kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Frederik Müller

Frederik Carl Christian Oscar Müller (7. marts 1845 – 8. oktober 1895) var en dansk skuespiller og teaterdirektør, gift med Maria Petersen og far til Betty Nansen.

Han var søn af Jens Peter Müller (1797-1863) og Eline Erasmine Nielsen (1803-1869). Frederik Müller var omrejsende skuespiller og ledede i en periode sit eget selskab, der blev anset for at være et af provinsens bedste. Han var teaterdirektør for Odense Teater og blev i 1884 regissør ved Dagmarteatret, hvorfor familien flyttede til København.

Han var gift med skuespillerinden Maria Petrine Petersen (10. juli 1855 - 2. januar 1929), som i sit andet ægteskab giftede sig med skuespilleren Johannes Ring.

Kilder 
 Betty Nansens biografi i Dansk Kvindebiografisk Leksikon 

Danskere i 1800-tallet
Teaterledere fra Danmark
Teaterskuespillere fra Danmark
Mikael Jarnvig

Mikael Jarnvig (født 2. november 1954) er en dansk meteorolog. Han har fungeret som tv-meteorolog ved Danmarks Radio, TV3 og TV2. Fra 1. februar 2013 vendte han tilbage til DR1.

Han omtales i Shu-bi-duas sang "Michael" fra albummet Shu-bi-du@ 16 udgivet i 1997.

Referencer 

Meteorologer fra Danmark
Tv-personligheder fra Danmark
Ansatte i DR
Ansatte ved TV 2
Johannes Helms (forstmand)

Johannes Helms (29. januar 1865 i Horsens – 1. marts 1934 i Lyngby) var en dansk forstmand, bror til Otto Helms.

Helms blev forstkandidat 1887, assistent i statsskovene 1890, skovrider på Feldborg distrikt 1904, på Silkeborg distrikt 1909 og professor ved Landbohøjskolen 1917.

Helms var medlem af Dansk Skovforenings bestyrelse, kommissionen for det forstlige forsøgsvæsen, Overskyldrådet og Naturfredningsrådet. Han gav stødet til oprettelsen af Forstlig Diskussionsforening.

Af Helms’ litterære arbejder er Birken paa Tisvilde-Frederiksværk Distrikter og Skovfyrren paa Tisvilde—Frederiksværk Distrikt (begge i Tidsskrift for Skovvæsen, bind IX og XIV) mest kendte.

Han blev Ridder af Dannebrog 1917 og Dannebrogsmand 1930.

Han er begravet på Vinderød Kirkegård.

Kilder 
 

Forstmænd fra Danmark
Ansatte ved Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole
Faglitterære forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Horsens
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Statsskovridere fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Officerer fra Danmark
Letlands Folkefront

Letlands Folkefront (, forkortet LTF) var en politisk organisation i både den lettiske sovjetsocialistiske republik samt Letland fra 1988 og frem til 1999, der indledte den såkaldte Syngende Revolution, der blandt andet førte til Letlands genvundne uafhængighed fra Sovjetunionen. Organisationen var det lettiske sidestykke til Folkefronten i Estland og Sąjūdis i Litauen.

Organisationens tidsskrift var Atmoda (Opvågning, som i den lettiske nationale opvågning), der udkom på både lettisk og russisk i årene 1989 til 1992.

Eksterne henvisninger 
 LTFs vedtægter og programerklæring fra 1988 
 Dokumenter og pressemateriale om LTF  

Folkefront
Politiske partier i Letland
Jens Peter Müller

Jens Peter Müller (født 4. juli 1797 i København, død 9. marts 1863) var en dansk skuespiller og teaterdirektør, far til Frederik Müller.

Han var søn af borger og brændevinsbrænder Christian Müller og Frederikke Lovise Lynge. Han var bestemt til studeringer og besøgte i fire år det Schouboeske Institut, forandrede da sin plan og kom siden til at arbejde på forskellige kontorer i et tidsrum af to år, bl.a. som sekretær i Postvæsenet til 1829, hvorefter han siden dyrkede skuespillerkunsten. Han blev i efteråret 1828 engageret ved det offentlige teater i Christiania og blev siden direktør for et skuespillerselskab, som gav forestillinger i danske provinser. Senere blev Müller direktør for Odense Teater.

Han udgav 1826 i Aalborg digtsamlingen Poetiske Forsøg og oversatte i 1827 Hedevig: Banditbruden, som var et drama i tre akter af Theodor Körner.

Han blev gift 12. marts 1824 med Eline Erasmine Nielsen (1803-1869), datter af koffardikaptajn Valentin Nielsen, som senere blev told- og konsumtionsbetjent i Faaborg.

Kilder 
 Thomas Hansen Erslew, Almindeligt Forfatter-Lexicon for Kongeriget Danmark med tilhørende Bilande fra 1814.

Danskere i 1800-tallet
Teaterledere fra Danmark
Teaterskuespillere fra Danmark
Personer fra København
Postfolk fra Danmark
Oversættere fra Danmark
Digtere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Skytten (film fra 2013)

Skytten er en dansk politisk thriller fra 2013 instrueret af Annette K. Olesen. I hovedrollerne ses Kim Bodnia, Trine Dyrholm og Nikolaj Lie Kaas. Filmen er en genindspilning af filmen med samme navn fra 1977. Filmen handler om en tidligere professionel skytte, der begynder at nedskyde forskellige nøje udvalgte mennesker som reaktion på, at en nytiltrådt regering begår løftebrud ved at begynde at bore efter olie i Nordøstgrønland.

Handling 
Filmens handling udspiller sig over fem dage i København, hvor store dele af den danske befolkning er oprørt over, at en nytiltrådt regering har brudt sine valgløfter og sammen med USA besluttet at bore efter olie i det sårbare Nordøstgrønland. En kvindelig journalist og politisk kommentator giver offentligt udtryk for, at hun forstår, hvis nogle vil gå meget langt for at stoppe regeringens planer. Den udtalelse tager en geofysiker og tidligere olympisk skytte meget bogstaveligt. Han begynder at nedskyde forskellige nøje udvalgte mennesker for at skabe opmærksomhed om sagen.

Medvirkende

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Film instrueret af Annette K. Olesen
Danske film fra 2013
Dramafilm fra Danmark
Danske film omhandlende København i 1900-tallet
Otto Helms

Otto Helms (6. maj 1866 i Horsens – 16. april 1942 i Charlottenlund) var en dansk læge og ornitolog, bror til Johannes Helms.

Helms blev student fra Horsens lærde Skole 1883, cand. med. 1890; opholdt sig i Grønland 1890-91 som læge ved kryolitbruddet i Ivigtut, og 1893 som læge i Arsuk; praktiserede derefter en række år i Haslev, hvor han desuden fra 1903 var overlæge ved Nationalforeningens Sanatorium, en stilling, han 1908 omhyttede med overlægepladsen på sanatoriet ved Nakkebølle Fjord.
 
I sin fritid har Helms gennem en lang årrække med iver drevet ornitologiske studier; han var i naturen en fortræffelig og utrættelig iagttager, der besad et indgående kendskab såvel til den danske som til den grønlandske fugleverden. En lang række faunistisk-biologiske arbejder skyldes hans pen; af disse er en stor del fremkomne i Dansk ornitologisk Forenings Tidsskrift, hvis redaktion han, lige siden foreningens stiftelse 1906, med stor dygtighed varetog.

Helms trådte 1920 tilbage som redaktør af tidsskriftet, udgav 1924 Danske Fugle ved Hus og i Have og 1927 Danske Fugle ved Stranden; begge har de ved deres velskrevne tekst og smukke billedstof i høj grad bidraget til i vide kredse at vække interesse for Danmarks fugleverden. Af mere populær art, men derfor ikke mindre læseværdige er de tiltalende, små monografier: Stæren (1925), Nattergalen (1926) og Storken (1927), til hvilke Johannes Larsen har leveret illustrationerne.

Han er begravet på Ordrup Kirkegård.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Læger fra Danmark
Ornitologer fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Horsens
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Redaktører fra Danmark
Foreningsformænd fra Danmark
Studenter fra Horsens Statsskole
Osensjøen

Osensjøen (også skrevet Ossjøen) er en sø der ligger i kommunerne Åmot og Trysil i Innlandet fylke i Norge. Søen har udløb gennem Søre Osa til Rena og Glomma.

Ved nordenden af Osensjøen ligger bygden Nordre Osen i Åmot kommune. På vestsiden af søen ligger Sørlistøa Fløtermuseum med udstilling om tømmerflådning, skovbrug, jagt og fiskeri.

I sydenden af søen ligger bygen Søre Osen, som tilhører Trysil kommune. Størstedelen af søens areal ligger i Trysil kommune.
På østsideb av Osensjøen ligger nogle af de ældste gårde i området, som stammer fra skogfinnernes indvandring midt i 1600-tallet.

Søen er reguleret og bruges som magasin for Osa kraftverk

Søer i Innlandet
Aage Petersen (Schalburgkorpset)

Aage Petersen (8. maj 1900 i Ringkøbing-13. september 1944 i Glostrup), var cand.polit. og propagandachef i Schalburgkorpset. Han blev likvideret på Nørre Allé i Glostrup af Jørgen Jespersen (kaldet ”KK”) og ”Johnny” fra BOPA den 13. september 1944 kl. 8:30. Han blev likvideret sammen med Torben Arne Vikelsø-Jensen, som formentlig blev likvideret, fordi han var i selskab med Aage Petersen.

Aage Petersen var søn af redaktør i Ringkøbing Lars Peter Petersen og hustruen Maren f. Rasmussen, forældrene var borgerligt viet af herredsfogeden i Han Herred den 6. oktober 1886. Aage var far til forfatterne Leif Panduro og Ulrich Horst Petersen. Panduro blev aktiv modstandsmand og blev ramt af et vådeskud på befrielsesdagen. Først året før sin død talte Panduro offentligt om likvideringen af sin far.

Kilder 

Personer fra Ringkøbing
Danskere i 2. verdenskrig
Mord i Danmark
Søren Bugge

Søren Bugge (født 20. marts 1721 i Kristiania, død 9. november 1794) var en norsk præst, far til biskop P.O. Bugge.

Bugge blev student fra Kristiania Skole 1739 og aflagde teologisk eksamen i København 1743. Han var 1745-50 kateket ved Børnehuset i Kristiania og sluttede sig i denne tid til Brødremenighedens Samfund, som han aldrig siden forlod. I 1750 blev han personel kapellan til Holt, hvor han forblev til 1767, da han blev sognepræst til Vanse, et embede, hvorpå han 1761 havde fået ventebrev efter en tid at have bestyret sognepræsteembedet ved Frelserens Kirke på Christianshavn. I 1780 blev han provst i Lister Provsti. Provsteembedet nedlagde han sommeren 1790 på grund af alder og svagelighed. Kort efter blev han på en af hans søn, ovennævnte P.O. Bugge, indgiven ansøgning udnævnt til sognepræst i Øjestad, hvor han også 1792 kunde overtage provsteembedet i Nedenæs, da her ikke var sørejser. Han døde efter en velsignelsesrig virksomhed og mindes som en af det 18. århundredes frommeste præster i den norske kirke. Han udgav 1760-63 nogle teologiske og opbyggelige småskrifter af gammel ortodoks karakter, og på Vanse indgav han nogle forestillinger af landøkonomisk indhold, – overalt ivrig for menighedens vel. Han var gift med Gidsken Edvardine, født Røring (død 18. juni 1793), datter af sorenskriver Edvard Røring (død 1731) og Gidsken Leth (død 1727), søster af digteren Edvard Storms og brødrene J. E. og Christian Colbiørnsens mødre.

Kilder 

 

Præster fra Norge
Faglitterære forfattere fra Norge
Dansksprogede forfattere fra Norge
Nordmænd i 1700-tallet
Personer fra Oslo
Præster fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Kaj Steenkjær

Kaj Steenkjær (14. marts 1937 i Fårvang – 4. februar 2010 i Sejs) var en dansk erhvervsleder, der fra 1990 til 1997 var ordførende direktør for Jyske Bank.

Steenkjær begyndte som bankelev i Silkeborg Bank i 1954. Han blev senere leder af bankens regnskabsafdeling og fik tillige ansvar for fondsafdelingen, indtil han i 1980 blev medlem af direktionen og her var med i forarbejdet til overtagelsen af Alex Brask Thomsens Finansbanken. Han afløste i 1990 bankens stifter Poul Norup som ordførende direktør; en post, han fratrådte for at gå på pension i 1997. 

Økonomien i Danmark var i de første mange år af Kaj Steenkjærs lederskab præget af tømmermænd ovenpå forbrugsfest i midten af 1980'erne, men den største udfordring blev dog Gibraltar-sagen, der i 1992 sendte Jyske Bank ud i et voldsomt stormvejr og kostede banken over 400 millioner kroner. Steenkjær måtte desuden selv vidne i en civil retssag i London. 

Trods den alvorlige situation lykkedes det Steenkjær at føre banken sikkert videre. Han var som direktionsmedlem og senere direktør med til at løfte Jyske Bank fra at være et regionalt pengeinstitut til at være Danmarks fjerdestørste pengeinstitut med 152 afdelinger og 3.000 medarbejdere, og han stod for en åben stil, hvor han foruden Gibraltar-sagen også fortalte om millionkreditterne, banken havde ydet til Nordisk Fjer. Med baggrund bl.a. i sine erfaringer fra Gibraltar-sagen interesserede Steenkjær sig meget for forretningsetik og blev gennem et samarbejde med Handelshøjskolen i Aarhus en af pionererne i udviklingen af værdibaseret ledelse. 

Efter at hans efterfølger Anders Dam i 1992 forlod den finansielle verden til fordel for et job som direktør i Aarhus Stiftsbogtrykkeri, blev han i 1994 hentet tilbage af Steenkjær. 

Steenkjær var Ridder af Dannebrog. Han var bosiddende i Sejs ved Silkeborg.

Kilder og eksterne henvisninger
 Jyske Bank: Tidligere topdirektør Kaj Steenkjær død RB-Børsen/Berlingske 5. februar 2010
 Jyske Banks historie
 Jyske Bank - Tidligere ordførende direktør for Jyske Bank, Kaj Steenkjær er død
 Ordførende direktør Kaj Steenkjær, 60 år  Børsen 13. marts 1997

Eksterne henvisninger 
 

Bankdirektører fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1900-tallet
Riddere af Dannebrog
Personer fra Jylland
Ansigtsdetektion

Face Detection er en computerteknologi, der bestemmer placering og størrelse af menneskelige ansigter i vilkårlige (digitale) billeder. Den registrerer ansigtstræk og ignorerer alt andet, såsom bygninger, træer og organer.

Kunstig intelligens
Syn
Billedbehandling
Roy Rogers

Roy Rogers, født Leonard Franklin Slye (5. november 1911 – 6. juli 1998), var en amerikansk sanger og cowboy skuespiller, en af de mest massivt markedsført stjerner i sin æra. Han og hans kone Dale Evans, hans gyldne palomino, Trigger og hans tyske schæferhund Bullet, blev præsenteret i mere end 100 film og The Roy Rogers Show. Showet kørte på radio i ni år før flytning til tv fra 1951 til 1957. Rogers kælenavn var "King of the Cowboys".

Eksterne henvisninger 

 

Musikere fra USA
Skuespillere fra USA
Croonere
Letná Stadion

Letná Stadion (tjekkisk: Letenský stadion, af sponsorhensyn også kaldet epet ARENA) er et fodboldstadion i Prag. Det er hjemmebane Sparta Prag og benyttes tillige ofte som hjemmebane for Tjekkiets fodboldlandshold.

Stadions samlede kapacitet er 18.887 tilskuere.

Historie 
Stedet, hvor stadion ligger, har siden 1917 været hjemmebane for Sparta Prag. I 1921 blev opført en hovedtribune i træ med plads til 1.700 tilskuere - den største tribune i Centraleuropa  - og stedet blev til Letná Stadion. Den nye hovedtribune blev indviet i en kamp mod danske B 1903, der var på turne i Tjekkoslovakiet. I 1934 brændte tribunen og der blev i 1936 indviet nye tribuner af beton. I 1969 blev stadionet kraftigt ombygget og fik tre yderligere tribuner, som omkransede banen, og kapaciteten blev udvidet til 35.880 tilskuere. Stadion blev renoveret i 1994, hvor det fik sin nuværende form.

Tidligere navne 
Letná Stadion har tidligere haft en række andre navne som følge af sponsorrettigheder. Stadion har gennem tiden haft følgende navne:
 1917–2003: Letná Stadion
 2003–2007: Toyota Arena
 2007–2009: AXA Arena
 2009–2020: Generali Arena
 2020–2022: Generali Česká pojišťovna Arena
 September 2022–November 2022: Letná Stadion
 November 2022–i dag: epet ARENA

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Generali Arena at the official AC Sparta Prague website  
 Fotogalleri m.v.

Fodboldstadioner i Tjekkiet
Sport i Prag
Spartathlon

Spartathlon er et 246 kilometer langdistanceløb (ultraløb) i Grækenland, som opstod som officielt løb i 1983
.

Mænd

Kvinder

Alle tiders Top 50

Danskere 
Der er én dansker, der fortjener at blive fremhævet, Lars Skytte Christoffersen. Han blev nummer tre i 2008 og nummer to i 2009 og har en bedste tid på 24:31:45.

Siden Spartathlon opstod i 1983 har 24 danskere genemført løbet.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Official Website for Spartathlon 
 Rune Larsson's advice to Spartathlon runners  
 John Foden's article on how the Spartathlon has changed over the years  
 John Foden's article on time spent at refreshment points  

Ultramaratonløb
Etableret i 1983
Sparta
Sport i Grækenland
Lysekrone

En lysekrone er en forgrenet dekorativ lyskilde fastgjort i loftet. Lysekroner er ofte ornamenterede og har kærter eller pærer. De kan være dekoreret med glas- eller krystalprismer for at øge effekten.

Historie 

De tidligste lysekroner havde vokslys og blev brugt af de rige i middelalderen. De var trækors med en pig gennem enden af hver arm til lysene. De blev hejst op under loftet med et reb eller en kæde.

Fra 1400-tallet blev dekorative lysekroner med ringe eller kroner populære i paladser og hos adelen, gejstligheden og købmænd. De var kostbare og blev et statussymbol. De blev efter reformationen ofte doneret til kirker.

Ved begyndelsen af 1700-tallet var mange hjem i den voksende købmandsklasse smykket med støbte lysekroner med lange, buede arme til mange lys. Nyklassicistiske motiver blev populære i støbt metal eller udskåret og forgyldt træ. Blykrystal med evnen til at sprede lys blev hurtigt populært i krystallysekroner.

Mere komplekse og omfattende lysekroner blev udviklet i 17- og 1800-tallet, men indførelsen af gas og elektricitet forringede lysekronens status. Midt i 1800-tallet blev mange lysekroner til levende  lys konverteret til gas, og nye lysekroner alene til gas kom til. De hed gasoliers, der er en portmanteau af gas og det engelske ord for lysekrone chandelier. Med elektrisk lys i 1890'erne var nogle lysekroner både til gas og elektricitet. Snart blev lysekroner udelukkende til elektricitet almindelige. Hen mod slutningen af 1900-tallet blev lysekroner brugt som et dekorativt element uden at kunne lyse.

Verdens største bøhmisk krystallysekrone er i dag i Dolmabahçe Paladset i Istanbul. Den var en gave fra dronning Victoria af Storbritannien og har 750 lys og vejer 4,5 ton. Dolmabahçe har den største samling af bøhmisk og Baccarat krystallysekroner i verden, og en af de store trapper har balustre af Baccarat-krystal.

Litteratur 
 Jürgen Beyer: Stiftung, Plazierung und Funktion von Wand- und Kronleuchtern in lutherischen Kirchen, i: Zeitschrift für Lübeckische Geschichte 92 (2012), s. 101–150.
 Jürgen Beyer: Gravmindevandring i Sankt Petri Kirke i København, i: Kirkehistoriske Samlinger 2013, s. 79–99.

Eksterne links 

Lamper
François Thijssen

François Thijssen eller Frans Thijsz (død 13. oktober 1638?) var en nederlandsk søfarer og opdagelsesrejsende, der som den første europæer udforskede den australske sydkyst.

Han var kaptajn på skibet t Gulden Zeepaerdt (Den Gyldne Søhest) og i tjeneste hos VOC, det Nederlandske Ostindiske Kompagni, da det sejlede fra Kap det gode håb til Batavia i Nederlandsk Ostindien. På rejsen kom han for langt mod syd, og den 26. januar 1627 nåede han den australske kyst nær Kap Leeuwin, Australiens sydvestligste punkt.

Thijssen fortsatte mod øst og kortlagde mere end 1.500 km af Australiens sydkyst. Han kaldte landet for 't Land van Pieter Nuyts (Pieter Nuyts' land) til ære for den højest rangerede VOC medarbejder om bord. En del af Thijssens kort viser øerne St Francis og St Peter, som nu sammen med andre øer er kendt som Nuyts Arkipelag. Skibet, som var bygget i Middelburg og sejlede fra Zeeland den 22. maj 1626, nåede endeligt frem til Batavia den 10. april 1627. Thijssens observationer blev allerede i 1628 medtaget på kort over Ostindien og New Holland (Australien) lavet af VOCs kartograf Hessel Gerritsz.

Rejsen fastlagde det meste af den australske sydkyst og svækkede samtidens teorier om et stort sydligt kontinent Terra Australis. Langt senere foreslog Jean Pierre Purry i 1717-18 på basis af Thijssens opdagelser en nederlandsk koloni på den australske sydkyst. I sin bog fra 1726 Gullivers rejser henlagde Jonathan Swift Lilliput og Blefuscu til det fjerne Nuyts Arkipelag hundrede år efter deres opdagelse. Det nuværende South Australia blev da heller ikke besøgt af europæere før 165 år senere i 1792, da den franske opdagelsesrejsende Bruni d'Entrecasteaux ledte efter sin landsmand La Pérouse.

Thijssen sejlede "Gulden Zeepaerdt" tilbage til Middelburg i 1629-1630. I 1636 var han kaptajn på skibet "Valk", som sejlede fra Zeeland til Batavia. Senere forsvandt skibet nær Pulicat i det sydøstlige Indien den 13. oktober 1638, men det vides ikke med sikkerhed om François Thijssen stadig var kaptajn på skibet.

Noter

Kilder 
 Michael Pearson Great Southern Land. The maritime explorations of Terra Australis (2005) (udgivet af Australian government department of the environment and heritage)
 Data on trips of the VOC ships ‘’Gulden Zeepaard’’ and ‘’Valk’’

Eksterne henvisninger 

Opdagelsesrejsende fra Nederlandene
Europæisk opdagelse af Australien
Shaun White

Shaun Roger White (født 3. september 1986 i San Diego, Californien) er en amerikansk professionel snowboarder og skateboarder. Han er tredobbelt olympisk mester og har rekorden for flest guldmedaljer ved Vinter X-Games.

Hand vandt guldmedalje ved vinter-OL 2006 i Torino, vinter-OL 2010 i Vancouver og i vinter-OL 2018 i Pyeongchang alle gange i herrernes halfpipe.

Eksterne links 

 
 
 

Olympiske mestre fra USA
Skateboardere fra USA
Deltagere for USA ved vinter-OL 2006
Deltagere for USA ved vinter-OL 2010
Deltagere for USA ved vinter-OL 2014
Deltagere for USA ved vinter-OL 2018
Deltagere for USA ved vinter-OL 2022
Snowboardere ved vinter-OL 2006
Snowboardere ved vinter-OL 2010
Snowboardere ved vinter-OL 2014
Snowboardere ved vinter-OL 2018
Snowboardere ved vinter-OL 2022
Medaljevindere ved vinter-OL 2006
Medaljevindere ved vinter-OL 2010
Medaljevindere ved vinter-OL 2018
Deltagere i Vinter X-Games
Deltagere i X-Games
Personer fra San Diego
Snowboardere fra USA
PubChem

PubChem er en online database over kemiske molekyler og deres aktivitet i biologiske assays. Databasen vedligeholdes af National Center for Biotechnology Information (NCBI) under National Library of Medicine, som er en del af de amerikanske National Institutes of Health (NIH). Adgang til PubChem kan opnås igennem en brugerflade på internettet. PubChem blev lanceret i 2004.

Databaser 
PubChem består af tre dynamisk voksende primære databaser. Disse indeholder pr. 12. februar 2013:

Compounds: 46 millioner, indeholder rene og karakteriserede kemiske stoffer.
Substances: 116 millioner, indeholder også blandinger, ekstrakter, komplekser og ukarakteriserede stoffer.
BioAssay: Resultater fra bioaktivitetsundersøgelser fra high-throughput screening programmer med flere millioner værdier.

Eksterne henvisninger 
PubChems hjemmeside

Kemi
Netdatabaser
United League 1896-97

United League 1896–97 var den første sæson af den engelske fodboldliga United League. Ligaen havde deltagelse af otte hold, der spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle. Turnerningen blev vundet af Millwall Athletic FC, som dermed vandt ligaen for første gang.

Alle holdene bortset fra Luton Town FC spillede også i en anden liga denne sæson. Woolwich Arsenal FC og Loughborough Town FC spillede i Football League Second Division, Millwall Athletic FC og Tottenham Hotspur FC spillede i Southern League Division 1, mens Rushden FC, Kettering FC og Wellingborough FC spillede i Midland League.

Efter sæsonen blev ligaen udvidet med Southern League-holdet Southampton FC, og Luton Town FC blev valgt til Football League Second Division, men holdet fortsatte også med at spille i United League.

Resultater

Kilder / eksterne henvisninger 
 Non-League Matters - Archive 1896-97  
 Football Club History Database 

Sæsoner i United League
Fodbold i 1896
Fodbold i 1897