kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Isabel Perón

Isabel Perón eller Maria Estela Martinez "Isabelita" Cartas de Perón (født 4. februar 1931) var den første kvindelige præsident i verden. Hun efterfulgte sin mand, Juan Perón, i præsidentembedet i Argentina 1. juli 1974. Forinden havde hun reelt haft magten, da hun som vicepræsident skulle styre landet, fordi hendes mand var syg i sin sidste periode.

Tidligt liv 
Isabel Perón blev født i 1931 i byen La Rioja i Argentina under navnet Maria Estela Martinez Cartas. Hun blev danserinde og optrådte på natklubber, hvor hun fik kunstnernavnet Isabel eller Isabelita. Under Juan Peróns eksil i Paraguay i 1955-1958 mødte de to hinanden. Isabel tiltrak ham med sin skønhed. Juan Perón tog hende med til Spanien i eksil. I de 13 år i eksil fungerede Isabel som et sendebud for sin mand, da han ikke måtte komme tilbage til Argentina. Juan indgik sit 3. ægteskab med Isabel Perón 15. november 1961. Kirken pressede dem til at gifte sig.

Politisk karriere 
Da Juan Peron blev genindsat som præsident i 1973, udnævnte han Isabel Perón til sin vicepræsident. Selvom hun havde befundet sig i politiske kredse som sendebud, var hendes politiske erfaring beskeden. Evita, Juan Peróns kone nummer 2, blev meget populær som førstedame med alt sit velgørende arbejde. Derfor blev Isabel Perón nu omtalt "Isabelita". Hun fik dog aldrig den samme kult-status. Juan Perón blev syg og kunne ikke passe sit embede og derfor var det naturligt at Isabel Peron styrede landet imens. Han døde af hjerteslag 1. juli 1974 og Isabel overtog præsidentembedet. Den daværende regering støttede op om hende, mens befolkningen var mere utilfreds.

Hun overtog et fattigt og uroligt land. Der var mange strejker og politisk vold, som bl.a. José Lopéz Rega stod bag. Rega, socialminister, dannede en paramilitær gruppe, AAA, som jagtede og dræbte politiske modstandere. Regeringen skabte sig mere og mere modstand og blev afsat ved et ublodigt militærkup 24. marts 1976 og Isabel Perón kidnappedes og kom i husarrest. Efter 5 år i eksil flyttede Isabel Perón tilbage til Spanien.

Senere liv 
Man hørte ikke noget til Isabel Perón i flere årtier. Hun levede et stille liv. Dog blev hun 12. januar 2007 anholdt af det spanske politi. En argentinsk dommer havde stævnet hende, på grund af en forsvinding. Efter en kort retssag i Spanien, som gik ud på hvorvidt hun skulle udleveres eller ej, endte det med, at hun blev frikendt. Der var ikke noget bevis for, at hun stod bag volden.

Noter 

 http://www.dr.dk/Nyheder/Udland/2007/01/13/015150.htm
 http://www.b.dk/verden/spanien-udleverer-ikke-isabel-peron
 http://www.nationmaster.com/encyclopedia/Isabel-Per%C3%B3n 

Argentinas præsidenter
Politikere fra Argentina
Hancock (film)

Hancock er en amerikansk superheltefilm som blev produceret i 2008. Filmen handler om John Hancock som er en alkoholiker med superkræfter. Han kan flyve i supersonisk hastighed, er udødelig, har super styrke, er usårlig og er skudsikker. Han bruger sine superkræfter til at holde gaderne i Los Angeles trygge. Men han er ikke en venlig superhelt, fordi han både drikker alkohol, bander og fornærmer folk. og hver gang han prøver at hjælpe folk smadrer han alt hvad han kommer i nærheden af og det koster flere millioner dollars hver gang

Medvirkende 

 Will Smith som John Hancock
 Jason Bateman som Ray Embrey
 Charlize Theron som Mary Embrey
 Eddie Marsan som Kenneth "Red" Parker, Jr.
 Alexa Havins som Fan
 Kate Clarke som Sygeplejerske
 Daeg Faerch som Michel

Referencer

Eksterne henvisninger 
  hos Sony Pictures Entertainment
 
 

Actionfilm fra USA
Amerikanske film fra 2008
Film instrueret af Peter Berg
Superheltefilm
Dramafilm fra USA
Fender (maritim)

Fender – fast monteret eller løs komponent, som eksempelvis anvendes ved beskyttelse af en skibsside.

En fender er i sejlsport en kofanger, der bruges til at holde bådene fra at ramme kajen eller beskadige hinanden.

Moderne fendere er konstrueret af gummi eller plast, og skroget fyldes med luft eller skum. Et hyppigt anvendt materiale er gamle bildæk.

I tidligere tid var de vævet af reb i en række forskellige mønstre, som stadig bruges af historisk interesserede bådejere. Også fendere af reb med korkfyld fandtes.

Både har typisk mobile fendere, der placeres mellem båden og kajen, som båden lægger til. Nogle faste bådpladser har faste fendere.

Søfart
Værnemidler
Damsgårdsfjeldet

Damsgårdsfjeldet (350 moh.) er et af Bergens syv fjelde og ligger vest for byens centrum. Det har navn efter gårdene Store og Lille Damsgård, som også har lagt navn til en bydel i Bergen. Tidligere hed gården Hásteinar og var formentlig opkaldt efter bjerget, så så har haft det navn oprindeligt.

Bergens geografi
Bjerge i Vestland
Bergens syv fjelde

Bergens syv fjelde eller på norsk de syv fjell er et fællesnavn på syv bjerge, der ligger rundt om byen Bergen i Norge. Der er ikke fuld enighed om, hvilke bjerge som hører med til de syv, og man bruger også betegnelsen Byfjeldene for at udvide begrebet.

De oprindelige syv findes blandt de følgende:
 Ulriken
 Fløyen
 Rundemanen
 Blåmanen
 Sandviksfjellet
 Løvstakken
 Damsgårdsfjellet
 Lyderhorn
 Kolbeinsvarden

At der er tale om lige syv fjelde, er formentlig inspireret af Roms syv højder, og her menes Holberg at være ophavsmanden. Han omtaler nemlig "Rundemanden, Flöyen, Oldrik, Solheims Field, Damsfieldet, Ludderhorn, og Askelandsbierg". Statsarkivar Yngve Nedrebø i Bergen påpeger, at Bergens segl fra 1444 viser en borg med et tårn ovenpå syv bjerge. På baggrund af dette segl er Nedrebø sikker på, at betegnelsen "de syv fjell" blev benyttet allerede i middelalderen.

Der er da heller ikke tale om syv selvstændige bjergtoppe, hvoraf Ulriken, Fløyfjellet og Sandviksfjellet er synlige i østlig retning fra Bergen centrum (med Rundemanen og Blåmanen skjult bagved Fløyfjellet). Disse fem er alle del af det samme bjergmassiv.

Den årlige "7-fjellstur" blev i 2020 aflyst for første gang pga pandemien.

Referencer 

Bergens geografi
24 Sjællandske

24 sjællandske var en lokal Tv-kanal der  drevet af Sjællandske Medier. Kanalen sendte lokale nyheder, via kabelnet, på Sjælland. Kanalen blev åbnet 30. oktober 2006, og sendte i byerne Næstved, Skælskør, Slagelse, Fensmark og Sorø på Stofas kabelnet. Studieværter er Suzanne Bjørn Madsen, Charlotte Illum, Lars Kejser og Jens Vadmand med flere.

Ved årskiftet 2013/2014 lukkede kanalen idet Stofa fjernede kanalen fra deres tv-pakke.

Referencer 

Tv-kanaler fra Danmark
Sjællandske Medier
Etableret i 2006
Ophørt i 2013
Geilo

Geilo er et byområde i Norge.

Geilo er en stationsby på Bergensbanen med omkringliggende bebyggelse og 2.499 indbyggere (2017). Stedet ligger i Hol kommune i Hallingdal i Viken Fylke i Norge. Geilo ligger ved Riksvei 7 som har forbindelse vestpå til Bergen, og østpå gennem Hallingdal til Hønefoss i Ringerike.  

Stednavnet Geilo er dativ flertal af nynorsk geil (= indgærdet kvægvej). 

Geilo er et populært turiststed, både sommer- og vinterstid, og der er mange hoteller og andre overnatnings- og serveringssteder.

Fra 1913 og frem til 1980'erne afholdtes Geilo-møderne af norske kristelige på stedet.

Den danske film Min søsters børn i sneen er optaget på Geilo.

Noter

Eksterne henvisninger 

Buskerud fylke
Vintersportssteder i Norge
Slogen

Slogen er en af de mest besøgte bjergtoppe i Norges Sunnmørsalper. Bjerget er 1.564 meter højt og ligger for enden af Norangsfjorden, der er en fjordarm til Hjørundfjorden i Ørsta kommune.

Galleri

Eksterne henvisninger 

 Turbeskrivelse og flere billeder

Bjerge i Møre og Romsdal
Ørsta
Almindelig skråpe

Almindelig skråpe (Puffinus puffinus) er en fugl i ordenen af stormfugle. 

Den er 30-35 cm lang og vejer ca. 440 g. Den har et vingefang på 72-82 cm lang. Den kan blive 25-30 år. Dens overside er sortbrun og undersiden er hvid. Den har et tyndt mørkt næb. Fuglen yngler i kolonier på øer, men ellers tilbringer den sit liv på havet. 

Føden består af fisk, bløddyr og affald. Den lægger kun et æg, som det tager 47-55 dage at udruge.

Eksterne henvisninger 
 Almindelig Skråpe (Puffinus puffinus) – fra Danmarks fugle, Dansk Ornitologisk Forening

IUCN Rødliste - ikke truede arter
Stormfugle
TV 2's tv-julekalendere

Denne side indeholder en oversigt over de julekalendere, der har været sendt på TV 2 for hhv. familie (børn) og voksne.

Kollegaerne på DR havde vist julekalendere i tv siden 1962, og de er for længst blevet fast inventar der. Et par år efter sin opstart i 1988 forsøgte TV 2 sig så også i genren i 1990, dels med nyskabelsen voksen-julekalender og dels med mere traditionel børnejulekalender, sidstnævnte i de første år bygget over tv-serien Trolderik. Konceptet holdt, og det følgende årti præsenteredes en række nye julekalendere, der blandt andet introducerede den folkekære ungnisse Pyrus. Fra 2001 og frem har man dog i lighed med DR valgt i betydelig grad at gribe til genudsendelser.

I forbindelse med udsendelsen af julekalendere for børn udgives også en traditionel papjulekalender, hvor overskudet går til julemærkehjemmene.

Julekalendere

Familiejulekalender

Voksenjulekalender

Referencer 

 
Julekalendere
Ragnar Finsson

Ragnar Finsson (født 1996) er en færøsk punkrock og blues sanger. Han blev kendt i DRs talentshow Talent 2008, hvor han endte på en tredjeplads. Året efter Talent spillede han til forskellige konserter på Færøerne med sit eget band. Først kaldte de sig A-55, derefter Stewies Loveranch, Ragnar spillede guitar og vocal i bandet. Ragnar's far, Finnur Hansen, er også musiker og spiller forskellige instrumenter i forskellige bands og er ofte musiker på forskellige albums af færøske musikere. Ragnar's mor, Malan Thomsen, er også sanger. Ragnar Finsson har studeret folkemusik i Malmø, Sverige. Han har udgivet albums både under eget navn og med Raske Drenge.

Udgivelser 
Under eget navn: 
 As The Sun Sinks Down, Tutl, 2017

Med Raske Drenge
 Raske Drenge, Tutl, 2020

Talent 2008 
Under aditionen til Talent 2008 stillede han op med Green Days 'Good Riddance (Time of your life)' og kom videre til semifinalen, hvor han spillede Nenas '99 Red Balloons'. Han blev sendt videre i finalen, hvor han spillede sin egen sang She's leaving.

Hæder 
2008 - Nr. 3 ved DR's konkurrence og underholdningsudsendelse Talent.
2016 - Nomineret ved Faroese Music Awards i kategorien Årets nye navn.

Referencer 

Sangere fra Færøerne
Musikere fra Færøerne
Rockmusikere
Bluesmusikere
Personer fra Thorshavn
Talent Danmark
Kohejre

Kohejren (Bubulcus ibis) er en fugl i hejrefamilien. Fuglen er 51 cm lang og vejer 350 g. Kohejren er en lille hejre med kort næb og korte ben. Dens yngledragt har et gulbrunt anstrøg på issen, brystet pg bagryggen, mens dens næb og ben er røde. Om vinteren er den helt hvid med gult næb og gulgrå ben. Den lever af insekter, snegle og padder. Den lægger 4-5 æg i en rede i en busk eller i et træ som den ruger på i 21-25 dage.

IUCN Rødliste - ikke truede arter
Afrikas fugle
Fugle fra Amerika
Fugle fra Eurasien
Oceaniens fugle
Hejrer
Funktionspapir

Funktionspapir er papir der er inddelt i felter, og bruges til at lave grafer, funktioner og/eller histogrammer på. Der findes adskillige forskellige typer funktionspapir: millimeterpapir, dobbeltlogaritmisk papir, enkeltlogaritmisk papir og normalfordelingspapir.

Trykke- og skrivepapir
Teknisk tegning
Silkehejre

Silkehejren (Egretta garzetta) er en lille hvid hejre. Denne hejre har sort næb, sorte ben og gule fødder. I yngletiden har den lange trådformede fjer på skuldre, ryg og bryst samt to lange nakkefjer. Dens føde består af fisk, krebsdyr, padder og vandinsekter. Fuglen ruger i kolonier i træer og buske, den bygger sin rede af grene og lægger 3-5 æg.

Den har en længde på 55-65 cm og et vingefang på 88-106 cm. Dens levealder er op til 10 år. Silkehejren minder meget om sølvhejren, men den art er større, har helt mørke ben og fødder, og næbbet er kun sort i yngleperioden (ellers er det gult).

Udbredelse
Silkehejren har en stor udbredelse i varmere dele af Europa, Asien, Afrika og Australia. Dens europæiske ynglebestand er på på 68.000-94.000 par, hovedsageligt i det sydlige Europa, men også så langt mod nord som De Britiske Øer og Holland yngler den.

I Danmark
I Danmark blev silkehejren først truffet i 1952, og den har siden været en sjælden besøgende. Dens europæiske udbredelse har rykket sig nordpå i de senere årtier, og antallet af besøgende i Danmark er stigende med flere individer set hver år, hovedsageligt om sommeren. Det forventes, at den med tiden vil begynde at yngle i Danmark (ligesom en række andre varmeelskende arter).

Eksterne kilder og henvisninger 

 Om Silkehejren, DOF-basen  

Afrikas fugle
Fugle fra Eurasien
Oceaniens fugle
Hejrer
IUCN Rødliste - ikke truede arter
Sølvhejre

Sølvhejren (Ardea alba) er en helt hvid hejre, som er lige så stor som fiskehejren. Den er 85-100 cm lang og vejer 1,5 kg. Den har et vingefang på 143-169 cm lang. Den kan leve i 10-15 år. Næbbet er det meste af året gult, men i yngletiden sort. Dens fødder og ben er sorte eller mørkegrå. I yngledragten har den lange skulderfjer. Dens føde består af fisk, padder og vandinsekter. Den yngler i kolonier i rørskove eller krat.

Sølvhejren er udbredt i varmere dele af det meste af verden, men har historisk kun været en sjælden gæst i Danmark. I senere årtier er antallet af besøgende steget markant, og første gang den ynglede i Danmark var i 2014, hvorefter den har ynglet enkelte steder i landet. Dens spredning er hjulpet af de stigende temperaturer. Det forventes, at man med tiden vil se noget lignende for silkehejren (endnu kun er en sjælden besøgende i Danmark), som er mindre end sølvhejre, har gule fødder i kontrast til dens sorte ben, og dens næb er altid sort.

Kilder 

IUCN Rødliste - ikke truede arter
Afrikas fugle
Fugle fra Amerika
Fugle fra Eurasien
Hejrer
Sankt Villehad af Danmark

Sankt Villehad af Danmark (St. Willehadus de Dania) (1482-1572) var en franciskansk martyr.

Villehad blev født i Danmark i 1482 og blev franciskanerpræst. Under Reformationen blev han fordrevet fra landet af Lutheranerne, og via England og Skotland, hvor der også var forfølgelser, endte han i et franciskanerkloster i Gorkum i Holland.

Under de hollandske religionskrige faldt Gorkum i 1572 i Calvinisternes hænder. De tog klosterets beboere til fange og bragte dem til Brielle, hvor de forsøgte at få dem til at fralægge sig deres tro på Alterets Sakramente og Paven som kirkens overhoved. De blev pisket og hængt den 9. juli.

Villehad blev saligkåret i 1675 og helgenkåret i 1867. Hans festdag er 9. juli. Sakramentskirken på Nørrebro i København er indviet til Sankt Villehad.

Kilder 
 Den Katolske Kirke i Danmark, Helgenleksikon
 Catholic Online – Saints & Angles

Helgener fra Danmark
Danske helgener
Franciskanere
Otto Himmelstrup Hvidberg

Otto Himmelstrup Hvidberg (25. september 1771 – 15. januar 1822) var en dansk politidirektør.

Otto Himmelstrup Hvidberg var en præstesøn fra Bælum. Hans forældre var Bolle Nicolai Hvidberg og Louise født Mørch. Efter at han havde taget dansk juridisk eksamen 1796 og samme år var blevet privat indskreven ved Københavns Universitet udnævntes han 1800 til politifuldmægtig i København og 1802 tillige passkriver.

1808 blev Hvidberg sekretær og kontorchef ved Københavns Brandkommission og fik 1810 titel af kancelliråd. 1811 blev han sekretær og bogholder ved Havne- og opmudringsvæsenet, 1811-12 var han tillige kasserer ved Vandvæsenet.

1815 henledte han opmærksomheden på sig ved at besvare en prisopgave om Hemmelsen af Tyverier, og samme år udnævntes han til politidirektør under gehejmestatsminister Frederik Julius Kaas og chef for Københavns Politivæsen. Han var imidlertid ikke stillingen voksen, især under de vanskelige forhold under Jødefejden i 1819 mærkedes dette; han afskedigedes derfor i nåde 1. januar 1820 med bevidnelse af kong Frederik 6.s tilfredshed med hans embedsførelse.  Kort efter fik han bestalling som overretsprokurator, en stilling han beholdt til sin død.

Privatliv 
Hvidberg ægtede 1799 Christiane Helene Charlotte født Ziervogel, datter af kommandør H. G. Ziervogel; efter at være blevet skilt fra hende giftede han sig 1813 med Christiane Charlotte født Gerner, datter af kommandørkaptajn J. Gerner, og efter dennes død indgik han 1821 ægteskab med Anne Qvist født Schmidt, hvis fader var kordegn i Hobro.

Noter 

Politifolk fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Jurister fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Andreas Christian Kierulff

Andreas Christian Kierulff (12. marts 1782 – 22. august 1846) var en dansk jurist og overpræsident og politidirektør for Københavns Politi.

Andreas Christian Kierulff var en søn af viceadmiral Ole Andreas Kierullf, og blev født i København. Han var oprindelig bestemt til at blive søofficer, men denne plan opgaves senere, og 1799 blev han privat dimitteret til Københavns Universitet. Allerede året forinden han i 1802 tog juridisk embedseksamen, var han bleven kopist hos sin fader, der dengang var Holmens overekvipagemester; 1806 blev han konstitueret og 1807 virkelig auditør, 1809 karakteriseret overauditør, 1813 assessor i Københavns Politiret, 1814 tilligem medhjælper ved Politidirektørembedet, 1816 assessor i Højesteret; 1817 blev han 1. medlem af den i anledning af Tugthusets brand nedsatte standret og af den derefter nedsatte kommission, var 1820-34 politidirektør i København og justitiarius i Politiretten sammesteds, fra 1834 til sin død overpræsident i København, 1828-45 tillige chef for Københavns Politi og Kystpolitiet; blev end videre 1824 fungerende deputeret i det Danske Kancelli og chef for dettes 3. departement, havde 1825-31 fast ansættelse som kancellideputeret og chef for 2. departement, var 1831-34 medlem af Karantænedirektionen, 1831-45 administrerende direktør for Tugt-, Rasp- og Forbedringshuset samt 1834-46 1. medlem af den administrerende direktion for Københavns Fattigvæsen. 1815 blev han justitsråd, 1831 kommandør af Dannebrog, 1836 Storkors af samme orden og 1845 gehejmekonferensråd.

Med sin ualmindelige arbejdsevne forbandt han stor energi og en selvstændig karakter. Denne sidste egenskab bidrog ganske naturlig sit til, at han så hurtig opgav sin stilling i det Danske Kancelli, da han ikke kunne finde sig i Poul Christian von Stemanns egenrådighed. I modsætning til sin forgænger i embedet som politidirektør, Otto Himmelstrup Hvidberg, optrådte han med fasthed og sikkerhed overfor uromagerne bag Jødefejden 1819-1820. Skønt hørende til "den gamle Skole" var han dog en af de første højere embedsmænd, der over for Frederik VI, med hvem han som chef for politiet kom i hyppig forbindelse, anbefalede indførelsen af rådgivende stænder i Danmark.

1. februar 1809 ægtede han Magdalene Marie Estrup (født 2. marts 1782 død 9. oktober 1838), en datter af etatsråd, rådmand, by- og rådstueskriver i Helsingør
Laurits Christian Estrup og Anne Margrethe født Gjerfnøe. 17. juli 1841 giftede han sig med Caroline Emilie Henriette Larsen (født 5. juli 1807 død 11. juli 1891), en datter af skibsbygmester og værftsejer Lars Larsen. (født 1758 død 1844) og Jacobine født Ursin (født 1772 død 1819).

Politifolk fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Overpræsidenter i København
Personer fra København
Højesteretsdommere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Auditører fra Danmark
Storkors af Dannebrog
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Andreas Christian
Kollegiedeputerede fra Danmark
Dommere fra Danmark
Gehejmekonferensråder fra Danmark
Rødkit

Rødkit er en betegnelse for en blanding af mikroorganismer i form af gær- og skimmelsvampe, der smøres udenpå oste, når disse er blevet vaskede og eventuelt saltede for derved at lave kitoste. Derved startes en modningsproces "udefra" (i tillæg til den indefra kommende modningsproces, som de i den lunede og evt. pasteuriserede mælk irørte mælkesyrebakteriearter m.fl. sørger for).

Oste, som er behandlet med rødkit, kaldes rødkitoste. Det kan være faste skæreoste såvel som bløde skimmeloste. Munster, Pont-l'Evêge, Limburger samt Taleggio er eksempler på rødoste, der behandles med blandinger af candida, debaryomyces, geotrichum samt bakterier af familien Brevibacterium. Brevibactrium linens og Brevibacterium casei er med til at give ostene den karakteristiske røde farve.

Historie 
I tidligere tider fik disse kulturer af mikroorganismer naturligt grobund uden på ostene, når de lå og modnedes. 
Ostene vil helt uberørte blive overbegroede med mug, hvilket man som i dag undgik ved at passe dem med afvasking i vand – evt. saltvand. Blanding af gærsvampe og Brevibacterium fik derved gode betingelser. Den masse, som disse udgjorde, kaldtes "ostekit" og var med til at give smag, farve og andre karakterer ved ostene.

For at bevare den på mejeriet opståede stamme af bakteriekultur, vaskede man først de ældste oste – dernæst de yngre i samme vand. Uheldigvis blev af og til også andre mikroorganismer videreført på samme måde – bl.a. listeriearter, hvoraf listeria monocytogenes kan give alvorlige infektioner hos mennesker – i værste fald dødbringende.

I dag anvender man derfor kontrolleret materiale – rødkit med kendte bakteriestammer, som påsmøres ostene.

Andet brug 
Betegnelsen "rød-kit" var tidligere anvendt for mønje el. mønie – især blymønje, blyperoxyd, giftigt, rustbeskyttende egenskab.

Mikroorganismer
Oste

en:Types_of_cheese#Smear-ripened
Quincy Jones

Quincy Delight Jones (født 14. marts 1933) er en amerikansk pladeproducent, dirigent, musikalsk arrangør og filmkomponist. I løbet af sine fem årtier i underholdningsindustrien har Quincy Jones opnået 79 Grammy Award nomineringer, 27 Grammys herunder en Grammy Legend Award i 1991.

Jones er bedst kendt som producent af albummet Thriller (1982), af pop-ikonet Michael Jackson, som har solgt 104 millioner eksemplarer på verdensplan, og som producent samt leder af velgørenhedssangen "We Are the World" (1985). Quincy Jones er også kendt for sin populære sang "Soul Bossa Nova" fra 1962.

Eksterne henvisninger 

 

Musikproducere fra USA
Dirigenter fra USA
Komponister fra USA
Filmkomponister fra USA

Personer fra Chicago
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet