kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
De Danske Cichoriefabriker

De Danske Cichoriefabrikker A/S var en kaffeerstatningsfabrik stiftet i 1872 af C.F. Tietgen ved sammenslutning af seks cikoriefabrikker. Fabrikken fusionerede i 1897 med C.F. Rich & Sønners kaffesurrogatfabrik, der var grundlagt i 1834. Virksomheden ophørte i 1980.

Historie 
Carl Salomonsen var i 1915 med i en aktionærgruppe, som sikrede sig aktiemajoriteten i De Danske Cichoriefabrikker, og blev bestyrelsesformand for dette selskab.

Pr. februar 1923 ejede Carl Salomonsen for ½ mio. kr. aktier  -  ca. 25 procent af de samlede aktier - i De Danske Cichoriefabrikker, der var et velkonsolideret firma. Ved at lade forlydender sive om dårlige resultater for virksomheden og ved drastiske nedsættelser af udbyttet fik han kursen til at gå ned samtidig med, at han opkøbte aktier i virksomheden og således opnåede kontrol over den. Ved disse dispositioner sikrede han sig millionindtægter, da regnskabsresultaterne, der forelå i efteråret 1923, viste sig rekordstore.

Salomonsen var en dygtig organisator, og i løbet af 1930'erne fik han strømlinet samtlige led i fremstillingen af kaffesurrogat. Et af de selskaber, som han oprettede, var De forenede Cikorietørrerier, der leverede cikorierødderne. Derigennem købte han herregården Basnæs, hvor dyrkning og tørring af cikorierødder fandt sted, mens den samtidig fungerede som sommerbolig for Salomonsen selv. Produktionen fandt sted på fabrikken i Valby, og distributionen foregik gennem C.F. Rich & Sønner.

Det var Carl Salomonsen, der i 1930'erne fandt på Rich's-samlemærkerne og fik landets bedste kulturgeografer til at skrive tekster til mærkerne. Derved kombinerede han effektivt reklame og folkeoplysning. De første albums hed Paa Rejse med Richs, Vort flittige Folk og Fritidens Glæder.

I 1907 opførte virksomheden en stor fabrik i Valby, hvor Richs-navnet også indgik. Fabriksbygningen var tegnet af ingeniør N.B. Sommerfeldt og kendt for sin banebrydende betonskeletkonstruktion. Fabrikken blev imidlertid købt af naboen Lundbeck, der havde udvidelsesplaner, og revet ned i 1987.

Firmaet havde til huse i Richshuset på Rådhuspladsen 16.

Direktører 

 19??-1942 Carl Salomonsen
 1948-1949 Sigurd Gjersøe
 1950-1954 Cai Starck-Sørensen

Kilder 
 Danmarks ældste forretninger 1100-1911, Kraks Forlag 1950 

Cichoriefabriker
Danske virksomheder etableret i 1872
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i København
Tidligere virksomheder i København
Ophørt i 1980
Nørrebrohallen

Nørrebrohallen, tidligere Nørrebro Remise, er en tidligere sporvognsremise mellem Nørrebrogade og Mimersgade, der nu benyttes som sportshaller og drives af Københavns Kommune. Hallen har adresse Bragesgade 5.

Den ældste del af bygningerne mod Bragesgade er fra 1896 og opført af tyske Siemens & Halske-Bahnabteilung som en toetages værkstedsbygning og vognhal for Nørrebros Elektriske Sporvei med Thorvald Sørensen som arkitekt. Bygningerne er udvidet flere gange derefter, blandt andet i 1900-1902 af arkitekt Vilhelm Friederichsen som remise for De kjøbenhavnske Sporveje. Københavns Kommune overtog sporvejsdriften i byen i 1911.

Den nuværende Nørrebrohal blev indrettet i den tidligere sporvognsremise i midten af 1970'erne efter nedlæggelsen af sporvognsdriften i København i 1972. Hallerne anvendes i dag til idrætsformål og som forsamlingshaller.

Eksterne henvisninger 

Hallen
Idrætshaller i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Brand equity

Brand equity er et udtryk, der bruges i marketingsindustrien til at refere til et mærke eller brands opfattede værdi, dvs. den sociale værdi ved et velkendt varemærke. Det er baseret på ideen om at ejeren af et velkendt varemærke kan generere større omsætning blot fra genkendelsen af mærket, da forbrugere opfatter produkter fra velkendte mærker som bedre end dem fra mindre kendte mærker. Med andre ord er brand equity markedsføring af et produktnavn overfor personer, der ikke er opmærksomme på mærket.

I forskningslitteraturen er brand equity blevet undersøgt fra to forskellige perspektiver: kognitiv psykologi og informationsøkonomi. Ifølge kognitiv psykologi ligger brand equity i forbrugerens opmærksomhed ved mærket og dets associationer, der driver deres opfattelse. Ifølge informationsøkonomi virker et stærkt varemærke som et troværdigt signal på produktkvaliteten for købere der ikke er korrekt informeret, og det genererer prisstigninger som en form for tilbagebetaling af investering i varemærket. Det er blevet empirisk demonstreret af brand equity spiller en vigtig rolle i fastlæggelsen af prisstrukturer, og særligt i at firmaer kan kræve højere pris for deres bedste produkter.

Referencer 

Markedsføring
Rockstar Advanced Game Engine

Rockstar Advanced Game Engine (RAGE) er en spilmotor udviklet af RAGE Technology Group ved computerspilsudvikleren Rockstar San Diego med bidrag fra andre Rockstar-studier.

Spil der bruger spilmotoren

Referencer 

Spilmotorer
Rockstar Games
C.F. Rich & Sønner

C.F. Rich & Sønner A/S var en kendt kaffesurrogatfabrik stiftet 1834. Fabrikken, der producerede den kendte Richs-kaffeerstatning, indgik 1897 i De Danske Cikoriefabrikker.

Richshuset på Rådhuspladsen i København og C.F. Richs Vej på Frederiksberg vidner stadig om det gamle firmanavn efter grundlæggeren C.F. Rich.

Danske virksomheder etableret i 1834
Kaffevirksomheder i Danmark
Ophørt i 1897
Otto Mønsted (virksomhed)

Otto Mønsted A/S var en dansk producent af margarine, blandt andet det kendte OMA-mærke (Otto Mønsted Aarhus). Firmaet blev stiftet i 1909 af Otto Mønsted, der etablerede sig i 1865 i Århus som engroshandler i smør, korn og foderstoffer. Allerede i 1883 havde han begyndt en produktion af margarine. Firmaet, som ejes af Otto Mønsteds Fond, er i dag et investeringsselskab.

Firmaet havde fabrikker i København og Aarhus. Begyndende i 1929 blev konkurrencen på det danske marked for margarine gradvist skærpet, idet hollandske virksomheders opkøb af danske fabrikker resulterede i kraftige prisfald og en stigende konkurrence. Disse konkurrenter blev efterhånden samlet i firmaet Unilever.

Modsvaret på den udenlandske konkurrence blev en fælles prispolitik og regulering, der blev indgået som en tiårig aftale 1931 mellem de tre store danskejede margarineproducenter, Margarinefabrikken Alfa, Solofabrikken og Otto Mønsted A/S.

I 1947 blev der via firmaet A/S Margarine-Compagniet etableret et kartelsamarbejde mellem Alfa, Solo (i mellemtiden overtaget af Unilever) og Otto Mønsted A/S. Ifølge aftalen skulle samarbejdet vare i 25 år. Samtidig blev Otto Mønsteds OMA-navn fælles varemærke. Aftalen
var kontroversiel og udløste en forespørgselsdebat i Folketinget.

Da samarbejdsaftalen udløb i 1972, forblev Otto Mønsted A/S og Unilever i samarbejdet, nu under navnet Margarine-Selskabet, mens Alfa brød ud og fortsatte som selvstændig virksomhed. Alfas afvisning af at lade sig opsluge af den monopollignende gigant Unilever blev startskuddet til margarinekrigen. I det følgende årti fordoblede Alfa sin markedsandel. I samme periode lukkede Otto Mønsted sin margarineproduktion ned (1982) og solgte varemærkerne til Unilever.

I København var firmaets arkitekt Osvald Rosendahl Langballe, der både tegnede det pompøse hovedsæde med granitelefanter på den nuværende Otto Mønsteds Plads og fabrikkens bygninger i Vasbygade i Københavns Sydhavn (1911-12, præmieret af Københavns Kommune 1914). Selve fabrikken, der var et fint eksempel på jugend-inspireret skønvirke, blev revet ned i 1981.

Eksternt link 
 Otto Mønsted A/S's hjemmeside 
 Artikel om OMA i AarhusWiki

Fødevarevirksomheder i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1909
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i København
Virksomheder i København
Investeringsvirksomheder i Danmark
Unilever
Tidligere virksomheder i Aarhus
Glansbillede

Glansbilleder stammer fra Tyskland i 1860'erne.

I starten var der tale om sort-hvid motiver, som man for ekstra betaling kunne få håndmalet.

Opfindelsen af litografitryk i farver muliggjorde farvede glansbilleder. I begyndelsen var der kun tale om firkantede billeder, men i 1870'erne kom der også udstansede billeder og nogle oven i købet trykt med relief og med sølvglimmer, og glansbilleder med engle begyndte at dukke op.

De farvede glansbilleder sås oprindeligt i de tyske bagerbutikker, hvor de blev brugt til at dekorere kager. Senere blev de så anvendt som et dekorativt element til julekort.

Glansbillederne blev fremstillet med mange forskellige motiver, der både henvendte sig til drenge og piger. Omkring 1880 dukkede julemanden op som motiv, og i 1920'erne fulgte julenisserne trop. Glansbilleder med julemotiver var naturligvis sæsonbestemt, på samme måde som påsken fik sine egne motiver.

I Danmark blev der produceret glansbilleder under 2. verdenskrig, bl.a. med Christian 10. til hest. Glansbilleder var for mange børn tidligere et stort samleobjekt, som blev indsat i hæfter og scrapbøger.

Glansbillede i populærkulturen
Udtrykket "et glansbillede" anvendes om en stærkt smykket, mere eller mindre overdreven positiv eller løgnagtig fremstilling af et forhold. 

Julepynt
Osvald Rosendahl Langballe

Osvald Viggo Rosendahl Langballe (23. maj 1859 i København – 13. juli 1930 i København) var en dansk arkitekt, der opførte bygninger i en nationalromantisk stil med stor forkærlighed for detaljen og det gode håndværk.

Han var søn af snedkermester Christian Rosendahl Langballe og Karen Charlotte f. Lindemann, blev tømrerlærling og dimitteredes fra Teknisk Skole og Henrik Hagemanns tegnestue. Langballe blev optaget på Kunstakademiet i januar 1876 og tog afgang december 1882.

Langballe var i England 1878, Tyskland 1879, Sverige 1880 og Belgien 1881. Han modtog Akademiets rejsestipendium 1889, og hans rejser 1889-92 gik til Tyskland, Østrig, Frankrig og Italien (Det Danske Institut for Videnskab og Kunst i Rom).

Han vandt den lille guldmedalje 1887 og var medhjælper hos Ferdinand Meldahl ved opførelsen af Marmorkirken 1879-81, konduktør hos Ludvig Fenger ved opførelsen af Hillerød Amtssygehus 1883-84 og hos Vilhelm Dahlerup ved opførelsen af Glyptoteket 1892-1900 og Glyptotekets vinterhave 1905-06. 1907 blev han rådgivende arkitekt for Glyptoteket efter Dahlerups død.

Langballe var ansat ved Stadsarkitektens kontor i Københavns Kommune 1900-02 og var vurderingsmand i Østerbro Skyldkreds' 1. Vurderingsdistrikt 1915-24.

Han blev gift 14. december 1889 i København med Augusta Vilhelmine Frederik­sen (18. september 1862 i København – 6. april 1948), datter af færgebestyrer Carl Frederik Frederiksen og Johanne Henriette f. Stybe. Han er begravet på Solbjerg Kirkegård.

Udstillinger 
 Charlottenborg Forårsudstilling 1887, 1890, 1902, 1904, 1907, 1914, 1916-18 og 1923.
 Den Nordiske Industri-, Landbrugs- og Kunstudstilling i Kjøbenhavn 1888 (Møblement i Almuestil)
 Berlin 1910-11.

Værker 

(alle i København)
 Den katolske Sankt Annæ Kirke og Skole på Amager (1902-03, s. m. Emil Jørgensen, nedrevet)
 Gravmæle på Søndre Kirkegård i Thisted over C.F. Bendixen (1903)
 De kongelige modtagelsespavilloner på Nordre Toldbod (1905, tilskrevet)
 Østrigsgade Skole (1905-06)
 Holsteinsgades Kommuneskole, nu Langelinieskolen (1908-09)
 Otto Mønsted A/Ss kontorbygning i Rysensteensgade og fabrikbygning i Vasbygade (1911-12, præmieret 1914, fabrikken nedrevet 1981)
 Toldbygninger ved Århusgade i Københavns Frihavn (1915-17)
 Toldvagt 15 på Redmolen i Københavns Frihavn (1917, flyttet)
 Kabelbygning på Redmolen for Store Nordiske Telegrafselskab

Projekter 
 2. præmie med tillægspris i konkurrence til ordning af Frederiksberg Allé med de to runddele (1915, s.m. Poul Johannes Børge)

Noter

Kilder 
 

Arkitekter fra Danmark
Personer fra København
Danskere i 1900-tallet
Nationalromantiske arkitekter
Danskere i 1800-tallet
Sprællemand

En sprællemand er en træ- eller papfigur, der spræller, når der trækkes i en snor. Sprællemanden menes at være en del af julepynten fra omkring 1850. I den danske litograf og forlægger Alfred Jacobsens (1853-1924) ”Danske Billeder” fra 1886 findes på et af hans over 300 forskellige billedark også en sprællemand, som er en af de ældste danske sprællemænd, som vi har kendskab til.

Legetøj
Hitachi Rail Italy

Hitachi Rail Italy (tidligere AnsaldoBreda S.p.A.) er en italiensk togproducent, der indtil 2015 var en del af Finmeccanica-koncernen, og er i dag ejet af Hitachi. Hitachi Rail Italy fremstiller lokomotiver, togsæt, højhastighedstog, sporvogne og førerløse metrotog.

Hitachi Rail Italy blev dannet i 2001 ved fusion mellem Ansaldo Trasporti og Breda Costruzioni Ferroviarie, der begge var store italienske industrivirksomheder, der havde produceret tog siden hhv. 1854 og 1886.

Hitachi Rail Italy har 2400 ansatte. Firmaet har produktionsfaciliteter i Napoli, Pistoia, Reggio Calabria og Palermo.

Produkter 

Hitachi Rail Italy har produceret de førerløse metrotog, der benyttes i Københavns Metro, samt er i brug eller i ordre til metrosystemerne i Brescia, Milano, Riyadh, Rom, Taipei og Thessaloniki. Selskabet har også leveret togsæt til Madrid Metro.

Selskabet producerer IC4-togsættet og dets “lillebror“ IC2 til DSB. Disse tog har været plaget af store leveringsproblemer med årelange forsinkelser.

To af selskabets højhastighedstog ETR 500, der benyttes i Italien, samt V250, der er i ordre til brug i Nederlandene og Belgien, men som ligesom IC4 er meget forsinket og i 2013 blev leverancen af yderligere togsæt afvist, da de ikke er pålidelige nok

Ellokomotivserien FS Class E403 benyttes ligeledes i Italien.

Hitachi Rail Italy producerer også sporvognsserien Sirio, der benyttes flere steder i Europa, herunder Athen, Göteborg, Firenze, Milano. Sporvognene T-68 og T-69 benyttes udelukkende i Storbritannien.

Eksterne henvisninger 

 Hitachi Rail Italys hjemmeside

Se også 
 Ansaldo
 Ansaldo STS
 Hitachi

Kilder 

 
Etableret i 2001
Ophørt i 2015
Netmarkedsplads

En netmarkedsplads er en markedsplads online. Personer og/eller virksomheder der ønsker at sælge en vare eller en tjenesteydelse kan indrykke annoncer på siden (evt. mod betaling). Andre brugere kan se annoncerne, og via forskellige metoder kontakte sælgerne (igen ofte mod betaling.)

Kendte netmarkedspladser 
De mest kendte online markedspladser i Danmark er:

 Den Blå Avis, dba.dk er den suverænt største tjeneste af sin art i Danmark og Skandinavien. Det er gratis at bruge dba.dk. Siden ejes i dag af eBay.

 Gul & Gratis er først og fremmest en udbredt trykt annonceavis, der distribueres sammen med lokalaviser, primært i Vestdanmark men findes også på nettet.

 Trendsales er online markedsplads, der oprindeligt startede som et marked for tøj og beklædning. I dag handles der dog meget andet end disse varer på siden. De fleste funktioner er gratis at bruge, men mere avancerede features kræver at brugeren betaler abonnement.

Referencer
PyMOL

PyMOL er et open source, brugersponsoreret molekylvisningssystem skabet af Warren Lyford DeLano og markedsført af DeLano Scientific LLC, som er et privat software-selskab, der laver brugbare redskaber, som bliver almindeligt tilgængelige til det videnskabelige og uddannelsesmæssige samfund. Det er velegnet til at lave højkvalitets 3D-billeder af små molekyler og biologiske makromolekyler såsom proteiner. Ifølge skaberen bliver næsten en fjerdedel af alle publiserede billeder af 3D-proteinstrukturer i den videnskabelige litteratur lavet ved brug af PyMOL.

PyMOL er et af få open source-visualiseringsredskaber tilgængelige for brug i strukturbiologi. Py-delen af software'ts navn henviser til, at det udvider og kan udvides af programmeringssproget Python.

Eksterne henvisninger 
 PyMOL Wiki
 DeLano Scientific LLC
 Protein alignment program coupled with PyMOL
 Molecular movie-making with PyMOL 

Fri software
Julestue

En julestue var et julegilde, hvor der blev spist, festet og drukket tæt. Det var først og fremmest de unge, der førte an i løjerne, der blev afholdt hver anden eller hver tredje aften og nat gennem hele juleperioden. For den ældre generation var det dog maden frem for leg og druk, der var i fokus. Blandt de lege som blev udført ved julestuerne i 1700-tallet og op i 1800-tallet var blindebuk, Trille julekage og Nippe strå, der dog alle havde til formål at skabe kontakt mellem kønnene. Den danske professor i historie Anne Løkke mener at julestuerne i 1700-tallet "bedst kan karakteriseres som en blanding af underholdning og dating".

Julestuen har sin oprindelse i den katolske 'vågenats-forlystelse'. Aftenen inden en stor kirkelig højtid blev fejret ved at våge, indtil man skulle overvære midnatsmessen. Tiden gik så med forskellige former for underholdning, så man kunne holde sig vågne.

Julestuen er ældre end kristendommen, og den fortsatte afholdelse af julestuer efter kristendommens indførelse viser, at kirken ikke med et slag kunne gøre 'jólen' (julen) til udelukkende en kirkelig højtidelighed. I 1100-tallet forsøgte kirken at dæmme op for julestuerne ved at dekretere julefred fra juledag til Helligtrekongersdag, men uden den store succes.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Alt om julen

Stue
Juleskikke
Borisoglebsk

Borisoglebsk (, ) er en by i Voronezj oblast i Rusland. Den ligger ved floden Vorona, nær samløbet med floden Khopjor, omkring 200 km øst for Voronezj. Borisoglebsk har  indbyggere.

Borisoglebsk blev grundlagt i . Den er opkaldt efter de russiske helgener Boris og Gleb.

Borisoglebsk flybase ligger 6 km øst for byen.

Kendte personer fra Borisoglebsk 
 Ivan Fioletov – kendt bolsjeviksk revolutionær

Venskabsby 
  Delmenhorst i Tyskland

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Voronezj oblast
Bogutjar

Bogutjar (russisk: Богучар) er en by i Voronezj oblast i Rusland. Den ligger ved floden Bogutjar (en sideflod til Don), omkring 220 km sydøst for Voronezj. Den har et indbyggertal på 13.756 (folketælling 2002), 8.499 (folketælling 1989).

Byrettigheder blev indvilget i 1779.

Byer i Voronezj oblast
Bobrov

Bobrov (russisk: Бобров) er en by i Voronezj oblast i Rusland. Den ligger ved floden Bitjug, omkring 90 km sydøst for Voronezj. Den har et indbyggertal på 20.806 (folketælling 2002).

Bosætningen blev grundlagt i 1698 som Bobrovskaja Sloboda. Den fik indvilget byrettigheder i 1779, og fik samtidig sit nuværende navn, Bobrov.

Eksterne henvisninger 

Byer i Voronezj oblast
Buturlinovka

Buturlinovka (russisk: Бутурлиновка) er en by i Voronezj oblast i Rusland. Den ligger ved floden Ossered (en sideflod til Don), omkring 140 km sydøst for Voronezj. Den har et indbyggertal på 28.627 (folketælling 2002).

Buturlinovka blev grundlagt i 1740. Bystatus blev indvilget i 1917.

Buturlinovka flybase ligger 4 km syd for byen.

Eksterne henvisninger 

 Buturlinovka på MojGorod.ru 

Byer i Voronezj oblast
Ertil

Ertil (russisk: Эртиль) er en by i Voronezj oblast i Rusland. Den ligger ved floden Ertil (i Dons afvandingsareal), omkring 110 km øst for Voronezj. Den har et indbyggertal på 12.885 (folketælling 2002).

Den blev grundlagt i 1897 som en bosætning ved en sukkerfabrik. Den fik indvilget bystatus i 1963.

Byer i Voronezj oblast
Coming to America

Coming to America er en Oscar-nomineret amerikansk romantisk komediefilm fra 1988, instrueret af John Landis. Manuskriptet er skrevet af David Sheffield, Barry W. Blaustein og Eddie Murphy. Murphy spiller hovedrollen i filmen, sammen med James Earl Jones og Arsenio Hall.

Handling 

Filmen handler om den stenrige afrikanske prins Akeem (Eddie Murphy) fra det fiktive land Zamunda, der er blevet passet og plejet hele sit liv. Dråben, der får bægeret til at flyde over, er da hans forældre (James Earl Jones og Madge Sinclair) præsenterer ham for hans forlovede (Vanessa Bell), som han aldrig har mødt før, og som er trænet til at adlyde hans mindste befalinger. Akeem og hans tro følgesvend Semmi (Arsenio Hall) rejser derfor til Queens i New York, for at en finde en kone, som han både kan elske og respektere. Her udgiver de sig for at være fattige udvekslingsstudenter. 

De flytter ind på et luset hotel i det dårligste kvarter og får begge jobs i en lokal burgerbar kaldet McDowell's, (restauranten forsøger at kopiere McDonald's).
Da ejeren første gang møder Akeem og Semmi, forklarer ejer Mr. McDowell (John Amos), alle menu-forskelle mellem hans sted og McDonald's, der afsluttes med replikken, "De bruger Sesamfrø boller. Mine boller har ingen frø."

Men det er svært, at holde dobbeltspillet kørende, især da Akeem bliver forelsket i Lisa (Shari Headley), Cleo McDowells datter, der er i besiddelse af de kvaliteter, prinsen er på udkig efter. Resten af filmen er centreret om Akeems forsøg på at vinde Lisas kærlighed, samtidig med at tilpasse sig livet i USA og undgå sine royale opgaver og beføjelser.

Medvirkende

Soundtrack 
 "Coming To America" af The System
 "Addicted To Love" af LeVert
 "All Dressed Up (Ready To Hit The Town)" af Chico DeBarge
 "Better Late Than Never" af The Cover Girls
 "Come Into My Life" af Joe "Bean" Esposito og Laura Branigan
 "Comin' Correct" af J. J. Fad
 "The Greatest Love Of All" af Randy Watson & Sexual Chocolate
 "I Got It" af Eddie Murphy
 "I Like It Like That" af Michael Rodgers
 "Livin' The Good Life" af Sister Sledge
 "Mbube (Wimoweh)" af Ladysmith Black Mambazo
 "Ooo Baby Baby" af Smokey Robinson & The Miracles
 "Pride And Joy" af Marvin Gaye
 "That's The Way It Is" af Mel & Kim
 "To Be Loved" af Jackie Wilson
 "You're A Wonderful One" af Marvin Gaye
 "Transparent" af Nona Hendryx

Eksterne henvisninger 
 

Komediefilm fra USA
Amerikanske film fra 1988
Kalatj

Kalatj (russisk: Калач) er en by i Voronezj oblast i Rusland. Byen ligger omkring 190 km sydøst for Voronezj og havde ved folketællingen i 2008 et indbyggertal på 20.449. Byen er administrativt centrum for regionen Kalatj, oprettet i 1928.

Bosætningen blev etableret ved en befaling fra zar Peter den Store i 1709. Befæstningen bestod af 200 tjerkasser og et regiment kosakker. Beliggenheden ved sammenfletningen af to mindre floder var af strategisk betydning og betød, at kosakkerne var forpligtet til eskortere rejsende i området. I 1716 blev der givet en befaling om, at stedet fik status som beboelse, og betegnelsen Kalatj bruges da for første gang. Bosættelsen var dengang på 41 gårde med 229 indbyggere. Bystatus blev bevilget i 1945. 

Området hører til sortjords-bæltet, og regnes som meget frugtbart. Det har ført til en oprettelsen af en række større virksomheder til forarbejdning af landbrugsprodukter. Den største er sukkerfabrikken OAO Kristall, som årligt forarbejder 480,5 tusind ton sukkerroer (2011). Af særlig interesse for danskere er samarbejdet mellem OAO Molvest og Arla Artis om produktion af havarti til det russiske marked. Produktionen finder sted på Molvests mejeri i Kalatj-bydelen Prigorodnyj. Desuden er der leveret dansk udstyr til svinefarmen AGROEKO.

Kalatj er centrum for et marked og har en række museer af lokal karakter og minimum 6 kirker. Af særlig interesse er hulerne i undergrunden. De er brugt som kloster i 1800-tallet og rummer både sovepladser og indtil flere kirkerum. Det menes, at oprindelsen til hulerne kan strække sig tilbage til det 10. århundrede. Hulerne er blandt de største i området, med gange på over en kilometer og en udformning i to etager. Der er ikke adgang til hulerne.

Kilder 
 Калач,Калая! Родимая сторонка''-Анатолий Терновский, 
 85 лет - Калачеевскому району - Администрация Калачеевского муниципального района

Byer i Voronezj oblast
Liski

Liski (; ) er en by i Voronezj oblast i Rusland. Den ligger ved floden Don, omkring 80 km syd for Voronezj. Byen har et indbyggertal på 54.788(2015).

Liski blev grundlagt i 1571 som Novaja Pokrovka. I 1943 blev navnet ændret til Svoboda, og i 1965 til Georgiu-Dezj, efter den rumænske kommunistiske leder Gheorghe Gheorghiu-Dej. I 1990 fik den sit nuværende navn, Liski.

Eksterne henvisninger 

Byer i Voronezj oblast
Novokhopjorsk

Novokhopjorsk (russisk: Новохопёрск) er en by i Voronezj oblast i Rusland. Den ligger ved floden Khopjor, omkring 180 km sydøst for Voronezj. Den har et indbyggertal på 7.640 (folketælling 2002). Industri: produktion af byggematerialer, træbearbejdningsfabrik, fødevareindustri.

Byrettigheder blev indvilget i 1779, men er grundlagt allerede i 1710 af kosakker.

Eksterne henvisninger 

Byer i Voronezj oblast

az:Pavlovsk