kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henry Campbell-Bannerman

Henry Campbell-Bannerman (født 7. september 1836 i Glasgow, Skotland, død 22. april 1908 i London, England) var en britisk liberal politiker; han var Storbritanniens premierminister fra 5. februar 1906, da han overtog embedet fra den konservative Arthur Balfour, til 3. april 1908, hvor han kort før sin død overlod posten til sin partifælle H.H. Asquith.

Eksterne henvisninger 

Britiske liberale partiledere
Ledere af Underhuset
Premierministre fra Storbritannien
Krigsministre fra Storbritannien
Personer fra Glasgow
Briter i 1800-tallet
Briter i 1900-tallet
Harold Wilson

James Harold Wilson, baron Wilson af Rievaulx KG OBE PC (født 11. marts 1916 i Huddersfield, West Yorkshire, død 24. maj 1995 i London) var en britisk socialdemokratisk politiker, som var premierminister i Storbritannien fra 1964 til 1970 og igen fra 1974 til 1976.

Biografi 

Harold Wilson blev født i 1916. Han studerede økonomi i Oxford og begyndte i studietiden at interessere sig for politik. Efter at have arbejdet som statstjenestemand under 2. verdenskrig blev han i 1945 indvalgt for valgkredsen Olmskirk i det britiske underhus. Efter en valgreform i 1950 repræsenterede han valgkredsen Hoyton ved Liverpool.

Kort efter valget til parlamentet fik han første gang sæde i regeringen og blev dermed Storbritanniens yngste minister nogensinde. Han trådte tilbage i 1951 i protest mod indførelsen af egenbetaling i det britiske sundhedsvæsen.

Han fik senere plads i det socialdemokratiske skyggekabinet som skyggefinansminister. I 1956 skabte han begrebet "gnomerne fra Zürich", som henviste til schweizisk valutaspekulation. Han kandiderede forgæves til posten som leder for Labour i 1960, men da Hugh Gaitskell overraskende døde i 1963 fulgte Wilson ham som partileder.

Harold Wilson var bestyrelsesformand for Labour (formand for den årlige kongres) i 1961-1962.

Labour vandt ved parlamentsvalget 16. oktober 1964 et knapt flertal, og Wilson blev premierminister. Efter en kort og vellykket regeringstid vandt Labour en komfortabel majoritet på 99 mandater.

Udenrigspolitikken under Wilson blev præget af kriserne i de tidligere britiske kolonier, specielt i Rhodesia og Sydafrika. Wilson modstod presset fra USA om at sende styrker til Vietnam. Senere som økonomien i Storbritannien forværredes, sank støtten fra vælgerne. Da meningsmålingerne gik bedre, udskrev Wilson nyvalg. Til hans overraskelse tabte Labour valget den 19. juni 1970, og  Edward Heath blev prime minister. Trods det bitre nederlag fortsatte Wilson som partileder og blev 6. marts 1974 premierminister igen, efter at Heath ikke havde forbedret landets økonomi.

16. marts 1976 erklærede Wilson overraskende sin afgang som premierminister og fra politik. Han oplyste at han altid havde planlagt at pensionere sig ved 60-årsalderen. I virkeligheden var han blevet klar over at han led af Alzheimers syndrom.

Udenrigsminister James Callaghan fulgte Wilson som premierminister den 5. april 1976. Wilson var til 1983 indvalgt i parlamentet og blev derefter udnævnt til Life peer som Baron Wilson of Rievaulx. Efter 1985 trak han sig næsten fuldstændigt bort fra offentligheden. Han døde i 1995 af tarmkræft.

Historiske registreringer 

 14. august 1969 - Storbritanniens premierminister Harold Wilson sætter tropper ind i Nordirland for at bringe uroligheder mellem katolikker og protestanter til ophør - dog uden held

Eksterne henvisninger

Partiledere for Labour (UK)
Bestyrelsesformænd for Labour (UK)
Leder af den officielle opposition (UK)
Premierministre fra Storbritannien
Handelsministre fra Storbritannien
Life peers
Personer fra Huddersfield
Alumni fra University of Oxford
James Callaghan

Leonard James Callaghan, baron Callaghan af Cardiff (født 27. marts 1912, død 26. marts 2005) repræsenterede det britiske Arbejderparti, og var Storbritanniens premierminister fra 1976 til 1979. Callaghan er den eneste som både har været finansminister, indenrigsminister, udenrigsminister og premierminister i Storbritannien.

James Callaghan var bestyrelsesformand for Labour (formand for den årlige kongres) i 1973-1974.

Eksterne henvisninger

Britiske politikere fra Labour
Bestyrelsesformænd for Labour (UK)
Premierministre fra Storbritannien
Leder af den officielle opposition (UK)
Udenrigsministre fra Storbritannien
Finansministre fra Storbritannien
Indenrigsministre fra Storbritannien
Life peers
Arthur Henderson

Arthur Henderson (født 13. september 1863, død 20. oktober 1935) var en britisk socialdemokratisk politiker og fagforeningsmand. Han var leder for Labour Party i tre omgange og fik Nobels fredspris i 1934 for sit arbejde for nedrustning.

Henderson var bestyrelsesformand for Labour (formand for the Labour Representation Committee) i 1905 og 1906. 

Henderson har været udenrigsminister og indenrigsminister.

Opvækst 
Arthur Henderson blev født i Glasgow i 1863 som søn af en tekstilarbejder, som døde da sønnen var kun ti år gammel. Efter farens død flyttede Hendersons familie til Newcastle upon Tyne i den nordøstlige del af England.

Henderson arbejdede ved en lokomotivfabrik fra 12-årsalderen. I 1879 konverterede han til metodismen, og var senere virksom som lægprædikant. Han mistede jobbet på fabrikken i 1884, og koncentrerede sig om prædikantvirksomheden, samtidig som han tilegnede sig kundskaber indenfor en række områder gennem privatstudier.

Eksterne henvisninger 
 

 Arthur Henderson på Nobelprize.org 
 

Indenrigsministre fra Storbritannien
Udenrigsministre fra Storbritannien
Modtagere af Nobels fredspris
Nobelprismodtagere fra Storbritannien
Bestyrelsesformænd for Labour (UK)
Britiske politikere fra Labour
Personer fra Glasgow
A Man, A Band, A Symbol

A Man, A Band, A Symbol er et hyldestalbum til Burzum, udgivet i 2003 gennem Wotan's Reich Productions. Det består af 13 italienske undergrundsbands' tolkninger af Burzum-numre. Albummet blev oprindeligt udgivet i blot 500 eksemplarer.

Trackliste 
 "Feeble Screams From Forests Unknown" (Tenta) – 7:43
 "Spell Of Destruction" (Malvento) – 4:58
 "War" (Waffen SS) – 2:32
 "The Crying Orc" (Profezia) – 1:08
 "My Journey To The Stars" (Masche) – 6:50
 "Stemmen Fra Taarnet" (A Forest) – 5:54
 "Lost Wisdom" (Gosforth) – 4:13
 "Naar Himmelen Klarner" (Pagan Warrior 88) – 4:23
 "Snu Mikrokosmos Tegn" (Ancient Supremacy) – 9:22
 "Inn I Slottet Fra Drømmen" (Noctifer) – 7:14
 "Et Hvitt Lys Over Skogen" (Imago Mortis) – 9:07
 "Dunkelheit" (Oraculum) – 4:23
 "Die Liebe Nerpus" (Sinfonica Notte) – 1:46

Hyldestalbum
Burzum-album
Album fra 2003
Userneeds

Userneeds A/S er en dansk virksomhed, der udfører statistiske undersøgelser på internettet. Den blev etableret i 2001 som et anpartsselskab af David Jacob Jensen og Henrik Vincentz.

Frem til 2004 var det primære fokus på at forbedre websiderne for andre virksomheder. Herefter blev fokus omlagt, så man også beskæftigede sig med statistiske målinger. Ledelsen vurderede, at dette marked ville vokse betragteligt i de kommende år, hvilket man ønskede at udnytte.

Siden omlægningen er der blevet fokuseret på at etablere meget store forbrugerpaneler. Således udgjorde det danske panel i 2005 65.000 personer og var i 2008 vokset til 100.000 personer.

I 2007 blev Userneeds ApS konverteret til aktieselskabet Userneeds A/S
 
Efterhånden er aktiviteterne blevet udvidet til 7 europæiske lande, herunder de nordiske lande (med undtagelse af Island) og besidder i 2019 et forbrugerpanel med i alt flere end 300.000 personer.

Selskabet tegnes udadtil af administrerende direktør, Johnny Jensen.

Eksterne henvisninger 
 Userneeds Danmark 

Softwarevirksomheder i Danmark
Onlinetjenester
Analyseinstitutter i Danmark
Amager Ro- og Kajakklub

Amager Ro- og Kajakklub eller ARK i daglig tale er en sportsklub på vestsiden af Amager i den sydlige del af Islands Brygge, der tilbyder ro- og kajakfaciliteter. Klubben blev stiftet i 1931 som Arbejdernes Roklub. Klubben havde ligesom de andre københavnske roklubber stor fremgang under besættelsen, men oplevede en nedgang efter krigen. I 1966 overvejede man at lukke klubben, men en fusion med Bryggens Kajak Club,  i 1968 reddede den. Dermed fik klubben sit nuværende navn. De to klubber gik dog fra hinanden igen i 1970, men klubben beholdt navnet og kajaksporten. 

Kendte navne i klubben er bl.a. Kim Wraae Knudsen, der vandt sølv ved sommer-OL 2008.

Eksterne henvisninger 
Klubbens hjemmeside

Islands Brygge
Roklubber i Danmark
Kano- og kajakklubber i Danmark
Sport på Amager
Sankt Pauls Kirke

Sankt Pauls Kirke, Sankt Pouls Kirke eller Sankt Povls Kirke er navnet på flere danske kirker:
 Sankt Pauls Kirke (Hadsten) – en kirke i Hadsten Sogn i Favrskov Kommune
 Sankt Pauls Kirke (København) – en kirke ved i Nyboder og Sankt Pauls Sogn i Københavns Kommune
 Sankt Pauls Kirke (Taastrup) – en romerskkatolske kirke i Høje-Taastrup Kommune
 Sankt Pauls Kirke (Aarhus) – en kirke i Frederiksbjerg og Sankt Pauls Sogn i Aarhus Kommune
 Sankt Pouls Kirke – en kirke i Poulsker Sogn på Bornholm
 Sankt Paul udenfor murene – en pavebasilika i Rom, "San Paolo fuori le Mura"
 Sankt Povls Kirke – en kirke i Sankt Povls Sogn i Korsør, Slagelse Kommune
 Sankt Povls Kirke – en frimenighedskirke i Rødding, indviet med dette navn i 1909
Frøken Klokken

Frøken Klokken var en tidsangivelse formidlet på dansk via telefon og iværksat af det københavnske telefonselskab KTAS i 1939, det senere TDC. Tjenesten var aktiv i 82 år, indtil servicen ophørte den 30. november 2021.

Oprindeligt havde Frøken Klokken telefonnummer 155, hvor man kunne få klokken oplæst. Senere blev telefonnummeret ændret til 0055, hvilket var før personlige computere og internettet blev udbredt. Til sidst blev telefonnummeret ændret til 70101155.

Tidsangivelsen blev indtalt af Anna Edith Sommer-Jensen i 1939, og af Marianne Germer i 1970.

Historie 
Idéen bag den automatiske oplæsning af klokken, der blev navngivet Frøken Klokken, kom fra Sverige, som havde indført en lignende service med stor succes. Succesen kan begrundes med problemstillingen omkring det at koordinere klokkeslæt i et samfund. Indtil da var der mange forskellige måder, hvorpå man forsøgte at koordinere dette. I København havde man i Skt. Nikolaj Kirke og i Frihavnen monteret store kugler, der faldt ned hver dag klokken 12 - midt på dagen. Indstilling af tid kunne således koordineres ved lyden af disse brag. Tjenesten, der blev til Frøken Klokken, havde den store fordel, at alle kunne vide den præcise tid, når de havde brug for det, til for eksempelvis at indstille et ur, som var gået i stå, i stedet for at vente til det næste kuglefald.

i 1939 blev tjenesten åbnet, og den havde i åbningsåret 11,6 millioner opkald. Til sammenligning var befolkningen på under 4 millioner. Alene det første døgn blev der ringet 50.000 gange til tjenesten, mens der i 2021 var omkring 5-7.000 opkald om måneden. Tjenesten opererede ufortrødent indtil 1970, hvor systemet bag blev udskiftet og erstattet af et komplet nyt system, der af brugerne blev mest bemærket af den nye stemme, men også mere automatisk da det nye system blev stillet af det netop igangsatte trådløse atomurssignal fra Tyskland, DCF77 i Frankfurt am Main. Den 8. september 1993 blev de elektromekaniske maskiner med Frøken Klokkens stemme afløst af digital teknik.

I 2021 blev det besluttet at nedlægge tjenesten grundet et lille behov. Yderligere begrundede TDC også at det var en del af deres klimavision, da virksomhedens ældre systemer er de mindst energieffektive.

Stemmer bag 
Anna Edith Sommer-Jensen (29. november 1918 – 30. august 2008) indspillede 8.640 klokkeslæt med timer, minutter og sekunder, som skulle læses op automatisk via telefonen.

Marianne Germer lagde stemme til Frøken Klokken i 1970, og det var hendes stemme, man hørte frem til 2021, når man ringede til Frøken Klokken tjenesten. Marianne Germer modtog i 2002 DR's Sprogpris, for perfekt og tidløs brug af det danske sprog.

Referencer 

Telefoni
Tid
Etableret i 1939
Ophørt i 2021
Kjeld Hillingsø

Kjeld Georg Hilligsøe Hillingsø (født 21. april 1935 på Frederiksberg) er en dansk pensioneret generalløjtnant.

Kjeld Hillingsø blev sergent i Søværnet i 1955, men gik over til Hæren, hvor han blev løjtnant i Den kongelige Livgarde i 1959. Herefter steg han i graderne, mens han gjorde tjeneste bl.a. ved Livgarden, Østre Landsdelskommando, Hærens Officersskole, Prinsens Livregiment og Forsvarsakademiet. I 1986 blev han udnævnt til oberst og blev chef for planlægnings- og operationsstaben i Forsvarskommandoen. I 1990 blev han generalmajor og chef for Hærstaben. I 1991 chef for den nyoprettede Hærens Operative Kommando. I 1993 blev han generalløjtnant og chef for Enhedskommandoen for den nordlige del af NATO's Centralregion og samtidig chef for Forsvarets Operative Styrker. Denne stilling havde han til pensionering i 1995.

Kjeld Hillingsø har siden 2007 været Kongelig Patron for Sankt Petri Skole og Sankt Petri Kirke.

Siden har han været en hyppigt anvendt kommentator om emner som Den Kolde Krig og Irakkrigen, bl.a. i Berlingske Tidende. Han var i 2004 medstifter af den borgerlige tænketank CEPOS og er formand for Landskomiteen til Renovering af Fredericia Vold. Han er desuden en populær foredragsholder.

Kjeld Hillingsø er gift med Birgitta Hillingsø, født Iuel. Han er far til skuespilleren Ellen Hillingsø og til tidligere formand for Læger uden Grænser, læge Jens Hillingsø. Kjeld Hillingsøs forældre var Knud Erhard Hillingsø Larsen og Hildegard Dorthea Louise Bugge, moderen er født i Kiel. Hillingsø stammer fra Kjelds oldefar daglejer og arbejdsmand Peter Hillingsø Madsen, som var født i Albæk i Nordjylland.

Bøger af Kjeld Hillingsø 
 Trusselsbilledet: En koldkriger taler ud. København: Gyldendal 2004. .
 Landkrigen 1807. København: Gyldendal, 2007. .
 Broderstrid: Danmark mod Sverige 1657-60. København: Gyldendal 2009. .

Hæder 
 Storkors af Dannebrogordenen (1995)
 Hæderstegnet for god tjeneste ved hæren
 Reserveofficersforeningen i Danmarks hæderstegn
 Estiske Ørnekors
 Forbundsrepublikken Tysklands Fortjenstorden
 Fortjenstordenen

Noter 

Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Generalløjtnanter fra Danmark
Personer fra Aarhus
Storkors af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog
Militærhistorikere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Debattører fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Niels Borksand

Niels Borksand (født 11. oktober 1943 på Frederiksberg) er en dansk skuespiller, operasanger, instruktør, balletdanser og producent.

Karriere 
Borksand er uddannet fra Skuespillerskolen ved Aarhus Teater i 1966 og virkede som freelanceskuespiller ved flere scener i København, bl.a. Ungdommens Teater, Det Ny Teater og Ishøj Teater. Fra 1969 til 1980 var han assistent og solist ved Det Kongelige Operakor og har også optrådt med operetter på Den Jyske Opera. Han spillede fra 1986 til 2000 rollen som Kassander på Pantomimeteatret i Tivoli.

Han har siden 1969 været leder af Grønlandsturneen, der har turneret Grønland rundt med teater for både børn og voksne. Borksand uropførte Händels Messias på Grønland. Arbejdet i Grønland indbragte ham Hjemmestyrets fortjenstmedalje i sølv i 1998. Han er KulturBornholms ambassadør i Grønland.

Niels Borksands interesse for Wagner er grund til opførelsen af Wagners Ringen i flere omgange i København.
Dacapo har udsendt flere cd'er med Borksand som dirigent og med Stig Fogh Andersen som solist.
I 2017 blev han formand for Det Kongelige Teaters Pensionistforening.

Privatliv 
Han har været gift med skuespiller Ulla-Britta Borksand (født Jørgensen)

Han er gift med operasangerinden Elisabeth Hanke.

Filmografi

Film 
 Uden en trævl (1968)
 Sonja - 16 år (1969)
 De største helte (1996)
 At kende sandheden (2002)
 Oskar og Josefine (2005)

Tv-serier 
 TAXA (1997-1999)
 Hvide løgne (1998-2001)
 Rejseholdet (2000-2003)
 Forsvar (2003)

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Personer fra Frederiksberg
Skuespillere fra Danmark
Ulla-Britta Jørgensen

Ulla-Britta Jørgensen (tidl. Borksand, født 13. april 1942) er en dansk skuespiller.

Ulla-Britta Jørgensen blev uddannet fra Det Kongelige Teaters Elevskole i 1963 og blev derefter tilknyttet Aarhus Teater, Folketeatret, Amager Scenen, Hvidovre Teater og Jørgen Blaksted Turneen bl.a. Ligesom hun medvirkede i sommerrevyer, Rottefælden, Blokhus Revyen og andre. Desuden TV-teatret: Strindbergs Spøgelsessonaten og Ugeavisen.

Filmografi 
 I den grønne skov (1968)

Eksterne henvisninger 
 
 Ulla Britta Jørgensen Borksand  på danskfilmogteater.dk

Skuespillere fra Danmark
Erwin Huber

Erwin Huber (født 26. juli 1946 i Reisbach, Bayern, Tyskland) er en tysk politiker, der siden 29. september 2007 har været leder af Bayerns kristendemokratiske parti CSU. På posten efterfulgte han Edmund Stoiber. Huber er desuden delstatens finansminister.

Erwin Huber er uddannet i økonomi fra Ludwig-Maximilians-Universität München og blev ansat i Bayerns finansministerium i 1970. I 1978 blev han valgt til landdagen i Bayern, og var fra 1988–1994 generalsekretær i CSU. Han blev delstatens finansminister i 1994, og sad til 1998, hvor han blev leder af Bayerische Staatskanzlei. I 2003 blev han minister for føderale anliggender og administrative reformer og sad frem til 2005, hvor han blev økonomiminister. Siden 2007 har han været finansminister.

Ved valget til formand for partiet slog han landbrugs- og forbrugerminister Horst Seehofer. De to kandidater fik hhv. 58 og 39% af stemmerne.

Eksterne henvisninger 

 Erwin Hubers hjemmeside 

Politikere fra CSU
Personer fra Bayern
Økonomiministre
Institut for Rationel Farmakoterapi

Institut for Rationel Farmakoterapi (i forkortet form IRF) er et rådgivende organ knyttet til Sundhedsstyrelsens enhed for Evidens, Uddannelse og Beredskab. IRF lå indtil 2012 under Lægemiddelstyrelsen.

IRF blev oprettet i oktober 1999 og har som formål at få lægerne til at ordinere de mest hensigtsmæssige lægemidler under hensyntagen til virkninger, bivirkninger og pris. Instituttets vurderinger sker med baggrund i randomiserede undersøgelser, og en af instituttets opgaver er at yde neutral information til læger og andre sundhedsansatte samt patienterne. 

IRF blev i de første 10 år ledet af speciallæge, dr.med. Jens Peter Kampmann. I 2009 overtog speciallæge Steffen Thirstrup posten som institutchef som han besad indtil 2011. I dag ledes IRF af chefen for Sundhedsstyrelsens Enhed for Evidens, Uddannelse og Beredskab Lisbeth Høeg-Jensen.

Eksterne henvisninger
 Institut for Rationel Farmakoterapis hjemmeside

Kilder 

Lægefaglige institutter, råd og foreninger
Farmakologi
Dansk Sundhedsinstitut

Dansk Sundhedsinstitut, fork. DSI og tidligere Institut for Sundhedsvæsen, var en selvejende institution, der beskæftigede sig med forskning, udredning og rådgivning om det danske sundhedsvæsen.
Dets funktioner er gennem flere sammenlægninger nu foretaget af VIVE - Det Nationale Forsknings- og Analysecenter for Velfærd.

Instituttet blev grundlagt i 1975 som Dansk Sygehus Institut og havde som formål at bidrage til at forbedre grundlaget for løsningen af opgaverne indenfor driften af det danske sundhedsvæsen, bl.a. organisation og ledelse, planlægning, kvalitetsudvikling, sundhedsinformatik samt analyser af produktivitet og effektivitet.

Dansk Sundhedsinstitut beskæftigede ca. 50 ansatte. Driften finansieredes bl.a. af Det Kommunale Momsfond og andre offentlige samt private fonde.
Direktør var Jes Søgaard.

I 2012 blev DSI lagt sammen med KREVI og Anvendt KommunalForskning til KORA, Det Nationale Institut for Kommuners og Regioners Analyse og Forskning.
KORA blev i 2017 lagt sammen med SFI, der da ændrede navn til VIVE – Det Nationale Forsknings- og Analysecenter for Velfærd.

Eksempel på udgivelse

Henvisninger 

Etableret i 1975
Ophørt i 2012
Sundhedsinstitut
Nova (radiostation)

NOVA er en kommerciel radiostation ejet af Bauer Media Danmark, et datterselskab af tyske Bauer Media Group.

Bauer Media overtog radiostationen i april 2015 fra SBS Radio, som tilhørte ProSiebenSat.1 Media. NOVA begyndte sine udsendelser den 8. september 2008.

Historisk udvikling 
SBS Broadcasting købte rettighederne til den femte jordbaserede FM-radiokanal den 28. april 2008, efter TV 2 solgte sin FM-radiokanal fra. Salget skyldtes TV 2 Radios beskedne lyttertal og virksomhedens i øvrigt trængte økonomi. TV 2 ejede derefter 20 procent af NOVA.

Den nye kanal gik i luften den 8. september 2008. Kanalens målgruppe skulle være de 25-50-årige. TV 2 producerede nyhedsudsendelserne frem til 2014, da Berlingske Media tog over. 

NOVA fik en bedre dækning end sin forgænger, idet SBS Broadcasting erstattede deres anden radiostation, Radio City, med Nova på en række frekvenser, særligt uden for Storkøbenhavn..

Den 14. december 2012 blev SBS Nordic solgt til Discovery Communications for omkring 1,7 milliarder dollars, og derved kom radiokanalen under SBS Discovery Media.

Den 25. juni 2014 fik FM5 A/S, som er ejet af SBS Discovery Media Holding Aps, forlængelse af sendetilladelsen. Det følger af programtilladelsen af kanalen nu er uafhængig af TV 2, og den indgik i november 2014 et samarbejde med BNB, Berlingske Nyhedsbureau. Det medførte udlicitering af nyhedsværter fra nyhedsbureauet til selve radiostationen.

Den 18. september 2015 vandt programmet "Go Nova" foranden gang den Gyldne mikrofon i vega, som ligger tæt på København.
Nova har nu vundet den gyldne mikrofon 3 gange.

Musik 
Hovedsageligt spiller kanalen popmusik, men kan bevæge sig ud i andre genre, når kendskabet blandt kanalens lyttere er tilstrækkeligt stort.

Morgenflade 
NOVA har gennem stationens levetid haft forskellige morgenflader. I starten blev NOVA Morgen bestyret af en enkelt vært, men siden er det blevet relanceret som et morgenshow med flere værter. På nuværende tidspunkt (2018) hedder morgenfladen Go'Nova og udsendelsen kører alle hverdage kl. 6-9 og er en blanding af satire, musik, journalistik, konkurrencer, samt diverse indslag fra lytterne.

Frekvenser

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Bauer Media Danmark 
 NOVA FM livestream

Radiostationer fra Danmark
Etableret i 2008
Mikkel Vedby Rasmussen

Mikkel Vedby Rasmussen (født 6. januar 1973 i Gentofte) er en dansk professor ved Institut for Statskundskab, Københavns Universitet. Siden 1. maj 2019 er Vedby Rasmussen dekan på det samfundsvidenskabelige fakultet. I august 2023 meddelte Vedby Rasmussen, at han fratræder stillingen som dekan i foråret 2024, når hans femårige kontrakt udløber.

Han er uddannet cand.scient.pol. og ph.d. fra Københavns Universitet og desuden M.Sc. i International Relations ved London School of Economics and Political Science. Mikkel Vedby Rasmussen har tidligere været seniorforsker ved Dansk Institut for Internationale Studier. Han har særligt beskæftiget sig med sikkerhedspolitik, krigsteori og -strategi, fred og international orden samt europæisk integration indenfor forsvars- og sikkerhedspolitik.

Fra 2006 til 2009 var han leder af Dansk Institut for Militære Studier (DIMS) sideløbende med sit lektorat ved Institut for Statskundskab. Ved nedlæggelsen af DIMS i september 2010 blev han udnævnt til professor mso og leder af det nyoprettede Center for Militære Studier (CMS) ved samme institut. I 2014-2015 var han kontorchef i Forsvarsministeriet, hvor han var leder af en udviklingsafdeling. Fra 2016 til 2019 var han leder af institut for statskundskab, Københavns Universitet.

Bibliografi 
 The West, Civil Society and the Construction of Peace (2003)
 Karikaturkrisen og globaliseringens alliancer (2006)
 The Risk Society at War (2007)
 The Military's Business (2015)
 Hvad er krig og fred i dag? (2017)

Referencer 

Personer fra Gentofte
Politologer fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Professorer fra Københavns Universitet
Drachenfels

Drachenfels (dansk: Dragefjeldet) er et bjerg i Siebengebirge nær Bonn i den tyske delstat Nordrhein-Westfalen. Slotsruinerne som ligger på toppen har same navn. Der ligger også et andet slot, restaureret i 2003, lidt længere nede af Rhinen med navn Schloss Drachenburg.

Et tysk sagn fortæller at Siegfried, helten fra Nibelungenlied, dræbte en drage (tysk: Drachen), som boede i en grotte i bjerget, og efterfølgende badede i dragens blod for dermed at blive usårlig.

En bjergbane går fra Königswinter ved bredden af Rhinen til toppen af Drachenfels.

Eksterne henvisninger 

 Officiel side 
 Information om Drachenfels 

Bjerge i Tyskland
Nordrhein-Westfalens geografi