kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Midtstuen Station

Midtstuen Station (Midtstuen stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 223,3 meter over havet. Stationen er den, der ligger nærmest den gamle skihopbakke Midtstubakken. Om vinteren benyttes stationen meget af voksne og børn med slæder eller kælke, da kælkebakken Korketrekkeren, som starter ved Frognerseteren Station, ender her.

Stationen hed oprindeligt Frognerseterveien, men navnet blev ændret allerede et par måneder efter åbningen af banen 31. maj 1898. 

Stationen gennemgik en fuldstændig modernisering i 2000 med fjernelse af overgange i niveau og etablering af nye adgangsveje.

Eksterne henvisninger

Noter 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1898
Skådalen Station

Skådalen Station (Skådalen stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 206,9 meter over havet. Den ligger i nærheden af Oslo Montessoriskole og Oslo kompetansecenter og har derfor mange passagerer i myldretiden.

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1898
Vettakollen Station

Vettakollen Station (Vettakollen stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 196,7 meter over havet. Stationen hed oprindeligt Greveveien, men navnet blev ændret allerede et par måneder efter, at banen åbnede 31. maj 1898. 
 Vettakollen var bakken Grimelund gård ligger på. Navnet kommer af ordet "vete", der betyder varde.

Stationsbygningen blev opført i 1907 og var i en periode tjenestebolig for banen. Stationen havde tidligere et postkontor, der tog imod post og sendte det ned mod Majorstuen i banens tidlige tid. I dag er det et pizzeria i lokalerne.

Eksterne henvisninger

Noter 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1898
Gulleråsen Station

Gulleråsen Station (Gulleråsen stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 181,7 meter over havet. Den er opkaldt efter det tidligere husmandssted Gullerud, der tilhørte Grimelund gård.

Stationen ligger i en meget skarp kurve, og ved den ene perron er der 30 cm mellem perron og tog. Af sikkerhedsmæssige årsager har perronen i retning mod Sentrum været lukket siden Holmenkollbanens genåbning 6. december 2010.

Kilder 
 Finn Holden: Akergårder i Oslo 2003
 Finn Holden: Vinderen - fra fangstboplass til moderne bydel 2000

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1898
Erik Glosimodt
Gråkammen Station

Gråkammen Station (Gråkammen stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 170,1 meter over havet. Den er blandt andet nabo til Hemingbanen og Heming Tennis. 

Stationen blev åbnet sammen med banen til Besserud 31. maj 1898. Da banen blev forlænget til Frognerseteren i 1916, fik stationen et læskur tegnet af arkitekten Erik Glosimodt, der stod for en række af stationerne på Holmenkollbanen. Stationen blev restaureret i 2002 og 2010.

Eksterne henvisninger 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1898
Erik Glosimodt
Ramten Sø

Ramten Sø er en 29 hektar sø der ligger i et dødislandskab syd for Dystrup Sø mellem Stenvad og Ramten i Norddjurs Kommune på Djursland. Ramten Sø og Dystrup Sø var sammenhængende indtil et landindvindingsprojekt i 1930'erne sænkede vandstanden ca. 1 meter, så den nu kun er omkring 1,2 meter. I dag er søerne adskilte, men forbundet via en smal kanal ved Tingbæk Mose. Ca. 200 meter øst for søen ligger Huldremose, hvor Huldremosekvinden blev fundet i 1879 i forbindelse med tørvegravning. Nimtofte Å har sit udspring i Ramten Sø, der har udløb ve vestbredden.

Søen er en del af en større naturfredning fra 1971, på i alt 190 hektar. Fredningen er begrundet med væsentlige geologiske og ornitologiske interesser og omfatter desuden Dystrup Sø, Huldremose og et større område vest og nordøst for søerne.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Om fredningen på fredninger.dk
 Om kommunens vandhandleplan for søerne 
 Ramten dødislandskab 
 Om søerne på geus.info
 Hotelejer ville tørlægge Ramten-Dystrup Søer på dettabteland.dk

Søer i Norddjurs Kommune
Lokaliteter i Norddjurs Kommune
Slemdal Station

Slemdal Station (Slemdal stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 144,6 meter over havet. Den åbnede sammen med banen 31. maj 1898.

Slemdals gamle stationsbygning var tegnet af arkitekten Paul Due, der også stod for Holmenkollen Station (nu Besserud Station). Stationerne blev opført i maskinskåret tømmer og leveret af Strømmen Trævarefabrik, der var storleverandører af villaer. I de første år efter åbningen af Holmenkollbanen holdt banens administration til her, før den flyttede til en sidebygning til remisen på Majorstuen i 1907 og derefter til Vinderen i 1914.

Stationsbygningen blev revet ned i 1978. Den blev genopført i Vinterbro, hvor det var tanken, at der skulle ligge et forstadsbanemuseum, men indtil videre er planerne ikke blevet til noget.

I 1939-1940 blev der opført et læskur på stationen. Det antages at være tegnet af Kristofer Lange.

Eksterne henvisninger 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1898
Ris Station

Ris Station (Ris stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 121,3 meter over havet. Ris Kirke ligger umiddelbart syd for stationen.

Eksterne henvisninger 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1898
Gaustad Station

Gaustad Station (Gaustad stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 101,4 meter over havet og i den skarpeste kurve på Holmenkollbanen. Det er den nærmeste T-banestation i forhold til Gaustad sykehus og Rikshospitalet.

Da Holmenkollbanen blev forlænget til Frognerseteren i 1916, fik stationen et læskur tegnet af arkitekten Erik Glosimodt, der stod for en række af stationsbygningerne på Holmenkollbanen. I 2002 blev stationsbygningen restaureret.

I sommeren 2011 påbegyndte Statens vegvesen etableringen af en gang- og cykelsti under Slemdalsveien og Holmenkollbanen. Den nye underføring erstattede den hidtidige overgang i niveau. Imens arbejdet stod på, var stationen lukket et års tid i retning mod Sentrum. I retning mod Frognerseteren var den lukket frem til 15. februar 2012, og indtil da var der indsat busser Gaustad – Frøen - Majorstuen – Gaustad.

Stationen ligger lige syd for Ring 3 og befinder sig dermed teknisk set ikke i Gaustad men i den nordlige ende af Vinderen.

Eksterne henvisninger 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1898
Erik Glosimodt
Forstander

Forstander er en stillingsbetegnelse for den øverste, daglige leder af f.eks. en institution.

Ledere
Stillingsbetegnelser inden for uddannelse
Vinderen Station

Vinderen Station (Vinderen stasjon, tidligere stavet Winderen) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 86,6 meter over havet. 

Stationen blev åbnet i 1898. Den gamle stationsbygning (tegnet af Carl Michalsen) blev opført i 1914, hvor Vinderentorvet ligger i dag, og fungerede længe som administrationsbygning for Holmenkollbanen. Administrationen flyttede til Majorstuen i 1958, og bygningen blev revet ned i 1971. Som så mange andre stationer på Holmenkollbanen havde den eget postkontor med en kiosk ved siden af.

Stationen er delt i to af Holmenveien med overskæringen mellem perronerne. Perronen for tog mod nord ligger syd for vejen, mens perronen for tog mod syd ligger nord for den.

Af hensyn til trafiksikkerheden for eleverne på Vinderen Skole og på grund af den stigende bebyggelse og bilisme i Holmenkollåsen med trafikkaos i myldretiden, gik bydelsudvalget i Vestre Aker i 2010 i gang med at undersøge muligheder for Vinderenkrydset. For at rydde op i problemerne ønskede en del af politikerne at gøre krydset niveaufrit, hvilket vil betyde, at Vinderen Station skulle flyttes ned under gadeplan. Man så også på muligheden for at integrere stationen i "Vinderenborgen", der skulle ligge der, hvor Conditori-gården lå. Trafikselskabet Ruter anbefalede at gøre krydset niveaufrit, da overskæringen er et af de mest trafikerede på Holmenkollbanen.

Eksterne henvisninger 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1898
Steinerud Station

Steinerud Station (Steinerud stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 75,6 meter over havet.

Stationen åbnede i 1900, to år efter åbningen af banen mellem Majorstuen og Holmenkollen, nu Besserud. Stationens formål var at betjene patienter, pårørende og ansatte på Diakonhjemmet Sykehus, og indtil 1936 hed stationen da også netop Diakonhjemmet. Med tiden blev vejen fra stationen til sygehuset imidlertid lukket, og i stedet benyttede folk med ærinde der Frøen. Som følge heraf blev stationen omdøbt til Steinerud efter den gård, der lå der, hvor sygehuset ligger i dag.

Eksterne henvisninger

Noter 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1900
Frøen Station

Frøen Station (Frøen stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 59,7 meter over havet. Stationen betjener sammen med Steinerud og Borgen Diakonhjemmet Sykehus.

Stationen ligger hvor Holmenkollbanen og Sognsvannsbanen grener fra hinanden. Tidligere havde Sognsvannsbanen også en station ved Frøen, men den blev nedlagt i 1993. Den nuværende station på Holmenkollbanen er dog stadig præget af udfletningen, idet de to perroner for nord- og sydgående spor ligger et stykke fra hinanden med Sognsvannsbanen i en banegrav indimellem. Perronen ved det sydgående spor mod Sentrum er den eneste på T-banen, der ikke er tilgængelig uden brug af trapper.

Da Holmenkollbanen fra 1993 til 2010 havde køreledninger, mens det meste af resten af T-banenettet havde strømskinne, skete skiftet mellem de to systemer på Frøen.

Eksterne henvisninger 

T-barnekunst - En gutt fra Thailand har gjort lille Frøen T-banestasjon til noe mer enn en grå murkonstruksjon.  2018-10-02. Dagsavisen

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1898
Müssen

Müssen er en kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Büchen under Kreis Herzogtum Lauenburg. Kreis Herzogtum Lauenburg ligger i delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Müssen ligger ca. 13 km nord for Lauenburg og omkring 30 km øst for Hamborg, mellem Schwarzenbek og Büchen.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Herzogtum Lauenburg
Kaj Leo í Bartalsstovu

Kaj Leo í Bartalsstovu (23. juni 1991) er en færøsk professionel fodboldspiller, der spiller for Fimleikafélag Hafnarfjarðar som midtbanespiller. Han spiller også for Færøernes fodboldlandshold.

Karriere 
Han startede sin fodboldkarriere hos Víkingur Gøta, hvor han spillede 102 kampe og skorede 23 mål for Víkingurs bedste hold. Fra 2014 til 2016 spillede han for Levanger FK i OBOS-ligaen.

Den 1. februar 2016 underskrev han en halvanden årig kontrakt med Dinamo Bukarest. Han blev derved den første færing, der har spillet professionel fodbold i Rumænien. Kontrakten med Dinamo Bukarest blev imidlertid opsagt, efter at træneren som ansatte ham, Mircea Rednic, sagde op, en ny træner havde overtaget. Han nåede at spille 6 kampe for ligaholdet. I juli 2016 fik han kontrakt med det islandske fodboldhold Fimleikafélag Hafnarfjarðar. Ifølge Morgunblaðið, så spillede hans far, Hans Leo í Bartalsstovu, med Víkingur í Reykjavík i 1984, og far og søn er de første udenlandske far og søn fodboldspillere , der har spillet i den øverste fodboldrække i Island. Han blev islandsk mester med Fimleikafélag Hafnarfjarðar i 2016.

Referencer 

Fodboldspillere fra Færøerne
Fodboldspillere fra Víkingur Gøta
Fodboldlandsholdsspillere fra Færøerne
Fodboldspillere fra FC Dinamo Bucureşti
Fodboldspillere fra Fimleikafélag Hafnarfjarðar
Smith & Wesson Model 29

Smith & Wesson Model 29 er en revolver med plads til seks .44 Magnum-kaliber-patroner, der bliver produceret af det amerikanske firma Smith & Wesson. Den blev gjort berømt af — og bliver fortsat oftest associeret med — den fiktive karakter "Dirty Harry" Callahan fra Dirty Harry-serien med Clint Eastwood.

Særligt Eastwoods replik i den første film i serien har vundet indpas blandt de største filmcitater:

Model 29 blev udbudt med pistolløb i længderne 3", 4", 5", 6", 6½", 8⅜" og senere 10⅝" som standard. Andre længder var tilgængelige enten ved specialordre fra Smith & Wesson's Custom Shop eller specialfremstillede fra specialiserede håndværkere. Det blev fremstillet i et finish med højglanspoleret blåneret eller nikkel-forkromet overflade.

Historie 
S&W's produktions af store N-stels revolvere i .44 Magnum begyndte i 1955; Model 29 betegnelsen blev anvendt i 1957. Den var primært til pistol-entusiaster og visse politifolk og jægere frem til 1971, hvor Clint Eastwood gjorde den berømt som "den mest kraftfulde pistol i verden" i filmen Dirty Harry. Efter filmens udgivelse havde forhandlerne problemer med at få nok Model 29 til deres lagre.

Da Model 29 blev introduceret var det den mest kraftfulde pistol, der blev serieproduceret. Der var en mindre række specialfremstillede pistoler, der var kraftigere, som eksempelvis Howdah pistoler fra 1800-tallet. Det var Elmer Keiths fortjeneste at den blev så kraftig, da han maksimerede kraften og energien i .44 Special-patronerne, der var inspirationen og drivkraften bag .44 Magnum til Smith & Wesson. Hans intention med den nye kaliber var at den skulle bruges som ekstravåben af jægere, der gik efter stort og farligt vildt, og ikke ment som et våben til selvforsvar, selvom den også bliver brugt til dette.

Model 29 kan godt affyre .44 Special-patroner, da .44 Magnum blev udviklet fra .44 Special. Magnum-patronen er en smule længere, hvilket gør, at disse ikke kan bruges i en pistol fremstillet til at affyre .44 Special.

I de sene 1990'ere ophørte Smith & Wessons produktion af mangle modeller revolvere, inklusive den "normale" Model 29. Siden er den dog blevet fremstillet i forskellige begrænsede produktioner, og har været fremstillet i op mod ti forskellige typer.

Varianter

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Smith & Wesson's .44 Magnum - by John Taffin
 Manual

Pistoler
Våben fra USA
Christina Friederica von Holstein

Christina Friderica von Holstein (1741-1812) af adelsslægten Holstein blev født i Tønder og voksede op på Tønder Slot.
Hendes forældre var amtmand Frederik Vilhelm von Holstein (1703-1767) og Margaretha Hedvig von Ahlefeldt (1718-1781).
23 år gammel blev hun gift med sin fætter Christian Friederich von Holstein (1741-1796), der var Hertug af Glücksburg og blev udnævnt til kammerherre for Christian VII.
De levede sammen nogle år ved hoffet i København. Christian Friderich von Holstein faldt af ukendte årsager i unåde hos kongen og måtte flytte fra København.
Parret bosatte sig i det sønderjyske og købte i 1777 Favervrågård udenfor Christiansfeld.
Det var Christina Friedericas ønske at bo i nærheden af byen Christiansfeld. På det tidspunkt var byen kun fire år gammel, men her var allerede bygget en del huse, og netop det år de flyttede ind på gården, blev salsbygningen (kirken) indviet.

Christina Friderica von Holstein var vansiret af kopper og svigtet af sin uansvarlige ægtemand, men på trods af dette, så levede hun et engageret liv, som få andre.
Christina Friderica von Holstein blev nært knyttet til Brødremenigheden og brugte sin betydelige formue på at hjælpe enhver, som havde behov, også efter hendes død.

Christinero - den romantiske have 
Christina Friderica von Holstein skabte en romantiske have i slutningen af 1700-tallet. Efter hendes død fik haven navnet Christinero. Christina Friderica von Holstein ligger efter eget ønske og tilladelse af kongen, begravet i haven.
Christina Friderica levede i åndelig fordybelse og meditation i sit eget haveanlæg "Mine Tanker" (Christinero).

Testamente 
Favervrågården blev sammen med Christinero testamenteret til Brødremenigheden i Christiansfeld af kammerherreinden, da hun ingen efterkommere havde.
Hun bestemte i sit testamente, at arven skulle bruges til gavn for fattige, syge, gamle og børn af ubemidlede.
Hendes formue gik bl.a. til at oprette Haderslev Sygehus (det første sygehus i Haderslev) og et lokalt hus for fattige.

Kammerherreinden testamenterede 10.000 rigsdaler (1 rigsdaler = 2 kroner (i 1854)) til at kunne bygge et forplejningshjem (fattighus) i Tyrstrup Sogn. Huset skulle bære navnet Christina Friederica Stiftelse. Hun testamenterede også et årligt beløb til byens læge og bad ham om, at han til gengæld ville tage sig kærligt af de svage og syge i fattighuset, uden yderligere betaling.

Fonden (Christina Friederica Stiftelsen), uddeler hvert år penge til et formål, der har en relation til sygehuset. Stiftelsen blev oprettet som forplejningsanstalt til fattige i Tyrstrup Sogn og var hertugdømmernes første alderdomshjem.

Noter
15 cm schwere Feldhaubitze M 14

15 cm schwere Feldhaubitze M 14 var en tung haubits som gjorde tjeneste i Østrig-Ungarn under 1. Verdenskrig.

Den havde to sæder til besætningen monteret på kanonskjoldet. Den kunne deles i to til transport. M 14 blev modificeret for at forbedre elevation og rækkevidde for at styrke understellet og fik navnet M 14/16. Efter krigen blev der foretaget ændringer, så den kunne trækkes efter motorkøretøjer og håndtere andre problemer.

M 14 og M14/16 haubitser blev erobret af Italien under krigen og blev modtaget som krigsskadeerstatning efter krigen. De blev sat i tjeneste med betegnelsen Obice da 149/13. Omkring 490 var til rådighed i 1939 og våben erobret af tyskerne efter den italienske kapitulation i 1943 blev brugt under betegnelsen 15 cm sFH 400(i). Tjekkiske og slovakiske våben blev kaldt 15 cm hrubá houfnice vz. 14 og 14/16.

Kilder 
 Chamberlain, Peter & Gander, Terry. Heavy Artillery. New York: Arco, 1975 
 Gander, Terry and Chamberlain, Peter. Weapons of the Third Reich: An Encyclopedic Survey of All Small Arms, Artillery and Special Weapons of the German Land Forces 1939-1945. New York: Doubleday, 1979 
 Ortner, M. Christian. The Austro-Hungarian Artillery From 1867 to 1918: Technology, Organization, and Tactics. Vienna, Verlag Militaria, 2007 

Skydevåben
Våben fra Østrig
Rådet for Menneskerettigheder

Rådet for Menneskerettigheder består af knapt 70 repræsentanter for civilsamfundsorganisationer og myndigheder i Danmark. Rådet mødes for at drøfte Institut for Menneskerettigheders virke.

Menneskerettighedsprisen 
Rådet for Menneskerettigheder har siden 2014 uddelt en menneskerettighedspris til en person, gruppe eller en organisation, som har gjort en særlig indsats for menneskerettighederne i Danmark. Prisen uddeles hvert år på FN's menneskeretsdag 10. december.

2014 
I 2014 blev prisen tildelt Michala Clante Bendixen fra organisationen Refugees Welcome.

2015 
I 2015 var prismodtageren whistlebloweren Anders Kærgaard.[3]

2016 
I 2016 blev prisen uddelt til mere end 20 trans-aktivister for at skabe synlighed og debat i Danmark - ikke kun om transkønnedes rettigheder, men også om kønsstereotyper og kønsroller[1]. Aktivisterne har i samarbejde med Amnesty International og kampagnen #sygt system, Copenhagen Pride, Transpolitisk Forum, Transkønnedes Interesseorganisation, LGBT Ungdom og LGBT Danmark været med til at få transkønnethed fjernet fra Sundhedsstyrelsens diagnosefortegnelse over psykiske sygdomme, så transpersoner i Danmark ikke længere skal have en psykiatrisk diagnose for at få adgang til hormoner og operationer[4][1].

2017 
Prismodtageren 2017 var Godhavnsdrengen Poul-Erik Rasmussen.[5]

2018 
Prismodtageren 2018 var advokat Thorkild Høyer.[6]

2019 
Prismodtageren 2019 var forfatteren Sara Omar.[7]

2020 
I 2020 gik prisen til interessorganisationen De Anbragtes Vilkår (DAV) og foreningen for Retssikkerhed i Familiers Trivsel (RIFT).

2021 
Prisen for 2021 gik til rektor Henrik Vestergaard Stokholm fra Nyborg Gymnasium

Danske råd
Menneskerettigheder
Roseburg (Slesvig-Holsten)

Roseburg er en kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Büchen under Kreis Herzogtum Lauenburg. Kreis Herzogtum Lauenburg ligger i delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Kommunen ligger ved Elbe-Lübeck-Kanal ca. 17 km nord for Lauenburg og omkring 38 km øst for Hamborg. Byen har station på jernbanen mellem Lübeck og Lüneburg, og i den nordlige del af kommunen går den øst-vest gående motorvej A 24 mellem Hamborg og Berlin.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Herzogtum Lauenburg
Bertil F. Dorch

Søren Bertil Fabricius Dorch (født 10. april 1971 i København) er en dansk astrofysiker, universitetslektor og bibliotekschef ved Syddansk Universitetsbibliotek.

Han har været formand for Danmarks Fag-, Forsknings- og Uddannelsesbiblioteker (tidligere Danmarks Forskningsbiblioteksforening) fra 2014-2020 og for Forskningsbibliotekernes Chefkollegium fra 2015-2019.

Han har desuden været medlem af LIBER Executive Board fra 2017-2021. Herudover har han skrevet mere end 50 videnskabelige artikler om stjerner, særligt solens magnetisme og mere end 50 populærvidenskabelige artikler.

Referencer 

Personer i Kraks Blå Bog
Astrofysikere fra Danmark
Muri & Mario

Muri & Mario er en dansk popduo bestående af Murad "Muri" Mahmoud og Mario Sciacca. De er kendt for deres latin-inspirerede popsange. Gruppen fik deres gennembrud i 2012 med singlen "Hun tog min guitar", der var den tiende mest streamede sang i Danmark dette år. Den efterfølgende single, "Mambo" (2013) blev ligeledes en succes, og gav dem en nominering som Årets danske club navn ved Danish Music Awards 2013.

Efter flere års pause deltog Muri & Mario ved Dansk Melodi Grand Prix 2016 med sangen "To stjerner", hvilket var den eneste dansksprogede sang i konkurrencen.

I maj 2016 udgav de en ny single ved navn "Storbypige" og efterfølgende en single ''Barndommens Stemme'', som bygger på intromelodien til Bamse og Kylling.

Diskografi

EP'er 
 Kærlighed & kildevand (2013)

Singler

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Musikgrupper fra 2009
Duoer
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 2016
Den standhaftige tinsoldat (Der var engang...)

Den standhaftige tinsoldat er en tegnefilm i serien Der var engang... (eng. titel The Fairytaler), der blev udsendt i forbindelse med H.C. Andersens 200 års fødselsdag i 2005.

Danske Stemmer:
 H.C. Andersen Henrik Koefoed
 Henrik Christian Damgaard
 Danserinde Line Kruse
 Trold Ole Ernst
 Thomas Andreas Jessen
 Lise Amanda Brunchmann
 Tjenstepige Kirsten Lehfeldt
 Fisker Lasse Lunderskov
 Fiskerkone Malene Schwartz
 Officer Søren Hauch-Fausbøll
 Søren Laus Høybye
 Arnold Joachim Helvang
 Elmer Rasmus Albeck

Øvrige stemmer:
 Tammi Øst
 Laus Høybye
 Søren Madsen
 Dick Kaysø
 Carsten Bjørnlund
 Flemming Quist Møller
 Steffen Addington

Bagom:
 Instruktør: Jørgen Lerdam
 Original musik af: Gregory Magee
 Hovedforfatter: Gareth Williams
 Manuskriptredaktører: Linda O' Sullivan, Cecilie Olrik
 Oversættelse: Jakob Eriksen
 Lydstudie: Nordisk Film Audio
 Stemmeinstruktør: Steffen Addington
 Animation produceret af: A. Film A/S
 Animationsstudie: Wang Film Production

En co-produktion mellem
Egmont Imagination, A. Film & Magma Film

I samarbejde med:
Super RTL & DR TV

Eksterne henvisninger 
 

Der var engang
Film fra Danmark (administrationskategori)
Klods Hans (Der var engang...)

Klods Hans  er en tegnefilm i serien Der var engang... (eng. titel The Fairytaler), der blev udsendt i forbindelse med H.C. Andersens 200 års fødselsdag i 2005.

Danske Stemmer:
 H.C. Andersen Henrik Koefoed
 Klods Hans Jens Andersen
 Poul Niels Olsen
 Per Thomas Mørk
 Prinsesse Rose Mille Lehfeldt
 Kong Halbert Lars Knutzon
 Kammerhere John Hahn-Petersen
 Købmand Landgren Flemming Quist Møller
 Greve von Bunsenbag Søren Sætter-Lassen

Øvrige stemmer:
 Søren Byder
 Dick Kaysø
 Jacob Morild
 Søren Hauch-Fausbøll
 Søren Madsen
 Steffen Addington

Bagom:
 Instruktør: Jørgen Lerdam
 Original musik af: Gregory Magee
 Hovedforfatter: Gareth Williams
 Manuskriptredaktører: Linda O' Sullivan, Cecilie Olrik
 Oversættelse: Jakob Eriksen
 Lydstudie: Nordisk Film Audio
 Stemmeinstruktør: Steffen Addington
 Animation produceret af: A. Film A/S
 Animationsstudie: Wang Film Production

En co-produktion mellem
Egmont Imagination, A. Film & Magma Film

I samarbejde med:
Super RTL & DR TV

Eksterne henvisninger 
 

Der var engang
Film fra Danmark (administrationskategori)