kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johann Martin Schleyer

Johann Martin Schleyer (født 18. juli 1831 i Oberlauda, død 16. august 1912 i Konstanz) var en tysk romersk-katolsk præst, kendt som skaberen af kunstsproget volapük.

Kunstsprog
Præster fra Tyskland
Personer fra Baden-Württemberg
Mjøsa

Mjøsa (dansk Mjøsen) er Norges største sø og strækker sig fra Lillehammer til Eidsvoll i alt 117 km, i luftlinje 89,7 km. På det bredeste sted mellem Hamar og Totenvika er den 15 km. Den største officielt målte dybde er 468 m (330 m under havets overflade). Flere uofficielle målinger med ekkolod har vist en dybde på 575 m.

Mjøsbrua, som blev åbnet i 1985, er 1.430 m lang. Den går fra Biri i vest til Moelv i øst.

DS Skibladner, verdens ældste hjuldamper, sejler på Mjøsa hver sommer i rutefart mellem Lillehammer og Eidsvoll.
Hjuldamperen har været i drift siden 1856.

Kilder og henvisninger 

Søer i Viken
Hamar
Lillehammer
Gjøvik
Søer i Innlandet
Tang Soo Do

Tang Soo Do (McCune-Reischauer: tangsudo, hangul: 당수도; hanja: 唐手道) er en koreansk kampsport i stil med Taekwondo og karate.

Historie 
I 1909 blev Korea besat af Japan, og det blev forbudt at udøve Koreanske kampsportsformer, kun de japanske var tilladt.
Efter 2. verdenskrigs afslutning begyndte man at genskabe de traditionelle skoler, og efter Koreakrigen (1955) blev de samlet, først under navnet Tang Soo Do, senere blev navnet ændret til taekwondo.

Tang Soo udtales Tan Suu.

Den moderne Taekwondo er en sportsdisciplin. Denne udvikling har resulteret i, at den moderne Taekwondo har bevæget sig så langt væk fra de oprindelige traditioner, hvorfor organisationen Tang Soo Do blev stiftet med henblik på at fastholde de oprindelige koreanske kamptraditioner.

Noter

Referencer 

Kampsport
Sydrak

Sydrak er et middelalderligt populærvidenskabeligt værk, en slags tidlig encyklopædi, der benytter dialogform. Værket var kendt over det meste af Europa, men stammer sandsynligvis fra Frankrig omkring 1243. På dansk kendes der et enkelt manuskript fra ca. 1480.

Værkets navn stammer fra Daniels Bog i Det Gamle Testamente, hvor kong Nebukadnesar af Babylon efter erobringen af Jerusalem lader udvælge nogle af israelitterne: "unge mænd uden legemsfejl, smukke, med indsigt i al slags visdom, med kundskab og forstand og med evner til at gøre tjeneste i kongens palads" (Dan 1,4). Blandt disser er Daniel og tre af hans venner, og en af disse venner er Sydrak. I den autoriserede danske bibeloversættelse fra 1992 gengives navnet Shadrak, mens Christian 3.s bibeloversættelse fra 1550 havde formen Sidrach. Daniel og de tre venner beskrives videre i Daniels Bog som fulde af indsigt og visdom, og derfor har den ukendte forfatter til Sydrak valgt at lade værket fremstå som en afskrift af et originalt værk skrevet af Shadrak for at give det ekstra autoritet.

Værket vandt stor udbredelse og de fleste fyrstebiblioteker havde et eksemplar i slutningen af 1300-tallet. I 1486 kom den første trykte udgave (på fransk).

Dialogformen er bygget op om en række spørgsmål fra en ulærd person, kong Bochtus, der besvares af en lærer, Shadrak, der sidder inde med al visdom. Indledningsvis berettes om Bochtus' omvendelse ved Shadrak, en beretning fuld af mirakler. Blandt emnerne, der behandles, er blandt andet forholdet mellem rig og fattig, hvor alle stændersamfundets fire stænder ses som lige nødvendige. Målgruppen har nok først og fremmest været borgere og bønder, mens et andet værk af samme type, Lucidarius, har haft lavere gejstlige som sognepræster og munke som målgruppe.

Litteratur 
 Gunnar Knudsen: Sydrak : efter Haandskriftet Ny kgl. Samling 236 4to, Universitetsjubilæets danske Samfund:Thiele 1921-1932
 Alex Wittendorff: "Folkeuniversitetet anno 1500. Håndskriftet "Sydrak" og dets historie" i Claus Bjørn og Benedicte Fonnesbech-Wulff (red.): Mark og menneske. Studier i Danmarks historie 1500-1800. Tilegnet Karl-Erik Frandsen, Skippershoved:Ebeltoft 2000 , s. 113-121

Litteratur fra middelalderen
Tórshavn Domkirke

Tórshavn Domkirke ( eller Havnar Kirkja) er den næstældste bevarede kirke på Færøerne.

Kirken befinder sig i den gamle bydel i Tórshavn. Kirken, der blev opført i 1788, er hvidkalket med skifertag. Domkirken ligger i den nordlige ende af halvøen Tinganes, og er en af Tórshavns hovedattraktioner. Siden 1990 har kirken været sæde for biskoppen af Færøerne, og er derfor domkirke.

Historie 
Kirkens historie er kompliceret. Så vidt vides fandtes der i middelalderen ingen rigtig kirke i Tórshavn, allerhøjest et bedehus. Gudstjenester måtte muligvis afholdes i Munkastovan i Tinganes. Først i 1609 blev en kirke kaldet úti á Reyni bygget på en stenet høj i Tinganes på foranledning af kong Christian 4.

i 1780 blev Rasmus Jørgen Winther pastor i Tórshavn, og i 1782 tog han initiativ til at bygge en ny kirke. Denne kirke blev dog først bygget færdig i 1788 af Johannes Poulsen, bygmesteren i Tórshavn. Efter indvielsen af den nye kirke blev den gamle kirke revet ned og træet blev solgt på auktion. En del af inventaret blev dog overført til den nye kirke. Desværre findes der ikke mange ældre gengivelser af den nye kirke ud over enkelte tegninger og gamle fotos. Den engelske Maria-ekspedition i 1854 beskrev kirken således: 

Kirken er en stor træbygning der ligner en engelsk kirke. Den har kirketårn og indvendigt er den beklædt med fyrrepaneler og inddelt med kirkebænke og pulpiturer. Et ubetydeligt billede af korsfæstelsen hænger over alteret og kirken adskiller sig ikke fra andre lutheranske trækirker i Nordeuropa. Denne var høj nok, men det siges at nogle landsbykirker er så lille, at en voksen mand kun kan stå oprejst mellem loftsbjælkerne.

I 1865 blev en ombygning gennemført af den ydre kirke. I det store og hele er kirkens struktur fra 1865 bevaret. I 1935 blev dog korstolen ombygget og et nyt sakristi blev bygget. Korstolen blev videre udbygget i 1968. I kirkeskibet står 44 kirkebænke, i pulpituret står 14.

På nordvæggen af midterskibet står et altertavle – et enkelt værk fra senrenæssancen, omkring 1647. Maleriet med dimensionerne 100 x 100cm blev restaureret i 1961. Det forestiller Den sidste nadver, øverst refereres til 1. Korintherbrev (). Nederst findes den danske indskrift:
Gud Allermechtigste Hans Hellige Ord och Sacramenter Till Ere och denne Steed til Zirat haffuer Hans Sevrensen fordum Kiøbmand her paa Ferøe foraerit denne Altertaffle til Torßhaffns Kiercke 1647.

Klokken kaldes Norske Løve. Det menes at klokken blev anbragt i 1708, og den stammer fra skibet af samme navn, som sank i 1707 ved Lambavík. Klokken er 30 cm høj, og omkredsen ved den yderste kant er 41,5 cm. Den bærer teksten Danscke Ostindische Compagnies Scheb Nordische Løwe 1704.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Folkakirkjan.fo (på færøsk)
 Faroestamps.fo – Tórshavn Kirke  (også på dansk, public domain)

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Tórshavn
Kirker på Færøerne
Domkirker i Danmark
Cisternerne

Cisternerne er Københavns vandforsynings tidligere højdebeholdere (cisterner) under Valby Bakke, i Søndermarken over for Frederiksberg Slot. I dag er Cisternerne en del af Frederiksbergmuseerne. Nedgangen er markeret ved to glaspyramider.

Cisternerne var tidligere forbundet med Pumpehuset og forsynede hele hovedstaden med rent drikkevand. Cisternerne er 4.320 m² og består af tre lige store rum. Det er 4,2 meter højt og kan med en maksimal vandstand på 3,7 meter rumme i alt 16 millioner liter vand.
Luftfugtigheden ligger konstant på næsten 100 procent, og temperaturen i Cisternerne er blevet målt til at svinge mellem 16 ºC i august måned og 4 ºC i februar måned, med en middelværdi på omkring 8,8 ºC for hele perioden. Væggene og rumadskillelserne i Cisternerne er bygget af kraftige granitblokke, gulvet er støbt beton, søjlerne, der bærer loftet, er murede, mens loftet er udført i formstøbt beton.
Museet og pyramiderne blev skabt af gallerist  Max Seidenfaden i 2001.

Cisternernes historie 

Cisternerne er et gammelt højdereservoir anlagt af Københavns Vandforsyning. Udgravningen startede i 1856, og da anlægget stod færdigt tre år senere, var det med til at løse datidens store vandforsyningsproblemer. 
 
I anden halvdel af 1800 tallet var hovedstaden i heftig udvikling, og der var brug for vand i betydelige mængder. Vandet skulle opbevares på en sådan måde, at det under tryk kunne sendes op i de nye høje københavnske byhuse. Vandet blev pumpet op til cisternerne via Pumpehuset i Studiestræde, der hentede vand fra bl.a. Damhussøen og Sankt Jørgens Sø.
 
I 1853 havde en koleraepidemi kostet mere end 4.700 københavnere livet. Smittekilden var i høj grad det stærkt forurenede vand fra byens mange brønde. Cisternernes fik derfor afgørende betydning for forbedringen af det københavnske drikkevand, og byen er ikke siden blevet ramt af tilsvarende epidemier.
 
Oprindeligt var reservoiret åbent opadtil og stod som et flot vandspejl overfor Frederiksberg Slot, men af hensyn til forurening og smittefare blev reservoiret overdækket med en formstøbt betonkonstruktion i 1889. Ved samme lejlighed anlagde man en græsplæne med et springvand i midten. Cisternerne ophørte med at fungere som drikkevandsreservoir i 1933, men blev først tømt for vand i 1981. 
I forbindelse med at København var europæisk Kulturby i 1996 blev Cisternerne taget i brug som udstillingsrum, efter initiativ fra Frederiksberg Kommune og galleriejer Max Seidenfaden, der fra 2001 til 2013 drev Cisternerne som Museum for Moderne Glaskunst.   
 
I dag er Cisternerne en del af Frederiksbergmuseerne, og danner ramme om både kunstudstillinger og forskellige arrangementer og events, der alle tager udgangspunkt i stedets arkitektur og klima.

Eksterne henvisninger 
Cisternernes officielle hjemmeside
Omtale af Cisternernes nuværende brug 

Kunstmuseer i København
Bygninger, konstruktioner og anlæg på Frederiksberg
Museer etableret i 1996
Paul Martin Jr.

Paul Edgar Philippe Martin (født 28. august 1938 i Windsor, Ontario i Canada) var Canadas 21. premierminister fra 2003 til 2006. 

Paul Martin overtog ledelsen af Canadas regering efter Jean Chrétien 12. december 2003. Han var leder for det canadiske liberale parti. Mellem 1993 og 2002 var han finansminister i Chrétien-regeringen. Hans parti tabte valget den 26. januar 2006, og Stephen Harper blev premierminister den 6. februar 2006.

Referencer

Eksterne henvisninger

Canadas premierministre
PlayStation

PlayStation (officielt forkortet PS, almindeligt kendt som PS1 og med kodenavnet PSX) var en meget succesfuld spillekonsol, produceret af Sony. Den er senere kommet i en mindre udgave, PSone, samt de efterfølgende udgaver, PlayStation 2, PlayStation 3 og PlayStation 4. Sidstnævnte blev annonceret i 2013. Af håndholdte udgaver findes PlayStation Portable, PSP Go og PlayStation Vita.

Populære PlayStation-spil 

 Abe's Oddysee
 Abe's Exoddus
 Crash Bandicoot
 Fifa
 Gran Turismo
 Grand Theft Auto
 Heart of Darkness
 Kula World
 Metal Gear Solid
 Shadow Man
 SoulBlade
 Spyro the Dragon
 Tekken
 Tekken 2
 Tekken 3
 Tomba (Tombi)
 Tomb Raider

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

 PlayStation hjemmeside 
 SCEA PlayStation Produkter
Våbenhvile

Våbenhvile er, som navnet siger, en standsning af kamphandlingerne. Til forskel fra en fredsslutning er våbenhvilen i princippet en midlertidig aftale, som kan indgås direkte mellem parterne, og som kan have virkning for afgrænsede dele af slagmarken eller for hele krigsførelsen. Ofte er våbenhvilen den nødvendige (men ikke altid den tilstrækkelige) betingelse for, at egentlige fredsforhandlinger kan indledes. Våbenhvilen er derfor mest af alt en praktisk foranstaltning, som skal skabe det nødvendige pusterum, der kan bringe parterne sammen. Eksempelvis var der i 1. verdenskrig våbenhvile fra den 11. november 1918 til indgåelsen af Versaillestraktaten i sommeren 1919.

I alle tilfælde bruges våbenhvilen samtidig af begge parter til at bringe sig på plads, hvad angår forsyninger, træning og efterretningsvirksomhed, sådan at man er parat til at genoptage kampen, hvis våbenhvilen ophører uden nogen fredsaftale. 
Af disse grunde kan våbenhviler være i kraft over meget lange tidsrum. Eksempelvis danner den våbenhvile, som afsluttede koreakrigen i 1953, stadig grundlaget for den militært-politiske situation i det delte Korea, for man har endnu ikke indledt fredsforhandlingerne. 

En våbenstilstand er en mere langfristet og som regel mere permanent fred, hvor der ingen deadline er aftalt for, hvornår fjendtlighederne skal starte igen. De begynder kun, når parterne enes om, at det skal ske.

Kilder og henvisninger

 Våpenhvile Cooper, Camilla Guldahl: i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 12. april 2022 

 
Krig
Cisterne

Cisterner (også kaldet højdebeholdere) er vandbeholdere, som er anbragt så højt at vandet fra disse ved hjælp af de forbundne kars princip kan løbe ud til alle forbrugere og vandværkerne således slipper for at pumpe vandet frem.

I mindre skala benytter wc'ets cisterne samme princip for at skylle vand ud i kummen.

Ordet cisterne stammer fra Cistercienserordenen som udviklede Europas første store vandkraftsystemer.

Referencer

Se også 
 Cisternerne – Museum indrettet i Københavns gamle cisterner på Frederiksberg.
 Vandtårn
 Cistercienserordenen

Vandforsyning
Væskebeholdere
Hob (datastruktur)

En hob (eng. heap) er en datastruktur, som findes i flere varianter. Det er en struktur, der garanterer, at dataelementet med den største nøgleværdi kan findes i konstant tid. I nogle sammenhænge bruger man en minimumshob, hvor det er det mindste element, der er hurtigt at få adgang til.

 En binær hob kan bruges i forbindelse med sortering af data
 En indekseret hob kan bruges til håndtering af dataelementer med variabel størrelse

Se også 
 Hob for andre betydninger.

Datastrukturer
Kitty Wu

Kitty Wu er et dansk indierockband startet i 1998, hvis navn stammer fra romanen Moon Palace skrevet af den amerikanske forfatter Paul Auster.

Siden debutalbummet Privacy fra 2001 har Kitty Wu været kendt for en alternativ rocklyd, som favner både de mest poetiske og mørke klange i genren. De
efterfølgende udgivelser, The Rules of Transportation fra 2003 og Knives and Daggers fra 2005, viste bandet som værende konsekvente og dedikerede til et udtryk, der sætter deres sange på spidsen og vidner om en alt-eller-intet tilgang til musikken. Disse plader markerede også starten på et samarbejde med en række profiler, deriblandt Guy Fixsen fra Pixies, My Bloody Valentine, Rob Ellis fra PJ Harvey samt Anna Calvi.

Kitty Wu etablerede i 2005 indiepladeselskabet Fast Getaway.

I 2009 udgav Kitty Wu deres fjerde album Someone Was Here. Albummet var deres første som trio, og det er også i denne konstellation, at de i 2012 har
indspillet deres femte studiealbum Carrier Pigeons.
Bandet kastede sig ud i en arbejdsproces der, med fuldt overlæg, var både eksperimenterende og kaotisk, og som stod i rastløshedens og længslens tegn.
Det var ikke kun en tilstand der kom til udtryk i studiet, men også fysisk og geografisk. Således så de første skitser dagens lys i Berlin, hvor sanger og sangskriver, Robert Lund, bosatte sig i en periode. Arbejdet med sangene fortsatte under forlængede ophold i New York.
Sangene blev periodisk bragt hjem til bandet i København og siden hen forløst i Kitty Wus improviserede selvbyggerstudie, Kapitel 11 på Amager, for endeligt at blive mixed af John
O’Mahony (The Cribs, Metric) i det legendariske Electric Lady Studios, der blev grundlagt i New Yorks West Village i 1968.

Kitty Wu har gennem deres karriere imponeret både anmeldere og koncertgængere, og det er også lykkedes at opbygge en international fanskare.

Diskografi 
 Carrier Pigeons (2012)
 Someone Was Here (2009)
 Knives and Daggers (2005)
 The Rules of Transportation (2003)
 Privacy (2001)

Bandmedlemmer 
 Robert Lund (sang, guitar, keyboards)(DK)
 Allan Schøneberg (bas)(DK)
 Claus Bergmann (trommer)(DK)

Eksterne henvisninger 
 http://www.kittywu.com/ 
 
 
 
 

Musikgrupper fra 1998
Rockgrupper fra Danmark
Har spillet på Roskilde Festival
Chiang Mai

Chiang Mai er Thailands næststørste by med  indbyggere. Byen, der ligger ca. 700 km nord for Bangkok, er den vigtigste by i Nordthailand. Oprindeligt var Chiang Mai hovedstaden i Lanna-kongeriget (1292-1775), som siden blev indlemmet i Siam (gammelt navn for Thailand indtil 1939), i dag hovedstad i provinsen af samme navn, Chiang Mai.

Kultur 
Byen er kendt for sin gamle kultur og sine mange håndværk – deriblandt silke og træskærearbejder, samt keramik og smykker. Natmarkeded, trekking-ture og de mange templer er alle vigtige attraktioner for de mange turister, der hvert år besøger byen.

Den årlige blomsterfestival, Den Royale Flora Ratchaphruek, der tiltrak i 2006-7 3.781.624 gæster.

I perioden omkring den nationale Loy Krathong-festlighed ved første fuldmåne i november, flokkes især indenlandske turister til Chiang Mai, der i flere dage fejrer begivenheden med at ære flodens gudinde, Phra Mae Khong Ka. Chiang Mai-festen stammer egentlig fra Lanna-kongeriets Yee Peng fest, der dog har overtaget Siam-kongerigets traditioner. I en årrække fyldtes himlen over Chiang Mai af tusindvis lysende Khom Fai (sky lanterns/himmel lanterner), såkaldte kinesiske lanterner, varmluftsballoner af rispapir opvarmet af en lysende kerosin-flamme, men dette er de seneste år blevet begrænset, grundet gener for luftfarten.

Turisme 
De tre største nationaliteter for udenlandske besøgende i 2018 var Kina med 43 procent, 1,9 millioner, og USA med 8 procent, 0,4 millioner, samt Storbritannien med 5 procent, 0,2 millioner. Chiang Mai har i mange år også været en populær by blandt digitale nomader, som har bosat sig i byen.

Luftforurening 
Chiang Mai er periodevis hærget af smog grundet årlig skovafbrænding samt byens voksende trafik, if. organisationen Green Peace er byen det mest småpartikel-forurenede område i Thailand. If. US Air Quality Index 2018 var Chiang Mai den 6. mest luftpartikelforurenede by i verden, i 2019 blev byen målt som nummer 3, og i begyndelsen af marts som verdens mest forurenede by. Andre områder kan også periodevis være plaget af årlige skovafbrændinger, også i flere kvarterer i storbyen Bangkok er der målt trafikforurening over såkaldt sikkert niveau, i 2019-listen indtager Bangkok en 9. plads.

I 2023 lå Chiang Mai en en periode som verdens mest luftforurene sted. I løbet af årets første tre måneder blev flere end 12.000 hospitalsindlagt på grund af luftkvaliteten og 1,73 millioner måtte søge hjælp. Landsbyer i distrikterne Mueang og Hang Dong blev erklæret for katastrofezoner af provinsadministrationen. PM2.5-støvniveauet var mange gange højere end Thailands sikkerhedsniveau på 50μg/m³. I Chiang Mai blev det målt til 341μg/m³. Thailand søgte samarbejde med nabolande for at håndtere grænseoverskridende luftforurening, som alvorligt påvirker de nordlige provinser i Thailand.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Thailand
Chiang Mai-provinsen
Vilhelm 1. af Normandiet

Vilhelm Langsværd (, , norrønt:Vilhjálmr Langaspjót) (død 17. december 942) var jarl af Normandiet fra 927 til 943.

Liv
Meget lidt er kendt om hans tidlige år. Han var født i et af de områder, der var besat af vikingerne, før hans far Rollo bosatte sig i Normandiet. Vilhelms mors navn var Poppa; den eneste sikre viden, vi har om hende, er, at hun var kristen og datter af en grev Berengar. Ifølge manuskriptet Planctus blev Vilhelm døbt.

Vilhelm efterfulgte sin fader omkring år 928, hvor hans styre blev mødt af oprør, da normannerne følte, han var blevet for fransk. De følgende år er dunkle. I 939 kom Vilhelm i krig med Arnulf 1. af Flandern, hvor Ludvig 4. af Frankrig blandede sig i konflikten. Vilhelm udvidede territoriet med Cotentin-halvøen, Bessin og flere andre områder, men blev dog slået ihjel af Arnulfs mænd, da han forsøgte at slutte fred med Arnulf. Hans 10-årige søn Richard efterfulgte ham.

Kilde 
 Lexopen

Eksterne henvisninger 
 

Fyrster fra middelalderen
Frankrig i middelalderen
Hertuger af Normandiet
Tjek fødselsår
Papa

Papa er flertydigt:
 Pápa – en by i Ungarn
 Papa Roach – rockband, forkortes nogen gange af fans til "Papa"
 Papa (film) – dansk kortfilm fra 2007 instrueret af Samanou Acheche Sahlstrøm
 Papa (film fra 2004) – russisk spillefilm fra 2004 af Vladimir Masjkov
Synonymer
Far – "Papa" som slang

Se også
NATO's fonetiske alfabet – hvor "papa" er navnet på bogstavet 'P'
Richard 1. af Normandiet

Richard 1. af Normandiet eller Richard den Frygtløse () (født 28. august 933, død 20. november 996) var hertug af Normandiet fra 942 til 996.

Liv
Han var søn af Vilhelm 1., jarl af Normandiet, og Sprota. Hans mor var en bretonsk medhustru fanget i krig og knyttet til Vilhelm som samleverske, More Danico. Efter Vilhelms død blev Sprota hustru til Esperleng, en rig møller.

Richard var dreng ved faderens død i 942 og kunne intet stille op mod Ludvig 4. af Frankrigs overtagelse af Normandiet. Richard flygtede fra fangeskab i Laon, allierede sig med normanniske vikingeanførere, fordrev Ludvig fra Rouen og tog Normandiet tilbage i 947.

Richard døde i Fecamp i Frankrig den 20. november 996 af naturlige årsager.

Ægteskab og børn 
Richards første ægteskab var med Emma af Paris, hertuginde af Normandiet, i 960. Hun døde i 966. Ifølge Robert af Torigny var Richard på jagt ikke længe efter Emmas død. Richard standsede ved et hus, der tilhørte en lokal skovhugger. Han fandt interesse i skovhuggerens kone, Seinfreda. Seinfreda var en tro hustru, og hun foreslog, at Richard skulle tage søsteren, Gunnor, i stedet for. Gunnor blev Richards hustru, og hendes familie steg i prestige. Hendes bror, Herefast de Crepon, var involveret i en kontroversiel retssag om katharerne. Richard giftede sig med Gunnor for at legitimere deres børn:

 Richard 2., hertug af Normandiet (Den Gode),
 Robert, ærkebiskop af Rouen, greve af Evreux, død 1037.
 Mauger, jarl af Corbeil, død efter 1033.
 Robert Danus, død mellem 985 og 989.
 Emma af Normandiet, død 1052.
 Hawise af Normandiet, hustru til Geoffrey 1., Hertug af Bretagne.
 Maud af Normandiet, hustru til Odo 2. af Blois, greve af Blois, Champagne og Chartres.

Richard var også kendt for at have friller og avlet afkom med mange af dem.
Kendte børn:
 Geoffrey, greve af Brionne, (født ca. 970)
 Hawise (ca. 978 - 21. februar 1034) m. Geoffrey af Bretagne, Hertug af Bretagne, (ca. 997), søn af Conan 1., hertug af Bretagne, "le Tort", og Ermengarde af Anjou.
 William d'Eu, Greve af Eu, (f. ca. 985).

Kilde 
 Lexopen

Eksterne henvisninger 

Hertuger af Normandiet
Tjek fødselsår
Fyrster fra middelalderen
Richard 2. af Normandiet

Richard II af Normandiet eller Richard den Gode () (død 1026) var hertug i Normandiet fra 996 til 1026. Han var søn af hertug Richard I den Frygtløse og hertuginde Gunnor.

Liv 
Han efterfulgte sin far som hertug af Normandiet i 996. Richard nærede modvilje imod bøndernes opstand og hjalp Robert 2. af Frankrig imod hertugdømmet Burgund. Han slog også et engelsk angreb på den kotentiske halvø tilbage, et angreb der blev ledet af den angelsaksiske kong Ethelred 2. den Rådvilde. Richard søgte også at reformere de normanniske klostre.

Ægteskaber og børn 
Hustruer:
 Judith, ca. 996 (d. 1017), datter af Conan 1. af Bretagne. 
 Papia

Afkom med Judith:
 Richard 3., hertug af Normandiet 
 Robert den Storslåede, hertug af Normandiet 
 Guillaume, munk i Fécamp, d. 1025. 
 Adélaide, gift med Renaud 1., Greve af Burgund. 
 Eleanor (måske Ainor eller Judith), gift med Balduin 4., Greve af Flandern 
 Matilda, d. 1033. 

Afkom med Papia:
 Mauger, Ærkebiskop af Rouen. 
 Vilhelm, Greve af Arques.

Kilde 

 Lexopen

Fyrster fra middelalderen
Frankrig i middelalderen
Hertuger af Normandiet
Tjek fødselsår
Richard 3. af Normandiet

Richard III af Normandiet var den femte hertug af Normandiet i en kort periode i 1027. 

Han var søn af Richard 2., der døde den 3. februar 1027, hvorefter Richard som den ældste søn overtog hertug-titlen. Men han døde allerede efter få måneder under mystiske omstændigheder. Således fik Richard III ingen virkelig betydning for Normandiet. Hertugdømmet overgik herefter til den yngre bror Robert som den sjette hertug af Normandiet og direkte forfader til nutidens britiske kongefamilie.

Børn 
Richard III havde afkom fra to ukendt friller:
 Alice af Normandiet
 Agnes D'Ecreux

Ekster kilde/henvisning 

 Lexopen

Hertuger af Normandiet
Tjek fødsels- og dødsår