kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aleksandr Povetkin

Aleksandr Vladimirovitj Povetkin (russisk : Александр Владимирович Поветкин), født den 2. september 1979 i Kursk i det tidligere Sovjetunionen, er en russisk bokser. Han er 188 cm høj.

Karriere 
Efter en succesfuld kickboxingkarriere vandt Povetkin sin første store bokseturnering i de russiske mesterskaber i 2000. Derefter deltog han i en række større bokseturneringer, herunder Euro 2002, VM 2003 og Euro 2004, hvor han vandt guld. Han vandt også guld i Sommer-OL i 2004.

Han blev siden professionel bokser, og han har her i 2017 bokset 35 kampe. Han har vundet de 34 kampe heraf 24 på knock out, og således kun 1 nederlag.

Familie 
Aleksandr Povetkin har broren Vladimir, sin kone Irina og datteren Arina.

Boksere fra Rusland
Personer fra Kursk
Olympiske mestre fra Rusland
Ruslan Tjagajev

Ruslan Tjagajev (uzbekisk: Ruslan Chagayev, Ruslan Tjagajev; tatarisk kyrillisk: Руслан Шамил улы Чагаев, Ruslan Sjamil uly Tjaghajev; latin: Ruslan Şamil ulı Çağaev; ryska: Руслан Шамилович Чагаев, Ruslan Sjamilovitj Tjagajev) født 19 oktober 1978 i Andizjan, Uzbekiske SSR, Sovjetunionen, er en uzbekisk tidigere WBA sværvægtsboksemester af tatarisk afstamning. Tjagajev vandt WBA titellen år 2007 efter en majoritetsafgørelse over Nikolaj Valujev. Tjagajev er bosat i den tyske by Hamburg, hvor han bor med sine to børn. Tjagajevs tilnavn er "White Tyson".

Wladimir Klitschko 
Chagaev blev besejret for første gang i sin professionelle karriere i en kamp mod Wladimir Klitschko den 20. juni med en 9. omgangs TKO. Klitschko beholdt sine IBF, WBO og IBO-titler og vandt detn ledige Ring Magazine titel. Kampen blev afholdt på Veltins Arena i Gelsenkirchen , Nordrhein-Westfalen i Tyskland og Klitschkos IBF, WBO og IBO-sværvægttitler var på spil.

Eksterne henvisninger 
 Officielle Hjemmeside   
 Karrierestatistik  
 Fakta om Tjagajev 

Boksere
Sportsfolk fra Usbekistan
Volodymyr Klytjko

Volodymyr Volodymyrovytj Klytjko (, ) eller (, ), internationalt kendt som Wladimir Klitschko (tysk translitteration) med tilnavnet Dr. Steelhammer, født 25. marts 1976 i Semipalatinsk, Kasakhstan, Sovjetunionen, er en ukrainsk sværvægtsbokser. Han er bror til sværvægtmesteren og politikeren Vitalij Klytjko.

Som amatørbokser blev han olympisk mester i Atlanta i 1996, hvorefter han blev professionel. I 2000 blev han verdensmester i sværvægt anerkendt af forbundet WBO, efter at have besejret Chris Byrd. Klytjko har besejret flere gode boksere, heriblant Ray Mercer, Samuel Peter, Calvin Brock, Francois Botha og Monte Barrett. Han oplevede sit livs choknederlag mod Corrie Sanders i 2003 og Lamon Brewster i 2004. Efter at have slået Chris Byrd igen i 2006, blev han verdensmester i forbundene IBF og IBO. Klytjkos store slagstyrke, gennemtænkte taktik og højde på 2,00 meter gjorde ham meget vanskelig at bokse mod. Han er blevet kritiseret for at have en stiv måde at bokse på og for manglende udholdenhed. Efter sin sejr over David Haye blev han i 2011 anset for at være den regerende sværvægtsbokser.

Klytjko har stor lidenskab for skak. Han fik i 2001 doktorgraden i idrætsvidenskab fra Kyivs Universitet for en afhandling om pædagogisk kontrol i sport.

Wladimir Klitschko er den tyske stavemåde for navnet. Den bruges af ham selv på brødrenes hjemmeside og sociale medier.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Article: What It's Like To Box Wladimir Klitschko 
 Vladimir Klitschko Fight-by-Fight Career Record 
 Biofile Q&A interview med Klitschko http://www.boxinginsider.com/biofiles/vladimir-klitschko/

Boksere fra Ukraine
Olympiske boksere
Boksere ved sommer-OL 1996
Olympiske mestre fra Ukraine
Medaljevindere ved sommer-OL 1996
Japans håndboldlandshold (damer)

Japanske håndboldlandshold er det japanske landshold i håndbold for kvinder. De er reguleret af Japans håndboldforbund og deltager også i internationale håndboldkonkurrencer.

Holdet har deltaget i alle det asiatiske mesterskaber gennem tiden. De vandt for første gang slutrunden i 2004. Landsholdet kvalificerede sig til en VM-slutrunde for første gang ved VM 1962 i Rumænien og har deltaget i turneringen regelmæssigt siden 1995. Deres 7. plads, ved VM 1965 i 
Vesttyskland er deres bedste hidtil. Første gang de deltog ved de Olympiske lege, var i Montreal i 1976. Senest deltog de også i 2021, med hjemmebane i Tokyo. Danske Ulrik Kirkely var træner for landsholdet i perioden 2017 til efter Sommer-OL 2020.

Resultater

Sommer-OL 
 1976: 5.-plads
 2020: 12.-plads

VM i håndbold 
 1962: 9.-plads
 1965: 7.-plads
 1971: 9.-plads
 1973: 10.-plads
 1975: 10.-plads
 1986: 14.-plads
 1995: 13 – 16. plads
 1997: 17.-plads
 1999: 17.-plads
 2001: 20.-plads
 2003: 16.-plads
 2005: 18.-plads
 2007: 19.-plads
 2009: 16.-plads
 2011: 14.-plads
 2013: 14.-plads
 2015: 19.-plads
 2017: 16.-plads
 2019: 10.-plads
 2021: 11.-plads

Asienmesterskabet 
 1987: 
 1989: 
 1991: 
 1993: 4.-plads
 1995: 
 1997: 
 2000: 
 2000: 
 2002: 4.-plads
 2004: 
 2006: 
 2008: 
 2010: 4.-plads
 2012: 
 2015: 
 2017: 
 2018: 
 2021:

Asian Games 
 1994: 
 1998: 
 2002: 4.-plads
 2006: 
 2010: 
 2014: 
 2018:

Nuværende trup  
Den nuværende spillertrup ved VM i kvindehåndbold 2021 i Spanien.

Cheftræner: Shigeo Kusumoto

Eksterne henvisninger 
  
Japans håndboldforbunds profil hos IHF.com

Noter 

Håndbold i Japan
Kvindehåndboldlandshold
Klydesøen

Klydesøen er en sø på sydsiden af Kalveboderne på Amager. 

Vestamager blev inddæmmet under anden verdenskrig, og brugt til skydeøvelser af de tyske besættelsestropper. Området består af selvsået birkeskov, pilekrat, søer, høje, enge og vådområder. Den sydvestlige del er afsat til naturreservat med to observationstårne og et rørskovsskjul, hvorfra man kan betragte Klydesøens fugleliv.  Her er gjort observationer af nilgås  og havørn.

Kilder 

Søer i Tårnby Kommune
Megalomania

Megalomania er det tredje studiealbum fra den dansk/norske popgruppe Aqua. Albummet var sat til udgivelse den 3. oktober 2011. Den 22. august offentliggjorde Aqua navnet på albummet via deres facebook-side.

Spor

Referencer 

Album fra 2011
Aqua-album
Fritz Hultmann

Fritz Vilhelm Hultmann, var en dansk Skuespiller, f. 22. Juni 1820 i Kbhvn, d. 9. Juni 1894 sammesteds. 

Et Sammentræf af Omstændigheder gjorde H. til Skuespiller: han ernærede sig som Litograf og studerede paa Kunstakademiets Modelskole, da det kgl. Teater 1841 gennem Aviserne søgte unge Mænd med Tenorstemme. H.’s Kammerater, der vidste ham i Besiddelse af en smuk, meget høj Tenorstemme, tilskyndede ham til at prøve sin Lykke; han meldte sig og blev straks antagen som Elev; kort efter forvandlede en haardnakket Forkølelse hans Tenorstemme til en lys Baryton, og saaledes førte en Skæbnens Tilskikkelse H. fra Syngespillet til Skuespillet. 30. Apr. 1842 viste H. sig første Gang for Publikum som Konstantin i »Svend Grathe«, og Aaret efter (22. Apr. 1843) havde han sin egl. Debut som Julius Smith i »Et Rejseeventyr«. Kyndig instrueret til denne Rolle af Stykkets Forf., A. L. Arnesen, slog H. afgørende igennem, og allerede 1. Januar 1845 udnævntes han til kgl. Skuespiller. H. er først og fremmest Hostrup-Skuespiller; han, den ikke-boglærte og i Livet melankolske, levendegjorde paa den danske Skueplads den Hostrup’ske Student saa fuldendt, at ingen, hverken før ell. senere, har naaet ham. Han var i disse Roller munter, hyppig kaad, undertiden ellevild, uden nogen Sinde at blive støjende og ugratiøs, han var aldrig forceret, altid fuldt naturlig, han var glad indtil Ubekymrethed og Sorgløshed, men hans Glæde havde altid en Understrøm af Hjertelighed og Velvillie, og selv naar hans Overgivenhed slog over i Drilleri, fornægtede hans godmodige Elskværdighed sig ikke, den tittede skælmsk frem i hans lunt tilfredse Smil. H. var med eet Ord ung, og netop saaledes som 1840’ernes danske Student var ung i Hostrup’s Komedier. Jævnsides med sit Hostrup-Repertoire spillede H. i mange Aar Elskerrollen i den klassiske Komedie: han udførte denne uden erotisk Glød med en stilfærdig Hjertevarme, i en adstadig, lidt graa Stil, der lagde Hovedvægten paa Borgersønnens urbane Tale og belevne Væsen. I den sidste Del af sit Teaterliv gik H. over i det ældre Fag, og her kom hans smukke Anstand og naturlige Konversationstone ham til gode; pga. tiltagende Hypokondri tog han 2. Juni 1877, kun 57 Aar gl, under stormende Hyldest Afsked med Publikum som Grev Boismartel i »Ferréol« og besvarede en sidste Fremkaldelse med nogle faa jævne Takkeord.

Kilder 

 

Teaterskuespillere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Jungshoved By

Jungshoved By er en lille bebyggelse på Sydsjælland, beliggende i Jungshoved Sogn. Bebyggelsen hører til Vordingborg Kommune og hører under Region Sjælland.

Bebyggelsen ligger på halvøen Jungshoved. Tre kilometer mod sydvest finder man Jungshoved Kirke.

Lokaliteter i Vordingborg Kommune
Ehlersvej

Ehlersvej er en ca. 400 meter lang villavej som ligger på Østerbro, mellem Ryvangs Allé og Strandvejen. Den burde egentlig hedde Ehlers Allé, da der er en række af høje træer på hver side af vejen.

Gadens historie 
Skibsreder Mærsk McKinney Møller er født Ehlersvej 30 i 1913 og boede her de første år af sit liv.

Vejen er opkaldt 1918 efter teknikborgmesteren Edvard Diderik Ehlers (1812-1893). Han var borgmester fra 1858 til 1885, i den periode voksede København gevaldigt og blev kloakeret. Havnen blev også udvidet en hel del under hans ledelse.

Efter gadens udbyggelse i 1930'erne er der ikke sket meget, men mordet på Mathilde Marie Meyer  (1893-1943) skal kort omtales. Hun boede i Ehlersvej 16, men blev bortført og myrdet i Rude Skov i Nordsjælland. Mordet skulle ligne en stikkerlikvidering, men det var det efter al sandsynlighed ikke.

Fra 1931 og til nu havde Vestjysk Dampskibsselskab A/S til huse i nr. 1.

I 1950'erne havde det ungarske gesandtskab til huse i nr. 9. Civilforsvarstyrelsens Evakueringssektion fandt man i nr. 33. Nr. 12 var der et Institut for Rationel Husførelse. Hos kogerske A. Poulsen boede balletdanser Henning Kronstam (1934-1995) og Franz Gerstenberg – og havde hemmeligt nummer. Det var meget usædvanligt dengang, men Kronstams forældre havde faktisk meldt de to til politiet. Parret blev gift i 1989, 38 år inde i deres samliv.

Nævneværdige bygninger i gaden 
Nr. 13 er tegnet af den anerkendte arkitekt Thorkild Henningsen og opført i 1924. Villaen er sjælden produktion fra Henningsens hånd, da han først og fremmest tegnede rækkehuse. Villaen, der er erklæret bevaringsværdig, er et fint eksempel på Henningsens blanding af nyklassicisme og funktionalisme. Efter nyopførelsen blev villaen omtalt i Arkitekten i 1925 side 187-188.

Nr. 17 er en professorbolig tegnet i 1931 af arkitekterne Frits Schlegel og Edvard Thomsen, især Schlegel eksperimenterede en del med jernbeton, der også er benyttet i huset her. Det er en stram modernisme, der peger frem mod de rene kasseformer som især kendes fra Frank Lloyd Wrights senere arbejder.

Nr. 21, bygget i 1932, ser næsten kirkelig ud, da den høje gavl vender ud mod vejen med et stort rundt vindue.

Nr. 25 er fra 1930 og den stramme, symmetriske funkisstil understreges af den mørkegrå puds. Huset ligner et fort mod gaden, men gårdsiden åbner sig lyst og venligt op ud til en stor have.

Nr. 31 er en symmetrisk og Andrea Palladio-inspireret villa fra 1998. Det grå puds, de sorte teglsten, den overdækkede indgang og den blå farve under udhænget under taget understreger den sydlandske inspiration.

Kilder 

Gader på Østerbro
Torben Bastholm

Torben Bastholm (født Bastholm Larsen 15. februar 1957) er en tidligere dansk fodboldspiller, som spillede 216 kampe for Køge Boldklub i perioden 1975-1983 og repræsenterede Danmark i både en J- og en Y-landskamp.

Torben Bastholm far Børge Bastholm Larsen, som var dansk mester med Køge 1954 og spillede 11 landskampe for Danmark, omkom i flykatastrofen ved Kastrup 16. juli 1960.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Køge Boldklub
Vestagervej

Vestagervej er knap 500 meter lang og løber mellem Vangehusvej og Strandagervej på Østerbro i København.

I dag præges vejen af de mange store flotte villaer, der nu ofte bebos ikke af familier, men af advokatfirmaer og ambassader.

Historie 
Vejen fik sit navn i 1904 og er opkaldt efter et jordstykke der lå lidt sydligere på Østerbro.

Fra 1914 og frem boede arkitekten Andreas Fussing (1871-1958) i et hus han selv havde tegnet i nr. 3. Han havde bl.a. tegnet H. C. Ørstedsværket.

I 1930 boede direktør Egmont-Petersen i nr. 17 og i nr. 26 generalkonsul Hans Valdemar Ludvigsen (1861-1939).
I midten af 1900-tallet havde den polske gesandtskabs handelsafdeling ved Tadeusz Nowacki til huse i nr. 1. I nr. 5 var der den canadiske legations immigrationsafdeling. Den vesttyske ambassadør, W. Nöldeke, boede i nr. 9 og skuespiller Max Hansen (1897-1961) i nr. 7 og skuespilleren Hans Kurt (1909-1968) i nr. 11.

Kendte bygninger 

Nr. 16 er en hvid villa, der nu er Tyrkiets ambassades konsulatafdeling, og som er temmelig afvisende i sit udtryk. Der er en indhegning med spir ovenpå, der forhindrer alle forsøg på at kravle ind over, og alle vinduer har tæt gitterværk foran. Selve ambassaden har i øvrigt adresse rundt om hjørnet på Rosbæksvej 15.

Nr. 14 A og B er mere afslappet i sit udtryk. Det er et typehus fra 1977 i gule mursten og med fladt tag.

Nr. 7 er endnu en villa tegnet af Carl Brummer i 1908. Der er en god stoflighed i behandlingen af de røde mursten. Det er en usædvanlig stejl vinkel på taghældningen.

Nr. 9 er en villa fra 1917, der fungerer som officiel bolig for Tysklands ambassadør.

Nr. 26 er et lavt hus, der dufter af eventyr med sin lille gadehave og fine skodder med udskårne heste på. Huset er fra 1919-20, tegnet af Helge Bojsen-Møller for kunstforlægger Alfred Jacobsen (hvis datter han blev gift med). Huset fungerede tidligere som tyendebolig, stald og garage for konsul Ludvigsens palæ fra 1910 på Svanemøllevej 41.

Henvisninger 

Gader på Østerbro
Rudy Kannegaard

Rudy Kannegaard (født 5. september 1933) er en tidligere dansk fodboldspiller.

Kannegaard spillede 204 kampe for Køge og var bl.a. med til at vinde det første DM til provinsen i 1954.
Han spillede en kamp på U/19-landshold mod Norge 1952.

Ekstern henvisning 
 DBU Landsholdsdatabasen – Rudy Kannegaard

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Køge Boldklub
Águas de São Pedro

Águas de São Pedro () er en by og amt (município) i den brasilianske delstat São Paulo.

Eksterne henvisninger 

 Prefeitura municipal de Águas de São Pedro – Officiel hjemmeside for byen Águas de São Pedro 

Byer i Brasilien
Karen Hoff

Karen Hoff (født 29. maj 1929 i Vorup, død 29. februar 2000) var en dansk kajakroer, hvis bedste resultat var en guldmedalje i 500 m enerkajak fra sommer-OL 1948 i London. 

Hoff begyndte at ro for kajakklubben Gudenaa i Randers i 1942 og vandt sit første jyske mesterskab det følgende år. Allerede året efter vandt hun sit første danske mesterskab, og hun vandt i alt syv DM-titler; det sidste i 1952.

Ved de første olympiske lege efter anden verdenskrig var konkurrencen i nogle discipliner måske ikke så stor, og i kvindernes 500 m enerkajak deltog blot ti roere. Der blev roet to indledende heat, og Hoff vandt sikkert sit heat i bedste tid af alle med tiden 2:32,2 minutter, hvilket var olympisk rekord. I finalen satte hun igen olympisk rekord med tiden 2:31,9, hvilket var knap et sekund hurtigere end hollandske Lida van der Anker-Doedens på andenpladsen. Samme år vandt hun VM-guld i toerkajak sammen med Bodil Svendsen og to år senere vandt hun VM-sølv i enerkajak i København.

Karen Hoff arbejdede som butiksbestyrer i en årrække fra 1951. Hun fortsatte med at ro på lavt blus, men i 1970'erne genoptog hun konkurrencerne, nu i veteranrækkerne, og hun vandt blandt andet guld ved World Masters Games i 1989. Hendes sidste tur i kajak på Gudenåen fandt sted, da hun var 70 år gammel, blot et halvt år før hendes død.

Noter

Eksterne henvisninger 

Kajakroere fra Danmark
Olympiske mestre fra Danmark
Personer fra Randers
Medaljevindere fra Danmark ved sommer-OL 1948
Edifício Itália

Edifício Itália (Circolo Italiano) er en 168 meter høj skyskraber i São Paulo.

Eksterne henvisninger 

 Edifício Itália 

Skyskrabere i Brasilien
São Paulo
Apoteket Lejonet

Apoteket Lejonet eller Teschske Palads på Stortorget i Malmø er en af byens mest markante bygninger fra 1800-tallets historicistiske periode, opført i 1896 i nyklassicisme. Bygherre var apoteksindehaveren John Tesch.

Det ældste kendte privilegiebrev for apotekere i Malmø er udfærdiget i 1571 af Frederik 2. Stadsapoteket ved Kyrkogatan ejedes i 1600- og 1700-tallet af den tyske apotekerfamilie Dietrich, og kaldtes dengang for Dietrichske Apotek. Endnu et apotek åbnede i 1731, og for at adskille apotekerne benyttedes dyresymboler. Dietrichske fik en løve () og det nyindrettede en ørn.

I 1896 påbegyndte Tesch byggeriet af apotekets nye bygning på Stortorgets østlige side. Det nye apotek udstyredes med reelle butiksvinduer, men selv overbygningen gjordes så iøjnefaldende som mulig. Blandt udsmykningerne findes blandt andet Tesch selv afbildet. Det var ikke kun eksteriøret, men også interiøret blev overdådigt udformet i såvel apoteket som den tilhørende lejlighed. Til de mere usædvanlig tiltag var en elevator op til Teschs egen luksuriøse lejlighed i bygningen.

På tidspunktet for opførelsen af Apoteket Lejonet var det et af Europas allerstørste, næsten lige så stort som det kejserlige apotek i Moskva. Tesch ophørte som apoteker efter 16 år for at overgå til bankverdenen, og han blev endda en drivende kraft ved Hippodromen. En af de nye ejere af apoteket var Teschs nevø Hjalmar Andersson-Tesch.

Eksterne henvisninger 

 Malmö stad om Apoteket Lejonet  
 IDstory om Apoteket Lejonet 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Malmø
Apoteker
Seværdigheder i Malmø
Etableret i 1896
Codnor Castle

Codnor Castle er ruinen af en middelalderborg i Derbyshire, England.

Normanneren William Peverel lod de første dele af borgen opføre i anden halvdel af 1000-tallet. Henry de Grey fik slottet gennem sit ægteskab og lod det istandsætte i 1200-tallet, bl.a. med stendiger. I løbet af 1300-tallet foretog Richard de Grey mange forandringer. Den sidste ejer af de Grey-slægten var Richard de Grey, som døde 1496, hvorefter slottet blev solgt til kaptajn John Zouch. Dennes slægt ejede det frem til 1634, hvor det blev solgt til ærkebiskoppen af York. 

I dag ligger borgen i ruiner. English Heritage har sat den på sin liste over vigtige, truede fortidsminder, og ejeren UK Coal har afspærret adgang til den faldefærdige ruin.

I 2007 fandt man en velbevaret guldmønt fra 1400-tallet i slottet. Mønten er nu i Derby Museum and Art Gallery.

Se også  
 Liste over borge og slotte i England

Referencer 

Slotte i Derbyshire
Borgruiner i Storbritannien
Salomon Sörensen

Salomon Sörensen (29. april 1856 i Lund – 7. marts 1937 i Malmø) var en svensk arkitekt, som var Malmøs stadsarkitekt 1893–1924.

Sörensen var søn af bygmester Peder Christian Sörensen. Han studerede arkitektur i København og Stockholm og gjorde derefter en længere studierejse i Europa. Han arbejdede som privatpraktiserende arkitekt i Malmø fra 1884. Han arbejde helst med facader i nyrenæssance med inspiration fra Firenze. Sörensen blev Malmøs stadsarkitekt i 1893. Som stadsarkitekt fik han blandt andet ansvaret for bygninger som byen selv lod opføre. Han tegnede blandt andet alle bygninger til Malmö Allmänna sjukhus fra 1894–1932 samt en lang række forskellige kommunaltekniske bygninger og anlæg som vandtårn, slagtehuse, markedshaller, vandværk med mere. Sörensen var i det hele taget en af de mest produktive arkitekter i Malmøs historie med over 100 opførte bygninger i byen.

Bygningsværker 
Södervärns Vandtårn i Malmø (1914)

Kilder 
Tykesson, Tyke & Magnusson Staaf, Björn Arkitekterna som formade Malmö Stockholm 1996

Personer fra Lund
Arkitekter fra Sverige
Historicistiske arkitekter
Landkreis Sprottau

Landkreis Sprottau var et distrikt i den tyske delstat Preussen fra 1816 til 1945. Det var en del af den preussiske provins Niederschlesien, før 1919 den preussiske provins Schlesien. Dens nutidige efterfølgere er Powiat Żagański og Powiat Polkowicki. Den 1. januar 1945 omfattede området:
3 byer, Primkenau, Sagan og Sprottau.
102 sognekommuner,
4 Gutsbezirke (skove og det militære øvelsesområde Neuhammer am Queis).

Eksterne henvisninger 

www.verwaltungsgeschichte.de 

Byer i Polen
Tidligere tyske byer
Landkreise i Tyskland
Miervaldis Birze

Miervaldis Birze (født som Augusts Miervaldis Bērziņš; 21. marts 1921 – 6. juli 2000) var en lettisk forfatter, publicist, læge og overlevende af Holocaust.

Birze fødtes ind i en familie af en kommunalt ansat i Rūjiena i Letland. Han fuldførte grundskolen i 1933, og tilsuttede sig Komsomol efter den sovjetiske okkupation af Letland i 1940. Han blev anholdt i juli 1941 efter den nazityske besættelse af Letland. Først tilbageholdtes han i et fængsel i Valmiera, derefter overførtes han til koncentrationslejren i Salaspils. Han tildeltes tvangsarbejde med konstruktion af en hangar ved Spilve Lufthavn i Riga. I juli 1944 var han blandt 1.200 personer der transporteredes til Tyskland og interneredes i Buchenwald. I april 1945 lykkedes det Birze at flygte mens lejren evakueredes af de tyske myndigheder. Han forsøgte at komme hjem gennem Polen, men dér anholdtes han og blev tilbageholdt fra maj til september i en sorteringslejr i Hrodna. Tiden han tilbragte i disse lejre og fængsler afspejles i hans litterære værker.

Efter krigen dimiterede han fra Letlands Universitets medicinske fakultet i 1949. Han arbejdede som læge i Cēsis i Letland, hvor han også døde i år 2000.

Miervaldis Birze udnævntes den 19. februar 1996 til Officer af Trestjerneordenen.

Kilder

Kildehenvisninger 

Personer fra Rūjiena
Romanforfattere fra Letland
Læger fra Letland
Officerer af Trestjerneordenen
Skønlitterære forfattere fra Sovjetunionen
Novelleforfattere fra Letland
Humorister
Publicister
Informationssamfund

I et informationssamfund er produktion, distribution og behandling af information en central økonomisk og kulturel aktivitet i samfundet, eksempelvis indfanget i frasen vidensøkonomi.

Det nye samfund vi bevæger os ind i karakteriseres ved, at toldbarrierer falder, nye markeder åbner, og mere avanceret teknologi er i brug. Kombinationen af industriel teknologi, digitalisering og en friere verdenshandel spiller en stor rolle i udviklingen og for fremtiden. Nationale grænser synes mindre vigtige, og flere virksomheder vil have hele verden som deres marked.

Samfund
Samfundstypologi
Joseph Wright of Derby

Joseph Wright of Derby (født 3. september 1734, død 29. august 1797) var en engelsk portræt- og landskabsmaler, som betragtes som 1700-tallets vigtigste maler i Midlands.

Wrights stil minder om Rembrandts clairobscur-maleri. Han var ven med oplysningstidens største navne i England, og de bestilte portrætter hos ham. Wright udførte også en række malerier med naturvidenskabens fremskridt som motiv. I A Philosopher Giving that Lecture on the Orrery in which a Lamp is put in place of the Sun (1766) viser en naturvidenskabsmand demonstrere et tellurium.

Joseph Wright blev født i Derby i Devonshire og studerede portrætmaleri i London hos Thomas Hudson. Han flyttede tilbage til Derby og blev snart berømt som portrætmaler. Han rejste i Italien 1773-1775 og udførte en række malerier af Vesuv og var desuden interesseret i romersk og renæssancekunst. 
Derby Museum and Art Gallery har adskillige af Wrights malerier.

Værker i udvalg

Oplysningstidens naturvidenskab

Landskaber

Portrætter

Noter

Eksterne henvisninger 

 

Malere fra England
Personer i oplysningstiden
Briter i 1700-tallet
Portrætmalere
Landskabsmalere
Personer fra Derby
Gutsbezirk

Gutsbezirk (i Østrig: Gutsgebiet) var en feudal administrativ enhed i Preussen, Kongeriget Sachsen og Østrig, som var sammenlignelig med en landkommune (Gemeinde). Det havde ingen lokal forvaltning, men blev forvaltet af godsejeren. Alle offentlige rettigheder og pligter i et Gutsbezirk blev således opretholdt af godsejeren som en offentlig person. Fra 1928 til 1930 afskaffedes stort set alle Gutsbezirke som administrative enheder og erstattedes af kommuner med en kommunal forvaltning. I Tyskland er der dog stadig nogle kommune-frie områder, som er en rest af det feudale system.

Preussen
Feudalisme