kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Else Bohr

Else Bohr født Richter (5. marts 1924 i København – 6. januar 2011) var en dansk jurist og dommer.

Else Bohr blev 1948 jurist fra Københavns Universitet, blev derefter ansat i Justitsministeriet og fra 1956 protokolsekretær i Højesteret. Hun blev 1977 udnævnt som dommer i Ballerup byret, hvor hun arbejdede til pensioneringen 1990. Hun var Ridder af Dannebrog.

Else Bohr var gennem ægteskabet med landsretssagfører Ernest Bohr svigerdatter af fysikeren Niels Bohr.

Kilder 
 Kraks Blå Bog

Dommere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer fra København
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1900-tallet
Else
Léon Thiércelin

Léon Thiércelin var en haitiiansk fægter som deltog i de olympiske lege 1900 i den individuelle konkurrence i fleuret og kårde.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Fægtere fra Haiti
Fægtere ved sommer-OL 1900
Sheila Viard

Sheila Viard (født 3. januar 1960) er en haitiiansk fægter som deltog i de olympiske lege 1984 i den individuelle konkurrence i fleuret for kvinder.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Fægtere fra Haiti
Fægtere ved sommer-OL 1984
Tabel

Tabel (lat. tabella lille tavle, diminutiv af tabula tavle) er en statistisk oversigt med tallene ordnede i rubrikker kolonnevis og med lapidarisk tekstangivelse i "hoveder" Den indledes normalt med en forspalte for at sikre overskueligheden og omfatter desuden en sammenstilling af kronologiske forløb (f.eks. slægtstavler). En tabel består ofte af data indrammet i en boks.

De mest almindelige tabeller er regnetabelerne, som er kendte fra undervisningen i folkeskolen.

En tabel kan være delt op i rækker og kolloner.
Her er et eksempel på en tabel:

Kilder 

Infografik
Statistik
Maria Altmann

Maria Altmann (18. februar 1916 – 7. februar 2011) var en jødisk flygtning fra det nazi-styrede Østrig, kendt for sin vellykkede kampagne for at få fem familieejede malerier malet af kunstneren Gustav Klimt, blandt andet Portræt af Adele Bloch-Bauer I, som blev stjålet af nazisterne under anden verdenskrig tilbage. Hun var gift med Fredrick Fritz Altmann.

Hun blev født Maria Victoria Bloch, i Wien. Familien skiftede navn til Bloch-Bauer året efter at Maria blev født. Hun var niece til Adele Bloch-Bauer, en velstående jødisk beskytter af kunst, som tjente som model for nogle af de mest kendte malerier fra den periode. Kort tid efter Altmanns bryllupsrejse til Paris, Frankrig i 1938 blev Østrig indlemmet i Nazi-Tyskland. Altmann, hendes ægtemand og flere af deres familiemedlemmer valgte at flygte fra nazisterne og deres strenge love mod jøder og andre mindreværdige mennesker. De flygtede via England og videre til USA og slog sig ned i Los Angeles, Californien. Altmann døde den 7. februar 2011, kort tid før sin 95 fødselsdag. Hendes nekrologer dukkede op i bl.a The New York Times, The Guardian, og mange andre internationale aviser.

Kilder 

Jøder fra Østrig
Personer fra Wien
Personer i 2. verdenskrig
Rosihan Anwar

Rosihan Anwar (10. maj 1922 i Kubang Nan Dua, Vestsumatra – 14. april 2011) var en anerkendt journalist og forfatter fra Indonesien.

Anwar har skrevet mange artikler i flere både lokale og udenlandske medier. Anwar var en af grundlæggerne af National Film Company. Anwar var meget kendt som forfatter, og har udgivet 30 bøger og skrevet hundredvis af artikler i forskjllige aviser, hvoraf de meste blev skrevet på indonesisk. Den sidste bog han skrev var Petite Histoire Indonesia. Rosihan Anwar døde i Jakarta den 14. april 2011, af hjertesvigt på grund af alderdom.

Kilder 

Forfattere fra Indonesien
Journalister fra Indonesien
Muslimer
Agerkohvede

Agerkohvede (Melampyrum arvense), ofte skrevet ager-kohvede, en 15-40 cm høj urt, der i Danmark vokser på åben og tør bund på f.eks. kystskrænter.

Beskrivelse 
Agerkohvede er som de andre kohvede-arter en enårig urt, der som halvsnylter ofte danner forbindelse til andre planters rødder. De røde eller rosa blomster sidder i et tætblomstret og alsidigt aks. Den blomstrer fra juni til august.

Voksested 
Arten er i Danmark sjælden (kun på Øerne) og vokser her på tør og åben bund, der ofte er kalkrig, f.eks. kystskrænter og overdrev.

Den findes f.eks på et dige mellem Kramnitze og Bredfjed på Lolland, og er set på Nekselø.

Se også 
 Skovsteppe om skovsteppens forskellige plantesamfund

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 

 flora.nhm-wien.ac.at: Billeder af Ager-Kohvede

Kohvede
Blomster
Flemming Efterskole

Flemming Efterskole er en efterskole, beliggende i Flemming 14 km vest for Horsens. Skolen er en grundtvigsk skole fra 1893 med undervisningen rettet mod 9. og 10. klasses afgangsprøver.

De fem profilfag 
Gymnastikken er hovedfag og obligatorisk for alle, og skolen laver ca. 20 gymnastikopvisninger i løber af foråret. Skolens fem profilfag er spring, rytme, håndbold, fodbold og musik. Fagene udbydes flere gange i løbet af en uge, og man kan vælge op til fire profiltimer.

I løbet af skoleåret indgår der desuden musical, emneuger, selvstændig årsopgave, alpint skiløb m.m. som en del af den obligatoriske undervisning.

Fritid 
Skolens to haller med springgrav og de øvrige idrætsanlæg, kreative værksteder, musiklokaler og lydstudie står til rådighed for eleverne i fritiden.

Forstandere 
 Ole Vind, 1998-2021. Ole Vind fratrådte for at blive borgmester i Hedensted Kommune pr. 1. januar 2022.
 Annette Ebbe, 2022. Konstitueret forstander indtil der findes en permanent afløser for Ole Vind.

Referencer

Eksterne kilder/henvisninger 

 Flemming Efterskole 
 Efterskoleforeningen om skolen 

Etableret i 1893
Efterskoler
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Hedensted Kommune
FastCompany.com's Most Influential Women in Technology

FastCompany.com's Most Influential Women in Technology er en liste over kvinder, der har gjort sig bemærket inden for teknologi. Listen udkom i 2009, 2010 og 2011. Et antal kvinder er på listerne flere år, og én, Marissa Mayer, er på listen alle tre år.

De udvalgte kvinder er opdelt i grupper – lidt forskellige fra år til år. Alle tre år er Executives, Gamers, Brainiacs og Entrepreneurs med. Bloggers (2009) blev erstattet med Media (2010 og 2011), og Activists og Evangelists blev i 2011 samlet til Advocates. I 2012 blev listen erstattet af den bredere League of Extraordinary Women.

Kilder 
 Women in Tech 2009 
 Women in Tech 2010 
 Women in Tech 2011 

Lister over personer
Kvinder
Ronnie Theseira

Ronald Ignatius Ronnie Theseira  (født 17. maj 1930, død 18. juni 2022) var en malaysisk sportsmand, der dyrkede flere sportsgrene. 

Hans største passion var fægtning, og han var med til at introducere denne sportsgren i Malaysia i 1950'erne samt grundlægge den malaysiske amatørfægteorganisation. Han deltog somfægter i OL 1964 i Tokyo i de individuelle konkurrencer i sabel, kårde og fleuret, hvor han dog blev elimineret i første runde i alle tre discipliner.

Han deltog desuden i Commonwealth Games 1970 og VM 1986, hvor han heller ikke nåede så langt. Theseira var desuden fægtetræner og fungerede i denne rolle frem til 1990'erne. Han var præsident for det malaysiske fægteforbund 1981-1986. 

Blandt de øvrige sportsgrene, han dyrkede, var boksning, hvor han var lokal mester i bantamvægt, bodybuilding samt sportsdans. I sit civile liv var Theseira administrativ medarbejder på et hospital.

Referenecer

Eksterne henvisninger 

Fægtere
Sportsfolk fra Malaysia
Deltagere for Malaysia ved sommer-OL 1964
Iraj Afshar

Iraj Afshar (8. oktober 1925 – 8. marts 2011, ) var en anerkendt iransk historiker og en ikonisk figur indenfor persiske studier. 

Afshar var redaktør for Encyclopædia Iranica ved Columbia University og professor ved University of Teheran. Afshar spillede en betydelig rolle indenfor udviklingen af flere litterære felter i Iran i løbet af den andre halvdel af det 20. århundrede. Afshar var ansat som redaktør for Sokhan, et Iransk tidsskrift. Afshar arbejdede som frivillig ambassadør for UNESCO og han underviste ved Universitetet i Bern og Universitetet i Teheran.

Eksterne henvisninger 

   Iraj Afshar's lecture on Persian constitutional revolution

Historikere
Personer fra Teheran
Sprogvidenskabsfolk
Faglitterære forfattere fra Iran
Elsker, elsker ikke (film fra 1970)

Elsker... elsker ikke er en fransk film fra 1970 af François Truffaut.

Antoine Doinel (Jean-Pierre Léaud) og Christine Darbon (Claude Jade) er gift. De bor på Montmartre i Paris og Christine strækker det magre husholdningsbudget ved at undervise i violin...

"Elsker... elsker ikke" er sidste del af en trilogi indledt i 1958 med Ung flugt, efterfulgt af Stjålne kys i 1968.

Medvirkende 
 Jean-Pierre Léaud
 Claude Jade
 Daniel Ceccaldi
 Claire Duhamel
 Hiroko Berghauer
 Silvana Blasi
 Barbara Laage

Eksterne henvisninger 
 

Film instrueret af François Truffaut
Franske film fra 1970
Amarok

Amarok er en musikafspiller udviklet til Linux samt andre viaranter af Unix og sidenhen Microsoft Windows gennem KDE for Windows. Det anvender KDE-platformen, men er udgivet uafhængiget af KDE's udgivelses cyklus.

Historie 
Projektet blev oprindeligt startet af Mark Kretschmann som en måde til at forbedre XMMS, der havde adskillige brugerproblemer. Blandt disse problemer var tilførelse af filer til en afspilninsliste. Amarok blev oprindelig skabt med to paneler udviklet af Kretschmann alene. Det centrale koncept var, at det skulle være muligt for brugeren at trække filer fra det ene vindue til det andet.

Efter den første udgivelse besluttede Max Howell (sidenhen interface designer og programmør for projektet) samt Christian Muehlhaeuser at bidrage til projektet. I 2006 skiftede Amarok navn fra amaroK til Amarok.

1.4 versionen af Amarok blev meget populær, men netop på grund af væksten i Amarok, blev det svært at bibeholde denne ramme. Efter udgivelsen af KDE 4 besluttede Amaroks udviklere at udgive en Amarok 2.0, der først og fremmest blev en æstetisk forandring. I 2009 udgav de version 2.1 som genintroducerede nogle af de egenskaber, som forsvandt efter udgivelsen af 2.0.

Udviklingsmål 
Amaroks slogan er "Rediscover Your Music", og udviklingen er baseret på denne "ideologi". Amaroks centrale egenskab er dens kontekst browser, som er integreret med Wikipedia. Denne teknik gør det muligt for brugeren at læse om det band, som afspilles. Derudover er Amarok også integreret med last.fm, der giver brugeren forslag til fremtidige afspilning, samt hvilke musikere der passer til  brugens humør. Derudover er det også muligt at købe DRM-fri musik.

Egenskaber

Basale funktioner 
Udover at være i stand til at afspille musik, kan Amarok også organisere musik i et bibliotek gennem en database. Amarok kan også redigere tags samt afspille en række forskellige musikformater, knytte kunst til et album, tekster etc.
 Afspiller følgende formater afhængig af opsætning:  FLAC, Ogg, MP3, AAC, WAV, Windows Media Audio, Apple Lossless, WavPack, TTA og Musepack. Amarok kan dog ikke afspille DRM musik.
 Tagning af filer er kun muligt i FLAC, Ogg, WMA, AAC og MP3 samt RealMedia.
 Henter albumkunst fra Amazon.
 Kan skabe dynamiske playlister, hvor det er muligt at give en score til en sang. Derudover gennem Amarok antal af gange en sang er afspillet i en databas.
 Kan synkronisere med iPod, iriver iFP, Creative NOMAD, Creative ZEN, MTP, Rio Karma og USB.
 Undersøtter fast.fm samt podcasts.

Tekniske egenskaber 
 Placeres i system tray og har ikon-understøttelse.
 Undersøttelse af Phonon. Hvis Xine anvendes kan Amarok crossfade. Med Gstreamer understøtter Amarok dog ikke gapless afspilning.
 Amarok kan styres fra D-Bus.
 Amarok understøtter at filer flyttes uden databasetab.

Noter

Eksterne henvisninger 

Frie multimedieafspillere
Viborg FF's placeringer gennem tiderne

Viborg FF's placeringer gennem tiderne er en kronologisk liste over fodboldklubben Viborg Fodsports Forenings slutplaceringer siden klubben i 1908 blev medlem af Jydsk Boldspils Union (JBU). Inden indmeldelsen i JBU deltog klubben i fodboldturneringen hos Fællesforeningen af Jyske Fodboldklubber fra ca. år 1900. I denne turnering blev Viborg FF nummer to i 1904

Jysk turnering 
I de første mange år deltog klubben i A-rækken, der var den bedste række for jyske fodboldklubber. Først fra 1927 blev der spillet et slutspil om Danmarksmesterskabet med deltagelse af klubber fra hele Danmark. A-rækken var indtil 1922/23 den højeste række for jyske hold inditl oprettelsen af mesterrækken. Herefter var A-rækken den jyske 2. division.

Dansk turnering 
I 1937 oprettedes Danmarksturngeringen i en form meget lig den, der spilles efter i moderne dansk fodbold. Viborg FF deltog dog ikke i den bedste turnering før 1960, hvor der sikredes oprykning. Klubben debuterede i den bedste ræke, 1. division, i 1981.

Placeringer

Noter 
 Grøn markerer oprykning i den pågældende sæson
 Rød markerer nedrykning i den pågældende sæson
 Turneringer med kursiv er kvalifikationsturneringer til fx Danmarksturneringen og Superligaen.

Eksterne henvisninger 
 Jubilæumsbogen – Viborg FF 100 år side 71. Viborg Fodsports Forening (1996), Redaktør: Per Andreasen, Viborg: Nørhaven A/S.

Placeringer gennem tiderne
Danske fodboldklubbers sæsoner
Vittorio Arrigoni

Vittorio Arrigoni (4. februar 1975 i Bulciago, Italien – 15. april 2011 i Gaza) var en italiensk journalist, forfatter, pacifist og politisk aktivist. 

Arrigoni arbejdede for palæstinensiske International Solidarity Movement (ISM) på Gazastriben, fra 2008 og frem til sin død i 2011. Arrigoni oprettede en websted, Guerrilla Radio, og han udgav en bog om sine oplevelser på Gazastriben i 2008 og 2009 under krigen mellem Hamas og Israel. Arrigoni blev henrettet af mistænkte medlemmer af en palæstinsk salafist-gruppe i Gaza. Mordet blev fordømt af forskellige palæstinske fraktioner. 

Arrigoni hævdede at det var i hans blod at kæmpe for friheden akkurat som hans bedsteforældre kæmpede mod det fascistiske regime i Italien. Arrigoni havde det arabiske ord for modstand (muqawama) tatoveret på sin højre arm. Arrigoni stillede op som frivillig til at fungere som et menneskeligt skjold for en palæstinæstisk fisker udenfor Gazas kyst i september 2008, da han blev skadet da den israelske marin brugte vandkanoner for at afskrække båden. I november samme år blev han arresteret af israelske myndigheder efter igen at have optrådt som et menneskeligt skjold for palæstinæstiske fiskere udenfor Gazas kyst.

Arrigoni vendte tilbage til Gaza før Israel satte i gang den militære offensiv Operation Cast Lead, som varede fra december 2008 til januar 2009. Arrigoni var en af de få udenlandske journalister i Gaza under krigen. Han arbejdede ved en radiostation og som reporter for den italienske avis Il Manifesto. Han udgav senere en bog, som var en samling af hans reportager fra Gaza under den israelske offensiv på Gazastriben. Boken blev senere oversat til engelsk, spansk, tysk og fransk med forord af den israelske historiker Ilan Pappé. Arrigoni blev beskrevet som at have et glødende engagement for palæstinæstiske sag. Arrigoni kritiserede muslimske ekstremister for at prøve at indføre en hård version af islam for ekstremister fra Gaza. Arrigoni blev kidnappet 14. april 2011. 

Der var mistanke om at medlemmer af en salafistisk militant gruppe som oprerede fra Gazastriben som stod bag kidnapningen. Kidnapningen skulle have fundet sted fordi Arrigoni oprindeligt var fra Italien som blev regnet som en vantro stat af ekstremistiske muslimer. Hamas var kraftigt imod kidnappingen og mordet på Arrigoni og de gennemførte en militær operation for at finde de skyldige. En officiel udtalelse fra Hamas beskrev drabet som en skammelig handling, og at Arrigoni var en martyr. En gade i Gaza ville blive opkaldt efter ham.

Kilder 

Journalister fra Italien
Faglitterære forfattere fra Italien
Pacifister fra Italien
Aktivister fra Italien
Personer der er blevet myrdet
Bloggere fra Italien
Marin Marais

Marin Marais (31. maj 1656 i Paris – 15. august 1728 i Paris) var en fransk gambist og komponist.

Biografi 
Marais blev født ind i beskedne kår som søn af skomageren Vincent Marais. Efter morens død i 1666 blev Marin kordreng i St. Germain-l'Auxerrois, hvor onkelen Louis Marais var kapellan. Orkesteret i denne kirke blev ledt af François Couperin "le Grand". Kendte medelever var Michel-Richard Delalande og Jean-Francois Lalouette, og sidstnævnte som var noget ældre end Marin hjalp ham senere til at få tjeneste ved Ludvig XIVs hof. Sandsynligvis havde Marais allerede lært sig at spille gambe, for da hans stemme i 1672 gik i overgang og han måtte forlade koret fik han undervisning af de mest kendte gambister på sin tid, Nicolas Hotman og den hemmelighedsfulde Monsieur de Sainte-Colombe, og de tog sandsynligvis ikke nybegyndere.

Fra 1676 spillede Marais i Ludvig XIVs petit Choeur efter at Jean-Baptiste Lully anbefalede ham. Opgaven til det lille ensemble var at akkompagnere sangerne.

Lully havde høje tanker om Marais, og han spillede i alle opførelserne af Lullys store operaer, mest i basso continuo-gruppen og vikarierede også for Lully som dirigent. Marais betraktede Lully som sin kompositionslærer og dedikerede sit første bind a Pièces de viole (1686) til ham.

Marais havde nu en sikker indtægt og giftede sig den 21. september 1676 med Catherine Damicourt, datter af en sadelmager. Sammen fik de 19 børn.

Den 1. august 1679 fik Marais patent som joueur de viole de la musique de la Chambre, egenhændig underskrevet af Colbert og kongen, Marais var dermed sologambist i det kongelige kammerorkester. Blandt hans opgaver var at spille gambe for kongen. I 1685 blev han medlem af orkesteret Acadèmie Royale de Musique. På denne tid begyndte Marais at oparbejde sig et ry som en fremragende gambist og komponist, og i 1686 debuterede han som hofkomponist med stor succes. Desværre er denne musik forsvundet.

På anbefaling fra  kongen blev Marais i 1705 udnævnt til leder for orkesteret Acadèmie Royale de Musique efter Andre Campra. Dette gjorde Marais i stand til at opføre sit mesterværk, operaen Alcyone den 18. februar 1706. Marais var orkesterleder frem til 1710.

På sine ældre dage trak Marais sig stadig mere tilbage, og i 1725 opsagde han posten som Gambiste du chambre du Roi.

Nogen af Marais' 19 børn blev musikere, de mest berømte var Vincent (ca 1677–1737), som overtog farens post i 1725, og Roland (ca 1685-1750), som der findes 2 bøger med Pièces de viole efter.

Litteratur og film 
Marin Marais er den centrale figur i filmen Tous les matins du monde (1991) (på dansk omtrent Alverdens morgener) af Alain Corneau efter Pascal Quignards roman af samme navn. Gérard Depardieu og hans søn Guillaume spiller Marais i filmen.

Stykket La Sonnière De Geneviève Du Mont de Paris blev brugt som soundtrack i filmen Liquid Sky (1982).

Eksterne henvisninger 

 "Folies d'Espagne" fra Tous les matins du monde med Guillaume Depardieu som den unge Marais på YouTube.
 
 

Barokkomponister
Komponister fra Frankrig
Musikere fra Frankrig
Henryk Szeryng

Henryk Szeryng (22. september 1918 i Żelazowa Wola – 8. marts 1988 i Kassel) var en polsk violinist og komponist, en af det 20. århundredes største personligheder inden for den udøvende violinmusik.

Han studerede først i Żelazowa Wola, så i Berlin hos Carl Flesch og i Paris hos Jaques Thibaud. Han skabte sensation, da han som syttenårig debuterede i Warszawa i 1933 med Johannes Brahms’ violinkoncert, og opførte koncerter i mange europæiske byer som Bukarest, Wien og Paris, til stor anerkendelse blandt publikum og kritikere. Fra 1933 til 1939 studerede han i Paris hos den kendte komponist og pædagog Nadia Boulanger, og under anden verdenskrig engagerede han sig mod den tyske besættelse. Han spillede koncerter for de allieredes tropper over hele verden og arbejdede som tolk for den polske eksilregering, idet han snakkede syv sprog flydende. Han arbejdede blandt andet for den polske general Władysław Sikorski under hans mision i Mexico. Efter en af koncerterne, han gav, fik han tilbud om at overtage strygermusikafdelingen på universitetet i Mexico City. Han takkede ja til stillingen, modtog mexikansk statsborgerskab i 1946, og koncentrerede sig fuldstændigt om pædagogikken, helt til Arthur Rubinstein overtalte ham til at genoptage koncertafholdelsen. I 1954 debuterede han så i New York med enorm succes, og drog på omfattende koncertrejser helt til slutningen af sit liv. Til trods for intensiv koncertaktivitet holdt han ikke op med undervisningen på universitetet i Mexico City.

Henryk Szeryng var alsidig uddannet (han studerede musikologi, ældre historie, musikteori, litteratur- og teaterhistorie), og havde over 40 violinkoncerter i sit repertoire. Han indspillede mange plader, og modtog flere gange Grand Prix du Disque – den højeste udmærkelsen for kvalitet og interpretation. Szeryng spillede med verdens mest kendte orkestrer og dirigenter over hele verden, og understregede ofte sine bånd til Polen.

Hans spil og indstilling til musikken har gjort ham til en af de fremmeste og mest kendte violinister af det 20. århundrede, på lige linje med blandt andet Jascha Heifetz og David Oistrach.

Violinister fra Polen
Władysław Sikorski

Władysław Eugeniusz Sikorski (20. maj 1881 – 4. juli 1943) var en polsk general og politisk leder. Han blev født i landsbyen Tuszów Narodowy i det som i dag er det Nedrekarpatiske voivodskab i dagens sydøstlige Polen, men som den gang var den del af Østrig-Ungarn, en af de tre stormagter som delte Polen mellem sig. Før første verdenskrig etablerede og deltog han i flere undergrundsorganisationer som arbejdede for polsk selvstændighed. Han kæmpede i de polske legionet under første verdenskrig og udmærkede sig der. 

Under Den polsk-sovjetiske krig (1919-1921) deltog han og spillede en vigtig rolle i slaget ved Warszawa, hvor de sovjetiske styrker overraskende blev slået tilbage af et polsk modangreb.

I de første år af den anden polske republik holdt Sikorski forskellige ministerposter, herunder stillingen som statsminister (1922-1923) og minister for militære forhold (1923-1924). Efter Józef Piłsudskis kup i maj 1926 og indsættelsen af den nye regering baseret på Sanacja blev Sikorski sat på sidelinjen. Indtil 1939 tilhørte han oppositionen og skrev i den periode flere bøger om krigsførelse og om Polens udenrigsrelationer.

Under anden verdenskrig blev Sikorsky statsminister i den polske eksilregering, øverstkommanderende for de polske styrker og en energisk forkæmper for Polens sag internationalt. Sikorsky støttede genoprettelsen af diplomatiske forbindelser med Sovjetunionen som var blevet brudt ved Tyskland og Sovjetunionens deling af landet i 1939. I april 1943 brød Sovjetunionen imidlertid igen forbindelserne efter Sikorsky krævede at det internationale Røde Kors skulle efterforske Katyn-massakren. Sikorsky døde i juli 1943, da flyet han var med styrtede efter afgang fra Gibraltar.

Eksterne henvisninger 

Personer fra Polen
Personer i 2. verdenskrig
Modtagere af Krigskorset
Modtagere af den hvide ørns orden