kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
François Coppée

François Coppée (født 12. januar 1842 i Paris, død 23. maj 1908 sammesteds) var en fransk digter.

Opdraget i et beskedent, men smukt lille hjem, hvor faderen, en underordnet kontormand, var den strengt arbejdsomme forsørger, og moderens milde hånd gav styrke og trøst og fik blomsterne til at gro, prægedes hans bløde poetiske sind tidlig af sansen for idyllisk hygge og småborgerlig lykke. Han blev den venlige filantrop, der hader guldet og prædiker arbejde, pligt og forsagelse. Selv måtte han tilbringe dagen på kontor, og først om aftenen i hjemmet dyrkede han poesien. Han sluttede sig til de parnassistiske lyrikere, skrev vers til deres tidsskrift Le Parnasse contemporain og udgav nogle digtsamlinger, Le reliquaire (1866), Intimités (1868) og Poèmes modernes (1871). Digtet La grève des forgerons (1869) gjorde stor lykke som deklamationsnummer; det oversattes af Chr. K. F. Molbech ("Smedenes Skru", 1871, 2. oplag 1884). Samtidig gjorde Coppée lykke på scenen med nogle små dramaer: Le passant (1869), hvori Sarah Bernhardt fejrede en triumf som lutspillende vagabond, der vækker den hellige kærlighed i en kurtisanes demoraliserede sjæl, Fais ce que dois (1871) og flere. 1876 blev det enakts drama Le luthier de Crémone med Coquelin i hovedrollen en stor succes (oversat samme år af H.P. Holst: "Væddekampen i Cremona"). Af hans senere dramaer kan nævnes: Madame de Maintenon (1881), Severo Torelli (1883), Les Jacobites (1885) og Pour la couronne, der 1895 gjorde stormende lykke på Théâtre français. Blandt de senere digte kan fremhæves: Les humbles (1872), Le cahier rouge (1874), Le naufragé
(1878), La marchande de journaux (1880), Poèmes et récits (1886), Arrière-saison (1887), Dans la prière et dans la lutte (1901) og Des vers français (1906). C. har desuden skrevet prosafortællinger ("Fortællinger og Skitser", oversat af Johannes Marer, 1882) og romaner, hvoriblandt: Une idylle pendant le siège (1875), Les vrais riches ("De sande Rigmænd", Kristiania 1892), Contes de Noël (1893), Le coupable (1897, kriminalroman) og Contes pour les jours de fête (1903). I 1890 udgav han den selvbiografiske skildring Toute une jeunesse, og i La bonne souffrance (1898; 75 oplag samme år) skildrer han sin tilbagevenden til den katolske tro efter en hård sygdom. 1893-96 udgav han Mon franc parler i 4 bind. 1884 blev Coppée medlem af Akademiet. Han var overordentlig populær, folkets og småborgernes Digter; lige over for Zolas Pot-Bouille forsvarede han borgerstanden som ren, god og hæderlig. Den svagelige og sensible poet var patriot og revanchehævder. Han er godgørende og fuld af medynk for alle lidende. Han bliver aldrig træt af at hævde den ædle menneskelighed, kærligheden til barnet, nøjsomhed og tro. Hans Æuvres begyndte at udkomme 1885, en illustreret udgave 1894.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Digtere fra Frankrig
Dramatikere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Medlemmer af Académie française
Personer fra Paris
Salmonsens
Steppebison

Steppebison (Bison priscus) er en uddød art i Bison-slægten. Den levede på stepperne i Eurasien og Nordamerika i den pleistocæne epoke. Den uddøde ved afslutningen af den seneste istid, hvor den blev erstattet af sine slægtninge Europæisk bison i Europa og Amerikansk bison i Nordamerika. Den canadiske skovbison, en underart af amerikansk bison, har mange træk til fælles med steppebison.

Steppebison blev jaget i Europa og Asien under Ældre stenalder, og optræder under tiden på hulemalerier. Men da ældre stenalder startede i Danmark ved istidens afslutning, var steppe bison forsvundet fra dansk område.

Man kender fossiler fra Danmark både fra Eem-mellemistiden og den sidste istid, Weichsel-istiden.

Kilder og eksterne henvisninger 
Harington, C.M. (1996) "Steppe Bison", Yukon Beringia Interpretive Center. Arkiveret udgave fra 2015.

Pleistocæn fauna
Bisoner
Diesella

Diesella var et firma i Kolding, der producerede små hjælpemotorer til cykler. Det blev grundlagt i 1943. Senere producerede firmaet knallerter, der blev kendt over hele landet.

Historie 
I 1943 startede Eli Andersen Diesella i Kolding, der først producerede små hjælpemotorer, der havde rulletræk direkte på baghjulet af en cykel (en såkaldt røvskubber) og var på 50 kubikcentimeter. De var beregnet til at montere på cykler og bladet Motor skrev: "Cykelmotoren koster 720 kr. iberegnet montering og omsætningsafgift til staten (120 kr.). Alt i alt må man dog regne med at komme op på små 800 kr., da loven kræver dynamolygte, baglygte, forgaffelforstærker og et lille horn."

I årene efter 2. verdenskrig oplevede Diesella en kraftig vækst, og  i 1952 sendte Diesella den såkaldte autocykel eller knallert på markedet. Knallerten blev en stor succes, og på et tidspunkt solgte Diesella ca. 200 knallerter om dagen, eller ca. 40.000 om året og endte med at blive Danmarks største knallertfabrik.

Diesellas produktion af knallerter ebbede ud i midten af 1960'erne, da konkurrencen fra udenlandske knallerter blev større, og i 1967 rullede den sidste knallert ud fra fabrikken i Kolding. Dette var dog ikke enden for Diesella, der udviklede nye forretningsområder, bl.a. fremstilling af dele til brug i landbrugs- og entreprenørmaskiner.

Kilder og referencer 

Knallertmærker
Etableret i 1943
Køretøjsproducenter i Danmark
Virksomheder i Kolding
Niels Erik Wille

Niels Erik Wille (født 27. april 1942 i København) er cand.mag. i dansk og filosofi fra Københavns Universitet. 

Wille var med til at oprette  Roskilde Universitetscenter  i 1970-71 og var den først ansatte ved det Humanistiske Hovedområde; tilknyttet den Humanistiske Basisuddannelse og fra 1977 overbygningsuddannelsen i Kommunikation. Var i 1986-96 ansat ved Rigsbibliotekarembedet/Statens Bibliotekstjeneste og repræsenterede bibliotekerne i udvalget til revision af Lov om ophavsret. Vendte i 1996 tilbage til RUC og var med til at oprette faget Performance-design som optog de første studerende i september 2004.

Wille har skrevet tekster til flere af Burnin Red Ivanhoes sange.

Af længere artikler Wille har skrevet er "Introduktion til pragmatik og pragmatisk analyse".

Henvisninger

Ekstern henvisning 

 Niels Erik Wille på new-info.dk

Ansatte ved Roskilde Universitet
Sangskrivere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Burnin Red Ivanhoe
Riva del Garda

Riva del Garda (også kendt som Riva) er en by ved Gardasøen i det nordlige Italien. Byen har en befolkning på 15.000 indbyggere (2010).

Historie 
Riva del Garda hørte til republiken Venedig og senere hen under Østrig-Ungarn. Siden 1918 har Riva del Garda været italiensk.

Geografi 
Riva del Garda ligger i det nordvestlige hjørne af Gardasøen, ca. 70 m.o.h. Byen ligger i den sydligste del af de italienske alper, tæt på Dolomitterne. Byen ligger i den sydlige ende af regionen Trentino-Alto Adige.

Klima 
De gennemsnitlige vintre er kølige, solrige og med lidt sne. Sommervejret er behageligt varmt med en del vind op ad dagen og ikke sjældent tordenvejr om natten.

Økonomi 
Byen rummer en del industri, fx en papirfabrik, men den altoverskyggende indtægtskilde er den omfattende turisme. Der er mange hoteller og restauranter i de små gader i den gamle del af byen og nær de to havne.

Sport 
Med sine to havne og den hyppige vind er Riva del Garda velegnet til sejlads og til windsurfing. Byen er også udgangspunkt for klatrere, der udfordres af de stejle klippevægge i nærheden.

Henvisninger 

Gardasøen
Byer i Trentino-Alto Adige
Trentino
Dolomitterne
Sille Søndergaard

Sille Søndergaard (født 10. august 1983 i Roskilde) er en dansk tidligere atlet som var medlem af Viking Rønne og fra sommeren 1998 i Sparta Atletik.

Allerede som 14-årig i 1997 løb Sille Søndergaard 12,56 på 100 meter, hvilket kun er overgået af to 14-årige; Vickie Kristensen 12,2s (23.09.79) og Annelouise V. Jensen 12,48 sek. (W1,8). Det blev til guld på U-21-NM på 100 meter 2001 i tiden 11,78 sek. (dansk 18 års-, junior- og U23-rekord). Tiden kvalificerede hende til deltagelse i JVM året efteri Kingston. En skade, der opstod i forsommeren 2002, tvang Sille til at indstille sin atletikkarriere efter indendørssæsonen i 2003. Foruden en lang række danske ungdomsmesterskaber blev det til tre danske seniormesterskaber; to indendørs på 60 meter og et undendørs på 100 meter. Hun var på de danske landshold i Europa-Cupens 2. division 2001 og 2002, hvor hun løb 100m og deltog i 4x100m.

Internationale ungdomsmesterskaber 
 2002 JVM 100 meter, Kingston (JAM)
Indledende: 12.35 (-0,4m/s)
Semifinale: 12,51 (0,3m/s) 23. plads
 2001 U21-NM 100 meter  11,78 (Lillehammer, NOR),
 2000 U21-NM 100 meter 12,14 (8.plads) (Borgarnes, ISL),

Danske seniormesterskaber 
  2001 100 meter 11,92
  2000 100 meter 12,37 (w:-0,9) Aalborg 12/8
  1999 100 meter:
Finale 12,56 (w:-2,5), Indledende heat 12.32 (w:+2,8), Østerbro 6/8

Indendørs:

  2003 60 meter inde 7,80
  2002 60 meter inde 7,61
  2000 60 meter inde 7,60

Danske rekorder 
U23-rekord
 100 meter 11,78 Lillehammer, Norge 19. august 2001
Juniorrekord
 100 meter 11,78 Lillehammer 19. august 2001

Personlige rekorder 
 50 meter -inde: 6,63 Hvidovre 5. februar 2002
 60 meter -inde: 7,57 Göteborg 19. februar 2000
 100 meter: 11,78 Lillehammer 19. august 2001 (5. plads på den danske alletiders top 10 rangliste udendørs)

Eksterne henvisninger og kilder 
IAAF World Junior Championships results: http://www2.iaaf.org/wjc02/Results/data/W/100/Rh.html 
 DAF i tal – Sille Søndergård 
 IAAF – Sille Søndergård

Sprintere fra Danmark
Atleter fra Viking Rønne
Atleter fra Sparta Atletik
Personer fra Roskilde
Birgitte Ahring

Birgitte Kiær Ahring (født 22. juli 1953) er en dansk biolog og forsker i biobrændsel. Hun har siden 2008 været ansat som professor ved Institut for Kemi og Biovidenskab - Sektion for Bæredygtig Bioteknologi ved Aalborg Universitet i København.

Hun blev cand.scient. i biologi fra Københavns Universitet 1982 og blev 1986 ph.d. i mikrobiologi fra samme universitet. I 1986 blev hun forskningschef ved Nordisk Ministerråds Biogasprogram, Danmarks Tekniske Højskole, og 1990 forskningschef på deltid på Teknologisk Institut.

1992 blev Ahring miljøkonsulent for FN i Asien og Afrika og året efter lektor i miljøteknologi på Danmarks Tekniske Universitet. 1997 blev hun ansat som professor i miljøteknologi ved University of California, Los Angeles i USA og professor på Biocentrum, DTU.

2004 blev hun leder af Danish Center for Biofuels og fra 2006 direktør og indehaver af virksomheden Biogasol og leder af maxifuel-pilotanlægget på DTU. I 2008 opsagde hun sin stilling på DTU og blev professor og leder af et forskningsprojekt ved Washington State University.

Eksterne henvisninger 
 AAU personprofil 
 CV hos Ingeniøren 
 Kraks Blå Bog 2011-12, 

Professorer fra Danmarks Tekniske Universitet
Biologer fra Danmark
Erhvervskvinder
Personer i Kraks Blå Bog
Alumni fra Københavns Universitet
Professorer fra Aalborg Universitet
Ansatte ved Aalborg Universitet
Modtagere af Villum Kann Rasmussens Årslegat til Teknisk og Naturvidenskabelig Forskning
Wulf Heinrich von Thienen

Wulf Heinrich von Thienen (5. august 1721 i Preetz – 11. juli 1809 i Kiel) var en holstensk godsejer og dansk gehejmekonferensråd.

Han var søn af Heinrich von Thienen til Wahlstorf og Güldenstein og Ida Lucie f. von Brockdorff og blev 1742 kammerjunker, 1745 ritmester ved Livgarden til Hest og udnævntes 1750 (afskediget fra militærtjenesten) til kammerherre. 1750-53 var han overordentlig gesandt i Berlin, fik 1763 det hvide bånd og blev 1765 landråd i Holsten. 1767 udnævntes han til gehejmeråd og 1773 til gehejmekonferensråd. Thienen var en af de rigeste godsejere i Holsten på sin tid. Efter faderen arvede han Güldenstein, som han afhændede 1779, o. 1765 erhvervede han Sierhagen, købte Wensin og Travenort ved Segeberg, købte 1782 Godderstorf ved Heiligenhafen og kaldes 1791 ejer af Löhrstorf med Claustorf og Grossenbrode i samme egn. Han døde, højt anset og åndsfrisk trods sine sine 87 år, 11. juli 1809 i Kiel, efterladende sig en formue på ca. 2 mio. thaler.

Thienen ægtede 1. gang 12. maj 1752 Margrethe Krabbe baronesse Holck (døbt 18. november 1722, begravet 7. september 1761 i Preetz), datter af Eiler baron Holck til Holckenhavn og Juliane Kirstine f. baronesse Winterfeldt; 2. (1763) sin søsterdatter Ida Lucie f. Scheel-Plessen (f. 18. december 1740, Dame de l'union parfaite, d. 22. marts 1792), datter af Mogens Scheel-Plessen til Fussingø og Elisabeth Christine f. von Thienen til Wahlstorf og enke efter Christian Ditlev greve Reventlow til baroniet Brahetrolleborg (1735-1759).

Kilder 
 Louis Bobé, "Wulf Heinrich von Thienen", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Godsejere fra Slesvig og Holsten
Gesandter fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Personer fra Preetz
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kavaleriofficerer fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Gehejmekonferensråder fra Danmark
Ida Lucie Scheel von Plessen

Ida Lucie Scheel von Plessen, gift Reventlow og von Thienen (født 18. december 1740 på Fussingø, død 22. marts 1792) var en dansk adelsdame.

Hun var datter af Mogens Scheel-Plessen til Fussingø og Elisabeth Christine f. von Thienen til Wahlstorf og var Dame de l'union parfaite.

I første ægteskab blev hun gift 1758 med Christian Ditlev greve Reventlow til baroniet Brahetrolleborg (1735-1759). I andet ægteskab ægtede hun 1763 Wulf Heinrich von Thienen.

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1934.

Ida Lucie
Modtagere af l'union parfaite
Danskere i 1700-tallet
Frøken Julie

Frøken Julie () er et drama af den svenske dramatiker August Strindberg. Værket havde som teaterforestilling sin uropførelse i 1888 på Skandinavisk Forsøgsteater i København.

Filmatiseringer 
Værket er blevet filmatiseret flere gange. 

I 1922 spillede Asta Nielsen hovedrollen i en tysk stumfilm. 

Den svenske instruktør Alf Sjöberg instruerede en spillefilm Fröken Julie udgivet i 1951. Filmen blev tildelt Den Gyldne Palme ved Filmfestivalen i Cannes.

Gabriel Axel instruerede tv-spillet for DR-TV i 1956 med bl.a. Ingeborg Brams og Berthe Qvistgaard i hovedrollerne.

Kirsten Stenbæk skrev og instruerede i 1969 en parafrase over stykket i filmen Frk. Julie 1970.

Den danske instruktør Linda Wendel instruerede i 2011 filmen Julie baseret på skuespillet.

Henvisninger 
Den Store Danske

Skuespil fra Sverige
Skuespil fra 1888
August Strindberg
Dorothea Frederikke Benedicte Reventlow

Dorothea Frederikke Benedicte komtesse Reventlow, gift rigsgrevinde von Isenburg-Büdingen (13. oktober 1734 – 20. december 1766) var en dansk adelsdame.

Hun var datter af gehejmekonferensråd Conrad Ditlev greve Reventlow til grevskabet Reventlow og Vilhelmine Augusta f. prinsesse af Plön. 

21. november 1749 ægtede hun rigsgreve Gustav Friedrich von Isenburg-Büdingen. 1754 blev hun Dame de l'union parfaite.

Danskere i 1700-tallet
Dorothea Frederikke Benedicte
Modtagere af l'union parfaite
Komtesser fra Danmark
Anne-Marie Dohm

Anne-Marie Mosegaard Dohm (født 17. januar 1967) er en dansk journalist og administrerende direktør og ansvarshavende chefredaktør på radiostationen Radio 4.

Karriere og uddannelse 
Fra 2007 til august 2011 var Anne-Marie Dohm rektor for Danmarks Medie- og Journalisthøjskole, hvorefter hun blev direktør i DR Danmark.

Efter uafsluttede studier i spansk og engelsk ved Handelshøjskolen i Århus 1988-1989 blev Dohm uddannet journalist fra Danmarks Journalisthøjskole i 1994. Hun kom derefter til Morgenavisen Jyllands-Posten, hvor hun først var reporter på avisens samfundsredaktion, siden chef for avisens reportagegruppe. I 2002 blev hun kommunikationschef i Mejeriforeningen og i 2004 kommunikationschef i DGI. Hun blev i 2007 rektor for Journalisthøjskolen, der kort forinden var fusioneret med Mediehøjskolen til Danmarks Medie- og Journalisthøjskole. Posten som rektor overtog hun fra Kim Minke.

Anne-Marie Dohm er medlem af bestyrelserne for International Media Support, 3XN og Campus Århus. 

Efter en periode som chefredaktør på NORDJYSKE Medier blev Anne-Marie Dohm direktør for DR Danmark før hendes nuværende job på Radio 4.

Privat 

Hun er gift med Klaus Dohm, der er journalist på Jyllands-Posten.

Referencer 

Journalister fra Danmark
Erhvervsfolk fra Danmark
Erhvervskvinder
Rektorer fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Snedker- og Tømrerforbundet i Danmark

Snedker- og Tømrerforbundet i Danmark var et dansk fagforbund under LO, som organiserede snedkere og tømrere. 

Forbundet blev grundlagt i 1970 ved en fusion af Snedkerforbundet i Danmark (grundlagt 1885) og Dansk Tømrer-Forbund (grundlagt 1890). I 1975 blev blev også Glasmestersvendenes Forbund sammensluttet med Snedker- og Tømrerforbundet. Den 1 Jan 1984 blev Sadelmager og tapetsererforbundet optaget i forbundet.

I 1997 gik forbundet sammen med Træindustriforbundet til Træ-Industri-Byg. Ved fusionen havde Snedker- og Tømrerforbundet 47.400 medlemmer.

Henvisninger

Litteratur 
 100 års jubilæum, Pauli Andersen, 1989, udgivet af Snedker- og Tømrerforbundet i Danmark

Etableret i 1970
Ophørt i 1997
Fagforbund under LO
Thomas Hammond Meldahl

Thomas Hammond Meldahl (ca. 1742 – 19. november 1791 på Bessastaðir) var en norsk amtmand på Island.

Han var en søn af kaptajn Augustinus Meldahl (1713-1782) på Halse Gård (Stangvik Sogn, Nordmøre) og hans 1. hustru, Sophie f. Hammond (1726-1762). Sønnen dimitteredes fra Trondhjems Skole 1770 og studerede en tid i København, uden dog at tage embedseksamen. Efter at have tjent under Vejbygningsdirektionen, først som kopist og derpå et års tid som interimskonduktør, udnævntes han 1776 til vejkonduktør og gjorde som sådan tjeneste i Sjælland og i Norge. 1782 fik han titel af vejmester, 1785 karakter og rang af kaptajn. Endelig blev han i 1790 udnævnt til amtmand over Islands Sønderamt, hvor han allerede afgik ved døden det følgende år 19. november 1791 på gården Bessastaðir. Han var et yndet medlem af Det Norske Selskab i København, hvor Knud Lyne Rahbek karakteriserer ham som den "ædle, raske Meldahl, hvem vi andre kaldte idealet af en nordmand, men Nordmændene en sand Thrønder". Både Rahbek og Claus Fasting har sunget til hans pris; den sidste siger, at han var "bedre Sanger, end han var Ganger", hvilket sigter til hans fedme, som også Johan Herman Wessel omtaler.

Kilder 
 H.J. Huitfeldt-Kaas, "Thomas Hammond Meldahl", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Wessels Digte ved Levin, s. 314.

Danskere i 1700-tallet
Amtmænd over Island
Officerer fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kevin De Bruyne

Kevin De Bruyne (født 28. Juni  1991 i Drongen) er en belgisk fodboldspiller, der spiller i Premier League-klubben Manchester City F.C., hvortil han kom i august 2015 efter at have gjort sig fordelagtigt bemærket i den forrige sæson i VfL Wolfsburg. 

Han har tidligere spillet i hjemlandet for KRC Genk, i England for Chelsea, og hos tyske Werder Bremen på leje. Med Genk var han i 2009 med til at vinde den belgiske pokalturnering, og i 2011 det belgiske mesterskab.

Landshold 
De Bruyne har (pr. 10. juli 2023) spillet 99 kampe og scoret 26 mål for det belgiske landshold, som han debuterede for den 11. august 2010 i en venskabskamp mod Finland.

Titler 
Belgiske Pokalturnering

Belgiske Pokalturnering
 2009 med KRC Genk

Jupiler Pro League
 2011 med KRC Genk

Premier League
 2018, 2019, 2021, 2022 og 2023 med Manchester City
UEFA Champions League

 2023 med Manchester City

UEFA Super cup

 2023 med Manchester City

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Kevin De Bruyne på footballdatabase.eu
  

Fodboldspillere fra Belgien
Fodboldspillere fra KRC Genk
Fodboldspillere fra Chelsea F.C.
Fodboldspillere fra Werder Bremen
Fodboldlandsholdsspillere fra Belgien
Fodboldspillere fra VfL Wolfsburg
Fodboldspillere fra Manchester City F.C.
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2014
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2016 
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2020
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
LEGO Star Wars: Bombad Bounty

LEGO Star Wars: Bombad Bounty (2010) er en officiel, computeranimeret Star Wars-kortfilm instrueret af Peder Pedersen og produceret af det danske firma M2Film for Lego i samarbejde med Lucasfilm. Den havde Danmarkspremiere i Troldspejlet den 27. november 2010.

Filmen kombinerer handlingen fra de tre første Star Wars-film (episode 4-5-6) med en ny, sideløbende historie, hvor Jar Jar Binks jagtes af dusørjægeren Boba Fett!

Eksterne henvisninger 
 Lego Star Wars: Bombad Bounty på YouTube
 Lego Star Wars: Bombad Bounty på Lego-com 
 M2Film officiel hjemmeside
 Gimmick Vfx officiel hjemmeside  (lighting/rendering/vfx)
 AnimationInvasion officiel hjemmeside  (animation)
 

Danske film fra 2010
Science fiction-film fra Danmark
Computeranimationsfilm
Komediefilm fra Danmark
Star Wars
Star Wars: Bombad Bounty
Evin-fængslet

Evin-fængslet (Persisk: زندان اوین, Zendān Evin) er et fængsel i Iran, placeret i bydelen Evin i den nordlige del af hovedstaden Teheran. Stedet er kendt for sin fløj, der har huset politiske fanger både før og efter Den iranske revolution i 1979, ligesom et antal dømte hvert år bliver henrettet i fængslet.

Historie 
Stedet blev bygget i 1972 på ordre fra Irans monark Mohammad Reza Pahlavi. Evin-fængslet er placeret for foden af Alborz-bjergene og området var tidligere ejet og beboet af Seyyed Zia'eddin Tabatabaee, der var Irans premierminister i 1920'erne. Nu findes der henrettelsesgård, retslokaler, forskellige blokke, hvor fangerne er fordelt efter, hvilken forbrydelse de har begået, ligesom der findes en separat kvindefløj. Stedet blev fra starten drevet af den tidligere nationale efterretnings- og sikkerhedstjeneste, SAVAK. Evin fortrængte hurtigt Qasr-fængslet som det vigtigste og mest frygtede fængsel i landet. Fra starten kunne Evin-fængslet indeholde 320 fanger, hvoraf 20 var i isolationsceller, imens resten var placeret i store fællesrum indrettet i 2 blokke. I 1977 udvidede man området, så der nu kunne placeres 1500 fanger, hvoraf de 100 mest prominente kan placeres i isolation.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Inside Iran's most notorious jail  Artikel på BBC News om Evin-fængslet, 14. juni 2006. 

Fængsler i Iran
Etableret i 1972
Teheran