kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
David Matthews

David Matthews (født 9. marts 1943 i London, England) er en engelsk komponist og forfatter.

Matthews studerede komposition privat hos Anthony Milner og Nicholas Maw. Han har skrevet 10 symfonier, orkesterværker, kammermusik, koncertmusik, korværker, sange, klaverstykker etc. Matthews har også forfattet undervisningsbøger og mange artikler om musik, og var assistent for Benjamin Britten i Alderburgh. Han lever i dag som freelance komponist.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1975-1978) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1976-1979) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1985) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1989-1990) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (1998-1999) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (2003-2007) - for orkester
 Symfoni nr. 7 (2008-2009) - for orkester
 Symfoni nr. 8 (2014) - for orkester
 Symfoni nr. 9 (2016) - for orkester
 Symfoni "Sinfonia" (1995-1996) - for orkester
 "Variationer" (1986) - for strygeorkester
 2 Violinkoncerter (1982, 1998) - for violin og orkester
 Obokoncert (1992) - for obo og orkester
 Vespers (1995) - for kor
 14 Strygekvartetter (1969-2016)

Eksterne henvisninger 
 om David Matthews på www.musicweb-international.com

Komponister fra England
Personer fra London
Matthew Taylor (komponist)

Matthew Taylor (født 6. december 1964 i London, England) er en engelsk komponist, dirigent, lærer og foredragsholder.

Taylor studerede bl.a. komposition på Det Kongelig Musikkonservatorium i London hos Hugh Wood og Robin Holloway, og privat hos komponisterne
Robert Simpson og Malcolm Arnold. Han studerede direktion hos bl.a. Leonard Bernstein. Taylor har skrevet 6 symfonier, orkesterværker, koncertmusik, kammermusik, klaverstykker, sange 8 strygekvartetter etc. Han har holdt foredrag om musik og musikteori på Det Kongelige Musikkonservatorium i London, og underviser i komposition på Juniorakademiet i London.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Lille Symfoni" (1985) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1991, Rev. 1997 og 2008) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (2004) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (2015-2016) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (2017-2019) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (2021) - for orkester
 Lento (1988, Rev. 1992) - for strygeorkester
 Klaverkoncert (1992) - for klaver og orkester
 Klarinetkoncert (1996) - for klarinet og orkester
 Kontrabaskoncert (2003) - for kontrabas og orkester
 Bratschkoncert "Humoreskes" (2010) - for bratsch og orkester
 8 Strygekvartetter (1984-2017)

Eksterne henvisninger 
 om Matthew Taylor på www.musicweb-international.com

Komponister fra England
Personer fra London
Joseph Holbrooke

Joseph Charles Holbrooke (født 5. juli 1878 i Croydon - død 5. august 1958 i London, England) var en engelsk komponist, dirigent, pianist og kritiker.

Holbrooke studerede klaver og komposition på Det Kongelige Musikkonservatorium i London. Han har som komponist skrevet 8 symfonier, orkesterværker, symfoniske digtninge, kammermusik, koncertmusik, operaer etc. Han havde mest succes som pianist og dirigent, og levede også som musikkritiker. Hans kompositioner på hans samtid fik aldrig rigtig nogen anerkendelse, og er først nu ved at få bevågenhed og blive spillet og indspillet.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Hyldest til Edgar Allan Poe" (1907) - for kor og orkester
 Symfoni nr. 2 "Apollo og sømanden" (1907) - for kor og orkester
 Symfoni nr. 3 "Skibe" (1925) - for orkester
 Symfoni nr. 4 "Den lille: Hyldest til Schubert" (1928) - for orkester
 Symfoni nr. 5 "Vilde Hvaler" (1930´erne) - for brassband
 Symfoni nr. 6 "Gamle England" (1928) - for militærorkester
 Symfoni nr. 7 (1929) - for strygeorkester
 Symfoni nr. 8 "Danse Symfoni" (1930) - for klaver og orkester
 Sinfonietta (1930´erne) - for 14 blæsere
 Klaverkoncert nr. 1 "Sangen om Gwyn" (1906-1908) - for klaver og orkester
 Klaverkoncert nr. 2 "Orienten" (1928) - for klaver og orkester
 "Ravnen" (Symfonisk digtning) (1900) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 om Joseph Holbrooke på www.musicweb-international.com

Komponister fra England
Pianister
Dirigenter fra England
Personer fra Croydon
Christopher Gunning

Christopher Gunning (født 5. august 1944 i Cheltenham, England, død 24. marts 2023) var en engelsk komponist.

Gunning studerede komposition på Guildhall School of Music hos Edmund Rubbra og Richard Rodney Bennett. Han skrev 12 symfonier, orkesterværker, kammermusik, koncertmusik. Han havde tillige stor succes med at komponere filmmusik og skrev bl.a. musik til tv-serien om detektiven Hercule Poirot.

Han var blandt de vigtige komponister i nyere tid i England. Mange af hans orkesterværker og symfonier er blevet opført og indspillet på cd.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (2002) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (2003) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (2005) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (2007) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (2009) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (2014) - for orkester
 Symfoni nr. 7 (2014) - for orkester
 Symfoni nr. 8 (2015-2016) - for orkester
 Symfoni nr. 9 (2016) - for orkester
 Symfoni nr. 10 (2016) - for orkester
 Symfoni nr. 11 (2017) - for orkester
 Symfoni nr. 12 (2018) - for orkester
 Hercule Poirot - filmmusik

Eksterne henvisninger 
 om Christopher Gunning på www.musicweb-international.com

Komponister fra England
Personer fra Cheltenham
Malcolm Lipkin

Malcolm Lipkin (født 2. maj 1932 i Liverpool, England - død 2. juni 2017) var en engelsk komponist og pianist.

Lipkin studerede klaver privat som ung i Liverpool, og studerede senere klaver og komposition på Det Kongelige Musikkonservatorium i London og på Londons Universitet, hos bl.a. Bernard Stevens og Anthony Milner. Han har skrevet 3 symfonier, orkesterværker, koncertmusik, kammermusik, korværker, sange, og instrumental musik for mange instrumenter etc.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Rom Symfoni" (1958-1965) - for orkester
 Symfoni nr. 2 "Forfølgelsen" (1975-1979) - for orkester
 Symfoni nr. 3 "Sol" (1979-1986) - for orkester
 Klaverkoncert (1957) - for klaver og orkester
 2 Violinkoncerter (1951–1952, 1960-1962) - for violin og orkester
 Koncert (1974) - for fløjte og strygeorkester
 Obokoncert (1988–1990) - for obo og orkester

Eksterne henvisninger 
 om Malcolm Lipkin på www.musicweb-international.com

Komponister fra England
Personer fra Liverpool
Bernard Stevens

Bernard George Stevens (født 2. marts 1916 i London - død 6. januar 1983 i Colchester, England) var en engelsk komponist og lærer.

Stevens studerede komposition på Cambridge Universitet hos bl.a. Cyril Rootham, og senere på Det Kongelige Musikkonservatorium i London hos Gordon Jacob og Arthur Benjamin. Han har skrevet 2 symfonier, orkesterværker, koncertmusik, kammermusik, 2 operaer, korværker, sange, klaverstykker, 2 orgelstykker, filmmusik etc. Han underviste som lærer i komposition på Det kongelige Muskikonservatorium i London, og var politisk aktivist.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Befrielses Symfoni" (1945) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1964) - for orkester
 Sinfonietta (1946) - for strygeorkester
 Violinkoncert (1943) - for violin og orkester
 Cellokoncert (1952) - for cello og orkester
 Klaverkoncert (1955, Rev. 1981) - for klaver og orkester

Eksterne henvisninger 
 om Bernard Stevens på www.musicweb-international.com

Komponister fra England
Personer fra London
John McCabe

John McCabe (født 21. april 1939 i Huyton, Liverpool - død 13. februar 2015 i London, England) var en engelsk komponist, lærer, pianist og forfatter.

McCabe studerede klaver og komposition på Manchester Universitet og på Det Kongelige Musikkonservatorium i Manchester. Han studerede komposition videre på Musikkonservatoriet i München hos bl.a. Harald Genzmer. Han har skrevet 7 symfonier, orkesterværker, koncertmusik, kammermusik, korværker, scenemusik, balletmusik, solostykker for klaver etc. McCabe underviste i klaver på Cardiff Universitet og på Musikkonservatoriet i London. Han har ligeledes forfattet en biografi om komponisten Alan Rawsthorne.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Elegi" (1965) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1971) - for orkester
 Symfoni nr. 3 "Hyldester" (1973) - for orkester
 Symfoni nr. 4 "Af tid og floden" (1993-1994) - for orkester
 Symfoni nr. 5 "Edward ll" (1998) - for orkester
 Symfoni nr. 6 "Symfoni på en Pavane" (2006) - for orkester
 Symfoni nr. 7 "Labyrint" (2007) - for orkester
 "Nat og daggry" (1970) - for sopran og orkester
 "Chagall vinduer" (1974) - for orkester
 Koncert (1982) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 om John McCabe på www.musicweb-international.com

Komponister fra England
Personer fra Liverpool
Izmajil rajon

Izmajil rajon (, ) er en af 7 rajoner i Odessa oblast i Ukraine. Izmajil rajon er beliggende længst mod syd i oblasten. Mod syd grænser rajonen op til Rumænien, og mod nordvest grænser den op til  Moldova. Rajonens sydlige grænse følger stort set løbet for floden Donau, hvilket dog bliver et videre begreb, jo længere man kommer mod øst og mod Sortehavet, idet floden deler sig i flere grene og kanaler i sit meget omfattende delta, som Izmajil rajon derfor også bliver en del af. 

Til Izmajil rajon hører også landsbyen Bile, som befinder sig 44 km ude i Donau-deltaet på Slangeøen, der har været et stridspunkt for Ukraine og Rumænien omkring tilhørsforhold og grænsedragning i forhold til kontinentalsoklen. 
Her kan det også nævnes kort, at Slangeøen har fået berømmelse efter et kækt svar fra en ukrainsk vagtsoldat til et russisk krigsskib, der nærmede sig og besatte øen den 24. februar 2022, altså på den første dag af Ruslands invasion af Ukraine 2022. I første omgang troede man, at de 13 tilstedeværende ukrainske soldater var blevet dræbt, men senere efterretninger tydede på, at de blev taget til fange og derefter bragt til Krim-halvøen. 

Mod vest i rajonen i den større landsby Stara Nekrasivka finder man en obelisk, der betegner det sydligste målepunkt i astronomen von Struves meridianbue til opmåling af jordens runding, og dette punkt er (som 33 andre målepunkter) optaget på UNESCO's Verdensarvsliste.

Ved Ukraines administrative reform fra juli 2020 blev Izmajil rajon udvidet med andre nærtliggende rajoner, ligesom byen Izmajil indgik i rajonen. Det samlede befolkningstal for Izmajil rajon er dermed 206.200.

Referencer 

Odessa oblast
Rajoner i Ukraine
Love (Michael Bublé-album)

Love (stiliseret som en rød hjerteemoji ❤️) er det tiende studiealbum fra den canadisk-italiensk musiker Michael Bublé, og hans ottende album fra et stort pladeselskab. Det blev udgivet den 16. november 2018 via Reprise Records. Den første single fra albummet var "When I Fall in Love".

Spor

Hitlister

Ugentlige hitlister

Års-hitlister

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Michael Bublé-album
Album fra 2018
John McClane

John McClane er en fiktiv karakter og hovedpersonen i Die Hard-filmserien, baseret på Roderick Thorps aktionsroman Nothing Lasts Forever. I alle de fem film, der endnu er produceret, er rollen som McClane blevet spillet af skuespilleren Bruce Willis, og han er kendt for sine onelinere, inklusive hans berømte catchphrase "Yippee-ki-yay, motherfucker".

Empire rangerede McClane som nummer 12 på deres liste over 100 Greatest Movie Characters of All Time i 2008 og som nummer 7 i 2015. I en undersøgelse fra MTV stemte filmskabere, skuespillere og fans McClane ind som nummer tre efter Ellen Ripley og Dirty Harry på deres "Greatest Movie Badass of All Time". I april 2009 rangerede Entertainment Weekly John McClane på sjettepladsen på deres top 20 "All-Time Coolest Heroes in Pop Culture", og beskrev "Bruce Willis' wisecracking, terrorist-foiling New York cop" karakter som "anti-Bond". Magasinet kaldte karakterne spilelt af Keanu Reeves i Speed, Wesley Snipes i Passenger 57 og Jean-Claude Van Damme i Sudden Death som "copycat-afkommere" af John McClane.

Bruce Willis blev kaldt "et formidabelt casting-valg som en sardonisk actionhelt."

Referencer 

Die Hard
Fiktive personer
Hans Gruber

Hans Gruber er en fiktiv karakter og den primære skurk i actionfilmen Die Hard (1988), hvor han bliver spillet af Alan Rickman.

Gruber er en snu tyv og kriminel bagmand fra Tyskland, der indtager Nakatomi Plaza og holder gæsterne til en julefest som gidsler for at stjæle $640 mio. obligationer. Hans plan bliver spoleret af politimanden John McClane fra New York, der tilfældigvis er i bygningen. Siden sin første optræden er Gruber blevet cementeret som en af de mest ikoniske skurke i filmhistorien – og han bliver ofte rangeret som en af de bedste actionfilm-skurke nogensinde, og som en af Rickmans mest ikoniske roller. Skurken blev populær blandt filmfans, at producerne introducerede hans bror, Simon (spilelt af Jeremy Irons), som den primære antagonisk i den tredje film i franchisen – Die Hard with a Vengeance.

Referencer 

Die Hard
Fiktive personer
Die Hard (filmserie)

Die Hard er en amerikansk actionfilmserie, der er baseret på Roderick Thorps roman Nothing Lasts Forever. Alle fem film omhandler hovedpersonen John McClane, der er en politibetjent fra New York City/Los Angeles, der igen og igen finder sig selv midt i en krise, hvor han er det eneste håb der kan afværge en katastrofe. Filmene har indspillet over $1,4 mia. på verdensplan.

Film

Medvirkende og personel

Medvirkende

Personel

Referencer 

Die Hard
Filmserier
Sheriffen af Nottingham

Sheriffen af Nottingham er den primære antagonist i legenden om Robin Hood. Han bliver normalt afbildet som en uretfærdig tyran, der mishandler lokalbefolkningen i Nottinghamshire, og udsætter dem for voldsomme skatter. Robin Hood bekæmper ham, stjæler fra de rige og fra sheriffen, for at give til de fattige; det er denne karakteristika, som Robin Hood er blev bedst kendt for.

Det er ikke fastslået præcis hvem karakteren er baseret på, men det kan have en (eller en kombination af flere) af de personer, der har haft posten som High Sheriff of Nottinghamshire, Derbyshire and the Royal Forests. Hvis handlingen i fortællingen sker under Richard Løvehjertes fravær som konge under det tredje korstog, hvilket er tilfældet i mange versioner af Robin Hood-legenden, så kan karakteren blive identificeret som den relativt ukendte William de Wendenal; men sheriffen er normalt enten anonym eller pseudonym.

Rollen er blevet spillet af en lang række skuespillere herunder Pat Buttram som stemme i Disneys animerede Robin Hood,
Alan Rickman i Robin Hood: Prince of Thieves (1991), Roger Rees i Mel Brooks' Robin Hood: Men in Tights (1993) hvor han er Sheriffen af Rottingham, Matthew Macfadyen i Ridley Scotts Robin Hood (2010) og Ben Miller i Doctor Who episoden "Robot of Sherwood" i tredje episode af 8. sæson.

Referencer 

Karakterer i Robin Hood
Lille John

Lille John (på engelsk Little John) er Robin Hood kammerat og følgesvend, der tjener som hans næstkommanderende for de muntre svende. Han er én af kun en håndfuld navngivne karakterer, der bliver konsistent relateret til Robin Hood, og han er en af de to ældste af de muntre svende sammen med Much the Miller's Son.

Hans navn er en ironisk reference til hans enorme positur, og han bliver normalt afbildet som en stor kriger og som en stor mester med quarterstaff.

På film og i tv er han blevet spillet af bl.a. Archie Duncan i tv-serien fra 1950'erne, Nicol Williamson i Robin and Marian, James Robertson Justice i Disney-filmen The Story of Robin Hood and His Merrie Men (1952), Clive Mantle i tv-serien Robin of Sherwood fra 1980'erne, Bin Shimada som stemme i animeserien Robin Hood no Daibōken, Terrence Scammell lagde stemme til den animerede serie Young Robin Hood, Phil Harris lagde stemme til Lille John i Disneys animerede film Robin Hood (1973), David Morrissey i Robin Hood og Nick Brimble i Robin Hood: Prince of Thieves – begge i 1991, og Eric Allan Kramer i Mel Brooks' Robin Hood: Men in Tights (1993).

Karakterer i Robin Hood
The Lion's Roar (sang)

"The Lion's Roar" er titelnummeret på albummet The Lion's Roar af den svenske folkeduo First Aid Kit. Den er skrevet af Klara Söderberg og Johanna Söderberg, og blev udgivet som den første single fra albummet. Den startede som nummer 38 på Sverigetopplistan og topppede som nummer 34 i den følgende uge.

Hitlister

Brug i andre medier
Sangen bliver brugt i introsekvensen af episode 2 og 3 i spillet The Long Dark.

Sangen kan høres under rulleteksterne til episode 5 af 2. sæson af Mythic Quest.

Referencer 

First Aid Kit
Singler fra 2011
My Silver Lining (First Aid Kit sang)

"My Silver Lining" er en song af den svenske folkeduo First Aid Kit for their third studio album Stay Gold (2014). Den er skrevet af Klara og Johanna Söderberg og blev produceret af Mike Mogis. Sangen blev udgivet som den første single fra albummet i 2014.

Den blev brugt på soundtracket til tv-serien Wanteds sæson 3, i epsiode 5 og som temaet til rulleteksterne under dne femte og sidste episode af Telltale Games-serien Tales from the Borderlands.

sangen har også været brugt til tre tv-reklamer i Storbritannien for hhv. American Express, Mercedes Benz og Renault.

Hitlister

Års-hitlister

Referencer 

First Aid Kit
Singler fra 2014
Agra (virksomhed)

Agra AS er et norsk, mærkevarebaseret fødevarerkoncern med selskaber i Norge, Sverige og Danmark, samt fabrik i Polen. Sammenlagt har koncernen 11 fabrikker fordelt i de fire lande. Hovedkontoret ligger på Sofienberg i Oslo.

I 2016 havde Agra en omsætning på 3,554 mia. NOK, hvoraf 42,5 % var uden for Norges grænser.

Selskabsstruktur 
Agra-koncernen har følgende datterselskaber:
 Mills AS, som forvalter mærkevarerne Mills, Delikat, Soft Flora, Vita hjertego', Melange og Olivero.
 FoodMark Nordic, som ejer selskaberne
 FoodMark AB, som forvalter mærkevarerne Rydbergs, Fjällbrynt, Lohmanders og DelikatesseFabriken.
 Stryhns AS, som forvalter mærkevarerne Stryhns Leverpostej, Langelænder Pølser, Royal Leverpostej, Slagtemester Andersen og Jensens Køkken.

Ejerforhold 
Agra AS ejer 100 % af Agra Foods AS. Agra AS og Agra Foods AS ejer hhv. 43,1 % og 56,9 % af Mills AS og A/S Forma. A/S Forma 100 % af FoodMark Nordic AS, som igen ejer 100 % af Foodmark AB og Stryhns AS.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fødevarevirksomheder fra Norge
Etableret i 1885
Alexander Foss' Guldmedalje

Alex. Foss' Guldmedalje eller er en dansk hædersbevisning, som tildeles for fortjenstfulde arbejder inden for ingeniørvidenskaben af Danmarks Tekniske Universitet. Den er målrettet det maskin-/elektrotekniske område. Den er opkaldt efter ingeniør Alexander Foss og blev første gang uddelt 1931.

Modtagere 

 1962 Carl Erik Soya
 1979 Jens Ove Riis
 1988 Niels Bay
 1993 Jørgen Juncher Jensen
 1995 Otto V. Nielsen
 1998 Henrik Myhre Jensen
 1999 Jens Nørkær Sørensen
 2003 Peter Sunn Pedersen, Exec. Vice President, MAN
 2005 Palle Jeppesen
 2009 Preben Terndrup Pedersen
 2010 Viggo Tvergaard
 2014 Marcel Somers
 2017 Anja Boisen
 2021 Lise Lotte Højgaard

Referencer 

Videnskabspriser fra Danmark
Etableret i 1931
Danmarks Tekniske Universitet
Ancient Discoveries

Ancient Discoveries er en tv-serie, der havde premiere den 21. december 2003 på History. Programmet omhandler oldtidens teknologi. Temaet var at mange opfindelser, som man tror er moderne, har rødder i fortiden, eller i nogle tilfælde er de gået tabt og er blevet genopfundet. Programmet var en efterfølger til et program fra 2005, der omhandlede opfindelser fra perioden omkring Antikkens Rom, som Antikythera-mekanismen og opfindere som Heron. Episoderne i serien dækkede også andre områder som Egypten, Kina, Østasien og den Muslimske verden.

Ancient Discoveries blev produceret for History af Wild Dream Films baseret i Cardiff0 Storbritannien. Mange af filmlokationerne var rundt i hele verden. Serien havde desuden bidrag fra arkæologer og andre eksperter, billeder fra historiske steder, artefakter og computergenererede rekonstruktioner, samt eksperimenter og test af rekonstruerede genstande. Et eksempel tæller en to programmer, der blev optaget på Middelaldercentret i Danmark, hvor hhv en kanon og en dykkerdragt blev brugt. Kanonen blev brugt i programmet "Airborne Assault" til at undersøgte en myte om en kanon, der var opstillet ved Istanbul i Tyrkiet, som var i stand til at skyde kugler afsted, der slog smut på vandet, så de kunne ramme skibe med større kraft. Her medvirkede Mike Loades. I episoden "Mega Ocean Conquest" blev en rekonstrueret middelalderdykkerdragt.>

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Tv-programmer fra History
FK Vilnius (kvinder)

Moterų futbolo komanda "Vilniuss" eller Vilnius er en litauisk kvindefodboldklub fra Vilnius. 

Holdets farver er rød, sort og blå. Klubben har hjemmebane på BFA Arena (kapacitet 500).

Historiske slutplaceringer

Klub farver
 Rød, sort og blå.

Nuværende trup 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

 
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Trænere
 Kotryna Kulbytė (2020–2021)
 Greta Guižauskaitė (2021)
 Kotryna Kulbytė (2022–)

Se også 
 FK Vilnius (mænd)

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 
 Facebook: FK VILNIUS
 lietuvosfutbolas.lt (2020 m. LMFA I lyga)
 Officiell webbplats (2021 m. A lyga)
 FK Vilnius (damer) på Soccerway
 Facebook  "Moterys už futbolą"

Fodboldklubber i Litauen
Kvindefodboldklubber i Litauen
HMS Victory

HMS Victory er et linjeskib i Royal Navy med 104 kanoner, der blev bestilt i 1758, påbegyndt i 1759 og søsat i 1765. Hun er bedst kendt for sin rolle som Lord Nelson flagskib under slaget ved Trafalgar den 21. oktober 1805.

Hun har desuden tjent som Keppels flagskib under Ushant, Howes flagskib under Cape Spartel og Jervis' flagksib under Cape St Vincent. Efter 1824 blev 'Victory'' henvist til at være havnskib.

I 1922 blev det flyttet til en tørdok i Portsmouth, England, og fungerer i dag som museumsskib. Hun har været flagskib for First Sea Lord siden oktober 2012, og det er verdens ældste flådeskib, der stadig er i kommission med 243 år i 2021.

Eksterne henvisninger 

Victory
Museumsskibe
Kritik af Jesus

Kritik af Jesus har eksisteret siden det første århundrede. Jesus blev kritiseret af farisæere og skrivere for at bryde moseloven. Han blev afvist i jødedommen som en falsk Messias og falsk profest af de fleste jødiske trossamfund. Jødedommen betragter også tilbedelse af enhver person som en form for afgudsdyrkelse, og afviser Jesu påstand om at være guddommelig. Nogle psykiatere, religionshistorikere og forfattere beskriver at Jesus' familie, følgere og samtidige opfattede ham som det at have vrangforestillinger, være besat af dæmoner eller være sindssyg.

Tidlige kritikere af Jesus og kristendommen inkluderer Celsus i det andet århundrede og Porfyr i det tredje årh. I 1800-tallet var Friedrich Nietzsche meget kritisk over for Jesus og sin samtids udgave af kristendommen - romantikkens udtynding af livet, hvis lære han betragtede som værende "anti-natur" i deres behandling af emner som seksualitet. Mere moderne kritikere af Jesus inkluderer Ayn Rand, Hector Avalos, Sita Ram Goel, Christopher Hitchens, Bertrand Russell, og Dayananda Saraswati.

Se også 
 
 Den historiske Jesus

Referencer 

Jesus
Rob Brydon

Robert Brydon Jones MBE (født 3. maj 1965) er en walisisk skuespiller, komiker, tv-vært, sanger og forfatter. Han spillede Dr Paul Hamilton i den australsk/britiske komedieserie Supernova, Bryn West i sitcommen Gavin & Stacey og Keith Barret i BBC's komedieserie Marion and Geoff og dens spin-off The Keith Barret Show.

Han har optrådt i en række shows for BBC med Steve Coogan, inklusive The Trip i 2010, der blev udgivet som film senere samme år og The Trip to Italy i 2014, The Trip to Spain i 2017 og The Trip to Greece i 2020, og der også er blevet redigeret og udgivet som film..

Siden 2009 har Brydon være tvært på BBC One panelshow Would I Lie to You?. Han spillede sig selv i Rob Brydon's Annually Retentive, en satirisk serie om et fiktivt panelshow, der blev sendt på BBC Three fra 2006 til 2007. Mellem 2010 og 2012 var Brydon vært på sit eget late-night chat show på BBC Two kaldet The Rob Brydon Show. I 2014 var Brydon vært på lørdagsprogrammet The Guess List påBBC One.

Rob Brydon har også optrådt i filmen Cruise of the Gods (2002)

Filmgografi

Film

Tv

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Personer fra Wales
Komikere fra England
Skuespillere fra England
Tv-værter fra Storbritannien