kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Grove (månekrater)

Grove er et lille nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens forside og er opkaldt efter den britiske læge William R. Grove (1603 – 1670).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Grovekrateret ligger i den nordlige del af Lacus Somniorum. sydøst for kraterresten Mason.

Karakteristika 
Grove er cirkulært med en enkel og skarpkantet rand. Det løse materiale langs den indre kratervæg er faldet ned på kraterbunden og har dannet en ring omkring dens relativt jævne fod. Bunden indeholder nogle få småkratere, men er ellers næsten uden særlige træk.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Grovekrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Grove på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Gruemberger (månekrater)

Gruemberger er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den sydlige halvkugle på Månens forside og er opkaldt efter den østrigske astronom Christoph Gruemberger (1561-1636). På grund af dets placering får perspektivisk forkortning Gruemberger til at synes aflangt, når det ses fra Jorden, men det er næsten cirkulært.

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
Gruembergerkrateret ligger omkring 25 kilometer nord-nordvest for det større og mere fremtrædende Moretuskrater. Det mindre Cysatuskrater trænger ind i Gruembergers østlige rand. Omkring halvanden kraterdiameter mod nord ligger det store Claviuskrater.

Karakteristika 
Gruemberger har været udsat for stadig erosion fra mindre nedslag, så randen og de indre vægge er blevet afrundede. Store nedslag i nærheden har dækket kraterbunden og siderne med udkastet materiale, og der ligger en mængde småkratere langs bundens sider. Satellitkrateret Gruemberger A ligger i kraterets indre langs kratervæggen mod vest-sydvest.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Gruembergerkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Gruemberger på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Gruithuisen (månekrater)

Gruithuisen er et lille nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens forside og er opkaldt efter den tyske astronom Franz von Gruithuisen (1774-1852).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
Gruithuisenkrateret ligger i et afsnit af mare, som forbinder Oceanus Procellarum i vest med Mare Imbrium i øst. Sydøst for Gruithuisen ligger det lille Delislekrater. Syd for findes Dorsum Bucher, en dorsum som løber i retning nord–syd over en strækning på 90 kilometer.

Nord for krateret, i kanten af den halvø med højland, som ligger mellem de to have, findes en skjoldvulkan, som er navngivet Mons Gruithuisen Gamma (γ). Lige øst herfor er der en tilsvarende formation ved navn Mons Gruithuisen Delta (δ). Nordvest for Gruithuisenkrateret er der en koncentration af småkratere, som mest sandsynligt er opstået ved, at et enkelt legeme er blevet brudt op lige inden nedslaget.

Karakteristika 
Gruithuisens rand, der er forholdsvis glat og cirkulær, stikker kun lidt op over det omgivende mare. Det indre er uden særlige træk med en lille kraterbund, som har volde af ophobet materiale langs foden af de skrånende indre kratervægge.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Gruithuisenkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Gruithuisen på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Guericke (månekrater)

Guericke er resterne af et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den sydlige halvkugle på Månens forside og er opkaldt efter den tyske fysiker og naturvidenskabsmand Otto von Guericke (1602-1686).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
Guerickekrateret ligger i den nordlige del af Mare Nubium. Mod nord-nordvest ligger det store Fra Mauro-krater og de sammensluttede kratere Parry og Bonpland. Mod øst ligger Kundtkrateret og Davykrateret.

Karakteristika 
Guerickes tilbageværende rand er nedslidt, ramt af nedslag og delvis oversvømmet af den basaltiske lava, som dækker kraterbunden. Kratervæggene er kun lidt mere end en cirkulær række højderygge, som slutter sig til højder, der strækker sig mod nord, nordvest og syd. Den oversvømmede kraterrest Guericke F er forbundet med randens sydvestlige yderside. Bunden har nogle få og små højdedrag i den ellers næsten flade overflade og i den sydvestlige del findes to småkratere.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Guerickekrateret har følgende satellitkratere:

Det følgende krater har fået nyt navn af IAU:
 Guericke C — Se Kundtkrateret.

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Guericke på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Guillaume (månekrater)

Guillaume er et gammelt nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens bagside og er opkaldt efter den schweiziske metallurg Charles E. Guillaume (1861-1938).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1979.

Omgivelser 
Guillaumekrateret ligger sydøst for det lidt større Perkinkrater.

Karakteristika 
Guillaume er et nedslidt og eroderet krater, hvis landskabstræk er blevet udvisket og afrundet i tidens løb. En samling småkratere ligger langs kanten mod syd og vest. Det skålformede indre er næsten uden særlige træk, og der ligger kun nogle få småkratere i dets overflade.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Guillaumekrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Guillaume på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Gullstrand (månekrater)

Gullstrand er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens bagside og er opkaldt efter den svenske øjenlæge og nobelprismodtager
Allvar Gullstrand (1862-1930).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Gullstrandkrateret ligger omkring en kraterdiameter sydøst for det større Perrinekrater. I retning vest-sydvest ligger Queteletkrateret.

Karakteristika 
Gullstrand har en cirkulær kraterrand, som er forholdsvis skarpt aftegnet og kun moderat slidt. Et lille klokkeformet krater har dannet en åbning gennem randen i sydvest, og et småkrater er forbundet med det langs Gullstrands sydøstlige rand. Et lille krater med særpræget form er forbundet med Gullstrand mod øst. Der er mange små kratere langs randen mod nord og syd.

De indre kratervægge er ret enkle og uden særpræg, og der ligger ikke betydningsfulde kratere i kraterbunden. I kratermidten er der en lav central top.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Gullstrandkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Gullstrand på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Gum (månekrater)

Gum er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside nær dens sydøstlige rand og er opkaldt efter den australske astronom Colin S. Gum (1924-1960). Fra Jorden ses krateret næsten helt fra siden, så mange detaljer ikke kan observeres.
 
Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Gumkrateret ligger langs den vestlige udkant af det uregelmæssige Mare Australe, nordøst for Hamiltonkrateret. Mod nord-nordvest ligger det større Abelkrater, og mod øst-sydøst ligger Jennerkrateret på Månens bagside.

Karakteristika 
Gums kraterbund er helt blevet dækket af lava, som er kommet ind i det gennem en åbning i den østlige kraterrand. Den tilbageværende rand danner en lav, buet højderyg omkring bunden. Der ligger et lille, oversvømmet krater over den sydøstlige rand, og resterne af et lille krater danner en indskæring langs randen mod nordøst. Kraterbunden har samme lave albedo som maret mod øst og indeholder kun nogle få småkratere.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Gumkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Gum på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Gutenberg (månekrater)

Gutenberg er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den østlige del af Månens forside og er opkaldt efter den tyske opfinder Johann Gutenberg (ca. 1398-1468).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
Gutenbergkrateret ligger langs den vestlige rand af Mare Fecunditatis. Sydøst for krateret ligger Gocleniuskrateret, og sydøst for Magelhaens- og Colombo-kraterne. I retning vest-sydvest ligger Gaudibertkrateret over Montes Pyrenaeus-bjergene, som strækker sig mod syd fra Gutenberg.

Karakteristika 
Gutenbergs kraterrand er nedslidt og eroderet, først og fremmest mod øst, hvor den er brudt af det overlappende krater Gutenberg E. Dette krater har igen åbninger i sin sydøstlige og sydlige rand, hvilket skaber en passage til maret mod øst. Der er også kløfter og dale i den sydlige del af randen, hvor den slutter sig til Gutenberg C. Det lille Gutenberg A-krater trænger ind i randen mod sydvest.

Kraterbunden i Gutenberg og Gutenberg E er blevet oversvømmet af lava, hvilket har gjort den til en ret flad slette. Denne overflade er brudt mod nordøst af et par kløfter, som udgør en del af Rimae Goclenius, og som strækker sig mod nordvest fra Goclenius-området. Den centrale top i Gutenberg er en halvcirkel af bakker, som træder mest frem mod syd, og hvis konkave del er åben mod øst. Der er ikke småkratere af betydning i kraterets bund.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Gutenbergkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Gutenberg på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Guthnick (månekrater)

Guthnick er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den sydlige halvkugle på Månens bagside, men i et område, som lejlighedsvis bringes inden for synsvidde fra Jorden på grund af gunstig libration, men krateret ses da fra siden under lille vinkel, så mange detaljer ikke kan observeres. Det er opkaldt efter den tyske astronom Paul Guthnick (1879-1947).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Guthnickkrateret ligger i det sydlige område af det store lag af udkastninger, som omgiver Mare Orientale-nedslagsbassinet. Mindre end en kraterdiameter mod nordvest ligger det lidt større Rydbergkrater, og mod syd-sydvest ligger det lille Anderssonkrater.

Karakteristika 
Guthnicks ydre rand har skarp kant og udviser ikke erosion af betydning. Der er en lille udadgående bule i randen mod nordøst, men ellers er den nærmest cirkulær. Løst materiale fra de indre vægge er skredet ned og har dannet en skrånende kant langs siderne, og den lille kraterbund ligger i midten af denne ring af grus. Der er ikke nedslag af betydning i kraterbunden.

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Guthnick på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Guyot (månekrater)

Guyot er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens bagside og er opkaldt efter den schweizisk fødte, amerikanske geograf og geolog Arnold H. Guyot (1807-1884).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Guyotkrateret er kun adskilt fra Kostinskiykrateret mod nordøst af nogle få kilometer ujævnt terræn. Mod vest-sydvest ligger Lobachevskiykrateret og mod øst-sydøst ligger Ostwaldkrateret.

Karakteristika 
Guyot er et nedslidt og eroderet krater, hvis ydre rands form er blevet noget forandret af nedslag i nærheden. Adskillige småkratere ligger langs randen og siderne. Kraterbunden er ligeledes mærket af nedslag, blandt andet af et eroderet krater, som ligger i dens nordvestlige del.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Guyotkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Guyot på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Gyldén (månekrater)

Gyldén er resterne af et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside langs nulmeridianen i det selenografiske koordinatsystem og mindre end 150 km syd for Månens ækvator. Det er opkaldt efter den svenske astronom Hugo Gyldén (1841-1896).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
Gyldénkrateret ligger nordøst for Ptolemaeuskrateret on the Moon. Andre nærliggende kratere er Herschelkrateret mod vest, det oversvømmede Réaumurkrater mod nord og Hipparchuskrateret mod øst.

Karakteristika 
Gyldén har en hjerteformet rand, som er i dårlig forfatning efter at være eroderet af nedslag i en grad, så resterne af den blot danner en ujævn ring af højdedrag og dale rundt om kraterbunden. Satellitkrateret Réaumur A  er forbundet med den nordlige rand. En bred kløft skærer gennem den vestlige rand og fortsætter i nord-nordvestlig retning forbi Spörerkrateret. Gyldéns kraterbund er uden særlige træk, omend det lille krater Gyldén K er at finde lige sydøst for dens midtpunkt.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Gyldénkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede af Gyldén på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Gärtner (månekrater)

Gärtner er resterne af et lavaoversvømmet nedslagskrater på Månen. Det befinder sig i den nordøstlige del af Månens forside og er opkaldt efter den tyske geolog Christian Gärtner (ca. 1750 – 1813).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
Gärtnerkrateret ligger i den nordlige udkant af Mare Frigoris. Dets sydlige halvdel er helt forsvundet, så Gärtner danner en halvcirkel ved marets rand. Mod nord ligger Democrituskrateret.

Karakteristika 
De tilbageværende rester af kraterranden er stærkt nedslidte og eroderede og udviser hakker og indrykninger forårsaget af senere nedslag. Kraterbunden har nogle få lave højderygge i dens nordlige del. Rillen Rima Gärtner løber fra kratermidten mod den nordøstlige rand med en samlet længde på omkring 30 kilometer. Det skålformede lille satellitkrater Gärtner D findes nær midtpunktet mellem de to kraterrande.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Gärtnerkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas 

 USGS-kort

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder 
Bemærk, at ikke alle kilder understøtter specialtegn. Nogle kilder kan have krateret under søgeordet "Gartner"

Eksterne henvisninger 
 Billede af Gärtner på Lunar Photo of the Day

Bibliografi 

Kratere på Månen
Guillain-Barrés syndrom

Guillain-Barrés syndrom, eller polyradikuloneuropati, er en akut autoimmun nervesygdom, som kendetegnes ved paralyse. Guillain-Barré minder i sit forløb om polio, men adskiller sig fra denne bl.a. ved at lammelserne i de fleste tilfælde aftager.

Guillain-Barrés syndrom er i dag den almindeligste paralytiske sygdom i Vesten.

Sygdommen begynder med perifere lammelser og ofte i begge sider. Lammelserne begynder i reglen i benene og spreder sig derefter opad efterhånden som betændelsesprocessen vandrer op gennem rygmarven. I alvorlige tilfælde kan selv det autonome nervesystem angribes, hvilket påvirker åndedrætsmuskulaturen, og der kan indtræde en lammelse af åndedrættet. Feber forekommer i reglen ikke under sygdommen.

Prognosen for Guillain-Barrés syndrom er god. Den sygdomsramte har dog behov for god pleje under sygdomsforløbet. Ca. 80 % bliver helt raske, 15 % får nogen grad af permanent påvirkning af nervesystemet og ca. 5 % dør som følge af lammelse af åndedrættet.

Kendte med sygdommen 
 Morten Wieghorst, den danske fodboldspiller fik diagnosen i 2000 og måtte sidde over i en hel sæson inden han kunne spille igen i november 2001.
 Andy Griffith, skuespilleren fra bl.a. TV serien Matlock. Han fik Guillain-Barré i 1983. 
 Joseph Heller, forfatter, fik sygdommen i 1981. Denne episode i hans liv omtales i hans selvbiografi No Laughing Matter, som skiftevis indeholder kapitler af Heller og hans gode ven Speed Vogel.
 Franklin D. Roosevelt, amerikansk præsident. I 2003 viste en undersøgelse at det var mere sandsynligt, at hans paralytiske sygdom – som længe ansås for at være polio – rent faktisk var Guillain-Barrés syndrom.
 Tony Benn, britisk politiker.
 Christian Lind Thomsen, en dansk badmintonspiller fik diagnosen i september 2019. Han var til badminton træning søndag og under en uge efter var han blevet lam.

Referencer 

Neurologi
Autoimmune sygdomme
Federal Emergency Relief Administration

Federal Emergency Relief Administration (FERA) var navnet på et amerikansk hjælpeprogram som præsident Franklin D. Roosevelts regering etablerede. Det lignede beskæftigelsesprogrammet i Reconstruction Finance Corporation (RFC), der blev etableret af præsident Herbert Hoover og den amerikanske Kongres i 1932. Det blev etableret som en del af Federal Emergency Relief Act.

Loven var en første direkte nødhjælps operationer under New Deal, og blev ledet af Harry Hopkins, en socialarbejder fra New York, som var en af Franklin D. Roosevelts indflydelsesrige rådgivere. Hopkins var tilhænger af nødhjælps programmer, som lagde vægt på arbejde og at FERA's hovedmål var at afhjælpe arbejdsløshed blandt voksne. For at nå dette mål gav FERA statslig hjælp til den arbejdsløse og dennes familie. Fra begyndelsen i maj 1933 og til det lukkede i december 1935 lod FERA $3,1 mia. tilgå lokale beskæftigelsesprojekter og overgangsprogrammer. FERA skaffede arbejde til over 20 mio. mennesker og udviklede faciliteter på offentlige arealer over hele landet. Stillet overfor vedvarende høj arbejdsløshed og bekymringer for befolkningens velfærd i den kommende vinter 1933-34 etablerede FERA Civil Works Administration (CWA) som et kort-tids tiltag til $400 mio. for at få folk i arbejde. Federal Emergency Relief Administration ophørte i 1935 og dens arbejde blev overtaget af WPA og Social Security Board.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Living New Deal Project, California 
 Essay: The Federal Emergency Relief Administration  beskrivelse af programmet
 University of Washington Libraries Digital Collections – Federal Emergency Relief Administration Photographs  Essay om programmet og billeder, der dokumenterer Federal Emergency Relief Administration program i King County, Washington, 1933-35.

New Deal