kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Røykenvik Station

Røykenvik Station (Røykenvik stasjon) var en jernbanestation på Røykenvikbanen, der lå i Gran kommune i Norge. Stationen var endestation for banen, der udgik fra Jaren Station.

Stationen åbnede sammen med banen 20. december 1900. Den blev nedgraderet til holdeplads 1. april 1932 for at reducere omkostningerne i en tid med dårlig økonomi. 15. september samme år blev persontrafikken indskrænket til et enkelt persontog om dagen. Persontrafikken ophørte helt 25. juni 1949, hvorefter banen fortsatte som ren godsbane, indtil den blev nedlagt 11. november 1957.

Godstrafikken i Røykenvik omfattede hovedsageligt sten fra Onsaker teglverk samt tømmer og trælast fra lokale savværker og snedkerier. Røykenvik blev også trafikeret af dampskibe, der transporterede både gods og passagerer. Mens banen var under planlægning, var der ønsker om at forlænge den til Odnes i Søndre Land, til der hvor Odnes Station på Valdresbanen blev anlagt. Det blev imidlertid ikke til noget, og Røykenvik endte i stedet som enestation for en kort sidebane. Ved åbningen havde Røykenvik postkontor bestyret af stationsmesteren. I 1918 blev postkontoret imidlertid flyttet til hotellet.

Bygninger 
Stationens bygninger blev opført i 1899-1900 og stod klar til banens åbning. Stationsbygningen blev opført i pudset tegl efter tegninger af Paul Armin Due. Den var inspireret af forskellige stilarter og adskilte sig fra hans andre stationsbygninger. Facaden mod banen havde en asymmetrisk placeret tværgavl. Bygningen brændte 12. april 1964. Lejligheden på førstesalen fik store skader, men bygningens eksteriør forblev stort set intakt. Ikke desto mindre blev bygningen revet ned i foråret året efter.

Udhuset ("bryggerhuset") blev tegnet af Paul Due og ligner mange tilsvarende bygninger på Gjøvikbanen. Lokomotivremisen er enten tegnet af Paul Due eller hans søn Paul Armin Due. Efter 1940, måske omkring 1950, blev den ombygget til arkiv og fik tilsyneladende en ekstra etage ved den anledning. Den har senere været benyttet som keramikværksted, men siden 2015 huser den en restaurant. Pakhuset nede ved Randsfjorden huser i dag Café Oscar II.

Stationen havde i sin tid også et vandtårn. Det blev revet ned i 1949. Ved siden af stationsbygningen har der desuden stået et brændeskur.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

 Arkivnett Oppland om Røykenvikbanen

Noter 

Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1900
Ophørt i 1957
Stationer på Røykenvikbanen
Jernbanestationer i Oppland
1. FC Saarbrücken

1. FC Saarbrücken er en tysk fodboldklub baseret i byen Saarbrücken i Saarland. Klubbens eksistens begyndte med fodboldafdelingen i Turnverein Malstatt dannet i 1903. Afdelingen brød ud i 1907 for at danne den selvstændige fodboldklub FV Malstatt-Burbach og den 1. april 1909 blev den omdøbt til FV Saarbrücken.

Fodboldklubber i Tyskland
Etableret i 1903
Hønen Station

Hønen Station (Hønen holdeplass) var en jernbanestation på Roa-Hønefossbanen, der lå i Ringerike kommune i Norge. Den lå lige øst for Hønengata, et stykke nordpå i Hønefoss by.

Stationen blev oprettet som trinbræt i 1930. Den blev nedlagt 28. maj 1989. I sin tid var der et sidespor fra Hønen.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Bergensbanen
Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1930
Ophørt i 1989
Jernbanestationer i Viken
Bovet

Bovet  er en 65 hektar stor naturfredning langs bunden af Bovet Bugt på sydkysten af den østlige del af Læsø.  Det er en ca. 2,5 km lang kyststrækning der blev fredet i 1964 og består af en smal strimmel hede og strandeng mellem landevejen og kysten, der er åben og ubebygget, og åbner for en stor panoramaudsigt. Det er netop ønsket om at bevare denne udsigt, der er årsag til fredningen.  De store sten, der ligger spredt i bugten som et minde fra istiden, forstærker stedets karakter. Langt ude mod øst anes Bløden Hale, der skyder sig langt ud i vandet som Læsøs østligste forpost.

Området er en del af Natura 2000-område nr. 9 Strandenge på Læsø og havet syd herfor og danner grænsen for natur- og vildtreservatet Bovet-Knotten, og er både fuglebeskyttelses- og ramsarområde.

Plantelivet 

På de højeste partier nærmest landevejen er der hedevegetation med hedelyng, revling, mosepors og blåtop. Trævæksten er, som overalt på Læsø, meget livskraftig, og der skal jævnligt ryddes for selvsået opvækst af birk og pil, hvis den enestående udsigt ikke skal forsvinde.

Tættere på kysten findes strandoverdrev og strandeng med planter som gul snerre, liden tusindgylden, strandmalurt, strandvejbred, strandtrehage, sandkryb og tætblomstret hindebæger. Den lille sjældne bregne slangetunge kan også findes her. Ind imellem danner tagrør og strandkogleaks rørsump.

Dyrelivet
Den lavvandede Bovet Bugt er en god fuglelokalitet. Mange vade- og andefugle raster eller yngler i området, der af samme grund er udlagt som vildtreservat af Skov- og Naturstyrelsen.

Rødben, strandskade, klyde, almindelig ryle og lille kobbersneppe er nogle af de vadefugle, der er mulighed for at se. Af andefugle kan nævnes edderfugl, hvinand, pibeand, gravand og mørkbuget knortegås.

Få hundrede meter øst for fredningen ligger Sydhavnen, som er en lille jollehavn. Herfra sejler fritidsfiskere stadig ud i bugten på fiskeri. Det sker gennem en 800 m lang gravet rende.

Kilder og henvisninger
Om fredningen på fredninger.dk
 Reservatfolder
 Bekendtgørelse om Bovet-Knotten Vildtreservat

Læsøs geografi
Fredede arealer i Danmark
Naturreservater i Danmark
Ramsarområder i Danmark
Bovet Bugt

Bovet Bugt er en cirka seks kilometer bred sydvendt bugt på det østlige Læsø i Kattegat. Den ligger mellem den centrale del af øen og den østlige, ligeledes sydvendte halvø Bløden Hale.  

Bugten er en del af Natura 2000-område nr. 9 Strandenge på Læsø og havet syd herfor og danner grænsen for natur- og vildtreservatet Bovet-Knotten, og er både fuglebeskyttelses- og ramsarområde. I bunden af bugten, mod nord, ligger det fredede område Bovet, og mod øst den store naturfredning Østdelen af Læsø.

I Bovet Bugt var der tidligere et betydeligt erhvervsfiskeri, men det ebbede ud, da ålegræsset forsvandt omkring årtusindskiftet. Ålegræsset fungerer som yngle- og opvækstområde for en del fiskearter, hvorved der også tiltrækkes mange vandfugle. Der er adskillige teorier om, hvorfor ålegræsset i det hele taget er forsvundet fra Læsøs og de fleste andre danske farvande. En af dem peger på en fatal bundvending i sommeren 1999, men allerede i 1932-33 gik ålegræsset kraftigt tilbage, da det blev ramt af sygdom. Ålegræsset har igennem århundreder været anvendt af læsøboerne til tækning af hustage. Af disse tangtage er der i dag kun en lille snes stykker tilbage, hvoraf halvdelen er fredede.

Kilder og henvisninger
Om fredningen af Bovet på fredninger.dk
 Reservatfolder
 Bekendtgørelse om Bovet-Knotten Vildtreservat

Læsøs geografi
Farvande i Danmark
Canterbury bymur

Canterbury bymur er en række bymur, der er bygget omkring byen Canterbury i Kent, Sydengland. De første mure blev opført af romerne under deres tid i Britannien mellem 270 og 280. Disse blev bygget af sten på toppen af en jordvold og beskyttet af en grøft og tårne. Der blev bygget mindst fem porte i muren, der blev ført sammen med landets romerske vejnet. Da romerne forlod Storbritannien oplevede Canterbury en nedgangstid, men murene forblev, og det kan have påvirket Augustin til at etablerede byen i slutningen af 500-tallet. Angelsakserne bevarede forsvarsmurene, og byggede kapeller over portene, og brugte dem til at forsvare byen mod vikingernes angreb.

Ved normannernes invasion i 1000-tallet erobrede de byen uden modstand, og i 1100-tallet blev murene dårligt vedligeholdt, og havde ringe militær værdi. Frygten for en fransk invasion under hundredårskrigen ledte undersøgelse af Canterburys forsvarsværker i 1363. Det blev besluttet at restaurere bymurene og i de næste omkring 30 år blev de gamle romerske mure genopført i sten, og man inkorporerede de tilbageværende mure, der stadig stod. Det blev opført 24 tårne omkring byen, og over de næste år, blev flere portbygninger genopført i sten og mursten, og de blev forsvaret af nogle af de første kanonbatterier i England. Dele af muren blev ødelagt med overlæg af rundhovederne under den engelske borgerkrig i 1600-tallet, og dørene til byens porte blev brændt; med restaurationen af Charles 2. i 1660 blev der genindsat porte.

I 1700- og 1800-tallet kom Canterburys bymure under stort pres som følge af byens udvikling. Alle portene, på nær Westgate, blev ødelagt og store dele af muren blev revet ned for at gøre plads til nye veje og bygninger. Tyske bombninger under anden verdenskrig ødelagde murene yderligere. På trods af dette har de tilbageværende porte og portbygninger overlevet byudviklingen efter krigen, og står enten intakte eller er blevet fuldstændig genopført. Over halvdelen af bymuren er bevaret, og den omkranser omkring 53 ha, og arkæologerne Oliver Creighton betragter Robert Higham bymuren som "en af de mest storslåede i Storbritannien".

Se også 
 Bymure i England og Wales

Referencer

Litteratur 
 
 
 
 
 
 
 
 

Bymur
Bymure i Storbritannien
Ringsebølle Kirke

Ringsebølle Kirke er en kirke i Maribo Domprovsti midt på Lolland. Man mener, at den blev opført af irske munke i sidste halvdel af 1100-tallet. Munkene kan være nået frem til stedet ad søvejen, idet Ringsebølle lå ved bredden af den i 1800-tallet inddæmmede og udtørrede Rødby Fjord. Kirken var oprindeligt bygget på en ø, som efter inddæmningen af fjorden er blevet landfast med Lolland. Kirkegården er ottekantet.

Et stenrelief over den ene dør viser en mand med sværd og økse, der er ledsaget af en bjørn.

Referencer 

 Ringsebølle Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Lolland Kommune
Kirker i Lolland-Falsters Stift
Kirker i Maribo Amt
Superhob

Superhob er en stor gruppe af mindre galaksehobe eller galaksegrupper, der er blandt de størst kendte strukturer i kosmos. Mælkevejen er en del af den lokale galaksegruppe (der indeholder omkring 30 galakser), der igen er en del af Laniakea-superhoben. Denne superhob spænder over 500 millioner lysår, mens den lokale gruppe spænder over 10 millioner lysår. Antallet af superhobe i det observerbare univers estimeres til omkring 10 millioner.

Galakser er grupperet i hobe i stedet for at være fordelt tilfældigt. Desuden indgår hobe af galakser i superhobe. Typisk indeholder superhobe dusinvis af individuelle hobe gennem et område af rummet på omkring 150 millioner lysår på tværs. Ulig hobe, er de fleste superhobe ikke bundet sammen af tyngdekraft. Hobe er generelt på vej væk fra hinanden på grund af Hubble flow.

Mælkevejen er i en lokal gruppe, der er en fattige og irregulær hob af galakser. Fattige hobe kan indeholde kun nogle få dusin galakser, i modsætning til rige hobe, med hundrede eller tusinder. Den lokale gruppe er tæt på den lokale superhob (også kendt som Virgo-superhoben), der har en diameter på 100 millioner lysår. Den lokale superhob indeholder samlet set omkring 1015 gange Solens masse.

Den største hob i det observerbare univers hedder Den store tiltrækker. Dens tyngdekraft er så stærk at den lokale superhob, herunder også Mælkevejen, bevæger sig direkte mod den med en hastighed på flere hundrede kilometer per sekund. Den største superhob uden for det lokale univers er Perseus–Pegasus Filament. Den indeholder Perseus-superhoben og strækker sig over en milliard lysår, hvilket gør den til en af de største kendte strukturer i universet.

Referencer 
http://www.rummet.dk/gymnasium/webbaseret-undervisning/galaksehobe/baggrund-1/galaksehobe-en-samling-af-galakser 

Astronomi
Redfoo

Stefan Kendal Gordy (født 3. september 1975), bedre kendt som Redfoo, er en amerikansk DJ og sanger. I 1993 udgav han sin første single "Back in the Day", som solgte 500.000 eksemplarer i USA. I 2006 dannede han LMFAO, som opnåede international succes med Party Rock Anthem og Sexy and I Know It. De blev opløst  i 2012. Hans mest berømte single er Let's Get Ridiculous,New Thang og Sock It To Ya.

Eksterne henvisninger 
 

Dj's fra USA
Sangere fra USA
TPB AFK

TPB AFK: The Pirate Bay Away From Keyboard er en svensk dokumentar fra 2013 af Simon Klose. Filmen skildrer grundlæggerne af fildelningssiden The Pirate Bay.

Om filmen 
Filmen TPB AFK begynder i 2008 og slutter i 2012. Biografpremieren på filmen fandt sted ved filmfestivalen i Berlin 8. februar 2013, og den blev samtidig frigivet til gratis download på The Pirate Bay og YouTube. Filmen er udgivet under en Creative Commons licens, hvilket betyder, at filmen kan distribueres frit, og en kortere version er tilgængelig således, at der kan foretages alternative redigeringer.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
Svenske film fra 2013
Dokumentarfilm fra Sverige
Mirsodiq Tojiyev

Mirsodiq Mahmudovich Tojiyev (  født 1944 i Tasjkent, Usbekiske SSR, Sovjetunionen, død 8. juni 1996 ) var en usbekisk og sovjetisk komponist og lærer.

Tadzhiev studerede komposition på Musikkonservatoriet i Tasjkent. Han har skrevet 19 symfonier, orkesterværker, kammermusik, operaer, filmmusik etc.

Han blev senere lærer i komposition på Tasjkent Musikonservatorium og var også leder at komponistforeningen i Usbekistan.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1969) - for orkester
 Symfoni nr. 2 "Oygul og Bakhtiyor" (1970) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1972) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1975) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (1975) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (1976) - for orkester
 Symfoni nr. 7 (1977) - for orkester
 Symfoni nr. 8 (1979) - for orkester
 Symfoni nr. 9 (1980) - for orkester
 Symfoni nr. 10 (1982) - for orkester
 Symfoni nr. 11 (1983) - for orkester
 Symfoni nr. 12 "Til minde om de faldende i den store oktober krig" (1985) - for orkester
 Symfoni nr. 13 (1988) - for orkester
 Symfoni nr. 14 "Gulag-øhavet" (1989) - for orkester
 Symfoni nr. 15 (1990) - for orkester
 Symfoni nr. 16 "Spiritus" (1989) - for kammerorkester
 Symfoni nr. 17 "Samon Lulli" (1992) - for orkester
 Symfoni nr. 18 (1992) - for orkester
 Symfoni nr. 19 "Heroisk" (1994) - for orkester
 "Bakhor" (19?) - opera

Kilder 

 Om Mirsadik Tadzhiev på www.musicweb-international
 Om Tadzhiev på historiadelasinfonia.es 

Komponister fra Sovjetunionen
Komponister fra Usbekistan
Lærere
Nordmakedoniens kvindefodboldlandshold

Makedoniens kvindefodboldlandshold repræsenterer Makedonien i international fodbold. Holdet kontrolleres af Makedoniens fodboldforbund. Holdet har aldrig kvalificeret sig EM, VM eller OL.

Resultater

VM i fodbold for kvinder

EM i fodbold for kvinder

Aktuel trup 
Truppen til Kvalifikation til EM i fodbold for kvinder 2017.

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Referencer

Eksterne henvisninger 

Kvindefodboldlandshold
Kvindefodboldlandshold
Danmarks historie (dokumentarfilmserie)

Danmarks historie er en dokumentarfilmserie, bestående af 15 DVD'er, der hver rummer 15 "kapitler" (plus 1-3 kapitler som bonusmateriale). Serien er produceret af produktionsselskabet Substanz. Serien dækker Danmarks historie fra 1896 til 1993.

"Kapitler"

Eksterne henvisninger 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 "Danmarks historie 14: 1980-1986 Klaphat og kartoffelkur" på Laserdisken.dk

Noter 

Film fra Danmark (administrationskategori)
Dokumentarfilm fra Danmark
Mexicos kvindefodboldlandshold

Mexicos kvindefodboldlandshold repræsenterer Mexico i internationale fodboldturneringer for kvinder og styres af La Federación Mexicana de Fútbol (Mexicos fodboldforbund).

Aktuel trup 
Følgende 19 spillere blev indkaldt til venskabskampen mod  den 8. juni 2017.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Hjemmeside
 FIFA profil 

Kvindefodboldlandshold
Kvindefodboldlandshold
Gunstad Station

Gunstad Station (Gunstad holdeplass) var en jernbanestation på Roa-Hønefossbanen, der lå i Jevnaker kommune i Norge. Den lå på skråningerne over og øst for Sløvika, nord for byområdet Jevnaker.

Stationen blev oprettet som trinbræt i 1930. Den blev nedlagt officielt 28. maj 1989, men ikke desto mindre fortsatte togene med at stoppe der, indtil persontrafikken på banen blev indstillet 16. juni 2002.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Bergensbanen
Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1930
Ophørt i 1989
Jernbanestationer i Oppland
Kistefoss Station

Kistefoss Station (Kistefoss stoppested) var en jernbanestation på Roa-Hønefossbanen, der lå i Ringerike kommune i Norge.

Stationen blev oprettet som holdeplads 1. oktober 1917. Den blev nedgraderet til trinbræt 15. juni 1952 og nedlagt 28. maj 1989. Stationsbygningen blev opført til åbningen i 1917. Den er nu revet ned.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Bergensbanen
Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1917
Ophørt i 1989
Jernbanestationer i Viken
Viul Station

Viul Station (Viul stoppested) var en jernbanestation på Roa-Hønefossbanen, der lå i Ringerike kommune i Norge.

Stationen blev oprettet som holdeplads 16. august 1915. Den blev nedgraderet til trinbræt 15. januar 1972 og nedlagt 28. maj 1989.

Stationsbygningen blev flyttet dertil fra Brandbu Station på Røykenvikbanen, der havde fået en ny og større nogle år før. Bygningen blev revet ned i 1987. Pakhuset eksisterer dog stadig og benyttes af emballageproducenten Huhtamaki.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Bergensbanen
Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1915
Ophørt i 1989
Jernbanestationer i Viken
Guatemalas fodboldlandshold

Guatemalas fodboldlandshold () er et fodboldhold der repræsenterer Guatemala og kontrolleres af Federación Nacional de Fútbol de Guatemala. Det blev grundlagt i 1919, og er en del af FIFA siden 1946, og er desuden medlem af CONCACAF.

Guatemala har været suspenderet af FIFA siden 28. oktober 2016.

Referencer 

Fodboldlandshold i Mellemamerika
Landshold
Aftenfalk

Aftenfalken (Falco vespertinus) er en rovfugl. Den tilhører familien Falconidae, falkene. Fuglen lever i Østeuropa og østpå til det centrale Sibirien. Den ses regelmæssigt i Vesteuropa - også i Danmark, hvor den hvert år er en fåtallig gæst. Aftenfalken er en lille falk, der især kan forveksles med lærkefalk. Den lever mest af store insekter, der fanges i luften. Disse fanges især i skumringen, deraf navnet aftenfalk.

Udseende 
Den voksne han har en gråsort fjerdragt bortset fra den rustfarvede undergump. Ben og den inderste del af næbbet er rødlige. Den voksne hun har rent grå overside med mørke tværbånd og gulbrun underside og isse. Vingefanget er omkring 70 centimeter og længden 30 centimeter.

Noter 

Falke
Sjøsanden

Sjøsanden er en sandstrand og badestrand som ligger i Mandal  i Agder fylke i Norge. Den har meget finkornet sand og er ca. 800 meter lang. Sjøsanden er en af mange strande som ligger nærmest efter hinanden i Sjøsandenskogen/Furulunden. Mandal er Norges sydligste by og er en populær turistby. Omtrent midt på Sjøsanden står en fyrlygte som i daglig tale kaldes «Bestemor».

Eksterne henvisninger

 Sjøsanden www.visitnorway.com

Agders geografi
Mandal
Næsten voksen

Næsten voksen er en dansk serie af ungdomsfilm i 7 afsnit fra 2009. Serien, der er produceret af Helle Faber og Mette Heide, handler om unge i alderen 14 til 19 år.

Afsnit

Eksterne henvisninger

Noter 

Tv-serier fra 2000'erne
Tv-serier fra Danmark
Ungdomsfilm fra Danmark
Emma Mogensen

Emma Mogensen (født d. 24. september 1994) er en dansk håndboldspiller, der spiller for Aarhus United. Hun har tidligere optrådt for SK Aarhus og er desuden anfører for Aarhus United.

Hun har flere U-landsholdskampe på CV'et.

Referencer 
 Emma Mogensen - Spillerprofil - DHDb 

Håndboldspillere fra Aarhus United
Håndboldspillere fra Danmark
Håndboldspillere fra SK Aarhus
Erinye

Erinyer (græsk: Ἐρῑνύες "de mørke") var i græsk mytologi de arrige, hævnlystne jordgudinder, der tog grusom hævn på mennesker, hvis de begik uret eller svor falsk ed.

En besværgelse i Iliaden tiltaler dem som "Erinyer, som under jorden hævner sig på dem, der svor en falsk ed".

De var ældre end de olympiske guder og boede i underverdenen Erebos. De piskede deres ofre, der led en smertefuld død. De kunne også slå offeret med vanvid. Deres antal varierede; den romerske digter Vergil beskrev tre af dem med navne i sit epos Æneiden:
 Alekto ("uophørlig, aldrig hvilende"),
 Megære ("jaloux vrede"),
 og Tisifone eller Tilfousia ("hævngerrig ødelæggelse").

De havde vinger og afbildes ofte med slange-hår og helt omviklet af slanger. Forfattere beskrev dem med hundehoveder, flagermusvinger og udspilede øjne. Hesiod mente, at de blev skabt af Uranos' bloddråber, da han blev kastreret af Kronos, mens ældre myter opgav deres mor som nattens gudinde Nyx, eller deres forældre som jordgudinden Gaia i forening med luftguden Æter.

I Orestien vækkes de af Klytaimnestra for at jage og dræbe Orestes, der myrdede sin egen mor for at have dræbt hans far Agamemnon. Orestes undslap dem dog takket være gudinden Athenes indgriben, og erynierne blev arrige. Athene beroligede dem ved at tilbyde dem at blive byens Athens beskyttere, så de i stedet for at udøve blodig hævn, kunne udøve retfærdighed. Hun ændrede også deres navn til eumeniderne (= de venlige). Athene bestemte også, at fra da af skulle alle forbrydelser for en domstol i stedet for at overlades til blodhævn.

I romersk mytologi svarer de til dirae'rne og furierne. Den romerske digter Marius Servius Honoratus skrev, at de kaldes eumenider i helvede, furier på Jorden, og dirae i himmelen.

Kildehenvisninger 

Græske guder
Græsk mytologi
Tugrik

Tugrik eller Tögrög(, tögrög; tegn: ₮; kode: MNT) er den officielle valuta i Mongoliet. I øjeblikket er den laveste værdi i almindelig brug en 10-tugrikseddel og den højeste en 20.000-tugrikseddel.

Etymologi 
Ordet tögrög (төгрөг) refererer til "cirkel", eller en "cirkulær objekt" (dvs. en mønt), men bliver nu sjældent brugt uden at referere til denne valuta, med undtagelse af ordene tögrög sar (төгрөг сар), som betyder "fuldmåne".

Historie 
Tugrikken blev indført d. 9. december 1925 til en værdi svarende til én Sovjetisk rubel, hvor en rubel eller tuvar lig med  af sølv. Den erstattede den mongolske dollar og andre valutaer, og det blev det eneste lovlige valuta d. 1. april 1928.

Henvisninger 

Mongoliet
Møntenheder fra Asien
Canadas fodboldlandshold

Canadas fodboldlandshold () repræsenterer Canada i internationale fodboldturneringer på herreseniorsiden. De styrers af Canadian Soccer Association og deltager i Confederation of North, Central American and Caribbean Association Football (CONCACAF).

Deres mest signifikante resultater er at vinde CONCACAF Championship 1985, at kvalificere sig til VM i fodbold 1986 og at vinde CONCACAF Gold Cup 2000 og derved kvalificere sig til FIFA Confederations Cup 2001. Canada vandt også guld ved Sommer-OL 1904. Det er kun lykkedes Canada at kvalificere sig til Verdensmesterskaberne i fodbold én gang, i 1986.

Referencer 

Fodboldlandshold i Nordamerika
Landshold
Det Internationale Roforbund

Fédération Internationale des Sociétés d'Aviron (FISA) er det Det Internationale Roforbund der er det organiserende forbund for international roning. Dets nuværende præsident er Jean-Christophe Rolland, der efterfulgte Denis Oswald ved en ceremoni i Luzern i juli 2014.

Organisationen står bag konkurrencer som World Cup i Roning og Verdensmesterskaberne i roning og lignende konkurrencer.

Roning
Internationale sportsorganisationer
Peter Carl Limpricht

Peter Carl Limpricht (1838 – 1912) var dansk generalguvernør i Dansk Vestindien fra 1908 til 1911.

Dansk Vestindiens guvernører
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Dansk Vestindien
Michelle Akers

Michelle Anne Akers (født 1. februar 1966) er en amerikansk tidligere professionel fodboldspiller, der var med til at vinde VM 1991 og 1999 med . Hun vandt den gyldne støvle ved turneringen i 1991.

Hun var sammen med landsmanden Mia Hamm de eneste kvinder på FIFA 100-listen over verdens bedste levende fodboldspillere, udvalgt af Pelé i 2004.

Kvindelige fodboldspillere fra USA
Okseklæg

Okseklæg (Tabanus bovinus) er en klæg. Den er en stor flue, mellem 18-23 millimeter lang. Den er udbredt i Europa, Nordafrika, Mellemøsten og i det vestlige Asien.

Fluer