kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Valsbøl

Valsbøl (dansk) eller Wallsbüll (tysk) er en landsby og kommune beliggende i et skovrigt område cirka 18 km vest for Flensborg i det nordlige Sydslesvig. Landsbyen strækker sig på på begge sider af Valsbækken (også kaldt den Valsbøller Strøm), der mod syd dannede skellet mellem Vis- og Kær Herred. Administrativt hører kommunen under Kreis Slesvig-Flensborg i den tyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Skovlund kommunefællesskab (Amt Schafflund).

Valsbøl er sogneby i Valsbøl Sogn. Sognet lå i Vis Herred (Flensborg Amt, Sønderjylland), da området tilhørte Danmark. Valsbøl Kirke er en romansk stenkirke fra 1100-tallet. Kirken er viet til Sankt Kristoffer. I kirken findes middelalderlige figurer i egetræ.

Stednavnet er første gang dokumenteret 1472. Stednavnet kan henføres til oldnordisk valr for et valplads (slagmark) eller en falk eller til oldnordisk vǫllr for mark, slette. Måske stammer navnet også fra personnavnet Valr eller Wal, som står i fornbindelse med vælsk.

Til Valsbøl og omegnen er knyttet flere folkesagn. Et af dem omhandler to kæmper, som var i færd med at bygge kirkerne i Medelby og Store Vi. Da de kun havde en hammer, kastede de den skiftevis til hinanden. Derved kom de til at beskædige kirken i Valsbøl.

En af Valsbøl gader er opkaldt efter lederen af den grundtvigianske menighed i lokalområdet og grundlæggeren af landsbyens danske forsamlingshus Valsbølhus Maren Sørensen.

Landsbyen er beliggende på gesten, hvor jorder er sandet. Der findes flere hedestrækninger og små forhøjninger som Rygshøj i omegnen.

Valsbøl var stationsby på strækningen Flensborg-Lindholm.

Eksterne henvisninger 

 Valsbøl danske menighed

Noter 

Byer i Kreis Slesvig-Flensborg
Byer i Slesvig-Holsten
Waifar af Aquitanien

Waifar (eller i den franske form: Gaifier) (død 768) var i årene mellem 748 og 767 de facto uafhængig som hertug af Aquitanien. Han efterfulgte sin far, hertug Hunald.

Han gjorde kraftig modstand mod alle Pippin den yngres forsøg på at bringe Aquitanien ind under frankisk lenshøjhed, og i den sammenhæng skal man se hans angreb i årene efter 760 på Autun, Chalon-sur-Saône og Narbonne. Til sidst lykkedes det dog Pippin at overvinde Aqiutanien, hvorefter Waifar blev myrdet af folk fra sit eget hof.

Eksterne henvisninger 
Waifars slægt 

Franker
Kalispell

Kalispell er en amerikansk by og administrativt centrum i det amerikanske county Flathead County i staten Montana. I 2000 havde byen et indbyggertal på .

Byer i Montana
Venture Cup

Venture Cup er en forretningsplankonkurrence i Skandinavien, den største i verden af sin slags.

Konkurrencen består af flere stadier, hvor deltagende hold indleverer deres idé eller projekt til bedømmelse af en professionel jury. I løbet af konkurrencen, udvikles idéer til investeringsklare forretningsplaner. For hvert stadie i konkurrencen tildeles forskellige præmier og mere end en halv million euros er tildelt på tværs af Skandinavien.

Formålet med konkurrencen er at fremme iværksætteri på skandinaviske universiteter, samt at generere nye vækst-virksomheder. Venture Cup blev startet i 1998 af McKinsey and Company i Göteborg, Sverige, og den eksisterer i dag som non-profit organisationer i Danmark, Norge, Finland og Sverige.

Venture cup består af to konkurrencer, henholdsvis Idea Competition samt Startup Competition - der afholdes henholdsvis i efteråret og foråret hvert år. Der er mulighed for at vinde op til 200.000 kroner til videre udvikling af holdenes ideer. 

Konkurrencen består af seks kategorier, der henholdsvis består af: 
 CleanTech & Environment
 Life Science & MedTech
 Mobile & Web
 Services
 Product & Technology
 Social Entrepreneurship

Vindere af Venture Cup 
I alt har 34 hold vundet Venture Cup i Danmark siden konkurrencens stiftelse i 1998 - de 34 hold er som følger (Alfabetisk):  
 Attivo
 BalancAir
 BioLab
 BioRepeller 
 Biosyntia
 Bucky’o’Zun
 Butikssiden
 CallCab
 Computerfriend
 Coolstep
 CTS Wristband
 DANfur
 Debito 
 Fundr
 Iconfinder
 Innogie
 Lendino
 LevelUP
 NAVINAC
 NEMdose
 Nordic 
 Oculeve
 Optical Accelerometer
 PLASMARC
 Power Converters
 Quick Inspect 
 Read It Loud
 Ruby Cup
 RSP Systems (A/S) 2005-2006
 SBT Aquatech
 Senseye
 Tryg-puden
 Velocatr
 Voicefit
 WindSensor

Se også
Venture Cup Danmark

Eksterne links

Venture Cup
Venture Cup Sweden
Venture Cup Denmark
Venture Cup Norway 
Venture Cup Finland 

Formidling af økonomi
Iværksætteri
Bøglund

Bøglund (dansk) eller Böklund (tysk) er en landsby og kommune beliggende ved en lille bæk få kilometer nord for Slesvig by i det sydvestlige Angel i Sydslesvig. Administrativt hører kommunen under Slesvig-Flensborg kreds i den tyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Sydangel kommunefælleskab (Amt Südangeln). Til kommunen hører Augustenborg, Bøglundmark (Böklundfeld), Denholm (Dammholm), Katbæk (Kattbek), Kragholm (Krokholm), Lindebjerg (Lindeberg) med Lindbjergskov, Nørre Farensted (Norderfahrenstedt), parcelhuskvarteret Quinkkjer og Risbrig (Reesbrück). I kirkelig henseende hører Bøglund under Farensted Sogn. Sognet lå i Strukstrup Herred (Gottorp Amt), da Slesvig var dansk indtil 1864.

Bøglund er første gang nævnt i årene mellem 1445 og 1450. Stednavnet er sammensat af bøgetræet og -lund. Kommunens våbenskjold viser tilsvarende et stiliseret bøgetræ samt en slesvigsk/søderjysk løve. Den nord for Bøglundmark ved vejen til Klapholt beliggende kådnersted Denholm (Dennholm) er første gang nævnt 1837. Stednavnet henføres enten til folkenavnet danskere eller  til mandsnavn Degn (Degnholm).

Mod nord danner Kvastrup Å grænsen til nabokommeunen Ølsby og Okselbæk Skov (på dansk også Oxelbæk Skov, på tysk Ausselbeker Gehege), mod sydøst danner Katbæk på en del grænsen til Sønder Farensted. 

Bøglund er især kendt for pølsefirmaet Böklunder Plumrose, som producerer de såkaldte Bøklunder Würstchen (Bøglund pølser).

Eksterne henvisninger

Noter 

Byer i Angel
Byer i Kreis Slesvig-Flensborg
Byer i Slesvig-Holsten
The Adult Channel

The Adult Channel er en britiskbaseret satellit-tv-kanal, der sender pornofilm. Kanalen distribueres i Storbritannien, Irland, Belgien samt i Finland. 

I Skandinavien blev kanalen distribueret via Canal Digital men er ophørt fra 1. december 2015. 

Kanalen har bl.a. produceret Doctor Screw.

Eksterne henvisninger
Adult Channels hjemmeside 

Tv-kanaler fra Storbritannien
Utrecht (provins)

Utrecht er en nederlandsk provins, beliggende i den centrale del af Nederlandene.

Provinsen grænser op Zuid-Holland og Gelderland mod syd, Zuid-Holland mod vest, Flevoland og Noord-Holland mod nord, og Gelderland mod øst. Utrecht har et samlet areal på 1.560,05 km2, hvoraf 74,59 km2 udgøres af vand. Provinsen har 1.363.882 indbyggere (31. juli 2021).

Utrechts hovedstad og største by hedder også Utrecht, hvor den lokale provinsadministration holder til. Kongens kommissær (nederlandsk: Commisaris van de Koning) i Utrecht hedder Willibrord van Beek. Demokraterne 66 (D66) og Folkepartiet for Frihed og Demokrati (VVD) er med 9 sæder hver de to største partier i provinsrådet. Kristendemokratisk Appel (CDA) er det næststørste parti, mens Arbejderpartiet (PvdA) er rådets tredje største parti.

Geografi 

Utrecht ligger i den centrale del af Nederlandene. Den grænser op til provinserne Flevoland og Noord-Holland i nord, Zuid-Holland i vest, og Gelderland og Zuid-Holland i syd. I øst grænser Utrecht op til Gelderland.

Utrecht er Nederlandenes mindste provins. Den har et samlet areal på 1.560 km2, hvoraf 74 km2 udgøres af vand. Eksklusive vand er Utrecht ligeledes Nederlandenes mindste provins.

Underinddelinger 
Utrecht består kun af ét COROP-område: Utrecht. COROP-enhederne bruges af staten i forbindelse med statistik og analyse.

Utrecht består af 26 kommuner. Utrecht er provinsens folkerigeste kommune, mens Vijfheerenlande arealmæssigt er Utrechts største kommune. Renswoude har det laveste indbyggertal såvel som mindste areal.

Demografi 
Utrecht har et indbyggertal på 1.387.657 indbyggere (31. januar 2023) og en befolkningstæthed på 935 indbyggere per km2. Det er Nederlandenes femte største provins målt på antal indbyggere. Utrecht har desuden Nederlandenes tredje højeste befolkningstæthed. Kun Zuid-Holland, Noord-Holland, Noord-Brabant og Gelderland har flere indbyggere. Utrecht er provinsens folkerigeste kommune.

Politik 
Provinsrådet i Utrecht (nederlandsk: Provinciale Staten) består af 49 medlemmer med kongens kommissær i spidsen. Den nuværende kommissær er Willibrord van Beek fra Folkepartiet for Frihed og Demokrati (VVD). Han afløste Roel Robbertsen (2007-2013) fra Kristendemokratisk Appel (CDA) 15. september 2013. Utrechts provinsråd vælges af Utrechts indbyggere, mens kommissæren udpeges af kongen og den nederlandske regering. D66 og VVD er med 9 sæder hver de to største partier i provinsrådet. Den daglige ledelse varetages af en lille styrelse (nederlandsk: Gedeputeerde Staten), hvis medlemmer (nederlandsk: gedeputeerden) kan sammenlignes med ministrene i en regering. Styrelsen ledes af kommissæren.

Personer fra Utrecht 

 Pave Hadrian 6., den hidtil eneste nederlandske pave
 C.H.D. Buys Ballot, kemiker og meterolog
 Piet Mondrian, billedkunstner
 Gerrit Rietveld, arkitekt og møbeldesigner
 Theo van Dursburg, billedkunstner

Referencer 

 
Provinser i Nederlandene
Tanktop

En Tanktop er en ærmeløs undertrøje med store ærmehuller og en stor hals til ned omkring brystet. På dansk vil man som regel kalde en tanktop for en undertrøje.

Slang
I USA kaldes den også for en wife-beater (: hustrumishandler). Grunden til at den kaldes en "wife-beater" er, at man ofte ser mænd i trailer parks (lavindkomstbeboelse i USA) iført disse undertrøjer, og at disse individer ofte opfattes at begå hustruvold.

Kilder 

Undertrøjer
Toppe
Latinisering

Latinisering er en proces, hvor man gør noget – typisk ord eller navne – (mere) latinske.

Se således:
 Latiniserede efternavne – om ændring af efternavne, så de får et mere lærd præg
 transskription og translitteration fra ikke-latinske tegnsæt til det latinske alfabet.
Arn: Tempelridderen

Arn: Tempelridderen (svensk: Arn: Tempelriddaren) er en svensk film baseret på den svenske forfatter Jan Guillous trilogi om den svenske tempelridder Arn Magnusson. Filmen havde premiere i biografen december 2007, og efterfølgeren, Arn: Riget ved vejens ende (svensk: Arn: Riket vid vägens slut), havde premiere godt et år efter, 22. august 2008. Idet de to film havde et samlet budget på 30 mio. amerikanske dollars (210 mio. svenske kroner sponsoreret af Film i Väst og TV4 fra Sverige, Danmarks Radio fra Danmark, YLE fra Finland, TV 2 fra Norge samt Telepool fra Tyskland), blev de det største filmprojekt til dato i Norden. Det svenske SVT skulle oprindelig også sponsorere filmen, men trak sig ud af aftalen. De to film blev redigeret sammen i 2010.

Filmens instruktør er danske Peter Flinth, som også er kendt for at have instrueret Fakiren fra Bilbao og Olsen-banden Junior. Indspilningen er foretaget i Västergötland i Sverige, samt i Marokko og Skotland.

Handling 

Arn er en del af den magtfulde Folkungaslægt Han vokser op på et kloster blandt Cisterciensermunke. Her bliver han oplært i fægtning, ridning og bueskydning af en tidligere tempelridder, der tjener som munk som bodshandling for en synd. Da han forlader klosteret bliver han indlemmet i kampen mellem de adelige familier, som alle forsøger at sætte sig på tronen til den unge nation, som snart vil blive Kongeriget Sverige. Derpå hjælper han sin ven, Knut Eriksson, til at dræbe den gamle konge, Karl Sverkersson, hvilket fører til en krig mellem to fraktioner. Men Arn og hans forlovede, Cecilia Algotsdotter, har førægteskabelige forhold, og da hendes søster har set sig sur på Arn, da han ikke ville ligge med hende, sladrer og lyver hun til Moder Rikissa, som udover at være abbedisse på det kloster hvor Cecilia og hendes søster skiftes til at være i en måneds tid, også er af sverkersæt, dvs. at hun er interesseret i at hjælpe til med at forhindre Arns barndomsven Knut til magten. De bliver derfor uretfærdigt dømt, og af politiske årsager dømt til bodssonelse i 20 år. Arn i Det Hellige Land, Cecilia i det selvsamme kloster som Moder Rikissa hersker over, og uden at se hendes og Arns barn i alle de 20 år, (Arns farbror, og kongens nære rådgiver, Birger Brosa (Brosa fordi han tit smiler) tager sig dog af barnet som var det hans eget.)

Rolleliste 
Hovedparten af filmens rolleindehavere er fra Sverige, idet filmen blandt andet er filmet her, og da sprogene benyttet i filmen er svensk og engelsk.

Se også 
 Vejen til Jerusalem (Jan Guillous første roman i serien om Arn)

Eksterne henvisninger 
 Officielle side om Arn: Tempelridderen

Referencer 

Svenske film fra 2007
Dramafilm fra Sverige
Actionfilm fra Danmark
Dramafilm fra Danmark
Krigsfilm
Film baseret på bøger
Dramafilm fra Norge
Dramafilm fra Tyskland
Film fra Finland
Film fra Danmark (administrationskategori)
Film der foregår i middelalderen
Danske film fra 2007
Tyske film fra 2007
Embsbøl-Horsbøl

Embsbøl-Horsbøl (dansk), Emmelsbüll-Horsbüll (tysk) eller Ämesbel-Hoorbel (nordfrisisk) er en kommune bestående af Emsbøl og Horsbøl i det nordvestlige Sydslesvig og tæt ved den dansk-tyske grænse. Administrativt hører kommunen under Nordfrislands kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Sydtønder kommunefællesskab (Amt Südtondern).

Historie 
Horsbøl dukker første gang op i 1231 i kong Valdemars Jordebog. Byen var i middelalderen hovedby i Horsbøl Herred (nu Vidingherred). I den danske periode hørte landsbyen under henholdsvis Embsbøl og Horsbøl sogne (Viding Herred).

Den nuværende kommune Embsbøl-Horsbøl blev dannet ved en kommunalreform i 1974 ved en sammenlægning af Embsbøl og Horsbøl. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i Sydtønder kommunefællesskab (Amt Südtondern). Til kommunen hører også boområderne Benninghusum (tysk Benninghusum, nordfrisisk Bäninghüsem), Didersbøl (tysk Diedersbüll, nordfrisisk Tiirsbel), Ny Horsbøl (tysk Neuhorsbüll, nordfrisisk Naihoorbel) og Sydvesthjørne (tysk Südwesthörn).

Kommunen er præget af landbrug, turisme og flere vindkraftværker.

Galleri

Eksterne henvisninger 

 Embsbøl-Horsbøl Kommune

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Byer i Slesvig-Holsten
Fabricius

Fabricius er et latiniseret efternavn afledt af professionen smed

Kendte personer med efternavnet Fabricius 
 David Fabricius 1564 – 1617, tysk astronom
 Otto Fabricius 1744-1822, dansk-norsk præst, sproglærer og naturhistoriker
 Jens Nicolaus Fabricius Leth 1808-1889, dansk præst og politiker
 Knud Frederik Krog Fabricius 1875-1967, dansk historiker

Andet 
 Fabricius (månekrater), et månekrater opkaldt efter den tyske astronom David Fabricius
Lobau

Lobau er en flodeng ved Donau beliggende på den nordlige side af floden delvis i Wien og delvis i Niederösterreich.

Lobau var stedet for slaget ved Aspern-Essling i 1809, hvor Napoleon led sit første store nederlag.

Lobau-onmrådet bliver blandt andet brugt til rekreative aktiviteter og er desuden kendt for at være et nudiststed. Lobau er dog stadig et habitat for truede dyre- og plantearter, hvorfor det har været et beskyttet område siden 1978 og siden 1996 har det været del af Donau-Auen Nationalpark.

Lobau indeholder ydermere en oliehavn.

Eksterne henvisninger 

 AEIOU Østrigs encyklopædi

Wiens geografi
Biosfærereservater i Østrig
Naturisme
Johann Bernhard Fischer von Erlach

Johann Bernhard Fischer von Erlach, (født 20. juli 1656 i Graz, Østrig, død 5. april 1723 i Wien) var en østrigsk arkitekt under barokken.

Johann Bernhard Fischer blev uddannet som billedhugger af sin far, billedhuggeren Johann Baptist Fischer. Han fortsatte uddannelsen i Rom i årene 1670 til 1686. Her arbejdede han i tyroleren Johann Paul Schors (Giovanni Paolo Tedesco) værksted som elev af hans søn Philipp Schor. Her fik han kontakt med barokarkitekten Gian Lorenzo Bernini og kredsen omkring dronning Kristina af Sverige. Især med hendes antikvaren Pietro Bellori og jesuiten Athanasius Kircher.

Efter hjemkomsten til Graz i 1686 var Fischer beskæftiget som stukkaturarbejder (Ferdinand II's mausoleum ). I 1688 kom han til Wien, hvor han primært arbejdede som arkitekturunderviser for tronfølgeren, ærkehertug Josef, og som arkitekt. Han planlagde den monumentale Habsburg-residens Schönbrunn og byggede fra 1693 til 1699 fire kirker i Salzburg (fx Kollegienkirke). I 1696 fik han adelstitlen ”von Erlach”. I 1705 blev Fischer von Erlach udnævnt Oberbauinspektor am kaiserlichen Hofe. Efter Fischers død i 1723 overtog hans søn, Joseph Emanuel Fischer von Erlach, byggeprojekterne.

Fischer von Erlachs arkitekturteoretiske traktat med titlen "Entwurff Einer Historischen Architectur" fra 1721 er den første verdensarkitekturhistorie. Bogen begynder med en arkæologisk rekonstruktion af verdens syv underværker. Derefter præsenteres antikke romerske og græske byggeikoner. Andre kapitler viser arkitekturer fra mellemøsten, Persien, Kina og Siam. Traktaten slutter af med et udvalg af Fischers egne bygninger og projekter. Endelig findes en præsentation af arkæologisk rekonstruerede og selvopfundne vaser.

Fischer von Erlachs arkitektoniske mesterværk er Karlskirche i Wien påbegyndt i 1715.

Skrevet om Johann Bernhard Fischer von Erlach 

 Kreul, Andreas: Johann Bernhard Fischer von Erlach 1656–1723. Regie der Relation. Forlag Anton Pustet, Salzburg/München 2006, 448 S., 
 Sedlmayr, Hans: Johann Bernhard Fischer von Erlach, DVA, 

Arkitekter fra Østrig
Barokarkitekter
ITAR-TASS

Itar-Tass (russisk Информационноe телеграфное агентство России, Inormatsionnoje telegrafnoje agentstvo Rossii), Information telegrafi agentur Rusland er et vigtigt russisk nyhedsbureau med hovedkontor i Moskva.

Historie 

Itar-Tass har sin oprindelse i et brev sendt den 26. marts 1904 fra den russiske finansminister Vladimir Kokovtsov til udenrigsministeren hvori han beskriver en stigende behov for at udveksle information via telegraf med udlandet. I juli 1904 blev der holdt et møde for at grundlægge et officielt telegrafservice, Sankt Petersborg telegraf agentur (SPTA), som havde til formål at distribuere politisk, finansielt, handels og andet information indenfor landet og med omverdenen. Fra den 1. september 1904 begyndte SPTA at fungere som officielt russisk nyhedsbureau.

I forbindelse med at Sankt Petersborg blev omdømt til Petrograd den 19. august 1914 blev også SPTA omdøbt til Petrograd telegraf agentur (PTA).

Bolsjevikkerne overtog bureauet den 7. november 1917, hvorefter de den 1. december gjorde det til den Russiske sovjetrepubliks officielle regerings informations agentur. Den 7. september 1918 blev PTA sammenlagt med et andet pressebureau og navngivet Rosta. Den 25. juli 1925 dekreterede den højeste sovjet at agenturet fra da af skulle gå under navnet Telegraf agentur Sovjetiske Union, Tass (russisk: Телеграфное агентство Советского Союза, Telegrafnoje agentstvo Sovetskogo Soyuza).

Efter Sovjetunionens opløsning i 1992 skiftede Tass navn til Information Telegraf Agentur Rusland – men grundet det lange historie under navnet Tass, blev der holdt fast i dette, blot tilføjet Itar: Itar-Tass – men oftest foretrækkes blot Tass – Telegrafnoje agentstvo svazi i soobsjtjenija (Телеграфное агентство связи и сообщения), Telegraf agentur af kommunikation och anmælning.

Bureauet er stadig statsfinansieret, og producere ifølge egne tal omkring 700 avissider om dagen – hvad der ligger lige under det sovjetiske toppunkt. Itar-Tass har 74 lokale kontorer spred ud over Rusland og SNG-landene, og 65 kontorer i 62 udenlandske lande.

Eksterne henvisninger 

 Hjemmeside av Itar-Tass  

Nyhedsbureauer
Medievirksomheder fra Rusland
Asters (Eurybia)

Asters (Eurybia) er en nydannet slægt, som rummer 23 arter, der er udskilt fra slægten Aster. Det er stauder med en opret eller opstigende vækst. Arterne danner jordstængler, der kan være enten krybende eller tykke og pælerodsagtige, men som næsten altid er træagtige. Stænglerne er i reglen ugrenede, og de bærer spredte, tilspidsede blade med hel eller savtakket rand. Blomsterkurvene er samlet i endestillede stande. Frugterne er nødder med en kort, stiv fnok. Her omtales kun de arter, som bliver dyrket i Danmark.

 Eurybia divaricata
 Storbladet asters (Eurybia macrophylla)
 Sibirisk asters (Eurybia sibirica)

 Eurybia avita, 
 Eurybia chlorolepis, 
 Eurybia compacta, 
 Eurybia conspicua, 
 Eurybia eryngiifolia, 
 Eurybia furcata, 
 Eurybia hemispherica, 
 Eurybia herveyi, 
 Eurybia integrifolia, 
 Eurybia jonesiae, 
 Eurybia merita, 
 Eurybia mirabilis, 
 Eurybia paludosa, 
 Eurybia radula, 
 Eurybia radulina, 
 Eurybia saxicastellii, 
 Eurybia schreberi, 
 Eurybia spectabilis, 
 Eurybia spinulosa, 
 Eurybia surculosa

Note

Se også 
 Asters (Aster)
 Asters (Symphyotrichum)

Kurvblomst-familien
Siyabonga Nomvethe

Siyabonga Eugene Nomvethe (født 2. december 1977 i Durban) er en sydafrikansk fodboldspiller, der spiller for AmaZulu. Hans position er midtbanespiller. Han repræsenterede det sydafrikanske landshold ved både VM i 2002 i Sydkorea og Japan, samt ved VM i 2010 på hjemmebane.

Han har spillet for SAS-ligaklubben AaB fra 2006 – 2009. Han blev ofte kaldt kælenavnet "Bhele" eller i få kredse "Bonga". "Bhele" kommer af sproget zulu.￼￼￼

Karriere

Udinese 
Siyabonga Nomvethe skrev i 2001 under med den italienske klub Udinese Calcio i Serie A. I 2002 blev han udvalgt til at spille for South Africa i VM i fodbold 2002. Han gjorde sin tilstedeværelse klar, da han scorede det sejrsgivende mål i 1–0-sejren over Sloveniens fodboldlandshold. Nomvethe blev udlejet til de mindre italienske klubber Salernitana Calcio OG Empoli F.C. fra januar 2004 til juni 2005 efter to mislykkede år i Udinese. Han blev desuden udlejet i seks måneder til den svenske klub Djurgårdens IF, før han permanent brød med Udinese i december 2005. Han skiftede tilbage til Sydafrika, hvor han skrev under med Orlando Pirates.

Orlando Pirates 
Nomvethe spillede i den sydafrikanske klub Orlando Pirates i et halvt år, før han skiftede til AaB Fodbold på en fri transfer.

AaB 
Siyabonga Nomvethe skiftede i juli 2006 til AaB i den danske Superligaen. Han spillede for AaB i tre år, hvor han vandt Superligaen 2007-08 med klubben og scorede et mål i straffesparkskonkurrencen i ottendedelsfinalen imod Manchester City i UEFA Cup 2008-09.

Moroka Swallows F.C. 
Han skiftede til Moroka Swallows F.C. efter sin tid i AaB i 2009. Det blev officielt bekræftet i august 2015, at Nomvethe havde skrevet under på en forlængelse af kontrakten med klubben gældende for sæsonen 2015/16.

International karriere

Internationale mål

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Sydafrika
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2010
Fodboldspillere fra Udinese Calcio
Fodboldspillere fra Djurgårdens IF Fotboll
Fodboldspillere fra AaB
Personer fra Durban
Vienna International Centre

Vienna International Centre (VIC), også kendt som UNO-City (FN-by), blev bygget i Wiens 22. bydel Donaustadt mellem 1973 og 1979 efter planer af arkitekten Johann Staber.

Anlægget har en grundform som et Y, og er bygget sådan, at de forskellige bygninger ikke gensidigt stiller hinanden i skygge. Bygningerne er beliggende på et område på 17 hektar, og indeholder tilsammen 230.000 kvadratmeter. Det højeste tårn er 120 meter højt med 28 etager. 

I 1983-87 blev et konferencecentrum, Austria Center Vienna, bygget (ligeledes af Staber), og byen blev dermed udbygget. Dette gav mulighed for at rumme op til 9500 deltagere til konferencer.

Siden år 2005 har en saneringsproces været i gang for at uskadeliggøre asbesten, der blev anvendt under byggeriet. I den forbindelse bliver også en ny konferencebygning, M, bygget. Denne skal være erstatning for den nuværende konferencefløj, mens denne bliver saneret. Saneringen forventes afsluttet i 2012.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 FN's sæde i Wien 
 Besøgsinfo
 Austria Center Vienna
 Konferencebygning C2 

FN
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Wien