maskinmestre. Derfor får ca. 80 procent af alle maskinmestre i dag job på land.

Stillingsmuligheder og ansættelsessteder 
Typiske stillinger for en maskinmester er:
 Sejlende maskinmester
 Maskinchef
 Vagtchef
 Driftmester
 Vedligeholdelseschef
 Projektleder
 Sektionsleder
 Commission Engineer
 Salgsingeniør
 Energikonsulent

Typiske ansættelsessteder:
 Søfarten
 Offshorebranchen
 Kraftværker
 Fjernvarmebranchen
 Renseanlæg
 Landbaseret Aquakultur
 Vedligeholdsafdelinger i industrien

Uddannelsen 
Maskinmesteruddannelsen er ifølge Maskinmesterforeningen og flere af uddannelsesstederne "den bredeste tekniske uddannelse i Danmark." Den spænder fra maskinteknik over el-teknik og automation til erhvervsjura og arbejdspsykologi. Selv om uddannelsen har rod i søfarten, giver den særdeles gode muligheder på land. Du kan enten læse til maskinmester med de maritime fag, så du kan komme ud at sejle, eller specialisere dig i fag, der er rettet mod jobs på land.

Undervisningen omfatter fag som:
 Informationsteknologi
 Engelsk
 Metodelære
 Elektriske og elektroniske maskiner
 Anlæg og udstyr
 Termiske maskiner og anlæg
 Procesanalyse og automation
 Materiale- og styrkelære
 Management 

Lidt under 10 procent af uddannelsen består af valgmoduler, såsom:
 SRO
 Alternativ energi
 CE-mærkning
 Dokumentation
 Projektledelse
 Salgsteknik
 og meget mere

Der findes maskinmesterskoler i Fredericia, København, Frederikshavn, Århus, Esbjerg og Svendborg. Sidstnævnte uddanner udover maskinmestre også duale skibsofficerer og navigatører. På Aarhus Maskinmesterskole kan du desuden læse uddannelse via fjernundervisning.

Eksterne links 
 Maskinmestrenes Forening
 Uddannelsen
Maritime & Polytechnic University College
SIMAC (Svendborg International Maritime Academy)

 Fredericia Maskinmesterskole
Aarhus Maskinmesterskole
Maskinmesterskolen København

Se også
Professionsbachelor

Videregående uddannelser i Danmark
Stillingsbetegnelser
Grågås

Grågåsen (latin: Anser anser) er en fugl i familien af andefugle, der yngler i store dele af Europa og Sibirien. Det er i Danmark den almindeligste af de gåsearter, der forekommer i landet. Dens længde er 74-84 cm. Dens vingefang er 149-168 cm lang. Den kan blive helt op til 20 år.

Udseende 
Grågåsen er den største og kraftigste af de grå gæs (slægten Anser) med sin længde på 74-84 cm og et vingefang på 149-168 cm. Vingerne er på oversiden karakteristisk lysegrå. Ben og næb er lyserøde.

Arten ses i Danmark typisk under trækket i flokke på 10-50 fugle, der flyver i kileform eller på linje, mens de udstøder deres karakteristiske ru og hæse skrig, der ofte går over i falset.

Forekomst i Danmark 
Fuglen er almindelig i Danmark som yngle- og trækfugl. Bestanden er størst i Østdanmark, men den største koloni finder man i Vejlerne i Nordvestjylland, hvor der lever mere end 1000 par. Grågåsen yngler i lavvandede søer og moser. Desuden på Holme og småøer i salt og brakvand. Den foretrækker at yngle i nærheden af store græsarealer. Desuden er den begyndt at yngle på øer og holme i lavvandede områder.

Grågåsen var i Danmark nær udryddelse på grund af jagt i begyndelsen af 1900-tallet, hvor der kun fandtes cirka 20 par. Nu er bestanden på omkring 10.000 par (2010).

Ynglepladser 
Gåsens rede bygges skjult på dens levesteder, gerne i høj rørbevoksning. Den yngler med den samme mage år efter år og lægger herefter 4-9 æg omkring begyndelsen af april. Disse udruges i løbet af 28-29 dage hvorefter ungerne er flyvefærdige efter yderligere 50-60 dage.

Føde 
Grågåsen spiser hovedsageligt forskellige græsarter samt spildkorn, blade fra buske og urter, og om vinteren overvejende rødder fra strandengsplanter. Føden finder den på dyrkede marker, stubmarker, kartoffelmarker og strandenge. Det sker også den forsyner sig med vandplanter. I bymiljøer kommer den ofte så tæt på mennesker, at den kan spise af hånden, hvis den føler sig tryg.

Galleri

Kilder/Eksterne henvisninger 
 DOF's beskrivelse af Grågåsen.

Referencer 

Fugle fra Eurasien
Gæs
Knortegås

Knortegåsen (Branta bernicla) er en gås i familien af egentlige andefugle, der yngler i højarktiske områder. Arten ses i Danmark som træk- og vintergæst og er den almindeligste af de mindre gæs. Den har en længde på 56–61 cm og et vingefang på 110–120 cm. Den kan leve helt op til 15 år.

Underarter 
Der findes tre underarter af knortegås:
 Mørkbuget knortegås (Branta bernicla bernicla)
Denne underart, der yngler i det nordlige Sibirien, er den almindeligst forekommende i Danmark, hvor den ses rastende over hele landet i lavvandede områder og på strandenge. De fleste fugle overvintrer i Holland og Frankrig.
 Lysbuget knortegås (Branta bernicla hrota)
Yngler på Svalbard, i Grønland og det nordøstlige Canada. Det er fugle fra Svalbard og Grønland, der forekommer i Danmark, hvor en stor del af denne bestand overvintrer i den nordlige del vadehavet. Den raster desuden om efteråret også i det nordlige og nordøstlige Jylland og undertiden på det nordlige Fyn.
 Sortbuget knortegås (Branta bernicla nigricans)
 Yngler i det nordøstlige Sibirien og nordvestligste Nordamerika. Denne underart er kun en sjælden gæst i Danmark.

Kilder og eksterne henvisninger

Noter 

Arktis' fugle
Danmarks fugle
Grønlands fugle
Subarktiske fugle
Gæs