kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bedrag (sæson 3)

Den tredje sæson af tv-serien Bedrag havde premiere på DR1 den 6. januar 2019. Den består af 10 afsnit.

Tredje sæsons 10 afsnit blev udsendt søndage kl. 20:00 i Danmark.

Seriens hovedforfatter er Jeppe Gervig Gram.

Medvirkende 
 Esben Smed som den kriminelle Nicky Rasmussen
 Thomas Hwan som politibetjent Alf Rybjerg
 Maria Rich som bankrådgiver Anna Berg Hansen
 Esben Dalgaard som politibetjent Møller
 Jacob Lohmann som Søren
 Marijana Jankovic som Stine
 Carsten Kressner som Bjørn
 Alexandre Willaume som Rune
 Dulfi Al-Jabouri som Lala
 Rudi Köhnke som Bobby
 Ali Sivandi som Nabil

Afsnit

Modtagelse 
Sæsonindledningen af tredje sæson blev generelt modtaget godt af anmelderne. Soundvenues Jesper Olsen mente, at "DR’s skindøde søndagsserie genopstår med nye hovedpersoner og skærpet fokus i en tredje sæson, der tegner til at blive seriens bedste" og gav de to første afsnit fire ud af seks stjerner. Ekstrabladets anmelder Henrik Queitsch var ligeledes positiv og angav, at "Afsnit 21 var med andre ord det hidtil bedste i serien". Han gav første afsnit fire ud af seks stjerner, ligesom B.T.s anmelder Kristian Dam Nygaard også gjorde.

Referencer 

Krimiserier fra Danmark
Maria Theresa af Begge Sicilier

Maria Theresa af Begge Sicilier (født 6. juni 1772 på kongeslottet i Napoli, død 13. april 1807 på Hofburg i Wien) var gift med kejser Frans 1. af Østrig (1768–1835). I 1792–1806 var hun den sidste kejserinde i Det tysk-romerske Rige, og i 1804–1807 blev hun den første kejserinde i Østrig.

Forældre 
Hun var datter af Ferdinand 1. af Begge Sicilier (1751–1825) og Maria Karolina af Østrig (1752–1814). Hun var sønnedatter af Karl 3. af Spanien  (1716–1788) samt datterdatter af den tysk–romerske kejser Frans 1. Stefan  (1708–1765) og regerende kejserinde Maria Theresia af Østrig (1717–1780).

Overlevende børn 
Syv af hendes 12 børn overlevende barndommen:  
 Marie Louise af Østrig (1791–1847), kejserinde af Frankrig 1810–1814. I 1814–1847 var hun  regende hertuginde af Parma. Gift tre gange, første gang med Napoleon 1. af Frankrig (1769–1821). De blev forældre til Napoleon 2., titulær konge af Rom (1811–1832).

 Ferdinand 1. af Østrig (1793–1875), kejser af Østrig 1835–1848, var gift, men fik ingen børn.

 Maria Leopoldina af Østrig (1797–1826), kejserinde af Brasilien 1822–1826. I to måneder i 1826 var hun også dronning af Portugal.

 Maria Clementina af Østrig (1798–1881), gift og fik en datter, der blev gift med Henri af Orléans, hertug af Aumale (femte søn af kong Ludvig-Filip af Frankrig).

 Maria Karolina af Østrig (1801–1832), kronprinsesse af Sachsen, gift med den senere kong Frederik August 2. af Sachsen (1797–1854).

 Franz Karl af Østrig, far til bl.a. kejserne Franz Joseph 1. af Østrig-Ungarn (1830–1916) og Maximilian 1. af Mexico (1793–1875) samt farfar til kronprins Rudolf af Østrig (1858-1889) og til den østrig–ungarske tronfølger Franz Ferdinand (1863–1914). Desuden oldefar til kejser Karl 1. af Østrig–Ungarn (1887–1922).

Referencer 

Tysk-romerske kejserinder
Kejserinder af Østrig
Dronninger af Ungarn
Dronninger af Bøhmen
Ikke-regerende dronninger
Prinsesser fra Italien
Personer fra Østrig-Ungarn
Personer fra Napoli
Elisabeth Tornøe

Karen Elisabeth Tornøe (født Blumer den 18. september 1847 i Horsens, død 1. august 1933 i Frederikssund) var en dansk maler, gift med maleren Wenzel Tornøe 18. juli 1876 i Horsens.

Hun var datter af købmand Samuel Blumer og Bolette Marie Abigael født Wendelboe og modtog undervisning i i tegning og perspektivlære ved Horsens Tekniske Skole. Som maler var hun autodidakt, bortset fra efterfølgende vejledning af Wenzel Tornøe. I 1879 besøgte foretog ægteparret en studierejse til Italien.

Elisabeth Tornøe stod som mange andre af tidens kvindelige kunstnere i skyggen af deres mand, og derfor er hendes kunst sparsom og svær at bestemme stilistisk. Den følger tidens stilpræg. I 1874 udstillede hun som den sidste kvindelige kunstner anonymt på Charlottenborg Forårsudstilling, hvilket i kataloget betegnedes som "Ubenævnt". I årene 1884, 1885, 1892 og 1893 udstillede hun atter på Forårsudstillingen og trådte nu frem under eget navn. I 1895 medvirkede hun på Kvindernes Udstilling i Den Fries Udstillingsbygning i København med Portræt af en gammel Mand. Efter 1895 malede hun kun privat.

Kunstnerægteparret er begravet på Solbjerg Parkkirkegård.

Værker 
 (udstillet 1874), En åben smykkeæske
 (udstillet 1884), Ved barnets sygeleje
 (udstillet 1884 og 1885), Portræt af en gammel mand
 1885, I forlovelsestiden, Brandts, FKM/282
 (udstillet 1895), Interiør

Kilder

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Horsens
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Malere fra Danmark
Hallangspollen

Hallangspollen er en cirka 3-3,5 kilometer lang fjordarm af Indre Oslofjord som går fra Drøbaksundet ved Gylteholmen,  mod nordøst, syd for landsbyen Hallangen i Frogn kommune i Viken fylke i Norge. Fjorden er delt i ved halvøen Holmen og Pollesundet  ender i Innerpollen naturhavn som er en lystbådehavn.

Kilder og henvisninger

 Hallangspollen på norgeskart.no
 Om Hallangspollen, fra Oslofjordens Friluftsråd
 Websted for Hallangspollens vel

Oslofjorden
Fjorde i Viken
Frogn
Peter Torst

Niels Peter Neergaard Torst (født den 16. juni 1839 på Løvenborg, død den 9. juni 1869 i Milano) var en dansk maler.

Han blev født på Løvenborg, hvor faderen, justitsråd Frederik Christian Torst (f. 1797, d. 1869) var godsforvalter; moderen hed Johanne Margrethe f. Neergaard (f. 1811, d. 1855}. Han blev student fra Sorø Akademi 1859 og tog Anden Eksamen 1860, men da han havde gode anlæg for kunsten, lykkedes det ham, trods familiens modstand, at komme ind på Kunstakademiet, hvis skoler han gennemgik fra oktober 1862 til han i 1864 rykkede op i modelskolens forberedende klasse og i marts 1867 rykkede op i modelskolens øverste klasse. 

Torst blev sekondløjtnant i infanteriet i 1862, og under krigen i 1864 var han reserveløjtnant, men deltog ikke i noget slag, da han allerede dengang var brystsvag. Ledsaget af arkitekt Frits Uldall, som var gift med hans søster, rejste han i efteråret 1867 til Italien, hvor det blev ham klart, at hans livsbane var nær ved at løbe til ende. Han studerede dog flittigt og malede enkelte portrætter, men efter halvandet års ophold i Italien døde han i Milano den 9. juni 1869, og han er begravet der. Han var en lovende mulighed, der havde malet en del, men nåede ikke at få noget udstillet.

Han efterlod sig blandt andet et portræt af maleren og studiekammeraten Vilhelm Groth (1863, Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot). Derudover findes der på Museum Vestsjælland en samling tegninger, som omfatter en tegning af en gadesælger og forskellige karikaturer, et interiørstudie med fire spillende herrer og kone, der skænker punch og nogle karikaturer, formentlig af elever på Sorø Akademi.

Kilder 

Danskere i 1800-tallet
Malere fra Danmark
Personer fra Sjælland
Officerer fra Danmark
Nordisk aktivitet på De Britiske Øer

Nordisk aktivitet på De Britiske Øer skete i den tidlige middelalder i den periode der i de nordiske lande kaldes vikingetiden, hvor nordboere rejste til Storbritannien og Irland for at bosætte sig, handler og plyndre. De nordboere, der kom til De Britiske Øer, bliver generelt omtalt som vikinger, men det bliver diskuteret om termen vikinger repræsenterer alle de nordiske bosættere eller blot dem som plyndrede.

I begyndelsen af den vikingetiden havde de nordiske kongerige i Skandinavien udviklet handelsruter til Sydeuropa og Middelhavet, hvilket gav dem adgang til importvarer som sølv, guld, bronze og krydderier. Disse handelsruter blev også udvidet mode vest til Irland og De Britiske Øer.

I det sidste årti af 700-tallet angreb og ødelagde nordiske plyndringsmænd en række kristne klostre i det der i dag er Storbritannien, hvilket startede i 793 med angrebet på klostret Lindisfarne på Englands østkyst. Det følgende år blev den nærliggende Monkwearmouth-Jarrow Abbey plyndret og i 795 angreb vikingerne Iona Abbey på Skotlands vestkyst.

Se også 
Vikingernes ekspansion

Referencer 

Litteratur

 
 
 
 
 
 
 

Vikingetid
Storbritanniens historie
Hønefossen

Hønefossen (egentlig Hønenfoss) er et vandfald på elven Begna, der ligger midt byen Hønefoss i Ringerike kommune i Viken fylke i Norge. Vandfaldet har en brutto faldhøjde på ca. 22 meter. Ned til vandfaldet ligger Nordre park, som et grønt område i byen. 

Hønefossen er i dag reguleret og har to kraftværker; Hønefoss kraftstasjon I (også kaldet "Hønefoss gamle kraftstasjon") og Hønefoss kraftstasjon II. Sidstnævnte stod færdig i 1978 og har en installeret effekt på 23 MW og en årsproduktion på ca. 134 GWh. I juni måned har den en vandgennemstrømning på 40 m³/sek. Under oversvømmelserne i juli 2007 løb der dog ca 500 m³/sek.

Referencer

Eksterne lænker 
  Tegning af I.C. Dahl

Vandfald i Viken
Burislev

Burislev var sammen med Kol en svensk tronprætendent, der stammede fra Sverkerslægten. Sammen udfordrede de Knut Eriksson om kongemagten i Sverige, der kom fra Erikslægten, og de samregerede cirka 1167–1173.

Hans eksakte afstamning er usikker. Om Kol og Burislev var brødre, halvbrødre eller onkel og nevø vides ikke, men de var efterkommere til kong Sverker Karlsson den ældre. I Kong Valdemars Jordebog står at Sverker havde en søn ved navn Burislev. De kan have kontrolleret et langt større område end Östergötland, som var basen for deres dynasti. 

Det menes at Burislev blev myrdet af kong Knuts mænd, eller at han flygtede til Polen i eller før år 1173.

Referencer 

Regenter fra Sverige
Kol Sverkersson

Kol eller Kol Sverkersson var sammen med Burislev en svensk tronprætendent, der stammede fra Sverkerslægten. Sammen udfordrede de Knut Eriksson om kongemagten i Sverige, der kom fra Erikslægten, og de samregerede cirka 1167–1173.

Hans eksakte afstamning er usikker. Om Kol og Burislev var brødre, halvbrødre eller onkel og nevø vides ikke, men de var efterkommere til kong Sverker Karlsson den ældre. De kan have kontrolleret et langt større område end Östergötland, som var basen for deres dynasti.

Referencer 

Regenter fra Sverige
Southport F.C.

Southport Football Club er en professionel fodboldklub baseret i Blowick, Southport, Merseyside. De spiller deres hjemmekampe på Haig Avenue, der i øjeblikket kaldes Merseyrail Community Stadium af sponsorårsager. Stadion har en kapacitet på 6.008 (1.660 siddende, 4.164 stående). De er kendt som "the Sandgrounders". Klubbens største sejr var at vinde Football League Fourth Division 1972-73, og de har vundet en række titler i non-league fodbold.

Klubben blev grundlagt i 1881 og var dengang medlemmer af regionale ligaer som Lancashire League , Lancashire Combination og The Central League i mange år indtil 1921, da de blev inviteret til at blive et stiftende medlem af den nystiftede Football League Third Division North. Southport bibeholdte sit medlemskab af The Football League fra 1921 til 1978. De fik ikke genvalg i 1978 og har siden da har været medlemmer af Northern Premier League (1978 til 1993), Football Conference (1993-2003) og derefter Northern Premier League Premier Division i sin sidste sæson (2003-04) ). Southport blev overført til den nye National League North i 2004 og har siden da spillet i enten den division (6. liganiveau) eller tier 5 National League . I 2017 rykkede Southport ned fra 5. liganiveau til 6. liganiveau og i øjeblikket (2017-18) spiller de igen i National League North.

Referencer 

Etableret i 1881
Lancashire Combination
Lancashire League
Fodboldklubber i England
Næstved Oliedepot

Næstved Oliedepot var et oliedepot på Næstved Havn i Næstved på Sydsjælland.

Depotet blev udsat for sabotage under besættelsen, hvor det blev sprunget i luften af den danske modstandsbevægelse den 13. marts 1945. Det var en af de største sabotageaktioner i Danmark under anden verdenskrig. Det havde været på en liste som briterne havde over potentielle mål.

Referencer 

Lokaliteter i Danmark i 2. verdenskrig
Oliedepot
Begivenheder i 1945
Karl 3. af Napoli

Karl 3. af Napoli (født 1345, død 24. februar 1386), også kaldet Karl af Durazzo og Karl den Lille, var konge af Napoli fra 1381 til 1386 og konge af Ungarn som Karl 2. fra 1385 til 1386.

Karl lod sin forgænger, dronning Johanna 1. af Napoli myrde i 1382. Han blev selv myrdet i 1386. Ved hans død blev han ikke begravet, da han var Ekskommunikeret af den Katolske kirke.

Karl var gift med sin kusine Margaret af Durazzo () (død 1412), som også var niece til dronning Johanna 1..

Børn 
 Johanna 2. af Napoli
 Vladislav af Napoli

Se også 
 Ungarns regenter

Eksterne henvisninger 

Konger af Napoli
Konger af Ungarn
Huset Anjou
Myrdede regenter
Konger af Kroatien
Harald Skrænk

Harald Skrænk eller Harald Skreng var en dansk tronkandidat.

Harald Skrænk var af kongelig byrd. I 1182 blev han hidkaldt af de skånske bønder efter efter Valdemar den stores død. Harald kom med en af Knut Eriksson og Birger Brosa udrustet hær, og han blev derpå valgt af skåningene til deres høvding. Han blev dog besejret af en skånsk stormand ved Lomma Å og han vendte derefter tilbage til Sverige.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 636.

Danskere i 1100-tallet
Skånelandene
Matteo Salvini

Matteo Salvini (født 9. marts 1973 i Milano, Italien) er en italiensk politiker, der er formand for det højrepopulistiske parti, Lega. Salvini var  indenrigsminister fra 1. juni 2018 til 5. september 2019. 

Han blev gift med Fabrizia Ieluzzi i 2003, men blev skilt i 2010. I 2015 blev han gift med Elisa Isoardi indtil 2018, hvor han blev skilt igen.

Personer fra Milano
Politikere fra Italien
Ministre fra Italien
Italienere i 1900-tallet
Italienere i 2000-tallet
Clint Eastwood (flertydig)

Clint Eastwood har flere betydninger:
 Clint Eastwood (født 1930) – en amerikansk skuespiller, filminstruktør og musiker
 Clint Eastwood (album) – et album af The Upsetters fra 1970
 Clint Eastwood (sang) – en sang af Gorillaz fra 2001

Se også 
 Clint Eastwoods diskografi
 Clint Eastwoods filmografi
 Clint Eastwoods priser og nomineringer
Sara Bovin

Sara Bovin (født 19. december 1984 i Gentofte) er en dansk radio- og tv-vært og foredragsholder. Hun er uddannet medie- og tv-tilrettelægger fra Danmarks Medie- og Journalisthøjskole i 2013 og psykoterapeut
ved ID Academy. Fra 2017 til 2019 har hun været kvinden bag P3-radioprogrammet Tværs på p3, som blev startet af Tine Bryld på P1 i 1972.
Sara blev optaget på DR's talentordning i 2006.

Siden har hun lavet en lydserie til Gyldendal, Vejen tilbage og er i dag vært på podcasten Skyggekvinder , der handler om utroskab.

Sara Bovin har bl.a. vundet Radioprisen ved dansk radios prisuddeling Prix Radio i 2018, Nordvision pris: 'Dialogue with the audience at the core of the concept' i 2018, og Kryger-prisen i 2018.

Referencer 

Tv-værter fra Danmark
Radioværter fra Danmark
Modtagere af Kryger-prisen
Personer fra Gentofte
Bikonisk antenne

En  bikonisk antenne eller bredbåndsdipol er en bredbåndet radioantenne lavet af to koniske elektrisk ledende objekter, hvis spidser er meget tæt på hinanden.

Bikoniske antenner er bredbåndede dipolantenner, der typisk udviser en båndbredde på tre oktaver eller mere.

En almindelig undertype er en butterfly-antenne, butterfly-dipol, som omtrent er en todimensionel version af det bikoniske design, hvilket ofte anvendes som en kortdistance UHF-fjernsynsmodtagelse.

Egenskaber
Den bikoniske antenne har stor båndbredde, fordi den opfører sig som en traveling wave-struktur; analysen af en teoretisk uendelig bred antenne ligner en transmissionslinje. For den uendelige brede antenne, vil den karakteristiske impedans i fødepunktet alene være en funktion af de to ens koniske vinkler - og er uafhængig af frekvensen.

Praktiske antenner har en endelig fysisk bredde og en veldefineret resonansfrekvens. En simpel konisk monopolantenne er en metaltrådsapproksimation af en rumlig bikonisk antenne og har en væsentlig øget båndbredde (i forhold til en simpel monopol).

Anvendelser

Bikoniske antenner bliver ofte anvendt til elektromagnetisk interferens (EMI) testning; enten for testning af radioindstrålingsimmunitet - eller testning af om hvor meget et apparat udsender af radiobølger.

Se også
Discone-antenne

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger 

 Antenna-Theory.com Bow Tie Antenna Page 
 UHF Discone Antenna 
 The Discone Antenna 
 Home made video 
 Com-Power Corporation Biconical Antennaa - Broadband antenna suitable for EMC testing.

Antennetyper
Transleithanien

Transleithanien (dvs. landene på den anden side af floden Leitha (set fra Wien)) var fra 1867 til 1918 den ungarske halvdel af dobbeltmonarkiet Østrig-Ungarn.

Officielt hed landene: Landene under den ungarske Sankt Stefanskrone, (tysk: Die Länder der Heiligen Ungarischen Stephanskrone, ungarsk: Szent István Koronájának Országai, A Magyar Szent Korona Országai, kroatisk: Zemlje krune Svetog Stjepana, slovakisk: Krajiny Svätoštefanskej koruny).

Geografi 
Transleithanien bestod af den centrale og sydøstlige halvdel af Østrig-Ungarn.

Opdeling 
Administrativt var Transleithanien opdelt i tre områder:
 Kongeriget Ungarn (med Burgenland) og bilande (storfyrstendømmet Siebenbürgen (Transsylvanien), Voivodskabet Serbien og Temeser Banat (Vojvodina og Timișoara–Banatet)).
  Kongeriget Kroatien og Slavonien
 havnebyen Fiume (Rijeka) med omegn. I 1779 havde Maria Theresia af Østrig givet byen et indre selvstyre (Corpus separatum). Mellem 1867 og 1818 stredes Ungarn og Kroatien om overherredømmet. I praksis blev Fiume dog styret fra Budapest.

Bosnien-Hercegovina 
Fra 1878 til 1918 var Bosnien-Hercegovina et kondominat under fælles østrigsk–ungarsk administration. I 1908 tog Østrig-Ungarn suveræniteten fra Det Osmanniske Rige.

Østrig-Ungarn
Etableret i 1867
Ophørt i 1918
Johan af Slesvig-Holsten-Gottorp

Johan af Slesvig-Holsten-Gottorp (), kaldet Biskop Hans (født 18. marts 1606, død 21. februar 1655), var et medlem af fyrstehuset Slesvig-Holsten-Gottorp, der som Johan 10. var protestantisk fyrstbiskop af Lübeck fra 1634 til 1655.

Johan var søn af Hertug Johan Adolf af Slesvig-Holsten-Gottorp og nevø til den forrige fyrstbiskop af Lübeck Johan Frederik, som han efterfulgte i 1634.

Se også 
 Slesvig-Holsten-Gottorp
 Fyrstbispedømmet Lübeck

Referencer

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Huset Oldenburg
Fyrstbiskopper af Lübeck
Personer fra Slesvig by
Lysakerfjorden

Lysakerfjorden er den del af indre Oslofjord som ligger mellem Fornebu og Bygdøy, godt 2 kilometer vest for centrum af Oslo . Ved Lysakerfjorden ligger Lysaker og Vækerø. Mod nordøst i fjorden ligger øen Killingen, og nord for Killingen går Bestumkilen ind mod Skøyen. I nordvestenden munder den 39 kilometer lange Lysakerelven ud i fjorden 

Lysakerfjorden går forbi Lysaker Brygge med hurtigbåden til Nesodden og det store kontorkompleks Godthaab Lysakerfjorden.

Kilder og henvisninger

Fjorde i Viken
Oslofjorden
Bærum
Eugène de Beauharnais, 1. hertug af Leuchtenberg

Eugène de Beauharnais (født 3. september 1781 i Paris, død 21. februar 1824 i München) var søn af kejserinde Joséphine de Beauharnais, og han blev stedsøn og adoptivsøn til Napoleon 1. af Frankrig. Eugène de Beauharnais blev kejserlig prins og en del af den kejserlige familie, men har fik aldrig arveret til den franske trone.

I fransk tjeneste 
Som ung officer i den franske hær deltog Eugène de Beauharnais i flere af Napoleons krige.

I 1805 blev Napoleon konge i det nyoprettede italienske kongerige, mens Eugène de Beauharnais blev Italiens vicekonge.

Frem til Kongeriget Italiens opløsning i 1814 kommanderede Eugène de Beauharnais de italienske hære, der kæmpede på fransk side.

Gift med Augusta af Bayern 
Efter ordre fra Napoleon giftede Eugène de Beauharnais sig med Augusta af Bayern i 1806. Hun var datter af Maximilian 1. Joseph af Bayern.

I 1814 slog parret sig ned i Bayern, og i 1817 udnævnte svigerfaderen Eugène til titulær hertug af Leuchtenberg.

Efterkommere 
Augusta af Bayern og Eugène de Beauharnais fik følgende børn:
 Josefine af Leuchtenberg, 1807 – 1876, dronning af Sverige og Norge, gift med Oscar 1. af Sverige og Norge.
 Hortense af Leuchtenberg, 1808–1847, gift med Frederik Wilhelm af Hohenzollern-Hechingen.
 Auguste de Beauharnais (2. hertug af Leuchtenberg), 1810–1835, gift med dronning Maria 2. af Portugal.
 Amélie af Leuchtenberg, 1812–1873, gift med kejser Pedro 1. af Brasilien.
 Théolinde af Leuchtenberg, 1814–1857, gift med Wilhelm von Urach (1. hertug af Urach), fik fire døtre, stedmor til Mindaugas 2. af Litauen, kortvarigt konge i 1918.
 Maximilian af Leuchtenberg (3. hertug af Leuchtenberg), 1817-1852, gift med Maria Nikolajeva af Rusland (1819-1876), senere hertuger af Leuchtenberg nedstammer fra dem.

Huset Beauharnais
Storkors af Æreslegionen
Riddere af Serafimerordenen
Sværdordenen
Riddere af Den gyldne Vlies
Perry King

Perry Firestone King (født 30. april 1948) er en amerikansk skuespiller og komiker. Han er bedst kendt for sin medvirken i den amerikanske tv-serie Riptide (1984–1986).

King debuterede som skuespiller i filmen Slagtehus 5 og blev nomineret til en Golden Globe Award for bedste mandlige birolle for sin rolle i tv-filmen The Hasty Heart (1983).

Referencer

Eksterne henvisninger

 
 

Skuespillere fra Ohio
Ken Roczen

Ken Roczen (født 29. april 1994 Mattstedt, Tyskland) er professionel supercross og motocross-kører. Han kører med til amerikansk mesterskab hvilket er det største inden for sporten.

nuværende (mærke: Honda)
team: (HRC)
Kontrakt: (2017-20??)
Instagram: (Kenroczen94)
køre med (#94)

FIM World Motocross Champion i 2011 som 17 årig (MX2 division).
11 førstepladser Monster Energy Supercross (450SX Class).
30 podier Monster Energy Supercross (450SX Class).
2015 Monster Energy Cup Champion.
2014 Monster Energy Supercross årets Rookie.
2013 250SX Western Regional Champion.
5 career 250SX Class wins.
2012 Motocross of Nations for Tyskland (MX2 division).

I 2017 tredje afdeling (Anaheim 2) pådrog Ken Roczen sig en håndskade der nær havde kostet ham venstre hånd, og var dermed ude resten af sæsonen.

2018 var Roczen igen uheldig da han kørte sammen med Cooper Webb og fik højrehånden i klemme mellem baghjul og bagsvinger. Er derefter ude resten af sæsonen. 2018 var også året hvor Ken blev gift med hans livs kærlighed.

Ken Roczen er nu endnu engang vendt tilbage i topform til 2019 sæsonen, hvor han til første afdeling kørte en andenplads hjem.

Eksterne henvisninger 
 
 https://www.supercrosslive.com/riders/450sx/ken-roczen-94

Personer fra Tyskland
Motocrosskørere
Landmærke

Landmærke var oprindelig en benævnelse anvendt om en lokalitet eller kendetegn på land som man kunne navigere efter, når man var ude på søen. Landmærker var dele af det gamle kystnavigationssystem fra før fyr og sømærker blev almindelige langs kysten. Ældre menneskelavede landmærker er varder.

Mange søkort er udstyret med tegninger af landmærker som de ses fra havet. Det gælder både typiske fjeld og fyrtårn.

Anvendelse i dag 
I dag bliver ordet meget anvendt om iøjnefaldende bygninger og landskabsformer (inkl. vartegn), som man kan se fra lang afstand, også når man er på land. Eksempler på sådanne landmærker er Eiffeltårnet i Paris og Frihedsgudinden i New York.

Andre kendte landmærker er de hvide klipper ved Dover, kirketårnet på Mont-Saint-Michel, forskellige fyrtårn og karakteristiske fjeldformationer som Alden i Sogn, Den omvendte båd i Kristiansand, Hårteigen på Hardangervidda, Nordkapplateauet i Finnmark og Torghatten i Nordland.

Se også 
 Milepæl
 Landemærke
 Sømærke

Kilder/referencer 

 

Navigation
Topografi