kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
6th Screen Actors Guild Awards

Vindere og nominerede af 6th Screen Actors Guild Awards for året 1999 blev afholdt den 12. marts 2000.

Vindere

Film

Outstanding Actor 
Kevin Spacey – American Beauty
 Jim Carrey – Man on the Moon
 Russell Crowe – The Insider
 Philip Seymour Hoffman – Flawless
 Denzel Washington – The Hurricane

Outstanding Actress 
Annette Bening – American Beauty
 Hilary Swank – Boys Don't Cry 
 Julianne Moore – The End of the Affair 
 Meryl Streep – Music of the Heart 
 Janet McTeer – Tumbleweeds

Outstanding Supporting Actor 
Michael Caine – The Cider House Rules
 Michael Clarke Duncan – The Green Mile
 Tom Cruise – Magnolia
 Haley Joel Osment – The Sixth Sense
 Chris Cooper – American Beauty

Outstanding Supporting Actress 
Angelina Jolie – Girl, Interrupted 
 Chloë Sevigny – Boys Don't Cry
 Catherine Keener – Being John Malkovich 
 Cameron Diaz – Being John Malkovich 
 Julianne Moore – Magnolia

 Outstanding Cast 
American Beauty
Annette Bening
Wes Bentley
Thora Birch
Chris Cooper
Peter Gallagher
Allison Janney
Kevin Spacey
Mena Suvari
 Being John Malkovich 
 The Cider House Rules
 The Green Mile 
 Magnolia

 Fjernsyn 
 Outstanding Actor – Drama Series James Gandolfini – The Sopranos 
 Dennis Franz, NYPD Blue
 Jimmy Smits, NYPD Blue
 Martin Sheen, The West Wing
 David Duchovny, The X Files

 Outstanding Actor – Comedy Series Michael J. Fox – Spin City 
 Peter MacNicol, Ally (McBeal)
 Kelsey Grammer, Frasier
 David Hyde Pierce, Frasier
 Jason Alexander, Seinfeld

 Outstanding Actor – Television Movie or Miniseries Jack Lemmon – Tuesdays with Morrie Patrick Stewart, A Christmas Carol
 George C. Scott, Inherit the Wind 
 Peter Fonda, The Passion of Ayn Rand
 Hank Azaria, Tuesdays with Morrie

 Outstanding Actress – Drama Series Edie Falco – The Sopranos 
 Annie Potts, Any Day Now
 Lorraine Bracco, The Sopranos
 Nancy Marchand, The Sopranos
 Gillian Anderson, The X-Files

 Outstanding Actress – Comedy Series Lisa Kudrow – Friends Calista Flockhart, Ally McBeal
 Lucy Liu, Ally McBeal
 Sarah Jessica Parker, Sex and the City
 Tracey Ullman, Tracey Takes On...

 Outstanding Actress – Television Movie or Miniseries Halle Berry – Introducing Dorothy Dandridge Kathy Bates, Annie
 Judy Davis, A Cooler Climate
 Sally Field, A Cooler Climate
 Helen Mirren, The Passion of Ayn Rand

 Outstanding Ensemble – Drama Series The Sopranos 
Lorraine Bracco
Dominic Chianese
Edie Falco
James Gandolfini
Robert Iler
Michael Imperioli
Nancy Marchand
Vincent Pastore
Jamie-Lynn DiScala
Tony Sirico
Steve Van Zandt
 ER 
 Law & Order 
 NYPD Blue
 The Practice

 Outstanding Ensemble – Comedy Series Frasier 'Peri Gilpin
Kelsey Grammer
Jane Leeves
John Mahoney
David Hyde Pierce
 Ally (McBeal) Everybody Loves Raymond Friends Sports Night''

Life Achievement Award 
Screen Actors Guild Awards 41st Annual Life Achievement Award:
Sidney Poitier

Screen Actors Guild-priser
Begivenheder i 2000
Brynjulf Bergslien

Brynjulf Larsen Bergslien (11. november 1830 i Voss Norge – 18. september 1898) var en norsk billedhugger og bror af maleren Knut Bergslien. Brynjulf Bergslien er mest kendt for rytterstatuen af Karl Johan på Slotspladsen i Oslo, men har flere andre kendte statuer rundt omkring i Oslo, blandt andet af Henrik Wergeland i Studenterlunden, Johannes Brun på Bankplassen og P. Chr. Asbjørnsen i St. Hanshaugen park.

Blant Bergsliens havde som elever billedhuggerne Wilhelm Robert Rasmussen (1879-1965) og Gustav Vigeland (1869-1943). 

Han er begravet på den nordlige del i Vår Frelsers Gravlund i Oslo.

Han fik i 1901 opkaldt en gade i Homansbyen efter sig, Bergsliens gate.

Eksterne henvisninger 

 Om Bergslien som Drøbak-kunstner
 Drammensbidler om Bergslien 
 Leksikonartikkel i Salmonsens konversationsleksikon fra 1915-1930 (på dansk)

Billedhuggere fra Norge
Johannes Brun

Johannes Brun (1832-1890) var en norsk skuespiller med et stort komisk talent. I sin samtid var han Norges mest kendte skuespiller. Han startede sin skuespillerkarriere ved Det norske Theater i Bergen, hvor han sad i litografilære.

Senere i livet var han blandt andet knyttet til Christiania Theater.

Johannes Brun blev gift med skuespillerinden Louise, født Gulbrandsen (1831-1866).

Han fik i 1896 opkaldt Johannes Bruns gate på Bolteløkka i Oslo efter sig. På Bankplassen i Oslo står en statue af Johannes Brun, udført af Brynjulf Bergslien i 1902. I Bergen ligger Johannes Bruns gate på Nygårdshøyden.

Johannes Brun nedstammede fra den kendte biskop af Bergen Johan Nordahl Brun.

Litteratur 
 Ibsen i Bergen. Bergens historiske forenings skrifter nr. 101. Bodoni forlag. Bergen 2006. (Red: Johan Fredrik Kroepelien).  (ib) /  (h).

Teaterskuespillere fra Norge
Luigi Pallotti

Luigi Pallotti (30. marts 1829 i Albano Laziale i Italien – 31. juli 1890 i Rom) var en af den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie. Han var præfekt for Rettssignaturaen 1889.

Han blev kreeret til kardinal i 1887 af pave Leo XIII.

Katolske præster fra Italien
Kardinaler fra Italien
7th Screen Actors Guild Awards

7th Screen Actors Guild Awards, blev afholdt den 11. marts 2001, for at ære de bedste skuespillere i 2000.

Vindere og nominerede

Film

Outstanding Actor 
Benicio del Toro – Traffic
Jamie Bell – Billy Elliot
Russell Crowe – Gladiator
Tom Hanks – Cast Away
Geoffrey Rush – Quills

 Outstanding Actress Julia Roberts – Erin Brockovich
Joan Allen – The Contender
Juliette Binoche – Chocolat
Ellen Burstyn – Requiem for a Dream
Laura Linney – You Can Count on Me

Outstanding Supporting Actor 
Albert Finney – Erin Brockovich
Jeff Bridges – The Contender
Willem Dafoe – Shadow of the Vampire
Gary Oldman – The Contender
Joaquin Phoenix – Gladiator

 Outstanding Supporting Actress Judi Dench – Chocolat 
Kate Hudson – Almost Famous
Frances McDormand – Almost Famous
Julie Walters – Billy Elliot
Kate Winslet – Quills

Outstanding Cast 
 Traffic
Benjamin Bratt
James Brolin
Don Cheadle
Erika Christensen
Clifton Collins, Jr.
Benicio del Toro
Michael Douglas
Albert Finney
Topher Grace
Amy Irving
Dennis Quaid
Catherine Zeta-Jones
Almost Famous
Billy Elliot
Chocolat
Gladiator

 Fjernsyn 
 Outstanding Actor – Drama Series  Martin Sheen – The West Wing
Tim Daly – The Fugitive
Anthony Edwards – ER
Dennis Franz – NYPD Blue
James Gandolfini – The Sopranos

Outstanding Actor – Comedy Series 
 Robert Downey, Jr. – Ally McBeal 
Sean Hayes – Will & Grace
Kelsey Grammer – Frasier
Peter MacNicol – Ally McBeal
David Hyde Pierce – Frasier

 Outstanding Actor – Miniseries or TV Film  Brian Dennehy – Death of a Salesman
Alec Baldwin – Nuremberg
Brian Cox – Nuremberg
Danny Glover – Freedom Song
John Lithgow – Don Quixote
James Woods – Dirty Pictures

Outstanding Actress – Drama Series 
 Allison Janney – The West Wing 
Gillian Anderson – The X Files
Edie Falco – The Sopranos
Sally Field – ER
Lauren Graham – Gilmore Girls
Sela Ward – Once and Again

 Outstanding Actress – Comedy Series  Sarah Jessica Parker – Sex and the City
Calista Flockhart – Ally McBeal
Jane Kaczmarek – Malcolm in the Middle
Debra Messing – Will & Grace
Megan Mullally – Will & Grace

Outstanding Actress – Miniseries or TV Film 
 Vanessa Redgrave – If These Walls Could Talk 2
Stockard Channing – The Truth About Jane
Judi Dench – The Last of the Blonde Bombshells
Sally Field – David Copperfield
Elizabeth Franz – Death of a Salesman

 Outstanding Cast – Drama Series  The West Wing 
Dulé Hill
Allison Janney
Moira Kelly
Rob Lowe
Janel Moloney
Richard Schiff
Martin Sheen
John Spencer
Bradley Whitford
ER
Law & Order
The Practice
The Sopranos

Outstanding Cast – Comedy Series 
' Will & Grace 
Sean Hayes
Eric McCormack
Debra Messing
Shelley Morrison
Megan MullallyAlly McBealFrasierFriendsSex and the City''

Life Achievement Award 
Ossie Davis og Ruby Dee

Screen Actors Guild-priser
Begivenheder i 2001
Karen Holmsen

Karen Antoinette Holmsen (1832 –1912) var en norsk sangerinde.

Hun studerede i Stockholm og København, debuterede i 1863, og regnes som en af Norges første store internationale sangerinder.

Operasangere fra Norge
Lech

Lech (Licus, Licca) er en flod i Østrig og Tyskland, og en af Donaus bifloder fra højre, med en længde på 264 km og et afvandingsområde på 4.126 km².

Den har sit udspring fra søen Formarinsee i Alperne i den østrigske delstat Vorarlberg. Den løber i retning nord-nordøst og krydser grænsen til Tyskland ved Lechfall, et tolv meter højt vandfald, før den  går ind i en smal slugt (Lechschlucht). Den går så indover Fussensletta i Bayern og videre gennem byen Füssen  og ud i Forggensee. 

Floden løber videre nordover hvor den danner grænse mellem Schwaben og Oberbayern , gennem et område kaldet Lechrain og gennem byerne Schongau, Landsberg, Augsburg (hvor den løber sammen med Wertach) og Rain, før den løber ud i Donau lidt forbi Donauwörth. Der er ikke mulighed for transport på floden på grund af de stride strømme og stundom grunde gruspartier. Fra slottet Neuschwanstein, nær Füssen, kan man få et flot udsyn over dalen Lechtal.

Flere gange har floddalen været skueplads for historiske begivenheder:
 I 278 vandt den romerske kejser Probus et slag mod invaderende burgundere og vandaler, som havde plyndret store dele af den romerske provins Rhaetia.
 Ved Lechfeld, en stenslette mellem Lech og Wertach, nær Augsburg, vandt Otto den Store et slag over ungararene i august 955.
 I Slaget ved Rain i april 1632 vandt Gustavus Adolphus fra Sverige et slag og dræbte grev Johann Tserclaes Tilly.

Henvisninger 

Floder i Tyskland
Floder i Østrig
Donaus bifloder
Johannes Hansen (billedhugger)

Johannes Kristian Hansen (22. oktober 1903 i København – 2. august 1995) var en dansk billedkunstner.
Han blev uddannet ved Kunstakademiet i København, først ved Malerskolen i 1921, siden ved Billedhuggerskolen 1922-1926.
Hans debut var i 1924 på Kunstnernes Efterårsudstilling.

Johannes Hansen boede og havde værksted i Kongens Lyngby i tiden 1926-1960, og han var med til at stifte Lyngby Kunstforening.
En af hans skulpturer, Mor og Barn, fra 1948 står ved Stadsbiblioteket i byen.

En anden af hans skulpturer, Siddende unge mennesker, står ved Søerne i København lige ved Nørrebrogade og Dronning Louises Bro.
Skulpturen er i bronze og granit og den blev afsløret den 6. november 1942.
Kulturborgmester Alfred Bindslev sagde ved lejligheden "to unge Mennesker, der sidder og tænker paa Fremtiden – med Alvor og med Fortrøstning. Mange vil kunne spejle deres egen Alvor og Fortrøstning til Livet deri."

Johannes Hansen blev i 1953 tilknyttet Knabstrup Keramikfabrik hvor han som kunstnerisk leder formgav flere serier.
Han formgav i 1967 tillige sparebøssen Pondus for Landmandsbanken (nu Danske Bank).

Henvisning

Eksterne henvisninger 
 
 
Johannes Hansen skulptur i Zieglers Gaard i København, ca. 1936
 
  om ”Siddende unge mennesker” ved Søerne
 Joannes Hansen, Lyngby-Taarbæk Bibliotek. 

Billedhuggere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Marfans syndrom

Marfans syndrom er en arvelig bindevævssygdom karakteriseret ved meget lange lemmer, lange tynde fingre, en typisk høj statur og predisponering for hjerteabnormaliteter, specielt aorta og hjerteklapperne. Den påvirker også øjnene ved løse linser. Det er ikke alle med dette syndrom der har alle symptomer. Der er eksempler på patienter der kun har haft problemer med øjnene og kropshøjden. Sygdommen er opkaldt efter den franske børnelæge Antoine Marfan, der først beskrev tilstanden i 1896.

Symptomer 
Meget hurtig og høj vækst
Lange lemmer (arme og ben)
Dårligt syn
Problemer med hjerteklapper og aorta
Tynd
Migræne
Svaj i rygsøjlen

Eksterne henvisninger 
 Landsforeningen for Marfans Syndrom

Syndromer
Amqa

Amqa er en tidligere palæstinensisk, arabisk landsby , beliggende 11 km nord for Akko i Galilæa. Indbyggerantallet var 1240 i 1945 og byen dækkede mere end 6000 dunams, 6.1 km². Landsbyen blev erobret af Israel's Sheva Brigade den 16. juli, 1948 under Operation Dekel, en israelsk offensiv i Den Arabisk-Israelske Krig 1948. I 1949 blev landsbyen befolket af Yemenitiske jøder og blev omdøbt til Amka.

Arkæologiske steder 
Tre khirbats (høje) ligger indenfor 'Amqa's område, og de rummer fundamenterne for bygninger, smukt hugne sten, oliepresser og en cisterne.

Okkupation og etnisk udrensning 
Landsbyen blev erobret af Israel's Sheva Brigade den 16. juli, 1948 under Operation Dekel, en israelsk offensiv i Den Arabisk-Israelske Krig 1948 og blev stort set ødelagt, med undtagelse af dens skole og moske, og den blev næsten helt etnisk renset, med undtagelse af dens drusiske indbyggere, som stadig bor tæt ved. I 1949 blev landsbyen befolket af Yemenitiske jøder og blev omdøbt til Amka.

Noter

Eksterne henvisninger og referencer 
 'Amqa Town Statistics and Facts 
 3amqa , Dr. Moslih Kanaaneh 
 Amqa, fra Khalil Sakakini Cultural Center 
 Tour of Amqa , by Liat Sadeh-Saadon and Raneen Geries, May 19, 2006, Zochrot 

Landsbyer affolket under den arabisk-israelske krig 1948
Arab al-Samniyya

Arab al-Samniyya (عرب السمنية) er en affolket palæstinensisk landsby der blev erobret af Israel under Den Arabisk-Israelske krig 1948. Den lå i Akkodistriktet af det Britiske Mandatområde, 19,5 km nordøst for byen Akko. I 1945 havde landsbyen en befolkning på 200 Arabere og dækkede et areal af 1.872 dunums, 1.9 km². Den blev erobret af Israel's Sheva og Carmeli brigader den 31. oktober 1948, under den israelske offensiv, Operation Hiram. Landsbyen blev fuldstændig ødelagt og kun ruiner er tilbage, og alle dens indbyggere blev etnisk udrenset. Den jødiske landsby Ya'ara ligger i dag på den tidligere landsbys land.

Noter

Eksterne henvisninger og referencer 
 Welcome To 'Arab al-Samniyya 
 Arab Al-Samniyya at Khalil Sakakini Cultural Center 

Landsbyer affolket under den arabisk-israelske krig 1948
Atlantsammenslutningen

Atlantsammenslutningen er en dansk landsdækkende og internationalt orienteret organisation, der informerer om sikkerhedspolitik herunder NATO, EU, OSCE og FN.

Organisationen blev skabt 1949, i samme forbindelse med at Danmark blev medlem af NATO. Medlemskabet betød en grundlæggende ændring for Danmark, idet man gik fra at være neutral til at være medlem af en alliance. Derfor mente partierne bag Danmarks indtræden i NATO, at der var behov for en informationskanal, denne blev kaldt Atlantsammenslutningen.

Eksterne henvisninger 
 Den officielle hjemmeside

Foreninger fra Danmark
Ngo'er
Etableret i 1949
Oplysningsforbund
Dansk Fredsforening

Dansk Fredsforening var en liberal, radikal og borgerlig fredsgruppe, oprettet 1882 som Foreningen til Danmarks Nevtralisering (navneskift i 1885) på initiativ af Fredrik Bajer.

Efter Danmarks indtræden i Folkeforbundet kaldtes foreningen Dansk Freds- og Folkeforbundsforening, under besættelsen Dansk Fredsforening for mellemfolkelig Ret og efter oprettelsen af FN Dansk FN-forening. I 1970 blev foreningen sammen med en række andre foreninger sluttet sammen til FN-forbundet.

International voldgift var en mærkesag for Dansk Fredsforening. Foreningen var medvirkende til, at Danmark med Portugal, Italien, Storbritannien og Nederlandene i begyndelsen af 1900-tallet indgik de første, stadig gældende konventioner om obligatorisk voldgift.

Litteratur 
 Fredrik Bajer: Dansk Fredsforenings Historie. Gjellerup, 1894
 Niels Petersen og Ingvard Nielsen ; med Forord af Jesper Simonsen: Halvtreds Aars Fredsarbejde : udgivet i Anledning af Dansk Freds- og Folkeforbundsforenings 50 Aars Jubilæum. Levin & Munksgaard, 1932

Fredsforening
Etableret i 1882
Pacifisme
Peder Villadsen (borgmester)

Peder Villadsen (død 1539) var dansk kongelig sekretær og borgmester i København.

Villadsen var født i Svendborg og blev i 1514 immatrikuleret ved Universitetet i Rostock. Siden blev han slotsskriver i København og vandt derved Christian 2.’s tillid, idet han blev udnævnt til kongelig sekretær, fik tildelt St. Nicolai Kirke i Svendborg og fik betroede statslige opgaver, bl.a. ved indkrævelse af den store skat, der 1522 blev afkrævet af gejstligheden i Århus Stift. 

Da han ledsagede kongen på hans flugt (1523), blev kirken i Svendborg givet til en anden; men han fik den tilbage, da han efter Københavns overgivelse til Frederik 1. vendte hjem og forsonede sig med de nye magthavere. I 1524 blev han på ny slotsskriver i København, blev tildelt forskellige grunde og ejendomme på Amager og har måske drevet handel fra Dragør, selvom han stadig i 1531 betegnes som borger i København. I 1526 afstod han (vistnok mod erstatning) kirken i Svendborg, i 1528 kirken i Malmø, som han altså også havde haft, og i 1537 kirken i Tårnby på Amager. Da han ikke var præsteordineret, må han have holdt kapellaner til disse embeder. 

Under grevens fejde opholdt han sig i København og var med at underskrive aftalen om byens overgivelse 28. juli 1536. Samme år omtales han som rådmand og ikke længe efter som borgmester i København. Af Christian 3. fik han i december 1536 tildelt det gods, der hidtil havde ligget til degnedømmet eller dekanatet i Københavns Kapitel, og han fæstede Emdrupgaard, der hørte til de godser under Roskilde Bispestol, der var inddraget af kronen. Villadsen anses derfor for at have været vellidt blandt de skiftende magthavere, hvilket kan være et vidnesbyrd om hans fremragende forretningssans.

Litteratur 
 C.F. Bricka: Dansk biografisk Lexikon, 1887-1905, fra runeberg.org
 Nielsen: Københavns Historie og Beskrivelse III, 170 ff.
 Kirkehistorie Saml. 3. R. II, 562. 4. R. VI, 371.
 H.F. Rørdam: Københavns Kirker og Klostre i Middelalderen.

Personer fra Svendborg
Danskere i 1500-tallet
Borgmestre i København
Rådmænd i København
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Baden-Württembergs flag

Baden-Württembergs flag er delt i sort over gult. Flagfarverne er afledet fra Baden-Württembergs våben, tre sorte løver på gul baggrund, og går tilbage til farverne for hertugdømmet Schwaben fra 1100-tallet. 

Statsflaget har delstatens våben i midten og forekommer i to varianter: Med delstatens store våben og med det mindre våben. Forskellen ligger i kronen over våbenskjoldet. I det store delstatsvåben består denne af en bue mindre skjold for de historiske områder som til sammen udgør delstaten.

Baden-Württembergs flag blev indført i delstatsforfatningen som blev vedtaget i 1953.

Litteratur 
 P. Schön (red.): Baden-württembergische Befindlichkeiten. Das Land und seine Symbolik. Begleitbuch zur Ausstellung des Hauptstaatsarchivs, 2002
 Jörg-M. Hormann og Dominik Plaschke: Deutsche Flaggen. Geschichte – Tradition – Verwendung, 2006
 Harry D. Schurdel: Flaggen und Wappen Deutschland, 1995

Flag fra Tyskland
Baden-Württemberg
Fra Stalheim

Fra Stalheim, 1842, er malet af Johan Christian Dahl (1788-1857) og regnes for et hovedværk i den norske nationalromantiske malerkunst. Billedet er baseret på skitser fra juli 1826 og er udført i Dahls atelier i Dresden. Billedet er et tour de force i nationalromantiske motiver og i komposition. Den dobbelte regnbue markerer fjeldenes betydning, mens forgrunden viser birk og andre eksempler på norsk fjeldflora, samt en lille bondesamfund, gengivet med respekt og interesse for norsk byggetradition.
Billedet måler 190 x 246 cm og er udført i olie på lærred og ejes af Nasjonalgalleriet.

Malerier fra 1842
Malerier af Johan Christian Dahl
Malerier fra Nasjonalgalleriet
Hessens flag

Hessens flag er delt i rødt over hvidt.

Farverne i flaget er afledet af hovedmotivet i forbundslandets våben, en stribet løve i hvidt og rødt på blåt skjold. Dette våben blev indført som delstaten Hessens våben 4. august 1948, men går tilbage til våbnene ført af Storhertugdømmet Hessen og efterfølgeren Volkstaat Hessen, sidstnævnte konstituerede efter den 1. verdenskrig. Begge disse førte også flaget i rødt over hvidt. Farverne rødt og hvidt blev officielt nedfelt i artikel 66 i forbundslandet Hessens grundlov af 1. december 1946. Nærmere bestemmelser fulgte i lov om delstatssymbolerne af 4. august 1948. Her blev det fastsat at flaget skal være i forholdet 3:5 og at statsflaget skal være rødt over hvidt og have delstatsvåbenet i midten. Dette var nyt, da statsflaget i mellemkrigstiden, indført 5. juli 1923, var rødt-hvidt-rødt hvor de røde striber var halvt så brede som den hvide midterstribe. Flaget i rødt og hvidt, nogle gange i rødt, hvidt, rødt, går alligevel hundrede år længere tilbage i tiden. Det er kendt fra 1820. 

Slægtskabet med Thüringens flag og våben er åbenbart og skyldes gamle dynastiske forbindelser mellem de to lande.

Litteratur 
 Jörg-M. Hormann og Dominik Plaschke: Deutsche Flaggen. Geschichte – Tradition – Verwendung, 2006
 Harry D. Schurdel: Flaggen und Wappen Deutschland, 1995

Eksterne links 
 Gesetz über die Hoheitszeichen des Landes Hessen Vom 4. August 1948

Flag fra Tyskland
Hessen
Oberpfalz

Oberpfalz er både et Bezirk og et Regierungsbezirk i den tyske delstat Bayern.

Oberpfalz ligger i den østlige del af Bayern og grænser til Tjekkiet og de bayeriske regierungsbezirke Oberbayern, Niederbayern, Mittelfranken og Oberfranken.
Administrationsby for både bezirk regierungsbezirk er Regensburg.

Inddeling 
Regierungsbezirk Oberpfalz omfatter tre Kreisfrie byer og syv landkreise:

Kreisfrie byer 
 Amberg
 Regensburg
 Weiden

Landkreise 
 Landkreis Amberg-Sulzbach
 Landkreis Cham
 Landkreis Neumarkt in der Oberpfalz
 Landkreis Neustadt an der Waldnaab
 Landkreis Regensburg
 Landkreis Schwandorf
 Landkreis Tirschenreuth

Geografi 
I Oberpfalz er der enkelte Mittelgebirge og mange damme og søer i den flade region.
Oberpfalz er til forskel for de fleste andre områder i Tyskland kun tyndt befolket.
Naturmæssig vigtige områder er :
 Oberpfälzer Wald
 Oberpfälzer Seenland
 Steinwald
 Waldnaab/Wondreb-Senke
 Bayerischer Wald
 Künisches Gebirge
 Naabtal
 Vilstal
 Oberpfälzer Jura

Oberpfalz grænser til (med uret fra nord): Oberfranken, Tjekkiet, Niederbayern, Oberbayern, og Mittelfranken.

I Regierungsbezirk Oberpfalz kører følgende hovedjernbanelinjer:
 Regensburg – Schwandorf – Weiden – Marktredwitz – Hof
 Weiden - Bayreuth
 Nürnberg – Neukirchen - Weiden
 Nürnberg - Neumarkt in der Oberpfalz - Regensburg
 Regensburg - Straubing - Passau
 Schwandorf - Amberg - Nürnberg
 Schwandorf - Cham - Furth im Wald
 Cham - Bad Kötzting - Lam

Derudover er der en række mindre linjer som Donautalbahn Regensburg – Ingolstadt

Turisme 

 Med mere end 600 borge og slotte er Oberpfalz det område i Bayern med flest af disse.
 Oberpfälzer Seenland omkring Schwandorf
 Oberpfälzer Frilandsmuseum Neusath-Perschen
 Deutsches Knopfmuseum i Bärnau
 Oberpfälzer Fischerimuseum i Tirschenreuth
 Porzellanstraße går gennem den nordlige del af Oberpfalz
 Glasstraße forbinder de nuværende og historiske glashyttesteder i Oberpfälzer- og Bayerischen Wald
 Waldsassen i Stiftland met historiske sakralen bygninger
 Kontinentale dybdeboring (:de:Kontinentales Tiefbohrprojekt) ved Windischeschenbach
 Bergbau- und Industriemuseum Ostbayern i Theuern
 Skolemuseum i Sulzbach-Rosenberg
 Arkæologisk Museum i Amberg
 Internationales Keramik-Museum Weiden
 Distrikstshovedstad Regensburg
 Naturpark Nördlicher Oberpfälzer Wald
 Naturpark Oberpfälzer Wald
 Naturpark Oberer Bayerischer Wald
 Naturpark Steinwald
 Naturpark Altmühltal i den sydvestlige del af Oberpfalz

 
Regierungsbezirke i Tyskland
Bayern
Nordrhein-Westfalens flag

Nordrhein-Westfalens flag er en trikolore med vandrette striber i farverne grønt, hvidt og rødt. Flaget er i forholdet 3:5 

Flagets farver er afledet fra forbundslandet Nordrhein-Westfalens våben. Dette er sammensat af våbenmærker som repræsenterer de tre hoveddele af delstaten: En hvid bølget skråbjælke på grønt for Rheinland, en hvid hingst på rødt for Westfalen og en rød rose på hvidt for Lippe. Samtidig er Nordrhein-Westfalens flag en kombination af farverne for de tidligere preussiske provinser Rheinland, grønt og hvidt, og Westfalen, hvidt og rødt. Disse provinsfarver blev fastsat i 1882.

Nordrhein-Westfalens flag blev indført 10. marts 1953, efter at have været i uofficiel brug siden 1948. Statsflaget har Nordrhein-Westfalens våbenskjold i midten.

Litteratur 
 Jörg-M. Hormann og Dominik Plaschke: Deutsche Flaggen. Geschichte – Tradition – Verwendung, 2006
 Harry D. Schurdel: Flaggen und Wappen Deutschland, 1995

Eksterne links 
 Information om flag fra Indenrigsministeriet i Nordrhein-Westfalen

Flag fra Tyskland
Nordrhein-Westfalen