kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nordhavnsvej

Nordhavnsvej er en 1,95 km  lang firesporet motortrafikvej, som ligger på Ydre Østerbro. Motortrafikvejen forbinder Helsingørmotorvejen med Strandvænget, hvoraf de 920 meter  føres gennem en underjordisk, nedgravet tunnel ("cut and cover"). Der er planer om, at den skal forbindes til den evt. kommende Havnetunnelen (Østlig Ringvej) gennem Københavns Havn og i første omgang til det nye boligkvarter Nordhavn.

Fra motorvejen føres motortrafikvejen ind under Ringbanen, frem til Svanemøllens Kaserne, hvor den føres videre i tunnel under Nordbanen og Kystbanen, videre under Strandvejen, indtil den skal tilsluttes med Strandvænget.

Vej- og tunnelforbindelsen blev udført og projekteret af Nordhavnsvej Konsortiet I/S, der bestod af E. Pihl & Søn og Züblin. Konsortiet skrev 10. august 2011 under på kontrakten med Københavns Kommune efter at have vundet udbuddet med en tilbudssum på 1,2 milliarder DKK. Efter Pihls konkurs i august 2013 fortsatte Züblin arbejdet.

Nordhavnsvej blev indviet af Transport-, Bygnings- og Boligminister Ole Birk Olesen og Teknik- og miljøborgmester Morten Kabell 17. december 2017. I forbindelse med indvielsen var det for første og eneste gang muligt at køre gennem tunnelen på cykel, hvilket flere tusinde fremmødte benyttede sig af. Motortrafikvejen åbnede for almindelig trafik dagen efter, den 18. december 2017.

Nordhavnstunnelen 
I maj 2014 blev det vedtaget at anlægge en tunnel til Nordhavnen, Nordhavnstunnelen, som en forlængelse af Nordhavnsvejen fra Strandvænget og ud til Nordhavnen. Dette kan også ses som første fase af den foreslåede Havnetunnel-motortrafikvej, som er foreslået til at forbinde Helsingørmotorvejen og Amagermotorvejen uden at køre gennem Indre By. Trafikken kan dog blive større end Nordhavnstunnelens kapacitet. Arbejdet med at bygge tilslutningen mellem Nordhavnsvej og Nordshavnstunnelen betød, at Nordhavnsvej ikke åbnede i 2015 som først planlagt, men i stedet i 2018. Forberedelser til tunnelen startede i 2022.

Galleri

Litteratur

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Projektet, status og billeder. Københavns Kommune 
 Nordhavnstunnelen  - Vejdirektoratet
 Køretur på Nordhavnsvej til Strandvænget – En illustrations-video lavet før projektet begyndte.
 Illustration, linieføringen
 Nordhavnsvejen, gang- og cykelsti, tilslutning til Lyngbyvejen 
 Krum fly-over til Nordhavn blev støbt højt til vejrs. Dansk Beton 

Motortrafikveje i Danmark
Tunneler i Danmark
Transport i København
Etableret i 2017
Gader på Østerbro
Henry Thomsen

Henry Christian Thomsen (født 18. september 1906 i Thisted, død 4. december 1944 på transport mellem Neuengamme koncentrationslejr og Flensborg i Tyskland) var en dansk skibsfører og kroejer, som under 2. verdenskrig og besættelsen var frihedskæmper og aktiv i redningen af de danske jøder over Øresund til Sverige.

Kroejer 
Thomsen stammede fra Thisted, fik 23 år gammel skibsførereksamen og førte med det samme eget skib, M/S Grethe. Han blev gift 19. september 1931 med Ellen Margrethe (11. september 1912 - ?). Han sejlede derefter til 1942, da han sammen med sin hustru Ellen Margrethe købte Snekkersten Kro og Badehotel. Politisk var han medlem af Socialdemokratiet.

Modstandsaktiviteter 
Fra begyndelsen af 1943 eller tidligere var han aktiv i flugthjælp og ruteaktivitet med tilknytning til Dansk-Svensk Flygtningetjeneste og Holger Danske. I den egenskab var han med til at hjælpe mange danske jøder over Øresund til sikkerhed i Sverige under redningen i oktober 1943.

Snekkersten Kro blev et centralt opsamlingssted for flygtninge, og Thomsens egen båd Margrethe var den primære drivkraft til transportere. Thomsens illegale transportvirksomhed foregik i tæt samarbejde med Holger Danske. Derudover samarbejdede han med redaktør Leif B. Hendil, direktør Knud Parkov fra Wiibroes Bryggeri, og med "Lyngby-Kredsen", en illegal gruppe, der ligeledes arbejdede med transporter samt læge Jørgen Gersfelt i Snekkersten.

Gestapo fik mistanke til ægteparret på Snekkersten Kro, og kroejer Thomsen blev flere gange ført til afhøring på Dagmarhus. Én gang var han fængslet i en hel uge, før han blev frigivet på grund af mangel på bevis.

Afsløring, deportation og død 
Modstandsmanden Holger Nyhuus Kristoffersen var i 1944 psykisk nedbrudt og søgte et rekreationsophold i Humlebæk sammen med sin kone og kontaktede Henry Thomsen for at finde en sikker lokalitet. Telefonsamtalen med kroejeren var imidlertid blevet aflyttet af en stikker, og den 10. august 1944 faldt Kristoffersen i et baghold ved Snekkersten Station, hvor både han og gruppekammeraten Jørgen Juel Jensen uden varsel blev skudt og dræbt af Gestapo. Et tredje gruppemedlem, der var gået noget i forvejen, undslap tyskerne.

Allerede den 9. august 1944 var Henry Thomsen blevet arresteret af Gestapo, og blev den 9. september 1944 sendt til koncentrationslejren Neuengamme i Tyskland. Henry Christian Thomsen døde den 4. december 1944 i koncentrationslejren, officielt på grund af lungebetændelse.

Henry Thomsen og hans overlevende kone Ellen Margrethe fik i 1968 udmærkelsen "Retfærdige blandt nationerne" af Jad Vashem.

Referencer

Kilder

Eksterne henvisninger 

Personer fra Thisted
Retfærdige blandt nationerne
Medlemmer af Dansk-Svensk Flygtningetjeneste
Medlemmer af Holger Danske
Ofre for Holocaust fra Danmark
Søfolk
Danskere i 1900-tallet
Vilhelm Bille

Vilhelm Victor Bille (12. september 1864 i København – 28. februar 1908 sammesteds) var en dansk marinemaler.

Han var søn af marinemaleren Carl Bille og far til maleren Willy Bille. Bille var elev af faren og besøgte en kort tid Kunstakademiet.

Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Udvalgte værker 
 Skruekorvetten Dagmar sejlende for vinden (1886, Orlogsmuseet)
 Københavns Havn med engelske og danske krigsskibe (1887, Bruun Rasmussen Kunstauktioners auktion 21. august 1985)
 Fregatten Jylland (1892, Orlogsmuseet)
 Københavns Havn med skibe, heriblandt fregatten Jylland (Kunsthallens auktion 4. maj 1992)

Ekstern henvisning 

 

Malere fra Danmark
Marinemalere
Personer fra København
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Ismail Omar Guelleh

Ismail Omar Guelleh (født 27. november 1947 i Dire Dawa, Etiopien) har siden 1999 været præsident i Djibouti, og har tidligere har arbejdet indenfor efterretningstjenesten. Han efterfulgte sin onkel, Hassan Gouled Aptidon som var præsident frem til 1999.

Eksterne henvisninger 

Djiboutis præsidenter
Nuværende statsoverhoveder
Ornö

Ornö er den største ø i Stockholms søndre skærgård og indgår i Ornö socken i Haninge kommun. Den er cirka 15 km lang og 3-4 km bred. Ornö har ca. 300 fastboende indbyggere men øens indbyggertal stiger kraftigt om sommeren da der er flere større fritidshusområder på øen.

Ornö kirke er tegnet af arkitekt Ludvig Hawerman og blev indviet i 1886. Kirken er beliggende på en bakke ovenfor Kyrkviken og indgår i Dalarö-Ornö-Utö församling.

Hvert år i slutningen af maj gennemføres Ornö Runt, en af de større kapsejladser i Stockholms skærgård.

Historie 
Fund ved Långviken og omkring Hässelmara viser viser at området har været beboet siden bronzealderen. Et jernværk med masseovn blev anlagt i Lättinge i 1637, malmen hentedes fra Utö. I Lättinge fandtes en havn og en vandmølle. På øens sydøstlige side opførtes sædegården Sundby säteri af Claes Stiernskiöld i 1660'erne. De fleste af Ornös bebyggelser og gårde inklusive godset Sundby nedbrændte under russerhærgningerne 1719. Omfattende minedrift efter feldspat foregik i årene 1914–65, og den største grube var Långviksgruvan i nærheden af bebyggelsen Lugnet. Fiskeri har altid været af stor betydning for øboerne. Et Militært øvelsesområde fandtes på øens østlige og sydlige del i 1900-tallet.

Natur 
Elg og rådyr er almindeligt forekommende. Havørn, fiskeørn og musvåge er yngler i flere af Ornös skovområdetr.

På øens sydlige del og i den omliggende skærgård ligger Sundby naturreservat.

Stockholms läns dybeste sø Stunnträsk, ligger på Ornö og er 40 meter dyb.

Ornö i populærkultur 
 Dele af Colin Forbes thriller Cover Story (1984) foregår på øen
 Ornö Sjötrafiks bilfærge forekommer i TV-serien Skærgårdsdoktoren. I serien filmer man dogk Ornö som fastlandet og Dalarö som øen, modsat virkeligheden.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Ornö Turistbyrå

Stockholms skærgård
Øer i Sverige
Stockholms län
Russerhærgningerne

Russerhærgningerne (svensk rysshärjningarna) er en almindelig svensk betegnelse på den russiske flådes terroraktiviteter mod civilbefolkningen langs den svenske kyst af Østersøen. De mest intense hærgninger foregik mod slutningen af Den store nordiske krig (1719–1721), men både før og efter var der russiske styrker, som hærgede langs svenskekysten. Hensigten var at plyndre og brænde for at tvinge den svenska regering til at give efter i fredsforhandlingerne på Åland, hvor Sveriges repræsentant Georg Heinrich von Görtz forhalede forhandlingerne i afventen på militær hjælp fra England.

Litteratur 
 Magnus Ullman: Rysshärjningarna på Ostkusten sommaren 1719, Bokförlaget Magnus Ullman, Stockholm 2006.

Eksterne henvisninger 
 Stockholms museum om russerhærgningerne i 1719 

Ruslands historie
Sveriges historie
Finlands historie
Den Store Nordiske Krig
Coelophysis

Coelophysis som betyder "hule form "i forhold til sin hule knogler (græsk κοιλος / koilos betyder 'hule' og φυσις / physis betyder 'form'), er en af de tidligst kendte slægter af dinosaurus. Det var en lille, kødædende biped, der levede i Sen Trias i det sydvestlige USA, med spredte materiale, der repræsenterer ligner dyr Coelophysis findes over hele verden i nogle Sen Trias og Tidlig Jura formationer. 

Den type arter C. bauri, blev beskrevet af Edward Drinker Cope i 1889.

Eksterne henvisninger 

Natural History Museum, beskrivelse (engelsk)
Dinosaurer
Acrisol

Acrisol er en jordtype. Den er lerrig og er associeret med et fugtigt, tropisk klima. Den findes i Brasilien, ofte i skovområder.

Acrisol har lav bonitet og indeholder giftige mængder af aluminium, hvilket begrænser landbrugsnytten. Hvis klimaet tillader det, kan disse afgrøder med succes kultiveres. De omfatter te, gummitræ, oliepalme, kaffe og sukkerrør.

Acrisol er et element i World Reference Base for Soil Resources.

Kilder/referencer

Litteratur 
 IUSS Working Group WRB: World Reference Base for Soil Resources, fourth edition. International Union of Soil Sciences, Vienna 2022, . ().

Jordtyper
Cambisol

Cambisol er en jordtype med begyndende jordformation. Dette kan ses ved en svag, mest brunlig misfarvning og/eller strukturformation i jordprofilen.

Cambisol udvikles i middel og fin-teksturerede materialer afledt fra bred mængde af klipper, mest fra alluvial, colluvial og aeoliane aflejringer.

De fleste af disse jorde er eller vil være god landbrugsjord og anvendes intensivt. Cambisol i tempererede klima er blandt de mest produktive jorde på jorden.

Cambisol dækker omkring 15 millioner kvadratkilometer verden rundt og heriblandt store arealer af Sahara.

Cambisol er et element i World Reference Base for Soil Resources.

Referencer

Litteratur 
 IUSS Working Group WRB: World Reference Base for Soil Resources, fourth edition. International Union of Soil Sciences, Vienna 2022, . ().

Jordtyper
Carina Moberg

Carina Moberg (17. april 1966 – 15. august 2012) var en svensk socialdemokratisk politiker, og formand for den socialdemokratiske gruppe i Riksdagen.

Referencer 

Politikere fra Sverige
Calcisol

Calcisol er en jordtype med en betydelig sekundær akkumulation af kalksten. Calcisol er almindelig og udbredt i tørt klima og steppeklima omgivelser. Tidligere var Calcisol internationalt kendt som ørkenjorde og Takir.

Calcisol udvikles mest fra alluvial, colluviale og aeoliane aflejringer af base-rige forvitrede material. Calcisol findes på fladt til bakket landskab i tørt klima og steppeklima områder. Den naturlige vegetation er sparsom og domineres af xerofyt buske og træer og eller flygtige græsser.

Tørhed, og visse steder også stenethed og/eller forekomsten af overfladisk olieholdig kalkstens horisont, begrænser landbrugsanvendeligheden. Hvis kunstvandet, drænet (for at forhindre salinisation) og gødskning, kan Calcisol være højproduktive for et bredt spektre af afgrøder. Bakkede områder med Calcisol kan primært anvendes til sparsom græsning af kvæg, får og geder.

Mange Calcisol forekommer sammen med Solonchak som faktisk er salt-påvirkede Calcisol og/eller med andre jordtyper med sekundær akkumulation af kalksten som ikke er blevet til Calcisol. Det totale Calcisol areal kan meget vel summe op til 10 millioner kvadratkilometer.

Calcisol er et element i World Reference Base for Soil Resources.

Litteratur 
 IUSS Working Group WRB: World Reference Base for Soil Resources, fourth edition. International Union of Soil Sciences, Vienna 2022, . ().

Jordtyper
Daniel Jensen (ishockeyspiller)

Daniel "Dan" Jensen (født 16. januar 1969 i Richmond Hill, Ontario, Canada) er en tidligere professionel dansk-canadisk ishockeyspiller, nu spilleragent.

Daniel Jensen fik sin ishockeyopdragelse i Canada. Han startede karrieren i den canadiske juniorliga OHL, hvor han spillede for Peterborough Petes i sæsonerne 1986-1989 og for Guelph Platers i 1989, inden han flyttede til Danmark for at spille i AaB. Han skiftede efter et halvt år til Herning Ishockey Klub, med hvem han blev dansk mester ni gange: 1990-91, 1991-92, 1993-94, 1994-95, 1996-97, 1997-98, 2000-01, 2002-03 og 2004-05. Det blev i perioden 1989-2005 til 16 sæsoner i dansk ishockey med i alt 175 mål og 954 udviningsminutter i 549 kampe. 

Daniel Jensen spillede 133 landskampe for Danmark. Han deltog bl.a. i Danmarks 2-2 kamp mod fødelandet Canada ved VM i 2003, hvor han scorede det udlignende mål til 2-2.

Daniel Jensen er far til Nicklas Jensen og Markus Jensen.

Eksterne henvisninger 
Eliteprospects.com – Daniel Jensen

Ishockeyspillere fra Danmark
Ishockeyspillere fra Canada
Leptosol

Leptosol er en jordtype med et meget overfladisk overjord over en hård stengrund – eller kalkrige materialer eller en dyb jord som er ekstrem grusagtig og/eller stenet. Leptosol dækker omkring 1,7 milliarder hektar af jordens overflade.

Leptosol findes fra troperne til de kolde polare områder og fra havoverfladen til de højeste tinder. Leptosol er især udbredt i bjergområder, især i Asien, Sydamerika, nordlige Canada og Alaska; og i Saharas og arabiske ørkener. Andre steder, kan Leptosol findes på hårde klipper eller hvor erosion har fulgt med jordformation eller fjernet det øverste af jorden. Ölands alvar er et klassisk eksempel på det, man på engelsk kalder for "rendzic leptosol" (altså: kalkjordspræget leptosol).

Leptosol er en ikke-attraktiv jord til landbrug, men kan nogle gange have potentiale til træafgrøder eller ekstensiv græsning.

Leptosol er et element i World Reference Base for Soil Resources.

Note

Litteratur 
 IUSS Working Group WRB: World Reference Base for Soil Resources, fourth edition. International Union of Soil Sciences, Vienna 2022, . ().

Jordtyper
Daniel Jensen (flertydig)

Daniel Jensen kan henvise til flere personer:

 Daniel Jensen – dansk fodboldspiller, født i 1979
 Daniel Jensen (fodboldspiller, 1985) – dansk fodboldspiller, født i 1985
 Daniel Jensen (ishockeyspiller) – tidligere dansk/canadisk ishockeyspiller, nu spilleragent
John Smith (canadisk roer)

John David Smith (født 3. marts 1899, død 29. september 1973) var en canadisk roer som deltog i de olympiske lege 1924 i Paris.

Smith vandt en sølvmedalje i roning under OL 1924 i Paris. Han var med på den canadiske otter som kom på en andenplads efter USA. Deltagerne på den canadiske otter bestod af Arthur Bell, Robert Hunter, William Langford, Harold Little, John Smith, Warren Snyder, Norman Taylor, William Wallace og Ivor Campbell som var styrmand.

Eksterne henvisninger 
 )

Roere fra Canada
Waterball

Waterball, er et legetøj til anvendelse på vand, som findes i forskellige udførelser.

Størrelser og udformninger
gennemsigtig kugle af plastik med en ca. diameter på 2,5 meter (gå på vandet).
håndholdte bolde af gummi eller neopren og en kerne af gel.
vandabsorberende bolde med ruskindsoverflade og absorberende kerne.

Galleri

Ekstern henvisning
Gå på vandet 

Legetøj
Warren Snyder

Warren Bertram Snyder (2. marts 1903 – 27. marts 1957) var en canadisk roer som deltog i de olympiske lege 1924 i Paris.

Snyder vandt en sølvmedalje i roning under OL 1924 i Paris. Han var med på den canadiske otter som kom på en andenplads efter USA. Deltagerne på den canadiske otter bestod af Arthur Bell, Robert Hunter, William Langford, Harold Little, John Smith, Warren Snyder, Norman Taylor, William Wallace og Ivor Campbell som var styrmand.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/sn/warren-snyder-1.html 

Roere fra Canada
Personer fra Toronto
Mike Lewis

Mike Lewis kan henvise til flere personer:

 Mike Lewis (roer) – canadisk roer
 Mike Lewis (basketballspiller) – amerikansk baskeballspiller
 Mike Lewis (amerikansk fodboldspiller) – amerikansk fodboldspiller
 Mike Lewis (musiker) – walisisk musiker
George Strange

George M. Strange (9. november 1880 i Manitoba – 1961) var en canadisk roer som deltog i de olympiske lege 1904 i St. Louis.

Strange vandt en sølvmedalje i roning under OL 1904 i St. Louis. Han var med på den canadiske otter som kom på en andenplads efter den amerikanske båd fra Vesper Boat Club, Philadelphia. 

Roerne fra Argonaut Rowing Club, Toronto som repræsenterede Canada var Arthur Bailey, William Rice, George Reiffenstein, Phil Boyd, George Strange, William Wadsworth, Donald MacKenzie, Joseph Wright og Thomas Loudon som var styrmand. Der var kun to hold som deltog i denne klasse og finalen blev afholdt den 30. juli 1904.

Eksterne henvisninger 
 Profil på sportsreference.com  

Roere fra Canada
Albert Taylor

William Albert Taylor (født 20. maj 1911, død 9. september 1988) var en canadisk roer som deltog i de olympiske lege 1932 i Los Angeles.

Taylor vandt en bronzemedalje i roning under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på den canadiske otter som kom på en tredjeplads efter USA og Italien. Mandskabet på den canadiske båd var: Earl Eastwood, Joseph Harris, Stanley Stanyar, Harry Fry, Cedric Liddell, William Thoburn, Donald Boal, Albert Taylor og George MacDonald som var styrmand.

Eksterne henvisninger 
 

Roere fra Canada
Mette Frisk

Mette Frisk (født 30. november 1977) er en dansk journalist, tv-vært, tv-tilrettelægger og forfatter. 

Frisk er uddannet på Center for Journalistik, Syddansk Universitet.
Siden 2003 har hun været hos DR, hvor hun har været på TV Avisen, Kontant, Magasinet Søndag og P1 Morgen.

I 2008 tilrettelagde hun sammen med Søren Klovborg to DR dokumentarudsendelser, Rugemor til salg og De forsvundne babyer, som skaffede hende Sten Baadsgaard Prisen.
Samme år tilrettelagde hun tv-dokumentaren Når lægen ved bedst. I programmet blev Rigshospitalet og specielt kræftlægen Jens Benn Sørensen stærkt kritiseret for at behandle patienter med lungehindekræft med ikke-godkendt kemoterapi. 
Programmet medførte en del debat
og Rigshospitalet lagde injuriesag an mod DR. 
I 2011 tabte DR sagen i Østre Landsret,
og Frisk og DR's dokumentarchef Steen Jensen blev hver idømt 10 dagbøder á 1000 kroner.
DR forsøgte forgæves at anke dommen til Højesteret.

I 2013 blev Frisk tv-vært på DR'''s program madmagasinet Bitz & Frisk sammen med Christian Bitz. Sammen blev de nomineret til "Akademisk madformidling", der uddeles af mad+medier.

Fra 2017-2018 var hun vært på Aftenshowet.

Frisk udgav i 2016 bogen Syv sunde vaner''.

Priser
 Sten Baadsgaard Prisen 2008
 FUJ-Prisen, TV 2008

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Journalister fra Danmark
Ansatte i DR
HMNB Clyde

Her Majesty's Naval Base Clyde (forkortet HMNB Clyde) er en af Royal Navys flådestationer i Storbritannien. Flådestationen er placeret ved Faslane i Firth of Clyde i Skotland.

Flådestationen 
Fire britiske atomdrevne missilubåde af Vanguard-klassen har basehavn i Clyde. Ubådenes Trident D5 atommissiler er opmagasineret i en tilstødende facilitet navngivet Coulport. Udover Vanguard-klassen skal også Astute-klassen, i modsætning til Trafalgar-klassen, stationeres her efterhånden som de indgår i aktiv tjeneste. Trafalgar-klassen anløber dog ofte flådestationen til vedligeholdelse og reparationsarbejde, dette gør sig også gældende for franske og amerikanske atomubåde. I 2003 tog man et nyt dokanlæg i brug, der vil forøge flådestationens kapacitet indenfor vedligeholdelse og reparationer betydeligt. I 2008 færdiggjorde man et nyt kajanlæg til de nye atomubåde af Astute-klassen og kan benyttes af seks ubåde på samme tid. I alt arbejder 3.000 militære og 4.000 civile medarbejdere på flådestationen.

Derudover er NATO Submarine Rescue Service (NSRS) placeret på flådestationen. Tjenesten er oprettet af de tre lande Storbritannien, Frankrig og Norge som et trilateralt samarbejde. Også Fleet Protection Group Royal Marines har hovedkvarter i Faslane og har ansvaret for sikkerheden for skibe langs kaj og Royal Navys landanlæg.

Protester 
Syd for flådestationen blev der den 12. juni 1982 oprettet en permanent fredslejr der er navngivet Faslane Peace Camp. Siden 1990'erne har også organisationen Trident Ploughshares demonstreret for atomar nedrustning i Storbritannien og har organiseret flere større blokader mod flådestationen. Den største blokade fandt sted den 4. juli 2005 forud for G8-topmødet i Gleneagles. Tidligere blokader blev alle opløst af politiet, men under G8-blokaden lykkedes det for første gang at blokere samtlige adgangsveje til flådestationen i en hel dag.

Faslane 365 
Fra den 1. oktober 2006 til den 1. oktober 2007 foretog aktivister en ét år lang protest kaldet Faslane 365. Som den første dag i protesten valgte man årsdagen for den første dom i Nürnbergprocessen. Faslane 365 støttede sig, som tidligere protester fra Trident Ploughshares, til en juridisk bindende udtalelse fra den internationale domstol fra 8. juli 1996, der fastslår at brugen af kernevåben strider mod folkeretten. 131 forskellige protestgrupper tog del i protesten og over 1.200 personer blev anholdt og et Greenpeace-skib blev beslaglagt da det forsøgte at trænge ind på militært område.

Skibe (Clyde Flotilla) 
 4× Vanguard-klassen
 1× Astute-klassen
 8× Sandown-klassen
 2× Archer-klassen

Eksterne henvisninger 

 royal-navy.mod.uk: HMNB Clyde (officiel hjemmeside)  
 tridentploughshares.org 
 Beretninger og fotos fra aktionen Faslane 365  

Maritim historie
Flådebaser
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Skotland
La Rochefoucauld (Charente)

La Rochefoucauld er en kommune i departementet Charente i regionen Poitou-Charentes i det sydvestlige Frankrig. I 2007 havde kommunen 3.089 indbyggere. 
 
La Rochefoucauld er hovedby i kantonen La Rochefoucauld, der består af 16 kommuner, som tilsammen havde 18.467 indbyggere i 2007.  

Borgen de La Rochefoucauld er stamsæde for den vidtforgrenede hertugslægt de La Rochefoucauld.  

Byer i Charente