kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Engelbert 1. af Nassau-Dillenburg

Engelbert 1. (født 1370 i Dillenburg, død 3. maj 1442 i Breda) var greve af  Nassau-Dillenburg fra 1420 til 1442.

Forældre 
Engelbrecht 1. var søn af Johan 1. af Nassau-Dillenburg og Margarethe af Mark-Kleve.

Ægteskab og børn 
Engelbrecht 1. giftede sig med den velhavende Johanna van Polanen (1392–1445) (arving til  blandt andet Breda i Noord-Brabant). 

Deres ældste søn Johan 4. af Nassau-Dillenburg (1410–1475) arvede Nassau-Dillenburg, Nassau-Breda, Vianden og Nassau-Dietz.

Grundlægger af et belgisk universitetet 
Engelbrecht 1. var rådgiver for hertug Anton af Brabant. I 1425 grundlagde han Katholieke Universiteit Leuven.

Personer i Nederlandenes historie
Ottoniske linje af Huset Nassau
Anden bølge af feminisme

Anden bølge af feminisme eller Second Wave var en feministisk bevægelse, der varede cirka tyve år. Den udsprang i begyndelsen af 1960'erne i USA og bredte sig til Europa, Tyrkiet og Israel. Bevægelsen havde emner som seksualitet og familie i fokus. Bevægelsen kan ses som en reaktion mod det fornyede fokus på kernefamilien og opfordringen i medierne til at gå hjemme og passe hus og børn i 1950'ernes USA efter en periode i 1940'erne hvor der havde været brug for kvinderne på arbejdsmarkedet bl.a. på grund af krig. Bevægelsen var inspireret af Simone de Beauvoir og hendes værk Det andet køn fra 1949.

I 1961 nedsatte den amerikanske præsident John F. Kennedy en kommission, der skulle kortlægge kvinders stilling i det amerikanske samfund og fremkomme med forslag til ny lovgivning, der skulle styrke ligestilling inden for politik, uddannelse, sundhed, skat m.v. Kommissionen offentliggjorde sin rapport, American Women, den 11. oktober 1963. Rapporten indeholdt en beskrivelse af kvinders stilling i USA og indeholdt en lang række forslag til hvorledes kvinders stilling i det amerikanske samfund kunne styrkes. Dette blev sammen med Betty Friedans bestseller The feminine mystique fra 1963 startskuddet til Second Wave feminismen i USA.

I 1966 blev National Organization for Women grundlagt af 28 personer heriblandt Betty Friedan. I gennem 60'erne og 70'erne blev aborten frigivet i en række europæiske lande, bl.a. England i 1967 og Danmark i 1973. 

I 1968 strejkede 850 syersker i Dagenham, England for ligeløn. Ligeløn blev indført ved lov i England i 1970Det blev en afgørende strejke, der er lavet en film om strejken i 2010. Den danske titel er Det stærke køn. I Danmark blev ligelønnen indført i 1976.

Se også 
 Første bølge af feminisme
 Tredje bølge af feminisme 
 Fjerde bølge af feminisme

Noter

Eksterne henvisninger 
Sarah Gamble (redaktør). The Routledge companion to feminism and postfeminism (2001) 

Feminisme
Johan 1. af Nassau-Dillenburg

Johan 1. af Nassau-Dillenburg (omkring 1339 i Dillenburg–4. september 1416 i Herborn) var greve af  Nassau-Dillenburg fra 1350 til 1416.

Forældre 
Johan 1. var søn af Adelheid af Vianden og Otto 2. af Nassau-Siegen og Nassau-Dillenburg.

Ægteskab og børn 
Johan 1. giftede sig med Margarethe af Mark-Kleve.

Deres sønner blev grever af Nassau-Dillenburg, men det var kun Engelbert 1. af Nassau-Dillenburg, der selv efterlod sig arveberettigede sønner. Derfor blev sønnesønnen Johan 4. af Nassau-Dillenburg regerende greve i 1442.

Personer i Nederlandenes historie
Ottoniske linje af Huset Nassau
Internationale finansielle system

Det internationale finansielle system omfatter de aftaler, anbefalinger og standarder, der styrer internationale pengestrømme i form af lån og investeringer, betaling for varer og tjenesteydelser, samt renter og udbytter.  Centrale aktører er Den Internationale Valutafond (IMF), Basel-Komiteen (Basel Committee on Banking Supervision) og Rådet for Finansiel Stabilitet (Financial Stability Board), der sammen med de enkelte landes centralbanker og finanstilsyn overvåger og styrker stabiliteten af de finansielle markeder. 

Udtrykket blev anvendt (introduceret?), da Basel-Komiteen blev oprettet i 1974 med det formål at styrke det internationale finansielle systems stabilitet . Udtrykket anvendes også i konklusionerne fra Det europæiske Råds møde i Köln, den 3. og 4. juni 1999, i afsnittet Forbedring af det internationale finansielle systems effektivitet:
 27. Det Europæiske Råd hilser Rådets rapport om forbedringer af det internationale finansielle system velkommen og opfordrer medlemsstaterne til at arbejde tæt sammen om gennemførelsen af forslagene i praksis. Det Europæiske Råd tillægger det særlig betydning, at den private sektor i højere grad inddrages i bestræbelserne på at forebygge og løse finansielle kriser. I denne forbindelse påpeger det nødvendigheden af at forstærke arbejdet med at fastlægge mere effektive regler for den private sektors deltagelse i afholdelsen af omkostningerne ved turbulens på finansmarkederne. Endvidere støtter Det Europæiske Råd bestræbelserne på at tilrettelægge tilsynet med finansmarkederne mere effektivt, navnlig i de nyindustrialiserede lande, et tilsyn, der også bør udvides til at omfatte finansielle institutioner med en høj risiko/egenkapital-ratio samt offshore-finanscentre. Det Europæiske Råd hilser oprettelsen af forummet for finansmarkedstilsyn velkommen som et vigtigt skridt i denne retning. Det Europæiske Råd understreger, at de tilstræbte forbedringer af det internationale finansielle systems effektivitet alle skal ske inden for rammerne af de eksisterende Bretton Woods-institutioner, og det betoner Den Internationale Valutafonds centrale rolle.

Se også 

 International økonomi, med underdisciplinen International monetær økonomi og afsnit om International finansiel stabilitet
 Økonomiministeriet: Det internationale finansielle system - Ny rolle for IMF, 2000 
 Gyldendals Den store Danske: Finansielle markeder
  Norsk wikipedia: Baselkomiteen for banktilsyn
 Bank for International Settlements, (BIS)
 Den Europæiske Centralbank

Kilder 

International økonomi
Finansielle institutioner
Jens Schow Fabricius

Jens Schow Fabricius (3. marts 1758 i Larvik - 6. april 1841 i Porsgrunn) var en norsk admiral og medlem af Rigsforsamlingen på Eidsvoll, der i 1814 udformede Norges grundlov.

Personer i Norges historie
Eidsvollmænd
Jacob Lange

Jacob Erik Lange (døbt 3. april 1767 - død 5. april 1825) var en norsk officer og medlem af Rigsforsamlingen på Eidsvoll, der i 1814 udformede Norges grundlov.

Personer i Norges historie
Eidsvollmænd
Deportationen af de norske jøder

Deportationen af de norske jøder fandt sted under 2. verdenskrig. I 1942 og 1943 blev 767 eller 768 nordmænd med jødisk baggrund deporteret til Tyskland. De fleste blev myrdet og kun 30 overlevede.

Myndighederne i Norge anerkendte ikke jøder som politiske flygtninge.

Litteratur 
 Bruland, Bjarte  (2017). Holocaust i Norge. Registrering, deportasjon og tilintetgjørelse. Oslo: Dreyer. .

Se også 
Holocaust

Kilder og henvisninger

Eksterne henvisninger 
 Øivind Hetland. Motvillige, norske gjerningsmenn 

Norge under 2. verdenskrig
Holocaust i Norge
Harald Tandrup

Harald Konrad Niels Viggo Tandrup (31. januar 1874 i København – 10. maj 1964 i Vanløse) var en dansk forfatter og journalist, der skrev under pseudonymet Claus Colding eller Klavs Kolding. På grund af hans nazistiske agitation under besættelsen blev han ekskluderet af Dansk Forfatterforening. Debuterede i 1900 med romanen Ain-Mokra.

Eksterne henvisninger 
 Harald Tandrup på Dansk Forfatterleksikon

Nazister fra Danmark
Romanforfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Børge Jacobsen

Børge Knud Erik Ejvind Jacobsen (1907 - 4. juli 1979, Birkerød) antikvitetshandler, sekretær, politiker og forfatter. Han var medlem af Københavns borgerrepræsentation 1942-1946  først for socialdemokratiet så i 1943 som spidskandidat for Danmarks Nationalsocialistiske Arbejderparti. Startede sit politiske engagement i Danmarks Socialdemokratiske Ungdom, og var frem til under besættelsen ansat på avisen Social-Demokraten som redaktionssekretær.

Kilder 

Nazister fra Danmark
Socialdemokrater fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Faglitterære forfattere fra Danmark
Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 1900-tallet
Hugo Blomberg

Hugo Blomberg henviser til:

 Hugo von Blomberg (1820–1871) – tysk maler, digter og kunstforfatter
 Hugo Blomberg (jurist) (1850–1909) – svensk jurist og politiker
 Hugo Blomberg (ingeniør) (1897–1994) – svensk ingeniør og radiodirektør
Hugo Blomberg (jurist)

Knut Hugo Blomberg (født 9. februar 1850 i Gävleborgs län, død 27. oktober 1909 i Uppsala) var en svensk jurist og politiker.

Blomberg tog 1875 den filosofiske doktorgrad med en afhandling om Det nuvarande svenska landstinget.  Siden gik han over til juridiske studier, blev 1879 cand. jur., 1880 docent i svensk statsret og retshistorie, 1891 ekstraordinær professor, 1894 ordentlig professor i statsret og folkeret ved Uppsala Universitet. I 1893 blev han juridisk æresdoktor. I over 20 år havde Blomberg sæde i Uppsala byråd, hvis formand han til sidst blev. Fra 1893 til sin død tilhørte han Rigsdagens første kammer, hvor han fra 1902 var formand i forfatningsudvalget. Blomberg var højremand og protektionist. Af hans værker må nævnes Den nordiska förvaltningsrätten (i Nordisk retsencyklopedi V, 1887—89), Om svenskt statsborgarskap (1891—93), Gewerbegesetzgebung in Skandinavien im 19. Jahrhundert (i Handwörterbuch der Staatswissenschaften, Jena 1891), Om de konstitutionella garantierna för domstolarnes oafhängighet och själfständighet (i Tidsskrift for Retsvidenskab, 1896) samt Svensk statsrätt (I, 1904).

Kilder 
 

Jurister fra Sverige
Professorer fra Sverige
Ansatte ved Uppsala Universitet
Medlemmer af Sveriges Riksdag
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Peter Blom

Peter Blom (født 27. maj 1828 i Drammen, død 21. september 1912 i Gjøvik) var en norsk gejstlig og forfatter.
 
Blom, der blev cand. theol. 1854, blev præst ved den norsk-svenske legation i Konstantinopel 1858—64 og rejste i Ægypten og Palæstina. Han blev 1864 præst i Valle Sogn, Setesdalen, hvor han omtrent den hele tid var herredets ordfører, 1880 forflyttet til Vardal ved Gjøvik, hvor han 1903—10 tillige var provst i Tolen. Blom udgav blandt andet Rejse til Jerusalem og Omegn (1870) og Fra Østerland (1875), de værdifulde bygdebeskrivelser Valle (1895) og Vardal (1899), endelig en del andagtsbøger og nogle samlinger religiøse sange, til hvilke den flersidig begavede mand selv komponerede musik. I yngre år havde han endog fået opført orkesterværket En Drøm paa Højfjeldet.

Kilder 

 

Forfattere fra Norge
Præster fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Nordmænd i 1900-tallet
Personer fra Drammen
Gustav Peter Blom

Gustav Peter Blom (født 4. juli 1785, død 28. oktober 1869) var en norsk embedsmand og forfatter. Han var Christian Bloms fætter.

Blom blev 1810 sorenskriver i nordre Jarlsberg, 1826 byfoged i Drammen, hvor han også havde sin embedsbolig som amtmand i Buskerud 1831—57. Blom var 1814 deputeret fra grevskabet i Rigsforsamlingen på Eidsvold, Drammens repræsentant på alle Storting 1830—48, undtagen 1845, 1852—53 medlem af den i Stockholm under Oscar I's udenlandsophold og sygdom nedsatte norske interimsregering. Blom var en grundig kender af landets økonomiske forhold og af dets politiske udvikling. Derom vidner blandt andet hans af Karl Johan prisbelønnede og for sin tid virkelig fortjenstfulde værk Das Königreich Norwegen statistisch beschrieben (2 bind, Leipzig 1843) samt hans allerede 1823 affattede, 1858 (i Leipzig) offentliggjorte, konservativt farvede Geschichte der Staatsveränderung Norwegens im Jahre 1814, noget udvidet i Norges Statsforandring i Aaret 1814 (1860). Blandt hans efterladte manuskripter fandtes en ved sin uforbeholdne kritik interessant Dagbog under Rigsforsamlingen paa Eidsvold (offentliggjort i Norsk Historisk Tidsskrift, 3. række, bind 1, 1888). Blom skrev også en del nu glemte novellistiske arbejder, blandt andet (anonymt) den kulturhistorisk ret interessante fortælling Fordum og Nu. 1801—1838 (1849).

Kilder 

 

Amtmænd fra Norge
Nordmænd i 1700-tallet
Nordmænd i 1800-tallet
Christian Blom (komponist)

Christian Blom (født 20. oktober 1782 i Tønsberg, død 22. april 1861 i Drammen) var en norsk komponist. Han var Gustav Peter Bloms fætter.

Blom var egentlig skibskaptajn og senere skibsreder i Drammen, men syslede ivrig, både teoretisk og som eksekutør på strygeinstrumenter, med musik og har efterladt flere såvel vokale som instrumentale kompositioner. Fornemmelig er han bekendt ved melodien til Bjerregaards kronede nationalsang Sønner af Norge.

Kilder 

 

Komponister fra Norge
Nordmænd i 1700-tallet
Nordmænd i 1800-tallet
Personer fra Tønsberg
Christian Blom

Christian Blom henviser til blandt andre:

 Christian Blom (komponist) (1782–1861) – norsk komponist
 Christian Blom (politiker) (1870–1960) – norsk politiker
Stephanie af Belgien

Stephanie af Belgien (Stéphanie Clotilde Louise Herminie Marie Charlotte; 21. maj 1864 - 23. august 1945) var datter af kong Leopold 2. af Belgien og dennes hustru Marie Henriette af Østrig. Gennem sit ægteskab med tronarvingen Rudolf af Østrig, blev hun kronprinsesse af Østrig-Ungarn.

Biografi 
Stephanie blev født på slottet i Laeken lidt udenfor Bruxelles i Belgien. Hun var tredje barn i et køligt ægteskab, hvor faren havde en del elskerinder og også fik børn med nogle af disse.
I 1880 blev den østrigske tronarving, Rudolf, inviteret til det belgiske hof og han fik hurtig interesse for den knap 16-årige Stephanie. Efter få dage blev parret forlovet og Stephanie blev sendt til Wien for at lære at begå sig ved det østrigske hof. Det viste sig hurtigt, at den unge pige slet ikke var introduceret i ægteskabets følger og hun blev sendt tilbage til Belgien. Forlovelsen holdt dog og den 10. maj 1881 blev parret gift i Augustinerkirche i Wien. 
Ægteskabet begyndte lykkeligt og parret fik da også et barn:
 Elisabeth Marie af Østrig (2. september 1883 - 16. marts 1963) – gift 1902 med Otto Weriand von Windisch-Grätz. Skilt 1948. Gift anden gang 1948 med Leopold Petznek
Efter fødslen drev parret fra hinanden og Rudolf skulle angiveligt have smittet Stephanie med en kønssygdom, som gjorde yderligere graviditeter umulig og parret begyndte at tale om skilsmisse. 
Stephanie indledte fra 1887 et forhold til en polsk greve, som hun ikke gjorde meget for at holde hemmelig. Samtidig havde Rudolf et forhold til den unge baronesse Maria von Vetsera og den 30. januar 1889 blev de to fundet døde på slottet Mayerling, sandsynligvis efter et selvmord.

Den 22. marts 1900 blev Stephanie gift for anden gang med den ungarske greve Elemér Lónyay af Nagy-Lónya (24. august 1863 - 20. juli 1946) på slottet Miramare. Stephanies far ville ikke godkende ægteskabet, da greven var lav-adelig og Stephanie blev også frataget sine østrigske titler. Dog fik datteren, Elisabeth Marie, lov til at beholde sin. I 1917 blev greven imidlertid ophøjet til fyrste af den østrigske kejser, Karl 1.

Titler 
 Prinsesse Stephanie af Belgien, prinsesse af Sachsen-Coburg og Gotha, hertuginde af Sachsen (1864-1881)
 Kronprinsesse Stephanie af Østrig, Ungarn og Bøhmen (1881-1889)
 Enkekronprinsesse Stephanie af Østrig, ærkehertuginde af Østrig (1889-1900)
 Grevinde Stephanie af Nagy-Lónya (1900-1917)
 Fyrstinde Stephanie af Nagy-Lónya (1917-1945)

Prinsesser af Belgien
Ærkehertuginder af Østrig
Huset Sachsen-Coburg-Gotha
Medieskolerne, Media College Denmark

Media College Denmark / Medieskolerne er en uddannelsesinstitution for medier i Viborg oprettet i 1987.
Skolens speciale er faste og levende billeder samt skærm- og internetbaseret kommunikation. 

Der tilbydes uddannelser inden for tre områder:
 Film- og TV produktion: tilrettelæggelse, kameraoptagelse m.m.
 Fotografi: reklame-, arkitektur-, still- og portrætfotografi m.m.
 Webudvikling: som scriptere og udarbejdelse af hjemmesider

Referencer

Eksterne henvisninger
 
Skolens historie 

Uddannelsesinstitutioner i Viborg
Etableret i 1987
The Man Who Saved the World (film)

The Man Who Saved the World af den danske instruktør Peter Anthony, er en hybridfilm, der fortæller den sande historie om Stanislav Petrov, en tidligere russisk oberstløjtnant fra de sovjetiske strategiske raketstyrker. 

I filmen optræder bl.a. Robert De Niro, Matt Damon, Ashton Kutcher, Kevin Costner og Walter Cronkite. 

Filmen havde premiere i oktober 2014 ved Woodstock Film Festival i Woodstock, New York.

Udmærkelser 
Woodstock Film Festival - Honorable Mention:
Audience Award Winner for bedste spillefilm
James Lyons Award for bedste klipning af en spillefilm

Eksterne henvisninger 
 

Film fra 2014

Dokumentarfilm fra USA
Napoli (provins)

Provinsen Napoli (It. Provincia di Napoli) er en provins i regionen Campania i det sydlige Italien. Napoli er provinsens hovedby.

Provinsen er den folkerigeste i Italien med 3.127.390 indbyggere efter folketællingen i 2013. Provinsen Napoli er den med 2.670,7 indbyggere pr. km² den italienske provins med den højeste befolkningstæthed.

Geografi 
Provinsen Napoli ligger i den vestlige del af Campania og grænser til:
 i nord mod provinserne Caserta og Benevento,
 i øst mod provinserne Avellino og Salerno,
 i syd og i vest mod Tyrrhenske hav.

Eksterne henvisninger
Osu!

osu! er et freeware rytmisk computerspil udviklet af Dean Herbert oprindeligt til Microsoft Windows. Spillet er skrevet i programmeringssproget C# i .NET (Microsoft), og er senere blevet portet til Mac OS X, IOS (Apple) og Windows Phone. Spillets gameplay er baseret på kommercielle rytme spil såsom Osu! Tatakae! Ouendan, Elite Beat Agents, Taiko no Tatsujin, beatmania IIDX, O2Jam, og DJMax.

Gameplay
Spillets forskellige levels er kaldet beatmaps. I hvert beatmap vil en sang afspilles, og forskellige rytmiske elementer (sliders, hit circles, og spinners) vil komme op på skærmen. Spilleren skal bruge en styreenhed til at få musemarkøren til at ramme de diverse elementer i rytmisk takt med sangen. Brugen af en tablet (tegneredskab) i kombination med et tastatur er normalt, selvom nogen folk bruger en mus.

Hver beatmap er lavet af spillere af spillet, som skal opfylde spillets "Ranking Criteria," som er spillets officielle regler for hvordan beatmaps skal laves.

Sværhedsgrader
De fleste beatmaps har omkring fem sværhedsgrader Easy, Normal, Hard, Insane og Expert (Insane kaldes nogle gange også for Another, Expert kaldes nogle gange også for Extra) Sange på 5 minutter eller derover, behøver kun at have en sværhedsgrad for at kunne blive promoveret som spillets officielle indhold, blandt ~86.000 andre beatmaps.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
Computerspil
Freeware
Misao Okawa

Misao Okawa (5. marts 1898 - 1. april 2015) var en japansk kvinde. Hun havde været verdens ældste person siden den japanske mand Jiroemon Kimura døde den 12. juni 2013.

Kilder og eksterne henvisninger 

Personer fra Japan
Verdensrekordindehavere
Hundredårige
Oranie-Nassau Orden

Orden af Oranien-Nassau eller Oranie-Nassau Orden (), er en hollandsk civil og militær ridderorden, der blev indstiftet den 4. april 1892 af enkedronning Emma. Ordenen har fem grader og en medalje i tre grader for belønning af indenlandske og udenlandske statsborgere. Den hollandske konge er ordenens stormester.

Grader  

Der findes følgende klasser og grader for Oranien-Nassau Ordenen:
Storkors, kaldes Ridder af Storkorset
Storofficer
Kommandør
Officer
Ridder
Medlem

Etableret i 1892
Ordener, dekorationer og medaljer fra Holland
William Petty

Sir William Petty (født 27. maj 1623 i Romsey, Hampshire, død 16. december 1687 i London) var en engelsk økonom, statistiker og filosof, oldefar til William Petty, 1. Marquess af Lansdowne.

Petty drog allerede i en alder af 15 år i handels- og studieformål til Normandiet, studerede senere på de nederlandske og franske skoler og blev i 1648 professor i anatomi ved Oxford Universitet og derefter embedslæge i Irland (generalkirurg for hæren), hvor det blev han pålagt at sørge for en opmåling og fordeling af konfiskerede irske godser. Han havde flere andre kontorer, især i Irland, sluttede sig til restaurering i 1660, og blev slået til ridder af Charles 2. af England.

Petty, der opbyggede en betydelig formue i jordspekulation og succesfuld skibsbygning, deltog i dannelsen af Royal Society. Inden for statistik udviklede han den nøjagtige, numeriske metode inden for samfundsvidenskab, en metode som han navngav politisk aritmetik. 

I økonomi var Petty en forløber for den induktive statistisk metode; han må afgjort betegnes som merkantilist, selv om han undertiden afveg fra de merkantilistiske synspunkter, for eksempel fra den mere primitive merkantile opposition til eksport af ædelmetaller. I estimeringen af arbejdskraft foregreb han Adam Smith i meget, således værditeorien, hvor han mente, at et objekts værdi helt er afhængig af den mængde arbejde, som dens fremstilling krævede, og i husleje, hvor han så en overskudsindkomst, men ikke synes at have haft nogen idé om den faldende jordens produktivitet. Samtidig, at han var en glødende tilhænger af fuld religionsfrihed, havde han formentlig under indflydelse af Thomas Hobbes, erhvervede udtalte sympatier for en stærk centralistisk stat system.

Hans Treatise on Taxes and Contributions (1662) afgiver et værdifuldt bidrag til beskatningslærens historie. En række Essays in Political Arithmetic, udgivet mellem 1671 og 1687, har betydning som righoldige kilder for sociologiske kendsgerninger vedrørende befolkningsforholdene i samtiden, og Political Survey or Anatomy of Ireland (1672) er ved sin mærkelig indgående statistiske redegørelse for landets ejendomsforhold et historisk dokument af rang. 

Petty udgav en forbedret redaktion af sin ven John Graunts grundlæggende skrift Natural and Political Observations upon the Bills of Mortality (1662, femte udgave 1676), hvis forfatterskab af den grund undertiden er tilskrevet Petty selv. Hans ideal var at gøre den "politiske aritmetik" til en eksakt videnskab, hans metode var den direkte iagttagelse og den nøjagtige opsummering af ordnede fakta. Petty interesserede sig først og fremmest for at finde befolkningens fordoblingsperiode, som han efter ret fantastiske beregninger anslog til 40 år. Petty prøvede også på forskellige måder at beregne Londons folkemængde, som han 1686 ansatte til 650 à 700.000 indbyggere.

Eksterne henvisninger 
 Opslag: Petty, William i Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bind XIX (1924), s. 95;

Økonomer fra Storbritannien
Briter i 1600-tallet
Filosoffer fra England
Gisela af Østrig

Ærkehertuginde Gisela af Østrig (Gisela Louise Marie; 12. juli 1856 - 27. juli 1932) var en østrigsk ærkehertuginde, der var andet barn af kejser Franz Joseph og kejserinde Elisabeth af Østrig-Ungarn. Hun blev gift med Prins Leopold af Bayern, en yngre søn af prinsregent Luitpold af Bayern.

Biografi

Tidlige liv 

Gisela blev født den  på Schloss Laxenburg syd for Wien. Hun var det andet men ældste overlevende barn af kejser Franz Joseph og kejserinde Elisabeth af Østrig. Gisela blev faktisk døbt Gisella, men skrev altid sit navn med et "l". Ligesom sin ældre søster ærkehertuginde Sophie (død 1857) og bror kronprins Rudolf blev Gisela opdraget af sin farmor, prinsesse Sophie af Bayern og havde en reserveret holdning til sin mor. Hun havde derimod et meget tæt forhold til sin bror, kronprins Rudolf, hvis selvmord i 1889 ramte hende hårdt.

Ægteskab 

Gisela blev gift 20. april 1873 i Wien med prins Leopold af Bayern (1846-1930), søn af den senere prinsregent Luitpold af Bayern. Hendes far havde arrangeret ægteskabet men det var tilsyneladende lykkeligt. Parret fik fire børn:
 Elisabeth Marie af Bayern (8. januar 1874 - 4. marts 1957), gift 1893 med Otto Ludwig Philipp von Seefried auf Buttenheim (1870-1951) og fik fem børn.
 Auguste Maria Louise af Bayern (28. april 1875 - 25. juni 1965), gift 1893 med Joseph August af Østrig (1872-1962) og fik seks børn. 
 Georg af Bayern (2. april 1880 - 31. maj 1943), gift 1912 med Isabella af Østrig (1887-1973), skilt 1913.
 Konrad af Bayern (22. november 1883 - 6. september 1969), gift 1921 med Bona Margherita af Savoyen-Genova (1896-1971) og fik to børn.

Senere liv 
Parret levede et relativ tilbagetrukket liv i München. Under 1. verdenskrig drev Gisela et militærhospital i byen, mens hendes mand og to sønner var ved østfronten. Hun døde 76 år gammel den 27. juli 1932 i München.

Eksterne henvisninger 

Ærkehertuginder af Østrig
Huset Habsburg-Lothringen