kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Knut Fredrik Söderwall

Knut Fredrik Söderwall (født 1. januar 1842 i Halland, død 30. maj 1924 i Lund) var en svensk sprogforsker.

Söderwall blev 1858 student i Lund, Dr. phil. 1865, docent samme år, 1872 akademiadjunkt og 1886—1907 professor i de nordiske sprog ved Lunds Universitet, 1892 "en af de aderton i Svenska akademien". Blandt Söderwalls skrifter må nævnes Hufvudepokerna af svenska språkets utbildning (1870), en kortfattet, men for sin tid fortrinlig oversigt over den svenske sproghistorie, og Studier öfver Konungastyrelsen (1880). Dot er dog især som ordbogsforfatter, Söderwall har udmærket sig. I 1884 påbegyndtes hans store Ordbok öfver svenska medeltidsspråket, som afsluttedes 1918; et supplementsbind til ordbogen nåede Söderwall derimod ikke at få udgivet.

Efter at det svenske akademi 1883 havde besluttet at udgive en stor ordbog over det svenske sprogs ordforråd fra reformationstiden til seneste tid, blev det 1892 overdraget Söderwall at lede dette med en uhyre bekostning og en storartet stab af medarbejdere iværksatte arbejde. 1. hæfte af Ordbok öfver svenska språket utgifven af Svenska Akademien udkom 1893, og Söderwall ledede arbejdet til 1912; af værket udkom indtil 1926 8 bind (til ordet flugurit«). Ligesom Söderwalls middelaldersordbog er det ypperste hidtil udkomne ordbogsarbejde omhandlende et ældre nordisk sprog, således står det udkomne af Akademiordbogen på højde med (ja overgår endogså i visse henseender) de bedste af den nyere tids store historiske ordbøger over levende sprog.

Kilder 

 

Sprogvidenskabsfolk fra Sverige
Professorer fra Sverige
Ansatte ved Lunds Universitet
Medlemmer af Kungliga Vetenskapsakademien
Medlemmer af Svenska Akademien
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Faglitterære forfattere fra Sverige
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Personer fra Halland
Regino af Prüm

Regino af Prüm, (omkring 840 - 915 i Trier) var en tysk krønikeskriver. 

Regino var 892-899 abbed i Prüm kloster. Han skrev en krønike (omfattende tiden fra Kristi fødsel til 906), "et af de tidigste forsøg at sammenfatte verdenshistorien i en temmelig udførlig fremstilling" (Wilhelm Wattenbach). Krøniken blev udgivet af Georg Heinrich Pertz i "Monumenta Germaniæ" (I, 1826). Regino skrev også om kirkeret og musik.

Kilde

Eksterne henvisninger
 "Kulturarven i Jelling" nævner om Regino : "Reginos krønike, skrevet ca. år 900 i klostret Prüm ved Køln, har ved året 884 en omtale af Denimarca. ..."
 

Kronikører
Personer fra middelalderen
Nordby Bakker

Nordby Bakker er et randmorænelandskab på den nordvestlige del af Samsø, dannet i den sidste del af Weichsel-istiden. Kystlinjen består af en ca. 6 kilometer lang strækning med op til 20-25 meter høje klinter fra Issehoved i nord til Asmindør Hage i syd. Klinterne gennemskæres af en række dale, der på Samsø kaldes ”skår”; den mest markante er den ca. 3 kilometer Langdal.

Midt i området ligger det 64 meter høje Ballebjerg, der er Samsøs højeste punkt. Her er et observationstårn, hvorfra der i klart vejr er udsigt til Mols, Hjelm, øerne øst for Samsø, Røsnæs, Endelave, Tunø samt hele Aarhus Bugt.

Området er Natura 2000-område nr. 58 Nordby Bakker og en stor del, i alt 480 ha er fredet.

Bakkerne karakteriseres som et overdrevslandskab og skal derfor vedligeholdes ved græsning. For at holde på dyrene, skal der opsættes hegn. Til dette formål modtog Naturstyrelsen i 2019 263.000 DKK fra Fødevareministeriet og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne. Arbejdet muliggør desuden bekæmpelsen af den invasive art rynket rose.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Vandretursfolder fra Naturstyrelsen
 Nordby Bakker på geus.info

Lokaliteter på Samsø
Klinter i Danmark
The Grand Budapest Hotel

{{Infoboks film
| wikidata = alle
| wikidata_ingen = 
| titel = The Grand Budapest Hotel
| billede = Palace_Bristol.JPG
| billedtekst = Palace Bristol Hotel i Karlovy Vary
| dansk titel  = The Grand Budapest Hotel
| genre = drama-komedie
| instruktør = Wes Anderson
| producent = Wes AndersonJeremy DawsonSteven M. RalesScott Rudin
| manuskript = Wes Anderson
| original = 
| skuespillere =  Ralph FiennesF. Murray AbrahamEdward NortonMathieu AmalricSaoirse RonanAdrien BrodyWillem DafoeLéa SeydouxJeff GoldblumJason SchwartzmanJude LawTilda SwintonHarvey KeitelTom WilkinsonBill MurrayOwen WilsonTony Revolori
| musik  = Alexandre Desplat<ref name="http://collider.com/alexandre-desplat-wes-anderson-grand-budapest-hotel/">{{cite web|url=http://collider.com/alexandre-desplat-wes-anderson-grand-budapest-hotel/|author= Adam Chitwood |title=Alexandre Desplat to Score Wes Anderson's Grand Budapest Hotel|access-date=8. juni 2014}}</ref>
| fotografering  = Robert D. Yeoman
| klipper  = Barney Pilling
| studie = American Empirical PicturesIndian PaintbrushStudio Babelsberg
| distributør  = Fox Searchlight PicturesFilmcompagniet - SF Film, Warner og Twentieth Century Fox
| udgivet  = 6. februar, 2014 (Berlin)6. marts, 2014 (DE)7. marts, 2014 (UK)27. marts, 2014 (DK)28. marts, 2014 (US)
| censur  = 
| længde = 99 min.
| land = USATyskland
| priser = 
| sprog = Engelsk
| budget = €23 millioner Euro
| indtjening = $157.724.997 USD
| imdb  = 2278388
| scope = 9466
| cinemazone = 9190
| dk-filmografi = 87640
| hjemmeside = grandbudapesthotel.com
| DVD = 
| Blu-ray = 
}}The Grand Budapest Hotel'' er en drama-komedie fra 2014 skrevet og instrueret af Wes Anderson og inspireret af Stefan Zweigs forfatterskab.

Filmen handler om en concierge, spillet af Ralph Fiennes, som bliver uskyldigt anklaget for mord og efterfølgende får hjælp af en ansat på hotellet for at bevise sin uskyld. The Grand Budapest Hotel er indspillet i Tyskland, mest i Görlitz.

Udvalgt rolleliste 
 Ralph Fiennes - M. Gustave H.
 Tony Revolori - Zero Moustafa som ung
 Adrien Brody - Dmitri Desgoffe-und-Taxis
 Willem Dafoe - J.G. Jopling
 Jeff Goldblum - Deputy Vilmos Kovacs
 Saoirse Ronan - Agatha
 Edward Norton - Inspector Henckels
 F. Murray Abraham - Zero Moustafa som gammel
 Mathieu Amalric - Serge X.
 Jude Law - Forfatteren som ung
 Harvey Keitel - Ludwig
 Bill Murray - M. Ivan
 Léa Seydoux - Clotilde
 Jason Schwartzman - Monsieur Jean
 Tilda Swinton - M. Céline Villeneuve Desgoffe-und-Taxis (Madame D.)
 Tom Wilkinson - Forfatteren som gammel
 Owen Wilson - M. Chuck
 Bob Balaban - M. Martin

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 

Film instrueret af Wes Anderson
Amerikanske film fra 2014
Dramafilm fra Tyskland
Dramafilm fra USA
Komediefilm
Golden Globe for bedste film - musical eller komedie
Oscar for bedste musik
Tyske film fra 2014
Moonrise Kingdom (film)

Moonrise Kingdom er en amerikansk romantisk dramakomedie fra 2012. Filmen er skrevet og instrueret af Wes Anderson, og har Jared Gilman og Kara Hayward i hovedrollene, samt Bruce Willis, Edward Norton, Bill Murray, Frances McDormand, Tilda Swinton, Jason Schwartzman og Harvey Keitel i andre vigtige roller.

Handling 
Filmen foregår i 1965. Den upopulære spejderdreng Sam (Jared Gilman) og ensomme Suzy (Kara Hayward) er to venneløse tolv år gamle børn, som mødes på sommerlejr og som umiddelbart finder tonen. De to bliver forelsket i hinanden og bestemmer sig for at flygte sammen og bo i skoven den pågældende sommer. I midlertid, bliver de  fundet af eftersøgningsgruppen, ledet af politimester Sharp (Bruce Willis) og spejdermester Ward (Edward Norton), som begge egentlig har dyb sympati for børnene. Suzy's forældre (spillet af Bill Murray og Frances McDormand) forbyder hende at ses med Sam igen, mens Sams plejeforældre frasiger sig forældreansvaret over ham og overlader ham til de sociale tjenester. Men Sam og Suzy har ikke opgivet at se hinanden igen, og da de hører at Sam er i fare for at skulle modtage elektrochokbehandling på en børneinstitution, tager hele spejdertroppen ansvar for at hjælpe Sam og Suzy med at leve lykkeligt resten af deres dage.

Rolleliste 
 Jared Gilman i rollen som Sam Shakusky
 Kara Hayward i rollen som Suzy Bishop
 Bruce Willis i rollen som Captain Sharp
 Edward Norton i rollen som Scout Master Ward
 Bill Murray i rollen som Walt Bishop
 Frances McDormand i rollen som Laura Bishop
 Tilda Swinton i rollen som Social Services medarbejder
 Jason Schwartzman i rollen som fætter Ben
 Harvey Keitel i rollen som Commander Pierce
 Bob Balaban i rollen som fortæller
 Seamus Davey-Fitzpatrick i rollen som Roosevelt
 L.J. Foley i rollen som Izod
 Eric Chase Anderson i rollen som Assistant Scout Master

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 2012
Dramafilm fra USA
Komediefilm fra USA
Romantiske komediefilm fra USA
Lavalampe

En lavalampe er en dekorativ designgenstand opfundet i 1963 af Edward Craven Walker, der var stifter af det britiske belysningsfirma Mathmos. Lampen indeholder bobler  af farvet voks inde i en glasbeholder fyldt med klar eller farvet gennemsigtig væske. Voksen flyder opad og falder ned igen, i takt med at dens densitet ændres som følge af opvarmning fra en glødelampe i bunden af lampen. Udseendet minder om lava, hvorfra den har fået sit navn. Lamperne er blevet designet i en lang række forskellige farver og designs.

Lamper
JEL-klassificering

JEL-klassificering er et mønster til systematisk klassificering af emner og videnskabelige artikler i økonomi efter tema. Systemet stammer fra tidsskriftet Journal of Economic Literature (JEL). JEL udgives kvartalsvis af American Economic Association (AEA) og indeholder oversigtsartikler om økonomi og information om nylig publicerede bøger, afhandlinger og tidsskriftsartikler. JEL's klassificeringskoder bruges i dag i de allerfleste tidsskrifter og databaser over økonomisk litteratur. 

AEA vedligeholder desuden EconLit, en søgbar database med oplysninger om artikler, bøger, anmeldelser, afhandlinger og arbejdspapirer for alle år fra 1969 inddelt efter JEL-koder.

JEL-kategorier 

Der er 20 hovedkategorier, hver med flere underkategorier. De primære koder er:

JEL: A – Generel økonomi og undervisning
JEL: B – Økonomisk idehistorie, økonomisk metode og heterodoks økonomi
JEL: C – Matematiske og kvantitative metoder
JEL: D – Mikroøkonomi
JEL: E – Makroøkonomi og monetær økonomi
JEL: F – International økonomi
JEL: G – Finansiel økonomi
JEL: H – Offentlig økonomi
JEL: I – Sundhedsøkonomi, uddannelsesøkonomi og velfærdsøkonomi
JEL: J – Arbejdsmarkedsøkonomi og demografi
JEL: K – Retsøkonomi
JEL: L – Industriøkonomi
JEL: M – Erhvervsøkonomi, markedsføring og regnskabsvæsen
JEL: N – Økonomisk historie
JEL: O – Udviklingsøkonomi, teknologiske ændringer og vækst
JEL: P – Økonomiske systemer
JEL: Q – Jordbrugsøkonomi, resurseøkonomi og miljøøkonomi
JEL: R – Regional udvikling
JEL: Y – Diverse kategorier
JEL: Z – Andre specielle emner

Andet 

Kategoriseringen af opslag om økonomi på Wikipedia følger i vidt omfang JEL-klassificeringen.

Eksterne henvisninger 
Journal of Economic Literature (JEL) Classification System
JEL Classification Codes Guide

Økonomi
Issehoved

Issehoved  er navnet på nordspidsen af Samsø, der ligger  ca. 4 km nord for Nordby. Pynten, der er en  dynamisk sandodde der ligger nedenfor Nordby Bakkers klinter, ligger i Natura 2000-område  nr. 58 Nordby Bakker, og  var i 1949  den første del af  en 480 ha stor  naturfredning af Nordby Bakker.

Eksterne kilder/henvisninger 

Lokaliteter på Samsø
Schlichtkrull

Schlichtkrull er et efternavn, der henviser til blandt andre:

 J.C. Schlichtkrull
 Signe Schlichtkrull

Efternavne
Haupt

Haupt er et tyskt efternavn, der henviser til blandt andre:

 August Haupt
 Georg Haupt
 Moriz Haupt
 Paul Haupt

Efternavne
Thayer

Thayer er et engelskt efternavn, der henviser til blandt andre:

 Abbott Handerson Thayer (1849–1921) – amerikansk kunstner
 Alexander Wheelock Thayer (1817–1897) – amerikansk musikhistoriker
 John Milton Thayer (1820–1906) – amerikansk politiker
 Joseph Henry Thayer (1828–1901) – amerikansk teolog
 Maria Thayer (født 1975) – amerikansk skuespillerinde
 Tommy Thayer (født 1960) – amerikansk guitarist
 Whitney Eugene Thayer (1838–1889) – amerikansk organist og komponist
 William Wallace Thayer (1827–1899) – amerikansk politiker

Efternavne
Alexander Wheelock Thayer

Alexander Wheelock Thayer (22. oktober 1817—15. juli 1897) var en amerikansk musikforfatter.

Thayer var i sin ungdom jurist og journalist og skrev musikartikler i den ansete Journal of Music. Med den tanke at forfatte en Beethovenbiografi rejste han til Berlin for at studere i det kongelige bibliotek, men sygdom og økonomiske vanskeligheder tvang til afbrydelse i arbejdet og tilbagevenden til Amerika, hvor understøttelse fra en rigmand (hvem 1. del af Thayers livsværk tilegnedes) satte ham i stand til at genoptage arbejdet. 1858 offentliggjordes Beethoven, his childhood and youth. Derefter fulgte på ny rejser i Tyskland og England med besøg hos alle, der havde kendt Beethoven, og 1865 en ansættelse som amerikansk konsul i Triest. Samme år udkom Chronologisches Verzeichniss der Werke Ludwig van Beethovens og 1866 1. bind af den store biografi: Ludwig van Beethovens Leben (på tysk, oversat og bearbejdet af Deiters), der fulgtes af 2. del 1872 og 3. del 1879; en 4. del var planlagt som afslutning på dette i biografisk henseende grundlæggende værk, men Thayer nåede ikke at udføre dette bind. I ny, delvis omarbejdet skikkelse udgavs værket af Riemann, i alt 5 bind. Thayers originale engelske arbejde kom først frem 1921 ved Krehbiel i New York på The Beethoven Associations foranstaltning.

Kilder 

 

Musikhistorikere
Musikforskere fra USA
Faglitterære forfattere fra USA
Amerikanere i 1800-tallet
Slotspræstegården (Augustenborg)

Slotspræstegården er en præstegård, der ligger på Palævej i Augustenborg på Als.

Præstegården blev opført i 1776, samme år som Augustenborg Slot, da hertugen oprettede et sognepræsteembede til den nye slotskirke for byens borgere. Slotspræstegården blev formentligt opført af hofbygmester Lorentz Jacobsen fra Aabenraa, der var hertugens bygmester.

Historie 
Før 1776 var der ingen fastboende hofpræst i Augustenborg. Hertug Frederik Christian 1. anviste et grundstykke som byggeplads til sin hofpræst Christian Jessen, der opførte præstegården for egne midler. Huset har således været i privat eje siden 1776. Der blev skrevet et husbrev med bestemmelse om rettigheder og pligter for hofpræst Jessen, selvom han ejede huset. Foruden byggegrunden hørte der også en stor have til præstegården, og præsten havde fri adgang til og brugsret over en toft og fri afbenyttelse af en dam, som lå ved vejen.

Slotspræstegården i Augustenborg blev fredet i 1955.

Arkitektur 

Slotspræstegården i Augustenborg er et velbevaret eksempel på rokokoen, som kun i mindre grad er repræsenteret i Danmark. Bygningen er en særlig udgave af provinsiel, slesvigsk rokoko, der ses i den næsten intakte hoveddør med snørklede, asymmetriske, rocaille-udskæringer, samt ved både dørens og vinduernes svungne overkarme. Foruden de mange tidstypiske detaljer understreges opførelsestidspunktet endvidere af årstallet 1776 i smedejern på frontgavlen.

Bygningens form har kulturhistorisk værdi, idet både det stejle, opskalkede tag og den høje frontkvist er egnskarakteristiske træk, som ses i både Augustenborg og i resten af Sønderjylland.

Bygningens tag er dækket med oprindelige håndstrøgne vingetegl.

Kilder 
 Kulturstyrelsens fredningsbeskrivelse

Augustenborg
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Sønderborg Kommune
Fredede præste- og bispegårde i Danmark
Hotspur (skib)

Hotspur, navn på flere skibe:

Engelsk ord, der betyder "hedspore", typisk en voldsom og temperamentsfuld ridder. Specifikt henviser det til Sir Henry Percy (1364-1403), der populært blev omtalt som Sir Harry Hotspur, udødeliggjort af William Shakespeare i skuespillet Henrik IV, 1. del.

Storbritannien

Royal Navy 
Royal Navy har haft fire skibe med navnet Hotspur.
 HMS Hotspur − søsat 1810 som "5th rate", svarende til fregat, med 36 kanoner. Ophugget i 1821.
 HMS Hotspur - søsat 1828 som "5th rate", svarende til fregat, med 46 kanoner. Blev aldrig færdigudrustet og blev i stedet ankret op ved Plymouth i 1829. Fungerede fra 1859 til 1901 som flydende romersk-katolsk kapel for de mange arbejdere ved flådebasen. Skiftede 1868 navn til Monmouth. Solgt 1902.
 Panserskibet HMS Hotspur − søsat 1870 og i tjeneste fra 1871. Var designet som vædderskib, mens troen på vædring som kamptaktik var på sit højeste. Solgt til ophugning 1904.
 Destroyeren HMS Hotspur - søsat 1936 og i tjeneste samme år. Solgt til Den Dominikanske Republik 1948 og navngivet Trujillo. Omdøbt til Duarte i 1962 og udgået og ophugget i 1972.

Civile skibe 
 Sejlskibet Hotspur - bygget 1851 som tre-mastet sejler på 1.142 tons. Tilhørte Blue Cross Line. Var i Australien 1855.
 Slæbebåden Hotspur - bygget 1876 som hjuldamper på 224 BRT. Slæbebåd i Liverpool til 1912. Derpå ophugget.
 Færgen Hotspur - bygget 1889 som 24 m lang hjuldamper til sejladsen mellem Southampton og Hythe. Plads til 200 passagerer. Omdøbt til G.E.C. i 1927 og solgt kort efter.
 Slæbebåden Hotspur - bygget 1897 som dampskib på 192 BRT. Slæbebåd i London til 1923. Derpå ophugget.
 Færgen Hotspur - bygget 1927 som 24 m lang motorfærge med plads til 300 passagere. Tjeneste Hythe-Southampton til 1947. Derpå solgt til brug som udflugtsbåd. Fra 1961 til midten af 1970'erne husbåd i London.
 Færgen Hotspur II - bygget 1932 som 17 m lang motorfærge med plads til 300 passagere. Tjeneste Hythe-Southampton til 1978. Derpå solgt til færgefart på Clyde-floden under navnet Kenilworth.
 Færgen Hotspur III - bygget 1938 som 17 m lang motorfærge med plads til 300 passagere. Tjeneste Hythe-Southampton til 1981. Derefter ophugget.
 Færgen Hotspur IV - bygget 1946 som 19 m lang motorfærge med plads til 350 passagere. Tjeneste Hythe-Southampton. Stadig aktiv i 2007.

USA 
 Klipperen Hotspur − søsat 1857 hos Roosevelt & Joyce i New York, 862 tons. Ejet af Frank Hathaway m.fl. Forlist 1888.

Noter

Litteratur 
Colledge, J.J., Warlow, Ben (2006), Ships of the Royal Navy: The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy (Rev. ed.). London: Chatham Publishing. .

Indeks over skibsnavne
Kvikk Lunsj

Kvikk Lunsj er kiksechokolade, der blev lanceret af slikproducenten Freia i 1937. Chokoladen består af fire aflange kiksstykker omgivet af chokolade, og mellem kiksene er chokoladelaget tyndere så det er lettere at dele chokoladen.

Historie 
Kvikk Lunsj var i produktion til 1941, hvor den stoppede på grund af mangel på sukker og for dårlig melkvalitet. Produktionen blev genoptaget i 1949 og har været i gang siden.

Markedsføring og popularitet 

Kvikk Lunsj er markedsført som en "turchokolade", og mange forbinder den med ski- og vandreture specielt i påskeferien. På bagsiden af indpakningen er et kort med turmål af forskellige fjeldtoppe som Dalsnuten i Stavanger og Stuorahaldi i Alta. På indersiden af indpakningen står en kort beskrivelse af fjeldet.

Kvikk Lunsj bliver i dag produceret af Kraft Foods og solgt i Norge, Sverige og Danmark. På et år spiser hver nordmand i gennemsnit ni Kvikk Lunsj-chokolader. Tre af dem bliver spist i påsken. Der bliver hvert år produceret omkring 50 millioner plader, hvoraf 4-500 ton sælges i påsken. En lille produktionsandel sælges på tax free-handelen i Sverige og Danmark. 

For mange er Kvikk Lunsjen blevet et symbol på norsk kultur, og det vakte derfor stærke reaktioner da Freia i 2005 erstattede sølvpapiret omkring chokoladen med lufttæt emballage som på andre af Freias chokolader. Indpakningen havde stort set været uændret siden 1938. I 1960'erne trykte Freia de berømte fjellvettreglene på bagsiden af indpakningen.

Varianter
Chokoladen findes nu også som chokoladebar, som sælges under navnet Kvikk Lunsj XXL. Ellers sælges den 47 gram tunge Kvikk Lunsj i 3, 4 og 8 pak og en 24 gram . Tidligere er der også blevet solgt Kvikk Lunsj med blåbærsmag, og Kvikk Lunsj med appelsinsmag kan også købes. De første chokolader var overtrukket med mørk chokolade, men det blev ændret til mælkechokolade, da salget ikke var tilfredsstillende. Det første parti med mørk chokolade blev stort set trukket tilbage.

Kit Kat 

Kvikk Lunsj kan til forveksling ligne kiksechokoladen Kit Kat eller KitKat, et chokoladeprodukt som sælges i mange lande og som blev introduceret på det engelske marked af Rowntree Limited som "Rowntree’s Chocolate Crisp" allerede i 1935. Selskabet blev købt af Nestlé i 1988.

Referencer 

Chokolade
Varemærker
Mad fra Norge
Freia

Freia var en norsk slikproducent, der blev grundlagt i 1889. Det var Norges største producent af chokolade, indtil selskabet blev opkøbt og indlemmet i Kraft Foods i 1993. Fabrikken blev i 1892 købt af Johan Throne Holst, som efterfølgende udviklede Freia til den dominerende chokoladefabrik i Norge. Freia engagerede sig både i arbejdsmiljøtiltag og kultur med blandt andet Freiaparken og Freia-salen. Siden starten har fabrikken ligget på Johan Throne Holsts plass 1 i Rodeløkka i bydelen Grünerløkka i Oslo.

På baggrund af dets berømte produkter producerer Freia stadig flere slags slikbarer med nødder, rosiner, cookie og Daimstykker. Brandet er blevet markedsført som en del af Norges nationalromantik, og deres slogan er "Et lite stykke Norge" (et lille stykke af Norge). Blandt deres mest berømte produkter er kiksechokoladen Kvikk Lunsj, der er blevet fremstillet siden 1937.

Historie 

Firmaet blev grundlagt i 1889, men blev først rigtigt succesfuldt i 1892, da Holst overtog styringen. Han indså, at der var et marked for mælkechokolade udover den mørke chokolade, og andre mindre produkter, som virksomheden producerede på dette tidspunkt.
Ved århundredskiftet var Freia Norges førende slikproducent.

Baseret på succesen i Norge grundlagde Throne-Holst-familien, som boede i Residence-bygget i Trondheim, i 1916 chokoladefabrikken Marabou i Upplands Väsby udenfor Stockholm. På grund af et eksisterende svensk varemærke måtte man vælge et andet navn til den svenske fabrik, og man valgte da at tage udgangspunkt i artsnavnet på fuglen i Freias logo, Marabustorken.

I 1990 købte Freia alle aktierne i Marabou. Den 12. oktober 1992 solgte Norsk Hydro, Procordia og finske Paulig deres aktier i Freia Marabou til Philip Morris-selskabet Kraft General Foods, tilsammen 55% af aktierne. Nogle uger senere solgte Hershey Foods sine aktier (18,6 %), hvilket gav Philip Morris fuld kontrol i Freia. Den 22. april 1993 gav Næringsdepartementet Kraft General Foods Holding Norway Inc licens til at overtage samtlige aktier i Freia Marabou AS.

Efter Krafts opkøb er der fortsat en vis drift tilbage på Freias fabrik i Oslo. Store dele af produktonen er blevet sendt til Litauen, Estland og Sverige efter omstruktureringer i moderselskabet i midten af 2000'erne.

Referencer

Litteratur 
 Hilde Ibsen Mellom profitt og moral - bedriftsvelferd ved A/S Freia Sjokoladefabrikk, 1996 
 Alf Folmer Sjokoladefabrikken  I Byminner nr.2-2009, s.2-21

Konfekturevirksomheder fra Norge
Chokoladevirksomheder
Etableret i 1889
Ophørt i 1993
Jerrycan

En jerrycan (også skrevet jerry can eller jerrican) var oprindeligt en robust brændstofbeholder fremstillet af presset stål. Den blev designet i Tyskland i 1930'erne til militærbrug til at indeholde 20 l brændstof. 

Udviklingen af jerrycanen var en stor forbedring fra tidligere design, som krævede værktøj og en tragt for at bruges. 

I dag bruges lignende design som brændstof- og vandbeholdere, og nogle er fremstillet i plast. Designet efterligner ofte det oprindelige design i stål, og kendes stadig som jerrycans.

Designet tillod bl.a. at beholderen udvidede sig en lille smule, når den blev fyldt, og håndtaget gør det muligt at bære den af én eller to personer.

Væskebeholdere