kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jan Bos

Jan Bos (født 29. marts 1975 i Hierden, Holland) er en hollandsk tidligere skøjtehurtigløber og banecykelrytter. Han har vundet en række VM- og OL-medaljer.

Jan Bos' første store internationale resultat blev sikret i 1997, hvor han vandt sølv på 1000 m ved VM i Warszawa, og i 1998 vandt han VM i samlet sprint.

Han deltog første gang ved de olympiske vinterlege i Nagano i 1998, hvor han først blev nummer tolv på 500 m (undervejs satte han i andet gennemløb olympisk rekord, der dog blev slået senere), derpå nummer fire på 1500 m (også her var han kortvarigt indehaver af den olympiske rekord), inden han på 1000 m akkurat blev besejret af landsmanden Ids Postma med 0,07 sekunder og dermed fik sølvmedalje. 

Ved VM i samlet sprint i 1999 i Calgary vandt han sølv, og VM samme år på enkeltdistancer i Heerenveen vandt Bos guld på 1000 m, hvor han satte verdensrekord med tiden 1.08,55 minutter, mens det ved VM 2000 i Nagano blev til sølv på samme distance samt bronze på 1500 m.

Ved vinter-OL 2002 blev Bos nummer ni på 500 m og nummer syv på 1500 m, mens han igen vandt sølv på 1000 m, igen slået af en landsmand, denne gang Gerard van Velde. 

Jan Bos deltog ved sommer-OL 2004 i Athen i holdsprint-konkurrencen i cykelløb sammen med sin yngre bror Theo Bos og Teun Mulder. Holdet fik sjettebedste kvalifikationstid, og i det indledende heat tabte de til Japan, der satte olympisk rekord. Holland sluttede dermed på sjettepladsen. 

I 2005 vandt Bos sølv på 1000 m ved VM i Inzell, mens vinter-OL 2006 i Torino blev det første for ham, hvor han ikke vandt medalje. Han blev nummer elleve på 500 m, nummer fem på 1000 m og nummer tyve på 1500 m.

Han deltog for sidste gang ved vinter-OL 2010 i Vancouver, og her blev han nummer 29 på 500 m og nummer tolv på 1000 m. Han indstillede sin karriere i 2011.

Referencer

Eksterne links 

Skøjteløbere fra Nederlandene
Mandlige cykelryttere fra Nederlandene
Deltagere for Holland ved vinter-OL 1998
Deltagere for Holland ved vinter-OL 2002
Deltagere for Holland ved sommer-OL 2004
Deltagere for Holland ved vinter-OL 2006
Deltagere for Holland ved vinter-OL 2010
Olympiske sølvmedaljevindere fra Holland
Royal Medal

Royal Medal, også kendt som The Queen's Medal og The King's Medal (afhængig af kønnet på den siddende monark) er en forgyldt sølvmedalje, der bliver tildelt tre af hvert år af Royal Society. To bliver givet til "det vigtigste bidrag til udviklingen af naturvidenskabelig viden" og én bliver givet for "fremtrædende bidrag til anvende videnskaber", der er foretaget i within the Commonwealth of Nations.

Prisen blev indstiftet af Georg 4. af Storbritannien i 1826, og den gives udelukkende til britiske videnskabsfolk.

Modtagere

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
Etableret i 1826
Benjamin Justesen

Benjamin Wittrup Justesen (født 1. november 1979 i Skuldelev) er en forhenværende elite cykelrytter fra Danmark, der primært kørte mountainbike og cykelcross. Siden 2019 har han været landstræner for Danmarks cykelcrosslandshold.

Karriere

Mountainbike 
I årene 2009 til 2011, og igen i 2014 og 2019 blev Justesen i disciplinen XCM dansk mester i mountainbike, ligesom han sikrede sig andenpladsen fem gange. I 2011 vandt han mesterskabet i XCO. I XCO er det også blevet til fire sølvmedaljer og tre i bronze.

I Januar 2022 blev han ansat som ungdomslandstræner i mountainbike.

Cykelcross 
Ved DM i cykelcross 2015 blev Benjamin Justesen kåret til dansk mester. Det skete efter at Sebastian Fini kom også først over stregen ved elite-herrernes løb. Efterfølgende blev han frataget titlen og dannebrogstrøjen, da samme rytter ikke kunne kåres til officiel dansk mester i både U23-klassen og herre-elite. Derfor blev Benjamin Justesen den nye officielle DM-vinder, og der blev lavet to resultatlister - en for alle herreryttere, og en uden alle U23-rytterne.

I marts 2019 blev han af Danmarks Cykle Union ansat som landstræner for det danske cykelcrosslandshold.

Landevej 
Fra 2006 til 2009 kørte Benjamin Justesen landevejsløb for UCI kontinentalholdet Vision Bikes som i 2009 skiftede navn til BlueWater Cycling. I 2016 kørte han for .

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Mandlige cykelryttere fra Danmark
Cykelcrossryttere
Finske søområde

Finske søområde (,  ) er den største af de fire landskabsregioner, hvor Finlands geografi er opdelt.

Det kuperede, skovdækkede landskab på søplateauet er domineret af drumlins og af lange bugtede åse. Begge er rester efter de kontinentale gletsjere, der trak sig tilbage for omkring 10.000 år siden .

Sølandets bassiner stammer fra kombinationen af forvitring og erosion og bevægelser i grundfjeldet . Den erosion, der lavede depressionerne, opstod før og under de kvartære istider. Erosion langs brud har skabt lineære indløb mellem søerne.

Afgrænsning 
Distriktet indtager det meste af det centrale og østlige Finland og er afgrænset mod syd af Salpausselkä-ryggene. Disse højderygge er randmoræner, der skaber et netværk af tusinder af søer adskilt af bakket skovklædt landskab.

Søområdet forvandles til det kystnære Finland-distrikt mod vest og nordvest og er afgrænset af højlandet Finland mod nord.

Sølandskabet fortsætter mod øst og strækker sig ind i Rusland (Karelske næs og Republikken Karelija).

Søer 

Selve søerne omfatter ca. 25% af Finske søområde. Meget af området er skovklædt og har en lav befolkningstæthed. Byerne i regionen er Imatra, Joensuu, Jyväskylä, Kuopio, Lappeenranta, Mikkeli, Pieksämäki, Savonlinna og Varkaus. Da sejlads i tidligere tider udgjorde hovedtransportformen, ligger byområder ofte ved søbredden, lejlighedsvis selv på øer eller halvøer, f.eks. Varkaus, Savonlinna og Kuopio. Søerne har ofte ekstremt indviklede kystlinjer og består af flere næsten separate strækninger af åbent vand (selkä ) forbundet med smalle sunde. Således kan de forbinde store områder langs kyster og deres bagland.

Da der ikke findes nogen fast definition af, hvad der udgør en sø, og der ikke findes procedurer til optælling af antallet af søer, har det været umuligt at fastslå, hvor mange søer regionen har. Der er dog mindst 55.000 søer, der har en bredde der er over 200 meter.

Hvis sø er defineret som et omfang af stående vand større end 500 kvadratmeter, så er der 187.888 søer i Finland.

Den største er Saimaa-søen, som med et overfladeareal på mere end 4.400 kvadratkilometer, er den fjerde største naturlige ferskvands sø i Europa. Selve Saimaa-søen indeholder 5.484 øer, og antallet af øer i den større Saimaa-region (  ) når op til 13.710.  Den dybeste sø, Päijänne, har en maksimal dybde på 95,3 meter; dybden af den gennemsnitlige sø er 7 meter. Fordi de er lavvandede, indeholder disse mange søer kun lidt mere vand end Finlands årlige nedbør.

Saimaa-kanalen forbinder Saimaa-søen med Vyborg-bugten ved Den Finske Bugt, Østersøen. En anden forbindelse til Østersøen er Vuoksi-floden, der løber fra Saimaa til Ladoga-søen, hvorfra vandet efterfølgende strømmer gennem Neva-floden ind i Den Finske Bugt og omgår Salpausselkä.

Päijänne-søen er den næststørste sø i Finland, som løber ud i Den Finske Bugt via Kymi-floden, og som bruges som drikkevandstilførsel til Helsinki .

Kilder og henvisninger 

Søer i Finland
Leonel Maciel

Leonel Maciel (født 4. januar 1989) er en argentinsk håndboldspiller, som spiller for BM Ciudad Encantada og det argentinske landshold.

Han repræsenterede Argentina ved verdensmesterskabet i håndbold i 2019.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Håndboldspillere fra Argentina
Personer fra Buenos Aires
ConvaTec

Convatec Group plc er en medicinalteknologivirksomhed med hovedkvarter i Paddington, London, England. Virksomheden er specialiseret i at levere produkter og tjenester inden for avanceret sårpleje, stomipleje, inkontinens og infusionspleje.

Virksomheden er noteret på London Stock Exchange og er en del af FTSE 100-indekset.

Historie 
Virksomheden blev etableret som en division af E.R. Squibb & Sons, Inc. i 1978 og blev senere opkøbt af Nordic Capital og Avista Capital Partners i 2008. Samme år foretog virksomheden en fusion med Unomedical, en producent af engangsmedicinsk udstyr med hovedkvarter i Danmark. I 2012 blev også kateterproducenten 180 Medical en del af virksomheden. I juni 2015 vandt Convatec en retssag, hvor det blev fastslået, at i patentsammenhæng skulle udtrykket "mellem 1% og 25%" tolkes som afrundet til nærmeste 1%. Et forsøg på at omgå patentet ved at bruge værdien 0,9% var ikke succesfuldt. I oktober 2016 nåede virksomheden en værdi på £4,4 mia. gennem den største første offentlige udbud på London Stock Exchange det år.

Den 15. oktober 2018 meddelte Convatec, at CEO Paul Moraviec ville fratræde med øjeblikkelig virkning, og bestyrelsesmedlem Rick Anderson ville overtage rollen som midlertidig administrerende direktør. Anderson, tidligere formand for Johnson & Johnson, påtog sig rollen.

Den 25. marts 2019 afslørede Convatec, at Karim Bitar, tidligere administrerende direktør for Genus Plc, var blevet udnævnt som administrerende direktør og ville officielt påbegynde sin tjeneste den 30. september 2019. 

Efterfølgende annoncerede Convatec den 19. august 2019, at Dr. John McAdam CBE ville blive formand, med virkning fra den 30. september, samme dag som Karim Bitar tiltrådte rollen som administrerende direktør.

Virksomhedens drift 
Med en medarbejderstab på 10.000 opererer Convatec i mere end 100 lande.

Referencer

Eksterne henvisniger 
 

Fremstillingsvirksomheder fra Storbritannien
Reading (England)
Etableret i 1978
Umicore

Umicore N.V., tidligere Union Minière, er et multinationalt selskab, der arbejder med materialeteknologi. Hovedkvarteret ligger i Bruxelles, Belgien.

Selskabet blev etableret i 1989 ved en fusion af fire selskaber i mine- og smeltningsindustrin. Umicore er siden blev omdannet til at være mere fokuseret på teknologi, og omfatter områder som raffinering og genbrug af ædelmetaller og fremstilling af specialiserede produkter af ædelmetaler, kobolt, zink og andre metaller. Firmaet har været en del af Belgiens BEL20 aktieindeks siden 1991.

Navnet blev ændret fra Union Minière til Umicore i 2001 for at vise at selskabet har ændret fokus fra mineindustri.

Referencer

Eksterne henvisniger 

 

Virksomheder fra Belgien
Bruxelles
Etableret i 1989
Karin Margarita Frei

Karin Margarita Frei (født 1973) er en argentinsk-dansk arkæologisk videnskabsmand. Hun er forskningsprofessor i arkæometri på Danmarks Nationalmuseum i København. Hun har udviklet nye metoder til brug af isotoper til at spore menneskers og dyrs mobilitet, herunder sporingsteknik med høj tidsopløsning for menneskehår og fingernegle såvel som ældgamle uld.

Referencer 
 

Alumni fra Københavns Universitet
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Ansatte ved Nationalmuseet
Arkæologer fra Danmark
Frederikke Dahl Hansen

Frederikke Dahl Hansen (født 26. marts 1994) er en dansk tv- og filmskuespillerinde, der er mest kendt for sin rolle i filmen Copenhagen, som Effy.

Eksterne henvisninger 
 

Filmskuespillere fra Danmark
Tv-skuespillere fra Danmark
Bodilprisen for bedste kvindelige birolle
Gunver Hansen

Gunver Hansen (født 1943) er en dansk arkitekt, der har specialiseret sig i arkitektonisk lysdesign. Ud over projekter, der er udviklet i sit eget studie, fungerer hun ofte som konsulent for opgaver, der dækker udendørs- eller gadebelysning.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Richly illustrated account of the illuminated tunnel 

 

Arkitekter fra Danmark
Alumni fra Det Kongelige Danske Kunstakademi
Liv Hornekær

Liv Hornekær (født 1972 i København) er en dansk eksperimentalfysiker, der arbejder inden for nanoteknologi og astrokemisk forskning.

Hun er professor ved Institut for Fysik og Astronomi ved Aarhus Universitet og leder for overfladedynamikgruppen i instituttet. Hendes forskning dækker især interaktionen mellem brintatomer og kulstofbaserede overflader.

I 2016 vandt hun den prestigefyldte EliteForsk-pris, der blev tildelt af det danske ministerium for videregående uddannelse og videnskab.

Referencer 

Fysikere fra Danmark
Personer fra København
Modtagere af EliteForsk-prisen
Professorer fra Aarhus Universitet
Jonas Mortensen

Jonas Søgaard Mortensen (født 17. januar 2001) er en dansk fodboldspiller, der spillede for Esbjerg fB.

Klubkarriere 
Mortensen spillede i Alslev SK og Varde IF, der er blandt Esbjerg fB's samarbejdsklubber, inden han som 13-årig i 2014 skiftede til netop Esbjerg fB.

Esbjerg fB 
I december 2016 skrev han under på en treårig ungdomskontrakt.

Mortensen fik sin officielle debut for Esbjerg fB den 27. februar 2019, da han spillede 98 minutter i en DBU Pokalen-kvartfinalekamp mod Odense Boldklub, som Esbjerg tabte 4-5 efter straffesparkskonkurrence.

Forud for opstarten til 2019-20-sæsonen blev han i sommeren permanent indlemmet i klubbens førsteholdstrup, og den 21. oktober 2019 blev det offentliggjort, at han havde skrevet under på en kontrakt frem til sommeren 2023.

Reference

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Varde IF
Fodboldspillere fra Esbjerg fB
Team Interklima ABC Copenhagen

Team Interklima ABC Copenhagen er et dansk cykelhold for kvinder, som fra 2021 kører som et DCU Elite Team. Holdet blev oprettet på baggrund af Arbejdernes Bicycle Club Københavns kvindeafdeling “Seje Sild Cykler”.

Holdet

2024 
Foreløbig trup

2023

Sejre

2022

2021

Sejre

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 

DCU Elite Team
Cykelhold for kvinder
Etableret i 2021
Sport i København
Nuuksio Nationalpark

Nuuksio Nationalpark (, ) er en af Finlands 40 nationalparker. Parken blev grundlagt i 1994 og omfatter et område på 53 km2 med skove og søer i Espoo, Kirkkonummi og Vihti. Den ligger nordvest for hovedstaden Helsinki. Navnet stammer fra Nuuksio- distriktet i Espoo .

Parken ligger mindre end 30 kilometer fra Helsinki centrum og kan let nås med offentlig transport . Bus 245A kører fra Espoon keskus til Nuuksionpää og Kattila i dagtimerne.

Inden for parken er der otte afmærkede stier til vandreture. Disse stier varierer i længde og sværhedsgrad og er mellem 1,5 km og 17 km lang. Derudover er der 30 km cykelstier og 22 km ridestier. Udpegede steder til grillning, camping og skiløb er spredt over parken.

Det sibiriske flyvende egern (Pteromys volans) er nationalparkens logo på grund af en stor population i parken.

Nationalparken udgør den vestligste del af det såkaldte Nuuksio-højland. Det er kendt, at snesevis af truede eller nær truede arter dyr, planter og svampe findes i området, for eksempel det sibiriske flyvende egern, natravn og hedelærken .

Kilder og henvisninger 

 Nuuksio National Park - Finland, Naturligvis
 Nuuksio National Park - Natureparks.fi

Nationalparker i Finland
Espoo
IUCN Kategori II
Fátima Acuña

Fátima Rocio Acuña Insfrán (født 14. august 1999) er en paraguayansk håndboldspiller. Hun spiller for Nueva Estrella og det paraguayanske landshold.

Hun blev valgt til at repræsentere Paraguay ved verdensmesterskabet i håndbold for kvinder i 2017.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Håndboldspillere fra Paraguay
Ana Acuña

Ana Laura Acuña Insfrán (født 5. maj 1994) er en paraguayansk håndboldspiller. Hun spiller for Nueva Estrella og det paraguayanske landshold.

Hun repræsenterede Paraguay ved verdensmesterskabet i håndbold for kvinder i 2013 i Serbien, hvor det paraguayske hold placerede sig som nr. 21.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Håndboldspillere fra Paraguay
Bohr-magneton

I atomfysik er Bohr magneton (symbol ) er fysisk konstant og den naturlige enhed til at udtrykke den magnetiske moment for en elektron forårsaget af enten orbital- eller spinmoment.
Bohr magneton er defineret som SI-enheder ved

 
og i gaussisk CGS ved:

hvor
 er elementarladningen,
 er den reducerede Planck-konstant,
 er elektronens hvilemasse og
 er lysets hastighed.

Referencer 

Atomfysik
Fysiske konstanter
Henrique Teixeira

Henrique Selicani Teixeira (født 27. februar 1989) er en brasiliansk håndboldspiller. Han spiller for CSM București og det brasilianske landshold.

Han vandt en guldmedalje ved Pan American Games i 2015 og konkurrerede ved verdensmesterskabet i 2015 og sommer-OL 2016.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Håndboldspillere fra Brasilien
Håndboldspillere ved sommer-OL 2016
Asymptomatisk bærer

En asymptomatisk bærer er en person eller anden organisme, der er blevet inficeret med et patogen, men som er uden tegn eller symptomer.

Selvom bærere ikke er påvirket af patogenet, kan de overføre det til andre eller udvikle symptomer i senere stadier af sygdommen. Asymptomatiske bærere spiller en kritisk rolle i transmission af almindelige infektiøse sygdomme som tyfus, HIV, C. difficile, influenza, kolera, tuberkulose og COVID-19,
skønt sidstnævnte ofte er forbundet med "robust T-celleimmunitet" hos mere end en fjerdedel af de undersøgte patienter.

Mens mekanismen for at være sygdomsbærende (disease-carrying) stadig er ukendt, har forskere gjort fremskridt i forståelsen af, hvordan visse patogener kan forblive sovende hos et menneske i en periode.

En bedre forståelse af bærere af asymptomatiske sygdomme er afgørende for områder inden for lægevidenskab og folkesundhed, da de arbejder på at afbøde spredningen af almindelige smitsomme sygdomme.

Noter og referencer 
Noter

Referencer

Se også 
 Immunforsvar − Uspecifikt immunforsvar − T-celle

Eksterne henvisninger 
 "Retningslinjer for håndtering af COVID-19 i sundhedsvæsenet"  21. oktober 2020 − Omtaler også asymptomatiske bærere
 "Robust T Cell Immunity in Convalescent Individuals with Asymptomatic or Mild COVID-19" fra Sciencedirect.com

Symptomer
Immunologi
Infektionssygdomme
Joe Keery

Joseph David Keery (født 24. april 1992) er en amerikansk skuespiller og musiker. Han er bedst kendt for at spille Steve Harrington i Netflix-serien Stranger Things, og for hans rolle i Free Guy (2021).

Personlige liv 
Han har været i et forhold med Maika Monroe siden 2017.

Eksterne henvisninger 
 
 
  på Soundvenue

Referencer 

Skuespillere fra USA
Stefanija Turkevitj

Stefanija Ivanivna Turkevitj-Lukijanovitj (ukrainsk 'Стефанія Іванівна Туркевич-Лукіянович', født 25. april 1898 i Lemberg, Galicien, Østrig-Ungarn, død 8. april 1977 i Cambridge, Storbritannien) var en ukrainsk komponist og musikolog.

Liv 

Hun fik sin første musikundervisning af sin mor. Efter første verdenskrig studerede hun klassisk komposition med Vasil Barvinskij ('Василь Олександрович Барвінський'; 1888–1963) og klaver med Vilém Kurz og Je. Ljalevitj ( Є. Лялевич ) ved det efter Mikola Lisenko opkaldte højere musikinstitut i Lviv. Derefter flyttede hun til Østrig og studerede hos Guido Adler ved universitetet i Wien og Joseph Marx ved musikakademiet. I 1925 rejste hun med sin første mand Robert Lisovskij til Berlin, hvor hun studerede hos Franz Schreker og Arnold Schönberg. Fra Berlin rejste hun til Prag, hvor hun studerede hos Zdeněk Nejedlý ved Karlsuniversitetet, hos Otakar Sin ved Prags konservatorium og hos Vítězslav Novák ved musikakademiet. I 1934 modtog hun sin doktorgrad i musikvidenskab fra det ukrainske frie universitet i Prag.

Mellem 1935 og 1939 underviste hun i harmoni og klaver ved det det højere musikinstitut i Lviv, og fra 1940 til 1944 underviste hun der på Konservatoriet, var klaverakkompagnatør ved Lviv Opera og pianist for radioen.

I forbindelse med flugt fra den røde hær emigrerede hun til Storbritannien i 1946 med sin anden mand, Nartsiz Lukijanovitj ('Нарциз Денисович Лукіянович'; 1907–1985) og arbejdede der på sine kompositioner. Hun skabte balletmusik og en opera, komponerede fire symfonier, liturgisk musik, kammermusik samt stykker til klaver og kunstsange.

Stefanija Turkevvitj-Lukijanovvitj var mor til maleren Soja Lisovska ('Зоя Робертівна Лісовська-Нижанківська'; * 1927)

Referencer

Eksterne links 
 Stefania Turkewich: Galicians I |The Art Songs
 Ukrainsk kunstsangsprojekt - Stefania Turkewich
 «Цар Ох» або Серце Оксани - Hjertet af Oksana
 Фільм про Стефанію Туркевич – Фільм про Стефанію Туркевич - En film om Stefanija Turkevich
 Світова прем'єра Першої симфонії Стефанії Туркевич - Verdenspremieren på Stefanija Turkevytschs første symfoni
 Три симфонічні ескізи - Tre symfoniske skitser - verdenspremiere
 Концерт-присвята til 120 року з дня народження Стефанії Туркевич - koncert til 120-års fødselsdag for Stefanija Turkewytsch
 Прем'єра. Стефанія Туркевич-Лукіянович "Серце Оксани" опера - premiere. Stefanija Iwaniwna Turkewytsch-Lukijanowytsch Opera "Heart of Oksana"

Klassiske komponister
Komponister fra Ukraine
Musikforskere
Andreas Kaltoft

Andreas Kaltoft (født 22. maj 1998) er en dansk fodboldspiller, der spiller for Vendsyssel FF.

Klubkarriere 
Kaltoft steg i graderne i 2. divisionsklubben B.93. Herfor fik han den 1. november 2016 sin debut, da han i en alder af 16 år blev skiftet ind i sidst i en kamp mod Nykøbing FC, som blev vundet 3-2. Det gjorde ham til den yngste spiller til at få seniordebut for B.93 siden 1920.

Kaltoft tiltrak siden interesse fra Superligaklubben Brøndby IF, der resulterede i, at han skrev under på en ungdomskontrakt med klubben. Et år senere skrev han under på en aftale 1. divisionsklubben Vendsyssel FF gældende frem til sommeren 2020. Han blev hentet til klubben på en fri transfer. Det medførte, at han blev genforenet med den tidligere holdkammerat Emmanuel Ogude, som han spillede med i B.93. I sommeren 2018 skiftede også den tidligere B.93-spiller Sebastian Czajowski til den nordjyske klub. Ved udgangen af sin første sæson i klubben hjalp han klubben med at kvalificere sig til at spille i Superligaen fra 2018-19-sæsonen og fik sin debut i Superligaen i en kamp mod AaB i juni 2018. Han scorede sit første mål i Superligaen den 16. september 2018 i en 1-1-kamp mod Hobro IK.

I midten af august 2020 skrev han under på en kontraktforlængelse med Vendsyssel FF, således parterne havde papir på hinanden frem til sommeren 2021.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra B 1903
Fodboldspillere fra B.93
Fodboldspillere fra Brøndby IF
Fodboldspillere fra Vendsyssel F.F.
Eduardo Fabini

Eduardo Fabini (født 18. maj 1882 i Solis de Mataojo, død 17. maj 1950 i Montevideo, Uruguay) var en uruguayansk komponist, violinist og lærer.

Fabini studerede violin og komposition på Musikkonservatoriet i Montevideo , efter et stipendium, studerede han videre på Det Kongelige Musikkonservatorium i Bruxelles hos bl.a. August de Boeck. Han har skrevet en symfoni, orkesterværker, balletmusik, kormusik, pianostykker, vokalmusik etc. Fabini var tillige koncertviolinist og underviste senere som lærer i komposition privat. Han hører til sit lands vigtige komponister.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Melga" (1931) - for orkester
 "Fantasi" (1929) - for violin og orkester

Eksterne henvisninger

   om Eduardo Fabini på www.musicweb-international.com 

Komponister fra Uruguay
Violinister
Lærere