kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Forsvarets Mediecenter

Forsvarets Mediecenter (FMC) var en enhed under Forsvaret, der stod for medieproduktion og bl.a. drev web-tv-kanalen Forsvarskanalen. 

Centret leverede desuden billeder til landsdækkende tv-kanaler, udgav personalebladet Forsvaret og udførte kommunikationsopgaver for Forsvarsministeriets myndigheder, ligesom det stod for medietræning af det militære personale. Formålet med centret er var udbrede kendskabet til Forsvaret.

Forsvarets Mediecenter beskæftigede ved sin lukning 31 ansatte og FCM's direktør Teddy Gerberg og daværende redaktør var Vickie Lind. Centret blev lukket 31. januar 2012.

Eksterne henvisninger 
 Forsvarets Mediecenter  (tidligere hjemmeside)

Danmarks militær
Vickie Lind

Vickie Lind (født 1973) er en dansk journalist og redaktør.

Lind, der blev uddannet journalist i 1998, begyndte sin karriere som reporter på Lokalrapporten på TvDanmark og kom derefter til Dagens Nyheder på TV3 som vært og redaktionssekretær. Derefter var hun ansat ved produktionsselskabet Mission Media. Senest har hun været vært på DK4-programmet Military Globe og er i dag redaktør for Forsvarets Mediecenter.

Journalister fra Danmark
Tv-værter fra Danmark
Joachim Æmilius Bang

Joachim Æmilius Bang (5. december 1755 på Egebjerggård – 9. februar 1827 i Holbæk) var kaptajn og købmand/partsreder, maritimt kommitteret medlem af byens råd og møller i Holbæk.

Hans far var kammerråd Niels Christian Bang (1699-1760), forvalter ved de kongelige godser i Odsherred og gift med Ulrica Eleonore Svane (død 1792 på Egebjergård).

Han var assistent i Asiatisk Kompagni i Trankebar indtil 1779, derefter supercargo på skibet Den gode Hensigt fra et oversøisk kompagnis skib, gjorde 2 rejser på 7 og 5 år. Han etablerede derpå en købmandshandel i Hillerød, men mistede alt ved en ildsvåde og flyttede til Holbæk, hvor han blev købmand. 

Byggede Slotsmøllen på Holbæk Slots ruiner, hvor han anlagde den i sin tid kendte have.
 
Blandt hans fremmeste bedrifter står bl.a. udrustningen af et Holbæk kaperfartøj under Englandskrigene og opbringelsen af flere priser til Holbæk Havn.

Byen havde kronede dage, da J.E. Bang i 1789 købte en købmandsgård i Ahlgade 1 lige ved Holbæk Havn af justitsråd C.D. Lunn. Det er den gård, der i dag står som en del af Holbæk Museum. 

I 1803 købte J.E. Bang den gamle slotsbanke, i dag Slotscentret, hvor ruinerne af Holbæk Slot var beliggende, i alt 44 tdr. land. Joakim Emilius Bang opførte først og fremmest en mølle, der fik navnet Holbæk Slotsmølle. Derefter påbegyndte han opførelsen af en bygning, hvor det i svenskekrigen 1658 nedbrændte Holbæk Slot havde ligget. Den huser i dag Odd Fellow-logen Kong Skjold . Han købte senere Oldgaarden i Aagerup Sogn, som han drev og kaldte Joachimshvile, i dag Wegenersminde.

Den yngste faster Cathrine Marie Bang var i 1792 gift med Johan Grundtvig sognepræst i Udby (og Orløv) ved Vordingborg, der fik sønnen N.F.S. Grundtvig.

Kilder 
 HANDELS- OG SØFARTSMUSEET PÅ KRONBORG ÅRBOG 1992 (1992-02): The East Indiaman DEN GODE HENSIGT.
 Albert Thomsen: Holbæk Købstads Historie (1943), s. 467ff og 493.  
 J.L. Østergaard Christensen og Peter Korsgaard: Strejflys – fra Holbæk Museum og Holbæk Arkiv (1992), s. 21 f.

Søfolk
Personer fra Fyn
Personer fra Holbæk
Erhvervsfolk fra Danmark
Joachim Æmilius
Patrik Isaksson

Patrik Isaksson (født 3. august 1972 i Husby, Stockholm, Sverige) er en svensk singer-songwriter, der i Danmark mest er kendt for duetten "Tilbage hvor vi var", som han indspillede med Christian Brøns. Isaksson har desuden skrevet "Du får göra som du vill", der i den danske version "Du Kan Gøre Hvad Du Vil" blev Brøns' første singlehit og den opnåede en førsteplads på Tjeklisten.

Debutalbummet När verkligheten tränger sig på udkom i 1999, men det er opfølgeren, Tillbaks på ruta 1, fra 2001, der har været Isakssons største albumsucces til dato. Isaksson har to gange medvirket i det svenske melodi grand prix, Melodifestivalen – i 2006 med sangen "Faller du så faller jag", der gik videre til semifinalen og endte som nummer 3. I 2008 stillede han igen op med "Under mitt tunna skinn", men opnåede kun en femteplads som ikke var nok til at komme i finalen med . I 2012 deltog han i Dansk Melodi Grand Prix i duet med Christian Brøns med sangen "Venter". Sangen blev nummer 3 blandt de deltagende.

Diskografi

Album

Singler

Melodifestivalbidrag 
 "Faller du så faller jag", 2006
 "Under mitt tunna skinn", 2008

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Patrik Isakssons hjemmeside 
 

Sangere fra Sverige
Personer fra Stockholm
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 2012
Monacos geografi

Fyrstedømmet Monaco er det næstmindste land i verden efter Vatikanstaten med et totalt areal på 1,95 km² og 4,4 km lange landegrænser. Kysten af Monaco ved Middelhavet er 4,1 km lang. Bystaten ligger 18 km øst for Nice i Frankrig og er omgivet af Frankrig på tre sider, mens Middelhavet udgør den fjerde side. Monacos maritime grænse strækker sig 22,2 km ud fra kysten. Det højeste punkt i Monaco er 161 meter over havet på sydsiden af Mont Agel, som stiger til 1.109 meter over havet i Frankrig, og som er en del af de Maritime Alper. Landet har ingen naturressourcer. 

Monaco er inddelt i fire bydele: Monaco-Ville, som er den gamle by, og som ligger på en klippe i Middelhavet, La Condamine, som er havneområdet, Monte Carlo, som er det vigtigste boligområde og Fontvieille, som er et nybygget område ved søen. 

Fyrstedømmet er kendt for det smukke og kuperede landskab og det solrige middelhavsklima med milde, våde vintre og varme, tørre somre. Middeltemperaturen i januar og februar er 8 °C og i juli og august 26 °C. 

Geografi
Europas geografi
Feldberg

Feldberg er det højeste bjerg i Schwarzwald, og det højeste bjerg i Tyskland udenfor Alperne med en højde på 1.493 meter over havet. Freiburg im Breisgau er den nærmeste større by. Feldberg bliver også brugt som navn på to andre bjerge i Hochtaunuskreis 300 km længere mod nord, Kleiner Feldberg (825 m) og Großer Feldberg (880 m). Feldberg er også navnet på et område med landsbyerne Bärental, Feldberg, Falkau, Altglashütten og Neuglashütten.

Geografi 
Feldberg ligger sydøst for Freiburg im Breisgau, og er omgivet af landsbysamfundene Hinterzarten, Titisee, Menzenschwand, Bernau og Todtnau. Fra den højeste top er der et plateau 2 km mod sydøst til toppen Seebuck (1.448 m). Herfra går en dyb dal mod nordøst, blandt andet søen Feldsee ligger. Andre dale omkring Feldberg er Zastlertal i nordvest og Wiesental i sydvest.

Stationen Feldberg-Bärental, er den højest beliggende jernbanestation i Tyskland (967 moh). Fra stationen går der busrute til skiliftene i Seebuck.

Klima 
Den årlige middeltemperatur er omkring 3 °C. Den normale årsnedbør er på 2.114 mm, og det meste af dette falder som sne. August er den eneste måned som ikke har haft snefald på toppen.

Sport og fritid 
Feldberg er det største skicenter i Tyskland udenfor Alperne. Den første skilift blev bygget i 1907. I dag er der omkring 28 skilifte og over 50 km pister på bjerget.  Turisme er derfor hovederhverv for indbyggerne på egnen.

Galleri

Eksterne henvisninger 

 Feldberg: Historie og billede
 Billedgalleri 
 Webkamera 

Bjerge i Baden-Württemberg
Schwarzwald
Vintersportssteder i Tyskland
Geelmuyden Kiese

Geelmuyden Kiese (GK) er Skandinaviens største partnerejede kommunikationsbureau med kontorer i København, Oslo, Stockholm og Bergen. Bureauet blev etableret i Norge i 1989 af Hans Geelmuyden og Jo Kiese, og i dag er der mere end 150 ansatte.

Geelmuyden Kiese er en del af det internationale netværk, Ketchum, som er aktivt i mere end 40 lande, og er medlem af Transparency International og registreret i EU’s register for åbenhed.

Eksterne henvisninger 

 Officielt websted

Etableret i 1989
Markedsføringsvirksomheder fra Norge
Ferenc Puskás Stadion

Ferenc Puskás Stadion (ungarsk: Puskás Ferenc Stadion) er et stadion i Budapest, der anvendes til mange formål. I disse år anvendes det fortrinsvis til fodboldkampe, og det er nationalstadion for Ungarns fodboldlandshold. Der er plads til 68.976 siddende tilskuere.

Ferenc Puskás Stadion blev bygget i perioden 1948-53 af primært frivillig arbejdskraft, herunder soldater. Oprindeligt hed det Népstadion (Folkets Stadion) og havde plads til 104.000 tilskuere. En af de tidligste store begivenheder på stadionet fandt sted 23. maj 1954, hvor England led sit største nederlag nogensinde med 0-7 til hjemmeholdet.

I 2001 fik det sit nuværende navn til minde om Ferenc Puskás, der regnes som den bedste ungarske fodboldspiller nogensinde.

På stadionet har der også været afholdt koncerter med blandt andet Queen på deres sidste turne i 1986.

Eksterne henvisninger 
 Info     

Budapest
Fodboldstadioner i Ungarn
Etableret i 1953
Henry A. Wallace

Henry Agard Wallace (7. oktober 1888 – 18. november 1965) var amerikansk landbrugsminister 1933–1940, vicepræsident 1941–45 og handelsminister 1945-1946. Han var kendt for sine venstresympatier.

Da præsident Roosevelt tiltrådte sin 4. periode som præsident blev Wallace erstattet af Harry S. Truman som vicepræsident. Grunden til dette var at Roosevelts helbred var dårligt, og demokraterne ønskede en anden som vicepræsident (og efterfølger til præsidentembedet) hvis han skulle dø før hans periode var omme. Dette var fordi Wallace blev anset som lidt for liberal, og af enkelte også upålidelig.

Wallace blev i stedet udpeget til handelsminister i 1945. Han blev afskediget fra den post i september 1946 af Truman, som nu havde overtaget efter den afdøde Roosevelt, da Wallace var modstander af den nye administrations hårde linje mod Sovjet. Nogle dage tidligere, den 12. september, havde Wallace også holdt en opsigtsvækkende tale i Madison Square Garden hvor han gav et helt andet syn på hvordan politikken overfor Sovjet skulle bedrives end det udenrigsministeren James Byrnes stod for. Truman havde læst dele af talen og godkendt den på forhånd. Præsidenten følte sig derfor ganske skamfuld for måden han havde håndteret hændelsen på.

Wallace stillede op som præsidentkandidat ved valget i 1948 for antikrigspartiet American Progressive Party, men endte med kun 2,4% af stemmerne.

Referencer

Eksterne henvisninger 

USA's vicepræsidenter
Personer fra Connecticut
John N. Garner

John Nance Garner IV (22. november 1868 – 7. november 1967) var et kongresmedlem fra Texas og USA's 32. vicepræsident. Han var kendt under tilnavnet Cactus Jack.

Han studerede jura og begyndte i 1890 sin karriere som advokat i Uvalde, Texas. Han arbejdede som dommer i Uvalde County i perioden 1893–1896 og sad i underhuset i delstatens lovgivende forsamling, Texas House of Representatives fra 1898 til 1902 Da Garner i 1893 blev valgt til dommer i distriktet, var Mariette "Ettie" Rheiner hans modstander i primærvalget. Han giftede sig to år senere med Mariette og parret fik i 1896 en søn, Tully Charles Garner.

Ved kongresvalget i 1902 blev Garner indvalgt i Repræsentanternes hus. Han repræsenterede der et valgdistrikt i Sydtexas i tredive år, fra 1903 til 1933. Garners kone arbejdede som hans privatsekretær. Garner var repræsentanthusets formand, Speaker, i perioden 1931 til 1933. Med undtagelse af Garner er det kun Schuyler Colfax som har været formand i repræsentanthuset før han blev USA's vicepræsident.

Da demokraterne valgte præsidentkandidat til præsidentvalget i 1932, var Garner en af Franklin D. Roosevelts skrappeste modstandere. Da det så klart ud til at Roosevelt ville blive nomineret, lykkedes det for Garner at blive hans vicepræsidentkandidat. Roosevelt og Garner vandt valget og de blev også genvalgt til deres respektive embeder i 1936. Garner var ikke særlig fornøjet med vicepræsidentens muligheder til at påvirke, og han har sagt at embedet var "not worth a bucket of warm piss".

Under Roosevelts anden mandatperiode blev forholdet mellem præsident og vicepræsident mærkbart ringere, og de var uenige om mange af tidens centrale politiske spørgsmål. Mange af de demokrater der var misfornøjede med præsidenten bad Garner om at stille op ved præsidentvalget i 1940. Garner anså sig være en foregangsmand i partiets traditionelle gruppe i modsætning til fornyerne som stod bag New Deal. Garner var en favorit i opinionsmålingerne blandt demokratiske vælgere, eftersom mange antog at Roosevelt ville følge traditionen og ikke stille op til en tredje mandatperiode i Det hvide hus.

Da det viste sig at Roosevelt var villig til at opstille i præsidentvalget, bestemte Garner sig for alligevel at udfordre præsidenten. Han vidste at chancerne ikke var store, men han var stærkt imod tanken om at nogen skulle vælges til tre mandatperioder som præsident, og desuden var han mod Roosevelts politik. Roosevelt vandt klart over Garner i primærvalget. Efter at have forladt vicepræsidentembedet i januar 1941 pensionerede Garner sig og tog tilbage til hjembyen Uvalde.

Da han døde 98 år gammel, var han den længstlevende person der nogensinde havde siddet i en af de to højeste embeder i amerikansk politik, en rekord som fortsat står den dag i dag.

Se også 
 USA's vicepræsidenter

USA's vicepræsidenter
Personer fra Texas
Thomas R. Marshall

Thomas Riley Marshall (født 14. marts 1854 i North Manchester, Indiana, død 1. juni 1925 i Washington D.C.) var en amerikansk politiker, som i 1913 blev USA's 28. vicepræsident under præsident Woodrow Wilson.

Marshall blev født i North Manchester i Indiana, og han uddannede sig til jurist. Han begyndte sin advokatpraksis i 1875 i Columbia City, før han i 1909 blev valgt som guvernør i Indiana. Da Demokraterne skulle bestemme, hvem som skulle blive deres præsidentkandidat ved valget i 1912, var Marshall længe et hedt navn, men til sidst blev Woodrow Wilson indstemt i stedet for ham. Han kom alligevel med på valgsedlen, og sammen vandt de præsidentvalget med god margin.

Forholdet mellem Marshall og Wilson var ikke specielt godt. Selv om Marshall blev inviteret med på regeringens møder, blev hans indspil sjældent taget hensyn til. I 1913 gik Wilson til det skridt at møde medlemmerne i Senatet personligt i stedet for at sende vicepræsidenten, som praksissen havde været tidligere. Wilson ønskede med dette at udsende signaler om, at han på ingen måde stolede på sin vicepræsident i delikate affærer. Siden dette har de efterfølgende præsidenter sjælden brugt deres vicepræsidenter som mellemmænd i kontakten med Senatet.

Under Marshalls anden termin kom USA med i 1. verdenskrig. Wilson udsendte ham for at støtte krigsindsatsen, noget som passede Marshall udmærket. Videre blev Marshall i denne periode den første vicepræsident, som afholdt kabinetsmøder. Han fik dette ansvar, da Wilson måtte rejse til Europa for at undskrive Versailles-traktaten og promovere idéen om Folkeforbundet.

2. oktober 1919 fik præsidenten sin anden hjerneblødning og var ikke længere i stand til at fungere som præsident. Selv om vicepræsident Marshall da kunne træde ind som fungerende præsident, ønskede han ikke at gøre dette. Han udførte de fleste af præsidentens ceremonielle opgaver i den genværende præsidentperiode uden at overtage præsidentens formelle magt.

Marshall returnerede til Indianapolis efter perioden som vicepræsident og genoptog der sin advokatpraksis. Han skrev også flere bøger, før han i 1925 døde under et besøg i Washington D.C.

Se også 
 Amerikanske vicepræsidenter

USA's vicepræsidenter
Personer fra Indiana
James S. Sherman

James Schoolcraft Sherman (født 24. oktober 1855, død 30. oktober 1912) var en repræsentant i Kongressen fra New York og USA's 27. vicepræsident.

Efter at have taget jurauddannelse og praktiseret i fire år som advokat blev han i 1884 borgmester i hjembyen Utica i New York. I 1886 blev han så indvalgt i Repræsentanternes hus, hvor han sad i fire år. Han tabte valget i 1890, og tog dermed en to års pause, før han igen blev indvalgt i 1892. Denne gang blev han siddende i 16 år, og blev dermed et velkendt ansigt i hovedstadens politiske miljø.

Da Sherman blev valgt som vicepræsident i 1908 havde han fået diagnosen galdesten, og fået besked om at han havde problemer med nyrerne. Men ved at holde en streng diet klarede han at holde symptomerne i skak, og indtog stillingen 4. marts 1909. Under valgkampen i 1912 svigtede helsen alligevel, meget på grund af det høje arbejdspress han pålagde sig selv, og han døde få dage før valget.

Sherman bliver husket som en humørfyldt person og som den eneste vicepræsident som har fået sin buste udhugget med med briller på.

Se også 
 Amerikanske vicepræsidenter

Eksterne henvisninger 

USA's vicepræsidenter
Massive Attack

Massive Attack er et engelsk trip hop-band, dannet i 1988 i Bristol af Robert Del Naja, Grantley Marshall og Andrew Vowles. De startede som et undergrundsband, men har siden samarbejdet med bl.a. Björk, David Bowie og Madonna.

Massive Attack udspringer af DJ-kollektivet the Wild Bunch, der huserede i Bristol-området i midt-firserne, og trak store menneskemængder til deres sound-system fester. De to medlemmer Andrew Vowles og Grant Marshall dannede i 1987 gruppen sammen med graffitimaleren Robert del Naja og udgav singlen 'Daydreaming', der bl.a. indeholdt en gæsteoptræden af Tricky.

Tricky var en fremtrædende skikkelse på debut LP'en 'Blue Lines', der udkom under navnet Massive som en følge af Golfkrigen. Pladen indeholdt bl.a. nummeret 'Unfinished Sympathy', der igen og igen er blevet kåret som verdens bedste sang af forskellige engelske musiktidskrifter. 

I de følgende år koncentrerede medlemmerne af Massive Attack sig hovedsageligt om remixes af andre kunstnere, hvor blandt andet Garbage og Madonna havde glæde af gruppens evner.

Udgivelsen af den anmelderroste 'Mezzanine' blev den sidste udgivelse med det oprindelige Massive Attack, for efter udgivelsen af pladen forlod først Vowles og derefter Marshall gruppen og efterlod Robert del Naja tilbage som eneste medlem. Han fandt dog sammen med produceren Neil Davidge, og udgav i 2003 det seneste album '100th Window'.

Et album, der udover gæsteoptrædener af Sinead O'Connor, skilte sig ud fra tidligere Massive Attack albums, da der på denne plade ikke var brugt nogen form for samples.

Diskografi

Album 
 Blue Lines, (1991)
 Protection, (1994)
 No Protection, (1995)
 Mezzanine, (1998)
 100th Window, (2003)
 Collected (compilation), (2006)
 Heligoland, (2010)

Referencer 
 Massive Attack på DRs musikleksikon

Fra DR's Musikleksikon
Elektroniske musikgrupper
Alternative grupper
Musikgrupper fra Storbritannien
Maramureș

Maramureș er et historisk område delt mellem Rumænien og Ukraine.

I moderne Rumænien bruger man ofte navnet til at betegne Maramureș distrikt og Satu Mare distrikt, det nordvestlige område af Transsylvanien. Kortet viser det "traditionele Maramureș" der blev delt efter det Habsburgske monarki forsvandt i 1918. Den nordlige del var mest befolket af ukrainere, den sydlige af rumænere med et ungarsk mindretal.

Maramureș blev besat af Ungarn under 2. verdenskrig.

Rumæniens historiske områder
Ukraine
Transsylvanien

sk:Marmaroš
Rumæniens historiske områder

Rumæniens historiske områder har ingen officiel betydning mere — landet er en enhedsstat og er inddelt i județ'er, amter der kan sammenlignes med franske départementer.

De historiske områder og deres underinddelinger:

 Transsylvanien og Partium
 Det egentlige Transsylvanien
 Maramureș — en del af Partium
 Crișana — en del af Partium
 Banat — en del af Partium

 Valakiet
 Oltenien — i vest
 Muntenien — i øst

 Moldavien
 Bukovina — i nord, den nordlige halvdel nu i Ukraine
 Moldavien, Rumænien — i vest
 Bessarabien — i øst, udgør nu mest af Moldova
 Bugeac — den sydlige del af Bessarabien, nu delt mellem Moldova og Ukraine

 Dobrogea
 Cadrilater — den sydlige Dobrogea, rumænsk 1913-40, nu i Bulgarien

Andet 
 Regat — det gamle Rumænien, 1878-1918, udgjordt af Valakiet, Moldavien (Rumænien) og det nordlige Dobrogea.
 Transnistrien — under 2. verdenskrig var dette område øst for Bessarabien besat af Rumænien, men dog aldrig officielt annekteret.
Salzburg-annalerne

Salzburg-annalerne eller Annales Iuvavenses var en serie af annaler skrevet i det 9. og 10. århundrede i Salzburg. De bruges som kilde til det sydøstlige Tysklands historie. Der eksisterer dog kun fragmenter af kopier, taget i det 12. århundrede. 

Annalerne er et af de første steder et forenet Tyskland nævnes. 920: Baiuarii sponte se reddiderunt Arnolfo duci et regnare eum fecerunt in regno Teutonicorum: "Bayerne, sammen med nogle andre Østfrankere, valgte Arnulf konge i opposition til Henrik" (dette skete dog i 919). Dette viser noget af de eneste beviser på at der eksisterede et forenet tysk kongerige før slutningen af det 11. århundrede. De fleste lærde anser det dog som en tilføjelse fra det 12. århundrede. Annalerne er ligeledes den eneste kilde til et attentat på Carloman af bayerne i 878. Ligeledes er det heri at de første skrevne referencer til Bratislava nævnes.

Kilder 
Reuter, Timothy. Germany in the Early Middle Ages 800–1056. New York: Longman, 1991.

Referencer 

Bayerns historie
Østrig i middelalderen
Tyskland i middelalderen
Annalerne
Litteratur fra middelalderen
Svätý Jur

Svätý Jur (tysk: Sankt Georgen, ungarsk: Szentgyörgy) er en lille by nordøst for Bratislava, hovedstaden i Slovakiet. Navnet betyder Sankt Georg. Mellem 1960 og 1990, havde byen det ikke-religiøse navn Jur pri Bratislave. Svätý Jur har en befolkning på ca. 5.000.

Geografi 
Svätý Jur ligger i Pezinok distriktet i Bratislava Regionen i det sydvestlige Slovakiet. Det omgivende areal inkluderer store vingårde i det nærtliggende Lille Karpatere og de unikke Šúr sumpe, der er et beskyttet område.

Historie 
Arkæologiske udgravninger daterer beboelsen tilbage til Hallstatt perioden og Quadi perioden. I det 9. århundrede, blev der bygget et stormährisk slot her. Svätý Jur blev første gang nævnt i skriftlige kilder i 1209 og modtog byrettigheder i 1299. Den blev en kongelig friby i Kongeriget Ungarn i 1647. På trods af bygningen af en bymur mellem 1603 og 1664, blev Svätý Jur ødelagt af det Osmanniske Rige i 1663. De osmannsiske tropper ødelagde ligeledes det Hvide Slot (Slovakisk: Biely Kameň), der havde været et vigtig administrativt center indtil da.

I det 18 og 19. århundrede og et godt stykke ind i det 20. århundrede var befolkningen primært tyskere, men de blev tvunget ud efter 2. verdenskrig.

I 1840, blev den første (hestetrukne) jernbane i Kongeriget Ungarn bygget fra byen til Bratislava.

Referencer

Noter

Eksterne links 
 Officiel hjemmeside for Svätý Jur 
 Fotografier af Svätý Jur
 Kort beskrivelse af Biely Kameň slottet 

Byer i Slovakiet