kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik

Den Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, forkortet FUSP (engelsk forkortelse CFSP), er et politikområde indenfor den Europæiske Union (EU). FUSP udgør den anden af EU's tre søjler og blev etableret i forbindelse med Maastricht-traktatens ikrafttrædelse i 1993.

FUSP er et mellemstatsligt samarbejde, hvor alle spørgsmål om EU's sikkerhed behandles. Rådet for Den Europæiske Union, det vil sige ministerrådet, har ansvaret for udformningen og gennemførelsen af FUSP. Under rådet findes forskellige militære og politiske organer, der har til opgave at bestemme og føre udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitik. Spørgsmål, som vedrører FUSP, behandles af unionens udenrigsminstre. Europaparlamentet deltager ikke i beslutningsprocessen, men rådspørges om indretningen af politikken. Kommissionen forvalter GUSPs beslutnnger.

Som led i FUSP har EU også udviklet en Europæisk sikkerheds- og forsvarspolitik (ESFP) (senere omdøbt til Fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, FSFP eller på engelsk CSDP), hvor der er mulighed for en fælles forsvarsstruktur, hvis man senere når til enighed om dette spørgsmål. I december 2003 vedtog EU-lederne en europæisk sikkerhedsstrategi, og de har siden fastlagt de overordnede mål og prioriterede indsatsområder, nemlig bekæmpelse af terrorisme, en strategi for Mellemøsten og en integreret politik for Bosnien-Hercegovina.

Nogle af de vigtigere organer, der relaterer til politikområdet FUSP (inklusive ESFP) er EUMS, den militære stab, CIVCOM, Civilkommitteen, Militærkommitteen (EUMC) samt Komiteen for udenrigs- og sikerhedspolitik (KUSP).

 Den militære stab, EUMS oprettedes i juni 2001 og fungerer som en forbindelse mellem EU's politiske og militære organer og de militære ressourcer. Staben består af 200 officerer fra de forskellige medlemslande. De arbejder med strategiske løsninger, analyse og sagkundskab.
 Civilkomiteen, CIVCOM er et organ for civil krisehåndtering. 5.000 politifolk skal være til rådighed til de forskellige internationale indsatser, hvoraf 1.400 indenfor 30 dage.
 Militærkomiteen, EUMC er højeste militære organ i EU og har til opgave at give råd og anbefalinger i militære spørgsmål til KUSP.
 Komiteen for udenrigs- og sikerhedspolitik, KUSP forbereder alle spørgsmål som vedrører den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. De arbejder med efterretningsvirksomhed og følger udviklingen af de internationale begivenheder. De udarbejder retningslinjer EUMC. De skal også give strategiske retningslinjer, når EU gennemfører civile og militære indsatser. Den har støtte fra de andre organer. KUSP er det centrale organ i EU's krisehåndtering og samordner militære og civile indsatser. KUSP består af diplomater fra unionens medlemslande, som er permanent stationerede i Bruxelles.

Litteratur 

 Graham Butler "Constitutional Law of the EU's Common Foreign and Security Policy". Oxford: Hart Publishing/Bloomsbury, 2019. .

Eksterne henvisninger 
 Om FUSP på europa.eu 

EU-politik
Sikkerhed
Hjemve (film)

Hjemve er en dansk komediefilm fra 2007 med manuskript af Niels Hausgaard og filmens instruktør Lone Scherfig. Musikken er komponeret af Kasper Winding.

Handling 

Hjemve er en komedie om nogle mennesker i en lille by, der ikke tør stole på hinanden. I stedet lader de fleste sig forskrække af en nøgen mand, nogen har set en tidlig morgen vandre gennem byen. Heldigvis har en lille gruppe mennesker modet til at gå imod stemningen. De vil finde den nøgne mand, og de vil hjælpe byen. Måske hjælper de ikke kun hinanden, men også sig selv.

Medvirkende 
 Lars Kaalund 
 Bodil Jørgensen 
 Ann Eleonora Jørgensen 
 Peter Gantzler 
 Peter Hesse Overgaard 
 Pernille Vallentin Brandt 
 Mia Lyhne 
 Ida Dwinger 
 Stina Ekblad 
 Steen Stig Lommer
 Marie Askehave 
 Simone Bendix 
 Laura Drasbæk 
 Morten Hebsgaard 
 Bjarne Henriksen
 Erik Holmey 
 Kristian Ibler 
 Susanne Juhasz 
 Nicolaj Kopernikus
 Jytte Kvinesdal 
 Lars Oluf Larsen 
 Henrik Lykkegaard 
 Tilly Scott Pedersen 
 Mads Riisom 
 Rikke Wölck

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Film fra 2007
Komediefilm fra Danmark
Spillefilm fra Danmark
Film instrueret af Lone Scherfig
Dansksprogede film
Morten Hauch-Fausbøll

Morten Hauch-Fausbøll (født 3. april 1961) er en dansk skuespiller.

Hauch-Fausbøll er uddannet fra skuespillerskolen ved Odense Teater i 1989. Han er bror til skuespilleren Søren Hauch-Fausbøll og var gift med skuespilleren Sidsel Agensø.

Morten Hauch-Fausbøll er endvidere tilknyttet lydbogsforlaget Momo - Skuespillernes Lydbogsværksted, hvor han har indlæst flere lydbøger.

Filmografi

Film

Tv-serier

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Danmark
Morten
Michel Castenholt

Michel Castenholt (født 9. juli 1956) er en dansk skuespiller, instruktør og studievært.

Castenholt var i 1988 med til at stifte Teater Får302. Sidenhen har han vundet DM i teatersport.

I 1997 skabte han figuren Vera til programmet Børne 1’eren, hvor han optrådte som en bramfri kvinde. Figuren har optrådt med såvel i DR's børne-tv, heriblandt Rutsj, Lørdagshytten og programmet Vera, samt ved live-optrædener, men har ikke optrådt siden 2006. Dog oplever Castenholt stadig at få positive tilkendegivelser fra personer, der har set ham i Vera-rollen som barn.

Filmografi 
 Nattevagten (1994)
 Monas Verden (2001)
 Elsker dig for evigt (2002)
 Askepop - the movie (2003)
 Lotto (2006)

Tv-serier 
 Charlot og Charlotte (1996)

Tv-programmer 
 Rutsj (2002)

Musikvideo 
 Aben, Papegøjen og andre Børnesange (1998)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Enkeltnukleotidpolymorfi

Enkeltnukleotidpolymorfi, eller SNP (udtales "snip") fra det engelske single nucleotide polymorphism, henviser til variationer i forskellige individers DNA. Begrebet dækker over situationer, hvor et specifikt sted i genomet indeholder en variation i en af de fire baser (A, T, C og G), som DNA er opbygget af. Eksempelvis kan sekvensen ATTCCG være alment udbredt i populationen, mens den hos visse individer er ændret til AATCCG. 
SNP kan forekomme både i kodende (gener) og ikke-kodende områder i genomet, og effekten af en SNP kan derfor være meget forskellig. 

At der findes SNPs i kodende områder, betyder ikke nødvendigvis at der sker en ændring i aminosyre-rækkefølgen af det producerede protein, idet der findes flere genetiske koder for det samme protein. På den anden side kan SNP medføre udskiftningen af en aminosyre med stor betydning som sygdomsfremkaldende som f.eks. i seglcelleanæmi, β-thalassæmi og cystisk fibrose eller have en positiv effekt som f.eks. i APOE (apolipoprotein E), der giver en mindre risiko for Alzheimers sygdom.

SNPs i ikke-kodende områder kan stadig have betydning for geners splicing eller binding af transkriptionsfaktorer. Mange SNPs har formentlig ingen betydning for cellulære funktioner.

Punktmutation 

Begreberne punktmutation og enkeltnukleotidpolymorfi er tæt relateret. 
En regel siger at før variationen kan klassificeres som en SNP, skal den findes hos mere end 1% af befolkningen.

Henvisning 
<div class="references-small">
Human Genome Project Information  — SNP Fact Sheet

Genetik
DNA
Vitriol

Vitriol er en ældre betegnelse for et sulfat, som danner glaslignende krystaller. Ofte givet navne efter farven; såsom blå vitriol eller kobbervitriol for kobber(II)sulfat, grøn vitriol eller jernvitriol for jern(II)sulfat, hvid vitriol for zinksulfat o.s.fr.

Vitriolsyre eller -olie er derimod en ældre betegnelse for koncentreret svovlsyre, der optræder i fiktion, bl.a. i Arthur Doyles Den Fornemme Klient med Sherlock Holmes. Ledet olie kommer fra anledningen af, at svovlsyre i høj koncentration får en olielignende viskositet. Hvis vitriol nævnes uden farvebetegnelse eller andet, menes ofte svovlsyren.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Ole Bostrup: Vitrioler fra Den Store Danske

Sulfater
Orientering

Orientering betegner flere forskellige ting:

 Orientering (skolefag) 1976-1993
 Orientering (radioprogram) – et nyhedsmagasin
 Orientering (sportsgren) – sportsgren
 Orientering (mental formåen) - sindets evne til at være opmærksom på tid, sted og person
Den Europæiske Unions tre søjler

Mellem 1993 og 2009 bestod Den Europæiske Union i en juridisk forstand af tre søjler. Denne struktur blev introduceret med Maastrichttraktaten den 1. november 1993 og blev forladt den 1. december 2009, da Lissabontraktaten trådte i kraft, hvormed EU's overordnede struktur blev samlet i én juridisk enhed. Herfra sondrede man imellem områder, hvorpå unionen har enekompetence, delt kompetence eller en støttende kompetence.

Søjleterminologien blev anvendt for at illustrere, at Den Europæiske Union var bygget som et tempel, hvor EU-delen af samarbejdet var tagkonstruktionen, der blev holdt oppe af tre søjler. Disse søjler var:

 Det Europæiske Fællesskab (EF)Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom)Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF)
 Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (i henhold til EU-traktatens afsnit V)
 Det politi- og strafferetligt samarbejde i kriminalsager (i henhold til EU-traktatens afsnit VI). Reglerne om fri bevægelighed for personer, der oprindeligt hørte under denne søjle, blev ved Amsterdamtraktaten overført til første søjle.

Inden for første søjle blev beslutninger truffet efter den såkaldte fællesskabsprocedure, der foreskrev, at forslag til retsakter alene kunne fremsættes af Europa-Kommissionen, hvorefter Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet behandlede forslaget, som derefter endeligt kunne vedtages af Rådet for Den Europæiske Union med et kvalificeret flertal. Retsakter indenfor denne søjle kunne således ikke forkastes ved veto og søjlen var derfor den mest overnationale af de tre.

Inden for anden og tredje søjle havde både Europa-Kommissionen og Rådet delt kompetence til at fremsætte forslag til retsakter og det var generelt en forudsætning, at forslaget skulle vedtages ved enstemmighed i Rådet for at det kunne vedtages. Retsakter indenfor disse søjler kunne således i høj grad forkastes ved veto.

Se også 

 Den Europæiske Unions traktatgrundlag
 Den Europæiske Unions historie
 Lissabontraktaten

Tre søjler
Pyhrn-Eisenwurzen

Pyhrn-Eisenwurzen er en region i den sydøstlige del af den østrigske delstat Oberösterreich. Den er opkaldt efter Pyhrnpasset ved den sydlige grænse til delstaten Steiermark og efter landskabet Eisenwurzen, der siden det 19. århundrede har været domineret af jernindustrien.

Følgende bjerge ligger i Pyhrn-Eisenwurzen:
Reichraminger Hintergebirge, Sengsengebirge, Totes Gebirge, Warscheneckgruppe som hører til hhv. de Nordlige Kalkalper og Oberösterreichische Voralpen.

Floderne Enns, Krems og Steyr flyder gennem regionen. Endvidere ligger byerne Kirchdorf an der Krems, Molln, Steyr, Weyer, Windischgarsten
Hinterstoder, Vorderstoder, Roßleithen, Spital am Pyhrn, Kremsmünster og Schlierbach i Pyhrn-Eisenwurzen.

Østrigs geografi
Oberösterreich
Berlaymont-bygningen

Berlaymont-bygningen er navnet på den bygning i Bruxelles, Belgien, hvor Europa-Kommissionen har sit hovedsæde. Bygningen ligger for enden af Rue de la Loi i det såkaldt "europæiske kvarter", hvor mange andre EU-institutioner også har til huse. Den firefløjede bygning er tegnet af arkitekten Lucien De Vestel. Fordelt på 14 etager rummer bygningen 241.515 m².

Navnet Berlaymont stammer fra et kloster tilhørende Augustinerordenen, der lå på stedet. Klostret hed Damen von Berlaymont. Byggeriet af Berlaymont-bygningen påbegyndtes i 1963 og det færdige byggeri blev indviet i 1969. Bygningen måtte imidlertid rømmes i 1991 grundet en omfattende renovering, hvor asbesten i facaden blev fjernet. Arbejdet var planlagt til at være færdigt i 1997, men først i 2004 kunne bygningen atter tages i brug. I mellemtiden anvendte kommissionen Breydel-bygningen. Projektet blev kritiseret voldsomt grundet tidsoverskridelsen og prisen – det endte med at koste omkring 10 mia. kr.

Anvendelse 
Berlaymon-bygningen har været hjemsted for Europa-Kommissionen siden den blev opført i 1969 og er blevet et symbol på kommissionen og den europæiske tilstedeværelse i Bruxelles. Kommissionen befinder sig samlet set i over 60 bygninger, men Berlaymont er hovedsædet, hvor Europa-Kommissionsformanden og de øvrige kommissærer har kontorer.

Deruover har en række generaldirektorater hjemsted i denne bygning. Det drejer sig om Personale og Sikkerhed, Europæisk Politisk StrategiCenter (EPSC), Kommunikation (COMM), Kontor for Infrastruktur og Logistik Bruxelles (OIB), Generalsekretariatet for Kommissionen (SG) og Jura (SJ).

Kilder 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Belgien
Bruxelles
Alton B. Parker

Alton Brooks Parker (født 14. maj 1852 i Cortland, New York, død 10. maj 1926) var en amerikansk politiker og advokat. Han var Demokraternes præsidentkandidat i 1904.

Parker arbejdede som advokat i Kingston i New York, og sad i New Yorks højesteret fra 1885 til 1889. Mellem 1889 og 1904 var han justitiarius i United States Court of Appeals i New York. Han blev i denne periode regnet som en støttespiller for David Bennett Hill, en såkaldt "Bourbon Democrat".

I 1904 stillede han til valg som USA's præsident, og fandt støtte hos tidligere præsident Grover Cleveland. Han opgav samtidig sine tidligere offentlige hverv.

I årene 1896–1900 havde der imidlertid opstået en splid blandt demokraterne på grund af forskellige syn på den økonomiske politik. Flere håbede at Parker skulle blive en kandidat som kunne samle partiet.

Dette skete alligevel ikke; Parker klarede ikke at få alle demokraterne på sin side. Uenigheden i partiet førte til at han tabte valget mod den siddende præsident, Theodore Roosevelt.

Efter valgnederlaget arbejdede Parker som advokat.

Referencer 

Præsidentkandidater fra Det Demokratiske Parti (USA)
Personer fra New York
Susilo Bambang Yudhoyono

Susilo Bambang Yudhoyono (født 9. september 1949 i Pacitan, Jawa Timur, Indonesien) er en indonesisk politiker og tidligere militærgeneral, der var Indonesiens præsident i perioden 20. oktober 2004 til 20. oktober 2014.

Biografi 
Yudhoyono kommer fra en familie af militærfolk og valgte selv en militær karriere. I 1973 blev han uddannet fra den indonesiske militærskole, og blev efterfølgende udstationeret i landets 305. bataljon i Østtimor. Det har været antydet, at han har medvirket til krigsforbrydelser under den indonesiske besættelse af området, men det er aldrig bevist. I 1995-1996 deltog han i FN's fredsbevarende styrker i Bosnien-Hercegovina.

Yudhoyono har flere gange uddannet sig i USA, bl.a. har han studeret ved US Command and General Staff College ved Fort Leavenworth i Kansas. Han har desuden en mastergrad i økonomi og ledelse fra Webster University, Missouri.

Han opgav militærkarrieren i 2000 og blev minister i Abdurrahman Wahids regering; først var han minister for minedrift og energi, senere sikkerhedsminister. Wahid risikerede i 2001 at blive stillet for en rigsret, og bad derfor Yudhoyono om at erklære landet i undtagelsestilstand. Det nægtede Yudhoyono, og måtte derfor forlade regeringen. Efter at Megawati Sukarnoputri blev valgt til præsident i 2002, fik han sin ministerpost tilbage. Han stillede selv op til præsidentvalget i 2004 og blev den første præsident, der blev direkte valgt af vælgerne. Yudhoyono blev genvalgt ved det følgende præsidentvalg i 2009 i første valgrunde med 60,8 % af stemmerne. Indonesiens forfatning tillader højst to embedsperioder for en præsident, hvorfor Yudhoyonos præsidentskab ophørte den 20. oktober 2014.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Indonesiens præsidenter
Politikere fra Indonesien
Bodil Thrane

Bodil Mariane Thrane (født 13. september 1943 i Haderup Sogn) er tidligere folketingsmedlem, valgt for Venstre i Sæbykredsen (Nordjyllands Amtskreds) fra 12. december 1990 til 20. november 2001.
Thrane er uddannet bankassistent. Hun startede den politiske karriere som formand for Sindal Venstrevælgerforening i 1979 og blev i 1981 valgt til Sindal Kommunalbestyrelse. Fra 1987-1991 var hun medlem af Venstres hovedbestyrelse; de sidste to år tilmed af hovedbestyrelsens forretningsudvalg. Hun blev først opstillet til Folketinget i Fjerritslevkredsen i 1985, men det var som Sæbykredsens kandidat, at hun opnåede valg i 1990.  

I Folketinget var hun bl.a. Venstres miljøordfører og kirkeordfører.

Bodil blev i 1964 gift med Egon Thrane.. Efter ægtefællens død i 1996  forpagtede Bodil Thrane gården Teklaborg.

Eksterne henvisninger 
 Folketingets biografi af Bodil Thrane

Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Folketingsmedlemmer i 1990'erne
Folketingsmedlemmer i 2000'erne
Anna-Marie Hansen

Anna-Marie Hansen (født 23. juni 1943 i Skive) er sygeplejelærer og tidligere folketingsmedlem for Socialdemokratiet i Skivekredsen (Viborg Amtskreds) fra 10. maj 1988 til 20. november 2001.

Hansen blev uddannet sygehjælper i 1972, sygeplejerske i 1975 og sygeplejelærer i 1981. Hun arbejdede fra 1961 til 1971 som ufaglært, bl.a. indenfor sundhedssektoren. I 1972 blev hun ansat som sygehjælper på Skive Sygehus, og fra 1975 som sygeplejerske samme sted. I 1979 blev hun sygeplejelærer på Viborg Sygeplejeskole, og i 1983 viceforstander på Skive Sygehus. I 1984 blev hun ansat som sygeplejelærer ved Efteruddannelsesudvalget i Viborg Amt, og i 1987 som afdelingssygeplejerske på et plejehjem i Skive.

Anna-Marie Hansen var desuden medlem af hovedbestyrelsen for Gigtforeningen fra 1994.

Den politiske karriere begyndte som sekretær i Fællesledelsen for Socialdemokratiet i Højslev-Skive fra 1986. I 1987 blev hun medlem af bestyrelsen for Socialdemokratiet i Skive. Hun blev opstillet som Skivekredsens folketingskandidat i 1987, og valgt året efter. I Folketinget var hun bl.a. næstformand for Folketingets Udvalg vedrørende Etisk Råd 1992-1995.

Eksterne henvisninger 
 Folketingets biografi af Anna-Marie Hansen

Tidligere folketingsmedlemmer fra Socialdemokraterne
Folketingsmedlemmer i 1980'erne
Folketingsmedlemmer i 1990'erne
Folketingsmedlemmer i 2000'erne
Personer fra Skive
Gigtforeningen

Gigtforeningen er en dansk patientforening med mere end 80.000 medlemmer og støtter. Patientforeningen blev grundlagt i 1936 og har som vision at sikre et bedre liv for de mere end 700.000 mennesker  med sygdomme og smerter i led, ryg og muskler. 

Gigtforeningen giver årligt flere millioner kroner til gigtforskning og uddeler også økonomisk støtte via legater til mennesker med gigt. Patientforeningen arbejder for bedre diagnosticering, behandling, opsporing og forebyggelse af gigtsygdomme i samarbejde med faglige selskaber og organisationer, og foreningen arbejder politisk for bedre vilkår f.eks. en national smertehandlingsplan, en hurtigere jobafklaring og fastholdelse på arbejdsmarkedet. 

Gigtforeningen er også kendt for at skabe ny viden og udgiver flere informationsmaterialer. Især medlemsmagasinet Ledsager og det digitale nyhedsbrev er meget læste, ligesom podcasten  Klog på gigt  er populær. 

Lokalt er Gigtforeningen organiseret i 22 kredse og mere end 70 lokalgrupper, som bl.a. står for at arrangere spændende foredrag og hyggelige cafemøder. 

Patientforeningen ejer og driver Dansk Gigthospital og tre rehabiliteringscentre, Sano  i Skælskør, Middelfart og Aarhus.  I foreningens  rådgivning vejleder socialrådgivere, ergoterapeuter, sygeplejersker og andre faglige eksperter mennesker med gigt og symptomer på gigt samt pårørende. 

Gigtforeningen er medlem af Nordisk Reumaråd, European League Against Rheumatism, EULAR, og International League Against Rheumatism, ILAR.

Eksterne henvisninger 

 Gigtforeningens hjemmeside

Foreninger fra Danmark
Etableret i 1936
Sundhedspolitik
Patientforeninger
Fårup Station

Fårup Station (fork. Fp) var en nu lukket dansk jernbanestation i stationsbyen Fårup mellem Randers og Hobro.

Historie 
Stationen åbnede i 1869 i forbindelse med anlægget af den jyske længdebane, men fra 1927 til 1966 standsede togene på Viborg-Fårup og Mariager-Fårup-banerne også her. Fårup Station lukkede i 1973. 

Stationsbygningen, der er tegnet af Niels Peder Christian Holsøe, husede indtil sidst i 1990'erne byens posthus. Stationen var sikkerhedsmæssigt bemandet frem til 1993. I dag er den privat bolig.

Da han skrev Ved vejen lod Herman Bang sig inspirere af stationsforstanderen på Fårup Station.

Stationer på Den østjyske længdebane
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Randers Kommune
Etableret i 1869
Ophørt i 1973
Nedlagte jernbanestationer i Danmark
Besætning

Besætning har flere betydninger:

Besætning (tøj) – Besætning er betegnelsen for knapper, hægter og maller, lynlåse og andet udstyr til klædningsdragter (tøj).
Skibsbesætning – Besætning er betegnelsen for medarbejdere på et skib.
 Besætning (musik) - et orkesters musikere, der udgøre et ensemble
Skibsbesætning

En skibsbesætning er den samlende betegnelse for de ansatte medarbejdere på et skib. Det er varierende antal stillinger på de forskellige skibe. Funktionerne er afhængig af hvilken skibstype, der er tale om og hvor mange besætningsmedlemmer der er. En person kan også dække flere funktioner.
Nogle besætningsmedlemmer skal være uddannet , men der er også stillingsfunktioner der ikke har nogen egentlig officiel uddannelse .

Nedenfor er en liste af titler på besætningsmedlemmer

Skibets førelse

Sørestaurationspersonale

Eksterne links 

 

sv:Sjöman
Pendulum

Pendulum har flere betydninger:

 Pendulum (band) - et australsk band.
 Pendulum Music

Se også
 Pendul (flertydig)
Dend Forordnede Ny Kirke-Psalme-Bog

Dend Forordnede Ny Kirke-Psalme-Bog (Kingos salmebog) blev i 1699 autoriseret af kongen til brug i alle kirker i Danmark-Norge. Den indeholder 86 af Kingos salmer. Desuden bærer den Kingos navn på titelbladet, da salmerne blev udvalgt med udgangspunkt i en salmebog, som Kingo havde redigeret ti år tidligere.

Kingos salmebog var meget populær lang tid efter dens udgivelse, også selvom der udkom nye salmebøger. Af de mest sejlivede brugere kan nævnes de stærke jyder ved Horsens og Vejle. Her blevet den anvendt indtil 1960, og der findes den dag i dag en enkelt frikirke, der anvender den, nemlig Kristelig Lutheransk Trossamfund i Tjørring.
I Norge var den i store dele af landet i brug helt til 1870'erne da den blev erstattet af Landstads Kirkesalmebok.

Salmebogen er ordnet efter kirkeåret, så der for hver helligdag gennem året er anført passende salmer. Bogen har kollektbønner, epistel og evangelietekster for hver helligdag, og den har kirkebønner og andre bønner.

Kilder 

Sangbøger fra Danmark
Salmebøger
Breitach

Breitach er en 21 km lang å, som udmunder i floden Iller (biflod til Donau).

Åens forløb 

Åen dannes i Baad i Mittelberg i Kleinwalsertal i Østrig hvor tre små kildebække løber sammen. Den flyder i nordvestlig retning gennem en dal der tidligere har fået navnet Breitachtal. Ved Walserschanze krydser den grænsen til Tyskland gennem den smalle Breitachklamm. Her får den tilløb fra Starzlach der kommer fra vest. Ved Illerursprung / Oberstdorf danner den sammen med Stillach og Trettach floden Iller.

Meget øvede kan rafte, men derudover byder åen på såkaldte Breitachsteine, som er brune mineraler i små fragmenter, som kun forefindes her.

Eksterne henvisninger 

 Breitach-Flussbeschreibung für Kanusportler
 Das Oberstdorfer Breitachtal 

Floder i Østrig
Floder i Bayern
Vorarlberg
Chai-te

Chai (også kaldet masala chai) er en sort, krydret te, der oprindeligt stammer fra Det indiske subkontinent. 
 
Chai laves af sort te blandet med indiske krydderier som kanel, kardemomme, nellike, ingefær, anis, peber og laurbærblade. Den fås desuden varianter, hvor ingredienser som fx appelsin og æble indgår i. Med disse ingredienser er teen ikke en 'rigtig' chai, men betegnes alligevel ofte som chai. Chai drikkes fortrinsvis af høje glas. Oprindeligt nydes chai med varmt vand, men er senere blevet moderne med mælk og kaldes da chai latte eller chaichino alt efter forholdet mellem mælk og te. En chino er lavet med 50 % mælk, hvor en latte er meget mindre, ligesom mængden af skum er betydeligt mindre end i en chino. Teen fås både i breve og som løs te. 

Te