kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brevbombe

En brevbombe er en bombe der bliver sendt med posten og eksploderer, når modtageren åbner den.

Brevbomber i Danmark 
Brevbomber har været anvendt i Danmark. En af de første beskrivelser af en brevbombe stammer fra embedsmanden Bolle Willum Luxdorphs dagbøger. Han nedskrev begivenheder i samtiden fra ind- og udland. Den 19. januar 1764 skriver han: "Obrister [oberst] Poulsen paa Børglum-Closter bliver sendt med Posten en Eske. Da hand aabner den, befindes deri Krudt og en Fyrlaas, som sætter Ild deri, saa at hand bliver meget beskadiget." Den 15. februar samme år skriver han: "Obrister Poulsøn faaer et tydsk Brev, at Dosis skal med det første blive stærkere."  I en senere optegnelse har Luxdorph i et historisk værk fundet et lignende tilfælde, som også var fra året 1764, men som skete i Savona i Italien..

I 1972 blev brevbomber der var sendt til jødiske organisationer i Danmark opfanget af politiet i Indien.
Samme år i december blev det 33-årig PFLP-medlem Achmed Awadella hårdt såret af en brevbombe.
Bomben var muligvis sendt af PLO's terrororganisation Sorte September.

Søllerødgadebomben der dræbte en person på Internationale Socialister's kontor den 16. marts 1992 var muligvis en brevbombe.

I 1995 var en brevbombe på 500 gram plastisk sprængstof adresseret til Jonni Hansen, lederen af Danmarks Nationalsocialistiske Bevægelse(DNSB).

I 1997 forsøgte en dansk nationalsocialist, Thomas Derry Nakaba, sammen med to andre nationalsocialister at sende tre brevbomber fra en postkasse i Malmø. Han blev idømt otte års fængsel.

I september 2010 var der gisninger fremme om at bombesprængningen på Hotel Jørgensen skete ved fremstillingen af en brevbombe.

Se også 
 Martin Birger Natanael Ekenberg

Henvisninger 

Bomber
Breve
Smukke mennesker

Smukke mennesker er et dansk drama fra 2010, der er instrueret af Mikkel Munch-Fals.

Filmen fik premiere den 23. september 2010. I filmen medvirker Bodil Jørgensen, Henrik Prip, Mille Lehfeldt, Sebastian Jessen, Mia Lyhne og Kurt Ravn.

Medvirkende

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Dramafilm fra Danmark
Danske film fra 2010
The Definitive Collection

For DVD:n med samme navn, se ABBA - The Definitive Collection (DVD)

ABBA – The Definitive Collection udkom den 2 november 2001, og er et dobbelt opsamlingsalbum med samtlige officielle singler af den svenske popmusikgruppe ABBA. Listen er kronologisk, og indledes med gruppens første singel People Need Love fra året 1972, og afsluttes med to bonustracks, Ring Ring og Voulez-Vous, to af gruppens egne officielle remix. Thank You for the Music, som udkom førsta gang 1977 kom med til sidst, fordi den udkom som singel i Storbritannien 1983, efter at gruppen var opløst.

Trackliste

CD 1 
 "People Need Love"  – 2:45
 "He is Your Brother"  – 3:18
 "Ring ring (bara du slog en signal)"  – 3:04
 "Love Isn't Easy (But It Sure is Hard Enough)"  – 2:53
 "Waterloo"  – 2:47
 "Honey, Honey"  – 2:55
 "So Long"  – 3:05
 "I Do, I Do, I Do, I Do, I Do"  – 3:16
 "SOS"  – 3:20
 "Mamma Mia"  – 3:32
 "Fernando"  – 4:14
 "Dancing Queen"  – 3:51
 "Money, Money, Money"  – 3:05
 "Knowing Me, Knowing You"  – 4:01
 "The Name of the Game"  – 4:52
 "Take a Chance on Me"  – 4:05
 "Eagle"  – 4:27
 "Summer Night City"  – 3:35
 "Chiquitita"  – 5:24
 "Does Your Mother Know"  – 3:13
 "Rock Me" – 3:08 (Bonustrack, kun i Australien)
 "Hasta Mañana – 3:11 (Bonustrack, kun i Australien)

CD 2 
 "Voulez-Vous"  – 5:08
 "Angeleyes"  – 4:19
 "Gimme! Gimme! Gimme! (A Man After Midnight)"  – 4:50
 "I Have a Dream"  – 4:42
 "The Winner Takes It All"  – 4:56
 "Super Trouper"  – 4:13
 "On and On and On"  – 3:42
 "Lay All Your Love on Me"  – 4:34
 "One Of Us"  – 3:56
 "When All is Said and Done"  – 3:17
 "Head Over Heels"  – 3:47
 "The Visitors"  – 5:46
 "The Day Before You Came"  – 5:51
 "Under Attack"  – 3:47
 "Thank You for the Music"  – 3:51
 "Ring ring (bara du slog en signal)" (UK Single Remix, 1974)  – 3:10 (Bonustrack)
 "Voulez-Vous" (Extended Remix, 1979 US Promo)  – 6:07 (Bonustrack)

Listeplaceringer

Fodnoter 

Album fra 2001
ABBA-album
ABBA
Hæmofobi

Hæmofobi er frygt eller angst – fobi – for blod, der blandt andet kan medføre kvalme eller besvimelser.

Fobier
Rudolph von Gersdorff

Rudolph baron von Gersdorff (1660 i Weiche, Schlesien – 11. september 1729 i København) var en tysk adelsmand, der blev dansk stiftamtmand og hofmand.

Han var søn af Georg Rudolph von Gersdorff til Weignitz og Judithe Eleonore von Nostitz og født i Weiche i Schlesien. Han kom til Danmark i Christian V's tid og blev naturaliseret som baron 30. marts 1699. Efter at være blevet etatsråd og i nogen tid at have været amtmand over Mors og Thy blev han 1712 stiftsbefalingsmand i Aalborg. 1717 blev han konferensråd og overhofmester hos dronning Louise og 1721 stiftamtmand i Sjælland og amtmand i Roskilde og Tryggevælde Amter. I 1719 havde han fået Dannebrogordenen. Skønt Gersdorff først og fremmest var hofmand og næppe nogen sinde nogen fremragende embedsmand, fik kan dog sæde i adskillige kommissioner, som i den, der blev nedsat for at undersøge forholdene ved Navigationsskolen i Stege (1722), i den, der behandlede sagen mellem etatsråd Nobel og den noksom bekendte kammerassessor Peter Ryssel (1722), der til sidst kom på Munkholmen på livstid, og i den, der (1725) nedsattes over samme Ryssel og præsten Hans Trojel på Christianshavn.

Gersdorff havde 1684 ægtet en schlesisk dame, Judithe Eleonore von Glaubitz, med hvem han havde flere børn; efter hendes død ægtede han 1709 fru Karen Münchhausen, f. Solgaard (1668-1742), datter af rektor i Holstebro Jep Solgaard; hun havde allerede været gift 3 gange, sidst med ritmester Henrik Burchard von Münchhausen, og bragte Gersdorff en for den tid betydelig medgift. Gersdorff døde i København 11. september 1729 og ligger begravet i Holstebro Kirke. Han efterlod en omfangsrig dagbog, skrevet på tysk, som går fra juli 1719 til april 1724, rig på interessante oplysninger om livet ved hoffet i de dage.

Kilder 

 

Amtmænd fra Danmark
Baroner fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Stiftamtmænd over Aalborg Stift
Stiftamtmænd over Sjællands Stift
Rudolph
Hofmestre fra Danmark
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Konferensråder fra Danmark
Henry Barraud

Henry Barraud (23. april 1900 Bordeaux, Frankrig – 28. december 1997 Paris, Frankrig) var en fransk komponist.

Barraud studerede under Louis Aubert på Conservatoire de Paris, men bestod aldrig sin eksamen der pgr. af uoverenstemmelser. 

Han formede med komponisten Pierre-Octave Ferroud selskabet Triton som promoverede fransk musik. 

Han har komponeret tre symfonier , orkesterværker , operaer og en klaverkoncert etc.

Udvalgte væsentlige værker 

 Symfoni nr. 1 "Symfoni af Numance"  (1950) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1955-1956) - for strygeorkester
 Symfoni nr. 3 (1956-1957) - for orkester
 Symfoni Koncertante (1965-1966) - for trompet og orkester
 klaverkoncert (1939) - for klaver og orkester
 "Digt" (1932) - for orkester 
 "Tilbyder til en skygge" (1941-1942) - for orkester
 "Ti Impromtuer" (1941) - for klaver
 Koncert (1963) - for fløjte og strygeorkester
 "Tre Etuder" (1967) – for orkester
 Koncert (1971) - for strygeorkester
 "Concertino" (1953) - for klaver, fløjte, klarinet, valdhorn, fagot og kammerorkester
 "Divertimento"! (1962) – for orkester

Komponister fra Frankrig
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Social arv

Social arv er et begreb, der bygger på en hypotese om, at et menneske overtager viden, holdninger og personlighedstræk fra forældrene gennem opvæksten. I denne brede betydning svarer social arv stort set til det indhold, der lægges i begrebet socialisering, når synsvinklen er socialisering i familien. Pierre Bourdieus begreb habitus anerkender på den ene side eksistensen af social arv, men fremhæver på den anden side også, at det under givne vilkår er muligt at bryde den sociale arv. I Danmark anvendes ofte udtrykket mønsterbryder om personer, der bryder den sociale arv.

Forskellige definitioner

Psykologisk definition 

Den psykologiske definition på begrebet er "Overførsel af sociale problemer fra forældre til børn."  Forskningen har senere påvist, at der er tale om arv af risikofaktorer, dvs. en statistisk signifikant højere andel af personer i risikogrupper (alkoholmisbrug, narkotikamisbrug m.v.), hvis forældre har været ude i samme type misbrug. Forskellene blandt risikogrupperne og den øvrige befolkning er imidlertid ikke så store, at det er rimeligt at tale om et arveligt mønster. En anden kritik fremhæver, at det ikke kun er negative faktorer, der videreføres fra generation til generation; også fravær af problemer videreføres fra forældre til børn for de mere begunstigede dele af befolkningen.

Sociologisk definition 

Den sociologiske definition betragter ”den sociale arv” som et udtryk for miljøets betydning for børns udvikling. En belastet social, helbredsmæssig og boligmæssig opvækst er en væsentlig del af årsagsforklaringerne på sygdom, arbejdsløshed, kriminalitet og fattigdom senere i livet.

Kulturel definition 

Begrebet "habitus" er her udgangspunktet for forståelsen af "social arv". I forlængelse heraf har Erik Jørgen Hansen, forskningsleder på SFI, foretaget undersøgelser med udgangspunkt i den sociologiske fortolkning. Han understreger, at den kulturelle kapital sikrer opretholdelsen af magtfordelingen i samfundet. Gennem ophobningen af viden hos en lille samfundsklasse sikres den sociale ulighed. Denne tolkning af social arv betegnes også som chanceulighed. Denne type ulighed er ikke altafgørende for livsforløbet, men betegener en sandsynlighed for ulighed med hensyn til fordelingen af uddannelsesressourcer og socioøkonomisk position.

Se også 

Chanceulighed
Mønsterbryder

Noter

Litteratur 
 Ejrnæs, Morten, Nørrung, Per og Gabrielsen, Gorm (2005): Social opdrift – Social arv, Kbh.
 Ekspertgruppen om social arv (1999): Social arv- en oversigt over foreliggende forskningsbaseret viden, Socialforskningsinstituttet 1999.

Eksterne links 
 Niels Ploug: Teorier om betydningen af social baggrund og chance ulighed, Socialforskningsinstituttet 
 Morten Ejrnæs: Pædagoger, forskere og diskursen om social arv 
Psykologi
Socialvidenskabelige begreber
Social ulighed
Otto Lerche

Otto baron Lerche(-Lerchenborg) (født 19. august 1873 på Lerchenborg, død 4. marts 1953 i Hellerup) var en dansk civilingeniør og erhvervsmand, bror til lensgreve Christian Lerche-Lerchenborg og Flemming Lerche.

Biografi 
Han var søn af kammerherre, lensgreve Christian Albrecht Lerche og hustru Cornelia født Tillisch, blev student fra Roskilde Katedralskole 1890 og cand.polyt. fra Polyteknisk Læreanstalt 1898. Han var medindehaver af ingeniørfirmaet Fr. Johannsen & Joh. Saabye 1901-03, af firmaet J. Saabye & O. Lerche 1903, efter firmaets omdannelse til aktieselskab 1938 direktør og næstformand i bestyrelsen for dette og adm. direktør og formand i bestyrelsen 1946.

Medlem af den dansk-svenske gruppe for bygning af jernbaner og havne i Tyrkiet og af Den Transiranske Jernbane, medlem af direktionen for A/S Kryolith Mine og Handels-Selskabet, medlem af bestyrelsen og kommitteret i direktionen for A/S Kryolitselska­bet Øresund, formand i bestyrelsen for A/S Kastrup Maskinfabrik. Han var Ridder af Dannebrog og Dannebrogsmand og ridder af Nordstjerneordenen.

Han blev gift 8. februar 1930 med grev­inde Else Schack født Grundtmann (1898-1985), som tidligere var gift med Erik H. Schack.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1949

Otto
Baroner fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Ingeniører fra Danmark
Riddere af 1. klasse af Nordstjerneordenen
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Fabrikanter fra Danmark
Pierre-Octave Ferroud

Pierre-Octave Ferroud (født 6. januar 1900 i Chasselay, Rhône, død 17. august 1936 i Debrecen, Ungarn) var en fransk komponist.

I 1923 rejste Ferroud til Paris, hvor han senere i 1932 dannede kammerensemblet Triton sammen med Henry Barraud, Jean Rivier og Emmanuel Bondeville.

Ferroud studerede under Guy Ropartz. han har skrevet en symfoni i A dur, orkesterværker og serenader, sarabander og sonater for forskellige instrumenter.

Han omkom ved en trafikulykke i Debrecen i Ungarn i 1936.

Udvalgte værker 

 Symfoni i A (1930) - for orkester
 Serenade for klaver og orkester
 Serenade  for orkester
 Sarabande (1920-1926) - for orkester
 Sarabande (1920) - for klaver
 "Tabeller" (1931) - for orkester
 Sonate (1929) - for violin og klaver
 Sonate (1930) - for cello og klaver
 "Monte-Carlo" (1928) -  for orkester
 "Kirugi"(1930) - for orkester
 "Hjertelig Andante"  for orkester

Komponister fra Frankrig
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Omkomne ved trafikulykker i Ungarn
Ståluld

Ståluld består af lange jernspåner, der anvendes til finslibning/polering. Ståluld findes i flere finhedsgrader og forhandles som regel i ruller eller i mindre bundter. Da stålulden består af jern, vil den ruste i fugtige omgivelser. 

I handelen findes sæbemættede slibesvampe af ståluld til rengøring af gryder m.m.

Da ståluld har en stor overflade i forhold til vægten, kan den rent faktisk brænde. Den fine ståluld brænder bedst og kan i en snæver vending benyttes som optænding til et bål uden tændstikker, da man kan antænde stålulden med et batteri.

Eksterne links

Værktøj
Opvask
Jern
Christian Lerche (flertydig)

Christian Lerche(-Lerchenborg) er det anvendte navn om flere personer:

 Christian Lerche (1692-1757) – dansk greve, godsejer og general
 Christian Lerche (søofficer) (1712-1793) – dansk kontreadmiral
 Christian Cornelius Lerche (1770-1852) – dansk lensgreve og godsejer
 Christian Albrecht Lerche (1791-1830) (1791-1830) – greve og godsejer
 Christian Albrecht Lerche (politiker) (1830-1885) – lensgreve, politiker og godsejer, medlem af Landstinget
 Christian Lerche (1856-1920) (1856-1920) – baron, godsejer og kammerherre
 Christian Lerche-Lerchenborg (1865-1937) (1865-1937) – lensgreve og godsejer (Christian Cornelius Lubbi Lerche)
 Christian Lerche (kommissarius) (1868-1957) – kammerherre og embedsmand, kgl. kommissarius og radiorådsformand (Christian Diederich Lerche)
 Christian Albrecht Frederik Lerche-Lerchenborg (1897-1967) – lensgreve og godsejer
 Christian Carl Frederik Lerche-Lerchenborg (1923-1998) – baron, godsejer og officer
 Christian Alfred Vincents Lerche-Lerchenborg (født 1930) – lensgreve og godsejer
 Christian Lerche-Lerchenborg (født 1960) (født 1960) – lensgreve og godsejer (Christian Cornelius Knud)
Daniel-Lesur

Jean-Yves Daniel-Lesur (født 19. november 1908 i Paris, Frankrig, død 2. juli 2002 sammesteds) var en fransk komponist, organist og professor.

Lesur studerede komposition og orgel under Charles Tournemire og blev i 1935 professor i kontrapunkt på Schola Cantorum.

Lesur var en nær ven til Olivier Messiaen.

Han er mest kendt for sine vokalværker. Lesur har også skrevet 2 symfonier, (bla. en dansesymfoni), orkesterværker, kammermusik, korværker, klaverstykker og værker for scenen etc.

Udvalgte værker  

 "Danse Symfoni" (nr. 1) (1958) - for orkester
 "Symfoni af 'skygge og lys" (nr. 2)  (1964) - for orkester
 "Fransk suite" (1935) - for orkester
 Serenade (1954) - for strygeorkester
 Pastorale (1938) - for kammerorkester
 "Intime Harmonier" (1931) - for sang og klaver
 "Tre digte af Cécile Sauvage" (1939) - for sang og klaver
 "Lamento" (1983) - for violin og klaver

Referencer

Eksterne henvisninger
  om Danile-Lesur på www.musicweb-international.com

Komponister fra Frankrig
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Organister fra Frankrig
Personer fra Paris
Melo-M

Melo-M er en instrumental cello rock trio fra Letland bestående af tre klassisk uddannede cellister: Kārlis Auzāns, Miķelis Dobičins og Jānis Pauls. Trioens navn kommer af ordet melomani.

Melo-M er kendt for deres instrumentale coverversioner af forskellige engelske melodier, mest kendt er velnok:  "The Final Countdown", kendingsmelodien fra filmen "Mission Impossible".

Diskografi 
Melo-M (2005)
Singalongs (2007)
Around the World (2009)
Phantasy of the Opera (2010)
From the forest we come (2016)

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

Officiel hjemmeside
Flickr fotos

 
Musikgrupper fra 2005
Krigskorset

Krigskorset er en norsk militær medalje. Medaljen er Norges højste militære udmærkelse. Krigskorset blev stiftet i 1941 som belønning til dem, der udmærkede sig specielt med indsats under 2. verdenskrig, ved personlig tapperhed eller fremragende ledelse i kamp eller kamplignende situationer. Medaljen blev indtil 1949 tildelt for indsats under krigen fra 1940 til 1945. Tildelingen af medaljen standsede derefter indtil den 26. juni 2009, hvor man besluttede at genoptage tildelingen, både for indsats under 2. verdenskrig og for senere væbnede konflikter, Norge har deltaget i. Krigskorset kan tildeles både norske og udenlandske borgere. Krigskorset er blevet tildelt til i alt 282 personer, derudover også syv franske faner og bannere. Udmærkelsen bliver tildelt af Kongen i Statsrådet.

Udmærkelsens navn svarer til militære krigskors indstiftet i forbindelse med Første eller Anden Verdenskrig i andre lande, blandt andet i Frankrig, Belgien, Grækenland, Luxembourg og Tjekkoslovakiet.

Personer, der er tildelt Krigskorset 
Blandt de i alt 283 personer, der er tildelt hædersbevisningen Krigskorset, kan nævnes:
 Agnar Næss.
 André Dewavrin - fransk officer fra de Frie franske styrkers efterretningsvæsen.
 Birger Eriksen.
 Elizabeth Bowes-Lyon (Dronning Elizabeth af Storbritannien og mor til dronning Elizabeth 2.).
 Gregers Gram (modstandsmand).
 Gunnar Sønsteby (Gunnar Fridtjof Thurmann Sønsteby).
 Haakon 7. af Norge.
 Inge Steensland.
 Jacques Faure.
 Jens-Anton Poulsson.
 Johan Koren Christie.
 Kaj Birksted.
 Knut Haugland
 Leif Larsen (Shetlands-Larsen).
 Martin Linge.
 Max Manus (Maximo Guillermo Manus).
 Odd Starheim (Odd Kjell Starheim).
 Odd Sørli.
 Olav 5. af Norge.
 Peter Deinboll.
 Sigurd Eskeland.
 Sverre Granlund.
 Władysław Sikorski - polsk general.

Referencer

Litteratur 
 Jørgen Erdahl: «Krigskorset», Militærhistorie, nr. 3, 2009, s. 58–61.
 Erik Gjems-Onstad (red.): Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren, Grøndahl og Dreyers Forlag, 1995, 
 Carsten Svarstad: «Norges krigsdekorasjoner», Nordisk Numismatisk Unions medlemsblad, nr. 6, 1946, s. 97–103.
 Johan Waage: Den høyeste heder. Beretningen om en rekke nordmenns lysende krigsinnsats til lands, til sjøs og i luften, i og uten uniform, Oslo: Dreyers forlag, 1967

Eksterne henvisninger 
 Krigskorset.no – Hjemmeside om Krigskorset

Ordener, dekorationer og medaljer fra Norge
Etableret i 1941
Sidste appel

Sidste appel er en roman af den amerikanske jurist og forfatter Scott Turow. Titlen sigter til, at handlingen udspiller sig som et kapløb med tiden for forsvarsadvokaten Arthur Raven i dennes forsøg på at redde en dødsdømt fra henrettelse. Handlingen foregår i det fiktive distrikt, Kindle County i Midwest, USA. Flere af birollefigurerne i denne roman forekommer i andre værker af Turow.

Plot

Den kriminelle og let retarderede Rommy Gandolph bliver i 1991 dødsdømt for 3 drab, som han har tilstået overfor betjenten Larry Starcsek. Senere trækker han tilståelsen tilbage og Arthur beskikkes af en domstol til at undersøge, om der har været tale om en procedurefejl ved den oprindelige retssag.

Handlingen foregår i en vekselvirkning mellem hændelserne i 1991 og Atrhurs undersøgelser i 2001. Det bliver hurtigt klart, at Larry har en særlig alliance med anklageren i sagen, Muriel Wynn, som forsøger at forhindre Arthurs efterforskning. På den anden side opnår Arthur et samarbejde med den oprindelige dommer i sagen, Gillian Sullivan, som i mellemtiden har afsonet en straf for at have modtaget bestikkelse. Dette samarbejde misbilliger Arthurs assistent, Pamela Towns, som er overbevist om, at forsvaret i stedet for procedurefejl skal forsøge at overbevise appelretten om, at der er tale om et justitsmord.

Arthurs forsøg på at påtage sig et ansvar for sin autistiske søster, Susan, spiller også en fremtrædende rolle i romanen, hvor de indviklede tråde langsomt, men sikkert udredes, mens hovedpersonerne gennemgår en række moralske dilemmaer.

Dansk udgave 
Sidste appel, Forlaget Hovedland, 2003

Krimier
Romaner fra USA
Flemming Lerche

Flemming Lerche er navnet på flere personer:

 Flemming Lerche (godsejer) (1872-1911) – dansk baron, godsejer og hofjægermester (Flemming Einar Lerche)
 Flemming Lerche (diplomat) (1878-1972) – dansk diplomat og kammerherre (Flemming Emil Harald Albrecht Lerche)
Around the World (Melo-M album)

Around the World er det tredje studiealbum udgivet af den instrumentale cello rock trio Melo-M fra Letland. Albummet er produceret af Kārlis Auzāns og indspillet 2009 i Chellout Studios i Riga, Letland. Albummet består af 12 instrumentale coverversioner, samt én hvor den lettiske sanger Intars Busulis medvirker.

Medvirkende 
Kārlis Auzāns (alias Charlie Lee)  – Cello, percussion.
Valters Pūce (alias Walis Shmuls) – Cello.
Antons Trocjuks (alias Tonny Trolly) – Cello.

Sporliste 

Album fra 2009
Melo-M-album
Måske uskyldig

Måske uskyldig (engelsk originaltitel: Presumed Innocent) er en spændingsroman af den amerikanske jurist og forfatter Scott Turow fra 1987. Det er forfatterens debutroman.
Handlingen foregår i det fiktive distrikt, Kindle County i Midwest, USA. Flere af birollefigurerne i denne roman forekommer i senere værker af Turow.

Plot

Handling 
Rusty Sabich er en amibtiøs offentlig anklager. Hans ægteskab har udviklet sig til et forhold uden spænding, så Rusty indleder et erotisk forhold til kollegaen Carolyn Polhemus. Da Carolyn bliver fundet voldtaget og myrdet, står Rusty i spidsen for opklaringen af sagen, men sporene peger hurtigt mod ham selv som gerningsmand. Rusty forsøger nu at bevise, at han er blevet fanget i en fælde, som muligvis er lagt af en kollega, muligvis af en person, han tidligere har ført retssag imod. Det kan dog heller ikke udelukkes, at Rusty har begået drabet i jalousi, fordi Carolyn har indledt en ny affære, så læseren må gennem mange overvejelser, før intrigen er opklaret.

Synsvinkel 

Handlingen er fortalt i første person, hvilket bl.a. har den effekt, at læseren er nødt til at overveje, om Rusty er troværdig i sin fremstilling af sagen.

Filmatisering 

Bogen er filmatiseret i 1990 med Harrison Ford i hovedrollen.

Dansk udgave 

Forlag: Lindhardt og Ringhof, . Seneste udgave 2008.

Noter 

Krimier
Romaner fra USA
Litteratur i 1987
Singalongs (Melo-M album)

Singalongs er det andet studiealbum udgivet af den instrumentale cello rock trio Melo-M fra Letland. Albummet er produceret af Kārlis Auzāns og indspillet 2007 i Chellout Studios i Riga, Letland. Albummet består af 11 coverversioner.

Medvirkende 
Kārlis Auzāns (alias Charlie Lee)  – Cello, sang (spor 1, 3 og 6).
Valters Pūce (alias Walis Shmuls) – Cello.
Antons Trocjuks (alias Tonny Trolly) – Cello.
Vilnis Krieviņš – Trommer (spor 1, 2, 4 til 11).
Andris Buikis – Trommer (spor 3).

Sporliste 

Album fra 2007
Melo-M-album
Tusenfryd

Tusenfryd (navn efter planten Tusindfryd) er en forlystelsespark ca. 20 km syd for Oslo centrum, i Vinterbro i Ås kommune i Norge.

Den første park i Vinterbro var en dyrepark med nordiske og eksotiske dyr fra 1950 til 1985.

Efter dyreparkens nedlæggelse blev området overtaget af nogle private investorer, der begyndte at ombygge parken til forlystelsespark om foråret 1987. Parken genåbnede som forlystelsespark og fik navnet Tusenfryd 1. juni 1988.

I dag har parken 33 attraktioner, af disse 6 roller coasters og temaparkerne BadeFryd, Morgan Kane City og VikingLand. Parken har ca.500 000 årligt besøg, og er en af Norges største turistattraktioner.

Ekstern henvisning 
 Tusenfryd hjemmeside

Akershus
Forlystelsesparker i Norge