kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Altingsvalget 2017

Altingsvalget 2017 blev afholdt i Island den 28. oktober 2017, knap et år efter det seneste valg.  

Bjarni Benediktssons borgerlige trepartiregering mellem Selvstændighedspartiet og de to liberale midterpartier Reform og Lys Fremtid sprak pga. afsløringer af, at fremtrædende medlemmer af Selvstændighedspartiet (herunder statsministerens far) havde underskrevet vidnesbyrd til støtte for æresoprejsning af personer dømt for seksuelt misbrug af børn, og at statsministeren havde undladt at oplyse sine koalitionspartnere om dette.

I løbet af valgkampen viste meningsmålinger stor opbakning til Venstrepartiet – De Grønne, der i enkelte meningsmålinger lå på op mod 30% af stemmerne, men en effektiv negativ kampagne på de sociale medier med fokus på risikoen for høje skatter og EU-medlemskab hvis venstrefløjen vand fik elimineret forspringet, og resultatet af valget blev et fragmenteret Altinget med hele otte partier repræsenteret, hvilket var ny rekord. Herunder tidligere statsminister Sigmundur Davíð Gunnlaugssons Centerpartiet, der var dannet under valgkampen og Inga Sælands populistiske Folkets Parti. 

Selvstændighedspartiets to tidligere regeringspartnere led en krank skæbne. Lys Fremtid havnede langt under spærregrænsen på 5%, mens Reform undervejs i valgkampen måtte udskifte deres formand Benedikt Jóhannesson med Selvstændighedspartiets tidligere næstformand Þorgerður Katrín Gunnarsdóttir for at klare spærregrænsen, og partiet mistede tre af deres syv mandater. Lys Fremtids leder Óttarr Proppé trådte efterfølgende tilbage fra formandsposten og forlod politk. 

Efter fire ugers regeringsforhandlinger, der indbefattede et kuldsejlet forsøg på en koalition mellem venstrefløjen og Fremskridtspartiet, dannede Venstrepartiet - De Grønnes leder Katrín Jakobsdóttir en bred koalitionsregering med de to traditionelle borgerlige "magtpartier" (valdsflokkur) Selvstændighedspartiet og Fremskridtspartiet, der har siddet i de fleste islandske regeringer siden deres dannelse i hhv. 1929 og 1916. De tre partier er alle imod EU-medlemskab og er enige om at opretholde en protektionistisk fiskeri- og landbrugspolitik og en selvstændig islandsk valuta. Regeringserklæringen fokuserede på at bruge indtægterne fra det islandske turistbooom til at forbedre sundhedsvæsenet og modernisere infrastrukturen og uddannelsessektoren, men indeholdt også grønne tiltag som f.eks. omstilling til en CO2-neutral økonomi.

Valgresultat

Noter 

Politiske valg i 2017
Politiske valg i Island
Harald Nielsen (politiker)

Harald Nielsen (født 18. november 1896 i Særslev på Fyn, død 6. oktober 1976) var en dansk politiker fra Venstre.

Virke på landbrugsskoler 
Han var søn af højskoleforstander Rasmus Nielsen (1863-1964) og Marie Nutzhorn (1867-1930) og blev uddannet ved landbruget, aftjente sin værnepligt og var derefter elev på højskoler og landbrugsskoler samt på Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole. Han blev landbrugskandidat 1921 og var lærer ved Sydsjællands Landbrugsskole 1921-22 og ved Dalum Landbrugsskole 1923-36.

Politikeren 
Harald Nielsen voksede op i et højskolemiljø omkring Særslev Højskole, som faderen bestyrede, og som var præget af Klaus Berntsens tanker. Samtidig havde han via sin mor tilknytning til Askov Højskole, og derigennem blev han rundet af grundtvigske traditioner og venstrepolitik. Han knyttede bånd til sin tidligere elev Erik Eriksen, og i 1937 blev han på initiativ af Thomas Madsen-Mygdal rejsesekretær for Venstres Landsorganisation.

I 1939 var han Venstres kandidat til Folketinget i Herningkredsen, som var blevet overtaget af Bondepartiet, men det lykkedes ham ikke at tage mandatet. Han opnåede dog at blive Venstres 1. suppleant i Ringkøbing Amtskreds og kom på tinge ved Oluf Krags død 1942. Ved folketingsvalget 1943 vandt han Herningkredsen, som forblev hans valgkreds, indtil han 1966 ikke ønskede genopstilling. Fra 1956 til 1964 var han partisekretær og leder af Venstres sekretariat.

Tillidshverv 
Særligt det nordiske samarbejde lå Harald Nielsen meget på sinde, og han var medlem af Nordisk Råd 1953-58 og 1960-66 (formand for den danske gruppe 1964-66) og blev præsident for Nordisk Råd i 1966.

Han var desuden medlem af Den parlamentariske Kommission 1945-53, af Feriekommissionen 1949-51 og af Forfatningskommissionens valglovsudvalg 1952; medlem af Det Kongelige Teaters tilsynsråd 1954-66 (næstformand 1959-66) og af Toldkommissionen 1954-59 samt af Toldrådet og dettes appeludvalg 1954-57; tilsynsmand ved Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole 1946-58 og medlem af tilsynsrådet for optagelseshjemmet Billeshave fra 1948. Han blev Ridder af Dannebrog 1965.

Nielsen blev gift 15. juni 1929 med Erna Kirstine Frederiksen (født 9. december 1899 i Holmstrup på Fyn, død 27. juni 1976 på Frederiksberg), datter af handelsgartner Christian Frederiksen (1862-1914) og hustru Gertrud Jørgensen (1870-1946).

Han er begravet på Søndermark Kirkegård.

Forfatterskab 
 Arvelighedslære til Brug for Undervisningen paa Landbrugsskoler, 1930.
 Grundbog i Samfundets Økonomi, 1932.
 (sammen med Erik Eriksen), Liberalismen i Danmark, 1935. 

 Kilder 
 
 Kraks Blå Bog 1974'' Digitaliseret udgave

Eksterne henvisninger 
 

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer fra Fyn
Riddere af Dannebrog
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Folketingsmedlemmer i 1940'erne
Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Agronomer fra Danmark
Skolefolk fra Danmark
Lærebogsforfattere fra Danmark
Samvittighedsfange

Samvittighedfange er et udtryk som blev opfundet af Amnesty International i begyndelsen af 1960'erne. Det bruges om enhver person som er fængslet eller på anden måde forhindret i at udtrykke sig på grund af sin race, religion, hudfarve, sprog, seksuelle orientering, eller politiske eller filosofiske overbevisning, al den tid vedkommende ikke selv har udøvet eller støttet brug af vold.

Se også 

 Politisk fange

Referencer 

Menneskerettigheder
Næstved Affaldsenergi

Næstved Affaldsenergi er et affaldsenergi-anlæg, der ligger i Næstved på Sydsjælland. Det består af Næstved Affaldsenergi (NAE) og Næstved Affaldsenergi Syd (NAE-S).

NAE har tre affaldskedler på hhv. 10, 10 og 25 MW dampenergi. Dampen leveres til NAE-S, hvor dampen udnyttes i en dampturbine på 13,5 MW el. Max last ved affaldskedlerne er 11,3 MW el og 34,5 MW fjernvarme. Anlægget har mulighed for at kunne køre 100% last til bypass veksler. Ovn 4 er udstyret med røggaskondensering i 2 trin. Direkte og via varmepumpe. Den kondenserede effekt er hhv 3 og 4,5MW. Således kan den samlede effekt af anlægget opgøres til: 9,6 MW el og 44,5 MW fjernvarme. Med bypass kan anlægget opnår en maks. varmeproduktion på: 2 MW el og 51,75 MW fjernvarme.

Historie 
Historie NAE
 1982: 2 stk Vølund varmtvandslinier idriftsættes
 1995: Ovn 2 konverteres til dampproduktion, Ovn 3 idriftsættes (Dampproducerende)
 2005: Ovn 4 idriftsættes (Dampproducerende), Ovn 1 skrottes, Opgradering røggasrens.
 2012: Røggaskondensering med absorbtionsvarmepumpe Ovn 4 idriftsættes
 2013: Produktionskapacitet ovn 4 hævet med 15%
 2018: Biopulp anlæg idriftsættes
 2024: 2 MW elnet-batteri

Ejerforhold: Næstved Affaldsenergi, ejes og drives af I/S Affaldplus, et fælleskommunalt affaldsselskab der ejes af Næstved, Vordingborg, Faxe, Ringsted, Sorø og Slagelse kommune.

Historie NAE-S
 1995: Idriftsættelse af Næstved Kraftvarmeværk. Byggeri påbegyndt af SK-energi, senere Energi E2. 1 stk gasturbine, med dampproducerende udstødningskedel. Dampturbine med fælles damp fra affaldsdampkedlerne og gasturbinens udstødningskedlen. Dampturbinen og gasturbinen trækker en fælles generator.
 2001: Salg af kraftvarmeværk til I/S Fasan, samtidig ombygning af kraftvarmeværk. Gastubinen flyttes til H.C. Ørstedværket. Generator udskiftes. Udstødningskedel påmonteres 40 MW gasbrænder.

Referencer 

Kraftvarmeværker i Danmark
Affaldsenergi
Þorvaldur Þorvaldsson

Þorvaldur Þorvaldsson (født 1957 i Akranes) er en islandsk tømrer, barytonsanger og venstrefløjspolitiker. Han er medstifter og formand for partiet Folkefronten, som han repræsenterede ved partilederunderne forud for altingsvalgene i 2013, 2016 og 2017.

Karriere 
Siden 1970'erne har han været aktiv i en lang række organisationer og partier på venstrefløjen, herunder den albansk-islandske venskabsforening (Menningartengsl Albaníu og Íslands), kampgruppen for oprettelsen af et kommunistisk parti (Baráttusamtökin fyrir stofnun kommúnistaflokks), Rauður vettvangur (Rødt område) og Venstrepartiet - De Grønne, som han forlod i 2011, da han mente det havde brudt med sine socialistiske principper ved at acceptere en islandsk ansøgning om EU-medlemskab som en del af socialdemokraten Jóhanna Sigurðardóttirs regering. 

Derudover har desuden været aktiv i tømrerforbundets afdeling i Reykjavík (Trésmiðafélag Reykjavíkur), EU-modstanderorganisationen Heimsýn og NATO-modstanderforening Samtök hernaðarandstæðinga (sammenslutningen af krigsførelsesmodstandere). 

I firserne redigerede han bladet Rödd byltingarinnar (Revolutionens stemme).

Udover sit politiske arbejde har Þorvaldur optrådt som sanger i en række sammenhænge. Han har desuden været formand for den islandske patientforening for folk med Parkinsons syge, Parkinsonsamtökin. 

Þorvaldur Þorvaldsson har fået øgenavnet Albaníu-Valdi (Albanien-Valdi) på grund af sin maoistiske fortid og formandskab for den albansk-islandske venskabsforening.

Familie 
Þorvaldur er søn af læreren Ólína Jónsdóttir. Han er far til tre døtre, Heiða Annadóttir, Tinna Þorvaldsdóttir AnnAdóttir og Sóleyja Þorvaldsdóttir og samlevende med Ragnhildur Hallgrímsdóttir.

Noter 

Socialister fra Island
Håndværkere
Sangere fra Island
Karl Kristian Nicolaisen

Karl Kristian Nicolaisen (født 29. marts 1883 i Råsted ved Holstebro, død 1. april 1951 i Aalborg) var en dansk folkeskolelærer, foredragsholder, oplæser og forfatter.

Nicolaisen var søn af gårdejer Jens Bjerg Nicolaisen (født i 1836, død i 1898) og Christiane Christensen (født i 1842, død i 1901).

Nicolaisen tog sin lærereksamen fra Ranum statsseminarium i 1906. Han underviste dansk på de danske folkeskole for Aalborgs kommunale skolevæsen. 

Karl Kristian Nicolaisen er mest kendt som forfatter af biografier om andre forfattere fra sammen periode som for eksempel: Jeppe Aakjær, Johs. V. Jensen, Johan Skjoldborg og Martin Andersen Nexø Hans evne til at gøre skønlitteratur let tilgængeligt har bidraget til udbredelsen af disse. Desuden var han ofte til stede ved litterære aftener i Aalborg såvel på folkefester, hvor han sikkert har bidraget med forelæsning fra en af disse forfattere. 

Han giftede sig den 30. oktober 1915 med aalborgensiske Sigmor Valborg Elna Margrethe Jensen (født 18. december 1886, død 12. juli 1966)

Værker 
Enkelte af hans værker er:
 Jeppe Aakjær: en lille biografi og karakteristik (1913)
 Johannes V. Jensen. Bidrag til hans biografi og karakteristik (1914)
 Johan Skjoldborg: en lille Biografi og Karakteristik (1918)
 Martin Andersen Nexø: en litterær skitse (1919)
 m.fl.

Noter

Kilder 
 Svend Dahl: K.K. Nicolaisen i Dansk Biografisk Leksikon, 3. udg., Gyldendal 1979-84. Hentet 26. februar 2018

Biografiforfattere fra Danmark
Litteraturkritikere fra Danmark
Personer fra Jylland
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1900-tallet
Lærere fra Danmark
Donnie Munro

Donnie Munro (Donaidh Rothach) (født 2. august 1953) er en skotsk musiker og tidligere forsanger i det keltiske rockband Runrig. Han taler skotsk gælisk som modersmål, og meget af hans musik er foregået på dette sprog. Efter sin karriere i Runrig forsøgte han at blive valgt til både det britiske og det skotske parlament uden held. Han har siden fået en succesfuld solokarriere.

Opvækst 
Munro blev født i Uig, Isle of Skye i på de Indre Hebrider. Han gik på Gray's School of Art i Aberdeen og fik en postdoc i undervisning på Moray House i Edinburgh.

Musikalsk karriere 
Munro så Runrig optræde første gang i 1973 og et år senere blev han spurgt, om han ville være medlem af gruppen. Som forsanger for Runrig blev Munro etableret som den ledende gæliske musiker i 1980'erne og 1990'erne.

Han forhold Runrig i 1997 for at få en karriere inden for politik. Hans sidste optræden var en afskedskoncert på Stirling Castle den 29. august i 1997.

Munro har siden fået en succesfuld solokarriere. Hans album Heart of America, der er lavet i samarbejde med sangskriverne Blair Douglas og Richard Macintyre, som også stammer fra Isle of Skye, modtog prisen som årets album ved Scottish TradMusic Awards i 2006. Han er fortsat udviklingsleder for Sabhal Mòr Ostaig, Skotlands Nationale Center for Gælisk Sprog og Kultur på Skye.

Munro afsluttede en serie anmelderroste koncerter kaldet An Turas - The Journey, med et ensemble bestående 40 personer.

Til Runrigs 40-års jubilæum på Black Isle ved Muir of Ord den 10. august 2013 optrådte Munro som gæst og sang tre sange.

Politisk karriere 
Munro blev valgt som Rector of the University of Edinburgh i 1991 og havde posten frem til 1994. Han kæmpede om pladsen i det britiske parlament i området Ross, Skye and Inverness West i ved valget i 1997, men tabt til Charles Kennedy (Liberal Democrat). Han forsøgte herefter at komme med i det Skotlands parlament for Ross, Skye and Inverness West ved det skotske parlementsvalg 1999 for Labour, men tabte her til Liberal Democrat John Farquhar Munro. Det politiske engagement gjorde, at han måtte forlade bandet, hvilket skete i 1997. Årsagerne til hans afgang var genstand for en to år lang privat diskussion, men var aldrig en del af den offentlige debat.

Munro skulle angiveligt være blevet tilbudt et "sikkert" Labour-mandat i det centrale Skotland, da han allerede var blevet accepteret som kandidat i sit eget område i højlandet, hvor han var tæt på at vinde et sæde for Liberal Democrats ved valget i 1999.

Hæder 
I 1996 gav han Sabhal Mòr Lecture.

I 1998 blev Munro valgt som den første rektor for UHI Millennium Institute, hvilket han var i 3 år.

Diskografi

Studiealbum 
 On The West Side (1999)
 Across The City And The World (2002)
 Gaelic Heart (2003)
 Heart Of America (Across The Great Divide) (2006)

Livealbum 
 Donnie Munro Live (2000)
 Donnie Munro And Friends (2006)
 Donnie Munro Live - An Turas (2008)
 Sweet Surrender - Live Acoustic (2015)

Opsamlingsalbum 
 Fields Of The Young (2004)
 Donnie Munro - Best Of (2005)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Runrig
Sangere fra Skotland
Politikere fra Skotland
Vild med dans (sæson 15)

Den 15. sæson af Vild med dans blev sendt fra den 7. september 2018 på TV 2. Finalen fandt sted fredag den 23. november 2018 i Forum Horsens.

Sarah Grünewald fortsatte som vært for sjette sæson i træk, mens Claus Elming var stoppet som vært efter tolv sæsoner og blev erstattet af Christiane Schaumburg-Müller, der vendte tilbage efter fem sæsoners pause. Dommerpanelet bestod af de samme dommere som de foregående syv sæsoner: Nikolaj Hübbe, Anne Laxholm, Britt Bendixen og Jens Werner.

Vindere blev skuespiller Simon Stenspil sammen med danseren Asta Björk Ivarsdottir. Parret vandt i finalen over skuespilleren Molly Egelind og danseren Mads Vad. Sejren kom efter seernes afgørelse, idet de professionelle dommere havde kåret Egelund og Vad som vindere med en lille margin.

Rolf Sørensen kom til skade med sit ben efter uge otte, og derfor besluttede han sig at trække sig fra konkurrencen. Derfor besluttede holdet bag Vild med dans at ændre antal af deltagende par fra tre til to i finalen.

Par

Resultater

Gennemsnit

Danse og sange

Uge 1: Premiere 

I den første uge blev ingen par stemt ud.

Uge 2

Uge 3: Broadway

Uge 4

Uge 5: Latinaften med 1988'er tema

Uge 6: Standardaften

Uge 7: Boybands

Uge 8: Knæk cancer

 I denne uge dansede parrene på Gamle Scene på Det Kongelige Teater, og ingen blev stemt ud.
 Parrene blev delt op i to hold, hvor hvert hold skulle fortolke et klassisk værk.

Uge 9: Mit år

 Rolf Sørensen kom til skade med sit ben igen, derfor valgte han og Karina Frimodt at trække sig fra konkurrencen.

Uge 10: Kvartfinale

Denne uge skulle parrene danse en marathondans mod hinanden. De skulle danse "Nitty Gritty". Parret der vandt dansen fik 4 point, det næste par fik 3 point, så 2 point og sidstepladsen fik 1 point.

Uge 11: Semifinale

I showdansen skulle nydanserne danse uden deres professionelle partnere. Vinderen fik 3 point, andenpladsen fik 2 point, og sidstepladsen fik 1 point. Showdansen havde koreografi af Toniah Pedersen.

Uge 12: Finale

De to par valgte hver deres favorit inden for standarddans.
Parrene dansede en fælles latinmix, hvor alle sæsonens professionelle dansere deltog.

Referencer

Eksterne henvisninger 
Vild med dans på tv2.dk

15
Össur Skarphéðinsson

Össur Skarphéðinsson (født 19. juni 1953 i Reykjavík) er en islandsk biolog, journalist og socialdemokratisk politiker, der har repræsenteret både Islands Socialdemokratiske Parti og dets arvtager Alliancen. Han sad i Altinget 1991-2016 for valgkredse i Reykjavík, og var minister i flere regeringer i årene 1993-95 og 2007-13.

Uddannelse og forskning 
Han er vokset op i Reykjavík og tog studentereksamen fra Menntaskolinn i Reykjavik i 1973. Össur studerede derefter biologi ved Islands Universitet og afsluttede sine studier med en bachelor-grad i 1979, hvorefter han specialerede sig i akvakultur og modtog en doktorgrad fra University of East Anglia i 1983 for afhandlingen "The effect of photoperiod on the growth of the rainbow trout".

Derefter drog han hjem til Island og var 1984-87 redaktør for Folkealliancens dagblad Þjóðviljinn, hvorefter han bestred et årsvikariat som lektor i biologi ved Island Universitet. I 1989 blev han vicedirektør for Reykvískrar endurtryggingar.

Politisk karriere 
Össur blev valgt til Altinget i 1991 for Islands Socialdemokratiske Parti, hvis gruppeformand han var indtil han blev minister i 1993. Han var miljøminister 1993-1995. I de følgende år vendte Össur tilbage til journalistikken som redaktør af Alþýðublaðið 1996-97 og Dagblaðið Vísir 1997-98.

Han var en af drivkræfterne bag etableringen af Alliancen mellem de islandske venstefløjspartier i 1998, og efter Alliancens etablering som politisk parti i 2000 var han dets formand indtil 2005, hvor han tabte et kampvalg til Ingibjörg Sólrún Gísladóttir. Et år senere valgtes han til formand for Alliancens altingsgruppe, og da partiet gik i regering med Selvstændighedspartiet i 2007-09 blev Össur minister for erhverv, energi og turisme og i det første år desuden minister for nordisk samarbejde. Fra 2009-13 var han udenrigsminister i partifællen Jóhanna Sigurðardóttirs venstrefløjsregering.

Össur er en kendt blogger og facebook-skribent, hvis ofte skarpe kommentarer om islandsk politik hyppigt bliver citeret i den islandske presse.

Valgkredse 
 Reykjavík 1991-2003
 Reykjavík Nord 2003-09
 Reykjavík Syd 2009-13
 Reykjavík Nord 2013-16

Eksterne henvisninger 
 Biografi på Altingets hjemmeside 
 Össurs profil hos Wikileaks 
 Profil af Össur i European Voice, 22 April 2010 

Ministre fra Island
Altingsmedlemmer
Socialdemokrater fra Island
Redaktører fra Island
Biologer fra Island
Personer fra Reykjavik
Mogens Skot-Hansen

Mogens Skot-Hansen (født 19. februar 1908 i Fredericia, død 25. marts 1984 i Ordrup) var en dansk jurist, instruktør og filmproducent.


Søn af generallæge Johan Peter Skot-Hansen (1870-1935) og lærer Helga Marie Magdalene Jensen (1872-1950). Student 1926, som stud.jur. på et udvekslingsophold i Amerika. 1934 ansat som sekretær ved Kirkeministeriet, i 1935 ved Undervisningsministeriet, hvor han i 1943 blev fuldmægtig.

Arbejdede på et par kortfilm, inden han i 1938 fik sit gennembrud med En lille Tilfældighed (1939), som han under pseudonymet "Skot" skrev manuskript til sammen med instruktøren Johan Jacobsen.

Fra 1941 til 1944 leder af Statsministeriets Beskæftigelsesfilmudvalg, som forestod statens kortfilmproduktion. Medforfattede og instruerede blandt andet Vi snakker Færdsel (1941) og Tørveproduktionen sætter Rekord (1941) og var produktionsleder på Carl Th. Dreyers comeback til filmmediet Mødrehjælpen (1942).

Skrev i samarbejde med andre de eksperimenterende spillefilm Jens Langkniv (1940) og, ukrediteret, Vredens Dag (1943), Dreyers første spillefilm i mere end et årti. Skrev og instruerede sammen med Christen Jul komedien Vi kunde ha' det saa rart (1942), og instruerede Mit Liv er Musik (1944) efter manuskript af Kai Berg Madsen.

Ansat i UNESCO's filmafdeling 1947. Samme år leder af FN's filmkontor i Paris, dernæst repræsentant for FN i Hollywood 1949-54.

Grundlagde i 1955 A/S Laterna Film, der både producerede kort- og dokumentarfilm og ambitiøse spillefilm, blandt andet Astrid Henning-Jensens Paw (1959), Den hvide hingst (1961), Mai Zetterlings Doktor Glas (1968) og Peter Brooks' Kong Lear.

Købte i 1966 filmatelieret Flamingo Studio af Johan Jacobsen og fik i 1967 produktionsbevilling til Triangel Teatret på Østerbro efter samme.

Francis Ford Coppolas produktionsselskab Zoetrope skal være inspireret af et møde med Mogens Skot-Hansen og Laterna Film.

Begravet på Bispebjerg kirkegård.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Mogens Skot-Hansen i Den Store Danske
 
 

Filminstruktører fra Danmark
Filmproducere fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1900-tallet
Medlemmer af Royal Academy of Arts
Personer fra Fredericia
Jurister fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Studenter fra Viborg Katedralskole
Steingrímur J. Sigfússon

Steingrímur Jóhann Sigfússon (født 4. august 1955) er en islandsk politiker og geolog. Han er stifter og tidligere leder af Venstrepartiet – De Grønne og nuværende formand for Altinget. 

Steingrímur voksede op på en stor gård med fårehold i det nordøstlige Island. Efter studentereksamen fra gymnasiet i Akureyri dog han til Reykjavík for at studere geologi ved Islands Universitet, hvorfra han har en kandidateksamen.

Steingrímur har siddet i Altinget siden 1983 for Nordøstkredsen, fra 1983-1999 for Folkealliancen og siden 1999 for Venstrepartiet – De Grønne. Fra 1988 til 1991 var han landbrugs- og transportminister i Steingrímur Hermannssons to koalitionsregeringer med venstrefløjen. Under Jóhanna Sigurðardóttirs venstrefløjsregering 2009-2013 var han i skiftende kombinationer finans-, fiskeri- og industriminister, og havde dermed afgørende indflydelse på genopretningen af den islandske økonomi efter den finansielle sektors kollaps i 2008. 

Ved stiftelsen af Venstrepartiet – De Grønne marts 1999, blev Steingrímur partiets leder. Han besad posten frem til 2013, da Katrín Jakobsdóttir overtog. Efter altingsvalget 2017 blev han valgt til Altingets formand, en post han tidligere havde bestridt midlertidigt som tingets længst siddende medlem.

Eksterne henvisninger 
 Profil på Alltingets hjemmeside (islandsk) 

Ministre fra Island
Altingsmedlemmer
Socialister fra Island
Altingsformænd
Geologer fra Island
Telemåling

Telemåling (fjernanalyse, remote sensing) er måling af et objekt uden at være i berøring med objektet. F.eks. målinger foretaget fra et fly eller en satellit med henblik på at kortlægge jordoverfladen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Telemåling på Den Store Danske Encyklopædi.

Målemetoder
Ground sample distance

Ground Sampling Distance (fork. GSD) betegner den geometriske opløsning af en pixel i et digitalt foto. Med andre ord er det forholdet mellem pixelstørrelse i billedet og dens geometriske udstrækning på jorden. Desto højere GSD, jo lavere er den geometriske opløsning. GSD-værdien er afhængig af afstanden (eks. flyvehøjden), altså jo længere afstand der er, jo større er GSD-værdien:

Eksempel:
 Hvis  betyder det, at én pixel i billedet er repræsenterer  på jorden.
 Hvis  betyder det, at én pixel i billedet er repræsenterer  på jorden.
Begrebet anvendes inden for fotogrammetri og fremstilling af ortofoto.

Henvisninger 

Fotografi
Fotogrammetri