kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mary Pickford

Mary Pickford (født Gladys Louise Smith; 8. april 1892, død 29. maj 1979) var en canadisk skuespiller og en af stumfilmens største stjerner.

Opvækst 
Mary Pickford var født som Gladys Louise Smith i Toronto, Canada.

Karriere 
I 1919 grundlagde hun, sammen med Douglas Fairbanks, Charlie Chaplin og D.W. Griffith, filmselskabet United Artists. I 1927 var hun også med til at grundlægge Academy of Motion Picture Arts and Sciences. Om lydfilm udtalte hun: "At sætte lyd til film ville være som at tage læbestift på Venus af Milo." 

Hun var kendt for sine slangekrøller, men i 1928 fulgte hun moden og klippede dem af, hvad der fik amerikanske aviser til at skrive, at uskyldens tid var forbi. "Man skulle næsten tro, at jeg havde myrdet nogen," sagde hun bagefter. "Og det havde jeg måske også." 

Hun trak sig tilbage i 1933.

Privatliv 
Mary Pickford var gift med Douglas Fairbanks i 1920-36.

Udvalgt filmografi 
 Askepot (1914)
 Madame Butterfly (1915)
 The Poor Little Rich Girl (1917)
 Rebecca of Sunnybrook Farm (1917)
 Stella Maris (1918)
 Sparrows (1926)
 Coquette (1929, Oscar for bedste kvindelige hovedrolle)

Fodnoter

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Canada
Personer fra Toronto
Canadiere i 1800-tallet
Canadiere i 1900-tallet
Oscar for bedste kvindelige hovedrolle
Æres-Oscar
Grundlægger af Academy of Motion Picture Arts and Sciences
Pseudonymer
Ørnebregne

 
Ørnebregne (Pteridium aquilinum) er Danmarks største bregne, op til 2 meter høj. Med sine kraftige jordstængler danner den store tætte bestande. Fra jordstænglen udgår enkeltstående kraftige bladstilke, der omtrent halvvejs er "knækket" med den store trekantede bladflade på den øverste halvdel. Bladstilken er op til 1 cm tyk og bladfladen er opdelt i flere "etager" der hver er 2-3 gange fjersnitdelte.

Snittes bladstilkens nederste del lige over, ses et ejendommeligt mønster, der kan minde om den dobbelthovede ørn, der f.eks. ses i det albanske flag og i det russiske statsvåben – heraf navnet Ørnebregne.

Den kraftige jordstængel, der spreder sig vidt omkring, kan ødelægge arkæologiske fund.

Højde x bredde: 2,00 x 1,00 m.

Anvendelse 
Visse steder spises friske skud som grøntsag. Ørnebregne har også været brugt til mel og ølbrygning. Tørrede blade anvendes som underlag eller dække for dyr. Intet af dette kan dog anbefales, da Ørnebregne har vist sig at være giftig, og alt efter indtaget mængde kan den på længere sigt fremkalde kræft eller direkte blindhed. 

Ptaquilosid er det mest giftige stof i ørnebregnen og det er kræftfremkaldende.
Indtag af dette stof kan ske ved at spise friske bregneskud, ved at drikke mælk fra køer der har har spist bregner eller ved at indtage vand fra områder med bregner.
Visse områder i Danmark med tæt ørnebregnebevoksning kan have et højt indhold af ptaquilosid i grundvandet.

Voksested 
Ørnebregne er almindelig i Danmark på Øerne og i Østjylland, men sjældnere i Vestjylland. Den foretrækker skovbund, gerne sur, men ses også i krat, på heder og andre steder. Den er lyskrævende.

Ørnebregne findes på alle kontinenter undtagen Antarktis. Som sporeplante fordrer den en vis fugtighed for at reproducere ved sporer, men tåler tørke bedre end mange andre bregner.

Noter

Eksterne kilder og henvisninger 

 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Flerårige urter
Bregner
Planter i Danmark
Skovbundsplanter
Giftige planter
Ukrudtsplanter
Urter (naturkanon)
Edith Thingstrup

Edith Harriet Thingstrup  (født 14. december 1968 i Vejen) er en dansk præst, borgerlig debattør og byrådsmedlem i Egedal Kommune, valgt for Venstre.

Thingstrup er uddannet cand.theol. fra Aarhus Universitet i 1995. MPA CBS 2013. Siden har hun været sognepræst ved Ledøje-Smørum sogne. Som præste vakte hun opsigt ved i 2005 at skrive et læserbrev, hvor hun opfordrede borgerne til at være med til at vælge en ny præst, der ikke var indremissionsk, kvindefjendsk og homofobisk – med slet skjult adresse til Thingstrups kollega, der lige var gået på pension. Biskop Lise-Lotte Rebel pointerede senere, at præster normalt ikke blander sig i menighedsrådets valg af ny præst.

Hendes politiske engagement begyndte i 1986, hvor hun meldte sig ind i Venstres Ungdom. I perioden 1996 - 2009 var Thingstrup medlem af byrådet i først Ledøje-Smørum Kommune, senere Egedal Kommune. Her var hun medlem af Familieudvalget, Sundheds- og forebyggelsesudvalget og Socialudvalget. Hun var i 2003 blandt de Venstre-folk, der støttede Søren Pinds 10 liberale tester, der blev fremsat op til Venstres landsmøde. Senere var Thingstrup med til at genfremsætte teserne i 2006, hvor de var langt fra at blive vedtaget. I 2004 var Thingstrup medstifter af tænketanken CEPOS, og er i dag desuden aktiv i Islamkritisk Netværk. Siden 2008 har hun været med i Groft Sagt-panelet i Berlingske Tidende. Hun har også deltaget i Smagsdommerne på DR2.

Præster fra Danmark
Debattører fra Danmark
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Venstre
Journalister ved Berlingske
Personer i Kraks Blå Bog
Horst (geologi)

En horst (tysk) er et opragende parti af jordskorpen begrænset af forkastninger. Typiske horste er bl.a. Harzen og de skånske og hallandske åse som Hallandsåsen, Söderåsen, Kullen, Romeleåsen m.fl.

Tektonik
Landskabsformer
Arne Honoré

Arne Honoré (30. august 1922 i Fredericia – 19. december 2008 i Greve) var en dansk journalist og radiovært.
Honoré begyndte som journalist ved den socialdemokratiske presse i Jylland. Han var først hos avisen Sønderjyden i Haderslev fra 1946 og siden hos avisen Frit Folk i Fredericia. Han blev tilknyttet Danmarks Radios underholdningsafdeling på freelance-basis i 1951, og i 1953 blev han programsekretær. Han blev fastansat i 1957 og lavede bl.a. quiz- og underholdningsprogrammer. Honoré bestyrede flere gange ønskeprogrammet Giro 413, og i 1977 blev han vært for telefonprogrammet Gæt en sang. Han gik på pension i 1989.

Under sin karriere modtog Honoré flere anerkendelser, bl.a. Den Gyldne Rose i 1977, og i 1978 blev han kåret til Årets radiofavorit. 

Han var gift med sangerinden Birthe Buch.

Filmografi 
 Soldaterkammerater (1958)

Eksterne henvisninger 
 

Journalister fra Danmark
Personer fra Fredericia
Outpost Snipe

Outpost Snipe var en fjerntliggende stilling i Ægypten. Forsvaret af Outpost Snipe var en kamp under Andet slag om el-Alamein i Ørkenkrigen under 2. Verdenskrig. Det erindres især på grund af den ihærdighed, som blev udvist af de involverede tropper og er et udmærket eksempel på en kamp mod overvældende odds. 
 
Den 27. oktober 1942 var 2. bataljon af Riffelbrigaden med støttetropper, herunder 19 6-punds anti-tank kanoner blevet beordret til at tage opstilling på en sted i ørkenen, som blev kaldt "Snipe" – en lille hulning i et ellers fladt landskab, der var velegnet som forsvarsstilling. Da stillingen var klar, blev den anvendt til at igangsætte en yderligere fremrykning af en større troppeenhed, 24. pansrede brigade. 

Det indledende fremstød bragte bataljonen frem til det, som de troede var "Snipe"; men det viste sig, at det var en tilsvarende lavning ca. 800 meter syd for det planlagte mål. Efter at have etableret en base blev der udsendt spejdere, som opdagede at en større gruppe af blandede italienske og tyske kampvogne foruden infanteri havde slået lejr i nærheden. Det viste sig faktisk, at bataljonen befandt sig imellem en række fjendtlige enheder. Isolerede ildkampe og træfninger fortsatte natten igennem.

Tidligt næste dag passerede to kampvognskolonner Outpost Snipe, tilsyneladende uvidende om den styrke, der lå gemt der. Tropperne åbnede ild med 6-punds anti-tank kanoner, som beskød de tyndt pansrede sider af kampvognene og ødelagde 16 kampvogne uden egne tab. Imidlertid var deres stilling nu kendt og de begyndte at blive beskudt med artilleri. 

I løbet af resten af dagen og den efterfølgende fortsatte Outpost Snipe med at blive beskudt og angrebet af kampvogne, herunder en kort episode, hvor de blev beskudt af egne enheder. Fejltagelsen blev opdaget da observatører konstaterede at "fjenden" rent faktisk beskød tyskerne. 24. pansrede brigade forsøgte at rykke bataljonen til undsætning, men blev slået tilbage. 

Mellem kl. 13 og 17 stod forsvarerne af Snipe overfor adskillige angreb fra fjendtlige kampvogne. På dette tidspunkt var ammunitionen ved at slippe op, og løjtnant J. E. B. Toms foretog en vanvittig ekspedition med en jeep tilbage til egne linjer for at hente flere granater. Han overlevede og fik fat i ammunitionen, men hans jeep blev ødelagt. 

Ordren om tilbagetrækning blev modtaget kl. 23. om aftenen. Kun en fungerende kanon blev bragt tilbage fra forposten, de resterende blev ødelagt inden tropperne trak sig tilbage. 

Bataljonen mistede 72 mand, men ødelagde omkring 60 fjendtlige køretøjer. Oberstløjtnant Victor Turner blev tildelt Victoriakorset for sin deltagelse i slaget.

Slag i Middelhavsområdet under 2. verdenskrig
Georg von Bismarck

Georg von Bismarck (15. februar 1891 i Neumühl i Neumark ved Küstrin – 31. august 1942 ved El Alamein) var en tysk officer og general under 2. Verdenskrig. Han var leder af 21. Panzer division i Afrika da han blev dræbt ved et luftangreb.

Familie 
Georg von Bismarck var søn af den kongelige preussiske statsskovrider Klaus von Bismarck (1851-1923) og Wally Witte (1859-1951) (Briester Linjen). Bismarck giftede sig den 26. marts 1921 i Berlin med Margarethe von Webern, datter af general von Webern og Margarethe Gräfin von Hopffgarten. I sit andet ægteskab, som blev indgået den 20. maj 1929 i Augustfelde, Kr. Rummelsburg, Pommern, giftede han sig med Marly Wollf, datter af major Theodor Wolff fra Augustenfelde, og Luise Becker-Bartin. I begge ægteskaber fik Bismarck en søn.

Liv 
Efter endt skolegang indtrådte Bismarck i 1910 i 2. Schlesische Jäger Bataillon Nr. 6 i Oels/Schlesien som fanejunker. Under 1. verdenskrig startede han som løjtnant og blev senere premierløjtnant og adjudant ved fronten. Indtil juli 1916 var han på Vestfronten, så kom han til fronten ved Karpaterne, derefter til Sydfronten ved Isonzo og til sidst i 1917-1918 igen Vestfronten.
Fra 1919 tilhørte han Reichswehr. I 1938 blev han forfremmet til oberst og fik kommandoen over kavaleri-skytteregiment nr. 7 i Gera i Thüringen.

Under 2. Verdenskrig kom Bismarck igen til fronten. I september 1939 deltog han i Felttoget i Polen, i 1940 under slaget om Frankrig deltog han i gennembruddet gennem Maginot-linjen. I 1941 var han brigadechef og senere stedfortrædende chef for 20. panzer division på Østfronten. I januar 1942 blev han sendt til det tyske Afrika Korps i Libyen som leder af 21. panzer division. Den 1. april 1942 blev han forfremmet til generalmajor. Han faldt i slaget ved Alam el Halfa. Efter hans død blev han udnævnt til generalløjtnant.

Udmærkelser 
 Jernkorset II. og I. Klasse
 Hausorden der Hohenzollern mit Schwertern
 Ritterkreuz 1940

Literatur 
 Genealogisches Handbuch des Adels, Adelige Häuser A Band XVI, Seite 24, Band 76 der Gesamtreihe, C. A. Starke Verlag, Limburg (Lahn) 1981, .

Generaler fra Tyskland
Modtagere af Jernkorset
Georg
Hobro Produktionshøjskole

Hobro Produktionshøjskole er Danmarks første og ældste Produktionshøjskole.

Skolen blev oprettet af tidligere skoledirektør Kurt Christensen. Skolen tilbyder undervisning og vejledning til unge mellem 16 og 25 år, der er uden for det ordinære uddannelsessystem i dag.

Eksterne henvisninger 
 Hobro Produktionshøjskoles hjemmeside

Uddannelsesinstitutioner i Danmark
Produktionshøjskole
Uddannelse i Hobro
Gametofyt

En gametofyt er den haploide flercellede struktur, der producerer kønsceller (gameter) hos planter.

Generationsskifte hos planter
Planters livscyklus involverer en generationsskifte mellem en haploid gametofyt, der producerer gameter, og en diploid sporofyt, der producerer haploide sporer, som spirer til at blive gametofytter. Mens gameter hos dyr dannes direkte efter meiose, produceres plantegameter således kun efter vækst af den flercellede haploide gametofyt. 

Gametofytten producerer hanlige og/eller hunlige gameter. Sammensmeltningen af hanlige og hunlige gameter resulterer i en diploid zygote, som udvikler sig ved yderligere mitosisk celledeling til en flercellet sporofyt. Eftersom sporofytten er resultatet af sammensmeltningen mellem to haploide gameter, er dens celler diploide, dvs. indeholder to sæt kromosomer. Den modne sporofyt producerer sporer ved en proces kaldet meiose, hvor kromosom-parrene igen separeres. Sporerne er derfor igen haploide og kan udvikle sig til en haploid gametofyt.

Evolution
Hos tidlige landplanter som fx mosser er gametofytterne den dominerende generation, medens det hos frøplanter er sporofytten, der dominerer, og udgør det som vi opfatter som planten.

Hos mosser, levermosser og hornblade er gametofytten den almindeligt kendte fase af planten, dvs. den grønne mos. Her vokser sporofytterne, sporehusene, på gametofytten og ernærer sig af denne.

Hos andre sporeproducerende landplanter (karsporeplanter) er gametofytten meget lille, typisk blot  2-10 mm, og hos frøplanter er den yderligere reduceret.  

Dækfrøede planter er karakteriseret ved at have de mindste gametofytter af alle planter. Her er gametofytterne reduceret til en trecellet hanlig gametofyt (pollen) og en syvcellet hun-gametofyt (kimsæk) med otte kerner.

Referencer

Se også 

Plantemorfologi
U.S. Central Command

U.S. Central Command (CENTCOM) er en af de ni fælles hovedkommandoer i det amerikanske forsvarsministerium. Kommandoen blev oprettet i 1983 og har et geografisk ansvarsområde, som omfatter Mellemøsten, Østafrika og Centralasien.

På grund af sit konfliktfyldte ansvarsområde har CENTCOM ledet flere store amerikanske operationer, blandt andet Golfkrigen i 1991, invasionen af Afghanistan i 2001 og invasionen af Irak i 2003. Kommandoen har faste forlægninger i Kuwait, Bahrain, Qatar, Forenede Arabiske Emirater, Oman, Pakistan og Djibouti. Hovedkvarteret er lokaliseret i MacDill Air Force Base i Tampa, Florida.

I lighed med de andre fælles hovedkommandoer ledes CENTCOM af en firestjernet general, som rapporterer direkte til USA's præsident gennem forsvarsministeren. Chefen for CENTCOM er Admiral William J. Fallon.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside

USA's militær
Fielder Jones

Fielder Allison Jones (13. august 1871 – 13. marts 1934) var en amerikansk centerfielder og manager i baseball. Han blev født i Shinglehouse i Pennsylvania og begyndte sin karriere ved at spille hos Brooklyn Bridegrooms/Superbas i 1896. I 1901 skiftede han til Chicago White Stockings i American League, hvor han ville afslutte sin spillerkarriere. Seks år efter sit sidste spil som en White Sox-spiller, skiftede han til St. Louis Terriers i den nye Federal League, hvor han var manager.

Eksterne henvisninger 

Baseballspillere fra USA
Personer fra Pennsylvania
Cermis

Cermis er et bjerg i Lagorai-gruppen i det østlige Trentino i kommunen Cavalese i Italien. Bjerget er en del af Val di Fiemme-Obereggen, som er et kendt skiområde. Cermis var sted for to af de værste ulykker med kabelvogne.

Ekstern henvisning
alpecermis.it

Bjerge i Alperne
Bjerge i Italien
Den kuriske landtange

Den kuriske landtange (, , ) er en litauisk og russisk landtange i det sydøstlige hjørne af Østersøen. Området, der er udlagt som nationalpark, er en 100 km lang og meget smal (mellem 500 m og 4 km) landtange af sand. Området er delt på midten mellem Neringa kommune i Litauen og den russiske enklave Kaliningrad oblast. På den litauiske side ligger landsbyerne Nida og Lesnoj. Rybatshi på den russiske side er populære for sine gode sandstrande. På den russiske side ligger et 6.621 ha stort naturbeskyttelsesområde "Nationalpark Kurskaja Kosa".

I 2000 blev landtangen optaget på UNESCOs Verdensarvliste, Kriterium V. Området er rigt på rav.

Se også 
 Kuršių Nerija nationalpark
 Nida

Eksterne henvisninger 

 Beskrivelse af Den kuriske landtange på UNESCOs Verdensarvsliste  
 Russisk side om Den kuriske landtange  

Verdensarvsområder i Litauen
Litauens geografi
Seværdigheder i Klaipėda amt
Verdensarvsområder i Rusland
Halvøer i Rusland
Kaliningrad oblast
Grænseoverskridende beskyttede områder
Arrieta

Arrieta er en lille by i den spanske del af Baskerlandet, som ligger i Sollubes høje bakker, et af de højeste bjerge i området.

Ekstern henvisning 
 ARRIETA in the Bernardo Estornés Lasa – Auñamendi Encyclopedia (Euskomedia Fundazioa) 

Byer i Regionen Baskerlandet
Strandkurv

En strandkurv (fra tysk Strandkorb) er en speciel stol, som er designet til beskyttelse mod sollys, vind, regn og sand på strande, der hyppigt benyttes af turister. Strandkurve benyttes for det meste ved kyster med stærk vind. De er især kendt fra det nordtyske kystområde. På den nordfrisiske ø Sild opstilles der i højsæsonen for eksempel ikke færre end 11.000 strandkurve. Men strandkurvene findes også i Danmark og andre europæiske lande. De udlejes blandt andet på de danske vadehavsøer Fanø og Rømø.

Strandkurven menes at være opfundet i 1882 af den tyske kurvefletter Wilhelm Bartelmann i Rostock. Den første udlejning af strandkurve fandt sted et år senere af kurvemagerens kone ved stranden i Warnemünde. Strandkurvene er nu udbredt både ved Østersøen og Nordsøen. I begyndelsen af 1900-tallet kom strandkurvene også til Danmark.

De første strandkurve var endnu ikke stilbare. Nutidens strandkurve er for det meste tosæders typisk med blåstribet betræk. De består blandt andet af bevægelige overdele, integrerede skuffer, armlæn, udtrækbare fodbænke og sideborde samt skyggemarkiser. Der findes også tresæders eller specielle strandkurve for børn. Fletværket består enten af rotting, kunststof eller naturrør.

Eksterne henvisninger 

Stole
Turisme
Kaufering

Kaufering er en købstad (markt) i Landkreis Landsberg am Lech, Regierungsbezirk Oberbayern i den tyske delstat Bayern. Den ligger omkring fem kilometer nord for landkreisens hovedby Landsberg am Lech.

Den opriondelige bykerne (Altkaufering) ligger på den østlige bred af floden Lech, og en større nyere bydel, Neukaufering ligger omkring 500 meter fra vestbredden ved banegården og Bundesstraße 17.

Historie 

De ældste kilder om Kaufering går tilbage til det 6. århundrede. Da trængte germanske ind i det sydlige Tyskland og grundlagde byen ved floden Lech. Den daværende Stammeældste hed formodentlig Kufo, og med endelsen -ing peger det hen mod det nutidige navns germanske oprindelse; gennem tiderne har navnet varieret, med Kiviringin, Kiviringen, Chuferingen, Kuferingen og Kufringen.

Den første skriftlige kilde om byen Kaufering stammer fra 1033, da Kloster Benediktbeuern havde ejendom i byen.
      
I middelalderen var området ejet af slægten Welf, hvis kendteste repræsentant var Henrik Løve. Denne lod forløbet af den bayerske Salzstraße, der var en handelsvej fra Bodensøen til München, fra Kaufering og et par kilometer længere op ad floden, så byen mistede sin betydning.

Først da der i 1872 blev bygget en jernbane til byen, kom der gang i udviklingen igen. Af tekniske grunde kunne den ikke føres til den nærliggende by Landsberg, og Kaufering fik en vigtig banegård, hvor linjerne München – Buchloe og Augsburg – Landsberg am Lech (kaldet Lechfeldbahn).

20. århundrede 

I 1944 blev Landsberg og Kaufering ved afslutningen af 2. verdenskrig, med 14 KZ-Außenkommandos, omdannet til det største kompleks af koncentrationslejre i det tyske rige. De 11 af lejrene havde navnet "Kaufering" og et nummer. 18. juni 1944 kom den første transport med 1000 fanger fra Auschwitz til Kaufering . De skulle arbejde i en underjordisk fabrik hvor man producerede Messerschmitt Me 262. Der er registreret 28.838 jødiske fanger lejrene, hvoraf kun omkring 15.000 overlevede sult, kulde og sygdom, til de blev befriet af amerikanske tropper 27. april 1945; Af den grund fik lejrene i Kauferingsystemet tilnavnet de kolde krematorier.

Efter krigen blev der anlagt en stor flygtningelejr i området mellem banegården og den gamle bydel. Ved slutningen af 1940'erne blev det ombygget til en bydel, den nutidige Neukaufering (eller Kaufering/West).

Eksterne henvisninger 

 Europäische Holocaustgedenkstätte
Congo (chimpanse)

Congo (1954–1964) var en chimpanse, som lærte at tegne og male. Zoolog og maler Desmond Morris observerede først chimpansens evner, da den modtog en blyant og et papir i en alder af to år. I 4-årsalderen havde Congo lavet 400 malerier og tegninger. Dens stil er beskrevet som "lyrisk abstrakt impressionisme".

Kilder

Berømte aber
Thorkild B. Fransgaard

Thorkild Børge Fransgaard (født 16. juni 1943 i Vesterbølle ved Farsø, død 21. december 2012 i Fredbjerg) var en dansk politiker og erhvervsleder, som var medlem af Folketinget, valgt for Fremskridtspartiet i Nordjyllands Amtskreds, fra 1998 til 2001. Han forlod Fremskridtspartiet i 1999 til fordel for den nydannede folketingsgruppe Frihed 2000 i 1999 og blev løsgænger i 2001.

Fransgaard, der blev udlært maskinarbejder (smed) i 1965, overtog i 1967 Fredbjerg Maskinværksted, der senere ændrede navn til Fransgaard Maskinfabrik. Virksomheden producerer maskiner til landbruget og skovbruget, hvoraf en stor del eksporteres til Skandinavien og USA. Sidstnævnte bevirkede, at Fransgaard i 1989 blev optaget i den amerikanske producentforening. Nevøen Jørgen Fransgaard overtog i 1998 ledelsen af virksomheden.

I 1973 var Thorkild Fransgaard medstifter af Fremskridtspartiets lokalafdeling i Farsø. Han blev i 1978 valgt til kommunalbestyrelsen i Farsø Kommune og blev viceborgmester. Fra 1982 til 1986 var han tillige medlem af Nordjyllands Amtsråd for partiet. Fra 2001 til 2005 repræsenterede han Den Alternative Liste i Farsø Kommunalbestyrelse og var næstformand for teknisk udvalg, men ved valget til den nye store Vesthimmerlands Kommune kom listen ikke ind. 

Fransgaard havde en kort landspolitisk karriere. Han var opstillet til Folketinget i alle opstillingskredse i Nordjyllands Amtskreds fra 1995, og blev valgt til Folketinget ved valget i 1998. Når det kunne lade sig gøre med blot 129 personlige stemmer, skyldtes det partifællen Kirsten Jacobsens kanonvalg med 32.000 stemmer. Som følge af interne uenigheder i partiet dannede han i oktober 1999 udbrydergruppen Frihed 2000 sammen med de resterende medlemmer af Fremskridtspartiets folketingsgruppe – Kirsten Jacobsen, Kim Behnke og Tom Behnke. De fire nedlagde Frihed 2000 i februar 2001 da Tom Behnke blev medlem af Det Konservative Folkeparti. De øvrige tre fortsatte som løsgængere frem til valget 20. november 2001.

Politisk var Fransgaard ikke som så mange andre i Fremskridtspartiet optaget af udlændingepolitik, men arbejdede i stedet for at sænke skatten og fjerne det offentliges bureaukrati.

Han døde i julen 2012 og er begravet på Farsø Kirkegård.

Eksterne henvisninger 
 
 Folketingets biografi af Thorkild Fransgaard
 Gammelt portrætbillede

Referencer 

Fabrikanter fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 1990'erne
Folketingsmedlemmer i 2000'erne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Fremskridtspartiet
Tidligere folketingsmedlemmer fra Frihed 2000
Tidligere løsgængere i Folketinget
Viceborgmestre fra Fremskridtspartiet
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Fremskridtspartiet
Amtsrådsmedlemmer fra Fremskridtspartiet
Personer fra Farsø
Sporeplanter

Betegnelsen sporeplante betegner de planter der formerer sig ved sporer frem for at formere sig ved frø. Sporeformering forekommer imidlertid ret forskelligt i ret forskellige og ikke-beslægtede plantegrupper, og betegnelsen anvendes derfor ikke mere indenfor botanikken da den reelt svarer til ikke-frø-planter. De fleste mosser og bregner skifter mellem generationer, der formerer sig med ukønnede sporer (haploide), og generationer der formerer sig med kønnede haploide celler.

På skemaet ses dette at være så forskellige planter som alger, mosser (Hornblade,Levermosser og Mosser) og de såkaldte Karsporeplanter der er en anden "udgået" betegnelse for Bregner, Ulvefodsplanter, Padderokplanter m.fl.

Udover denne brede gruppering benyttes betegnelsen "sporeplante" nogle gange i lidt andre betydninger
 Om Stængelplanter der ikke er Frøplanter
 Kort form af Karsporeplanter

Betegnelsen er således både misvisende da den antyder en gruppering og slægtskab hvor intet er, og den er tvetydig! I visse tilfælde anvendes betegnelsen dog stadig.

Se også
 Gametofyt
 Gamet
 Gametangium
 Sporangium
 Spore-morcelle
 Sporehus
 Sporofyt

Botanik