kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hellas Verona F.C.

Hellas Verona F.C. er en italiensk fodboldklub grundlagt i 1903, hjemmehørende i Verona, der med Preben Elkjær på holdet sikrede sig mesterskabet i 1984/85.

I de første år spillede klubben blot under navnet Hellas, men i 1919, da fodbolden i Italien kom i gang igen efter Første Verdenskrig, fusionerede man med bysbørnene i klubben Verona og blev til Hellas Verona. Klubben var op gennem 1920'erne blandt de bedste i norditalien, men man fik ikke etableret sig på højeste niveau, da den bedste række, Serie A, blev landsdækkende i 1929.

Bortset fra en enkelt sæson, 1957/58, skulle man frem til 1968, før Hellas Verona endelig rykkede op i Serie A. Oprykningen, der skete med den tidligere svenske stjernespiller Nils Liedholm som træner, indvarslede en periode på mere end 20 år, hvor klubben med få afbrydelser lå i Serie A. I 1976 kom klubben i sin første pokalfinale, som man dog tabte 4-0 til Napoli.

I 1985 oplevede Hellas Verona så den største triumf i klubbens historie, da man for hidtil eneste gang vandt det italienske mesterskab, Lo Scudetto. Med klubbens egen tidligere spiller, Osvaldo Bagnoli, på bænken og spillere som Preben Elkjær, Hans-Peter Briegel, Giuseppe Galderisi, Pietro Fanna og Antonio di Gennaro vandt man det måske mest overraskende italiensk mesterskab nogensinde. Det var i en kamp mod Juventus i sæsonen 1984/85, at Preben Elkjær scorede efter at have mistet støvlen i en tackling udenfor feltet.

Efter mesterskabsæsonen kunne Hellas Verona ikke følge resultatmæssigt med hold som Milan, Inter og Napoli. Bagnoli fortsatte som træner frem til 1990, men holdet var ikke længere det samme. Gennem det meste af 1990'erne lå klubben i Serie B, før man omkring år 2000 med bl.a. Martin Laursen, Adrian Mutu, Mauro Camaronesi og Massimo Oddo oplevede et comeback i den bedste række. Herefter gik det imidlertid hurtigt ned ad bakke. I 2008 var man i fare for at rykke ud af den tredjebedste række, Serie C1, da man blev nummer 17 og måtte ud i en nedrykningskamp mod Pro Patria. Den dårligste placering i klubbens historie.

Nedturen blev vendt, og Hellas Verona rykkede op i Serie A i sæsonen 2012/13 efter 11 års fravær. Her fik man chancen for at genoptage derbykampene, Derby della Scala, mod lokalrivalerne fra Chievo Verona, der i mellemtiden havde etableret sig i den bedste række. Blandt spillerne fandt man da den aldrende verdensmester Luca Toni, der i Verona fandt sin anden ungdom og scorede 48 Serie A mål over tre sæsoner.

Hellas Verona deler Stadio Marc'Antonio Bentegodi med Chievo. Hellas har normalt flere tilskuere end Chievo, selvom Chievo siden årtusindskiftet har haft de bedste resultater.

Danske spillere 
 Preben Elkjær Larsen, 1984-1988, 91 kampe, 32 mål
 Martin Laursen, 1998-2001, 58 kampe, 3 mål
 Frederik Sørensen, 2014-2015, 10 kampe, 0 mål

Titler 

Serie A (1): 1985

Serie B (3): 1957, 1982, 1999

Serie C (1): 1943

 
Fodboldklubber i Italien
Etableret i 1903
François Boucher

François Boucher (født 29. september 1703 i Paris, død 30. maj 1770 i samme by) var en fransk maler og en af rokokoens vigtigste skikkelser.


Boucher fik François Lemoyne til lærer, men uddannede sig især hos Antoine Watteau. Han var i Italien til 1728 og modtog egentlig kun impulser fra Giovanni Battista Tiepolos kunst. Han blev efter hjemkomsten akademimedlem og professor, virkede ved gobelinfabrikken i Beauvais og (1755-65) som inspektør for gobelinmanufakturen i Paris; han blev i 1765 direktør for Paris-akademiet og samme år første hofmaler.

Boucher var den franske rokokos tusindkunstner; han malede i olie eller pastel alskens emner, snart små staffelibilleder, snart store vægdekorationer; han raderede let og åndfuldt næsten 200 blade og efterlod sig tusinder håndtegninger; han arrangerede balletter og fyrværkerier, gav udkast til mængder af kunstindustrielle genstande, bibragte havekunsten en ny karakter, prægede gobelin-stilen og var i det hele ved sin enorme produktions lette gratie dekorationskunstneren par excellence i Madame de Pompadours (hans velynders) luksuriøse Frankrig. Bouchers malerier med hans klare, lyse farver og blålig rosarøde toner tilstræber ikke koloristisk natursandhed (landskabsbaggrundene er mest naturtro), men passer fortræffeligt ind som led i et større dekorativt og festligt rokoko-ensemble. Han maler hyrdescener i tidens ånd og portrætter (gerne ret tomme, enkelte, som Madame de Pompadours og kvindeportrættet i Louvre, ret karakteristiske), men hans egentlige felt er dog den nøgne mytologi og dens "badeliv": Kythere, Neptun, nymfer og najader, der boltrer og viser) deres fine og ungpigeagtige legemer med megen ynde og pikant samspil; men disse nøgne og tomme skønheder har intet at gøre med mytologiens storhed, men er, som der er sagt, taget fra datidens corps de ballet. Boucher, der nød ry som "Gratiernes maler", er rigt repræsenteret i franske samlinger særlig i Louvre; uden for Frankrig særlig godt i Stockholm og i Wallace Collection i London.

Ældre litteratur 
 E. og J. Goncourt, Boucher [sidste Udgave 1881]; 
 Mantz, François Boucher, Lemoyne et Natoire [Paris 1880]; 
 F. Michel, François Boucher [Paris, ny Udgave 1907]; 
 Kahn, Boucher [Paris 1905]).

Kilder og eksterne henvisninger 

 

Malere fra Frankrig
Rokokomalere
Portrætmalere
Historiemalere
Hofmalere fra Frankrig
Franskmænd i 1700-tallet
Medlemmer af Académie royale de peinture et de sculpture
Personer fra Paris
Modtagere af Prix de Rome for maleri
Yellowwood

Yellowwood, med det latinske navn Podocarpus latifolius (også kaldet Bredbladet Yellowwood eller Ægte Yellowwood) er et stort stedsegrønt træ med en højde på op til 35 m og en diameter på op til 3 m. Træet er i sydtaks-familien (Podocarpus). 

Træet hører hjemme i den sydlige og østlige del af Sydafrika, især i de kystnære egne som fx Garden Route i Western Cape-provinsen og i KwaZulu-Natal og så langt nord på som til det østlige Limpopo. Yellowwood er udnævnt til Sydafrikas nationaltræ.

Løvet er linseformet med en længde på op til 25–40 mm på udvoksede træer, lidt længere (100 mm) på helt unge træer. Træets bær-lignende frugter er op til 11 mm i diameter og har en kulør i skalaen fra pink til mørkerød.

Træet er langsomtvoksende og dets ved er hårdt som hos taks. Det er velegnet til møbelfremstilling og til brug i byggeriet.

På grund af overfældning er træet i dag beskyttet og kun en lille del bliver fældet.

Links 
Træet som statssymbol

Nåletræer
Sydtaks
Garden Route
Marie-Louise Brasen

Marie-Louise Brasen (født 9. juni 1981) er en dansk atlet medlem af Sparta Atletik tidligere i Fremad Holbæk og Århus 1900.

I 2001 vandt hun Søndersøløbet i Viborg.

Brasen tog en Cand.jur. eksamen på Københavns Universitet 2007–2010 og har også studeret og løbet for Hawaii Pacific University.

Internationale ungdomsmesterskaber 
 2000 U21-NM 4km cross 14.plads 16.33
 1999 U21-NM 4km cross 12.plads 17.20
 1998 U21-NM 4km cross 8.plads 17.40
 1997 U21-NM 4km cross 13.plads 17.32

Danske mesterskaber 
  2012 1500 meter-inde 4,40,14
  2011 1500 meter-inde 4,45,32
  2010 1500 meter 4,35,67
  2010 5000 meter 17,03,61
  2010 kort cross 16,26
  2010 kort cross-hold
  2005 10km 36.06
  2004 5000 meter 17,18,55
  2004 1500 meter 4,33,04
Listen er ikke komplet

Eksterne henvisninger 
 Profil – Marie-Louise Brasen
 DAF i tal – Marie-Louise Brasen 
 sparta.dk: Alletiders Top 10

Referencer 

Crossløbere fra Danmark
Atleter fra Sparta Atletik
Mellemdistanceløbere fra Danmark
Science center

Et science center er et videnskabsmuseum, der i stor stil anvender interaktive demonstrationsforsøg (ofte kaldet hands-on forsøg) til at formidle viden om teknik og naturvidenskab. Science centre har udviklet sig kontinuert fra traditionelle museer, hvor genstande udstilles passivt i montre, så de besøgende blot kan kigge på dem, til egentlige science centre, hvor det er den interaktive oplevelse, der er i højsædet.

Science centre i Danmark

Blandt de mest besøgte science centre i Danmark finder man Experimentarium og Danfoss Universe, men også Energimuseet og Steno Museet tilhører kategorien.

Desuden kan man argumentere for, at den zoologiske have Randers Regnskov kan betragtes som en science center, da hovedparten af dyrene bevæger sig frit mellem gæsterne, hvorved der opnåes en interaktion mellem de besøgende og de udstillede dyr, som ikke er almindelig kendt fra andre dyreparker.

Endelig kan man nævne Dansk Naturvidenskabsfestival, hvor aktiviteter indeholdende hand-on demonstrationsforsøg er højt prioriteret.

Se også
 Dansk Naturvidenskabsformidling

Kilder
Gitte Sunesen

Gitte Jensby Sunesen Vilhelmsen f. Jensby Sunesen (født 11. december 1971 i Hammel) er en dansk håndboldspiller, der deltog i og vandt  OL i 1996 i Atlanta. Sunesen blev verdensmester i håndbold i 1997 i Tyskland.

OL-medaljer 
 : OL i 1996  Atlanta

Referencer

Eksterne henvisninger 
 DHF's hjemmeside – søg på Gitte Sunesen
 

Håndboldspillere fra Danmark
Olympiske mestre fra Danmark
Medaljevindere fra Danmark ved sommer-OL 1996
Sophie Roessler

Sophie Marlene Roessler (født 30. september 1996 i Slagelse) er en dansk/tysk atlet, opvokset i Danmark, men tysk statsborger.

Sophie Roessler er medlem af Aabenraa IG, tidligere i AK Delta Slagelse og Odense Atletik/OGF. 
Hun var elev på Henriette Hørlücks Skole i Odense og bor nu i Aabenraa, hvor hun går på byens tyske gymnasium, Deutsches Gymnasium für Nordschleswig. Hun trænes af Poul Erik Beck.

Sophie Roessler er datter af kultursociologen Henning Eichberg og søster til komponisten Søren Nils Eichberg

Danske mesterskaber 
  2011 Længdespring-inde 5,10

Personlige rekord 
 100 meter: 12,44 Hvidovre, 2015
 200 meter: 26,51 (+0.1) Odense Atletikstadion 27. juni 2010  
 Længdespring: 5.67 Skive, 2015
 Trespring: 11.22 (+1.6) Sävedalen, Sverige 5. juni 2010 (DR-14-årige)
 Længdespring – inde: 5.37 Århus 24. januar 2010

Eksterne henvisninger 
Profil – Sophie Roessler
OGFs Blå Atletikbog for Sophie Roessler

Længdespringere fra Danmark
Atleter fra Aabenraa IG
Atleter fra Odense Atletik/OGF
Atleter fra AK Delta Slagelse
Personer fra Slagelse
Tyskere i 2000-tallet
Chi-Chi's

Chi-Chi's er en mexicansk resturantkæde etableret i 1975.

Chi-Chi's menu er en blanding mellem det texanske og mexikanske køkken med ting som fajitas, steaks, pomfritter, wraps, tortillas, nachos i forskellige versioner. På verdensplan har virksomheden mere end 130 resturanter og over 8.900 medarbejdere og i 2011 åbnede den første restaurant i Danmark. Virksomheden ophørte i USA i 2004, men har stadig resturanter i Belgien, Luxembourg, Forenede Arabiske Emirater, Kuwait og Indonesien. Chis-Chi's ophørte med deres resturanter i USA i 2004 efter en konkursbegæring og i 2003 blev resturantkæden ramt af det største hepatitis A udbrud i USAs historie med fire døde og 660 smittede. Epidemien opstod pågrund af nogle løg på en af deres resturanter i Pennsylvania.

I februar måned 2011 åbnede den første Chi-Chis i Mejlgade, Århus. Restauranten lukkede dog d. 28 juni, 2011, da denne ikke havde fået det lovede kapital fra Belgien. I dag har de dog ikke penge nok til at indberette konkurs, og restaurantens medarbejdere kan derfor ikke få udbetalt deres løn fra Lønmodtagernes Garantifond.

Referencer 

Fastfoodrestaurantkæder fra USA
Etableret i 1975
Bundaberg

Bundaberg er en by i delstaten Queensland i Australien. Byen ligger ved Burnett-elven 385 km nord for delstatshovedstaden Brisbane og 15 kilometer fra kysten. Bundaberg er et regionalt centor for Wide Bay-Burnett.

Det antages at navnet kommer fra en sammenkobling af bunda som betyder vigtig mand på Kabi et Aborginalsk sprog og det tyske ord berg. Stedet er lokalt kendt som Bundy.

Den lokale aborginerstamme er Gurang Gurang-folket.

Historie 

Den europæiske bosætning af Bundaberg blev grundlagt af tømmerhuggerene Bob og George Stewart og Lachlan Tripp i 1867. De første landmænd fulgte kort tid efter. Tømmer var den første etablerete industri i Bundaberg. I 1868 blev der oprettet et savværk ved Burnett-elven. Bosætningen blev opmålt og døbt Bundaberg i 1870.

Kort tid efter blev sukkerrør indført og sukkerindustrien kom senere til at blive hovedernæringen i Bundaberg. Den tidliger sukkerindustri var afhængig af Kanakas-folket som arbejdede som slaver.

Industri 
Hovedindustrien i Bundaberg er baseret på sukkerrør. Omfattende sukkerrørsfelter er etableret i nærområdet og flere arbejdspladser baserer sig på sukkerproduktion. En af byens bedst kendte eksportartikler er Bundaberg Rum som er lavet af melasse et biprodukt af sukkerproduktionen.Turisme er en vigtig industri i Bundaberg. Bundaberg ligger nær den sydlige del af Great Barrier Reef ikke langt fra Lady Elliot-øen og Lady Musgrave-øen. Det lokale strande er også populære turistmål.

Klima 
Bundaberg har et subtropisk klima med varme somre og milde vintre.

Transport 
Bundaberg ligger ved slutningen af Isis Highway (State Route 3). Mange ekspressbusser stopper også i Bundaberg. Bundaberg lufthavn har flyvninger til Brisbane og Lady Elliot-øen. Flyproducenten Jabiru Aircraft holder til i Bundaberg.

Venskabsbyer 
  Nanning
  Settsu

Kilder

Links 
 Bundaberg Regional Council

Byer i Queensland
Pearl van der Wissel

Pearl van der Wissel (født 14. april 1984 i Leiden) er en tidligere hollandsk håndboldspiller, der seneste spillede for Odense Håndbold og Hollands kvindehåndboldlandshold.

Pearl van der Wissel spillede i hjemlandet for klubberne UDSV, Aalsmeer, Orient, VOC Amsterdam og Omni sportvereniging Hellas. Efter at backspilleren i 2002 vandt det hollandske mesterskab med Hellas, skiftede hun til den danske klub GOG Svendborg TGI med hvem hun vandt den danske pokalturnering i 2005. Efter syv år i GOG skiftede hun til den franske klub Toulon Saint-Cyr Var Handball, hvor hun i 2010 blev fransk mester. Efter blot én sæson skiftede hun til den tyske Bundesligaklub Thüringer HC.

Hun havde før EM 2010 spillet 178 landskampe og scoret 476 mål. Med det hollandske landshold opnåede hun en femteplads i VM 2005 i Rusland. Derudover blev hun udtaget til mesterskabets Allstar-Team. 

Hun gjorde comeback på det hollandsk landshold ved VM 2017i Tyskland, hvor hun sammen med resten af holdet vandt bronzemedalje.

Referencer 

Håndboldspillere fra Nederlandene
Håndboldspillere fra GOG
Håndboldspillere fra SK Aarhus
Håndboldspillere fra Odense Håndbold
Knud Illeris

Knud Illeris (født 7. marts 1939) er en dansk forfatter til en lang række bøger som How We Learn, som giver en dybdgående forståelse for, hvordan mennesket lærer og af-lærer. Han har  fra 2005 været professor på Danmarks Pædagogiske Universitetsskole i Livslang læring. Knud Illeris var tidligere professor på Institut for Uddannelsesforskning på Roskilde Universitets Center, og fra 2001 til 2004 var han leder for Workplace Learning konsortiets forskningsprogram "Læring i arbejdslivet" hos Learning Lab Denmark.

I 2005 blev Knud Illeris "Honorary Adjunct Professor of Teachers College Columbia University, New York" , og i 2006 blev han induktioneret på "The International Hall of Fame of Adult and Continuing Education.

Knud Illeris' særlige interesseområder er Lærings-, motivations- og kvalifikationsteori, livslang læring og læring i arbejdslivet.

Knud Illeris' dimensioner af læring og kompetenceudvikling 

Knud Illeris har samlet 16 forskellige teoretikeres bud på læringsteorier i sin bog Contemporary Theories of Learning (2009). Det første er hans læringstrekant, der viser de dimensioner, han mener indgår i læring. I venstre hjørne befinder selve indholdet sig, altså viden, forståelse og evner. Her drejer det sig om, hvad der helt konkret læres og formålet er for den lærende at udvikle mening og mulighed for at håndtere praktiske udfordringer. Her udvikles den personlige funktionalitet.

I højre hjørne handler det om den mentale energi, der er nødvendig for læringsprocessen. Det drejer sig om følelserne og motivationen, og formålet er at sikre en konstant mental balance og herved udvikle den personlige sensivitet. 

Det nederste hjørne indholder interaktionen og kan inkludere perception, transmission, erfaringer, deltagelse og aktivitet. Formålet er den lærendes sociale integration i samfundet.

Indholdet (det venstre hjørne) og den mentale energi (højre hjørne) foregår internt i individet mens at interaktionen (det nederste hjørne) inkluderer det sociale og eksterne aspekt af læring. Både det interne og det eksterne er essentielt i læringsprocessen ifølge Knud Illeris.

Litteraturliste 

Pædagogik
Læring
Faglitterære forfattere fra Danmark
Nina Otto

Nina Wojcik Otto (født 1991) er en dansk atlet medlem af Sparta Atletik. Hun forbedrede 2013 den danske U23-rekord i spydkast til 51,08, hvilket var 45 cm længere end Marie Vestergaards gamle rekord fra i 2012.

Nina Otto trænes af Carsten Bomme

Danske mesterskaber 
  2012 Kuglestød-inde 13,23
  2011 Kuglestød-inde 12,86

Eksterne henvisninger 
 Statletik.dk – Profil Nina Otto 
 Kasterne – Nina Otto 

Kuglestødere fra Danmark
Atleter fra Sparta Atletik
True Grit

True Grit er en amerikansk westernfilm fra 2010, instrueret af Joel og Ethan Coen. Filmen er baseret på romanen af samme navn skrevet af Charles Portis, som tidligere er filmatiseret med John Wayne i hovedrollen. Hovedrollerne spilles af Hailee Steinfeld (som Mattie Ross) og Jeff Bridges (som U.S. Marshall Reuben J. "Rooster" Cogburn). Andre skuespillere inkluderer Matt Damon, Josh Brolin og Barry Pepper.

Medvirkende 
 Jeff Bridges – U.S. Marshal Reuben J. "Rooster" Cogburn
 Hailee Steinfeld – Mattie Ross
 Matt Damon – Texas Ranger LaBoeuf
 Josh Brolin – Tom Chaney
 Barry Pepper – "Lucky" Ned Pepper
 Domhnall Gleeson – Moon
 Paul Rae – Emmett Quincy
 Nicholas Sadler – Sullivan
 Bruce Green – Harold Parmalee
 Joe Stevens – Lawyer Goudy
 Dakin Matthews – Colonel Stonehill
 Elizabeth Marvel – 40-år-gamle Mattie
 Leon Russom – Sheriff
 Jake Walker – Judge Isaac Parker
 Peter Leung – Mr. Lee
 Don Pirl – Cole Younger
 Jarlath Conroy – The Undertaker

Priser 
Filmen er blevet nomineret til 12 BAFTA-statuetter, inkluderet bedste skuespiller (Bridges), bedste skuespillerinde (Steinfeld) og bedste tilpassede manuskript.

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 2010
Westernfilm fra USA
Dramafilm fra USA
Engelsksprogede film
Film instrueret af Coen-brødrene
Sajanbjergene

Sajanbjergene (russisk: Саяны – Sajany) er en bjergkæde i det sydlige Sibirien i Rusland. De udgør en del af De sydsibirske bjerge som strækker sig fra Centralasien i vest til Okhotske Hav i øst.

Sajanbjergene består af Øst-Sajan, som strækker sig fra Jenisej på 92° Ø til Bajkalsøen og ind i Khövsgöl aimag (provins) i Mongoliet, og Vest-Sajan, som danner en østlig fortsættelse af Altajbjergene, og strækker sig 500 km fra 89° Ø til midt på Øst-Sajan på 96° Ø. I Øst-Sajan findes de højeste bjerge, med Munku Sardyk på 3.492 moh som det højeste. Vest-Sajan er noget lavere, med toppe op til 2.930 moh.

I nord grænser Sajanbjergene til Det centralsibirske plateau, i øst til Angara og Bajkalsøen, i syd til Tannu-Ola bjergene, i vest til Altajbjergene og i nordvest går bjergene over i Det vestsibirske lavland. Syd før Sajanbjergene ligger republikken Tuva, og i nord republikken Khakasien og Krasnojarsk kraj.

I Sajanbjergene har floden Jenisej sit udspring, sammen med mange af dens største bifloder, som Abakan, Irkut, Kan, Oka og Uda.

Geografi 

Sajanbjergene ligger for det meste på højder fra 2.000 til 2.700 meter, men enkelte toppe, hovedsagelig bestående af graniter og metamorfe skifer, når op i over 3.000 meter, med Munku-Sardyk på 3.492 meter som den højeste. De vigtigste bjergpas ligger på 1.800 til 2.300 moh. som Muztaghpasset på 2.280 m, Mongolpasset på 1.980 m, Tenghyzpasset på 2.280 m og Obo-sarympasset på 1.860 m.

Ved 92° Ø blir Vest-Sajan gennemskåret af Øvre Jenisej, og på 106° Ø ender Øst-Sajan over sænkningen til Selenga-Orkhondalen. Fra Det mongolske plateau er stigningen mest ganske svag, men op fra sletterne i Sibirien er der meget brattere, til trods for at Sajankæden ligger bag et bælte af subsidiære bjergkæder af alpin karakter, som Usinskbjergene, Ojabjergene, Tunkabjergene, Kitojbjergene og Belajabjergene. Mellem Jenisejkløften og Khövsgölsøen på 100° 30' Ø kaldes bjergkæden også Jerghik-taiga.

Vegetationen i bjergkæden er stort set sparsom, men i de højere områder findes gode skove af lærk, gran, ene, birk og el, med rhododendron og flere arter af berberis og rips. Lav og mos vokser på de øverste skråninger.

Eksterne henvisninger 
 Tuva – Sajanbjergene
 Tuva- og Sajanbjergene 
 Foto af Sajanbjergene

Bjerge i Rusland
Mongoliets geografi
Bjergkæder i Asien
Hertug af Cumberland

Hertug af Cumberland er en engelsk (senere britisk og hannoveransk) titel, der blev oprettet i 1644. Titlen er knyttet til landskabet Cumberland i det nordvestlige England. Landskabets hovedby er Carlisle
  
Fra 1714 til 1837 var af Hannover i personalunion med Storbritannien og Irland. Efter 1837 gik titlen som hertug af Cumberland og Teviotdale i arv til det tyske overhoved for Huset Hannover. Samtidig var hertugen den ældste mandlige arving til kong Georg 3. af Storbritannien og Hannover. 
 
I 1913 blev Prins Ernst August 3. af Hannover hertug af Braunschweig. Han deltog i 1. verdenskrig på tysk side. Som en konsekvens af dette mistede hans far Ernst August Hertug af Cumberland alle sine sine britiske titler i 1919. Siden har titlen som Hertug af Cumberland og Teviotdale været ubesat.

Hertuger af Cumberland

De første hertuger 
 1644-1682: Rupert af Pfalz, søn af ”Vinterdronningen” (Elizabeth Stuart], han var general, admiral og guvernør for Hudson's Bay Company, Rupert's Land er kaldt op efter ham. 
 1689-1708: Prins Jørgen af Danmark-Norge, han var gift med dronning Anne Stuart af England og Skotland. 
 1726-1765: Prins William, hertug af Cumberland, bror til dronning Louise af Danmark-Norge, søn af Georg 2. af Storbritannien.

Hertug af Cumberland og Strathearn 
 1766-1790: Prins Henry, hertug af Cumberland og Strathearn, bror til dronning Caroline Mathilde af Danmark-Norge, søn af prins Frederik Ludvig af Wales.

Hertuger af Cumberland og Teviotdale 
 1799-1851: Prins Ernst August, hertug af Cumberland og Teviotdale, i 1837 blev han indsat som kong Ernst August 1. af Hannover, han var fjerde søn af kong Georg 3. af Storbritannien og Hannover. 
 1851-1878: Georg 5. af Hannover, hertug af Cumberland og Teviotdale, i 1866 fordrev Preussen ham som konge af Hannover. 
 1878-1919: Prins Ernst August, hertug af Cumberland og Teviotdale, kronprins af Hannover, gift med Prinsesse Thyra af Danmark, mistede sine britiske titler i 1919, fordi hans søn hertugen af Braunschweig deltog i 1. verdenskrig på tysk side, døde i 1923.

Arvinger til titlen som Hertug af Cumberland 
 1923-1953: Prins Ernst August 3. af Hannover, hertug af Braunschweig (1913-1918), søn af Ernst August Hertug af Cumberland og Prinsesse Thyra af Danmark, svigersøn af kejser Wilhelm 2. af Tyskland. 
 1953-1987: Prins Ernst August 4. af Hannover, i 1914-1919 var han var prins af Storbritannien og Irland, i 1931 genudnævnte hans far ham til prins af Hannover, Storbritannien og Irland, han var bror til dronning Frederike af Grækenland. 
 1987-nu: Prins Ernst August 5. af Hannover, han er den ældste mandlige arving til kong Georg 3. af Storbritannien og Hannover, gift to gange, første gang med Chantal Hochuli, anden gang med prinsesse Caroline, datter af Grace Kelly og fyrst Rainier 3. af Monaco, der er børn i begge ægteskaber.
 Prins Ernst August af Hannover, født 1983, ældste søn af Chantal Hochuli og Prins Ernst August 5. af Hannover.

Cumberland
Fagniveauer

Fagniveauer bruges til at fortælle sværhedsgraden af et fag, hvor niveau A er det højeste og det sværeste. Niveauerne er: basis,G,F,E,D,C,B,A  

På Almen voksenudannelse (AVU) undervises der i følgende fagniveauer: 

Basisniveau er grundlæggende
F er et niveau mellem folkeskolens afgangsprøve og 10. klasseprøven. 
E svarer til 10. klasseprøven. 
D er et niveau mellem 10. klasseprøven og gymnasialt niveau C.  og er det højeste niveau på AVU
Uddannelse i Danmark