kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan Gottfried August Eickhoff

Johan Gottfried August Eickhoff (født 4. marts 1809 i Wittenföhrde i Mecklenburg-Schwerin, død 30. maj 1875 i København) var en dansk maskinfabrikant.

Han var født i Mecklenburg, men faderen, der var landmand, flyttede snart efter til Lauenburg, og sønnen kom i smedelære i Mölln. Efter 4 hårde læreår blev han svend 1828, tog nu ranselen på ryggen, og 1829 kom han til København, hvor han fik arbejde hos forskellige mekanikere, og desuden arbejdede tre år på Frederiksværk. Hos klejnsmed J.H. Hüttemeier var han i 1836 med til at bygge den første hurtigpresse, der blev bygget her i landet – den første hurtigpresse var kommet hertil allerede i 1825 (Adresseavisens trykkeri) –, og dette arbejde fik betydning for hans liv. 1847 udførte han som mesterstykke en hurtigpresse til Bianco Luno. Eickhoff var på dette tidspunkt værkfører ved Mogensens Enkes Maskinfabrik på Christianshavn og sad som ubemidlet familiefar med fem børn i trange kår uden udsigter til at kunne etablere sig selvstændigt. Men med opbakning fra andre og med økonomisk hjælp fra tøjfabrikant I. Salmonsen samt et rentefrit lån på 250 rigsdaler fra understøttelsesselskabet Borgervennen af 1788 etablerede han 4. maj 1848 et lille værksted i en kælder i mellembygningen til ejendommen nr. 31 i Nyhavn efter i april at have fået bevilling til i København at anlægge og drive et værksted til forfærdigelse af alle slags mekaniske arbejder og maskiner. Han lagde sig særlig efter hurtigpresser og andre til bogtrykkeri, stentrykkeri og bogbinderi hørende maskiner og grundlagde herved et for vor udvikling betydningsfuldt etablissement.

Han kom især til at sætte sit præg på udviklingen af hurtigpressen, på hvilken han udtog flere patenter. Virksomheden udvidedes flere gange og flyttedes 1865 til Vesterbrogade 97, hvor den udviklede sig til en af landets største virksomheder i branchen. Fra begyndelsen af 1850'erne eksporterede Eickhoff trykkerimaskiner til de øvrige nordiske lande og senere til store dele af Europa, ligesom han vandt international anerkendelse på industriudstillinger i ind- og udland

Efter hans død, der indtraf 30. maj 1875, blev det fortsat af hans sønner Frederik Gottfried Leonhard Eickhoff (1842-1925), der var blevet medindehaver 1873 og fra 1885 optog broderen Johann Wilhelm Heinrich Eickhoff (1847-1934) som kompagnon, og virksomheden fortsatte også efter deres tilbagetræden 1916 i familiens eje, ledet af maskinfabrikant, civilingeniør Johan Gudfred August Eickhoff (1872-1961), der var far til Gottfred Eickhoff.

30. juli 1837 ægtede han Johanne Marie Grønbeck, datter af skibsbygger og kvartermand i Marinen Jacob Grønbeck.

Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Der findes et portrætmaleri af J.M. Jensen ca. 1855. Buste. Xylografi efter foto 1875.

Kilder 
 C. Nyrop, "Johan Gottfried August Eickhoff", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Skandinavisk Bogtrykker-Tidende, 1875, s. 102 ff.

Fabrikanter fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Opfindere fra Danmark
Lars Seier Christensen

Lars Seier Christensen (født 19. januar 1963 i København) er en dansk bankdirektør, som sammen med Kim Fournais udgjorde direktionen for Saxo Bank. Lars Seier Christensen fratrådte med udgangen af 2015.

Historie 
Han er klassisk-sproglig student og stiftede sammen med Fournais i 1992 fondsmæglerselskabet Midas, der senere blev til online-banken Saxo Bank. I 2001 fik den status som en officiel europæisk bank. I 2008 ejede Lars Seier Christensen og Kim Fournais 62 pct. af aktieposten i Saxo Bank, der da havde en værdi på op mod 13 mia. kr. I 2005 solgte stifterne 25 pct. af Saxo Bank til kapitalfonden General Atlantic for 729 mio. kr. I 2010 bosatte han sig i Schweiz.

Lars Seier Christensen beskrives af erhvervsmediet Finans som en "markant liberalistisk debattør". Han har haft forbindelse til både partiet Liberal Alliance, cykelholdet Pro Cycling Team Tinkoff Saxo, netavisen 180grader samt den liberale tænketank CEPOS. Seier Christensen lod også banken Saxo Bank genoptrykke 20.000 eksemplarer af bogen Og verden skælvede, der er skrevet af den russisk-amerikanske ultraliberalistiske forfatter Ayn Rand. Bogen blev blandt andet sendt til "alt fra politikere, erhvervsfolk, journalister og alle bankens kunder".

I april 2015 blev han medejer af Restaurant Geranium, der i februar 2016 blev tildelt tre stjerner i Michelinguiden.

Den 22. juli 2016 overtog han sponsoratet af Team Trefor sammen med Bjarne Riis. Samme dag fik holdet navnet Team Virtu Pro-Veloconcept.

I 2017 havde han investeret mio. kr., og fået 90 % af ejerskabet i gourmetrestauranten Alchemist. I februar 2020 blev Alchemist tildelt to Michelin-stjerner.

I 2019 købte Lars Seier Christensen en aktiepost på 22,5% i Parken Sport og Entertainment for ca. 220 mio. kr. af Lønmodtagernes Dyrtidsfond.

Privatliv 
I 1994 giftede Lars Seier Christensen sig med britiske Yvonne Seier Christensen.

Investeringer 

Lars Seier Christensen har været en aktiv investor: I 2016 investerede Lars Seier Christensen i sammenligningsportalen Samlino.dk, bar-appen YouShould, e-sportsholdet Tricked eSports og burgerkæden Juicy Burger.

Noter

Kilder 
 CV hos Dagbladet Børsen 

Bankdirektører fra Danmark
Debattører fra Danmark
Personer fra København
Personer i Kraks Blå Bog
Gasherbrum II

Gasherbrum II (også kendt som K4) er et 8.035 moh. højt bjerg, som er verdens trettende højeste, og det femte højeste i Pakistan. Det ligger Baltistan-regionen tæt ved grænsen til Kina. Det er den tredje højeste top i Gasherbrum-massivet i Karakoram-kæden i Himalaya.

Gasherbrum II bliver anset for at være en af de letteste toppe på over 8.000 meter at bestige. Bjerget blev besteget første gang 8. juli 1956 af en Østrigsk ekspedition.

Eksterne henvisninger 

 Gasherbrum II på Peakware
 Gasherbrum II: A Journey to 26,360 Feet in the Karakoram 

Karakoram
Himalaya
Bjerge i Pakistan
Muztagh Tower

Muztagh Tower er en spektakulær bjergformation i bjergkæden Baltoro Muztagh i Karakoram, Pakistan. Bjerget ligger mellem Baltoro-bræen og Sarpo Laggo-bræen.

Den 7.273 meter høje top blev længe anset for at være ubestigelig, og bjerget regnes fortsat som et af verdens vanskeligste at klatre i. Muztagh Tower blev besteget første gang 6. juli 1956 af en britisk ekspedition via vestsiden. Briterne kom op fem dage før franske klatrere også besteg toppen, via en rute op af bjergets østside.

Karakoram
Himalaya
Bjerge i Pakistan
Ismelding

En ismelding er en meddelelse om havisens udbredelse i danske farvande, der udsendes af Forsvarets Marinestab. Meldingen opdateres dagligt kl 11:00 i sæsonen, der strækker sig fra slutningen af november til slutningen af marts.

Ismeldingens data stammer fra ca. 150 observatører rundt omkring i landet og udsendes som en 4-cifret kode, den såkaldte Østersøkode, der er fælles for alle landene omkring Østersøen.

Østersøkoden er bygget op omkring ASTK, hvor bogstaverne erstattes af tal, der vedrører henholdsvis:
 A – Koncentration af is
 S – Istykkelse
 T – Topografi (flagestørrelse)
 K – Besejlingsforhold

Eksterne henvisninger 
 Istjenesten på SOK's hjemmeside

Kilder 

Søfart
Meteorologi
Oceanografi
Tyve år efter

Tyve år efter () er en roman af Alexandre Dumas den ældre. Den udkom første gang som føljeton januar-august 1845 og er en fortsættelse af De tre musketerer.

Bogen følger igen d'Artagnan, der trods udsigter til en stor fremtid ved slutningen af forrige roman fortsat blot er løjtnant i musketerkorpset. Han og de øvrige musketerer støtter monarkierne i Frankrig og England, der hver for sig er trængt: Barnekongen Ludvig 14. af Frankrig presses af La Fronde i borgerkrigen, og den engelske borgerkrig nærmer sig sin slutning, hvor Karl 1. halshugges.

Undervejs møder d'Artagnan sin gamle fjende grev de Rochefort og går i kardinal Mazarins tjeneste, som han skal beskytte. Til dette formål samler han sine gamle venner, Athos, Porthos og Aramis, som han ikke har set i lang tid, idet de har trukket sig tilbage fra musketerkorpset. Undervejs går det op for dem, at Mazarin er svigefuld, og de fire venner må igennem mange farer, inden de får reddet situationen for specielt dronning Anna, der regerer for sin mindreårige søn Ludvig.

Romaner fra Frankrig
Litteratur i 1845

cs:Tři mušketýři#Tři mušketýři po dvaceti letech
Tyristor

En tyristor er en faststof halvlederenhed i et hus med fire lag af vekslende N og P-type materiale. Tyristorer opfører sig som bistabile kontakter, leder når deres styreelektrode (eng. gate) modtager en strømpuls, og fortsætter med at lede så længe der sendes strøm gennem hovedelektroderne (anode, katode) – og spændingen over hovedelektroderne ikke veksles.

Nogle kilder definerer SCR og tyristorer som synonyme.

Andre kilder definerer tyristor som en større mængde af enheder/komponenter med mindst 4 lag af vekslende N og P-type materiale, inkluderende:
 SCR (eng. akronym for Silicon controlled rectifier)
 SCS (eng. akronym for Silicon controlled switch)
 GTO (eng. akronym for Gate turn-off thyristor)
 TRIAC (eng. akronym for Triode AC switch)
 SIT SITh (eng. akronym for Static Induction Transistor/Thyristor)
 MCT (eng. akronym for MOS Controlled Thyristor)
 DB-GTO (eng. akronym for Distributed Buffer – Gate Turn-off Thyristor)
 IGCT (eng. akronym for Integrated gate commutated thyristor)
 CSMT (eng. akronym for MOS composite static induction thyristor)
 RCT - Reverse conducting thyristor

Kilder/referencer

Yderligere læsning 
 General Electric Corporation, SCR Manual, 6th edition, Prentice-Hall, 1979.

Litteratur 
 Dr. Ulrich Nicolai, Dr. Tobias Reimann, Prof. Jürgen Petzoldt, Josef Lutz: Application Manual IGBT and MOSFET Power Modules, 1. Edition, ISLE Verlag, 1998,  PDF-Version

Se også 
 Safe operating area
 Diac
 Triac
 Quadrac
 Thyratron

Eksterne henvisninger 

 The Early History of the Silicon Controlled Rectifier — by Frank William Gutzwiller (of G.E.)
 THYRISTORS — from All About Circuits
 Universal thyristor driving circuit 
 Thyristor Resources (simpler explanation)
 Thyristors of STMicroelectronics

Halvlederkomponenter
Effektelektronik
Verdensmissionskonferencen 1910

Verdensmissionskonferencen 1910 (World Missionary Conference) i Edinburgh var en konference på overgangen mellem 1800-tallets missionsarbejde og en kommende protestantisk økumenisk bevægelse.

Fra hele verden kom repræsentanter for protestantiske kirker og missioner. En amerikansk metodist, John Mott, var formand for konferencen, der dels så tilbage på resultaterne fra 1800-tallet inden for evangelisation, Bibelen, mission og uddannelse af indfødte ledere, dels behandlede fremtidens missionstrategier og muligheder for samarbejde.

Som officielle delegerede for Danmark deltog for Det Danske Missionsselskab pastor Bachevold, L. Bergmann, missionær Bittmann og Greve Joachim Moltke, og for Dansk Santalmission deltog professor J.H. Blegen, P.O. Bodding og senere biskop i Ålborg Stift pastor P. Oldenburg.

Der blev ikke inviteret repræsentanter for missionsorganisationer fra romerskkatolsk og østortodokse kirker. 

Under ledelse af John Mott blev der dannet en fortsættelseskomite, Continuation Committee, som imidlertid blev bremset i sit arbejde af første verdenskrig, men dannede grundlaget for Det Internationale Missionsråd som blev oprettet 1921. 1948 dannedes Kirkernes Verdensråd med Faith and Order og Life and Work som to grene, og 1961 blev Det Internationale Missionsråd integreret i Kirkernes Verdensråd.

VerdensmissionskonferencerKonference for verdensmission og evangelisering  Korte beskrivelser og billeder fra Verdensmissionskonferencerne 1910-1996  
 Edinburgh 1910
 Jerusalem 1928
 Tambaram 1938
 Whitby 1947
 Willingen 1952
 Ghana 1957-58
 New Delhi 1961 
 Mexico City 1963
 Bangkok 1972-73
 Melbourne 1980
 Salvador, Bahia, Brasilien 1996
 Hundredårsfejring 2010Tokyo (maj)Edinburgh (juni)Cape Town (oktober)Boston (november)

Eksterne henvisninger 
 Rapporter fra World Missionary Conference, 1910 – Umich.edu
 "Edinburgh 1910, its place in history"  af Ken Ross (pdf-format)
 Sanecki, Kim Caroline, "Protestant Christian Missions, Race and Empire: The World Missionary Conference of 1910, Edinburgh, Scotland" (2006). History Theses. Paper 10. Fra Digitalarchive.gsu.edu/ 
 "Edinburgh 2010", i anledning af 100-året. – Edinburgh2010.org

Noter 

Økumeni
Kristendom
Edinburgh
1910
Carlos Andrés Pérez

Carlos Andrés Pérez Rodríguez (27. oktober 1922 – 25. december 2010) var en venezuelansk politiker og Venezuelas præsident i to perioder, 1975-79 og 1989-93.

Under hans første præsidentperiode var Venezuela ude for et stort økonomisk opsving som følge af store indtægter fra olieeksport. Modsat var hans anden periode på posten præget af økonomiske tilbagegang, lige som der var sociale uroligheder, folkelig opstand og to forsøg ledet af Hugo Chávez på overtagelse af præsidentmagten. Pérez måtte slutteligt som den første venezuelanske præsident se sig afsat som følge af korruption. Han blev idømt 28 måneders fængsel for at have taget 250 millioner bolivar (knap 100 millioner kr), men kom på grund af høj alder kun til at sidde fængslet i nogle måneder, hvorefter han sad i husarrest i et par år. Efter sin løsladelse bosatte han sig i Miami, USA, hvorfra han har talt i kraftige vendinger mod den nuværende venzuelanske præsident, Hugo Chávez.

Ekstern henvisning 

Venezuelas præsidenter
Søren Rasmussen (håndboldspiller)

Søren Rasmussen(født 12. august 1976 i Skive) er en dansk håndboldspiller, der spiller for den danske klub Ribe-Esbjerg HH som målmand. Han fik debut for Danmarks håndboldlandshold i år 2000.

Klubhold 
Søren Rasmussen begyndte at spille håndbold i Balling Volling Ungdoms- og Idrætsforening i Salling og skiftede som senior til Hjortshøj-Egaa Idrætsforening, senere Thisted IK. I 1997 skrev Rasmussen kontrakt med Viborg Håndboldklub. Her var han med til at vinde Landspokalturneringen i 2000.

I 2003 skrev han kontrakt med AaB Håndbold, og den blev i efteråret 2006 forlænget frem til sommeren 2008. Året efter forlængede parterne samarbejdet frem til sommeren 2011. I 2010 vandt han sammen med AaB både Danmarksmesterskabet og Landspokalturneringen. I 2004 vandt klubben bronzemedaljer i kampen om Danmarksmesterskabet.

Rasmussen skiftede i sommerpausen 2010 til den tyske bundesligaklub SG Flensburg-Handewitt på en 2-årig kontrakt. Klubben manglede en afløser på målmandsposten efter Johan Sjöstrand, der var rejst til FC Barcelona Handbol. AaB Håndbold var villige til at løse Rasmussen fra kontrakten, da den tyske klub henvendte sig, selvom AaB-kontrakten var gældende til 2011.

Landshold 
Søren Rasmussen fik debut på det danske A-landshold den 10. marts 2000. Han stod dog i mange år i skyggen af Kasper Hvidt og andre målmænd, der var ældre end Rasmussen. Med Hvidts landsholdsstop var vejen banet for Rasmussen, og i december 2010 blev han af landstræner Ulrik Wilbek forhåndsudtaget til den spillertrup, der skulle repræsentere Danmark ved verdensmesterskaberne 2011 i Sverige. 14 dage før turneringsstart havde han i alt spillet 21 kampe for nationalmandskabet, og han fik sin slutrundedebut i Sverige.

Referencer

Eksterne henvisninger 
  

Håndboldspillere fra Danmark
Håndboldspillere fra AaB Håndbold
Håndboldspillere fra Viborg HK
Håndboldspillere fra SG Flensburg-Handewitt
Personer fra Skive
Triac

Triac (akronym fra eng. triode for alternating current) er et genereliseret varenavn for en elektronisk komponent som kan lede strøm i begge retninger når den er blevet trigget (tændt) og kaldes formelt en bidirektional triode tyristor eller bilateral triode tyristor.

En triac er omtrent ækvivalent med to komplementære unilaterale tyristore (én er anode trigget og den anden er katode trigget SCR) samlet i invers parallel (parallel men med polariteten reverseret) og med deres gates forbundet sammen. En triac kan trigges af enten en positiv eller en negativ spænding påtrykt over dens gate (styreelektrode) (med hensyn til A1, også kendt som MT1). Når den er trigget vil enheden fortsætte med at lede indtil strømmen gennem hovedelektroderne (anode, katode) falder under en bestemt tærskelgrænse, holdestrømmen, såsom ved enden at en halvcyklus af vekselstrøm (AC) fra elnettet. Dette gør en triac til en nyttig kontakt for AC kredsløb, hvor styring af meget store effekter kan styres af milliampere styrestrømme. Ydermere kan tidsstyres ned igennem halvcyklussen hvilket betyder at man kan styre effekten til belastningen (fasestyring).

Eksempel data

Se også 
 Diode for vekselstrøm (diac) 
 Quadrac
 Silicon-controlled rectifier

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger 

 ST Triacs
 ST application note
 The TRIAC, basic functionality 
 A site about thyristors

Halvlederkomponenter
Effektelektronik
Uli Biaho

Uli Biaho (6.417 moh.) er en markant top i nærheden af Trango Towers og Baltoro-bræen, i bjergkæden Baltoro Muztagh (i Karakoram i Pakistan, i grænseområdet til Kina). Bjergets bratte vægge regnes som en af de største udfordringer for klatrere i Karakoram.

Uli Biaho blev første gang besteget af fire amerikanske klatrere via en direktrute op af bjergets 1.100 meter høje østvæg. Bestigningen blev gjort i alpin stil, og klatrerne stod på toppen 3. juli 1979.

Himalaya
Bjerge i Pakistan
Karakoram
Diac

En diac eller 'diode for vekselstrøm', er en trigger diode som leder strøm kun når dens tærskelspænding et øjeblik er nået. En diac har hysteresevirkning.

Når dette er sket overgår diac til en arbejdsområde med negativ differentiel modstand, hvilket sænker spændingsfaldet over en diac og typisk følger en skarp stigning i strøm gennem dioden grundet det omgivende kredsløbsvalg. En diac forbliver i dette arbejdsområde ("ledetilstand") indtil strømmen gennem den falder under en vis tærskel som er karakteristisk for enheden, kaldet holdestrømmen. Under denne værdi, vil en diac skifte arbejdsområde tilbage til "ikke-ledetilstand" eller højohm. Denne opførsel er bidirektional.

De fleste diac har en 3-lagsstruktur med en tærskelspænding omkring 30 V. I denne sammenhæng fungerer de ligesom et (lille) gasudladningsrør (neonlampe) – blot med lavere tærskelspændinger.

En diac har ingen styreelektrode, i modsætning til nogle andre tyristorer som diac almindeligvis anvendes til at trigge, såsom triac. Nogle triac har en indbygget diac i serie med styreelektroden til samme formål kaldet en quadrac.

Diac kaldes også symmetrical trigger diodes grundet deres symmetri i deres karakteriseringskurve. Fordi diac er bidirektionale enheder, er deres terminaler ikke markeret med anode og katode men som A1 og A2 – eller MT1 ("main terminal") og MT2.

Sidac 

En sidac er en mindre almindelig komponent end en diac, navneforskellen er bestemt af fabrikanten. Normalt har en sidac højere tærskelspændinger og strømformåen end en diac.

En sidac (akronym eng. Silicon Diode for Alternating Current), er et andet medlem af tyristor-familien. En sidac er også kendt som en sydac (akronym eng. Silicon thYristor for Alternating Current), bi-directional thyristor breakover diode eller simplere en bi-directional thyristor diode – den er teknisk specificeret som en bilateral spændingstrigget kontakt. Dens opførsel er diac-lignende, men en sidac er altid en 5-lagsenhed med spændingsfald når den er "tændt", mere som en slags spændingstrigget triac uden en gate. Generelt har en sidac højere tærskelspændinger og tærskelstrømme formåen end diac, så de kan direkte anvendes som kontakter og ikke kun som styring af en anden effektkomponent.

Kilder/referencer 
 DB3 DB4 SMDB3 DIAC, ST Datasheet (PDF) 
 LittelFuse Kxxx1g Series SIDAC Data Sheet (PDF)

Se også 
 Shockley-diode
 Triode for Alternating Current (TRIAC) 
 Silicon-controlled Rectifier (SCR)
 Trisil

Eksterne henvisninger 

 Strobe circuit containing a SIDAC 

Dioder
Effektelektronik
Negativ differentiel modstand
Transient-dæmper-diode

En transient-dæmper-diode, TVS-diode (eng. transient voltage suppression (TVS) diode) er en elektronikkomponent som anvendes til at beskytte følsomt elektronik mod spændingstransienter induceret på forbundne ledninger. TVS-dioder kaldes også for transorb, efter varenavnet TransZorb registereret af General Semiconductor (nu en del af Vishay). STMicroelectronics sælger dem under navnet Transil. Navnet Tranzil er også set anvendt.

Komponenten fungerer ved at aflede strøm, når ledernes inducerede elektricitets spænding overskrider TVS-diodens spændingstærskel. TVS-dioden er en begrænsende komponent, som dæmper alle overspændinger over dens spændingstærskel.

En TVS-diode kan enten være unidirektional eller bidirektional. En unidirektional enhed fungerer som en ensretter i lederetningen ligesom zenerdioder, men laves og testes til at kunne klare meget store spidsstrømme. Den populære 1.5KE serie tillader en spidseffekt på 1500 W, for en kort tid.

En bidirektional TVS-diode kan opfattes som to serieforbundne modsatrettede zenerdioder. Selvom denne repræsentation er skematisk korrekt, fremstilles enhederne som en enkelt komponent.

En TVS-diode kan reagere på overspændinger/transienter hurtigere end almindelige overspændingsbeskyttelser, såsom varistorer eller gasudladningsrør. Reaktionstiden er omkring ét picosekund, men i et praktisk kredsløb vil TVS-diodens tilledningernes induktans begrænse reaktionstiden. Det at TVS-dioder reagerer så hurtigt, gør dem anvendelige til at beskytte mod hurtige og ofte ødelæggende transienter. Disse hurtige overspændingstransienter er tilstede på alle distribution netværk og kan være forårsaget af enten interne eller eksterne hændelser såsom lyn eller motorgnister.

Kilder/referencer 
 Trisil/Transil Comparison, ST Application Note
 Varistor/Transil Comparison, ST Application Note
 Vishay Diodes — Protection (TVS and ESD) 
 Protek Devices – Protection (TVS)

Se også 
 Transient-spændings-dæmper
 Varistor (VDR-modstand, MOV)

Dioder
Elektrisk sikkerhed
Gstaad

Gstaad er en mindre by i det sydvestlige hjørne af Schweiz. Byen ligger i det tysktalende kanton Bern. Gstaad er kendt som et af de mest eksklusive ski-resorter i verden og har et af de største skiområder i Alperne.

Byen, der har ca. 2.500 indbyggere, ligger i en højde af omkring 1.050 m.o.h.

Turisme 
Gstaad er berømmet for sine ekstravagante luksushoteller og for sine mange mærkevarebutikker og fashionable natklubber. Der er mange fine restauranter med hyppige besøg af det internationale jet-set. Bymidten med de eksklusive shops og restauranter er gjort bil-fri.

Byen og de omkringliggende arealer er velkendt for de lange og velanlagte vandrestier, hvor man, året rundt, ikke sjældent kan møde kendte og berømtheder fra hele verden.

Begivenheder i byen 
I Gstaad er der året rundt en række sportsbegivenheder. Udover det omtalte skiterræn er det bedst kendte tilbagevendende arrangement tennisturneringen Suisse Open.

Hvert år i december er der på Palace Hotel en eksklusiv bilauktion, forbeholdt biler af fabrikaterne Ferrari og Maserati. Auktionen er et tilløbsstykke for de rige og berømte fra hele verden.

Hoteller 
Byen rummer en række hoteller af divergerende standard. Blandt de ældste eller mest mondæne er:
 Posthotel Rössli, opført 1845.
 Hotel Olden, opført 1895.
 Grand Hotel Park, opført 1910.
 Gstaad Palace Hotel, opført 1913.
 Grand Hotel Bellevue, opført 1915.

Galleri

Kendte gæster 
Utallige er de kendte, der gennem årene har besøgt eller ferieret i Gstaad. Nævnes kan bl.a.:

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Byens hjemmeside 

Byer i Schweiz
Skisport i Schweiz
Kanton Bern
Vintersportssteder i Schweiz
Just Lose It

"Just Lose It" er første single fra den amerikanske rapper Eminems femte studiealbum Encore. Singlen blev udgivet den 25. september 2004. Den skabte en del kontroverser, da sangens lyrik og musikvideo parodiere Michael Jackson, der på udgivelsestidspunktet stod anklaget for misbrug af børn. Sangen laver også sjov med Beavis/Cornholio, MC Hammer, Madonna og andre. Sangen tager også gas på Pee-wee Herman. Den går så langt som til at imiterer hans signatur-råb i omkvædet og til at Eminem klæder sig ud som ham i musikvideoen. Sangen blev nummer et i Danmark, Australien, Storbritannien og New Zealand, mens det kun blev til en 6.plads i hjemlandet, USA.

Hitlister og certifikationer

Hitlister

Årslister

Certifikationer

Referencer 

Singler fra 2004
Eminem-sange