kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Heino Jürisalu

Heino Jürisalu (født 13. august 1930 i Tartu, død 18. april 1991 i Tallinn, Estland) var en estisk komponist, professor, lærer og pianist.

Jürisalu studerede komposition på Musikkonservatoriet i Tallinn hos Heino Eller, med endt eksamen (1953).
Jürisalu var professor og lærer i komposition og teori på Musikkonservatoriet i Tallinn.

Han har skrevet 2 symfonier, sinfonietta, orkesterværker, en opera, kammermusik, fløjtekoncert etc.

Udvalgte værker 

 Sinfonietta (1959) - for orkester
 Symfoni nr. 1 "Pastoraalid" (Pastorale sang) (1970) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1975) - for orkester
 Püha Susanna (1983) - opera

Eksterne kilder/henvisninger 

   Om Heino Jürisalu på emic.ee

Komponister fra Estland
Lærere
Pianister
Personer fra Tartu
Julius Juzeliūnas

Julius Juzeliūnas (født 20. februar 1916 i Bauska, død 15. juni 2001 i Vilnius, Litauen) var en litauisk komponist og lærer. 

Juzeliūnas hører til Litauens vigtige komponister i det 20. århundrede. Han underviste mange af eftertidens komponister.

Han skrev 6 symfonier, operaer, orkesterværker, kammermusik, korværker, vokalstykker, koncerter  etc.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1948) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1951) - for orkester
 Symfoni nr. 3 "Mands Lyre" (1965) - for baryton, kor og orkester
 Symfoni nr. 4 (1974) - for orkester
 Symfoni nr. 5 "En salme til sletterne" (1982) - for kvindekor og strygeorkester
 Symfoni nr. 6 "Symfoni af ordsprog "(1987-1991) - for orkester
 Concerto Grosso (1966) - for fløjte, klarinet, obo, fagot, horn, klaver og strygeorkester
 Klarinetkoncert (1985) - for klarinet og strygeorkester
 Orgelkoncert (1963) - for orgel, violin og strygeorkester

Kilde 
   Om Julius Juzeliūnas  på musicweb-international.com

Komponister fra Litauen
Lærere
Osvaldas Balakauskas

(Jonas) Osvaldas Balakauskas (født 19. december 1937 i Miliunai, Litauen) er en litauisk komponist, rektor og ambassadør. 

Balakauskas fik afgangseksamen i komposition fra Universitetet i Vilnius (1961). Derefter studerede han hos Boris Ljatosjinskij (1961-1964). 

Han har skrevet 5 symfonier, orkesterværker, scenemusik, kammermusik, korværker, koncerter etc.

Balakauskas har været ambassadør for Litauen i Frankrig, Spanien og Portugal (1992-1994), med bosættelse i Paris.
Han er  rektor for komponist afdelingen på Lithuanian Academy of Music and Theatre.

Udvalgte værker  

 Symfoni nr. 1 (1973) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1979) - for orkester
 Symfoni nr. 3 "Østrobotnisk Symfoni" (1989) - for strygeorkester
 Symfoni nr. 4 (1998) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (2001) - for orkester

Eksterne kilder/henvisninger 

  Om Osvaldas Balakauskas  på musicweb-international.com

Komponister fra Litauen
Ambassadører
Stasys Vainiūnas

Stasys Andryaus Vainiūnas (født 2. april 1909 i Riga, Letland (af litaiuske forældre), død 18. oktober 1982 i Vilnius, Litauen) var en litauisk komponist og lærer.

Vainiunas studerede på Musikkonservatoriet i Riga, og tog dernæst til Litauen (1938), hvor han med tiden blev lærer på Musikkonservatoriet i Vilnius.

Han har skrevet en symfoni i Cm (som hører til de vigtige værker fra Litauen), orkesterværker, klaverkoncert,
violinkoncert, symfoniske digtninge, kammermusik, klaverstykker, vokalværker, orgelkoncert etc.

Udvalgte værker 

 Symfoni (i C-mol) (1957) - for orkester
 Klaverkoncert (19?) - for klaver og orkester
 Violinkoncert (19?) - for violin og orkester

Referencer

Eksterne henvisninger 
  Om Stasis Vainiunas  på musicweb-international.com 

 
Komponister fra Litauen
Lærere
Personer fra Riga
Wolfgang Heinrich Puchta

Wolfgang Heinrich Puchta (født 3. august 1769 i Möhrendorf, Bayern, død 6 marts 1845 i Erlangen) var en tysk jurist og embedsmand. Han var far til Georg Friedrich og Christian Heinrich Puchta.

Puchta udgav blandt andet Handbuch des gerichtlichen Verfahrens in Sachen der freiwilligen Gerichtsbarkeit (1821; 2. oplag 1831–32) samt Beiträge zur Gesetzgebung und Praxis des bürgerlichen Rechtsverfahrens (2 bind, 1822–27).

Kilder 

 

Jurister fra Tyskland
Embedsmænd fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1700-tallet
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Bayern
Ugglan
Max Conrat (Cohn)

Max Joseph Adolph Conrat (født 16. september 1848 i Breslau, død 13. december 1911 i Heidelberg) var en tysk retslærd.

Conrat, der var født af jødiske forældre under navnet Cohn, blev 1873 privatdocent i Heidelberg, 1874 ekstraordinær og 1875 ordentlig professor i Zürich. Han var 1878-1907 professor i Amsterdam. Af Conrats skrifter, der bærer vidne om ualmindelig lærdom og forfatterens sikre og bestemte forskning, skal, foruden talrige fortrinlige afhandlinger, følgende fremhæves: Zum römischen Vereinsrecht. Abhandlungen aus der Rechtsgeschichte (1873), Das Florentiner Rechtsbuch (1882), Die epitome exactis regibus (1884), Der Pandekten- und Institutionenauszug der Britischen Dekretalensammlung (1887), det grundlæggende og betydelige Geschichte der Quellen und Litteratur des Römischen Rechts im früheren Mittelalter I (1891), Die Christenverfolgungen im römischen Reiche vom Standpunkte des Juristen (1897), det mægtige Breviarium Alaricianum. Romisches Recht im fränkischen Reich in systematischer Darstellung (1903), Die Lex Romana canonice compta, Römisches Recht im frühmittelalterlichen Italien (1904), Die Entstehung des Westgothischen Gaius (1905) og Der Westgothische Paulus (1907). Conrat oversatte og bearbejdede desuden T.M.C. Assers internationale privatret (Berlin 1880) og Jan Kappeyne van de Coppellos romerretlige afhandlinger (Stuttgart 1885). Efter hans overgang til kristendommen 1880 udgav han sine skrifter under navnet Conrat (Cohn).

Kilder 

 

Jurister fra Tyskland
Professorer fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Wrocław
Fanny Leander Bornedal

Fanny Leander Bornedal (født 24. juli 2000) er en dansk skuespiller.

Fanny Leander Bornedal spillede Clara i Kærlighed på film (2007), spillede med i DRs Julekalender 2016 Den anden verden, Viola i Fri os fra det onde (2009) og den unge Inge i DR's tv-serie 1864 (2014). I 2020 spillede hun Amelia i den danske serie Equinox, som er en overnaturlig thriller Netflix-serie lavet af Tea Lindeburg, baseret på den danske podcast Equinox 1985.

I 2019 blev Bornedal nomineret til en Robert for årets kvindelige birolle for rolle som Nete i ''Journal 64.

Fanny Leander Bornedal er datter af filminstruktøren Ole Bornedal og koreograf Vicky Leander.

Filmografi

Film

Tv-serier

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Tv-skuespillere fra Danmark
Børneskuespillere fra Danmark
Avalonia

Avalonia er et paleokontinent, der udgør nutidens Sydengland, Sydwales, det sydlige Irland og Nordamerikas østkyst. Avalonia er opkaldt efter Avalonhalvøen i Newfoundland, Canada.

Paleogeografi
Tidligere kontinenter
Europas geografi
Cattleya cernua

Cattleya cernua er en orkideart, som først blev beskrevet af John Lindley. Cattleya cernua indgår i slægten Cattleya, og gøgeurt-familien. Der kendes ingen underarter i Catalogue of Life.

Galleri

Kilder

Eksterne links 

Gøgeurt-familien
Cattleya
Mine Øjne De Skal Se

"Mine Øjne De Skal Se" er en dansk sang skrevet af Anne Linnet til den danske sangerinde Lis Sørensen.

Musikere 
På sangen synger Hanne Boel og Sanne Salomonsen kor, mens Frank Stangerup spiller keyboard, George Olesen på El-bas, Aske Jacoby på elguitar, Jan Sivertsen på trommer, og Kent Hansen på percussion.

Hitlister

Referencer

Eksterne henvisninger 

Singler fra 1989
Sange fra 1989
Starten På Slutningen

Starten På Slutningen er både et musikalbum fra 2012 af gruppen Intelligent Pushing. Det er markeringen af afslutningen på et musikalsk projekt af den danske industrial hiphop-gruppe. Albummet udkom i 2012 og markerede gruppens musikalske selvmord - konceptualiseret længe før den ellers samtidige gruppe Selvmord.

Referencer 

Album fra Danmark
Album fra 2012
Lasswells formel

Lasswells formel er en måde at begribe hvad der sker undervejs i en kommunikation. Formlen har navn efter Harold Lasswell.

Kommunikation
Lepo Sumera

Lepo Sumera (født 8. maj 1950 i Tallinn, Estland, død 2. juni 2000) var en estisk komponist, lærer og kulturminister.

Sumera hører sammen med Arvo Pärt, Eduard Tubin og Heino Eller til de fremmeste komponister fra Estland.

Han studerede på Musikkonservatoriet i Tallinn hos Heino Eller og senere Heino Jürisalu.

Sumera har skrevet 6 symfonier, orkesterværker, klaverkoncert, cellokoncert, kammermusik, vokalværker etc.

Han var tillige udnævnt til kulturminister i Estland (1988-1992).

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1981) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1984) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1988) - for orkester
 Symfoni nr. 4 "Serena Borealis" (1992) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (1995) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (2000) - for orkester
 Concerto grosso (2000) - for sopransaxofon, slagtøj, klaver og orkester
 Klaverkoncert (1989) - for klaver og orkester 
 Cellokoncert (1998-1999) - for cello og orkester

Kilde
 Om Lepo Sumera  på musicweb-international.com

Komponister fra Estland
Lærere
Kulturministre
Personer fra Tallinn
Rhume

Rhume er en 48 km lang flod der løber i Niedersachsen, Tyskland.Den er en biflod fra højre til Leine. Dens udspring er en karstkilde nordøst for byen Rhumspringe, syd for Harzen. Fra kilden løber gennemsnitligt 2.000 l vand pr sekund, og den er en af de største karstkilder i Europa.

Rhume løber mod nordvest gennem kommunerne Gieboldehausen, Katlenburg-Lindau og Northeim, og løber ud i Leine vest for Northeim. Rhume løber gennem naturbeskyttelsesområdet Naturschutzgebiet Rhumeaue/Ellerniederung/Gillersheimer Bachtal.

Tilløb 
 Eller
 Hahle
 Oder 
 Söse
 Düne

Eksterne kilder/henvisninger 

 Rhumequelle på karstwanderweg.de
 Privat Webside om Rhume-Quelle

 Naturschutzgebiet Rhumeaue/Ellerniederung/Gillersheimer Bachtal på webstedet for Niedersächsischer Landesbetrieb für Wasserwirtschaft, Küsten- und Naturschutz (NLWKN)

Floder i Niedersachsen
Antanas Račiūnas

Antanas Račiūnas (født 4. september 1905 i Uzliausiai, død 3. april 1984 i Vilnius, Litauen) var en litauisk komponist, pianist og lærer.

Raciunas studerede på Kaunas Musikskole. Han studerede så to år på Ècole Normale de Musique i Paris hos Nadia Boulanger.

Han underviste på forskellige musikskoler i Litauen og tog ved siden af privat timer i komposition hos Aleksandr Tjerepnin.

Han har skrevet 10 symfonier, orkesterværker, operaer, kammermusik, en klaverkoncert, symfoniske digtninge, vokalmusik etc.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1933) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1938) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1951) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1960) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (1961) - for orkester 
 Symfoni nr. 6 (1966) - for orkester 
 Symfoni nr. 7 (1969) - for orkester 
 Symfoni nr. 8 (1975) - for orkester
 Symfoni nr. 9 (1978) - for orkester
 Symfoni nr. 10 (1980) - for orkester 
 "Mysteriet ved Plateliai -søen" (1957) (Symfonisk digtning) - for orkester
 "Jurginas og Ramune" (1958) (Symfonisk digtning) - for orkester
 2 Klaverkoncerter (1970, 1981) - for klaver og orkester
 Marite (1953) - opera

Kilde
 om Antanas Raciunas  på musicweb-international.com

Komponister fra Litauen
Lærere
Pianister
Jurgis Juozapaitis

Jurgis Juozapaitis (født 29. juni 1942 i Pykuoliai, Litauen) er en litauisk komponist, lærer og lydtekniker. 

Juozapaitis studerede på det statslige musikkonservatorium i Litauen hos Julius Juzeliunas. Han var ansat på Litauens radio som lydtekniker og underviste på Litauens musikakademiet.

Han har skrevet tre symfonier, orkesterværker, balletmusik, operaer, kammermusik, koncerter etc.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Rex" (1973) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1977) - for strygeorkester
 Symfoni nr. 3 (1984) - for orkester
 Koncert (19?) - for pauker, orgel og strygeorkester
 Sinfonietta (1984) - for orkester

Eksterne kilder/henvisninger 

 om Jurgis Juozapaitis  på musicweb-international.com 

Komponister fra Litauen
Lærere
Antanas Rekasius

Antanas Rekasius (24. juli 1928 i Pauvandene - 9. oktober 2003 i Vilnius, Litauen) var en litauisk komponist og lærer.

Rekasius studerede komposition på Stats Musikkonservatoriet i Litauen hos Julius Juzeliunas. Han underviste i komposition på Juozas Gruodis Musikskole i Kaunas. 

Rekasius har skrevet 9 symfonier, orkesterværker, balletmusik, operaer, kammermusik etc.

Udvalgte værker  

 Symfoni nr. 1 (1962) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1968) . for orkester
 Symfoni nr. 3 (1969) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1970) - for orkester
 Symfoni nr. 5 "Segmenter" (1981) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (1982) - for orkester
 Symfoni nr. 7 "Til minde" (1987) - for orkester
 Symfoni nr. 8 (1988) - for orkester
 Symfoni nr. 9 (1991) - for orkester
 Sinfonietta "Samogitias søer" (19?) - for orkester

Eksterne kilder/henvisninger 

 Om Antanas Rekasius  på musicweb-international.com 

Komponister fra Litauen
Lærere
Anatolijus Senderovas

Anatolijus Senderovas (født 1945 i Vilnius, Litauen, død 25. marts 2019) var en litauisk komponist.

Senderovas studerede komposition på Litauens musikakademi og på Sankt Petersborg Konservatorium. 

Han skrev tre symfonier samt diverse orkesterværker, kammermusik, balletmusik, vokalværker etc.

Udvalgte værker  

 Symfoni nr. 1 (1967) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1975) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1982) - for orkester
 Kammersymfoni (2015) (Et arrangement af 3 strygekvartet) - for kammerorkester

Eksterne kilder/henvisninger 

 om Anatolijus Senderovas  på musicweb-international.com 

Komponister fra Litauen
Personer fra Vilnius
Vjatjeslav Ovtjinnikov

Vjatjeslav Aleksandrovitj Ovtjinnikov (, født 29. maj 1936 i Voronesj, Rusland, død den 4. februar 2019) var en russisk komponist og dirigent.

Ovtjinnikov studerede komposition og direktion på Moskvas musikkonservatorium. Han studerede derefter videre hos Tikhon Khrennikov.

Han er mest kendt som filmkomponist og dirigent, men har også skrevet 6 symfonier, orkesterværker, balletmusik, korværker, vokalmusik, etc.

Udvalgte værker  
Filmmusik til
 Aleksandr Dovsjenkos Svenigora (1927)
 Aleksandr Dovsjenkos Arsenal (1929)
 Andrej Tarkovskijs Katok i skripka (1960)
 Andrej Tarkovskijs Ivans barndom (1962)
 Andrej Kontjalovskijs Den første lærer (1965)
 Andrej Tarkovskijs Den yderste dom (1966)
 Gennadij Sjpalikovs Dolgaja stjastlivaja zjizn (1966)
 Sergej Bondartjuks Krig og fred (1967)
  Andrej Kontjalovskijs En adelig rede (1969)
 Nikolaj Gubenkos Prisjol soldat s fronta (1971)
 Sergej Bondartjuks Oni srazjalis za Rodinu (1975)
 Sergej Bondartjuks Step (1977)
 Sergej Bondartjuks Boris Godunov (1986)

Symfonier
 Symfoni (1954, Rev. 1974) - for orkester
 Symfoni nr. 1 (1955-1957) - for orkester
 Symfoni nr. 2 Jurij Gagarin (symfonisk digtning, dedikeret til Jurij Gagarin (1956, Rev. 1972–1973) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1964) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1986) - for kor og orkester
 Symfoni nr. 5 (1991) - for orkester

Referencer

Eksterne kilder/henvisninger 

 Om Vjatjeslav Ovtjinnikov på vyacheslavovchinnikov.ru
 Om Vjatjeslav Ovtjinnikov  på musicweb-international.com

Komponister fra Rusland
Dirigenter fra Rusland
Peteris Barisons

Peteris Barisons (18. maj 1904 i Skudras - 13. juli 1947 i Riga, Letland) var en lettisk komponist, dirigent, lærer og rektor.

Barisons studerede komposition og direktion på Musikkonservatoriet i Riga hos Jazeps Vitols og Janis Medins.

Han var sidenhen rektor og lærer i komposition og direktion på Musikkonservatoriet i Riga.

Barisons har skrevet 3 symfonier, orkesterværker, kammermusik, korværker, vokalmusik etc.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1935) - for orkester
 Symfoni nr. 2 "Romantisk" (1939) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1947) (ufærdig) - for orkester
 Tragisk digt (1936) - for orkester
 "Līgo" (1935-1936) (symfonisk digtning) - for orkester
 "Letisk Rapsodi" (1945) for klaver og orkester
 "Barndomsmorgener" (1943-1946) (symfonisk suite) - for orkester
 "Festlig overture" (1947) (ufærdig) - for orkester

Eksterne kilder/henvisninger 

 Om Peteris Barisons  på musicweb-international.com

Komponister fra Letland
Dirigenter fra Letland
Lærere
Vulkaner i Skåne

Der er ingen aktive vulkaner i Skåne, men der findes rester af næsten 150 vulkaner, som opstod i juraperioden for 190-180 millioner år siden. Omkring 50 af dem kan stadig ses i landskabet. Som eftervirkning af Pangæa-kontinentets opsplitning, blev den gamle tektonisk linje, Tornquistlinjen, der løber fra Sortehavet til Nordsøen og krydser Skåne, udsat for belastning. Vulkanerne opstod ved Tornquistlinjen og de fleste udbrud var af den strombolianske type (med svag, men næsten konstant vulkansk aktivitet).

Gällabjär 

I naturreservatet Gällabjär ved Röstånga findes en vulkanrest, som hæver sig 50 meter over omgivelserne. Gällabjär er en af de få vulkaner i området, der ligner en vulkan med skrånende sider. De skrånende sider er imidlertid ikke rester af vulkankeglen, men er aflejringer fra den seneste istid.

Frualid 
Ved Frualid nord for Sjöbo findes resterne af et vulkankrater med kraterrand syd for søen Vassen lige øst for Vombsjöns nordøstlige hjørne. Ved Vassens udløb mod vest findes en dæmning med en højdeforskel på ca. 2 m.

Rallate 
Ved Rallate ca. 1,5 kilometer syd for indgangen til Söderåsen nationalpark kan man se basaltpiller fra vulkanpiben på vulkanen Rallate.

Allarps bjär 
Ved Allarps bjär nord for Hallaröd kan man et par steder ved stierne se de sekskantede piller af den størknede magma fran kraterrøret.

Lillö 
Ved Lillö, en halvø i Ringsjön, findes rester af en vulkan.

Vik 
Ved Vik ti km nord for Simrishamn, i nærheden af Prästens badekar, findes et antal "stenroser" som er skabt ved at kanterne på en vulkan er styrtet sammen og senere størknet hvor lavaen var trængt op til overfladen. Omkring Simrishamn findes hundrede lignende stenroser.

Djupadalsmölla 
Ved Djupadalsmölla ligger forvitrede tufaflejringer, der er skabt af aske- og stenregn fra Skånes vulkaner, i tykke lag.

Kilder 

 
Vulkaner i Tornquistzonen
Albert Friedrich Berner

Albert Friedrich Berner (30. november 1818 i Strasburg (Uckermark) – 13. januar 1907 i Berlin) var en tysk strafferetslærer.

Berner blev 1844 privatdocent, 1848 ekstraordinær og 1861 ordentlig professor ved Berlins Universitet. Udgående fra Hegel er Berner dog aldrig stivnet i tom formalisme, som psykolog og etiker undersøger han de strafferetlige grundbegreber, således i det mindste i de senere udgaver af hans berømte Lehrbuch des Deutschen Strafrechtes (1857, 18. oplag 1898), der har udøvet en synlig indflydelse på den tyske rigsstraffelov. Bernerhar desforuden skrevet Grundlinien der criminalistischen Imputationslehre (1843), Die Lehre von der Theilnahme am Verbrechen und die neueren Controversen über Dolus und Culpa (1847), Wirkungskreis des Strafgesetzes, nach Zeit, Raum und Personen (1853), Grundsätze des Preussischen Strafrechts (1861), Abschaffung der Todesstrafe (1861), Die Strafgesetzgebung in Deutschland vom Jahre 1751 bis zur Gegenwart (1867) og Kritik des Entwurfes eines Strafgesetzbuches für den Norddeutschen Bund (1869). 1876 udkom Berners sidste større værk: Lehrbuch des Deutschen Pressrechtes, men han var i øvrigt livfuldt interesseret for strafferetsvidenskabens fremme — blandt andet ved nye udgaver af sin Lehrbuch —, ved stiftelse af legater osv. lige op til sin høje alderdom.

Kilder 

 

Jurister fra Tyskland
Ansatte ved Humboldt-Universität zu Berlin
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Carl Berner (arkitekt)

Carl Berner (5. oktober 1877 i Bergen–30. marts 1943 i Vågå) var en norsk arkitekt, søn af Carl Berner.

Berner gennemgik Kristiania Tekniske Skoles bygningsingeniørafdeling og den Kongelige Kunst- og Håndværksskole, hvorefter han studerede arkitektur i England 1900—02, i andre lande 1903 og 1905. Siden 1903 indehavde han sammen med sin broder Jørgen Haslef Berner og arbejdede i arkitektfirmaet Berner & Berner i Kristiania. Berner ydede også uden for dette fremragende arbejder i dekorativ kunst. Han var formand for afdelingen for anvendt og dekorativ kunst ved Jubilæumsudstillingen i Kristiania 1914, og han var medlem af bestyrelsen for Kunstindustrimuseet i Kristiania.

Kilder 
  

Arkitekter fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Nordmænd i 1900-tallet
Personer fra Bergen
Carl Berner

Carl Berner henviser til:

 Carl Berner (politiker) (1841–1918) – norsk skoledirektør og politiker
 Carl Berner (arkitekt) (1877–1943) – norsk arkitekt
 Carl Berner (roer) (1913–2003) – dansk roer, deltager i OL 1936
 Carl Berners plass Station — en station på T-banen i Oslo
Fortællingen om Genji

Fortællingen om Genji er en roman af den kvindelige japanske forfatter Murasaki Shikibu, fra begyndelsen af det 11. århundrede. Bogen er blevet kaldt verdens første psykologiske roman, verdens første moderne roman og verdens første roman.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Træsnit af Fortællingen om Genji  på UNESCO Global Heritage Pavilion.

Romaner fra Japan
Eleanor Catton

Eleanor Catton (født 24 September 1985) er en New Zealandsk forfatter. I 2013 blev hun tildelt Bookerprisen.

Kilder

Ekstern henvisning 

Romanforfattere fra New Zealand
Brugt bil

Ved brugt bil eller brugtbil forstås en bil, som har haft mindst én tidligere ejer. Til handel med brugte biler har der dannet sig en branche: brugtbilforhandlere.

Definition 
Hvis bilen er yngre end 12 måneder, taler man også om en årsbil. Disse blandt køberne meget eftertragtede biler kan være op til 30 % billigere end en tilsvarende fabriksny bil, men har på grund af deres lave alder sjældent fejl og mangler og har tit også en reklamationsret (i modsætning til nybilkøbere) og/eller resterende garantiperiode (i forhold til fabrikanten og/eller importøren af det pågældende bilmærke).

Typiske mangler 
Alt efter alder og kilometertal kan der være forskellige mangler på en brugt bil. Forhandlere og andre erhvervsmæssige sælgere er i Danmark forpligtet til at yde en toårig reklamationsret, som dækker bilens ved overdragelsen fejlfrie tilstand, men ikke uforholdsmæssigt slid fra tidligere brug, slid som forekommer i køberens senere brug af bilen eller forkert brug af bilen som f.eks. motorskader på grund af tuning. Ved handel mellem to privatpersoner sælges bilen normalt som købt som beset uden reklamationsret. I alle tilfælde er sælgeren dog forpligtet til at oplyse om tilstedeværende mangler og skader (f.eks. efter et trafikuheld).

Se også 
 Årets Brugtbil

Noter

Eksterne henvisninger 

Biler
Genbrug
Johan Görbitz

Johan Görbitz (født 8 august 1782 i Sandviken ved Bergen, død 3. juni 1853 i Kristiania) var en norsk maler. Han malede landskaber, men blev især kendt som portrætmaler.

Görbitz blev i 1798 sendt til København for at udvikle sine kunstneriske evner, som han havde vist tidligt. I 1802 måtte han afbryde studier på Kunstakademiet, og vendte tilbage til Bergen, hvor han arbejdede indtil 1805 som portrætmaler. 1805-1807 var han igen i København for at fortsætte deres uddannelse, og rejste senere til Dresden og videre til Wien, hvor hans portræt af den danske chargé d'affaires Nissen tiltrak stor opmærksomhed og gav ham mange ordrer. I 1809 flyttede han til Paris, hvor han forblev i mange år som en populær portrætmaler. Først i 1836 vendte han tilbage til Norge og bosatte sig derefter i Kristiania, hvor han levede et afsondret liv.

Görbitz er især kendt for sine portrætter af Niels Henrik Abel og Camilla Collett. Nasjonalgalleriet i Oslo ejer 8 af Görbitz' landskabsmalerier.

Görbitz gate i Oslo er opkaldt efter ham.

Eksterne henvisninger 
 «Görbitz, Johan», i Salmonsens konversationsleksikon, 2. utg., bind X, s. 535. København: J. H. Schultz, 1920.
 Johan Görbitz Norsk Biografisk Leksikon

Malere fra Norge
Nordmænd i 1700-tallet
Nordmænd i 1800-tallet
Salmonsens
Fredrik Stang

Fredrik Stang henviser til:

 Frederik Stang (1808–1884) – norsk jurist og politiker
 Fredrik Stang den yngre (1867–1941) – norsk jurist og politiker
Jordi Masip

Jordi Masip López (født 3. januar 1989) er en Spansk fodboldspiller der spiller i Real Valladolid.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Spanien
Fodboldspillere fra FC Barcelona
Fodboldspillere fra FC Barcelona B