kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
OLED

OLED (organic light-emitting diode eller organisk lysdiode) er en variant af lysdioder, hvor det øverste lag er organisk, altså en karbonforbindelse.

Organiske lysdioder kan serieproduceres billigt, noget som gør dem godt egnet til brug i skærme. 

Normale lysdioder kan også bruges i skærme, dette dog kun i ekstremt store skærme, for eksempel i sportsarenaer. 

En OLED-skærm består af en meget tynd film af organisk materiale, som aktiveres til at lyse ved hjælp af en katode på den ene side og en anode på den anden side, modsat LCD-skærme som virker ved selektivt at blokere for baggrundslys.

En pixel fra en OLED-skærm består af tre organiske lysdioder, en rød, en grøn og en blå. 

OLED-skærme vil formodentlig udkonkurrere de fleste brugsområder af LCD- og plasmaskærme i fremtiden.

Fordele og ulemper 
 OLED-skærme har potentiale til mindre produktionsomkostninger end skærme med eksisterende skærmteknologier. Det er muligt at printe en OLED-skærm på et gennemsigtigt materiale ved hjælp af en avanceret blækprinter.

 Sammenlignet med LCD-skærme med baggrundsbelysning, er strømforbruget for en OLED-skærm mindre end halvdelen. Baggrundsbelysningen på en LCD-skærm lyser konstant, og varierende mængder lys i forskellige farver slippes gennem. LCD-skærme er ikke i stand til at vise den rene farve sort , da noget lys altid slipper gennem. OLED-skærme, producerer lyset i hver enkelt pixel, og i hver sine farver, således kontrasten (forholdet mellem de lyse og mørke farver) bliver uendelig, hvilket betyder at der ikke er noget lystab.

 OLED-skærme kan produceres meget tynde fordi de kun består af fire tynde lag samt et støttelag på hver side hvilket gør dem meget bøjelige.

 OLED-skærme kan ikke vise et billede uden at lyse, som LCD-skærme. Sort-hvide LCD-skærme kan slippe ca. halvdelen af lyset gennem hver vej, hvilket gør det unødvendigt at anvende baggrundsbelysning. Denne type skærme findes på blandt andet på regnemaskiner og digitalure og er meget strømbesparende. OLED-skærme vil ikke kunne anvendes i dette brugsområde.

 Levetiden for OLED-skærme er for nuværende, 2009, dårlig, specielt på de blå organiske lysdioder. Ved en lysstyrke på 200 candela/m², har de blå dioder en levetid på ca. 37.500 timer, medens røde dioder har længst levetid med ca. 155.000 timer. Levetiden aftager betragtelig med lysstyrken, en lysstyrke på 300-400 candela/m², som er almindeligt på en LCD-skærm, vil give uacceptabel kort levetid. Formodentlig vil OLED-teknologien udvikle sig på dette området og nærme sig almindelige lysdioder, som har en levetid på ca. ti år.

Eksterne henvisninger 

 FlatpanelsDK – Anmeldelse af verdens første OLED-TV, Sony XEL-1 (da)
 FlatpanelsDK OLED Tema – Nyheder, artikler og anmeldelser af OLED skærme (da)
 OLED community with information and news (en)
 OLED News and Infos (en)

Skærmteknologier
Lysdioder
Årets By

Årets By er en bykonkurence, hvor Morgenavisen Jyllands-Posten hvert år siden 1965 har ladet sine læsere nominere Danmarks bedste byer, og så lade en forskellig dommerpanel kåre byen. Reelt har kåringen drejet sig om bedste kommune i Danmark og ikke byer, hvorfor man ser steder som Sallingsund, Albertslund og Ishøj kåret som vindere gennem årene.

Den første by der blev kåret var Herning, der også er en af de fire eneste der har været årets by to gange. Den første ikke-jyske by der løb med sejren var Odense, der vandt i 1985. Året efter i 1986 vandt Holbæk, der var den første sjællandske by der fik titlen.

Følgende byer der er blevet kåret

Eksterne henvisninger 
Jyllands-Postens Hjemmeside 

Hædersbevisninger fra Danmark
Etableret i 1965
Dyvig

Dyvig (tysk: Düwig) er en naturlig havn på Nordals, lige syd for landsbyen Holm og få kilometer vest for Nordborg. Dyvig ligger i det inderste af Stegsvig sammen med Mjels Vig. 
Dyvig var i mange år Nordborgs havn. Ganske vist kunne man sejle op ad Nordborg bæk til byen, men kun med meget små både. Dyvig kunne derimod besejles med større sejlskibe. 

I Dyvig er der bådehavn og værft. Nordborg roklub holder også til i Dyvig. Bådehavnen er særdeles populær blandt lystsejlere. Dyvig havn kan anløbes døgnet rundt, forudsat det er lyst og sigtbart. Der må kun sejles med en fart af max. 5 knob gennem det smalle løb i Stegsvig.

Historie 
I slutningen af det 16. århundrede anlagde man en bro på sydsiden af bugten i Dyvig. Den blev udvidet flere gange og senere flyttet over på nordsiden. I den samme tidsperiode var der stor aktivitet i havnen. Omkring år 1700 var Dyvig hjemsted for 16 skibe. 

I det 17. århundrede blev der fra havnen eksporteret teglværksprodukter og frugt. Udefra kom foder, gødning, cement og kolonialvarer. Der var blandt andet sejlet til Island og Dansk Vestindien og hentet træ i Sverige

1854 blev  havnen flyttet til den nuværende placering og kroen blev bygget, hvor det nuværende badehotel ligger. I en årrække lagde dampskibe fra Flensborg til Aabenraa til i Dyvig. Overgangen til lastbiltrafik bevirkede, at havnedriften blev mindre rentabel og i 1962 ophørte interessentselskabet.
1962 blev kroen og renoveret med et nyt køkken og i 1968 blev den udvidet en sal.  

2002 købte den danske skibsreder Hans Michael Jebsen Dyvig kro. Kroen blev nedrevet og i 2010 blev der bygget et nyt badehotel i gammel stil på grunden. Dyvig Badehotel med restauration er åbent hele året, bortset fra januar og februar.

Eksterne henvisninger og kilder 
 www.holm-arkiv.dk 
 www.dyvigbadehotel.dk
 Dyvig Bådelaug 
 Dyvig lystbådehavn 
 www.visitsonderjylland.dk

Havne i Danmark
Als
Malerrapporten

Malerrapporten er den første danske fagkritiske rapport om arbejdsmiljø i Danmark.

En lille flok unge medicinstuderende opdagede omkring 1970, at der var problemer i forskellige faggrupper omkring det, vi i dag kalder arbejdsmiljø. Malerne led af det, man kaldte "malersyndromet", men deres arbejdsgivere hævdede, at skaderne skyldtes et stort alkoholforbrug. Men de studerende påpegede, at malerne gik rundt i opløsningsmidler dagen lang. De udarbejdede og trykkede en rapport på 48 sider, og fagforeningerne stod derefter i kø for at få lavet den slags undersøgelser.
Malerrapporten blev oprindeligt trykt på en primitiv spritduplikator på Studenterrådets kontor i Århus i 1971, men blev året efter genoptrykt af Forlaget Modtryk, som forlagets første udgivelse. 

Som følge af malerrapporten blev Aktionsgruppen Arbejdere Akademikere dannet i 1975 af arbejdere og fagforeninger samt de studerende, som havde lavet de første fagkritiske rapporter, som Malerrapporten og den senere Bryggerirapporten.

Ekstern henvisning 
 En underside på Aktionsgruppen Arbejdere Akademikere 

Arbejdsmarkedet i Danmark
Henrik Hansen

Henrik Hansen kan henvise til følgende

 Henrik Hansen (bryder) (født 1920) – dansk bryder og OL-medaljevinder
 Henrik Hansen (håndboldspiller) (født 1979) – dansk håndboldspiller
 Henrik Hansen (fodboldspiller, født 1964) – dansk fodboldspiller (Brøndby IF)
 Henrik H. Hansen (født 1979) – dansk fodboldspiller
 Henrik Hansen Laub (1902-1980) – dansk tegner
Olivier Dacourt

Olivier Nicolás André Dacourt (født 25. september 1974 i Montreuil, Frankrig) er en tidligere fransk fodboldspiller, der i sin aktive karriere har spillet for Inter Milan, AS Roma, de engelske Premier League klubber Fulham FC, Everton og Leeds United, belgiske Standard Liège samt RC Strasbourg og RC Lens i sit hjemland.

Dacourt har optrådt 21 gange for Frankrigs fodboldlandshold, som han blandt andet repræsenterede ved EM i 2004. Desuden var han med landsholddet med til at vinde Confederations Cup i 2001.

Resultater 

Confederations Cup
 Vinder 2001 med Frankrig

Eksterne links 
 Spillerinfo

Fodboldspillere fra Frankrig
Fodboldspillere fra RC Strasbourg
Fodboldspillere fra Everton F.C.
Fodboldspillere fra RC Lens
Fodboldspillere fra Leeds United F.C.
Fodboldspillere fra AS Roma
Fodboldspillere fra FC Internazionale Milano
Fodboldspillere fra Fulham F.C.
Fodboldspillere fra Standard Liège
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2004
Mickaël Landreau

Mickaël Landreau (født 14. maj 1979 i Machecoul, Frankrig) er en fransk tidligere fodboldspiller og senere træner. I sin karriere blev han mest kendt for adskillige år hos Nantes, men havde også ophold hos blandt andet Paris Saint-Germain og Lille. Med Nantes blev han fransk mester i 2001.

Landshold 
Landreau nåede 11 kampe for Frankrigs fodboldlandshold, og har desuden været med til adskillige slutrunder som reservemålmand. Blandt andet deltog han ved EM i 2004 og VM i 2006 uden at komme i kamp. Hans eneste titel med landsholdet er Confederations Cup i 2001.

Titler 

Ligue 1
 2001 med FC Nantes

Confederations Cup
 2001 med Frankrig

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Frankrig
Fodboldspillere fra FC Nantes
Fodboldspillere fra Paris Saint-Germain
Fodboldspillere fra Lille OSC
Fodboldspillere fra SC Bastia
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2004
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2006
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2014
Fodboldtrænere fra Frankrig
Det hemmelighedsfulde X

Det hemmelighedsfulde X er en dansk stumfilm fra 1914. Filmen var noget nær en enmandspræstation. Benjamin Christensen var både initiativtager, manuskriptforfatter, filminstruktør, hovedrolleskuespiller, producent og klipper – og debuterede på samme tid i alle fagene. Filmen var en spionthriller indvævet elementer af en melodramatisk kærlighedshistorie. Historien som sådan var forholdsvist enkel, men selve kameraarbejdet, brugen af lyskilder og klipning var det mest avancerede der var blevet præsenteret på den tid. I en scene skulle skuespillerinde Karen Sandberg forestille at tænde et elektrisk lys. Film på den tid blev optaget i naturligt sollys så Benjamin Christensen var nødsaget til filmtrick: scenen blev indhyllet i et sort klæde, Karen Sandberg trådte ind for at "tænde for lyset" – dvs. hun stod stille mens kameraet blev stoppet og mørklægningen blev fjernet og da filmen fortsatte, var scenen badet i lys. Filmen blev en stor publikumssucces da den havde danmarkspremiere i marts 1914, men uheldigvis medførte udbruddet af 1. verdenskrig nogle få måneder efter premieren store problemer med at markedsføre den i udlandet.

Filmen er optaget i filmmagasinet Ekkos filmkanon.

Handling 

Van Hauen (Benjamin Christensen) er en søløjtnant og da der udbryder krig bliver han betroede vigtige hemmelige dokumenter. Grev Spinelli (Hermann Spiro) er spion for fjenden og skaffer sig adgang til at læse dokumenterne. Et telegram indløber der indikerer at det er løjtnant van Hauen der er forræder så han bliver stillet for en krigsret. Van Hauen tror hans hustru (Karen Sandberg) har en affære med spionen grev Spinelli. I virkeligheden havde hun afvist grevens tilnærmelser. Men for ikke at bringe hende i vanskeligheder undlader han at forklarer krigsretten sagens rette sammenhæng og bliver derfor dømt til døden. Hustruen indser sammenhængen mellem et mystisk "X" i telegrammet og vingerne på en nærliggende mølle hvor de fjendtlige spioner mødes. Ved et uheld spærre grev Spinelli sig selv inde i mølles kælder, hvor han også angribes af rotter. Van Hauens hustru finder Spinelli døende og skaffer bevis for mandens uskyld kun få øjeblikke før han skal henrettes.

Medvirkende

Titel 
 udenlandske titler:
 svensk: Det obekanta X
 engelsk: Orders under seal
 engelsk: Sealed orders
 engelsk: The Mysterious X
 tysk: Geheimnisvolle X

Noter

Eksterne henvisninger 
 Det hemmelighedsfulde X i fuld udgave på filmstriben.dk
 Det hemmelighedsfulde X, anmeldelse på New York Times 
 Det hemmelighedsfulde X, anmeldelse   
 

Film instrueret af Benjamin Christensen
Danske film fra 1914
Film i sort-hvid
Stumfilm fra Danmark
Dramafilm fra Danmark
Grégory Coupet

Grégory Coupet (født 31. december 1972 i Le Puy-en-Velay, Frankrig) er en fransk tidligere professionel fodboldspiller, der sidste spillede for den franske Ligue 1-klub Paris Saint-Germain. Han skiftede til Paris SG i sommeren 2009 fra Atlético Madrid, men er ellers mest kendt for sin årrække hos Olympique Lyon. Med Lyon vandt han, mellem 2002 og 2008, syv mesterskaber i træk.

I den mere kuriøse afdeling, udmærkede Coupet sig i en gruppekamp i Champions League i 1999 mod FC Barcelona ved, liggende i luften, at heade en tilbagelægning fra Caçapa op på overliggeren, hvorefter han refleksredede den efterfølgende afslutning fra Rivaldo

Landshold 
Coupét har desuden i en årrækket været inde omkring Frankrigs fodboldlandshold, dog i en lang periode som andetvalg efter Fabien Barthez. Han deltog som reserve ved VM i 2002, EM i 2004 og VM i 2006, inden han efter Barthez' landsholdsstop omsider var førstevalg til EM i 2008. Han var også med i truppen, der vandt Confederations Cup 2001.

Titler 

Ligue 1
 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007 og 2008 med Olympique Lyon

Confederations Cup
 2001 med Frankrig

Eksterne henvisninger 

 Spillerinfo

Fodboldspillere fra Frankrig
Fodboldspillere fra AS Saint-Étienne
Fodboldspillere fra Olympique Lyon
Fodboldspillere fra Atlético Madrid
Fodboldspillere fra Paris Saint-Germain
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2004
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2008
Anheuser-Busch InBev

Anheuser-Busch InBev (, ) er en multinational bryggerikoncern, der dannedes i 2008, da det belgisk funderede InBev for 52 mia. $ opkøbte aktiemajoriteten i det amerikanske konsortium Anheuser-Busch. Hermed blev selskabet verdens største bryggeriselskab. Blandt dets ølmærker findes Budweiser, Stella Artois, Beck's, Staropramen, Leffe og Hoegaarden.

Eksterne referencer 

Bryggerier i Belgien
Multinationale virksomheder
Leuven
Emmanuel Petit

Emmanuel Petit (født 22. september 1970 i Dieppe, Frankrig) er en fransk tidligere fodboldspiller, der som sin sidste klub spillede for den engelske Premier League-klub Chelsea FC.

Petit startede sin professionelle karriere under Arsène Wenger i den franske Ligue 1-klub AS Monaco, hvor han spillede mellem 1988 og 1997. Her var han med til at vinde mesterskabet i 1997, hvorefter han rejste til Arsenal FC i den engelske Premier League. Igen med Arsène Wenger som manager var Petit med til at vinde The Double, Premier League og FA Cup, i 1998.

I 2001 forlod Petit Wenger og Arsenal og skiftede til den spanske La Liga-klub FC Barcelona. Opholdet her blev dog ingen succes, og efter kun én sæson vendte han tilbage til England, denne gang dog til Arsenals London-rivaler Chelsea FC. Her afsluttede han sin karriere i 2004.

Landshold 

Petit var som spiller med til at fejre to af de største triumfer for Frankrigs fodboldlandshold, verdensmesterskabet i 1998, og EM-titlen i 2000. I VM-finalen i 1998 mod Brasilien på hjemmebane i Paris slog Petit sejren fast med sin scoring til 3-0 i tillægstiden. I alt nåede han at spille 63 landskampe og score 6 mål.

Titler 

VM i fodbold
 1998 med Frankrig

EM i fodbold
 2000 med Frankrig

Premier League
 1998 med Arsenal

FA Cup
 1998 med Arsenal

Ligue 1
 1997 med AS Monaco

Eksterne henvisninger 

 

Fodboldspillere fra Frankrig
Fodboldspillere fra Arsenal F.C.
Fodboldspillere fra Chelsea F.C.
Fodboldspillere fra Real Madrid CF
Fodboldspillere fra AS Monaco FC
Verdensmestre i fodbold
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1992
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1998
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2000
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Dalil Benyahia

Dalil Benyahia (født 21. april 1990) er en svensk fodboldspiller, der spiller for IK Sirius.

Profil 

Dalil Benyahia trådte sine første fodboldstøvler i den svenske klub IFK Simrishamn. Siden har han spillet for Branteviks IF og Vendelsö IK, før han i 2008 kom til IF Brommapojkarna.

IF Brommapojkarna er kendt som en af svensk fodbolds store talentfabrikker, og her udviklede Dalil Benyahia så meget, at han i 2008 blev udtaget til de svenske U/17 og U/18 landshold. Samme sæson fik han trods sin unge alder debut i Superettan for IF Brommapojkarna.

Benyahias gode præstationer for Brommapojkarna og de svenske ungdomslandshold vakte opsigt hos andre klubber i ind- og udland, og det blev Vejle Boldklub fra Danmark, der løb med spillerens underskrift. I Vejle Boldklub er Benyahia i første omgang ansat på en 3-årig kontrakt som udviklingsspiller.

I forbindelse med Dalil Benyahias tiltræden i Vejle Boldklub udtalte klubbens sportschef Hans Lauge:

I 2009 skiftede Dalil Benyahia tilbage til IF Brommapojkarna. Begrundelsen lød, at han havde svært ved at falde til i Danmark.

Kilde 
 Vejle Boldklub 

Fodboldspillere fra Sverige
Fodboldspillere fra Vejle Boldklub
Fodboldspillere fra IF Brommapojkarna
Tetiaroa

Tetiaroa er en privatejet atol, som ligger 59 km nord for Tahiti i øgruppen Selskabsøerne i Fransk Polynesien. Øen har et areal på ca 6 km² består af hovedøen omkranset af 13 motus (småøer). De første europæere, som besøgte øen, var mytterister fra skibet HMVA Bounty, som besøgte den i 1789 (se mytteriet på Bounty). I 1904 blev Tetiaroa givet til tandlægen Johnston Walter Williams. Øen var derefter i private hænder indtil 1965, hvor skuespilleren Marlon Brando købte den. I 2005 blev øen så igen videresolgt.

Øer i Frankrig
British Academy of Film and Television Arts

British Academy of Film and Television Arts (BAFTA) er en uafhængig britisk forening, som promoverer og støtter den kunstneriske udvikling inden for alle former for levende billeder - film, tv og videospil.

BAFTA blev grundlagt i 1947 som The British Film Academy af David Lean, Alexander Korda, Carol Reed, Charles Laughton, Roger Manvell og andre. 

I 1958 fusionerede foreningen med The Guild of Television Producers and Directors og dannede The Society of Film and Television, som i 1976 ændrede navn til The British Academy of Film and Television Arts.

British Academy Awards (BAFTA Awards) 
BAFTA er værter for flere årlige prisuddelinger inden for film, tv, tv-arbejde, videospil og forskellige former for animation. Film-prisen kaldes ofte for den britiske udgave af Oscaruddelingen og tv-priserne for den britiske udgave af Emmy Awards. Derudover arrangeres desuden prisuddelinger varetaget af BAFTA's lokalafdelinger i Skotland og Wales samt i Los Angeles og New York.

De mest betydningsfulde prisuddelinger omfatter:
 British Academy Film Awards (BAFTA Film Award) - betegnes som det britiske modstykke til USA's Academy Award (Oscaruddelingen)
 British Academy Television Awards og British Academy Television Craft Awards - det britiske modstykke til USA's Emmy Award
 British Academy Video Games Awards
 British Academy Children's Awards

Eksterne henvisninger 
 www.bafta.org - officiel website for British Academy of Film and Television Arts (BAFTA)
 BAFTA Explore the Awards - historisk database over BAFTA Awards
 IMDB: BAFTA
 The most-honored films nominated for BAFTA Best Film

Filmpriser
Tv-priser
Hædersbevisninger fra Storbritannien
Etableret i 1947
Robert Pirès

Robert Emmanuel Pirès (født 29. oktober 1973 i Reims, Frankrig) er en tidligere fransk fodboldspiller, der senest spillede for den engelske Premier League-klub Aston Villa F.C.

Pirès startede sin professionelle karriere i franske FC Metz, hvor han spillede mellem 1992 og 1998. Herefter skiftede han til storklubben Olympique Marseille, hvor han spillede to sæsoner inden han af den franske manager Arsène Wenger blev købt til Arsenal FC i England. I London-klubben var han med til at vinde to engelske mesterskaber i 2002 og 2004, samt hele tre FA Cup-titler, i 2002, 2003 og 2005. I FA-Cup finalen i 2003 mod Southampton blev han matchvinder i Arsenals 1-0 sejr.

I 2006 forlod Pirès Arsenal og skiftede til den spanske La Liga-klub Villarreal CF, hvor han var tilknyttet frem til november 2010. Her skiftede han tilbage til engelsk fodbold, og skrev kontrakt med Aston Villa.

Landshold 

Pirès var som spiller med til at fejre to af de største triumfer for Frankrigs fodboldlandshold, verdensmesterskabet i 1998, og EM-titlen i 2000. I alt nåede han at spille 79 landskampe og score 14 mål, inden han i 2004 stoppede på landsholdet.

Landsholdstitler 

VM i fodbold
 1998 med Frankrig

EM i fodbold
 2000 med Frankrig

Confederations Cup
 2001 og 2003 med Frankrig

Klubtitler 

Premier League
 2002 og 2004 med Arsenal

FA Cup
 2002, 2003 og 2005 med Arsenal

Eksterne henvisninger 
 Spillerinfo

Fodboldspillere fra Frankrig
Fodboldspillere fra FC Metz
Fodboldspillere fra Olympique Marseille
Fodboldspillere fra Arsenal F.C.
Fodboldspillere fra Villarreal CF
Fodboldspillere fra Aston Villa F.C.
Verdensmestre i fodbold
Personer fra Reims
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1998
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2000
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2004
C-divisionens VM i floorball 2004

C-Divisionens VM i floorball 2004 var det første verdensmesterkab i floorball for herrelandshold i C-divisionen. Mesterskabet blev afholdt i Spanien og kampene blev spillet i Leganes og Madrid fra 21. – 25. april. Vinderen af C-divisionens VM rykkede op til B-divisionens VM 2006. Georgien skulle have spillet i C-divisionens VM, men holdet kunne ikke få visum til Spanien.

Der blev først spillet gruppespil med tre hold i den ene gruppe og fire hold i den anden.

Resultater gruppe A

Tabel Gruppe A 

 Japan og Slovakiet kvalificerede sig til semifinalerne.

Resultater Gruppe B

Tabel Gruppe B 

 Canada og Spanien kvalificerer sig til Semifinalerne

Semifinaler

Bronzekamp

Finale

Medaljer 

 Japan oprykker til B-divisioenen i VM 2006

Eksterne henvisninger 
IFFs hjemmeside

VM i floorball
Sport i Spanien
Sport i 2004
Ulrich Ramé

Ulrich Ramé (født 19. september 1972 i Nantes, Frankrig) er en tidligere fransk fodboldspiller, der spillede som målmand. Han har tilbragt mere end 10 år af sin tidligere karriere i Bordeaux, efter at han i 1997 kom til fra den lavere rangerende klub Angers SCO. Han er blevet fransk mester med klubben i både 1999 og 2009.

Ramé har desuden spillet for Frankrigs fodboldlandshold, som han blandt andet blev europamester med ved EM i 2000. Han var dog ikke på banen i turneringen, og har generelt mest været inde omkring landsholdet som reservevalg.

Resultater 

Ligue 1
 1999 og 2009 med Girondins Bordeaux

EM i fodbold
 2000 med Frankrig

Confederations Cup
 2001 med Frankrig

Eksterne henvisninger 

 Spillerinfo 

Fodboldspillere fra Frankrig
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2000
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Fodboldspillere fra Girondins Bordeaux
Fodboldspillere fra Angers OSC
Racisme i fodbold

Racisme i fodbold er stadig et stort problem i dele af verden, delvist i Italien, Spanien og Østeuropa, selv om det også findes verden rundt.fx Spanske fans' opførsel siges at være 30 år bag deres britiske modparter. Racisme henvises ikke kun til spillere pga. deres hudfarve, men også efter deres nationalitet, religion eller etnicitet. Nogle spillere angribes mere, fordi de spiller for modstanderens hold i stedet for nogle af deres egen herkomst. Dog er nogle spillere blevet angrebet af deres egne fans, som John Barnes.

Referencer

Fodbold
Fodboldens historie
Jérôme Rothen

Jérôme Rothen (født 31. marts 1978 i Paris, Frankrig) er en tidligere fransk fodboldspiller. Han spillede bl.a. i Monaco, hvor Rothen i 2004 var med til at spille sig i finalen i Champions League, som klubben dog tabte klart til portugisiske FC Porto. Med Paris SG er hans største triumf sejren i pokalturneringen Coupe de France i 2006.

Rothen har desuden spillet for Frankrigs fodboldlandshold, som han blandt andet vandt Confederations Cup med i 2001, og repræsenterede ved EM i 2004.

Resultater 

Confederations Cup
 2001 med Frankrig

Coupe de France
 2006 med Paris SG

Eksterne henvisninger 

 Spillerinfo 

Fodboldspillere fra Frankrig
Fodboldspillere fra SM Caen
Fodboldspillere fra Troyes AC
Fodboldspillere fra AS Monaco FC
Fodboldspillere fra Paris Saint-Germain
Fodboldspillere fra Rangers F.C.
Fodboldspillere fra SC Bastia
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2004