kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Guldbæk (by)

Guldbæk Syd eller Guldbæk er en by i det nordlige Himmerland med . Den er beliggende i Øster Hornum Sogn ved vandløbet Guldbæk. Landsbyen hører til Rebild Kommune og ligger i Region Nordjylland.

Der har oprindeligt været tale om en spredt gårdlandsby ved en overgang over vandløbet. I 1900-tallet er der etableret et villakvarter i bakkerne øst for åen.

Guldbæk huser friskole, børnehave, vuggestue, borgerforening, mindre rideklub, musiklærer for børn, hestestutteri og autoværksted.

Historie 
Guldbæk landsby bestod i 1682 af 7 gårde og 3 huse uden jord. Det samlede dyrkede areal udgjorde 298,0 tønder land skyldsat til 33,47 tønder hartkorn. Dyrkningsformen var græsmarksbrug med tægter.

Noter

Litteratur 
 Karl-Erik Frandsen: Vang og tægt. Studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83 (Bygd 1983), 
 Henrik Pedersen: De danske Landbrug fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688. Udgivet efter hans Død paa Bekostning af Carlsbergfondet (København MCMXXVIII; Reprotryk for Landbohistorisk Selskab, København 1975),

Eksterne henvisninger 
 Guldbæk Landsby Nyheder og Information 
 Historier fra Guldbæk
 Guldbæk Friskole
 Guldbæk Festival

Kilder 

Byer i Rebild Kommune
Arm

Armen er et lem på tobenede dyr (som mennesket). Mere generelt skelner man også arme fra tilhæftninger som tentakler på en blæksprutte.

Indenfor den menneskelige anatomi begynder armen ved skulderleddet og slutter ved håndleddet. Albuen gør armen mere fleksibel.

Se også 
 hånd
 finger
 skulderled
 håndled

Galleri 

Bevægeapparatets anatomi
Guldbæk (flertydig)

Guldbæk betegner en række jyske steder:

 Guldbæk (Skæve Sogn) – en bebyggelse i Skæve Sogn, Frederikshavn Kommune
 Guldbæk (Øster Hornum Sogn) – landsby ved bækken Guldbæk og et ejerlav i Øster Hornum Sogn, Rebild Kommune
 Guldbæk – et vandløb i det nordlige Himmerland.
 Guldbæk (bæk) – den ca. 500 m korte bæk som indgår i Ovnstrup Bæk, og bebyggelsen Guldbæk (Skæve Sogn) ved Sæby.
Sankt Andreas Kirke (Ordrup)

Sankt Andreas Kirke er en katolsk kirke i Ordrup tæt ved København. Bygningen er opført på initiativ af Polly Berling 1871-1873 efter tegninger af arkitekt Ludvig Knudsen. Indvielsen fandt sted den 25. maj 1873.

Den var til 1953 kirke for Jesuiterordenen i Danmark. Kirkens kulørte indre blev malet hvid i 1958, men i 2007 blev den oprindelige stærke farvesætning rekonstrueret.

Kirken ligger på Kollegievej 2, 2920 Charlottenlund.

Eksterne henvisninger 
 Kirkens hjemmeside
 Kirkens hjemmeside på katolsk.dk 

Katolske kirker i Danmark
Ordrup
Kirker i Gentofte Kommune
Albue

Albuen (latin: articulatio cubiti) er et led på armene af mennesker. Leddet er stedet, hvor overamsknoglen (humerus) møder underarmsknoglerne (radius og ulna). 

Elefanter er de eneste pattedyr, der har fire knæ (og ingen albuer). De fleste andre pattedyr har enten to knæ og to albuer, eller de har fire albuer, se for eksempel på den næste hund eller kat du møder.

Se også 

 Tennisalbue

Led
Servomekanisme

En servomekanisme, hyppigt forkortet servo, er et apparat og aktuator som yder fjernstyret mekanisk bevægelse. For eksempel kan en servo anvendt på en fjern lokalitet proportionalt følge en drejning på en styreknap eller joystick. Forbindelsen mellem de to er ikke mekanisk, men elektrisk eller f.eks. trådløs.

Den mest almindelige servo, er en som giverpositionel kontrol. Servomekanismer er almindeligvis elektriske eller delvis elektroniske og anvender en elektromotor som den primære måde til at skabe en mekanisk kraft, selvom andre opererer via hydraulik eller pneumatik. Normalt benytter servoer negativ feedback, hvor kontrolsignalets input sammenlignes med aktuatorarmens aktuelle position via en eller anden transducers output – f.eks. et potentiometer. Enhver forskel mellem den aktuelle og den ønskede værdi ("fejlsignalet") bliver forstærket og anvendt til at styre systemet i den ønskede retning til at minske eller eliminere forskellen (fejlsignalet). En hel videnskab er udviklet omkring disse systemer og den kaldes kontrolteori.

Servoer har mange anvendelser. De anvendes til at styre motorers hastighed. CNC maskiner anvender servoer til at få maskinværktøj til at følge bestemte kurver. Fly-by-wire systemet i luftfartøjer anvender servoer til at ændre vingernes styrefladeposition. Radiostyrede modeller anvender servoer så de kan styres.

Mange servoer giver som output en drejning, selvom lineare servotyper også er almindelige. Lineare servoer anvender et snegledrev eller en linear motor til at give en linear bevægelse. Disse anvendes i DVD-drev, diskdrev og harddiske til at positionere læse-/skrivehovedet.

Et andet apparat som også kaldes en servo anvendes i biler og lastbiler til at forstærke førerens styrings- eller bremse-kraft. Denne kraftforstærkning er ikke en ægte servo, men rettere en mekanisk forstærker.

Se også 
 Fjernstyring

Eksterne henvisninger 

 En gruppe mennesker givet sig selv opgaven at lave et open-source digital servokort, som kan isættes mange almindelige billige servoer. Disse digitale servoer kan f.eks. anvendes til at lave kravlende insektrobotter:
 OpenServo Wiki  Citat: "...OpenServo is an open project with the goal to create a digital servo for robotics that is free for anyone to use and modify to meet their particular needs..."
 Hardware  Det hjemmelavede styrekort indeholder en mikrocontroller med et styreprogram man frit kan ændre.
 Tutorial on how to modify a servo for full 360 degree rotation
 Servo Tutorial for Robotics
 Rane Pro Audio Reference definition of "servo-loop" 

Aktuatorer
Mekanismer (ingeniørvidenskab)
Elektromekaniske komponenter
Dokumentation

Begrebet dokumentation har flere, indbyrdes relaterede betydninger. Ordet er afledt af latin documentum, der som en af sine betydninger har "bevis". Dokumentation anvendes derfor i betydningen "bevismiddel", fortrinsvis i skriftlig form. Sådanne bevismidler kan være trykte kilder eller andre objekter. Fx forsøger en videnskabelig artikel ved sin argumentation, metodebeskrivelse og fremlagte observationer at underbygge sine konklusioner, hvorfor termen dokumentation nogle gange indgår i tidsskrifttitler, fx International Thermonuclear Experimental Reactor. Documentation Series.

Dokumentation er også en (ældre) betegnelse for det fag, der beskæftiger sig med indsamling, strukturering, registrering, lagring, genfinding og videreformidling af informationer (viden). Ordet er generelt blevet fortrængt af termen informationsvidenskab, men har overlevet fx i navnet på tidsskriftet Journal of Documentation.

Historik 
Dokumentation forstået som et professionelt og forskningsbaseret fagområde blev etableret af Paul Otlet (1868-1944) og Henri Lafontaine (1854-1943) i begyndelsen af det 20. århundrede. En central organisation var "Fédération Internationale de Documentation," FID). Det mest markante udtryk for navneskiftet fra dokumentation til informationsvidenskab er at "American Documentation Institute" (grundlagt i 1937) i 1968 ændrede navn til "American Society for Information Science" / "ASIS".

Der er fra 1990'erne en bestræbelse på at genetablere termen, mest markant udtrykt ved etableringen af The document academy . I Tromsø i Norge har man (som en undtagelse fra den generelle tendens) etableret en uddannelse i dokumentationsstudier /dokumentationsvidenskab "Dokumentasjonsvitenskap" . 
I den Fransk- og spansksprogede verden har begrebet i højere grad fastholdt sin status.

Typer af dokumentation 
Man kan skelne mellem fx videnskabelig dokumentation, teknisk dokumentation, administrativ og juridisk dokumentation osv. Videnskabelig dokumentation kan underdeles efter fag, fx kemisk eller historisk dokumentation. I offentlig virksomhed kan der skelnes mellem Økonomisk dokumentation, Administrativ dokumentation og Politisk dokumentation. 

Dokumentstyring (engelsk "document management" eller "record management") betegner en specifik form for dokumentation (relateret til arkiver), hvor termen "dokument" betyder "dokument i administrativ praksis".

Se også 
 Dokumentationscenter

Litteratur 

Björkbom, C. (1960). Dokumentation. pp. 423–434 IN: Nordisk Håndbog i Bibliotekskundskab, Bind III. Red. af Svend Dahl. Udg. af Nordisk videnskabeligt Bibliotekarforbund. København: Alfred G. Hassing A/S. 
Link virker ikke!
Hjørland, Birger (2000). DF-revy, 23.(7), 191-194. Hvad blev der af videnskabelig dokumentation?

Biblioteks- og informationsvidenskab
Ikast Forenede Sportsklubber

Ikast Forenede Sportsklubber (eller Ikast FS, IFS) blev stiftet den 6. december 1935 ved en sammenlægning af Ikast Tennisklub, Ikast Boldklub og Ikast Salonskytteforening. Klubben hører hjemme i den midtjyske by Ikast og spiller hjemme på Ikast Stadion.

Ikast FS rykkede første gang op i 3. division i 1955, og i 2. division to år senere. I 1978 blev det oprykning til den bedste, hvor klubben spillede uafbrudt 13 sæsoner i træk. I 1987 vandt klubben DM-sølv og i 1990 blev det til bronze. Både i 1986, 1989 og 1997 nåede Ikast FS pokalfinalen, men alle tre gange blev det til nederlag. 

Tre gange kvalificerede Ikast FS sig til de europæiske klubturneringer. UEFA Cup i 1988 og 1991, samt Pokalvindernes Europa Cup i 1989. Alle tre gange blev Ikast fS elimineret i første runde.

Ikast fS spillede sine hjemmekampe på Ikast Stadion. Tilskuerrekorden er fra 1983, hvor 12.207 tilskuere så Ikast fS mod Vejle B med Allan Simonsen på holdet.

Efter fusionen med Herning Fremad 1. juli 1999 spillede FC Midtjylland hjemmekampe på Ikast Stadion indtil det nuværende MCH Arena stod klar i 2004.

Ekstern kilde/henvisning 
 Ikast FS' officielle hjemmeside 
 Ikast - Haslund.info

Idrætsforeninger i Danmark
Fodboldklubber under DBU Jylland
Forenede Sportsklubber
Etableret i 1935
Nofret

Nofret er en dansk tegneserie, skabt af tegneren Sussi Bech, der handler om den kretensiske prinsesse Nofret. Serien foregår i omkring år 1350 f.v.t.i oldtidens middelhavslande, og omhandler tidens politiske og religiøse intriger.

Historien i de første tre album går på, at Nofret og hendes søster Kiya bliver bortført af pirater og solgt til slavehandlere i Levanten. Nofret bliver tvunget til at gifte sig med en rig købmand fra Babylon, men sammen med en ung mand lykkes det hende at flygte til Egypten. Her ender hun dog som danserinde for en ussel løn, efter at være blevet svigtet af den unge mand. Hun søger derfor tjeneste i Amontemplet, hvor hun langsomt får tilkæmpet sig stadig højere positioner.

I senere bind vender Nofret tilbage til Kreta, men for sent til at forhindre en række katastrofer. Nu flygter derefter gennem Lilleasien, hvor hun får foretræde for og hjælp af Hittitterdronningen, inden hun ender i Byblos, hvor hun håber på at møde landsmænd i den minoiske koloni. Her bliver hun kæreste med den egyptiske general Horemheb, som hun hjælper i det indviklede diplomatiske rænkespil blandt de små lydstater i Levanten, der er klemt mellem Egypten og Hittitterriget. Til sidst bliver hun dog sendt på et skib tilbage til Egypten, hvor hun genser sin søster Kiya og sin nevø, kronprins Tutankhamon. Her bliver hun nok en gang indblandet i magtspillet ved farao Akhnatons hof.

Flere Nofret er blevet oversat og udgivet i Sverige (bind 1-6), Storbritannien (bind 10) Frankrig (bind 2-5), Belgien (bind 2-5), Holland (bind 2-5) og Indonesien (bind 1-2). Fortællingerne om Nofret har været bragt som føljeton i en række danske dagblade, heriblandt Berlingske Tidende, de tre Stiftstidender og Ekstra Bladet.

I Danmark har serien solgt over 75.000 eksemplarer. Serien har modtaget flere priser; I 1990 blev Den sidste Minos kåret som Bedste danske tegneserie 1989-90 ved Det danske Tegneseriekonvent, og Nofret blev kåret som årets danske tegneseriefigur ved samme lejlighed. Nofret blev året som årets danske tegneseriefigur igen i 1992 og 1995.

Udgivelser 
 Flugten fra Babylon, Carlsen 1986
 Amons gemalinde, Carlsen 1987
 Kætterkongens hof, Carlsen 1988
 Den sidste Minos, Carlsen 1989
 Rejsen til Hattusas, Carlsen 1991
 Den hemmelige traktat, Carlsen 1992
 Med døden om bord, Carlsen 1993
 Gravrøverne, Carlsen 1995
 Nattens hævner, Carlsen 1998
 Kiya, Carlsen 2001
 Bagholdet i Tempelsøen, Carlsen 2004
 Nilens fange, Forlaget Faraos Cigarer 2011
 Tutankhamon, Eudor 2022
Udenfor hovedserien:

 Slave i Levanten, Eudor 2019

Bind 1-12 er udgivet som samlebindene Nofret Samlede historier I-IV, hvor flere album er blevet reproduceret på grundlag af forfatterens originale farvelægning, eller de er blevet digitalt restaureret. Hvert bind indeholder også ekstramateriale om tilblivelsen af tegneserien. Bind 13 og "Slave i Levanten" er udgivet i samme format som samlebindene.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 www.nofret.dk Nofrets hjemmeside

Tegneserier fra Danmark
Antonius den Hellige

Antonius den Hellige (251 – 356) var en egyptisk munk og eneboer, der levede i første halvdel af 4. årh. i Kome i Egypten. Han er en helgen i den katolske kirke og har navnedag den 17. januar.

Hans kristne forældre var ansete og fromme folk; men sønnens ideal var den apostolske fattigdom, så da han 20 år gammel efter forældrenes død en dag hørte evangeliet om den rige yngling (), gav han sit gods bort og levede fra nu af som en eneboer i nærheden af sin hjemby.

I de stille timer fristede Djævelen ham, og han drog derfor ud i den libyske ørken, hvor han kæmpede en stadig kamp mod dæmoniske pinsler og fristelser.

Til sidst slog han sig ned på et ensomt bjerg på den anden side af Nilen, hvor han døde, angivelig mere end 100 år gammel.

Igennem sit liv som eneboer opnåede Antonius en berømmelse, der rakte meget videre end til Egypten. Folk opsøgte ham fra nær og fjern for at få svar på spørgsmål eller for at blive velsignet eller ligefrem helbredt.

Den vigtigste kilde til Antonius' liv er Athanasius' biografi, Vita Antonii. Det er en bog, hvor Antonius bliver skildret som en levende helgen, der efterhånden har evner til at helbrede mennesker, men som altid er loyal overfor biskopperne. Athanasius brugte Vita Antonii til at vise, hvordan en rigtig kristen munk burde leve: Med en streng og forbilledlig askese, men samtidig lydig overfor biskoppen, og dermed underlagt kirkens autoriteter.
Vita Antonii blev skrevet mange år efter Antonius' død, og Athanasius hævdede selv, at hans biografi var den bedste. Det er dog tvivlsomt om Athanasius overhovedet mødte Antonius, og hele biografien skal tages med et vist forbehold. Man kan dog læse Vita Antonii som et historisk dokument, der viser idealbilledet på en munk i Egypten i 4. århundrede.

Antonius' fristelser har traditionelt været et yndet emne for kunstnerne, hvor det har
afstedkommet skildringer af til tider meget vellystige fantasier.

Foruden det T-formede Antoniuskors (Tau-kors) er hans attributter oftest en klokke og et svin.
Klokken brugte eremitterne til at skræmme Djævelen væk med; den blev senere
hængt om halsen på deres såkaldte Antoniusgrise, som de havde lov til
at have gående.

Litteratur 

 Athanasius and Asceticism, The Johns Hopkins University Press, London 1995. 
 Desert Christians – An Introduction to the Literature of Early Monasticism, Oxford University Press, Oxford 2004. 
 Endsjø, Dag Øistein. Primordial landscapes, incorruptible bodies. Desert asceticism and the Christian appropriation of Greek ideas on geography, bodies, and immortality, Peter Lang, New York 2008)

Eksterne henvisninger 

 Om Antonius på catholic.org 

Helgener
Projektporteføljestyring

Projektporteføljestyring er en ledelsesdicisplin, hvor en mængde af projekter betragtes som en sammenhængende størrelse, frem for en række enkeltstående projekter. 

Projektportføjlestyring som vi kender det i dag blev opfundet tilbage i 1950'erne og har udviklet sig gennem de sidste 70 år til en etableret disciplin med principper og metoder. Især arbejdet med porteføljestyring  af Robert Cooper, Elko Kleinschmidt og Scott Edgett - i 1990'erne og 2000'erne - har banet vejen og formet PPM-disciplinen med talrige publikationer , se eksempelvis artiklen "New product portfolio management: practices and performance", som er en af de mest citerede PPL artikler   

Projektportføljeledelse (PPL) kan betragtes som bestående af fire overordnede kategorier af principper. (1) Balancér porteføljen, (2) Byg et sammenhængende PPL-system, (3) Fokuser på strategisk effektivitet, (4) Skab parathed til forandring og håndtering af paradokser

Porteføljer i investeringsteori
Porteføljebegrebet er arvet fra investeringsteori, hvor en pulje af aktier benævnes en portefølje. I investeringssammenhæng benyttes porteføljetankegangen til at sikre en ønsket risikospredning.

Referencer 

Ledelse

pt:Gerenciamento de programas de projetos#Gerenciamento de Portfólio de Projetos
Christians Kirke (Aarhus)

Christianskirken  er en kirke i Christians Sogn, der ligger på Frederikshaldsgade på Christiansbjerg i det nordlige Aarhus.

Den er tegnet af Aage C. Nielsen, som også har tegnet døbefonten. Kirken er bl.a. kendt for sine sommerlejre for børn i sognet og de rytmiske gudstjenester den første søndag i hver måned; Kirken er en af de mest besøgte kirker i Danmark.

Historie 
Allerede i 1886 begyndte præsterne ved Aarhus Domkirke at holde gudstjenester i en lille lejlighed på Christiansbjerg, dengang nord for Aarhus. I 1895 blev en lille bedesal på Randersvej indviet. Denne bygning blev i 1913 udvidet og ombygget til en egentlig kirke med 90 siddepladser. I 1937 blev der afholdt en arkitektkonkurrence for at lave en ny større kirke, men byggeplanerne blev forsinkede frem til 1942 hvor krypten blev bygget. Fra 1946, hvor den gamle bygning blev nedrevet, til 1958, hvor den nye kirke stod færdig, fungerede denne bygning som sognets kirke.

Kirkebygningen og inventar 
Kirken er opført i røde teglsten med lave vægge og store teglhængte tagflader. Kirken hat et 32 meter højt, sekskantet tårn, der er dækket med kobber. Kirkerummet er højt, og stærkt præget af kraftige hvide betonspær, der bærer et mørkeblåt træloft. Hele sydsiden udgør et stort vindue. I kirkerummet står et alterbillede i fresco, der fremstiller Den hellige Nadver, lavet af Frits Bruzelius. Alteret er bygget af norsk oppdal-skifer. På alteret står et krucifiks udskåret i elfenben af Valdemar Foersom Hegndal, der afbilleder den på en gang korsfæstede og opstandne Jesus. Prædikestolen er i moseeg og døbefonten i granit. Kirkens orgel er oprindeligt bygget af TH. Frobenius & Co i 1959 med 30 stemmer. Orgelet blev restaureret i 1979 og blev i 2002 renoveret og udbygget af orgelbygger Carsten Lund til at have de nuværende 42 stemmer fordelt på 3 manualer og pedal. Kirkens messehagel fra 1976 er udført af Hanne Vedel.

Kirken har 400 siddepladser. Der er tilhørende menighedslokaler.

Galleri

Kilder og eksterne henvisninger 

 Christians Kirke hos KortTilKirken.dk
 Christianskirken hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Aarhus
Kirker i Århus Stift
Saab-Scania

Saab-Scania AB var en svensk industrikoncern fra 1969 til 1992, skabt ved sammenlægning af Saab og Scania-Vabis. I 1992 blev personbilsafdelingen solgt til General Motors og koncernen splittet i mindre afdelinger.

Køretøjsproducenter fra Sverige
Ophørt i 1995
Boligboble

En boligboble er en uholdbar kraftig øgning af boligpriserne.

En boligboble er kendetegnet ved at priserne på ejendom er løsrevet fra den økonomiske udvikling i samfundet og er drevet af spekulation. Spekulationen medfører stigende priser der får flere til at købe og som derfor medfører endnu højere priser. 

En boligboble er et eksempel på en økonomisk boble, som er drevet af selvopfyldende forventninger. Spekulationen drives af forventninger om at priserne forsat vil stige og dermed bliver forventningerne til de fremtidige priser selvopfyldende. Man taler i den situation om multiple ligevægte da der er en teoretisk ligevægtspris og så en højere ligevægtspris som er drevet af de selvopfyldende forventninger.

Eksempler på boligbobler 
Et meget berømt eksempel er den japanske boligboble, der udviklede sig fra 1985 indtil den sprang i 1990. Den førte til Japans tabte årti.

Andre eksempler er de bobler som byggedes op efter 2000, hovedsagelig som følge af et for lavt renteniveau, og som medførte:

 Den amerikanske ejendomsmarkedskorrektion 2006
 Den spanske ejendomsmarkedskorrektion 2006
 Den danske ejendomsmarkedskorrektion 2007

Økonomi-bobler
Makroøkonomi
Ejendomsmarked
Sønderjysk Elitesport

Sønderjysk Elitesport A/S (eller SønderjyskE) er et selskab, som driver elitesport i Sønderjylland. SønderjyskE har ishockey- og dame- og herrehåndboldafdeling.

Elitesporten i Sønderjylland drives fra en fælles administration i Vojens.

Sønderjysk Elitesport A/S blev stiftet 1. januar 2004 som en professionel overbygning for de fem elitesportsklubber: Haderslev Fodboldklub (herrefodbold), TM Tønder (herrehåndbold), Sønderjyske HK (damehåndbold), Vojens BI (damefodbold) og Vojens IK (ishockey). TM Tønder trådte efter 2005/06 sæsonen ud af samarbejdet, og HF Sønderborg har siden overtaget holdet.

Damehåndbold spiller i Arena Aabenraa. 
Herrehåndbold har hjemmebane i Broager Sparekasse Skansen som ligger i Sønderborg. 
Ishockey har hjemmebane i Frøs Arena i Vojens. Tidligere hjemmebane Vojens Skøjtehal.

Ligaer

Ekstern kilde/henvisning 
 SønderjyskE's officielle hjemmeside

 
Sport i Haderslev
Sport i Aabenraa
Penalhus

Et penalhus eller pennalhus er en beholder til opbevaring af skriveredskaber og andre skolerelaterede værktøjer. De var lavet af træ med et
skydelåg, og kunne have flere rum. I dag bliver de ofte lavet af stof, så de fylder mindre. De gamle penalhuse er ved at komme frem igen.

Ordet kommer af "pen" som er afledt af det latinske "penna", der betyder "fjer" som blev brugt som skriveredskab.

Typisk indhold i et penalhus:
 Blyant
 Viskelæder
 Blyantspidser
 Kuglepen
 Tuscher
 Lineal
 Passer

og i gamle dage:
 Penneskaft
 Penne
 Griffel

Beholdere
Den Europæiske Revisionsret

Den Europæiske Revisionsret eller blot Revisionsretten, oprettet 1975, er en ekstern instans, der har til opgave at foretage uafhængig revision med Den Europæiske Unions regnskaber. Revisionsretten er placeret i Luxembourg.

Revisionsretten blev etableret som følge af Bruxelles-traktaten og afløste Kontrolkommissionen. Da Maastrichttraktaten trådte i kraft i 1993 blev Revisionsretten en af EU's institutioner på lige fod med Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen og EU-domstolen.

Revisionsretten fører kontrol med, at EU's midler opkræves korrekt og bruges lovligt og til de tiltænkte formål og undersøger om de finansielle transaktioner er blevet registreret korrekt, om de er foretaget lovligt og formelt rigtigt, og om de er blevet forvaltet under iagttagelse af principperne for sparsommelighed, produktivitet og effektivitet. Revisionsretten har ret til at revidere samtlige personer og organisationer, der har fået tildelt EU-midler. Retten består af et medlem fra hvert medlemsland – 27 i alt – der udnævnes af Ministerrådet for en periode på 6 år. Medlemmerne tilhører eller har tilhørt eksterne kontrolinstanser i deres hjemland, eller også har de særlige kompetencer indenfor området. Der er mulighed for at blive genudnævnt. Blandt medlemmerne vælges en formand, der sidder i 3 år, ligeledes med mulighed for genvalg.

Målet med Revisionsretten er, at bidrage til at forbedre den økonomiske forvaltning af Den Europæiske Unions midler på alle niveauer, og derigennem sikre, at Unionens borgere får mest muligt for deres penge.

Revisionsretten fremlægger resultaterne af sit arbejde i relevante og objektive beretninger, blandt andet udarbejder retten hvert år en beretning om det foregående regnskabsår, der gennemgås detaljeret af Europa-Parlamentet. Hvis Revisionsretten kan godkende regnskabet, sender den en revisionserklæring til Parlamentet og Ministerrådet. I de senere år har Revisionsretten påpeget adskillige uregelmæssigheder, hvor der ikke har kunnet redegøres for, hvad pengene er blevet brugt til.

Formand for Revisionsretten er Tony Murphy. Revisionsretten beskæftiger omkring 800 ansatte.

Referencer

Eksterne henvisninger og kilder 
 Rigsrevisionens side om Revisionsretten 

EU's institutioner
Luxembourg (by)