kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hammerensgade

Hammerensgade er en gade tæt ved Frederiksstaden i Indre By, København, hvor den forbinder Store Kongensgade og Grønningen. Gaden blev opkaldt efter den 183 ha store rundklippe Hammerknuden på det nordlige Bornholm i 1920. Fra 1908 til 1920 hed den Hammershusgade, men det navn var i forvejen optaget af Hammershusgade på Østerbro.

Gaden er en af fire gader med bornholmske navne i et lille kvarter mellem Esplanaden, Grønningen og Store Kongensgade (de øvrige er Jens Kofods Gade, Poul Ankers Gade og Bornholmsgade). Hvor kvarteret ligger nu, anlagdes i 1789 Husarkasernen. I 1898 erstattedes kasernen af en ny på Østerbro, og de gamle bygninger blev revet ned i 1902. Desuden blev Grønningen flyttet et stykke mod nordøst til sin nuværende placering. Det var planen at opføre etageejendomme med store lejligheder i området. Imidlertid havde man ramt en tid med overproduktion af boliger, så det kom til at tage over tre årtier at få hele kvarteret bebygget.

Bebyggelse 

Hjørneejendommen Hammerensgade 2 / Store Kongensgade 118 blev opført for Reassurancekompagniet Salamandara i 1926-1927 efter tegninger af Axel Preisler. Samme selskab stod også bag den hvide beboelsesejendom Bornholmsgade 3 / Hammerensgade 4, der blev opført i 1921 efter tegninger af Einar Madvig og Gotfred Tvede. Grækenlands ambassade har til huse på hjørnet i Hammerensgade 4. Hjørneejendommen Bornholmsgade 8 / Hammerensgade 6 overfor blev opført for A/S Genforsikringsselskabet Rossia i 1921 efter tegninger af Thorvald Gundestrup. Facaden er i kalksandsten, men ellers er det især gesimsen med sparrehoveder mellem anden og tredje sal, der falder i øjnene. Hammerensgade 8 / Grønningen 7-9 blev opført som en af de sidste i kvarteret efter tegninger af Ib Lunding i 1936. Ejendommen er kendt som Champagnehuset, fordi trappevinduerne er udformet som champagnebobler.

Den trefløjede murstensejendom Hammerensgade 1 / Store Kongensgade 122 / Jens Kofods Gade 2 med de afrundede hjørner blev opført i 1906. Ved opførelsen blev den kaldt for Hammershus. De hvidkalkede ejendomme ved siden af i Hammerensgade 3 og Jens Kofods Gade 4 blev opført i 1925. Bygningerne ud mod de to parallelgader er forbundet med en mellembygning. De er desuden aftrappet mod Grønningen af hensyn til naboen Hagemanns Palæ.

Hagemanns Palæ i Hammerensgade 5 / Grønningen 11 / Jens Kofods Gade 6 blev opført for bankier Paul Hagemann i 1918 efter tegninger af Carl Brummer. Den trefløjede grågule toetages bygning skiller sig noget ud fra de omkringliggende fem-seks etages ejendomme. Årsagen til at Hagemann kunne købe grunden og nøjes med palæet er dog formentlig, at salget af byggegrunde gik dårligt på det tidspunkt. Hagemann solgte palæet til den finske stat i 1943. I mange år var der ambassade i bygningen, men nu er den residens for ambassadøren.

Litteratur 
 København før og nu - og aldrig, bind 5 Kgs. Nytorv, Rosenborg og Nyboder af Sys og Godfred Hartmann. Forlaget Palle Fogtdal, 1988. S. 496-525.

Eksterne henvisninger 

 Indenforvoldene.dk

Noter 

Gader i Indre By (København)
Kara Mustafa Pasha

Kara Mustafa Pasha () født omkring 1634 -  25. december 1683 var osmannisk storvesir fra 1676 til 1683.

Efter forgæves at have ført krig mod Rusland 1676-81 indledte han i 1683 en offensiv mod Østrig i et forsøg på at udvide det osmanniske imperium efter mere end 150 års krig. Fra midten af juli  til september 1683 belejrede  hans 100.000 mand store hær Wien. I september havde han indtaget en del af bymuren og syntes at være på vej til sejr.

Imidlertid var en kristen alliance af Den polsk-litauiske realunion, Det Tysk-romerske rige, Østrig, Bayern, Sachsen, Venedig og Kirkestaten under kong Johan III Sobieskis kommando rykket til undsætning.

Den 12. september 1683 drog østrigerne og deres allierede fordel af den osmanniske militærkommandos uenighed og dårlige disponering. Det polske kavaleri leverede et ødelæggende flankeangreb ved Kahlenberg, og den polsk-tyske hær vandt slaget om Wien, og o Osmannerne trak sig tilbage til Ungarn.

Nederlaget kostede Mustafa stillingen som storvesir – og livet: Den 25. december 1683 blev han henrettet i Beograd efter ordre fra den øverstbefalende janitshar. Han døde ved kvælning med en silkesnor. Det var dødsstraffen for højtstående i det Osmanniske Rige. Ifølge legenden var hans sidste ord: "Sørg for at binde knuden ordentligt." Mustafas hoved blev afleveret til Sultan Mehmed IV i en fløjlspose.

Eksterne henvisninger 

Personer fra det Osmanniske Rige
Henrettede personer
Jordbier

Jordbier (Andrena) er en slægt af årevingede insekter. De er i familie med den mere almindeligt kendte honningbi; til forskel fra denne lever jordbien dog ikke i kuber, men graver i stedet et bo ud i jorden.

Levevis 
Jordbier er såkaldte enlige bier, men de kan dog godt optræde i kolonier, for betegnelsen enlig betyder blot, at den enkelte hun anlægger sin egen rede, selv lægger æg og selv samler føde til larverne. De største arter ligner honningbier, men nogle er mere mørke og meget hårede. Der findes også mange mindre arter.

Jordbier bruger deres kindbakker og ben til at grave en lodret gang ned i jorden. Fra denne hovedgang graves korte sidegange med celler, der fungerer som reder og fyldes med pollen. Her lægger bien et æg, og larven udvikler sig så i løbet af sommeren. Den overvintrer i reden, forpupper sig og forvandles til en voksen jordbi, som kommer frem det følgende forår.

Jordbierne ses ofte på solbeskinnede steder med løs jord eller sand, hvor de bygger rede, f.eks. på sandede bakker, heder eller grusveje. De stikker kun sjældent.

Arter 
I Danmark findes mere end 50 forskellige arter af jordbier, der gør nytte ved at bestøve planter, buske og frugttræer. 

Nogle af de danske arter:
 Forårsjordbi, Andrena praecox
 Sort jordbi, Andrena nigrospina
 Sortbrun jordbi, Andrena nigroaenea
 Djævelsbid-jordbi, Andrena marginata
 Blåbærjordbi, Andrena lapponica
 Blåhatjordbi, Andrena hattorfiana
 Rødhalet jordbi, Andrena haemorrhoa
 Hedejordbi, Andrena fuscipes
 Klokkejordbi, Andrena curvungula

Noter 

Bier
Slaget i det Filippinske hav

Slaget i det Filippinske hav var et afgørende søslag som blev udkæmpet mellem USA's og Kejserriget Japans flåder under 2. verdenskrig. Det er det største slag i historien mellem hangarskibe. Slaget var en del af Stillehavskrigen og foregik mellem den 19. og 20. juni 1944 udenfor Marianerne og involverede også japanske landbaserede fly. Slaget var ødelæggende for den Kejserlige japanske flåde, der mistede tre hangarskibe og 600 fly.

Eksterne links 

Slaget om Marianerne og Palau
Slag under Stillehavskrigen
Kombinerede flåde

Den Kombinerede flåde (联合舰队, Rengo Kantai) var den største oceangående dele af den Kejserlige japanske flåde, lignende den tyske Højsøflåde. Før 2. verdenskrig var den Kombinerede flåde ikke er en stående styrke, men en midlertidig opstart under en konflikt eller under større militære manøvrer fra forskellige enheder som normalt set under separate kommandoer i fredstid.

Befalende for den Kombinerede flåde 
Øverstbefalende

Stabschef

Eksterne links 
www.combinedfleet.com

Japans militær
Flåder
Kepler-22b

Kepler-22b er en exoplanet, hvis opdagelse blev officielt annonceret 5. december 2011. Exoplaneten blev opdaget af rumteleskopet Kepler, som blev opsendt i marts 2009. Kepler-22b befinder sig i stjernebilledet Svanen, ca. 600 lysår fra Jorden.

Exoplaneten er ifølge observationerne beliggende i den beboelige zone, og har derfor muligvis gode betingelser for liv. Kepler-22b er i omløb af en G-stjerne (Kepler 22), der er den stjernetype som også Solen tilhører. Kepler-22b's stjerne er dog lidt mindre og lidt mindre lysstærk end Solen. Kepler-22b's omløbstid er 290 dage. 

Kepler-22b har en radius på 2,4 gange Jorden. Det er ikke ved opdagelsen af exoplaneten klart, hvad den består af, og det vides derfor ikke, om der er tale om en jordlignende planet, en klippeplanet (terrestrisk planet) eller en gasplanet. Placeringen i den beboelige zone omkring en stjerne, der har lighedspunkter med vort solsystems Sol indebærer mulighed for, at der er flydende vand på planeten, og at der derfor kan være mulighed for liv på planeten.

Se også

 Vandverden

Eksterne henvisninger 

 Jordens tvilling granskes for intelligent liv, videnskab.dk, 6.12.2011
 Data om Kepler-22b på Extrasolar Planets Encyclopaedia 
 NASA Telescope Confirms Alien Planet in Habitable Zone, space.com, 5.12.2011 
 NASA's Kepler Confirms Its First Planet In Habitable Zone, NASA's pressemeddelelse, 5.12.2011  

Exoplaneter
Liv i rummet
Kejserlige japanske flåde

Den Kejserlige japanske flåde (:  Shinjitai:   eller  Nippon Kaigun, bogstavligt Flåden for det store japanske imperium; , forkortet IJN) var flåden for Kejserriget Japan fra 1869 indtil 1947, da den blev opløst efter Japans forfatningsmæssige afkald på magtanvendelse som et middel til at løse internationale konflikter. Japans maritime selvforsvarsstyrker (JMSDF) blev dannet efter opløsningen af den Kejserlige japanske flåde. 

Den japanske flåde var den tredje største flåde i verden i 1920, efter Royal Navy og United States Navy. Den blev støttet af den kejserlige japanske flådes flyvetjeneste til fly og luftangreb, der fløj fra flåden. Det var de Allieredes primære modstander i Stillehavskrigen under 2. verdenskrig.

Baggrunden for den kejserlige japanske flåde går tilbage til begyndelsen af interaktioner med nationer på det asiatiske kontinent, der begyndte i den tidlige middelalderperiode og nåede et højdepunkt i det 16. og 17. århundrede i en tid med kulturel udveksling med europæiske magter i løbet af opdagelsestiden. Efter to århundreders stilstand under landets efterfølgende isolationspolitik under shoguner i Edo-perioden, var Japans flåde forholdsvis tilbagestående, da landet blev tvunget til at åbne for handel pga. den amerikanske intervention i 1854. Dette førte til Meiji-restaurationen. Ledsaget af genopstigning af kejseren kom en periode med hektisk modernisering og industrialisering. Flådens historie med succes, nogle gange mod langt mere magtfulde fjender, som i den kinesisk-japanske krig og den russisk-japanske krig, sluttede i næsten fuldstændig udslettelse under de afsluttende dage af 2. verdenskrig, hovedsageligt pga. den amerikanske flåde (USN).

Se også 
Japans selvforsvarsstyrker

Noter 

Japans militær
Flåder
Etableret i 1869
Ophørt i 1947
Bruno Paixão

Bruno Miguel Duarte Paixão (født 18. maj 1974) er en portugisisk fodbolddommer fra Setubal. Han har dømt internationalt under det internationale fodboldforbund FIFA siden 2004, hvor han er indrangeret som kategori 1-dommer. Han har tidligere været indplaceret som Premier Development-dommer, men blev forud for sæsonen 2011/12 rykket ned i kategori 1.

Kampe med danske hold 
 Den 2. september 2005: Kvalifikation til U/21 EM 2006: Tyrkiet – Danmark 3-2.

Referencer 

 Palmarès  worldreferee.com, hentet 6. december 2011

Fodbolddommere fra Portugal
Slaget om Tarawa

Slaget om Tarawa var et slag i Stillehavskrigen under 2. verdenskrig, udkæmpet fra den 20. til den 23. november 1943. Det var den anden gang det amerikanske forsvar var i offensiven (den første gangen var slaget om Guadalcanal), og den første offensiv i det centrale Stillehav. Det var også første gang amerikanerne oplevede seriøs japansk modstand under en landgangsoperation. De 4.500 japanske forsvarere var godt forberedt med forsyninger og var klar til at kæmpe til sidste mand. Amerikanerne endte med at overtage øen Tarawa efter en lang, hård og blodig kamp.

Noter

Eksterne links 

  "Tarawa" cat survivor adopted by US Coast Guard
 http://content.library.ccsu.edu/u?/VHP,5466  from the Veterans History Project at Central Connecticut State University
  National Archives historical footage of the battle for Tarawa

Slaget om Gilbert- og Marshalløerne
Kiribati
Slag under Stillehavskrigen
Skoleholder

En skoleholder er en skrive- og læsedygtig person, som før skoleloven af 1814 drev en af de danske skoler. Det var oftest studenter, præste-/degnesønner, der besad dette embede.

En skoleholder var for det meste en mand, dette er dog ikke ensbetydende med, at der ikke forekom kvindelige private lærerinder.

Stillingsbetegnelser inden for uddannelse
Bani Suwayf (guvernement)

Bani Suwayf (arabisk: بني سويف ) er et guvernement i den centrale del af Egypten. Hovedstaden Bani Suwayf ligger 120 km syd for Kairo på vestbredden af Nilen. 

Området er kendt i Egypten for sine cementfabrikker. Den nærliggende Meidum-pyramiden ligger i området.

Regionen er en af de fattigste i Egypten.

Eksterne kilder og henvisninger

Egyptens guvernementer
Dødningehovedabe

Dødningenhovedaben (Saimiri sciureus) er en sydamerikansk abeart i slægten dødningehovedaber. Den lever naturligt i skove i Bolivia, Brasilien og Peru. Kropslængden er fra 25 til 37 centimeter og den har en 37 til 43 cm lang hale. Hanner kan veje op til 1 kg, mens hunner opnår en maksimal vægt på 0,75 kg. Den har kort tæt pels i enten grå- eller olivengrøn, mens hoved, underarme, hænder og fødder er orangegule. Ansigtet er hvidt, mens hætten er sort.

Dødningehovedaben lever naturligt i grupper på 45-75 og ernærer sig primært fra insekter og frugter, men kosten kan variere afhængig af årstiden. Den bruger størstedelen af dagen på at jage insekter (op til 50 %) og ca. 10 % på frugt. Derudover spiser den også andre plantedele som blade, blomster og i mindre omfang også æg og små hvirveldyr.

Noter

Eksterne henvisninger 

 

Pelsaber
Bænk

En bænk er et møbel, hvor flere mennesker kan sidde ned på samme tid. Bænke er typisk lavet af træ, men kan også være udformet i metal, sten eller syntetiske materialer. Mange bænke har arm- og ryglæn, men der findes også versioner hvor dette er udeladt, således at der kan sidde mennesker på begge sider.

Forskellige typer af bænke 
 Parkbænke som ofte er placeret i offentlige områder og parker såsom Københavnerbænken , Frederiksbergbænken og Århusbænken
 Havebænke er meget lignende parkbænke, men tilbyder normalt flere siddepladser på grund af deres længe
 Picnic-borde/bænke, er bænk og bord bygget sammen i en samlet konstruktion. De bruges primært til at spise udendørs, og har siddepladser på begge sider.
 Klaverbænk, der er en bænk uden ryglæn, som anvendes ved klaveret.

Eksterne henvisninger 

Møbler
BA CityFlyer

BA CityFlyer er et flyselskab fra England. Selskabet er et datterselskab til British Airways, og opererer ruter ud af London City Airport. Hovedkontoret er placeret i Manchester-forstanden Didsbury. BA CityFlyer blev etableret i 2007.

Selskabet fløj i december 2011 til 14 europæiske destinationer fra dets hub på London City Airport. Flyflåden bestod af 13 fly med en gennemsnitalder på 1.4 år, fra den brasilianske flyproducent Embraer. Heraf var der seks af typen Embraer E-170, og syv eksemplarer af Embraer E-190SR.

Historie 
British Airways solgte i 2007 datterselskabet BA Connect til Flybe, med undtagelse af operationerne fra London City Airport, og de tilhørende ti Avro RJ100 fly der blev benyttet til ruterne ud fra den lille lufthavn i London. Dette førte til at British Airways genoprettede deres selskab CityFlyer Express, som i 2001 var blevet integreret i BA's regionale trafik fra London Gatwick Airport. Tidligt i 2007 blev BA CityFlyer oprettet som et nyt selvstændigt datterselskab, og det startede operationerne i marts 2007.

BA CityFlyer har fra starten fløjet med logoet og farverne fra British Airways, ligesom regulær ruteflyvning foregår med BA's rutenumre.

Eksterne henvisninger 
 British Airways officielle hjemmeside

Referencer 

Flyselskaber fra Storbritannien
Etableret i 2007
Stiafhængighed

Stiafhængighed er et begreb fra samfundsvidenskaberne, der særligt benyttes indenfor forskningstraditionen Historisk Institutionalisme. 
Stiafhængihed defineres som en positiv feedback proces hvor resultaterne af et kritisk øjeblik udløser feedback mekanismer, som forstærker forekomsten af et bestemt mønster langt ind i fremtiden . 

For at forstå begrebet kan man forestille sig udviklingen af videoafspilleren. Dette nye produkt kunne i 1980’erne have udviklet sig i en række forskellige retninger, kunne være gået ned ad en række forskellige stier. Men hver gang markedet stod ved en skillevej og valgte at gå ned ad en bestemt sti (i dette tilfælde Betamax eller VHS) blev det sværere at vende om eller ændre kurs.
Et andet eksempel kunne være en færge, der får fart på. I starten går det langsomt og det er let at manøvrere. Men som farten stiger, tager det længere og længere tid at ændre kurs og til sidst er det kun muligt at ændre sin kurs med meget store omkostninger til følge.

Fodnoter

Samfundsvidenskab
Eiler Pontoppidan

Eiler Pontoppidan (født 6. maj 1894 på Frederiksberg, død 30. marts 1945 i København) var en dansk overretssagfører og nazist.

Han var søn af visiterende læge ved Politiet, senere overlæge, titulær professor, dr.med. Erik Pontoppidan og Johanne Jensine Hansen. Eiler Pontoppidan blev 1912 student fra Plockross' Skole, det senere Øregård Gymnasium, cand.jur. i 1917 og samme år sagførerfuldmægtig i København, 1921 sagfører og samme år landsretssagfører. I 1939 deponerede han sin bestalling. 1919-21 var han fungerende sekretær i Statspolitiet.

Marts-juni 1918 var han en af syv danske finlandsfrivillige i Den finske borgerkrig. Han blev løjtnant ved 1. Vasa-Gardebataljon i den finske hær og modtog udmærkelserne Finske Frihedsmedalje, Mindemedalje for de finske frihedskrige og den ungarske krigserindringsmedalje.

7. februar 1938 meldte Pontoppidan sig ind i det danske naziparti, DNSAP, og blev under besættelsen en af de mest berygtede støtter af besættelsesmagten. Han var bisidder i tyske krigsretssager mod danske statsborgere og blev senere ansat i det tyske gesandtskab. Han var Frits Clausens personlige advokat. Pontoppidan udførte også spionage. Han, civilingeniør Thoralf Kyrre og kriminalbetjent Max Pelving var ledende i aflytningen af den sovjetiske handelsdelegation og Emigranthjemmet i København. De skaffede derigennem oplysninger om tyske flygtninge i Danmark, som blev videregivet til Gestapo.

Pontoppidan blev skudt og dræbt af modstandsbevægelsen under en ransagning 30. marts 1945. Han blev begravet fra Hans Tausens Kirke.

Han blev gift 14. marts 1919 i Holmens Kirke med Hedvig Christine Marie Lorenzen (født 3. april 1895 i København), datter af skibsfører Ingver Peter Lorenzen og Karen Alma Sørensen.

Kilder 
Danske Jurister 1736-1936.
 Frederik Strand: Førerens germanske arm: SS i Danmark, København: Høst & Søn 2006, s. 48.
 Daglige Beretninger om Begivenheder under den tyske Besættelse , København: Bianco Luno 1946, kapitel 4, 4. del.

Eiler
Mord i Danmark
Advokater fra Danmark
Nazister fra Danmark
Personer fra Frederiksberg
Danskere i 1900-tallet
Finlandsfrivillige fra Danmark
Spioner fra Danmark
Al Buhayrah

Al Buhayrah (også stavet  Beheira, arabisk: البحيره ) er et guvernement i det nordlige Egypten. Dens hovedstad er Damanhur. Afstanden fra Kairo (Attaba) til Al Buhayrah er 135 km.

Byer i guvernementet 
 Abu Hummus
 Abul Matamir
 Damanhur
 Edko
 El Delengat
 El Mahmoudiyah
 El Rahmaniyah
 Etay El Barud
 Hosh Issa
 Kafr el-Dawwar
 Kom Hamadah
 Nubariyah
 Rachîd også kaldt Rosette; Rosettestenen er fundet her
 Shubrakhit
 Wadi El Natrun

Eksterne kilder og henvisninger 

Egyptens guvernementer
Louise Burgaard

Louise Katharina Vinter Burgaard Madsen (født 17. oktober 1992 i Esbjerg) er en dansk håndboldspiller, der spiller for den franske klub, Metz Handball og Danmarks kvindehåndboldlandshold. Burgaard er venstrehåndet og spiller primært højre back.

Karriere 
Louise Burgaard begyndte at spille håndbold i den lille klub Vinding SF, da hun var omkring fem år, og hun skiftede i 2006 til Fredericia HK, inden hun via KIF Vejen kom til Team Tvis Holstebro i sommeren 2011. Fra Team Tvis Holstebro skiftede hun til Viborg HK i 2013, i 2015 skiftede hun til FC Midtjylland hvor hun spillede i 4 sæsoner inden hun skiftede til den franske storklub Metz Handball i 2019.

Burgaard har spillet på alle ungdomslandsholdene og var med ved slutrunderne til U/17-EM i 2009, U/18-VM i 2010 og U/19-EM i 2011 – i alle tre slutrunder blev hun udtaget til all stars-holdet. Hun fik debut på det danske A-landshold ved GF World Cup 2011. Da Camilla Dalby blev skadet kort inden VM-slutrunden samme år, fik Burgaard sin slutrundedebut, skønt det var lige før, hun også måtte melde afbud på grund af en skade, som hun pådrog sig i optakten. Den viste sig at være uproblematisk, så slutrundedeltagelsen var sikret.

Hun blev også udtaget til VM i kvindehåndbold 2021 i Spanien, som for Burgaards vedkommende blev hendes 10. slutrundedeltagelse. I turneringen vandt hun bronzemedalje med .

Noter

Eksterne henvisninger 

Personer fra Esbjerg
Håndboldspillere fra Danmark
Håndboldspillere fra Team Tvis Holstebro
Håndboldspillere fra Viborg HK
Håndboldspillere fra Metz Handball
Håndboldspillere fra Herning-Ikast Håndbold
Håndboldspillere fra FC Midtjylland Håndbold
Olympiske håndboldspillere fra Danmark
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 2012
Håndboldspillere ved sommer-OL 2012
Bur Sa'id

Bur Sa'id eller Guvernementet Port Said (arabisk: محافظة بور سعيد ) er et guvernement i den nordlige del af Egypten. Dens hovedstad er byen Port Said. Guvernementet ligger ved Suezkanalens udmunding til Middelhavet og grænser til guvernementerne Ismailia i syd, Ash-Sharqiyya mod vest og Sina ash-Shamaliyya i øst. Byen og guvernementet Port Said blev grundlagt i 1859 i forbindelse med byggeriet af Suezkanalen og fik navn efter den daværende vicekonge i Egypten, Said Pascha.

Eksterne kilder og henvisninger 

Egyptens guvernementer
Poul C. Rasmussen

Poul Christian Rasmussen (30. marts 1885 i København – 27. juni 1965) var en dansk arkitekt, kreditforeningsdirektør og nazist.

Karriere 
Han var søn af herreekviperingshandler Carl Rasmussen og Anna født Paulsen (død 1915), stod i handelslære 1899-1900 og blev tømrersvend 1904, var i Hamborg og Berlin 1904-05 og tog afgang fra Det tekniske Selskabs Skole 1906. 1906-07 var han bygningskonduktør i København og virkede som selvstændig arkitekt 1907-08. 1908 blev Rasmussen ansat som tegner ved Statsbanerne og blev fungerende bygningskyndig overbanemester på Kystbanen og Nordbanen 1910-11. 1911-15 var han tegner i Generaldirektoratet og var 1915-18 fungerende linjebaneovermester på Slagelse-Næstvedbanen. 1918 blev han konstruktør i Generaldirektoratet, hvilket han var indtil 1931.

I 1919 var han medstifter af Grundejerforeningen af 1919, medlem af bestyrelsen for Københavns Grundejerforening 1920-21, næstformand 1921-22 og formand 1922-23 og igen fra 1924 til 1932. Han blev næstformand i Fællesforeningen af Grundejerforeningen i Københavns og omliggende Kommuner 1921-23 og medlem af bestyrelsen for De danske Grundejerforeningers Landsorganisation fra 1921 til 1932 og formand for Fællesorganisationen for Grundejerforeninger i København og Omegn fra 1924 til 1932 samt medlem af Københavns Hypotekforenings kontrolkomité 1929-32. Han blev i 1932 bygningskyndig direktør i Kreditforeningen af Grundejere i Kjøbenhavn og Omegn og senere Ridder af Dannebrog.

Nazist 
Poul C. Rasmussen var en fremtrædende nazist, som tidligt var med i DNSAP. I april 1943 medvirkede Rasmussen til dannelsen af Dansk Folkeværn, der var Schalburgkorpsets politiske gren, og hvis første ledelse bestod af korpschef K.B. Martinsen, Poul C. Rasmussen selv og dr.jur. Carl Popp-Madsen. I juni 1944 blev han medlem af præsidiet for C.F. von Schalburg's Mindefond. I august 1944 stiftede han det nazistiske parti Dansk National Samling.

Han blev dømt i retsopgøret og dernæst slettet fra Kraks Blå Bog og af listen over Dannebrogsriddere.

Kilder 
Kraks Blå Bog 1929 og 1943

Arkitekter fra Danmark
Kreditforeningsdirektører fra Danmark
Nazister fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Ansatte i DSB
Dømte i Danmark i retsopgøret efter 2. verdenskrig