kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Albert Gladstone

Albert Charles Gladstone (født 28. oktober 1886, død 2. marts 1967) var en britisk forretningsmand og roer, som deltog i OL 1908 i London.

Rokarriere 
Gladstone roede for Eton College, inden han begyndte at læse på Oxford University og roede for Christ Church College her. Han var med i otteren, der i 1906 og 1907 roede Oxford vs. Cambridge Boat Race. Sammen med andre Oxford- og Cambridge-roere stillede han op for Leander Club til OL 1908, hvor han var den yngste i båden.

Leander Club-bådens besætning bestod derudover af Frederick Kelly, Henry Bucknall, Guy Nickalls, Banner Johnstone, Charles Burnell, Ronald Sanderson, Raymond Etherington-Smith og Gilchrist MacLagan (styrmand) samt fem reserver, der ikke kom i kamp. Syv både var tilmeldt, men italienerne stillede ikke op. To af bådene, den belgiske fra Royal Club Nautique de Gand og en ren Cambridge-båd fra Storbritannien, var seedet og gik direkte i semifinalen, mens Leander Club-båden og en canadisk båd, Toronto Argonauts, sikrede sig pladser i semifinalen med sejr i to indledende heats. I semifinalen vandt Leander over Toronto, mens Gand besejrede Cambridge, og de to vindere mødte derpå hinanden i finalen. Her lagde Leander sig i spidsen, men efter 2/3 af distancen bragte Gand sig på linje med Leander. Anstrengelserne med at indhente konkurrenten havde dog kostet så mange kræfter, at belgierne måtte slippe igen, så Leander Club kunne sikre sig guldet med to længders forspring.

Øvrige liv 
Gladstone var barnebarn af William Gladstone, der var tidligere britisk premierminister.

Under første verdenskrig gjorde han tjeneste i Mellemøsten og deltog i slaget ved Gallipoli. Han nåede en grad af kaptajn, og han blev MBE i 1919.

Efter sin militærtid gik han ind i forretningsverdenen og havde succes. Han sad blandt andet i ledelsen af Bank of England i en længere periode. Da han var ud af en adelig familie, blev han i 1945 baronet, efter at en fætter, der havde titlen, døde.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 )

Roere fra Storbritannien
Deltagere for Storbritannien ved sommer-OL 1908
Olympiske mestre fra Storbritannien
Personer tildelt Member of the Order of the British Empire
Agent Fresco

Agent Fresco er et prisvindende islandsk progressivt rock/metalband med jazz- og funkindflydelse, bestående af forsangeren Arnór Dan Arnársson (tidligere fra det danske progressive-rockband fra Sorø), bassisten Vignir Rafn Hilmarsson, trommeslageren Hrafnkell Örn Guðjónsson, samt Þórarinn Guðnason på guitar og klaver.
Bandet blev dannet i 2008, kun få uger inden "Músíktilraunir" (Det islandske Battle of the Bands), som de vandt. De har desuden vundet ‘bedste guitar’, ‘bedste trommer’ and ‘bedste bas’. Deres første hit var Lightbulb Universe som vandt en ‘Kraumur Award’.
Agent Fresco blev desuden udnævnt til det bedste nye islandske navn til Íslensku Tónlistarverðlaunin i 2009. 
I starten af 2011 udgav Agent Fresco deres første album, A Long Time Listening. 
Bandet udmærker sig med polyrytmik og skæve taktarter, psykedeliske melodier og eksperimenterende vokalteknikker, hvor der blandes både jazz, pop, rock & hardcore genre.

Diskografi

Albums
2008: Lightbulb Universe 
2010: A Long Time Listening
2015: Destrier

Singles
2008: "Eyes of a Cloud Catcher"
2010: "Translations"
2011: "A Long Time Listening"
2014: "Dark Water"
2015: "See Hell"
2015: "Wait For Me"
2015: "Howls"

Numre fra A Long Time Listening 
 "Anemoi" – 3:27
 "He Is Listening" – 1:05
 "Eyes of a Cloud Catcher" – 4:51
 "Silhouette Palette" – 2:59
 "Of Keen Gaze" – 3:55
 "Translations" – 4:16
 "A Long Time Listening" – 7:16
 "In the Dirtiest Deep of Hope" – 3:23
 "Yellow Nights" – 2:58
 "Paused" – 4:15
 "Implosions" – 4:50
 "Almost at a Whisper" – 1:22
 "Pianissimo" – 4:46
 "One Winter Sailing" – 3:37
 "Tiger Veil" – 5:14
 "Above These City Lights" – 4:16
 "Tempo" – 3:51

Medlemmer 

 Arnór Dan Arnarson – Vokal, Live Percussion, Live Piano
 Þórarinn Guðnason – Guitar / Piano
 Vignir Rafn Hilmarsson – Kontrabas / Bas / Synth / Live Piano
 Hrafnkell Örn Guðjónsson – Percussion / Live Piano

Rockgrupper fra Island
Musikgrupper fra 2008
Fedafjorden

Fedafjorden er en fjord i Flekkefjord, Farsund og Kvinesdal kommuner i Agder fylke i Norge. Den er en fortsættelse af Listafjorden og har indløb ved Stolen, nordøst for Andabeløy.  Fjorden strækker sig 15 kilometer ind til Øye, hvor floden Kvina munder ud.  Fjordløbet er ret lige – man kan se hele fjordstrækningen til Lista Fyr fra udsigtspunktet over og øst for Liknes. Her fra egnen ved Kvina kom Harald Hårfagers hirdskjald Tjodolf den Kvinværske, der digtede Ynglingatal. 

Lige efter indløbet går Stolsfjorden mod nordvest på øst- og nordsiden af Andabeløya. Den fortsætter som Lafjord mod nordvest ind til Flekkefjord og videre herfra som Grisefjorden. Stolsfjorden har navn efter en karakteristisk bjergformation ved skellet mellem fjordene mod nord.

De yderste dele af Fedafjorden danner grænse mellem Farsund og Flekkefjord, mens grænserne til både Farsund, Flekkefjord og Kvinesdal møder hinanden, hvor Fedafjorden fortsætter mod øst efter indløbet til Stolsfjorden. Grænsen mellem Farsund og Kvinesdal følger midten af fjorden omkring en kilometer ind i landet, før resten af fjorden ligger i Kvinesdal kommune. 

Fjorden er typisk V-formet, med relativt bratte sider og næsten alle gårdene liggende oppe i smådale mellem bjergknoldene. Alle har sti eller vejforbindelse til småbrug ved fjorden. Sagefossen kraftværk var et af Norges første kraftværk, og ligger ved fjorden på vestsiden ca. to kilometer ind fra Stolen. 

Et godt stykke inde i fjorden ligger landsbyen Feda, som fjorden er opkaldt efter, på vestsiden. Herfra gik Europavej E39 ind til bunden af fjorden ved Øye. Her ligger havneområdet Lervika med Tinfos jernværk.  På den anden side af fjorden går Riksvei 465 mellom Liknes og Farsund. I august 2006 åbnede den 566 meter lange Fedafjorden Bro, som går over fjorden og danner en del av det nye vejprojekt på E39 mellem Flekkefjord og Lyngdal. Hvor broen krydser, ligger skibsværftet Simek, mens Lervika inderst var ladeplads og oplag for tømmer, som blev flådet ned og savet op til papirmasseproduktion.

Noter 

Fjorde i Agder
Flekkefjord
Henry Goldsmith

Henry Mills Goldsmith (22. juli 1885 – 9. maj 1915) var en britisk roer som deltog i de olympiske lege 1908 i London.

Goldsmith vandt en bronzemedalje i roning under under Sommer-OL 1908 i London. 
Han var styrmand på den britiske otter som kom på en tredjeplads efter en britisk og en belgisk otter. De tabte i semifinalen til den belgiske båd som senere tabte i finalen mod en anden britisk otter. Begge de tabende semifinalister fik bronzemedaljer.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/go/henry-goldsmith-1.html 

Roere fra Storbritannien
Brunavas pagasts

Brunavas pagasts er en territorial enhed i Bauskas novads i Letland. Pagasten havde 1.661 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 111,62 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Ērgļi.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Akershus

Akershus kan henvise til flere artikler:

 Akershus slot – en fæstning i Oslo
 Akershus (fylke) – et norsk fylke
Ceraukstes pagasts

Ceraukstes pagasts er en territorial enhed i Bauskas novads i Letland. Pagasten havde 1.926 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 67,62 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Ceraukste.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Codes pagasts

Codes pagasts er en territorial enhed i Bauskas novads i Letland. Pagasten havde 2.773 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 95,32 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Code.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside 

Pagasts
Dāviņu pagasts

Dāviņu pagasts er en territorial enhed i Bauskas novads i Letland. Pagasten etableredes i 1945, havde 893 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 80,67 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Dāviņi.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Anthony Coucheron

Anthony Coucheron, også omtalt som Anton Coucheron eller Anthony Willemsen (født ca. 1650, sandsynligvis i Holland, død den 14. marts 1689 på Akershus) var en dansk-norsk ingeniørofficer. 

Coucheron arbejdede som værkbas i Frederikstad i 1665 og var assistent for sin far Willem Coucheron i 1666. Faderen var en nederlandsk generalkvartermester, som påbegyndte arbejdet med befæstningen af Frederikstad i 1663. Samtidig arbejdede han med anlæggelsen af det, som senere blev Frederikssten fæstning i Halden. 

I 1673 blev Anthony Coucheron sendt som løjtnant til Kongsvinger og Elverum for at udarbejde nogle tegninger i forbindelse med allerede projekterede fæstningsanlæg. Han ledte bygningen af disse i nogle år. Coucheron er omtalt som kaptajnløjtnant på Akershus i 1674, i marts samme år blev han udnævnt til kaptajn. I juli samme år blev han udnævnt til generalkvartermester-løjtnant i Danmark. Han efterfulgte sin far som generalkvartermester i Norge i 1680 og blev udnævnt til kommandant på Christiansø, nok i 1681 og oberst trolig i oktober samme år. De sidste år af sit liv var han kommandant på Akershus.

Anthony Coucheron fik i opdrag at planlægge og udføre flere betydelige fæstningsværker både i Danmark og i Norge. Hans arbejder var på linje med de mest moderne i samtiden og repræsenterer desuden nytænkning, blandt andet med hans bidrag til udviklingen af brandsikre tårnfæstninger. 

Sammen med Johan Caspar de Cicignon regulerede Coucheron Trondhjem efter bybranden i 1681 og ledede bygningen af Kristiansten fæstning. Ud over arbejdet på fæstningsanlæggene i Trondheim, Kongsvinger og Elverum, arbejdede han med dele af Akershus fæstning og planer over Frederikstad.

I Danmark arbejdede Coucheron med befæstning af Christiansø, Ertholmene ved Bornholm (påbegyndt i 1684) og Fladstrand i Frederikshavn (1687). I samråd med kommandanten Jacob Geveke udarbejdede han forslag til ny befæstning af Kronborg (1686-1688)

Litteratur 
 V.E. Tychsen: Fortifikations-Etaterne og Ingeniørkorpset, 1884.
 Christian Elling: Holmens Bygningshistorie, 1932.
 Norske Minnesmerker, Fredrikstad, 1934.
 J. Klindt Jensen: Barokken i Rønne Fæstning, 1952.
 Harald Langberg: Danmarks Bygningskultur I, 1955.
 V. Steen Møller: Frederiksvern, 1973.
 Hans Edvard Nørregård-Nielsen, Danmarks arkitektur: Magtens Bolig, 1980.
 Norsk Kunstnerleksikon, Oslo 1981.
 Kjeld Magnussen: Foren. til norske Fortidsminners Bevaring, Årsbok 1985.
 Palle Bolten Jagd: Danske Forsvarsanlæg I, 1986.
 Huse i Fr.havn, 1986.

Eksterne henvisninger 

 Oversigt over gamlebyen i Fredrikstad
 

Personer fra Nederlandene
Ingeniørofficerer fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Danskere i 1600-tallet
Gailīšu pagasts

Gailīšu pagasts er en territorial enhed i Bauskas novads i Letland. Pagasten etableredes i 1945, havde 2.594 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 80,20 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Uzvara.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside  

Pagasts
Īslīces pagasts

Īslīces pagasts er en territorial enhed i Bauskas novads i Letland. Pagasten havde 4.084 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 104,20 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Rītausmas.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside  

Pagasts
Mežotnes pagasts

Mežotnes pagasts er en territorial enhed i Bauskas novads i Letland. Pagasten havde 1.790 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 75,32 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Mežotne.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside  

Pagasts
Vecsaules pagasts

Vecsaules pagasts er en territorial enhed i Bauskas novads i Letland. Pagasten havde 2.247 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 163,86 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Vecsaule.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside  

Pagasts
Brenguļu pagasts

Brenguļu pagasts er en territorial enhed i Beverīnas novads i Letland. Pagasten havde 904 indbyggere i 2016 og omfatter et areal på 80,20 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Brenguļi.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Kauguru pagasts

Kauguru pagasts er en territorial enhed i Beverīnas novads i Letland. Pagasten etableredes i 1866, havde 1.579 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 88,90 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Mūrmuiža.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside  

Pagasts
Trikātas pagasts

Trikātas pagasts er en territorial enhed i Beverīnas novads i Letland. Pagasten havde 1.051 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 113,10 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Trikāta.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside  

Pagasts
Blīdenes pagasts

Blīdenes pagasts er en territorial enhed i Brocēnu novads i Letland. Pagasten havde 929 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 138 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Blīdene.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Lista Fyr

Lista fyr bestod tidligere af tre fyrtårne, men kun ét står tilbage i dag.
Fyret ligger på den vestligste del af halvøen Lista i Farsund kommune, Vest-Agder fylke i Norge og er stadig et landemærke til hjælp for skibstrafikken. Fyrtårnet er bygget i hugget granit og er fra 1833 og 34 meter højt. Det hurtigtblinkende linseapparatet er fortsat i drift. Fra 1853 til 1874 stod det tre fyrtårne af denne type på stedet for at adskille Lista fra andre fyr. To af dem blev fjernet, da fyrteknologien gjorde det overflødigt med trippellys. Lista havde tågesignal med et horn fra 1877 og en diafon fra 1937. I 1914 fik Lista en ny, stor lampe. Stationen omfatter maskinhus, boliger med tilhørende udhuse og bådehus. Elektrisk strøm blev lagt ind i bolighus og maskinhus i 1922 men i selve fyret og fyrlampen først 10 år senere.

Fyret har ud over fyrdriften meteorologisk station og kystmeldingstjeneste. Området er udlagt til landbrugs-, natur-, og friluftsformål i kommuneplanen for Farsund. Lista Fyr ligger ca. 10 km syd for Varnes Fyr.

Fyret er et karakteristisk landemærke i det flade, særegne kulturlandskab på Lista. Fyrtårnet er det eneste høje stentårn i regionen og sjældent i norsk fyrhistorisk sammenhæng. Fyrmesterboligen med udhuse er blandt de få bygninger ved fyrstationerne her i Norge fra begyndelsen af det nittende århundrede og har derfor høj aldersværdi. Det har stor fyrhistorisk interesse, at der har været tre ens fyrtårne på stedet. Et af tårnene blev flyttet og genrejst som Halten fyr i Trøndelag.

Lista fyr ligger samlet og er afgrænset af stengærder i det åbne landskab. Fyrstationen har betydning set i sammenhæng med Listakysten, som er Norges største skibskirkegård – f.eks. 1781 strandede hele 8 skibe ud for Lista. Dele af bygningsmassen bruges om sommeren som informationskiosk, café, kunstgalleri m.m. Der er adgang til at gå op i tårnet for at nyde udsigten. På dage med god sigt er tårnet forøvrigt synligt fra Udsigten i Kvinesdal.

Kilder og henvisninger 

 
 Lista fyr

Fyr i Agder
Cieceres pagasts

Cieceres pagasts er en territorial enhed i Brocēnu novads i Letland. Pagasten etableredes i 1930, havde 1.050 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 90,05 kvadratkilometer.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Gaiķu pagasts

Gaiķu pagasts er en territorial enhed i Brocēnu novads i Letland. Pagasten havde 841 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 105,80 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Satiķi.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside  

Pagasts
Remtes pagasts

Remtes pagasts er en territorial enhed i Brocēnu novads i Letland. Pagasten havde 837 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 156,10 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Remte.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Hermannus Höfte

Hermannus Höfte (født 5. august 1884 i Amsterdam, død 18. november 1961 i Amsterdam) var en nederlandsk roer. som deltog i de olympiske lege 1908 i London.

Höfte var ved OL med i den nederlandske båd, som kom på en tredjepladsen i firer uden styrmand, efter to britiske både. De andre roer var Bernardus Croon, Albertus Wielsma og Johan Burk. Nederlænderne tabte deres indledende heat til den ene britiske båd. Kun fire både stillede op, og efter den standard, der bruges i andre sportsgrene, ville det betyde, at taberne af semifinalerne vandt bronze, selvom der øjensynlig kun blev uddelt guldmedaljer ved disse lege.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Holland
Personer fra Amsterdam
Deltagere for Holland ved sommer-OL 1908
Olympiske bronzemedaljevindere fra Holland
Oluf de Fine Skibsted

Oluf Vilhelm de Fine Skibsted (23. juli 1814 i København – 19. november 1891 sammesteds) var en dansk søofficer, far til C.F. de Fine Skibsted.

Hans forældre var kontorchef i Rentekammeret, etatsråd Arnold de Fine Skibsted (1785-1851) og Agathe Johanne Lovise Charlotte Haxthausen (1787-1846). Skibsted blev kadet 1828, sekondløjtnant med Gerners Medalje og Kongens Æressabel 1833, premierløjtnant 1841 og kaptajnløjtnant 1851. Som løjtnant var han bl.a. med briggen Allart i Vestindien 1835-37, i koffardifart til Vestindien 1838, med korvetten Galathea til Middelhavet 1839 og med linjeskibet Christian VIII 1841. Samme år blev han, der især studerede matematik og artilleri, ansat som lærer ved Søkadetakademiet i matematik og var i de følgende år udkommanderet med kadetskibet, korvetten Flora. 1847 blev han inspektionsofficer ved Søartilleriet og auskultant ved Konstruktions- og Regleringskommissionen. 1851 sendtes Skibsted på en længere rejse for at studere søartilleri i Sverige, Tyskland, Frankrig og England og blev ved sin hjemkomst året efter undertøjmester og lærer ved Søkadetakademiet i artilleri. 1854 blev han konstitueret og året efter udnævnt til tøjmester og chef for Artillerikorpset og 1858 direktør for Søartilleriet med orlogskaptajns karakter.

Som tøjmester spillede Skibsted en væsentlig rolle, idet han indførte betjeningsreglementer for de forskellige skibes artilleri, hvorfor han har krav på en del af æren for den gode skydning, der blev præsteret af de danske skibe under den 2. Slesvigske Krig i 1864. Ligeledes var han ansvarlig for oprettelsen af Marinens Musikkorps. Under hans tid som tøjmester skete overgangen fra glatløbede til riflede kanoner, og de første forsøg med bagladeskyts blev gennemført. Det var imod Skibsteds ønske, at der 1861 på Amager blev afholdt en prøveskydning med en Whitworth-kanon, hvorved kaptajnløjtnant Charles Carlsen og en mand mistede livet og flere andre blev sårede. Skibsted afgik 1868 med kommandørs karakter, da embedet som direktør for søartilleriet blev nedlagt, men han fortsatte som lærer i artilleri for kadetterne til 1873. Skibsted blev Ridder af Dannebrog 1850, Dannebrogsmand 1862 og ved sin afgang Kommandør af 2. grad 1868.

Han blev gift 6. maj 1843 i Holmens Kirke med Antonia Augusta Schønheyder (8. maj 1816 i København – 23. oktober 1885 sammesteds), datter af kaptajn, senere admiral Ulrich Schønheyder og hustru. Han er begravet på Holmens Kirkegård.

Kilder 
 Theodor Topsøe-Jensen, "Oluf de Fine Skibsted", i: Povl Engelstoft & Svend Dahl (red.), Dansk Biografisk Leksikon, København: J.H. Schultz Forlag 1932-44.

Oluf de Fine
Lærere fra Danmark
Kommandører af Dannebrog
Søofficerer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Modtagere af Gerners Medalje
Skibsted

Skibsted har flere betydninger:

 Skibsted (Skibsted Sogn) – en bebyggelse og et ejerlav i Skibsted Sogn, Rebild Kommune
 Skibsted (Them Sogn) – en bebyggelse i Them Sogn, Silkeborg Kommune
 Skibsted (slægt)
 se også
 Skibsted Fjord
 Skibsted Sogn
 Skibsted Å
 Skibstedgård
Lantlôs

Lantlôs (middelhøjtysk for "hjemløs" eller "uden hjemland") er et tysk black metal/post-rock-band, dannet i 2005. Frontmanden Herbst valgte i sin tid bandnavnet for at indikere at han ikke følte sig hjemme i Tyskland eller noget andet sted. Medstifter Angrrau forlod bandet efter udgivelsen af deres debutalbum. En overgang var Stéphane "Neige" Paut - kendt fra Alcest og det tidlige Peste Noire - forsanger i bandet, men han forlod Lantlôs i 2013. Samme år blev de to livemusikere Cedric Holler og Felix Wylezik indlemmet som fuldgyldige medlemmer.

Medlemmer 
 Markus "Herbst" Siegenhor – guitar, bas, keyboard, vokal (tidligere også trommer)
 Cedric Holler - guitar, vokal
 Felix Wylezik - trommer

Tidligere medlemmer 
 Angrrau – vokal, bas, piano (2005-2008)
 Tom Innocenti – vokal, guitar, keyboard (2008)
 Stéphane "Neige" Paut – vokal (2010-2013)

Diskografi

Studiealbum 
 2008: Lantlôs
 2010: .neon
 2011: Agape
 2014: Melting Sun

Singler 
 2014: "Melting Sun I: Azure Chimes"

Demoer 
 2008: Îsern Himel

Fodnoter

Eksterne henvisninger 
 Officielle hjemmeside
 
 

Black metal-grupper
Post-rock-grupper
Metalgrupper fra Tyskland
Musikgrupper fra 2005
Al-Fourqaan-moskéen

Al-Fourqaan-moskéen er en islamisk salafistisk moske Eindhoven, Nederlandene.

Moskeen har været i mediernes søgelys siden 2005 for sin jihadiske imam Eisha Bersham fra Bosnien. Efterretningstjenesten AIVD klassificerede ham som en trussel mod den nationale sikkerhed, og ministeren for integration og immigration Rita Verdonk reagerede ved at forbyde ham adgang til landet som en uønsket udlænding.  Domstolen i Amsterdam afgjorde oprindeligt at imamen godt måtte blive i landet , men den 27. april 2007 fastslog Raad van State (statsrådet i nederlandene) til sidst at han ville blive udvist fra Nederlandene i 10 år.

To andre mænd bad regelmæssigt i Al-Fourqaan-moskéen; Ahmed El Bakiouli og Khalid El Hassnoui. De blev angiveligt rekruteret af den Algeriske terrorgruppe Groupe Salafiste pour la Prédication et le Combat til at kæmpe i den hellige krig. De blev begge dræbt i Kashmir (Indien) hvor muslimer har kæmpet en separatistisk krig.

Kilder

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside  

Eindhoven
Moskeer i Nederlandene
Christian Gytkjær

Christian Gytkjær (født 6. maj 1990) er en dansk fodboldspiller, der spiller i den italienske Serie B klub Venezia. Hans foretrukne position på banen er angriber, men han spiller også kant. Han er bedst med venstre ben. Han er storebror til Frederik Gytkjær.

Karriere

Lyngby BK 
Han startede sin seniorkarriere i Lyngby Boldklub, hvor han i sommeren 2008 indgik en to-årig kontrakt med klubben. Undervejs i sin tid i Lyngby var Christian Gytkjær med sin lillebror Frederik Gytkjær på et træningsophold i Liverpool FC.

FC Nordsjælland 
Da kontrakten med Lyngby udløb i sommeren 2010 skiftede Gytkjær på en fri transfer til Superligaklubben FC Nordsjælland. Kontrakten med klubben blev underskrevet 6 måneder før aftalen med Lyngby udløb.

I 2012 var der ikke udsigt til meget spilletid for Gytkjær i FC Nordsjælland, der blev danske mestre i sæsonen 2011/12, derfor blev han i foråret udlejet til 1. divisionsklubben AB, og i efteråret 2012 er han udlejet til den norske Tippeliga-klub Sandnes Ulf.

FK Haugesund 
Den 23. januar 2013 meddelte FC Nordsjælland at man havde solgt Gytkjær til den norske Tippeliga-klub FK Haugesund, hvor han fik en fire-årig kontrakt.

Rosenborg BK 
Den 6. januar 2016 blev det offentliggjort, at Chrhistian Gytkjær skiftede fra FK Haugesund til Rosenborg BK på treårig aftale. Den 19. marts 2016 scorede han sit første Tippeliga-mål for Rosenborg.

I Tippeligaen 2016 blev han topscorer med 19 mål.

I sæsonen 2016 var han med til at vinde både Tippeligaen og cupfinalen.

1860 München 
Den 27. januar 2017 skrev han under på en kontrakt med TSV 1860 München til 2019.

Lech Poznań 
Den 28. juni 2017 skrev han under på en toårig kontrakt med Ekstraklasa-klubben Lech Poznań.

Titler og hæder

Klub 
 Lech Poznań
 Polsk runner-up mestre:
 Vinder: 2019/20

 FC Nordsjælland
 DBU Pokalen:
 Vinder: 2010-11

 Rosenborg
 Tippeligaen (1): 2016
 Norgesmesterskapet i fotball for menn (1): 2016

Landshold 
 Nordiske mestre:
 Vinder: 2006

Individuelt 

 Topscorer i Ekstraklasa: 2020

 Topscorer i Tippeligaen: 2016
 Årets angriber i Tippeligaen: 2016

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Spillerprofil på 90minut.pl
 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra FC Nordsjælland
Fodboldspillere fra Akademisk Boldklub
Fodboldspillere fra Sandnes Ulf
Fodboldspillere fra FK Haugesund
Fodboldspillere fra Rosenborg BK
Fodboldspillere fra Lech Poznań
Fodboldspillere fra A.C. Monza Brianza 1912
Personer fra Roskilde