kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ida Nicolaisen

Agnes Ida Benedicte Nicolaisen (født 10. juni 1940 i Hellerup) er en dansk antropolog og lektor ved Nordisk Institut for Asienstudier ved Københavns Universitet.

Hun har lavet feltstudier hos Haddadfolket i Tchad i 1963, hos tuaregerne i Niger i 1966 og ved flere langvarige ophold hos Punan Bah-folk i det centrale Borneo.

Ida Nicolaisen sidder i en række bestyrelser, blandt andet Det Udenrigspolitiske Selskab.
Frem til 2007 var hun i en årrække formand for Danidas Oplysningsudvalg, og hun er tillige vicepræsident i FNs "Permanente Forum for Oprindelige Folk". 

Redaktør på nomadeforskningsprojektet delvist finansieret af Carlsbergfondet

1961 blev Nicolaisen gift med etnografen, professor Johannes Nicolaisen som døde 1980. 
I 1990 blev hun gift med den nederlandsk-amerikanske fysiker Abraham Pais.
Han døde i 2000.

1995 blev hun Ridder af Dannebrog.

Udvalgte udgivelser 
 J. Robert Oppenheimer : A Life (2006 redaktør sammen med Joshua Pais) 
 The Pastoral Tuareg I-II (1997 sammen med Johannes Nicolaisen)

Eksterne henvisninger 
 Dansk Kvindebiografisk Leksikon
 Ida Nicolaisen , KU

Henvisning 

Studenter fra Ordrup Gymnasium
Antropologer fra Danmark
Ansatte ved Københavns Universitet
Riddere af Dannebrog
Faglitterære forfattere fra Danmark
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Personer fra Hellerup
Personer i Kraks Blå Bog
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Broderlod

Broderlod kaldtes den større arvelod, en søn efter ældre skandinavisk ret modtog i forhold til datter. I moderne sprogbrug afspejles det i udtrykket broderpart, der bruges om den største del af noget.

Efter gammel dansk, norsk, svensk og slesvigsk ret gjaldt den hovedregel, at mand tog dobbelt lod mod Kvinde, jf. Danske Lov 5-2-29. I Sverige afkaffedes denne regel ved forordning 19. maj 1845. I Norge blev lige arveret for søn og datter indført ved lov om arv af 31. juli 1854. I Danmark indskrænkedes først ved arveloven 21. maj 1845 § 2 bestemmelsen om dobbelt lod for broder til at gælde, hvor arv deltes mellem arveladerens afkom, dog således, at det stod forældrene frit for ved testamente at tillægge datter lige lod med søn eller dog på anden måde forøge den hende tilkommende lod, kun at den ikke blev højere end broderlod; derefter ophævedes den ganske ved lov 29. december 1857, der bestemte, at mand og kvinde for fremtiden også i den nedstigende linje skulle gå lige i arv.

Jura
Retshistorie
Industriforeningens Kampklub

Industriforeningens Kampklub, i omtale hyppigst kun betegnet Kampklubben var en københavnsk skakklub, der eksisterede fra 1921 – 1985. Klubbens medlemmer betegnede sig selv som kampfisk, mens klubbens andethold gik under betegnelsen nisseholdet.

Historie 
Klubben blev dannet 20. maj 1921 ved et udbrud af medlemmer fra Industriforeningens Skakklub og havde som denne lokaler i Industriforeningens hus ved Tivoli på hjørnet af Vesterbrogade og H.C. Andersens Boulevard. Den havde fra starten mange af Københavns og også Danmarks stærkeste spillere som medlemmer og vandt i årenes løb mange danmarksmesterskaber i holdskak. Industriforeningen understøttede begge klubber. 

Klubben havde fra starten en eksklusiv aura, bl.a. kunne man ikke bare melde sig ind – man skulle anbefales. Klubben havde åbent om dagen, og der udfoldede sig et rigt skakliv omkring den. Stormesteren Aron Nimzowitsch, den mangeårige danmarksmester Erik Andersen og den danske internationale mester Jens Enevoldsen er kendte navne fra klubben. En hel del udenlandske spillere har været på besøg, bl.a. de tidligere verdensmestre Emanuel Lasker, José Raúl Capablanca og Alexander Aljechin samt stormesteren Frank Marshall. I en periode var stormesteren Savielly Tartakower fra Odessa instruktør for kampklubben.

Da bygningen blev revet ned i slutningen af 1960'erne for at give plads til det nuværende Industriens Hus, flyttede klubben til medlemsejede lokaler på Solitudevej. Da bygningens tag blæste af i et stormvejr i slutningen af 1970'erne, flyttede klubben til Ægirsgade på Ydre Nørrebro, hvor den efterhånden mistede mange af sine medlemmer.

I september 1985 fusioneredes klubben med skakklubben SK41 og tog navnet K41, der holder til i lokaler tæt på Valby station.

Henvisninger og kilder 
 Træk af Kampklubbens historie af E. Verner Nielsen, Samlerens forlag 1969
 En beretning om Ejner Andersen, tidligere medlem af Kampklubben 
 Hjemmeside for den fusionerede klub K41

Skakklubber i Danmark
Sportsklubber i København
Nikolaj Nørlund

Nikolaj Nørlund (født 14. juni 1965) er en dansk musiker. Han har tidligere været medlem af gruppen Trains And Boats And Planes og er stadig aktiv i gruppen The Rhonda Harris ved siden af sin solokarriere. Debuterede solo i 1996 med pladen Navnløs, der var en række fortolkninger af Michael Strunges digte. Han er i dag ejer af pladeselskabet Auditorium, ligesom han også fungerer som producer på andre kunstneres plader, heriblandt Superjeg og Jens Unmack. Vandt i 2003 en Danish Music Awards som årets producer og i 2006 en Steppeulv også som årets producer. Nørlund modtog i 2012 Niels Matthiasens kulturpris "Kultur-Niels".

Diskografi

Artist 
Trains and Boats and Planes
 Hum (minialbum) (1991)
 Engulfed (1992)
 Minimal Star (1993)

Rhonda Harris
 Rhonda Harris (1995) 
 The Trouble With Rhonda Harris (2001) 
 Under The Satellite (2003)
 Tell The World We Tried – The Songs of Townes Van Zandt (2006)
 Here's The Rhonda Harris (2008)

Holmgreen/Aidt/Nørlund
 Odysseus (2000)

Aidt/Nørlund
 Housewarming (2019)

Solo
 Navnløs (1996) 
 Nye Optagelser (1997) 
 Hvad Er Det Der Sker? (2000) 
 Tændstik (2003)
 Resumé – Opsamling (2007)
 Tid Og Sted (2009)
 Plan A – ep (2010)
 Kom Med Et Bud – ep (2011)
 Alt Sammen, Lige Nu (2012)
 Det Naturlige (2014)
 ViLLA (2016)
 Skamskudte fugle (2017)
 Verdens Eneste Mulighed (2020)
 Hverdag i Paradis (2021)

Producer 
(Kunstner: Udgivelse)

 Port Friendly: Welcome to Port Friendly (1996)
 Pacific Engine: Pacific Engine (1996)
 Superjeg: Alt Er Ego (2002)
 Niels Skousen: Dobbeltsyn (2002)
 Lise Westzynthius: Heavy Dream (2002)
 Superjeg: Øst/Vest (2003)
 Martin Ryum: Uden garanti (2004)
 Diverse Artister: På Danske Læber, 16 Leonard Cohen-sange på dansk (2004)
 Diverse Artister: Andersens Drømme (2005)
 Jens Unmack: Vejen hjem fra rocknroll (2005)
 Olesen-Olesen: Solsort og Forstærker (2005)
 I Got You On Tape: I Got You On Tape (2006)
 Niels Skousen: Daddy Longleg (2006)
 Jens Unmack: Aftenland Express (2007)
 1 2 3 4: In Your Faith (2007)
 Ulla Henningsen: Skønne Spildte Dage (2007)
 Henrik Olesen: Kain og Abel (2007)
 Michael Møller: Every Streetcar Has Got A Name (2007)
 Unmack/Nørlund: Hvid Nat (2007)
 Here's The Rhonda Harris (2008)
 Niels Skousen: Nu Er Drømmen Forbi – Live Skousen (2008)
 Mellemblond: Ude Af Mine Hænder (2009)
 Lampshade: Stop, Pause, Play (2009)
 Jens Unmack: Dagene Løber Som Heste (2009)
 Steffen Brandt: Baby Blue (2009)
 Niels Skousen: Lyt Til Din Coach (2010)
 Ulige numre: Ulige Numre (2011)
 The Great Dictators: When I Walz (mix only) 2012
 Santiago: ep (2012)
 Atomfax: ep (2012)
 Spillemændene: ep (2012)
 Maskinvåd: Giftige Slanger (2012)
 Dangers Of The Sea: Album (mix only) (2013)
 Ulige Numre: Nu til dags (2013)
 Martin Ryum: Findes (2014)
 Niels Skousen: Smil eller dø (2014)
 Off Piste Gurus: In Case Of Fire'' (2015)

Eksterne henvisninger 
 Personlig hjemmeside
 

Har spillet på Roskilde Festival
Rockmusikere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Nikolaj
Marie-Louise von Franz

Marie-Louise von Franz (14. januar 1915 i München – 16. februar 1998) var en schweizisk jungiansk psykoanalytiker. Hun arbejdede som elev hos Carl Gustav Jung fra 1933, først i terapi og som han nærmeste medarbejder til hans død i 1961. Franz grundlagde C. G. Jung Institute i Zürich. Som terapeut siges hun at have tolket 65.000 drømme. Hun praktiserde hovedsageligt i Küsnach i Schweiz, hvor Jung boede og arbejdede. Som Jung havde hun bygget sit 'tårn', en primitiv sommerresidens, i bjergene ved Zürich, som hun delte med Barbarah Hannah.

Hun uddannede sig som middelalderlatinist, og hendes sprogkundskaber var vigtige for Jung, specielt i forbindelse med hans arbejde med alkymistiske studier. Hun var også interesseret i klassisk kinesisk litteratur.

Hun arbejdede også i flere år med Wolfgang Pauli (1900-1958), der var Nobelpristager i teoretisk fysik.

Marie-Louise von Franz skrev over 30 bind om analytisk psykologi.

Litterære værker på dansk 
 Eventyrfortolkning. En introduktion, Gyldendal 1989 
 Mennesket og dets symboler (i samarbejde med C.G. Jung, Joseph L. Henderson, Jolande Jacobi, Aniela Jaffé), Lindhardt og Ringhof, 1991 
 Søgningen efter Selvet. Individuation i eventyr, Gyldendal 1991 
 Skyggen og det Onde i eventyr, Gyldendal 1993 
 Om synkronicitet og spådomskunst. Det meningsfulde tilfældes psykologi, Politisk Revy, 2002

Psykologer fra Schweiz
Personer fra München
Unnur Birna Vilhjálmsdóttir

Unnur Birna Vilhjálmsdóttir (født 25. maj 1984 i Reykjavik, Island) er en islandsk fotomodel. Den 10. december 2005 blev hun Miss World i Sanya i Kina.

Ekstern henvisning 
 Unnur Birna Vilhjálmsdóttir billedgalleri

Fotomodeller fra Island
Personer fra Reykjavik
Butterfly (svømning)

Butterfly er en svømmestil og regnes for den mest krævende stilart.

Navnet på svømmestilen (sommerfugl) kommer naturligt af armenes sommerfugle-lignende bevægelser, når der svømmes, da begge arme følges ad i hele bevægelsen. Armene kastes frem samtidigt, henover vandoverfladen, og hænderne føres i vandet foran ansigtet. Herefter trækkes armene ind under kroppen, hvorefter bevægelsen gentages. Benspark foregår, når hænderne sættes i vandet, samt når armene trækkes tilbage, og sker ved, at benene sparkes op og ned og hele tiden er holdt samlet. Vejrtrækning foregår ved armtagets afslutning.

Vejrtrækningen foregår typisk, når man trækker armene tilbage igennem vandet. På denne måde får man en naturlig opdrift til sin vejrtrækning.

Diskvalifikation 
Ved svømmestævner kan svømmere i denne disciplin diskvalificeres for følgende overtrædelser:
 Diskvalifikation kan forekomme ved ikke-synkrone armbevægelser
 Såfremt benene ikke holdes samlet, i en sådan grad at det ligner brystbenspark, kan der afhængig af dommerens bedømmelse diskvalificeres.
 I vendingen skal begge arme røre kanten samtidigt. Ved berøring med kun én arm skal personen diskvalificeres.

Konkurrencesvømning 
Ved større stævner svømmes butterfly på følgende distancer, ved mindre stævner kan andre variationer forekomme:
 50 m butterfly (ikke olympisk disciplin)
 100 m butterfly
 200 m butterfly

Butterfly indgår desuden i følgende medley-distancer:
 100 m individuel medley (svømmes kun i 25 m-bassin)
 200 m individuel medley
 400 m individuel medley
 4×100 m holdmedley

Svømmestile
C.G. Jung Institut Zürich

C. G. Jung Institut Zürich blev grundlagt i 1948 af psykologen Carl Gustav Jung. Instituttet er beliggende i Zürich-forstaden Küsnacht i Schweiz. Marie-Louise von Franz og Jolande Jacobi var også aktive ved etableringen af instituttet og arbejdede på instituttets i dets første år.

Instituttet beskæftiger sig med analytisk psykologi og psykoterapi og uddanner jungianske terapeuter.

C. G. Jung var leder af instituttet indtil sin død i 1961. Instituttets bibliotek indeholder en samling af 15.000 bøger og tidsskrifter om jungiansk psykologi.

Eksterne henvisninger 
 C.G. Jung Institut Zürichs hjemmeside

Psykologi
Epaulet-mat

En epaulet-mat er en matsætning i skak, hvor det er den tabende konges egne officerer, der på hver side af den spærrer for dens flugtmuligheder. I matbilledet ligner officererne dermed "epauletter" på kongens "skuldre". 

Hvis de spærrende officerer (som i illustrationen til højre) er tårne, kan epaulet-mat umiddelbart forekomme, fordi disse ikke er i stand til at angribe den matsættende brik og heller ikke kan sættes imellem angriberen og kongen. Er nogen af officererne derimod en dronning, løber eller springer må disse være ubevægelige ved at være bundet, for at epaulet-mat kan lade sig gøre.

Se også 
kvalt mat

Skakregler og skakbegreber

en:Checkmate pattern#Epaulette mate
Norddal kirke

Norddal kirke er en ottekantet kirke, der er bygget i 1782. Den ligger i Norddal kommune på Sunnmøre, Norge.

Eksterne henvisninger 

 
 norddal.kommune.no: om kirken.

 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Norge
Trentino-Alto Adige

Trentino-Alto Adige (italiensk: Trentino-Alto Adige, tysk: Trentino-Südtirol) er en italiensk region, beliggende på Alpernes sydside. Den består af provinserne Trentino og Alto Adige/Sydtyrol, hvor de største byer er henholdsvis Trento og Bolzano. I Sydtyrol taler flertallet tysk. Regionen var en del af Østrig-Ungarn (og forgængeren Kejserriget Østrig) fra 1815 til det blev annekteret af Italien i 1919. Det officielle navn var Venezia Tridentina mellem 1919 og 1947 og Trentino-Alto Adige/Tiroler Etschland mellem 1947 og 1972. Alto Adige er en del af Tyrol-området. 

Regionen grænser til Østrig i nord, til Schweiz  i nordvest og til regionene Lombardiet i vest og Veneto i syd. Den har et areal på 13.619 km² og er domineret af bjerge. Regionen dækker store dele af Dolomitterne og den sydlige af Alperne. Den laveste bjergovergang i Alperne er Brennerpasset som ligger i den nordlige region ved grænsen til Østrig.

Historie 
Regionen blev tidligt erobret af romerne. Efter det Vestromerske riges fald blev det delt mellem langobarder (fra syd og op til Salorno), og af alemannerne op til den sydlige del af Brennerpasset. Efter at Kongedømmet Italien blev oprettet i middelalderen under Karl den store inkluderede det Trento grevskabet Bolzano og Venosta, medens hertugdømmet Bayern fik de andre områder i regionen. 

Fra 1000-tallet blev dele af regionen styret af fyrstbiskoperne af Trento og Brixen, som de tysk-romerske kejsere havde givet vidtrækkende magt til. 
 

Regioner i Italien
Ebberød

Ebberød er en bebyggelse sammenvokset med det øvrige Birkerød. Bebyggelsen kendes fra 1346 som Ebbæruth, "Ebbes rydning", en rydning i Rude Skov. I bebyggelsen ligger Ebberødgård.

Niels Eriksen overdrog 1346 Hørsholm Gods som trolovelsesgave til sin kommende svigersøn, ridder Niels Knudsen Manderup. Imidlertid fik parret ingen børn, så i 1382 fik en anden svigersøn, Bent Byg, godset.

Bent Byg havde en del gæld og gav på sit dødsleje (1391) dronning Margrete I pant i godset. Da hans enke senere samme år gik i kloster, overgik godset til kronen.

En del af de gamle bygninger er nu lavet om til almindelig beboelse, og der er bygget enkelte nye bygninger.

Eksterne henvisninger 
 Ove Elvekjær: Ebberøds historie; 2006 

Bydele i Birkerød
Hans Olrik

Hans Thorvald Olrik (født 12. juli 1862 i København, død 12. juni 1924 sammesteds) var en dansk historiker og skolemand, søn af kunstneren Henrik Olrik, bror til Benedicte Olrik (gift Brummer), Dagmar, Eyvind, Axel, Jørgen og Povl Olrik.

Hans Olrik blev student i 1879 og cand.theol. i 1885. Med udgangspunkt i kirkehistorien kom han ind på et grundigt studium af Danmarks historie i den ældre middelalder, hvorom han har skrevet Knud Lavards Liv og Gærning (1888), "Biskop Valdemar og den danske Krone" i Aarbøger for nordisk Oldkyndighed og Historie (1892), "To enslydende danske Kongebreve fra 1230" trykt i samme tidsskrift (1895), "Bidrag til Belysning af Valdemarssønnernes Tidsalder" i Historisk Tidsskrift (1897), Absalon I-II (1908-1909), Abbed Vilhelm af Æbelholt (1912) og Ridderliv og Korstogskultur (1921). Han har også oversat Danske Helgeners Levned (1893-1894).

Hans hovedværk var Konge og Præstestand i den danske Middelalder i to bind (1892-1895), hvis første bind var den disputats, som Olrik blev dr.phil. på, og var en kritisk og indsigtsfuld fremstilling af hele emnet.

Fra tidlig tid arbejdede Olrik som lærer og var fra 1891 medlem af Kommissionen for Skolelærereksamen. I 1893 sendte Kultusministeriet ham til udlandet for at studere seminarieundervisningen; i en rejseberetning fra 1895 skrev han om Højere Seminarier i Frankrig og Tyskland samt Fortsættelseskursus i Schweiz og Østrig, og han skrev også et udkast til en plan om en tilsvarende indretning for Danmark. Det blev ikke gennemført. I 1895 blev Olrik forstander for Statens Lærerkursus, der under hans ledelse blev et hovedled i den danske lærers uddannelse. Fra 1906 hed kurset Statens Lærerhøjskole.

Fra 1897 var Olrik sekretær i den danske afdeling af Letterstedtska föreningen, og i 1911-1920 var han formand for Dansk Historisk Fællesforening. Han blev medlem af Det kongelige danske Selskab for Fædrelandets Historie den 18. april 1904.

Olrik, der blev titulær professor i 1894, Ridder af Dannebrog i 1901 og Dannebrogsmand i 1920, giftede sig 27. maj 1887 med pianist Elisabeth Cathrine Bruun, datter af justermester Ernst Bruun. Efter hendes død (7. april 1896) indgik han d. 29. januar 1898 ægteskab med Dagmar Hansen.

Olrik er gengivet i blyantstegning af Henrik Olrik 1864 (i familieeje). Maleri af samme ca. 1864 ligeså. Tegninger af samme 1874, 76 og 77. Maleri af Benedicte Brummer 1908 (i familieeje) og af Sigurd Wandel 1921 på Statens Lærerhøjskole.

Han er begravet på Vestre Kirkegård.

Kilder 
 
 Thelma Jexlev, Erik Lund Jensen: Hans Olrik i Dansk Biografisk Leksikon, 3. udg., Gyldendal 1979-84. Hentet 6. marts 2018

Eksterne henvisninger 
 

Historikere fra Danmark
Skolefolk fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Riddere af Dannebrog
Faglitterære forfattere fra Danmark
Hans
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Titulære professorer fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Studenter fra Metropolitanskolen
Personer fra København
Sidste akt

Sidste akt er en dansk film fra 1987, skrevet og instrueret af Edward Fleming efter et skuespil af Noël Coward.

Medvirkende
Birgitte Federspiel
Mime Fønss
Kirsten Rolffes
Holger Juul Hansen
Else Petersen
Elin Reimer
Tove Maës
Erni Arneson
Jytte Breuning
Lily Broberg
Gerda Gilboe
Berthe Qvistgaard
Ebbe Rode
Lillian Tillegreen

Eksterne henvisninger 
 

Film baseret på skuespil
Danske film fra 1987
Film instrueret af Edward Fleming
Carlo og Ester

Carlo og Ester er en dansk film fra 1994, instrueret af Helle Ryslinge efter et manuskript af Ryslinge og Sven Omann.

Medvirkende
Aksel Rasmussen
Gerda Gilboe
Birgitte Federspiel
Erni Arneson
Waage Sandø
Helle Ryslinge
Ingolf David
Gyda Hansen
Lotte Olsen
Solveig Sundborg
Bodil Lindorff

Eksterne henvisninger 
 

Dramafilm fra Danmark
Danske film fra 1994
Film instrueret af Helle Ryslinge
Romantiske film
Violer er blå

Violer er blå er en dansk film fra 1975.
Manuskript og instruktion Peter Refn.
Blandt de medvirkende kan nævnes:

Lisbet Lundquist
Annika Hoydal
Lisbet Dahl
Baard Owe
Holger Juul Hansen
Ulf Pilgaard
Klaus Pagh
Jørgen Kiil
Claus Strandberg
Lars Høy
Birger Jensen
Lone Lindorff
Beatrice Palner

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1975
Claus Strandberg

Claus Strandberg (født 5. juni 1948 i København, død 13. august 2004) var en dansk skuespiller.

Han havde egentlig ikke nogen skuespilleruddannelse bag sig, men debuterede i 1969 i tv-spillet Ikke et ord om Harald.

Op gennem årene medvirkede han i en række populære film- og tv-serier, bl.a. i Fiskerne, sendt på Danmarks Radio i 1977.

Han var ligeledes engageret som revy- og teaterskuespiller på bl.a. Fiolteatret, Gladsaxe Teater og Posthus Teatret. Han nåede også at få en rolle på Det kongelige Teater.

Han ligger begravet på Mariebjerg Kirkegård i Gentofte.

Udvalgt filmografi 
 Violer er blå – 1975
 Ta' det som en mand, frue – 1975
 Gangsterens lærling – 1976
 Nyt legetøj – 1977
 Slægten – 1978
 Honning Måne – 1978
 Johnny Larsen – 1979
 Pigen fra havet – 1980
 Attentat – 1980
 Langturschauffør – 1981
 Rocking Silver – 1983
 Midt om natten – 1984
 Johannes' hemmelighed – 1985
 Opbrud – 1988
 Riget I – 1994
 Kun en pige – 1995
 Mørkeleg – 1996
 Idioterne – 1998
 Klinkevals – 1999
 Besat – 1999
 Fruen på Hamre – 2000
 Send mere slik – 2001
 En kærlighedshistorie – 2001
 Min søsters børn i sneen – 2002

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra København
Skuespillere fra Danmark
Vintergrøn (botanik)

En plante er vintergrøn, når den beholder de grønne blade vinteren over, men fælder dem i forbindelse med løvspring næste forår. De vintergrønne planter danner en overgangsform mellem de løvfældende og de stedsegrønne.

Vintergrønne planter beholder bladene ca. et år, men bliver løvfældende, hvis vinteren bliver for kold. Under normale forhold taber den type planter de gamle blade om foråret.

Eksempler på vintergrønne planter 
Rød Påskeklokke (Helleborus orientalis ssp. abchasicus)
Blå Anemone (Hepatica nobilis)
Almindelig Liguster (Ligustrum vulgare)

Se også 
Stedsegrøn
Høstfarve
Løvfald
Løvfældende

Botanik
Plantetyper
Hou Kirke (Aalborg Kommune)

Hou Kirke er en kirke i Hou Sogn, der hører under Aalborg Stift og ligger i Aalborg Kommune og Kær Herred.

Hou fik først sin egen kirke i 1900. Indtil da måtte houboerne tage til gudstjeneste i Hals Kirke. I slutningen af 1800-tallet kom sognepræsten fra Hals dog en gang om måneden til Hou og forrettede gudstjeneste på Hou Skole eller under åben himmel, når vejret tillod det. I 1895 besluttede man at opføre en kirke i Hou på "Rævemarken". Der var imidlertid en del uenighed om placeringen, da der, som navnet antyder, var mange rævegrave i området, og en del houboere brød sig ikke om tanken om eventuelt at skulle dele grav med de firbenede. Hou Kirke har i dag sit eget menighedsråd, men deler stadig præst med Hals som en del af Hals Pastorat. Nu kommer præsten dog hver søndag, og når der ellers er brug for det. Der afholdes også koncerter i kirken.

Billedgalleri Hou Kirke

Præsterne ved kirken

Kilder 
 "Hou Kirke" af Henrik Gjøde Nielsen, Hals Museum. .

Eksterne kilder og henvisninger 
 Hou Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Aalborg Kommune
Kirker i Aalborg Stift
Kirker i Aalborg Amt
Kirke (Ålborg Kommune)
Copa América

Copa América er det sydamerikanske fodboldmesterskab for landshold (dvs. lande tilhørende CONMEBOL). Det afholdes normalt hvert andet år, men der afviges ofte fra denne regelmæssighed.

De deltagende lande er CONMEBOL-medlemmerne Brasilien, Argentina, Uruguay, Paraguay, Chile, Peru, Ecuador, Bolivia, Colombia og Venezuela. Siden 1993 har man derudover inviteret to lande fra andre verdensdele. Indtil nu har de inviterede hold været Costa Rica (1997, 2001, 2004), Honduras (2001), Japan (1999), Mexico (1993, 1995, 1997, 1999, 2001, 2004) og USA (1993, 1995). Canada var inviteret til Copa América 2001, men holdet trak sig af sikkerhedshensyn.

Historie 
Copa América er den ældste eksisterende fodboldturnering for landshold. Den blev afholdt første gang i perioden 2. juli – 17. juli 1916 i forbindelse med fejringen af 100-års jubilæet for Argentinas uafhængighed. CONMEBOL blev også grundlagt i denne forbindelse den 9. juli 1916 (Argentinas uafhængighedsdag).

Turneringen hed tidligere Campeonato Sudamericano de Selecciones (dansk: Det sydamerikanske mesterskab for landshold), men skiftede navn til det nuværende i 1975.

Mesterskabet afvikles som regel i ét land, men mellem 1975 og 1983 blev der spillet i alle landene, og de indbyrdes opgør blev afviklet over to kampe (ude og hjemme).

Resultater

Flest titler

Resultater gennem tiden 

Etableret i 1916