kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mark Begich

Mark P. Begich (født 31. marts 1962 i Anchorage i Alaska i USA) er en amerikansk politiker der tilhører Det demokratiske parti, og er tidligere borgmester i Anchorage, den største by i Alaska. Han stillede i 2008 optil valg til det amerikanske senat, hvor han vandt over republikaneren Ted Stevens.

Medlemmer af USA's kongres for det demokratiske parti
Medlemmer af Senatet i USA
Personer fra Anchorage, Alaska
Karl Kreutzberg

Karl Kreutzberg (født 15. februar 1912 i Düren, Nordrhein-Westfalen, død 13. august 1977) var en tysk håndboldspiller, som deltog i OL 1936 i Berlin.

Han blev udtaget for det tyske håndboldlandshold til OL 1936, hvor han som målmand spillede to af kampene. Turneringen blev for første og eneste gang spillet på græs på 11-mandshold. Oprindeligt var ti hold tilmeldt, men , ,  og  meldte fra, så blot seks hold deltog. Disse blev delt op i to puljer, hvor Tyskland vandt sin pulje suverænt med en samlet målscore på 51-1 efter blandt andet en 29-1 sejr over . De to bedste fra hver pulje gik videre til en finalerunde, hvor alle spillede mod alle. Igen vandt Tyskland alle sine kampe, men dog i lidt tættere kampe. Således vandt de mod  med 10-6. Som vinder af alle kampe vandt tyskerne sikkert guld, mens Østrig fik sølv og  bronze.

Under OL mødte Kreutzberg løberen Jesse Owens fra USA, og de to blev venner. De mødte hinanden igen ved OL 1972 i München.

Referencer

Litteratur 
 Erich Kamper/Bill Mallon: Who's Who der Olympischen Spiele 1896–1992. Mailand 1992

Eksterne henvisninger 

Håndboldspillere fra Tyskland
Olympiske mestre fra Tyskland
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 1936
Olympiske håndboldspillere fra Tyskland
Olympiske medaljevindere i håndbold
Håndboldspillere ved sommer-OL 1936
Medaljevindere fra Tyskland ved sommer-OL 1936
Personer fra Nordrhein-Westfalen
Helsingborggade

Helsingborggade er en beboelsesgade på Østerbro i København. Gaden er ca. 350 meter lang og går fra Bellmansgade og Landskronagade – hvis naboskab har inspireret til at navngive gaden i 1904 efter den skånske by.  I dag er der mest beboelse og gaden er også grøn: Der er masser af træer.

Nævneværdige bygninger i gaden 
På begge sider af gaden ud til Bellmansgade er det fine modernistiske hjørnehuse fra 1942 i gule mursten. De er i et afrundet formsprog, der går igen i altanerne der også har buede hjørner. Bemærk at nr. 23 vokser en etage for at flugte med den resterende husrække.

Nr. 16, Kildevæld Sogns Plejehjem  med plads til 57 beboere, er fra 1974, tegnet af Børge Nagel. Bygningen med fin tagterrasse tager elementer fra området op: Gule mursten, linjer fra nabohuset og et afdæmpet formsprog.

Nr. 8 og 10 er ens og fra 1905. De danner et indhak i gaden – spændende afsluttet med en lidt rå bagside af et hus på Thomas Laubs Gade. Her er en lille have med svenskrødt legehus. Haven er indhegnet med et flot mørkegrønt rækværk ved guldfarvede løgkuplede dutter. Et skilt siger at det er ”Jul. Chr. Frandzen Landskronagade 52, Tlf. Strandv. 55” der har lavet hegnet.

For hundrede år siden lå Landskronasgade Møbelsnedkeri i nr. 13. Der var et ismejeri (ved O.K. Jakobsen) i nr. 10. I nr. 14 lå en viktualiehandel ved E.T.C. Wilms og på anden sal boede pastor emeritus H.M.G. Rüttel. Hans Marius Georg Rüttel, født 1848, var broder til den mere berømte grønlandsfarer og præst Carl Frederik Peter Rüttel. H.M.G. Rüttel havde været sognepræst i Tornby-Vidstrup.

I midten af 1950’erne lå der en viktualiehandler i nr. 14 og E. Hindsholm var dermed én ud af ca. 1500 viktualiehandlere i København. I nr. 16 lå Rex Vægt Fabrik og Royal Kasseregisterfabrik.
De nye tider kan ses ud af nogle af beboernes stillingsbetegnelser. Den stigende turisme kastede en del arbejdspladser af sig, som fx til en Annelise Petersen i nr. 25, der var rejseleder. Og både den stigende dovenskab og handicapvenlighed nød P. Andreasen i nr. 24 godt af, for han var nemlig elevatorbesigtelsesmand.

Kilder 

Gader på Østerbro
Wilhelm Müller (håndboldspiller)

Wilhelm Müller (født 5. december 1909 i Mannheim, Baden-Württemberg, død 22. februar 1984) var en tysk håndboldspiller, som deltog i OL 1936 i Berlin.

Müller spillede for SV Waldhof Mannheim, og med dette hold blev han tysk mester i 1933 samt vicemester i 1937. Han blev udtaget til det tyske håndboldlandshold, som deltog i OL 1936. Det var første gang, håndbold var på programmet ved et OL, og turneringen blev spillet på græs på 11-mandshold. Oprindeligt var ti hold tilmeldt, men , ,  og  meldte fra, så blot seks hold deltog. Disse blev delt op i to puljer, hvor Tyskland vandt sin pulje suverænt med en samlet målscore på 51-1 efter blandt andet en 29-1 sejr over . De to bedste fra hver pulje gik videre til en finalerunde, hvor alle spillede mod alle. Igen vandt Tyskland alle sine kampe, men dog i lidt tættere kampe. Således vandt de mod  med 10-6. Som vinder af alle kampe vandt tyskerne sikkert guld, mens Østrig fik sølv og  bronze. Müller spillede to af kampene.

Han spillede i alt otte landskampe i markhåndbold og var også med ved VM 1938, hvor det ligeledes blev til tysk guld.

Referencer

Literatur 
 Bodo Harenberg (Red.): Die Stars des Sports von A-Z. Darmstadt 1970

Eksterne henvisninger 

Håndboldspillere fra Tyskland
Olympiske mestre fra Tyskland
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 1936
Olympiske håndboldspillere fra Tyskland
Olympiske medaljevindere i håndbold
Håndboldspillere ved sommer-OL 1936
Medaljevindere fra Tyskland ved sommer-OL 1936
Personer fra Mannheim
Hesseløgade (København)

Hesseløgade er en gade på Østerbro i København. Gaden er ca. 550 meter lang, den løber parallelt med Vennemindevej mellem Jagtvej og Landskronagade. Gaden, der er opkaldt efter Hesselø i Kattegat, fik sit navn i 1904 og hænger sammen med ø-gade kvarteret.

Gadens historie 
Massøsen Meta Lorentzen boede i 1910’erne i nr. 4, hvilket automobilforhandler Frits Laage-Petersen også gjorde. Han havde sammen med Einar Jørgensen i 1909 åbnet en automobilforretning på Lyngbyvej 36. 

Et halvt århundrede senere havde bronzestøber Evan Jensen (1888-1978) værksted i Hesseløgade nr. 3, han boede selv i nr. 7 på anden sal.I nr. 1 lå der en vinhandel Carl Olsen, og i mellem nr. 1 og 3 lå der en gammel cykelhandler, i kælderen mellem 5 og 7 lå der et snedkerværksted. I midten af 50’erne var der et ismejeri i kælderen ved nr. 29, ejeren hed fru Olsen , og en købmand, J.A. Lassen, i nr. 31 og en frugthandler i nr. 53. Dem var der omkring 2550 af i byen dengang.
H.H. Bruuns efterfølgere havde en Skrue- og Møtrikfabrik i nr. 16 og i nr. 56 drev Helge S. Nielsen Skafte’s Auto Service.
I 1950’erne blev det mere almindeligt at flyve, hvilket gav Thea Hansen i nr. 45 sit udkomme, da hun var stewardesse, der i Krak’s Vejviser endnu ikke var blevet fordansket ”stewardess”.
Baron H. Dirckinck-Holmfeld boede tidligere i nr. 59.

I 1980 åbnede Børge Christian Jeppesen et guldrammeværksted i nr. 2. Se Christian Jeppesens Guldlistefabrik.

Eksterne henvisninger

Kilder 

Gader på Østerbro
Hjørringgade

Hjørringgade er en gade på Østerbro i København. Gaden er ca. 220 meter lang og løber mellem Østbanegade og Strandboulevarden.

Der findes også en Hjørringgade i Hirtshals.

Gadens historie 
Gaden fik sit navn i 1904 og hænger sammen med andre gader opkaldt efter større danske byer.
Tidligere lå Kryolitfabrikken, Øresund's chemiske Fabriker, hvor Charlottehaven nu ligger. Fra 1859 til 1990 blev der udvidet soda af kryolit fra Grønland. Soda anvendtes til fx sodavand, fremstilling af farvestoffer, glas, sæbe og vaskepulver.

Fra 1992 til 1994 blev C.F. Tietgens have bygget under store protester fra de lokale. Arkitektonisk er beboerne måske heller ikke ligefrem blevet berigede af de bygninger der nu rummer bl.a. Skat, Aldi og fitnesscenteret Repeat.

I nr. 1 blev der fremstillet fodtøj omkring 1900, da L. Andersen og Sund Skotøjsfabrik lå der, ca. fyrre år senere lå der både en købmand på adressen, en H. Feilberg Hansen og Nordhavn Vaskeriet ved W. Nielsen. Længere nede, i nr. 3, lå der i midten af halvtredserne Damefrisørsalonen Mir ved B. Rasmussen og Biscuitfabrikken "Kurant" bagte kiks og kager til Danmark.

En tømrer havde gjort det godt og ejede omkring 1910 alle husene 1-21. Han hed Carl Frederik Josef Oskar Sværd og var født i København 1859. Han boede selv i nr. 1 og senere nr. 5.

Beboerne var i høj grad arbejdere (som fx strygersken R. Jensen i nr. 9).

Nævneværdige bygninger i gaden 
Nr. 5-27 er fra typisk etagebyggeri 1901, men har en fritlagt jernbjælke over dør og stuevinduer. Ornamentikken er enkel og lader til at have hentet maurisk inspiration. Opgangene er i forskellig vedligeholdelsesstand, men hjørnet ved nr. 19-21 er meget fint. Øverst er der to delfiner som stuk.
Nr. 29-33 fra 1896 er afdæmpet i sit formsprog, men har en lille blomsterfrise under beletagen.

Den ene side præges af Charlottehaven fra 2001, det er lækre (hotel)lejligheder pakket ind i brun skalmur. Byggeriet taler fint sammen med det øvrige.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Gader på Østerbro
Mark Udall

Mark Emery Udall (føft 18. juli 1950 i Tucson, Arizona) er en amerikansk politiker som er medlem af det Demokratiske parti. Han var medlem af Senatet (USA) fra januar 2009 til 2015, valgt i delstaten Colorado.

I 1998 blev Udall valget som repræsentant i Colorados 2. distrikt til Repræsentanternes hus, hvor han var medlem fra 1999 til 2009. Før det repræsenterede han Boulder i Colorados delstatsforsamling fra 1996 til 1998.

Efter fem valgperioder i Repræsentanternes hus blev Udall valgt til Senatet i 2008, men blev i 2014 slået af republikaneren Cory Gardner.

Kildeangivelser

Eksterne henvisninger 

Politikere fra USA
Medlemmer af USA's kongres for det demokratiske parti
Medlemmer af Repræsentanternes Hus i USA
Medlemmer af Senatet i USA
Personer fra Arizona
Personer fra Colorado
Personer fra Tucson
Siri Hustvedt

Siri Hustvedt (født i 1955 i Northfield, Minnesota) er en amerikansk digter, romanforfatter og essayist. Hustvedt har norske rødder.

Baggrund 
Hustvedts forældre var den norske historiker Ester Vegan og den norsk/amerikanske professor i skandinavisk litteratur Lloyd Hustvedt.  I 1967-1968 var familien bosat i Bergen, Norge hvor Hustvedt og hendes tre yngre søskende var indskrevet på en norsk Rudolf Steiner skole.

Hustvedt har en Ph.d. fra Columbia University. Hun arbejder i sin skønlitteratur med symbolisme og har ofte brugte voyerismen som tema. Hun er nu bosat i Brooklyn, New York og gift med forfatteren Paul Auster parret har datteren Sophie Auster der er sanger og skuespiller.

Bibliografi 
 Minder om fremtiden(2019)
 Den flammende verden (2014)
 Sommeren uden mænd (2011)
 Kvinden der rystede (2009)
 En amerikaners lidelser (2008)
 Mysteries on the rectangle (2005)
 Det jeg elskede (2003)
 Yonder (1998)
 Lilly Dahls fortryllelser (1996)
 Med bind for øjnene (1992)
 Reading to you (1983)

Eksterne henvisninger 

 Siri Hustvedt, biografi (engelsk)

Romanforfattere fra USA
Essayister fra USA
Personer fra Minnesota
Gerda Christian

Gerda "Dara" Christian (født Gerda Daranowski 13. december 1913 i Berlin – 14. april 1997 i Düsseldorf) var en af Adolf Hitlers privatsekretærer under 2. verdenskrig. 

Gerda Daranowski blev antaget som en af Hitlers privatsekretærer i 1937. Hun havde været forlovet med Hitlers privatchauffør Erich Kempka, men giftede sig den 2. februar 1943 med officer i Luftwaffe Eckhard Christian. Efter bryluppet tog Gerda Christian orlov fra ansættelsen hos Hitler, og hun blev derfor afløst af Traudl Junge. Eckhard Christian blev på Hitlers befaling forfremmet i Luftwaffe. Gerda Christian vendte senere tilbage til Hitler som privatsekretær. og befandt sig i Hitlers førerbunker i krigens sidste måneder. 

Ægtemanden Eckard Christian blev den 1. september 1944 atter forfremmet på Hitlers befaling, nu til generalmajor og chef for Luftwaffes kommandoenhed. I april 1945 blev Eckhard udstationeret i Berlin i Førerbunkeren, men forlod den  22. april 1945 for at varetage opgaver som forbindelsesofficer. Gerda blev i Førerbunkeren. Efter Hitlers selvmod forsøgte Gerda den 1. maj 1945 at slippe ud af Berlin. Han var en del af en gruppe ledet af Brigadeführer Wilhelm Mohnke med sekretærerne Else Krüger og Traudl Junge. De blev fanget af sovjettiske soldater om morgenen den 2. maj 1945, da de forsøgte at skjule sig i en kælder på Schönhauser Allee. 

Hun blev skilt fra Eckhard Christian i 1946, fordi han ikke var blevet med hende i Førerbunkeren efter Hitlers død.

Efter krigen boede hun i Düsseldorf, hvor hun arbejdede på et hotel. Hun var ven med Werner Naumann, en højtstående embedsmand i Nazi-Tysklands propagandaministerium og leder af en af efterkrigstidens neo-Nazi grupper. Gerda Christian døde af cancer i Düsseldorf i 1997 i en alder af 83 år.

Noter 

Tyskere i 2. verdenskrig
Personer fra Berlin
Ørestad Skole

Ørestad Skole er en folkeskole i Ørestad i København. Ørestad Skole er en såkaldt "profilskole" med en virtuel-æstetisk profil, som bl.a. benytter sig af nye læringsformer, øget integration af it i undervisningen m.v.  

Skolen kunne 16. april 2012 overtage en ny bygning på Arne Jacobsens Allé i Ørestad, efter at have haft midlertidige lokaler under Skolen på Islands Brygge. Skolen har tre spor fra 0. kl. – 9. klasse, i alt 30 klasser, svarende til op til 780 børn .

Værdigrundlag og læringskoncept 
Skolens værdigrundlag og tilgang til læring er en erklæret udfording af "den traditionelle folkeskoles dna, der hviler på industrisamfundets tænkning. Vi vil ruste eleverne til entreprenant at møde de udfordringer, det moderne samfund efterspørger, bl.a. innovation, tværfaglig sparring og forandringsvillighed" .

Blandt inspirationskilderne er britiske Ken Robinsons, hvis tanker bl.a. er formidlet gennem The RSA (Royal Society for the encouragement of Arts, Manufactures and Commerce).

Bygningen 
Selve bygningen, der er tegnet af KHR arkitekter, er i otte etager med forskellige former for undervisningsrum og værksteder. Ud over traditionelle klasselokaler er der "øer" til gruppearbejde, klynger af sækkestole og flytbare sofaer, høje cafeborde m.v. Da skolen ligger i tæt bebyggelse ved siden af Ørestad Gymnasium er der ikke en traditionel skolegård, men udendørsarealer i form af tagterrasser, fælles gårdrum og boldbure langs kanalen, der løber forbi.

I september 2013 kom det frem at bygningen led under så alvorlige byggefejl, at dele af bygningen og det omliggende areal måtte afspærres.

Eksterne henvisninger 
 Skolens hjemmeside 
 Indslag om skolen i DRs "Aftenshowet"
 Billedserie i Berlingske Tidende: "Sådan kan en skole også se ud"
 Sir Ken Robinson: "Changing Education Paradigms", RSA Animate
 Ørestad skole i Arkitekturbilleder.dk

Kilder 

Folkeskoler i Københavns Kommune
Skole
Etableret i 2012
Lasse Winsløw

Laurits "Lasse" Winsløw Nielsen (23. marts 1911 i Viborg – 24. april 2006 i Viborg) var en dansk kunstmaler og grafiker.

Karriere 
Lasse Winsløw blev i 1932 student fra Viborg Katedralskole. Året efter blev han optaget på Det Kongelige Danske Kunstakademi, hvor han fra 1933 til 1938 blandt andet blev undervist af Kræsten Iversen (1886-1955) og Sigurd Wandel (1875-1947). I 1938 startede han på akademiets grafiske skole under ledelse af professor Aksel Jørgensen (1883-1957). Efter endt uddannelse fortsatte Winsløw som hospitant på akademiet, hvor han gratis kunne komme og gå som det passende ham. I vinteren 1946 var han hospitant på Vilhelm Lundstrøms skole.

Han debuterede i 1939 som udstiller på Charlottenborgs forårsudstilling. Senere udstillede han i Skive, Odense, Aarhus, København, Prag, New York, Stockholm, Helsinki, Tokyo m.v.

Som 78-årig fik Winsløw en hjerneblødning der lammede højre side af kroppen, men da han var venstrehåndet kunne han efter genoptræning fortsætte med at male.

Privat 
Lasse Winsløw er søn af Laurits Winsløw Nielsen og Anne Marie Andersen.

Lasse blev i 1938 gift med Gertrud Ida Hein (1913-1996). Gertrud var uddannet sygeplejerske, men havde også en kunstnerisk åre. Hun lavede både mosaikker og vævede vægtæpper, og samarbejdede flere gange med Lasse. Sammen fik de døtrene Karin og Ilse.

Lasse og Gertrud er begravet på Viborg Kirkegård.

Litteratur 
 ”Lasse Winsløw og Viborg” (2004) af Jens Bergild og Ole Degn ()

Eksterne henvisninger 
 Lasse Winsløws officielle hjemmeside
 

Personer fra Viborg
Billedhuggere fra Danmark
Portrætmalere
Malere fra Danmark
Studenter fra Viborg Katedralskole
Bjarup Ødekirke

Bjarup Kirke var en middelalderkirke, der lå på toppen af et bakkedrag lidt nordøst for Mollerup i Linå Sogn, men tæt på det gamle sogneskel mellem Linå, Dallerup og Låsby sogne.

Bjarup Kirke indgik i fortidsmindefredningen i 1968, hvilket har sikret områdets bevaring for eftertiden.

Den såkaldte ødekirke formodes grundlagt i løbet af 1300-tallet. Kirkebygningen har bestået af apsis, kor og skib, som var opbygget af granitkvadre – den havde en længde på 25 m, mens skibet var 14 m bredt. At området har været befolket også i forhistorisk tid før opførelsen af kirken – evt. i form af en trækirke – vidner fund fra lokalområdet om.

Bjarup Sogn, der hørte under Linå Pastorat bestod formodentlig af Bjarup, Volstrup (nu i Dallerup Sogn) og den forsvundne samling huse "Bottrup".

Den engelske forfatter Horace Marryat beretter i en rejsebeskrivelse dateret 21. juni 1859 et sagn, at Bjarup Kirke skulle være opført af de tre fromme søstre Linå, Dall og Bjara. Ellers er Bjarup Kirke kun nævnt i få skriftlige kilder. I 1524 svarede menigheden såkaldt "landehjælp", og i 1528-29 måtte kirkens klokke afleveres efter Frederik 1.s forordning om omsmeltning til kanoner til brug under "Svenskekrigen". Kirken er sandsynligvis nedbrudt kort herefter og har næppe har været i brug ved reformationen i 1536.

Ved nedbrydningen af kirken er materialerne delvist genanvendt i nabokirkerne, Dallerup Kirke og Linå Kirke, men også i lokale gårdbyggerier. Endnu i 1808 nævner en præsteindberetning dog, at kirkegårdsdiget var synligt, ligesom kirkens mure var bevaret i en højde på ca. 1/2 til 1 m. over jorden. På dette tidspunkt sås ingen grave – kun nogle lyngknolde, hvor gravene havde været.

I 1915 lod forfatteren og digteren Thor Lange, hvis onkel ejede Kalbygård i Låsby sogn, opsætte et mindekors i jern, som stadig ses ved de lave volde efter kirketomten. Korset er tegnet af arkitekt Gerhardt Poulsen og bærer den latinske inskription: "Tantus labor ne sit cassus" – "Lad dit værk ej lægges øde".

Ved Bjarup Kirke kendes helligkilden Bjars Kilde, som var beliggende ved det nordøstlige hjørne af kirkegårdsdiget.

Kirkeruinen indgår i det lokale åndsliv, idet der her i august afholdes friluftsgudstjeneste.

Galleri

Eksterne kilder og henvisninger 
 
 Bjarup Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirkeruiner
Fredede fortidsminder i Danmark
Kirke- og klosterruiner i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Silkeborg Kommune
Margueritruten
Bjars Kilde

Bjars Kilde var en såkaldt helligkilde, der lå ved Bjarup Kirke nordøst for Mollerup i Linå Sogn. Den var beliggende ved det nordøstlige hjørne af kirkegårdsdiget. 

Helligkilderne opsøgtes for deres helbredende virkning. Mange kirker blev opført netop ved helligkilder, som var kendt og benyttet tilbage i før-kristen tid. Deres storhedstid var i middelalderen frem til reformationen i 1536.

Helligkilder i Danmark
Silkeborg Kommunes geografi
Boris Pugo

Boris Karlovitj Pugo (, ; født 19. februar 1937 i Tver, død 22. august 1991 i Moskva) var en sovjetisk kommunistisk politiker.

Pugo var født ind i en lettisk familie af kommunister, som forlod Letland efter den lettiske krig for uafhængighed. Pugos familie vendte tilbage til Letland efter at landet annekteredes af Sovjetunionen i 1940.

Pugo dimitterede fra Rigas Polytekniske Institut i 1960 og arbejdede i forskellige stillinger i Komsomol, det kommunistiske parti og den sovjetiske regeringsadministration siden da, både i Lettiske SSR og i Moskva. Disse stillinger omfattede mellem 1960 og 1984 blandt andet generalsekretær for Lettiske SSRs Komsomols centralkomité, sekretær for Sovjetunionens Komsomols centralkomité, førstesekretær for Rigas kommunistiske partis bykomité samt formand for KGB i Lettiske SSR. Pugo var også førstesekretær for Lettiske SSRs Kommunistparti fra den 14. april 1984 til den 4. oktober 1988.

Mellem 1990 og 1991 var Pugo Sovjetunionens indenrigsminister. Han deltog i Augustkuppet i 1991, og begik kort efter selvmord. Han skød sin kone og derefter sig selv eftersom kuppet var mislykkedes. Adskillige medier, herunder Moscow Times og Time Magazine, har kastet tvivl omkring omstændighederne for Pugos selvmord, med antydelser af selvmordet i virkeligheden var et mord.

Eksterne henvisninger 
 Artikel om blandt andre Pugos død i Moscow Times 

Kommunister fra Letland
Politikere fra Letland
Politikere fra Sovjetunionen
Personer der har begået selvmord
Præsidentvalget i USA 2012

Præsidentvalget i USA i 2012 var et præsidentvalg i USA mellem Barack Obama og Mitt Romney. Valget fandt sted tirsdag den 6. november 2012. Det var det 57. præsidentvalg i USA. Valget endte med en sejr til den siddende præsident Barack Obama.

Den siddende præsident Barack Obama meddelte i midten af 2011, at han søgte gennominering hos Demokraterne som deres præsidentkandidat. For officielt at blive Demokraternes kandidat skulle Obama herefter accepteres på Demokraternes konvent, der blev afholdt 3. september 2012, hvilket endte i en godkendelse.

Republikanernes kandidat var Mitt Romney, der officielt kåredes som det republikanske partis kandidat på partikonventet i august 2012.

Præsidentvalget 2012 faldt sammen med valg til Senatet og Repræsentanternes Hus, hvorved de fleste medlemmer af den amerikanske Kongres blev valgt.

Kandidater 
Følgende personer fra demokraterne og republikanernes var blandt kandidaterne til at blive deres partis præsidentkandidat:

Det Demokratiske Parti

Nomineret kandidater

Det Republikanske Parti

Normineret kandidater 

Tidligere kandidater

Referencer 

2012
USA 2012
Enskiftet

Enskiftet var en jordreform som gennemførtes i Skåne fra slutningen af 1700-tallet og i 1800-tallets første årtier. Den kom efter storskiftet og var betydelig mere radikal, og fulgtes  af laga skifte fra 1827. Dette skyldtes at storskiftet ikke nåede de ønskede resultater.

Rutger Macklean nævnes som regel som enskiftets ophavsmand. Det første praktiske enskifteprojekt udførdtes af landmåler Carl Gideon Wadman, som på Mackleans foranledning udførte enskiftet i landsbyerne under Svaneholm slot på Skurupegnen i Skåne. De første af Wadmans udskiftninger i Skurup i 1783 kaldes det første enskifte, men var i virkeligheden et usædvanligt vellykket eksempel på storskifte. Macklean tvang i 1785 samtlige 701, der brugte hans jord, til at forlade deres hjem og bygge nye gårde spredt i det store agerlandskab, hvor hver gård fik 40 tønder land. Resultatet blev, at jordbrugerne slap for at passe 53 forskellige parceller og i stedet kunne dyrke én stor sammenhængende ager. Af de 701 berørte opsagde 102 brugsretten og forlod Svaneholm.

Svaneholms reform var meget vellykket og skabte forudsætninger for en befolkningstilvækst. I 1802 var befolkningstallet på godset fordoblet til 1.400 personer. En kongelig forordning om enskifte for Skåne i sin helhed kom i 1803. I Skåne lykkedes enskiftereformen, da den egnede sig til et ensartet slettelandskab.

Enskifte forordnedes for Skaraborgs län i 1804 og for Sverige (med Finland) i sin helhed i 1807. I disse dele af Sverige var landskabet mere varieret, og enskiftet var betydelig sværere at gennemføre. Det blev derfor den anden omgang af skiftereformer, som i et rigsperspektiv ikke blev som tænkt. Enskiftet fulgtes derfor i 1827 af laga skiftet.

I Danmark gennemførtes en lignende reform, men i stedet for udflytninger forsøgte man at bibeholde landsbyerne så længe som muligt efter "kagebidsprincippet", hvor gårdens største arealer havnede længst borte fra gården. I Sverige skete en opdeling i visse tilfælde efter et tilsvarende princip, men det var langt fra så almindeligt som i Danmark.

Kilder 
 Niklas Cserhalmi, Fårad mark. Handbok för tolkning av historiska kartor och landskap, temanummer av tidskriften Bygd  och Natur (Lund 1998).
 Svensk Uppslagsbok, artikeln Enskifte (Malmö 1932)

Se også 
 Udskiftningen

Sveriges historie
Landbrugshistorie