kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Autonoe (måne)

Autonoe er en af planeten Jupiters måner: Den blev opdaget 10. december 2001 af en gruppe astronomer fra Hawaiis Universitet under ledelse af Scott S. Sheppard, og den kendes også under betegnelsen Jupiter XXVIII. Lige efter opdagelsen fik den den midlertidige betegnelse S/2001 J 1, men siden da har den Internationale Astronomiske Union formelt vedtaget at opkalde den efter Autonoe, som i den græske mytologi er en af Zeus' elskerinder.

Autonoe tilhører den såkaldte Pasiphae-gruppe, som omfatter de 13 yderste Jupiter-måner. Gruppen er opkaldt efter månen Pasiphae.

Jupiters måner
Pasiphae (måne)

Pasiphae er en af planeten Jupiters måner: Den blev opdaget 27. januar 1908 af Philibert Jacques Melotte, og kendes også under betegnelsen Jupiter VIII. Den blev første gang set på en fotografisk glasplade der var blevet optaget fra Royal Greenwich-observatoriet den 28. februar 1908, og siden hen fandt man den på andre plader, optaget tilbage den 27. januar samme år.

Lige efter opdagelsen fik den den midlertidige betegnelse 1908 CJ, men i 1975 vedtog den Internationale Astronomiske Union at opkalde den efter Pasiphae fra den græske mytologi.

Pasiphae lægger navn til den såkaldte Pasiphae-gruppe; en ikke særlig skarpt afgrænset gruppe der omfatter i alt 13 af Jupiters fjerneste måner

Jupiters måner
Sinope (måne)

Sinope er en af planeten Jupiters måner: Den blev opdaget 21. juli 1914 af Seth Barnes Nicholson ved hjælp af Lick-observatoriet, og den kendes også under betegnelsen Jupiter IX. Først i 1975 vedtog den Internationale Astronomiske Union at opkalde den efter nymfen Sinope fra den græske mytologi.

Sinope tilhører den såkaldte Pasiphae-gruppe, som omfatter de 13 yderste Jupiter-måner. Gruppen er opkaldt efter månen Pasiphae.

Jupiters måner
S/2003 J 2

S/2003 J 2 er en af planeten Jupiters måner: Den blev opdaget 5. februar 2003 af et hold astronomer fra Hawaiis Universitet under ledelse af Scott S. Sheppard. Den Internationale Astronomiske Union har endnu ikke formelt besluttet sig for et navn til denne måne, men fordi den har retrograd omløb, dvs. populært sagt "kredser den gale vej" rundt om Jupiter, vil den pr. konvention få et navn der ender på bogstavet e.

S/2003 J 2 falder uden for de seks grupper som de fleste andre Jupiter-måner inddeles i, primært fordi den ligger meget længere fra Jupiter end månerne i Pasiphae-gruppen. Den såkaldte Hill-sfære omkring Jupiter, dvs. den zone hvori måner kan forblive stabilt i bane omkring Jupiter, rækker ud til ca. 52 millioner kilometer fra planeten. Derfor er det muligt, at denne måne er den første i en helt ny gruppe af Jupitermåner som menneskeheden har opdaget.

Jupiters måner
Cola

Cola er sødet læskedrik (sodavand). Drikken indeholder ofte kulsyre, koffein, fosforsyre (E338) og karamel (E-150d). Cola har sit navn efter kolanødden, som oprindeligt var koffeinkilden i cola. Cola fremstilles af vand (evt. æblesaft) tilsat en række ingredienser.

Indholdsstoffer 

Hyppige indholdsstoffer er
Sukker, kulsyre, fosforsyre, koffein, citrusolier, karamel (E-150d), sødestoffer, og andre smagsstoffer.

Helbredsskadesvirkninger 

Helbredsskadesvirkninger inkluderer nyresygdomme, fejlernæring, koffeinafhængighed, osteoporose, sukkersyge, skader på tænderne.

Cola-mærker 
Bemærk at listerne ikke er udtømmende, samt at nogle colaer findes i flere varianter.

Danske colamærker 
Dette er en liste hovedsageligt over colamærker, der markedsføres på dansk med primære markedsføringsområde Danmark og produceret i Danmark. Dog markedsføres Sun Cola i stort omfang udenfor Danmark. Enkelte af produkterne kan være produceret i udlandet, eksempelvis produceres Cult Cola "i EU" og det er lidt uklart hvad det primære marked er.

 Baldur Cola
Balsi-Cola
 BIG Cola
 COOP Cola Classic 
 CULT Cola og CULT Cola Light
 Frem Cola (let afstikkende ingrediensliste og indeholder bl.a. kolanød)
 Fuglsang Cola
 Hancock Cola
 Harboe cola, Harboe Cola Light og Harboe Cola Zero 
 Jolly Cola, Jolly Cola Light og Jolly vanilla cola
 Naturfrisk Cola (økologisk)
 Scoop Colafantasi (koncentrat)
 Sodavandsfabrikken Cola og Sodavandsfabrikken Cola Zero (postmix-koncentrater til sodavandsanlæg)
 SPAR Cola
 Sun Cola og Sun Lolly Cola drik (kulsyrefrie)
 Tasty Cola og Tasty Cola Light (postmix-koncentrater til sodavandsanlæg)
 Vestfyen cola
 Øcola (økologisk)

Store internationale mærker 
 Coca-Cola  (1886)
 Mecca-Cola
 Pepsi
 Red Bull Cola
 Royal Crown
 Virgin Cola
 Zam Zam Cola

Tyske colamærker, der markedsføres i Danmark 
 Afrikola
 BioZisch Guarana-Cola
 fritz-kola
 Sinalco Cola

Se også 
 OpenCola (en open source-cola, hvis opskrift er under GPL).
 Cuba libre (en drink indeholdende cola).
 Mentos-udbrud (en fysisk reaktion involverende cola).
 Shandy. Cola kan bruges som ingrediens i shandy.
 Dr Pepper (en cola-lignende læskedrik).

Eksterne henvisninger 

 
Drikke fra USA
Bergenhus

Bergenhus er en borg i den norske by Bergen ved indsejlingen til Vågen.

I begyndelsen af 1100-tallet blev der anlagt en kongsgård, der omkring 1200 blev forsynet med en ringmur. På dette tidspunkt blev den kaldt Holmen, og var hovedsædet for den norske konge. Efter at borgen mistede sin betydning som kongesæde, var den i mange år hjemsted for en kongelig lensmand. I 1600-tallet blev befæstningen omkring Bergenhus væsentlig udbygget, og omkring 1700 fremstod den som en samlet fæstning sammen med Sverresborg. Under 2. verdenskrig brugte den tyske besættelsesmagt Bergenhus som et lokalt hovedkvarter. Efter 2. verdenskrig husede Bergenhus frem til 1995 Distriktskommando Vestlandet.

Blandt Bergenhus' bygninger finder man Håkonshallen, der blev bygget under Håkon 4. Håkonsson og taget i brug første gang i 1261 ved Magnus Lagabøters bryllup og kroningsfest. Hallen er i tre etager, hvoraf den øverste er festsalen. Den mellemste var hjemsted for adminstrationen på borgen, kancelliet. I den nederste etage var der sandsynligvis forrådslager. I slutningen af 1800-tallet blev hallen restaureret (færdiggjort i 1895), men i 1944 blev den ødelagt ved en eksplosionsulykke. Først i 1961 kunne den genåbnes efter genopbygning.

En anden markant del er Rosenkrantztårnet, der blev opført i 1560'erne af lensmanden Erik Rosenkrantz for at tjene til både forsvar og beboelse.

Se også 
 Norske middelalderborge

Eksterne henvisninger 

 
 Bergenhus festningsmuseum 

Hus
Seværdigheder i Norge
Fæstningsanlæg i Norge
Kritik af den rene fornuft

Kritik af den rene fornuft () regnes som Immanuel Kants mest betydningsfulde værk. 

Værket er erkendelsesteoretisk og kaldes også den første kritik. De to øvrige er Kritik af den praktiske fornuft (om praktisk filosofi og etik) og Kritik af dømmekraften (blandt andet om æstetik).

Overblik 
Et overblik over bogens emner:

Indledning 
Kant redegør for, hvad han anser som sin filosofiske opgave, nemlig at redde erkendelsen fra skepticismen, hvad der var fare for efter David Humes filosofi. Han drager her mange paraleller til videnskaben og ønsker atter at føre filosofien ind på den videnskabelige vej.
 A priori
 A posteriori
 Syntetiske a priori domme

I. Transcendental elementarlære

Første del: Den transcendentale æstetik. 

I dette afsnit bliver sansningen isoleret for at finde de rene former for sansning (anskuelse), der er bestemt a priori.
 Første afsnit. Om Rummet. (Rummet bliver bestemt som en a priori anskuelsesform)
 Andet afsnit. Om tiden. (Tiden bliver bestemt som en a priori anskuelsesform)

Anden del: Den transcendentale logik. 

Forstanden isoleres for at kunne fremhæve den del af erkendelsens tænkning, der udelukkende har grund i forstanden. Han ser altså bort fra al sansning, for at kunne finde a priori betingelserne for forstandens brug.

Første afdeling. Den transcendentale analytik. 

Første bog: Begrebernes analytik.
 De rene forstandskategorier
 Den transcendentale deduktion
 Den trefoldige syntese

Anden bog: Grundsætningernes analytik.
 De rene forstandsbegrebers skematisme
 De analytiske dommes øverste grundsætninger
 De højeste grundsætninger for alle analytiske domme
 Anskuelsens aksiomer
 Iagttagelsens anticipationer
 Erfaringens analogier

Anden afdeling. Den transcendentale dialektik. 

I dette afsnit forsøger Kant at finde frem til de tidspunkter, hvor vi bruger vores erkendelse på måder, vi ikke har ret til, altså hvor vi overskrider, hvad vores erkendelse er i stand til. Han kaldte disse transcendentale illusioner og mente, at de var en uundgåelig del af menneskesindet, da vi altid vil forsøge at overskride grænserne for vores egen erkendelse.

Indledning
 Den transcendentale illusion

Første bog: Om den rene fornufts begreber.
 Om ideer generelt
 Om de transcendentale ideer
 De transcendentale ideers system

Anden bog: Om den rene fornufts dialektiske slutninger
 Paralogismerne
 Antinomierne
 Fornuftens ideal

II. Transcendental metodelære 
 Den rene fornufts disciplin
 Den rene fornufts kanon
 Den rene fornufts arkitektonik
 Den rene fornufts historie

Se også 
 Immanuel Kant
 Erkendelsesteori
 Filosofi

Eksterne henvisninger
  Kritik der reinen Vernunft, bogens tyske originaltekst 

Filosofiske skrifter
Imperativ

Imperativ er en grammatisk form der oftest udtrykker et påbud eller direktiv handling. Imperativ kan være en form af verbet (udsagnsordet), der også kaldes bydeform. Eksempel: "Spis!" (af at spise). Imperativ kan også være en sætningstype.

I bestemte sprog 
På latin findes både præsens imperativ og futurum imperativ i såvel singularis som pluralis, i aktiv og i passiv.

Dansk 
På dansk findes imperativ kun i én form (nutids bydemåde), så det er overflødigt at specificere præsens. 

På dansk var en passiv teoretisk mulig. Mikkelsens latinbog bruger følgende eksempel som oversættelse fra latin: Bliv slæbt i fængsel, røver – hvor den sammensatte form "bliv slæbt" skal gengive en præsens imperativ passiv singularis (2. person).

I ældre dansk findes imperativ i former som ikke længere bruges i andet end arkaiserende sammenhænge: "gak" for udsagnsordet "gå" er et eksempel.

Imperativen er en finit verbalform; den er sætningsdannende, idet en fuldstændig sætning kan bestå udelukkende af en imperativ, dvs. kun ét ord.

Henvisninger 

Grammatik
Hattrick (flertydig)

Hattrick henviser til flere artikler:
 Hattrick (computerspil) – et internetbaseret computerspil.
 Hattrick (sport) – et begreb fra sportens verden, der betyder tre scorede mål af samme spiller i en kamp.
Den kloge mand (film fra 1956)

Den kloge mand er en dansk film fra 1956, instrueret af Jon Iversen efter manuskript af Paul Sarauw.

Medvirkende
Osvald Helmuth
Frits Helmuth
Sigrid Horne-Rasmussen
Ulla Lock
Jørn Jeppesen
Ove Sprogøe
Preben Lerdorff Rye
Henry Nielsen
Randi Michelsen
Signi Grenness
Helga Frier
Arthur Jensen
Jessie Rindom
Emil Hass Christensen
Annemette Svendsen
Malene Schwartz

Eksterne henvisninger 
 

Dramafilm fra Danmark
Danske film fra 1956
Film instrueret af Jon Iversen
Dansksprogede film
Samsø Labyrinten

Samsø Labyrinten er verdens største permanente labyrint, anlagt i september 1999 og åbnet for publikum den 6. maj 2000. Labyrinten dækker et område på 60.000 m² og har en samlet stilængde på 5,3 km.

Fra idé til labyrint 
Området, hvor labyrinten ligger på, er en gammel juletræsplantage, og plantagen var forpagtet ud siden 1982. Da kontrakten udløb i 1997, stod ejerne tilbage med en 6 hektar stor uigennemtrængelig bevoksning af nordmannsgran, hvor kvaliteten var for dårlig til juletræer. Genvæksten fra træstubbene betød, at bevoksningen var alt for tæt, og man skulle mase sig igennem. Ejerne, Karen og Erik Poulsen, valgte derfor at skabe et sted, hvor folk kunne få en god oplevelse, i stedet for at fjerne bevoksningen og lave en kornmark. Området ligger på Erik Poulsens slægtsgård, og et bærende koncept i labyrinten var at bruge naturens egne materialer som træ og natursten. Endvidere er der lagt vægt på økologisk bæredygtighed, da der bl.a. er anvendt genbrugsmaterialer og nedsivningsanlæg. De omkringliggende arealer består af egeskov, overdrev og et brakareal, der binder CO2, og sikrer dyrene et godt biologisk miljø. Arbejdet med at lave stisystemet i labyrinten blev foretaget af en stor træfræser, der efterlod træflis på jorden. Træflisen blev derefter fræset ned i jorden, og der blev sået græs ovenpå. Ved at lægge store sten og plante træer og buske er der kommet et mere naturligt præg over området.

Labyrinten 
Labyrinten fylder 60.000 m² og har en samlet stilængde på 5.380 m. Det gør den til verdens største, hvilket Guinness Rekordbog godkendte i 2001. I labyrinten, som er designet af Erik og Karen Poulsen, er der flere træskulpturer af Henrik Wessel Fyhn, bl.a. én af H.C. Andersen, Thor og Odin, da hovedtemaerne for kunsten er H.C. Andersens eventyr og nordisk mytologi. "Væggene" eller hækkene består af 50.000 nordmannsgraner, der har en højde på 0,5 m til 8 m. Labyrintens hjerte eller målet man går efter, kaldes Hjertet eller Templet. Det første tempel stod i næsten 10 år og var udsmykket af Henrik Wessel Fyhn. Det blev dog revet ned og et nyt opført, som er udsmykket af iskulptør Morten Møller. Der er også et udkigstårn, der giver et godt overblik over labyrinten. Da labyrinten åbnede i 2000 var der kun ét "mål", men i dag er der fem:

 Hjertet eller Templet.
 Stenkredsen, der omgiver et solur og består af 12 store sten.
 Pyramiden, der er bygget i træ. Skala 1:50 efter Keopspyramiden.
 H.C. Andersens Plads med en skulptur af H.C. Andersen.
 Arthurs Plads, der er for de yngste.
 
I forbindelse med labyrintens 10 års jubilæum, blev der opført et nyt tempel med egetræ fra Brattingsborg Skov på Samsø. De bærende hjørnefigurer i templet symboliserer bl.a. de tre norner; Urd, Verdande og Skuld. 

Sangeren Lars Muhl har skrevet et digt om labyrinten, som blev offentliggjort ved labyrintens åbning i 2000.

Se også 
 Egeskov Slot har også en permanent labyrint
 Tuborg Labyrinten er en labyrint i Frederiksberg Kommune

Eksterne henvisninger 
 Samsø Labyrintens hjemmeside

Referencer 

Labyrinten
Turisme i Danmark
Etableret i 2000
Samsø (flertydig)

Samsø kan være:

 Samsø – en dansk ø.
 Samsø Kommune – en kommune, der omfatter øen og en række småøer.
 Samsø Herred
 Samsø (ost) – en dansk Emmentaler-agtig ost.
 Samsø (dokumentarfilm fra 1962) – dansk dokumentarisk optagelse fra 1962
 Samsø (dokumentarfilm fra 1975) – dansk dokumentarfilm fra 1975 af Leif Ahlmann Olesen
 Orlogskutteren Samsø – en dansk orlogskutter.
Jan går til filmen

Jan går til filmen er en dansk film fra 1954 baseret på Jan-bøgerne, en serie drengebøger fra 1940'erne og frem skrevet af Knud Meister og Carlo Andersen. Filmens manuskript er af John Hilbert, der også instruerede den i samarbejde med Torben Anton Svendsen.

Medvirkende 
Henrik Huld - Jan
Ib Lundtoft - Erling, Jans bedste ven
Mimi Heinrich - Lis, Jans søster
Inger Stender - Jans mor
Palle Huld - Jans far, politikommissær Helmer
Ib Schønberg - inspektør
Asbjørn Andersen - direktør
Paul Hagen - produktionsleder
Gabriel Axel - filminstruktør
Einar Juhl - finmekaniker
Bjørn Spiro - Wolfgang
Henry Nielsen - nattevagt
Gunnar Strømvad - Herman
Bent Christensen - instruktørassistent
Jørgen Kunz - Søren Bort
Axel Strøbye - regissør
Ib Fürst - skuespiller
Jessie Rindom - skuespiller
Henny Lindorff

Handling 

Jan og hans ven Erling medvirker i deres ferie som statister under optagelsen af en film for at tjene lidt penge. Undervejs sker der et indbrud i et værksted. Drengene overhører direktøren sige, at politiet ikke på tilkaldes, så de holde ører og øjne åbne. Om aftenen, hvor de diskuterer dagens hændelser, ved de ikke, at Jans søster, Lis, der er misundelig på drengenes feriejob, overhører deres snak. Drengene tager ud til filmselskabet om natten, hvor de opdager en person forsøge at bryde en dør op. Drengene springer frem under stort spektakel, som bliver begyndelsen på en forfølgelse af gerningsmændene. Lis er fulgt med og deltager også. Imidlertid søger mange af personerne fra optagelsesholdet at forhindre deres undersøgelser, heriblandt direktøren, inspektøren, produktionslederen og instruktøren. Børnene giver dog ikke op og ender med at opklare ulovlighederne samtidig med, at de får et godt indblik i, hvordan en filmindspilning finder sted.

Baggrund 
Jan-bøgerne var meget populære i 1940'erne og 1950'erne, så derfor var det nærliggende at lave film på basis af serien. Skønt der var mange færdige historier at tage af, valgte John Hilbert at skrive en ny historie, der blot brugte figurerne fra serien.

Hovedpersonen Jan spilles af Henrik Huld, der var søn af Palle Huld, som også spillede hans far i filmen. Det blev dog Henrik Hulds eneste film; i stedet gik han som voksen ind i vinbranchen.

Modtagelse 
Filmen fik ret dårlige anmeldelser og gik kun kort tid i biograferne. Der blev ikke senere lavet Jan-film.
Filmen har aldrig været vist på tv. Den er maj 2021 udgivet på DVD.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Danske film fra 1954
Koda

Koda (forkortelse for Komponistrettigheder i Danmark) er en medlemsejet, non-profit-forening, der arbejder for at sikre musikskaberes rettigheder og betaling, når deres værker bliver spillet offentligt. Det gør Koda ved at lave aftaler om afregning med medier, spillesteder, streaming-tjenester, restauranter, mv., så Kodas medlemmer får betaling, når deres musik bliver brugt i offentlig sammenhæng.

Koda er en dansk forening, men varetager rettigheder for både danske og udenlandske rettighedshavere gennem et samarbejde med 75 udenlandske søsterorganisationer, der dækker musikbrug i det meste af verden.

Alle Kodas indtægter - minus en mindre del til administrationen - går videre til dem, der har skabt musikken. Koda har ingen egenkapital. Hvor meget den enkelte komponist eller forfatter får udbetalt, bliver udregnet efter Kodas fordelingsregler. Beløbet er bl.a. afhængigt af, hvor musikken er blevet spillet, og i hvor lang tid. Koda har ca. 40.000 medlemmer.

I 2014 havde Koda en omsætning på 826 mio. kr og en administrationsprocent på 9,1 pct.

Ca. ti pct. af Kodas indtægter reserveres til Kodas kulturstøtte, de såkaldt kulturelle midler. I 2014 blev det til 71 mio. kr. Størstedelen af pengene fra de kulturelle midler fordeles gennem de danske komponistforeninger DJBFA, DPA, DKF og musikforlæggernes organisation DMFF. De enkelte foreninger administrerer herefter pengene, som bl.a. går til legater til sangskrivere og komponister. Der er også reserveret en andel af de kulturelle midler til medlemmer af Koda, der ikke er medlem af DJBFA, DPA, DKK eller DMFF. I 2014 blev der uddelt 2,7 mio. kr. til disse medlemmer.

De rettigheder, som forvaltes af Koda er den såkaldte fremførelsesret, altså retten til at spille musikværker offentligt, fx ved koncerter, store arrangementer, i radioen og i butikker. Koda forvalter dog også de rettighederne til indspilning af musikken på cd, bånd, video osv., hvilket sker gennem den fællesnordiske forening Nordisk Copyright Bureau.

Foreningens navn er, ud over en forkortelse for Komponistrettigheder i Danmark, også et ordspil, der referer til musikudtrykket coda.

Koda blev stiftet i 1926 og har været statskoncessioneret siden 1935, nu i henhold til ophavsretslovens §75A.

Ledelse 
Siden 2010 har den administrerende direktør været Anders Lassen. 

Foreningens bestyrelse består af foreningsmedlemmer, som også er medlem af en af de tre komponistforeninger, DJBFA, DPA, DKF eller musikforlæggernes organisation DMFF. Bestyrelsens medlemmer sidder for en treårig periode af gangen og er senest valgt i april 2013.

Niels Mosumgaard (formand) - DPA
Susi Hyldgaard (næstformand) - DJBFA
Bent Sørensen - DKF
Niels Marthinsen - DKF
Maj-Britt Kramer - DJBFA
Jacob Morild - DPA (genvalgt)
Ole Dreyer Wogensen - DMFF
Tine Birger Christensen - DMFF
Peter Littauer - DMFF
Jens Visby (medarbejderrepræsentant (uden stemmeret))

Se også
Copy-Dan
Nordisk Copyright Bureau
Gramex
Ophavsret

Eksterne henvisninger
 Officiel hjemmeside

Foreninger fra Danmark
Immaterialret
Edvin Tiemroth

Edvin Christian Tiemroth (født 18. februar 1915 i København, død 16. november 1984 smst) var en dansk skuespiller og sceneinstruktør.

Liv og karriere 
Edvin Tiemroth var søn af overretssagfører Christian Tiemroth, blev student fra Metropolitanskolen 1932, hvorefter han gennemgik Det kongelige Teaters elevskole 1934-1936 og var skuespiller ved teatret frem til 1937. Fra 1937-1940 var han ansat på Odense Teater, samt knyttet til flere forskellige københavnske og frederiksbergske scener, herunder Riddersalen.

Han optrådte på Frederiksberg Teater 1940-1941 og 1943-1945, før han fra 1945 virkede freelance skuespiller og sceneinstruktør, og senere fra 1963-1967 som sceneinstruktør på Det kongelige Teater.

Herefter blev han direktør for Aarhus Teater.

Han var gift med skuespillerinden Clara Østø. Sammen fik de datteren Lene Tiemroth, der også var skuespiller.

1968 blev han Ridder af Dannebrog.

Han er begravet på Bispebjerg Kirkegård (fællesgrav).

Filmografi 

 En lille tilfældighed – 1939
 Jeg har elsket og levet – 1940
 Far skal giftes – 1941
 Ballade i Nyhavn – 1942
 Et skud før midnat – 1942
 Erik Ejegods pilgrimsfærd – 1943
 Mine kære koner – 1943
 Når man kun er ung – 1943
 Biskoppen – 1944
 Den usynlige hær – 1945
 En ny dag gryer – 1945
 Ditte Menneskebarn – 1946
 Så mødes vi hos Tove – 1946
 Affæren i Mølleby – 1976
 Kassen stemmer – 1976
 Matador. Højesteretssagfører Øster - 1978

Eksterne henvisninger 
 
 

Skuespillere fra Danmark
Teaterledere fra Danmark
Teaterinstruktører fra Danmark
Personer fra København
Edvin
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1900-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Riddere af Dannebrog
Studenter fra Metropolitanskolen
Modtagere af Teaterpokalen
Gramex

Gramex er en medlemsorganisation, der forvalter rettighederne til offentlig fremførelse af indspillet musik på vegne af udøvende kunstnere og pladeselskaber. 

Gramex indgår aftaler og indhenter betaling hos dem, der bruger indspillet musik offentligt – for eksempel i radio og tv. Pengene fordeler organisationen videre til de udøvende kunstnere – altså de musikere og sangere, der medvirker på indspilningerne – og til pladeselskaberne bag.

Via aftaler med udenlandske søsterorganisationer sørger Gramex for betaling over grænserne til danske medlemmer afspillet i udlandet og udenlandske medlemmer afspillet i Danmark.

Gramex og Koda er to forskellige organisationer. De forvalter begge rettigheder til offentlig fremførelse, men for forskellige grupper af rettighedshavere. Gramex og Koda samarbejder på flere områder, så musikbrugere som for eksempel cafeer og butikker kan indgå en aftale med både Koda og Gramex på én gang. 

Gramex blev stiftet 24. januar 1963 og er godkendt af Kulturministeriet som den organisation i Danmark, der indhenter betaling på vegne af de udøvende kunstnere og pladeselskaberne, når indspillet musik afspilles offentligt.

Medlemskab af Gramex er gratis.

Se også 
 Copy-Dan
 Koda
 Nordisk Copyright Bureau
 Ophavsret

Eksterne henvisninger 
 Gramex' hjemmeside

Foreninger fra Danmark
Immaterialret
Musikindustri