kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henrik Lindenov

Henrik Ottesen Lindenov (død 7. august 1673 på Sankt Hans Kloster i Odense) var en dansk godsejer og stiftamtmand.

Han var søn af Otte Johansen Lindenov til Borgeby og Øveds Kloster og Anne Brahe. 

Han blev 1639 ritmester over det skånske kompagni af adelens rostjeneste og deltog med dette i krigen 1644-45. Ved rytteriets omdannelse efter krigen blev han 1646 major, og da det skånske rytteri 1651 deltes i to kompagnier, beholdt han det ene. Ved Frederik 3.Frederik III's kroning i 1648 hædredes han med ridderslaget, og i anledning af den kongelige barselfest 1651 udnævntes han til drinkmarskal for den svenske dronnings repræsentant. 

I 1648 var han blevet forlenet med Hørje Len, som han dog igen fratrådte året efter ved sin udnævnelse til befalingsmand i Christianstad. Skånes afståelse ved Freden i Roskilde i 1658 skilte ham ikke blot fra dette len, men var også væsentligste grund til, at han mistede sine skånske godser: Øveds Kloster, som han solgte 1666, og Valsø, der blev overladt kronen som bornholmsk vederlagsgods. Ellers ejede han Oregård på Fyn og Tersløsegård, som han 1668 solgte til Henrik Bielke. 

Han blev benyttet ved forhandlingerne med Sverige om danske undersåtters gods i Skåne, idet han sammen med Ove Juul og Iver Krabbe 1661 sendtes til Malmø i denne anledning. Efter freden fik han 1661 inspektionen over Odensegård Amt, 1662 også over Sankt Knuds Klosters Amt og Dalum Amter og blev 1664 også stiftamtmand over Fyens Stift, hvilke stillinger han beholdt til sin død 1673. Desuden var han 1671 en kort tid amtmand over Rugård Amt og varetog amtmandsforretningerne over Assens Amt 1670-71. Han var gift med Beate Christoffersdatter Ulfeldt, datter af rigsråd Christoffer Ulfeldt. De fik sønnen Laurids Henriksen Lindenov.

Kilder 
 Dansk biografisk leksikon

Henrik
Danskere i 1600-tallet
Godsejere fra Skåne
Godsejere fra Danmark
Lensmænd fra Danmark
Amtmænd fra Danmark
Stiftamtmænd over Fyens Stift
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kavaleriofficerer fra Danmark
Knud Mogensen Løvenbalk

Knud Mogensen Løvenbalk (1526 på Tjele – død efter 17. juni 1598) var en dansk adelsmand, som var det sidste medlem af sin slægt.

Knud Mogensens fader er Mogens Lauridsen Løvenbalk. Moderen er skotske Genete Jacobsdatter Cragengelt, af Greverne af Montroses slægt. De har mødt hinanden under Mogens Lauridsens ophold i Skotland i midten af 1520erne.

I 1536 bliver den 10 årige Knud smidt ud af hans Tjele Gods, da hans fader afgår ved døden. Dette skyldes at der bliver draget tvivl om gyldigheden af ægteskabet mellem hans forældre. I stedet overtager Mogens' søster Maren Lauridsdatter, og hendes mand Erik Skram Fasti godset.

Den lille familie må dog ikke leve helt uden midler, idet familien er blevet overladt over 20.000 gylden af faderen. Genete finder efterfølgende en borgerlig mand, Hans Skriver; ægteparret og børnene flytter ind på gården Harlevholm i Framlev Herred.

I 1554 bliver en sag afsluttet, som Knud rejser på hans og søsterens vegne. Det handler om rettighederne til deres fædrene gods, Tjele Gods. Knud fremlægger en række papirer som angiveligt dokumenterer at forældrenes ægteskab er gyldigt, men dommeren er af en anden mening, og sagen bliver lukket.

I 1560 er Knud blevet Slotsfoged for Lensmanden Holger Ottesen Rosenkrantz på slottet Bygholm. Forholdet til Holger Rosenkrantz bliver meget værdifuldt for Knud, idet han herigennem bliver præsenteret for Kong Frederik den Anden.

I 1570 får han af kongen skøde på rettigheden på gården Loverstrup (senere kaldet Rathlousdal), med privilegier og arverettigheder på linje med den øvrige adel. I de kommende år får han rettighederne over flere ejendomme, bl.a. gennem en ny strid med Erik Skram, da han endnu engang fremlægger bevis for gyldigheden af forældrenes ægteskab – denne gang med kongen på en side. 

I 1580 får Knud nys om at Kjellerup Hovedgård snart skal i kronens hænder, og han får uden det store besvær foretaget en byttehandel med Kongen. Han bytter alle hans daværende besiddelser mod Kjellerup.

Han beholder Kjellerup frem til sin død i 1598. Inden da har han prøvet af afhænde gården til Jacob Seefeldt, dog uden held. Jævnfør en aftale han har indgået med Erik Skram, skulle ejendomme gå tilbage til dennes familie, såfremt han Knud ikke ægtede en kvinde af Adelig slægt, og fik afkom med hende. Denne betingelse levede Knud ikke op til, han blev muligvis adeligt gift, men fik aldrig børn. Kjellerup gik derfor til Erik Skrams efterkommere, efter Knuds død. 

Med Knud Mogensen Løvenbalks død uddør hans gren af Løvenbalk slægten. Men, selve slægten har dog stadig nulevende medlemmer. Som eks. stammer hele den nulevende Krarup slægt fra Biskop Peder Thøgersen Løvenbalk.

Se også 
 Løvenbalk
 Tjele Gods
 Rathlousdal
 Kjellerup Hovedgård

Kilder 
 Kjellerup (1943) ved Aage Brask.

Knud Mogensen
Danskere i 1500-tallet
Godsejere fra Danmark
Elektrontransportkæde

Elektrontransportkæden er en række biokemiske processer, der producerer ATP, som leverer energi til alle processer i en celle. Elektrontransportkæden foregår i mitokondriernes indre membran. Det er en sekvens af redox-reaktioner, som i sidste ende resulterer i reduktionen af O2 til vand.

Reaktionerne varetages af en række enzymer, hvoraf fire er store integrerede membranproteinkomplekser, kaldet komplex I, II, III og IV.

Se også 
Fosforylering
Oxidativ fosforylering

Biokemi
Metabolisme
George Martin

George Henry Martin (født 3. januar 1926, død 8. marts 2016) var en engelsk musikproducer, der var mest kendt for at have produceret stort set alle plader for The Beatles. Hans betydning for gruppens musik var så stor, at han ofte blev kaldt "den 5. Beatle".

Biografi 
George Henry Martin tog eksamen fra Guildhall School of Music i London, og efter en kort periode hos BBC kom han til EMI som assistent til lederen af Parlophone Records. Da denne gik af på grund af alder, overtog Martin posten, hvor han i starten arbejdede med pladeindspilninger af klassisk musik og folkemusik samt komik med blandt andre Peter Sellers. Da Parlophone ville forsøge sig med rock and roll, blev det også George Martins opgave at forsøge at gøre denne genre rentabel.

I 1962 mødte han første gang The Beatles, da de fleste andre pladeselskaber i England havde afvist gruppen. Martin fandt i begyndelsen gruppen for "rædselsfuld", men gav dem alligevel en kontrakt, og det blev begyndelsen til et af de mest legendariske samarbejder i den nyere musikhistorie. The Beatles' energi og talent blev sat sammen med George Martins klassisk skolede musikalitet, og begge parter profiterede i høj grad af samarbejdet. George Martins indsats gik meget på arrangementer og orkestrering, og han formidlede på de senere indspilninger også Beatles-medlemmernes ideer til studiemusikere.

Blandt de indspilninger, hvor George Martins indsats er tydelig, kan nævnes: 
 Strawberry Fields Forever, hvor to helt forskellige indspilninger er sat sammen til det endelige nummer
 Eleanor Rigby, hvor strygerakkompagnementet blev skrevet og dirigeret af Martin
 A Day in the Life, hvis afsluttende orkestercrescendo skyldes Martin

Ud over at producere for The Beatles producerede George Martin for mange andre musiknavne, herunder gruppen America, Celine Dion, EL&P, Kenny Rogers og flere af The Beatles-medlemmernes solo-projekter. Han har også skrevet musik, blandt andet til flere film (Yellow Submarine, Live and Let Die m.fl.), og endvidere udgivet flere bøger om at producere musik, samt om sit liv. I 1996 blev han udnævnt til Commander of the British Empire (CBE) pga. sin livslange indsats for britisk musik og populær kultur.

George Martin døde den 8. marts 2016 i en alder af 90 år.

Eksterne henvisninger 

The Beatles
Musikproducere fra Storbritannien
Komponister fra England
Personer optaget i Rock and Roll Hall of Fame
Briter i 1900-tallet
Briter i 2000-tallet
Holger Rosenkrantz

Holger Rosenkrantz er et flertydigt navn, idet det kan referere til en række medlemmer af adelsslægten Rosenkrantz.

 Ridder Holger Holgersen Rosenkrantz (1496-1534) til Boller.
 Rigsmarsk Holger Ottesen Rosenkrantz (1517-1575) til Boller.
 Rigsråd Holger Rosenkrantz (1574-1642) "den lærde" til Rosenholm.
 Lensmand Holger Rosenkrantz (1586-1647) "den rige" til Glimmingehus.
 Holger Rosenkrantz (død 1658) til Frøllinge og Ørup. Lensmand på Island og søofficer.
 Oberst Holger Rosenkrantz (1599-1634); Ejer af de Rosenkrantzke godser i 1628.
 Lensbaron Holger Rosenkrantz (død 1689) til Rosendal i Norge, oberstløjtnant.
 Ritmester Holger Rosenkrantz (1645-1704) til Brusgård.
 Lensbaron Holger Rosenkrantz (1702-1785) til Totterupholm (Rosendal i Fakse Sogn), major, gehejmeråd.
 Baron Holger Rosenkrantz (1772-1839) til Tustrup og Rosenholm.
 Baron Holger Christian Georg Rosenkrantz (1836-1871), legationssekretær i Paris.
 Lensbaron Holger Julius Frederik Knud Lavard Josef Rosenkrantz (1902-1975) til Rosenholm.

Holger
William Eggleston

William Eggleston er en amerikansk fotograf. Han er født i Memphis i Tennessee den 27. juli 1939.
I 1976 blev han den første i verden, der lavede en solo-udstiling med farvefotografi i kunst-sammenhæng. Dette skete på MOMA, Museum of Modern Art i New York i 1979. Til udstillingen blev der udgivet en bog med titlen William Eggleston's Guide, der i dag regnes for den første kunstbog udelukkende bestående af farvefotografier.

Kilder og udgivelser 
 Eggleston, William (1989). The Democratic Forest. Introduction by Eudora Welty. New York: Doubleday. .
 Eggleston, William; & Morris, William (1990). Faulkner's Mississippi. Birmingham: Oxmoor House. .
 Eggleston, William (1992). Ancient and Modern. Introduction by Mark Holborn. New York: Random House. .
 Woodward, Richard B. (October 1991). "Memphis Beau." Vanity Fair.
 Eggleston Trust biografi som PDF 
 Carl Edwin Lindgren. (1993 Summer). Ancient and modern. Review of Ancient and Modern by William Eggleston. Number, Volume 19:20-21.
 Carl Edwin Lindgren. (1993). Enigmatic presence. Review of Ancient and Modern by William Eggleston. RSA Journal (Journal of the Roy. Soc. of Arts), Volume 141 Number 5439, 404.

Eksterne henvisninger 
 The Eggleston Trust's website uddybende information om kunstneren inklusive et en online samling af Egglestons værker.
 William Eggleston KultureFlash interview December 2004
 William Eggleston in the Real World – nylig dokumentarfilm om Eggleston

Fotografer fra USA
St. Louis Blues

St. Louis Blues er et professionelt ishockeyhold der spiller i den bedste nordamerikanske række NHL. Klubben spiller sine hjemmekampe i Scottrade Center i St. Louis, Missouri, USA. Klubben blev stiftet i 1967 da NHL på én gang udvidede ligaen fra 6 til 12 hold. Klubben har taget sit navn efter en melodi af samme navn, skrevet af blues-musikeren W. C. Handy.

Da klubben kom med i NHL i 1967 var slutspillet om Stanley Cuppen sat op på en sådan måde at et af de nye hold var garanteret en plads i Stanley Cup-finalen. På den baggrund lykkedes det for St. Louis Blues at komme i finalen i hvert af de tre første år klubben eksisterede. Hver gang måtte man dog se sig slået af en af de etablerede klubber. I 1968 og 1969 tabte man til Montreal Canadiens og i 1970 tabte man til Boston Bruins. Alle tre finaleserier blev tabt med 4-0 i kampe. Siden 1970 er det lykkedes klubben at komme i Stanley Cup-finalen en enkelt gang, i 2019, hvor Boston blev slået 4-3.

Nuværende spillertrup (2007-08) 
Pr. 8. juli 2008.

Målmænd
 34  Manny Legace
 35  Hannu Toivonen

 ??  Chris Mason

Backer
   4  Eric Brewer – C
   5  Barret Jackman – A
   6  Erik Johnson
 29  Jeff Woywitka

 46  Roman Polak

 74  Jay McKee

Forwards
   7  Keith Tkachuk – A
   9  Paul Kariya – A
 10  Andy McDonald
 12  Lee Stempniak
 13  Dan Hinote

 18  Jay McClement
 19  D.J. King
 20  Mike Johnson
 22  Brad Boyes
 25  Yan Stastny
 26  Martin Rucinsky
 42  David Backes
 55  Cam Janssen
 57  David Perron
 ??  Patrik Berglund

Danske spillere 
Lars Eller blev draftet af St. Louis i første runde af draften i 2007 som nr. 13 i alt. Han nåede at spille nogle kampe for klubben inden han skiftede videre til Montreal Canadiens.

'Fredede' numre 
   2 Al MacInnis, D, 1994-05, nummer fredet 9. april, 2006
   3 Bob Gassoff, D, 1974-77, nummer fredet 1. oktober, 1977
   5 Bob Plager, D, 1967-78, nummer ikke officielt fredet, men hædret.
   8 Barclay Plager, D, 1967-77, nummer fredet 24. marts, 1981 
 11 Brian Sutter, LW, 1976-88, nummer fredet 30. december, 1988
 14 Doug Wickenheiser, LW, 1984-87, nummer hædret og uofficielt fredet.
 16 Brett Hull, RW, 1987-1998, nummer fredet 5. december, 2006
 24 Bernie Federko, RW, 1976-89, nummer fredet 16. marts, 1991
 99 Wayne Gretzky, C, 1996, nummer fredet i hele NHL 6. februar, 2000

Eksterne henvisninger 

 

Ishockeyklubber i NHL
Blues
Diane Arbus

Diane Arbus (født Diane Nemerov, 14. marts 1923, død 26. juli 1971) var en amerikansk fotograf. Hun er kendt for sine billeder af mennesker på kanten af samfundet. Hendes fornavn udtales "Dee-ann".

Diane Arbus' billede Identical Twins fra 1967 blev i 2004 solgt for $478,400 og røg dermed ind på niendepladsen på listen over alletiders dyreste fotografier.

Eksterne henvisninger 

 

Fotografer fra USA
Robert Frank

Robert Frank (født 9. november 1924 i Zürich, Schweiz, død 9. september 2019), var en vigtig figur i amerikansk fotografi og film. Han var mest kendt for bogen The Americans fra 1958.

Eksterne henvisninger 
 

Fotografer fra USA
Personer fra Zürich
Peter Sekaer

Peter Ingemann Sekaer f. Sekjær (9. juli 1901 i København – 14. juli 1950 i USA) var en dansk fotograf der i starten af 1900-tallet udvandrede til USA. Her blev han blev ansat af staten til at dokumentere vilkårene for de fattigste borgere under depressionen i trediverne. Han var en del af en senere anerkendt gruppe kunstnere omkring Walker Evans. Denne inkluderede navne som Helen Levitt, Berenice Abbott, Ben Shahn, og Ralph Steiner. Han boede i en periode hos Walker Evans i New York og assisterede ham i mørkekammeret i stedet for at betale husleje.

En del billeder af Peter Sekaer, kan ses i Den Sorte Diamant under Det Kongelige Bibliotek i København.

Publikationer 
Annemette Sørensen: Peter Sekaer, 1990, , hft, Museum Tusculanum (Forlag).

Fotografer fra Danmark
Fotografer fra USA
Personer fra København
The Band

The Band var en indflydelsesrig canadisk-amerikansk rockgruppe fra 1960'erne og 1970'erne. Gruppen er mest kendt for sit betydningsfulde samarbejde med Bob Dylan og en række anerkendte udspil i eget navn.

Medlemmerne af The Band arbejdede først sammen med rockabilly-sangeren Ronnie Hawkins fra 1959 til 1963 under navnet The Hawks. Bob Dylan hyrede herefter kvintetten til sin historiske verdensturné 1965–1966, hvor Dylan udviklede sin folkede lyd til et mere elektrisk udtryk. Under denne turné kaldte de sig Bob Dylan and The Band.

Efter turneén begyndte gruppen af skrive deres egne sange i West Saugerties i nærheden af Woodstock. Det skete i et stort lyserødt hus som de døbte "Big Pink". Efter Dylans motorcykelulykke i 1966 indspillede han og bandet en række uformelle sessions i kælderen af huset. Det blev i alt til over 100 sange, både originale kompositioner samt genindspilninger af samtidige og traditionelle numre. En række af sangene blev udgivet officielt i 1975 under navnet The Basement Tapes.

The Bands vigtigste plader tæller blandt deres debutalbum Music from Big Pink fra 1968 (med singlen The Weight) og The Band fra 1969. Disse roste album var medvirkende til etableringen af folk rock og country rock genren, og udviklingen af undergenrer som Alt. Country og Americana.

Gruppen spillede sin afskedskoncert den 26. november 1976 i Winterland Ballroom i San Francisco, Californien. Koncerten – der senere blev kendt som The Last Waltz – bød på en større blæsersektion og en perlerække af berømte gæsteartister, herunder Joni Mitchell, Neil Young, Muddy Waters, Van Morrison, Ringo Starr, Eric Clapton, Ronnie Wood og Neil Diamond. Koncerten blev filmet af instruktøren Martin Scorsese og senere udgivet som dokumentarfilm og tredobbelt live-LP.

Gruppen samledes igen i 1983, dog uden den stiftende guitarist og centrale sangskriver Robbie Robertson. Siden fulgte en række ændringer i besætningen, men også tre dødsfald. I 1986 begik Richard Manuel selvmord, i 1999 døde Rick Danko af et hjerteanfald og endelig døde Levon Helm af cancer i 2012.

Siden Rick Dankos død er der ikke indspillet musik under navnet The Band, ligesom der ikke er afholdt koncerter.

The Band er blevet indlemmet i Canadian Music Hall of Fame og Rock and Roll Hall of Fame.

Diskografi 
 Music from Big Pink (1968)
 The Band (1969)
 Stage Fright (1970)
 Cahoots (1971)
 Rock of Ages (live) (1972)
 Moondog Matinee (1973)
 Planet Waves (1974) – med Bob Dylan
 The Basement Tapes (1975) – med Bob Dylan
 Northern Lights – Southern Cross (1975)
 Islands (1977)
 The Last Waltz (1978)
 Jericho (1993)
 High on the Hog (1996)
 Jubilation (1998)

Eksterne henvisninger 

 Historien om The Band - Wheels on fire af Levon Helm (i samarbejde med Stephen Davis), People's Press, 2014, 
 The Band

Rockgrupper fra Canada
Har spillet på Roskilde Festival
Musikere fra Capitol Records
Musikgrupper fra 1967
Sankt Ansgar Kirke

Sankt Ansgar Kirke (i Bramming) er bygget i 1914-15 og tegnet af arkitekt Harald Lønborg-Jensen, der har tegnet flere danske kirker. Kirken blev indviet 12. december 1915.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Info om Bramming Sogn og Sankt Ansgar Kirke på sogn.dk
 Sankt Ansgar Kirke hos KortTilKirken.dk
 Bramminge Skt. Ansgar Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)

Kirker i Esbjerg Kommune
Kirker i Ribe Stift
Kirker i Ribe Amt
Bramming
Völkerball

Völkerball, som i øvrigt betyder høvdingebold, er et live-album af Rammstein, udgivet på CD/DVD, i november 2006. Udgivelsen findes i tre udgaver, og er optaget i England, Frankrig, Japan og Rusland. Den primære koncert, som er optaget i Nimes, Frankrig, er med på samtlige udgaver, dog i forskellige længder. På Standard og Special Edition er live cd'en på 75 minutter, mens Limited Tourbook Edition har hele koncertmaterialet på 140 minutter med på cd.

Spor 

Tourbook

Indbundet hardcase-bog på 190 sider indeholdende sort/hvide fotos.

Eksterne henvisninger 

Rammstein-album
Album fra 2006
Tysksprogede albums
Sankt Knuds Kirke (Bramming)

Sankt Knuds Kirke er en tufstenskirke bygget ca. 1200 i romansk stil belligende i Bramming Sogn.

Man har fundet rester af et brandlag, måske fra en ældre trækirke. Våbenhuset og tårnet er senere tilbygninger i sengotisk stil fra starten af 1500-tallet, hvor også de øverste dele af murene blev bygget i munkesten. I 1674 blev tårnet beskadiget af et lynnedslag. Man mener at tårnets nuværende spir er fra 1767. I kirken er der talrige mindesmærker over herremændene på Bramming Hovedgård.

Kongen solgte i 1679 Bramming Kirke til Johan Rantzau. Kirken hørte under Bramming Hovedgård til 1873, hvor den solgtes til sognet beboere. I 1914 blev kirken selvejende. Fra 1669 til 1903 var sognet anneks til Darum og delte præst med denne. I lang tid havde kirken heddet Bramming Kirke, men med opførelsen af Sankt Ansgar Kirke i 1915, gentog man det gamle middelaldernavn. At kirken skulle være viet til Sankt Knud kan dog kun spores tilbage til 1734, men formodes at være fra middelalderen.

Over våbenhusets dør er to bygningstavler opsat af Christian Carl Gabel fra 1734 og 1739. Det øverste forestiller to våbenskjolde for Gabel og hans anden hustru Anne Benedicte Steensen. Med dannebrogsordenen nederst.

Under kirken er en krypt, hvor Kai Lykke ligger begravet.

Inventar 
Af inventar skal især nævnes et sjælden fontelåg fra omkring 1525-50. Et sjældent oliegemme -Chrismatorium – fra 1200-tallet, som i dag opbevares på Nationalmuseet. Olie bliver brugt til flere ritualer i den katolske kirke. Oliegemmet har tre rum til hver sin olie. Med indskrift står der: til syge og døende, til dåb og konfirmation og til personer og genstande.

Der er flere epitafier over herremænd på Bramming Hovedgård: Dorothea Rantzau, en stor obeliksagtig over Christian Carl Gabel, Christian Wormskjold og hustru Ingeborg Christiane Teilmann og Termann Øllgaard.

Kirkeskibet er en navnløs skonnertbrig, der er bygget ca. 1936 af overportør N.C. Nielsen i Bramming. Den blev bortloddet til fordel for en juleindsamling, og sidenhen skænket kirken af gårdejer Hans P. Jensen, der havde købt den af vinderen. Den blev ophængt den 29. august 1948 ved høstgudstjenesten.

Litteratur 
 Henningsen, Henning 1958: Kirkeskibe i Ribe Amt. Fra Ribe Amt 1958 s. 353-369.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Sankt Knuds Kirke hos KortTilKirken.dk
 Bramminge Skt. Knuds Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)

Kirker i Esbjerg Kommune
Kirker i Ribe Stift
Kirker i Ribe Amt
Bramming
Stil

Stil har flere betydninger:
 Stil (æstetik) – stil forstået som en æstetisk enhed, gerne ordnet i stilarter
 Stil (udtryksmåde) – sproglig stil
 Stil (skriftlig fremstilling) – en opgaveform i skolen
 Stil (mode) – måde at optræde på; især i forbindelse med tøj og kosmetik
Blåtræ

 
Blåtræ (Haematoxylon campechianum), også kaldet kampechetræ eller brunspån, er et træ, der stammer fra Mexico. Det var tidligere en vigtig kilde til rødt farvestof. Træets videnskabelige navn betyder "blodtræ" (af græsk haima = "blod" +  xylon = "træ").

Hjemsted 
Det stammer fra Campeche delstaten på Yucatanhalvøen i Mexico. I dag findes det overalt i Mellemamerika.

Anvendelse 

I sin tid dannede eksporten af tømmeret grundlag for skabelsen af den nuværende stat Belize, som var centrum for udskibning af blåtræ til Storbritannien i det 17. århundrede. Tidligere har træet været brugt til farvning og til fremstilling af blæk. Veddet er stadig en vigtig kilde til udvinding af stoffet haematoxylin, der bruges som farvestof i vævsprøver.

Bark og blade bruges til forskellige, medicinske formål.

Eksternt link 
Blåtræ og Brasiltræ 

Farveplanter
Træer
Election Day

Election Day er den dag, hvor der afholdes valg såvel på føderalt som lokalt niveau i USA. I visse stater er dagen en helligdag, f.eks. i New York, Ohio og Hawaii. Et medlem af Repræsentanternes Hus har foreslået at gøre Election Day til en national helligdag kaldet Democracy Day.

Føderale valg 
På Election Day skal der ifølge den amerikanske forfatning afholdes valg. Dagen falder altid på den første tirsdag efter den første mandag i november (altså i tidsrummet 2.-8. november) i de lige år.

Her vælges alle medlemmer af Repræsentanternes Hus for en to-årig periode, mens én-tredjedel af Senatets medlemmer er på valg for en seks-årig periode. Hvert fjerde år vælges også en præsident og en vicepræsident.

Lokale valg 
Mange lokale valg, dvs. valg til posten som guvernør, sheriff, anklager, valg til delstatsparlamenter, amter og kommuner m.fl., afholdes på samme dag som de føderale valg. Men hver enkelt delstat, amt og kommune har deres egne regler for, hvornår der skal afholdes valg, og dermed hvornår Election Day finder sted.

I visse stater afholdes der sågar valg i ulige år, dvs. i de år hvor der ikke er føderale valg.

USA's politik