kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sophia Skou

Sophia Skou (født 1. december 1975 i København) er en tidligere dansk butterflysvømmer. 

Skou svømmede i Svømmeklubben KVIK, Kastrup og var i 1990'erne blandt Danmarks førende kvindelige svømmere sammen med bl.a. Mette Jacobsen. Hun deltog to gange i OL for Danmark; i 1996 og 2000. Hun var mest succesfuld på kortbane, men vandt i 1995 bronze ved Europamesterskaberne i 200 meter butterfly på langbane i Wien. I 1998 blev hun Europamester i samme disciplin.

Kilder 
 Om Sophia Skou på Sports-reference.com 

Svømmere fra Danmark
Personer fra København
Susanne Brockenhuus-Schack

Susanne Brockenhuus-Schack (født Susanne Grandjean 10. januar 1938) er en dansk grevinde.

Brockenhuus-Schack er barnebarn af maleren Laurits Tuxen. Hun bor på sit barndomshjem, herregården Vennerslund med sin mand, kammerherre Jens Brockenhuus-Schack. Vennerslund har været i familien Grandjeans eje siden 1806. Hun overtog herregården efter sin far i 1964, hvor hun også blev gift med Jens Brockenhuus-Schack.

Susanne Brockenhuus-Schack har i mange år været formand for menighedsrådet i Stadager Sogn.

Kilder 
 Fødselsdagsomtale fra Kristeligt Dagblad

Slægten Grandjean
Susanne
Riddere af Dannebrog
Godsejere fra Danmark
Grevinder fra Danmark
Kulturkamp

Kulturkamp er et begreb, som stammer fra Tyskland (Kulturkampf), hvor det i 1870'erne blev brugt som betegnelse for det tyske kejserriges – og frem for alt rigskansleren Bismarcks – kamp mod den katolske kirke. Bismarck ønskede et sekulariseret samfund, hvor kirke og stat var adskilt, og hvor ikke mindst pavens indflydelse blev begrænset. 
Bismarck ønskede også at kunne lovgive på områder, som kirken traditionelt havde anset for sine enemærker. 

Ordet blev anvendt i Danmark i 1930'erne da kulturradikalismen organiserede sig i kampen mod nazismen. Foreningen fik navnet Frisindet Kulturkamp, Den eksisterede 1935-1940 og udgav bladet Kulturkampen. 

Efter 2. verdenskrig blev begrebet kulturkamp brugt af Hakon Stangerup, som i 1946 udgav bogen Kulturkampen om kampen i Danmark i 1870'erne mellem nationalliberalismen og Det Moderne Gennembrud som det blev formuleret af Georg Brandes. 

Senest er begrebet kulturkamp anvendt i 2000'erne hvor den daværende statsminister Anders Fogh Rasmussen i 2003 lancerede det som samlende betegnelse for et opgør med statsliggørelsen og individets umyndiggørelse, som han så som effekten af årtiers socialistisk dominans i dansk politik. Han ønskede at borgeren skulle sættes over systemerne, og at folk i større grad skulle tage ansvar for deres eget liv. Denne 'kulturkamp' synes dog at have hentet betydelig inspiration fra den samtidige amerikanske "Culture war", vendt imod påstået venstreorienteret kulturdominans fra 1960'erne og frem. En slags videreførelse af den kolde krig, nu vendt mod venstreorienterede og feministiske tendenser som påståedes at have domineret og undermineret traditionelle amerikanske dyder.

Referencer 

Tysklands historie
Amélie-les-Bains-Palalda

Amélie-les-Bains-Palalda (på Catalansk: Els Banys d'Arles i Palaldà) er en kommune i departementet Pyrénées-Orientales i Sydfrankrig. Kommunen har fået navn efter de to byer Amélie-les-Bains og Palalda. Derudover omfatter kommunen også landsbyen Montalba.

Amélie er kendt for sin termiske bade.

Geografi 
Amélie og Palalda ligger i Pyrenæerne i den snævre Tech-dal i landskabet Vallespir, som er en del af Roussillon. Byerne ligger over for hinanden på hver sin side af floden. Floden Mondony løber gennem Amélie inden den løber ud i Tech.

4 km mod sydvest længere oppe af Tech ligger Arles-sur-Tech. 10 km Længere nede af floden mod øst ligger Céret.

Ved Amélie udspringer flere steder svovlkilder (20-60 °C) fra bjergsiderne.

Navn 
Amélie hed oprindeligt Les Bains d'Arles, Arles' bade, efter den nærliggende by Arles-sur-Tech. Den 7. april 1840 omdøbte kong Louis-Philippe byen til Amélie-les-Bains efter sin hustru Marie Amélie de Bourbon, som flere gange var på kurophold i byen.

Palalda hed indtil revolutionen Palaudà, som betyder palads.

Historie

Les Bains d'Arles 
Stedet hvor Amélie ligger, har været beboet siden romertiden. De varme kilder tiltrak romerne, som byggede bade og enkelte villaer uden at det dog udviklede sig til en by. I det 5. århundrede blev romerne trængt ud af området af visigoterne, som ikke havde den samme interesse for badene, der herefter forfaldt.

Fra slutningen af det 8. århundrede findes et dokument, hvor Karl den Store overdrager Les Bains d'Arles til abbeden i Sainte Marie klosteret i Arles-sur-Tech. I 1237 blev Les Bains solgt til seigneur af Roussillon og Vallespir Nunyo Sanche.

Omkring 1670 blev der bygget et fort, Fort-les-Bains, som stadig findes.

Efter revolutionen blev de termiske bade overtaget af den franske stat, men solgt i 1813 til en Hermabessière, som renoverede og udbyggede badene.

Palalda 
Palalda nævnes første gang i det 9. århundrede. Befæstningen, som kan ses i dag, blev opført af Guillaume-Hugues de Serralonga omkring 1250.

Kommunesammenlægninger 
De to kommuner Amélie-les-Bains og Palalda blev lagt sammen i 1942 under det nuværende navn Amélie-les-Bains-Palalda. I 1963 blev Montalba-d'Amélie indlemmet i kommunen.

Borgmestre

Demografi

Udvikling i folketal

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Pyrénées Catalanes, Amélie-les-Bains
 Pyrénées Catalanes, Palalda
 Pyrénées Catalanes, Montalba
 Jean Tosti, Amélie-les-Bains-Palalda 

Byer i Pyrénées-Orientales
Franske kurbyer
Alsace-Lorraine

Alsace-Lorraine (tysk:Elsass-Lothringen) er en historisk region i det østlige Frankrig, der består af provinserne Alsace og Lorraine, som i dag udgør Alsace-Moselle. I 1905 havde området en befolkning på 1.815.000 og et areal på 14.522 km ².

Op gennem historien har de to provinser været skiftevis tyske og franske. Lorraine var en del af det tysk-romerske rige i omkring 1.000, frem til 1648, hvor det blev afstået til Frankrig ved Den westfalske fred. Efter den fransk-preussiske krig i 1871, som Frankrig tabte, blev Alsace og Lorraine afstået til det nye Tyske kejserrige. Grunden var, at størstedelen af befolkningen var tysktalende. Frankrigs ønske om at generobre de tabte provinser var drivkraften bag fransk udenrigspolitik frem til 1. verdenskrig og førte til etableringen af de alliancer, som skulle isolere Tyskland. Provinserne blev franske efter krigen, var igen tyske 1940-1945, for så siden 1945 at have været franske. Både den tyske og den franske stat har i tidens løb forsøgt at undertrykke det andet sprog.

I det tyske kejserrige 1871-1918 udgjorde området et selvstændigt rigsområde, som havde en høj grad af selvbestemmelse på linje med andre tyske delstater. Eksempelvis havde området eget parlament og egne love. Da området igen blev overdraget til Frankrig (som er en centralt regeret stat, ikke en føderation) forsvandt en stor del af selvstændigheden, om end der stadig er love, som er anderledes i Alsace-Moselle end i resten af Frankrig.

I Alsace og Lorraine tales, foruden fransk og tysk, et særligt blandingssprog. Det er baseret på tysk, men har mange franske låneord. Det er almindeligt at give børn et dobbeltnavn med både tyske og franske navne.

Den franske regering iværksatte efter 2. verdenskrig en kampagne, som havde til mål at undertrykke det tyske sprog sammen med de lokale øvre- og mellemtyske dialekter elsässisch, moselfränkisch, lothringisch og letzeburgsk. Disse sprog var i efterkrigsårene forbudt at benytte i det offentlige liv (by- og vejnavne, offentlig administration og uddannelsessystem). På grund af den franske regerings uddrivelse dengang er fransk i dag det dominerende i sprog og kultur. Frankrig er desuden et af de eneste lande i Europa, der ikke har tilsluttet sig Rammekonventionen for Beskyttelse af Nationale Mindretal.

Eksterne henvisninger 

 Hjemmeside om Alsace-Lorraine
 Alsace-Lorraine video

Frankrigs historie
Tysklands historie
Stater i Det Tyske Kejserrige
Baldassare Franceschini

Baldassare Franceschini, kaldet il Volterrano, (1611 i Volterra – 1689 i Firenze) var en italiensk maler.

Franceschini var elev af Rosselli i Firenze og blev derefter knyttet til Medicierne. Han har udført talrige fresker i florentinske kirker, paladser og villaer (Marias kroning i Sta Annunziatas kuppel o. s. fr.).

Kilder 

 

Malere fra Italien
Barokmalere
Salmonsens
Karyotype

En karyotype er en angivelse af den specifikke kromosombesætning hos eukaryote arter. Begrebet kan også anvendes om den enkelte celle eller det enkelte individ. Studiet af karyotyper er en del af cytogenetikken.

Antallet af kromosomer i de somatiske celler hos et individ eller en art kaldes det somatiske antal og betegnes 2n. Således svarer 2n til 46 kromosomer hos mennesket. I kønscellerne er antallet af kromosomer n (hos mennesket er n = 23).

Således er autosomerne i normale, diploide organismer til stede i 2 kopier. Der kan i nogle tilfælde også være kønskromosomer. Polyploide celler har flere kopier af kromosomerne og haploide celler har kun et af hvert kromosom. Studiet af karyotyper er kendt under navnet karyologi. Kromosomerne afbildes normalvis i et karyogram eller idiogram i par ordnet efter størrelse og positionen af centromeret for kromosomer af samme størrelse.

Karyotyper kan anvendes til mange formål såsom at studere fejl i kromosomerne, cellers funktion, taksonomiske forhold, og til at indsamle information om evolutionære begivenheder.

Karyotyper hos mennesket 

De fleste arter har en standardkaryotype. Den normale karyotype hos mennesket indeholder 22 par autosomer og et par kønskromosomer. Den normale karyotype hos kvinder indeholder to x-kromosomer og betegnes 46,XX. Mandens karyotype omfatter både et X- og et Y-kromosom og betegnes således 46,XY. Enhver afvigelse fra den normale karyotype kan føre til udviklingsforstyrrelser.

Se også 
 Celle
 Genetik
 Kromosom

Referencer 

Cellebiologi
Kromosomer
Marcantonio Franceschini

Marcantonio Franceschini (født 5. april 1648 i Bologna, død 24. december 1729 sammesteds) var en italiensk maler.

Franceschini, som var elev af Carlo Cignani, var en dreven freskomaler i den dekorative stil og sluttede sig ganske til Carracciernes skole. Han arbejdede med overordentlig lethed; i løbet af et par år udsmykkede han således kirkerne San Bartolomeo og Corpus Domini i Bologna med fresker, i nogle få måneder udførte han store dekorative arbejder for slottet i Modena (1696); hans freskoudsmykning af den store sal i Genuas rådhus gik til grunde 1777 ved ildebrand.

Nogle år arbejdede Franceschini på freskerne (Venus med Amor osv.) i det fyrstelige Lichtensteinske Palæ i Wien. Til hans kendteste staffelibilleder hører Bodfærdig Magdalena (Dresdens galleri), en Ignatius-fremstilling samt Den hellige Carlo Borromeo hos de pestsyge i Milano og Caritas i Wiens Hofmuseum.

Kilder 

 

Malere fra Italien
Barokmalere
Italienere i 1600-tallet
Italienere i 1700-tallet
Personer fra Bologna
Simon Ammann

Simon Ammann (født 25. juni 1981 i Grabs, Schweiz) er en schweizisk skihopper, og firedobbelt olympisk guldvinder.

Resultater 
Ammann står noteret for tre OL-guldmedaljer. Han vandt både den normale og store bakke ved 2002-legene i Salt Lake City, og sikrede sig også ved OL i Vancouver i 2010 guldet på både normal og stor bakke. Han blev desuden verdensmester på stor bakke i 2007 i japanske Sapporo.

Referencer

Eksterne henvisninger 

  
 
 Home of Simon Ammann

Skiløbere fra Schweiz
Modtagere af Holmenkollmedaljen
Deltagere for Schweiz ved vinter-OL 2002
Deltagere for Schweiz ved vinter-OL 2006
Deltagere for Schweiz ved vinter-OL 2010
Deltagere for Schweiz ved vinter-OL 2014
Deltagere for Schweiz ved vinter-OL 2018
Deltagere for Schweiz ved vinter-OL 2022
Medaljevindere ved vinter-OL 2002
Medaljevindere ved vinter-OL 2010
Olympiske mestre fra Schweiz
Dansk Skolesløjd (blad)

Dansk Skolesløjd var et tidsskrift, der var organ for Dansk Sløjdlærerforening. Linjen var at støtte og fremme den metodiske retning Dansk Skolesløjd, hvis højborg var på Dansk Sløjdlærerskole på Værnedamsvej i København. 

Tidsskriftet var en videreførelse af Meddelelser fra Dansk Sløjdlærerforening. Navneskiftet skete, da staten overtog Dansk Sløjdlærerskole fra Dansk Sløjdforening. Fra Dansk Sløjdlærerforenings grundlæggelse i 1898 og frem til 1912 havde man fået bekendtgjort meddelelser i tidsskriftet Vor Ungdom, der var forløber for Dansk Pædagogisk Tidsskrift. Sløjdforkæmperen Herman Trier havde været medudgiver og redaktør af Vor Ungdom frem til 1903.

I 1978 blev de to gamle konkurrerende foreninger sammensluttet og dermed også tidsskrifterne Dansk Skolesløjd og Sløjdbladet, der blev videreført som SLØJD.

Dansk Skolesløjds organer 
 1898-1912 meddelelser blev bragt i Vor Ungdom
 1912-1918 Meddelelser fra Dansk Sløjdlærerforening
 1919-1978 Dansk Skolesløjd
 1978-2015 SLØJD udgivet af Danmarks Sløjdlærerforening

Redaktører 
 1914-1915 Gomme Skonning, Århus
 1915-1919 Mads Basse, Vejle
 1919-1924 Jens Thamdrup, København
 1924-1938 A.P. Pedersen, Esbjerg
 1938-1949 R.C. Rasmussen, Frederiksberg
 1949-1954 Keld Pedersen, København
 1954-1971 Hans Larsen, Stenløse
 1971-1978 Jørgen Beck, Amager

Skolesløjd (blad)
Sløjd
Etableret i 1912
Ophørt i 1978
Carlo Cignani

Carlo Cignani, Cavaliere (født 1628 i Bologna, død 1719 i Forli) var en italiensk maler. 

Cignano var elev af Giovanni Battista Cairo, senere af Francesco Albani, som hvis medhjælper han en tid virkede, og uddannede sig for resten i eklektisk retning gennem studiet af Correggios, Carracciernes og Guido Renis værker. 

Hans meget rige og af samtiden højt skattede virksomhed er knyttet til Bologna, Rom, Parma og Forli (her c. 1686-1706); Frants I Farnese ophøjede ham i grevestanden, pave Clemens XI bekræftede hans valg til direktør for Bologna-akademiet. 

Til de bekendteste af hans tidligere arbejder hører freskomalerierne i det farnesiske palads i Bologna: Frants I helbreder ved berøring de syge i Bologna m. v. Efter et treårigt ophold i Rom var han atter i fuld virksomhed i sin fødeby, hvor han malede en mængde dels mytologiske (for eksempel Amormyten, Danaë etc.), dels kirkelige billeder for private.

Et af sine hovedværker udførte han, allerede højt til års, i Forli, hvor han i domkirkens kuppel i freskobilleder fremstillede Marias himmelfart (Madonna del Fuoco), et arbejde, der spændte over en snes år. Endog som olding formåede han at overkomme store arbejder. 

Cignano er Bolognaskolens sidste fremragende repræsentant. Uden for Italien findes der arbejder af ham blandt andet i Berlins Kaiser-Friedrich-Museum (Venus og Anchises), i Wiens Hofmuseum Pera og Kimon med mere, i Dresdens Galeri Josefs kskhed, i Stockholms Nationalmuseum, en Caritas. 

Nationalgalleriet i København ejer blandt andet en Hellig Familie og skolearbejdet Josef og Potifars Hustru. En
søn, Felice (1660-1724), og dennes søn, Paolo (1709-64), var ligeledes malere.

Kilder 
 

Malere fra Italien

Italienere i 1600-tallet
Italienere i 1700-tallet
Personer fra Bologna
Husby (ved Slesvig)

Husby, Hysby (dansk) eller Hüsby (tysk) er en landsby og kommune beliggende ved hærvejen vest for Slesvig by i Sydslesvig. Administrativt hører kommunen under Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder med nabokommunerne i Arns Herred kommunefællesskab (Amt Arnsharde). Kommunen omfatter også Husbybro (Hüsbybrücke), Husbymark (Hüsbyfeld) og Husbygaard. I kirkelig henseende hører kommunen under Michaelis Sogn (Skovby Sogn). Sognet lå i den danske tid indtil 1864 i Arns Herred (Gottorp Amt, Sønderjylland).

Bynavnet dukker første gang op i et dokument fra Knud 6. i 1196. I de ældre kilder skrives landsbyen Huscobu. Navnet er sammensat med Hu- (afledt af glda. høgh, oldnordisk haugr for høj, bakke), skov og -by. Navnet er altså egentlig Højskovby og betyder enten højtliggende i skoven beliggende landsby eller en landsby i skoven ved gravhøjerne. 

Kommunen er landbrugspræget.

Eksterne henvisninger 

 Kommunens netsted

Noter 

Byer i Kreis Slesvig-Flensborg
Bente Danneskiold-Samsøe

Bente Danneskiold-Samsøe (født 21. februar 1944) er en dansk læge, forskningchef på Parker Instituttet under Frederiksberg Hospital med speciale i reumatologi og fibromyalgi.

Bente Danneskiold-Samsøe tog eksamen i fysioterapi 1966, medicinsk eksamen 1973, i fysiurgi og rehabilitering 1982, i reumatologi 1983, blev dr.med. og specialist i intern medicin 1987. Hun har bl.a. skrevet flere hundrede videnskabelige artikler til skandinaviske og internationale lægevidenskabelige tidsskrifter inden for bl.a. forskning i reumatologi, fysioterapi, herunder træning og rehabilitering, bl.a. til The Lancet, Scandinavian Journal of Rheumatology og Journal of Clinical and Experimental Rheumatology.

Hun han bl.a. modtaget Gigtforeningens Dronning Ingrids Forskerpris den 17. oktober 2007, hædersgave fra Minister Erna Hamiltons Legat for Kunst og Videnskab 1989, Ingrid Jespersens Legat 1988, Limprisen 1988, Rygprisen 1987, Minister Erna Hamiltons Legat for Kunst og Videnskab 1987, MEFA-Prisen 1986, præmie for Dansk Medicinsk Selskabs prisopgave: "Lægens rolle år 2000" 1986, Boots Fellowship 1982, Astra-Syntex Prisen 1982, Kvindelige Akademikeres Hæderspris samt Direktør N. Bang og Hustru Camilla Bang, født Troensegårds Legat.

Kilder 

 Omtale hos KVINFO

Læger fra Danmark
Bente
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Personer i Kraks Blå Bog
Hasselbjerg

Hasselbjerg (dansk) eller Hasselberg (tysk) er en landsby og kommune beliggende nord for Kappel i det nordøstlige Angel i Sydslesvig. Administrativt hører kommunen under Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Gelting Bugt kommunefællesskab (Amt Geltinger Bucht). I kirkelig henseende hører Hasselbjerg historisk under Gelting Sogn, nu Gundelsby-Masholm. Sognet lå i Kappel Herred (oprindelig Ny Herred), da området tilhørte Danmark.

Geografi 

Kommunen samarbejder på administrativt plan med nabokommunerne i Gelting Bugt kommunefællesskab (Amt Geltinger Bucht). Kommunen omfatter ved siden af byen Hasselbjerg også bebyggelser Baggeland (også Bagland, Bag Lunden tysk Baggelan), Bobæk (Bobeck), Drejet (Drecht), Eckenhöh (Egehøj, tidligere Lille Kidholm), Egebjerg (Eckberg), Engbjerg (Engberg), Eversholt (Ewersholz), Gejlbjerg (Geilberg), Gundelsby, Haberholt (Hafferholz), Gl. Hasselbjerg (Alt Hasselberg), Holm, Hyholt (Hüholz), Kidholm (på dansk også Kiholm, Kieholm), Kirsebærhøj (Kisperhy), Knorløk eller Knorlykke (Knorrlück), Markskel (Marschall), Møllemark (Mühlenfeld), Nelslyk (Neelslück), Nørremark (Norderfeld), Pugholt (Pugholz), Raaland (Radeland), Svendsholt (Schwensholz), Svakketorp (Schwackendorf), Skjelrød (Schellrott), Skilleled (Scheideheck), Strengtoft, Søndermark (Süderfeld), Vormshoved (Wormshöft) og Ulvsholt (Wulfsholz). 

Nord for landsbyen ved grænsen til Kronsgaard kommune ligger den 19 ha store fredede Færgeskov (også Færensholt, ty. Fehrenholz). Ved kidholm udspringer den lille Bobæk, som efter syv km munder ud i Gelting Nor.

Historie  
Hasselbjerg er første gang nævnt 1462. Stednavnet er afledt af hassel (angeldansk hessel). På ældre dansk findes også formen Hesselbjerg. I 1535 nævnes Haselbjerg som landsby med 6 gårde tilhørende Bukhavn gods. 1609 blev landsbyen nedlagt og omdannet til mejerigård. I 1987 rådede kommunen over et areal på 1130 ha (deraf 9 ha skov) og havde 831 indbyggere.

Eksterne henvisninger 

 Kommunens netsted

Noter 

Byer i Angel
Byer i Kreis Slesvig-Flensborg
Didier Cuche

Didier Cuche (født 16. august 1974 i Le Pâquier, Schweiz) er en schweizisk alpin skiløber, der primært konkurrerer i disciplinerne styrtløb og Super-G. I sidstnævnte blev han verdensmester ved VM i 2009 i Val d'Isère.

Resultater 
Cuche vandt ved VM i 2009 guld i Super-G, og ved samme mesterskaber sølv i styrtløb. Han vandt desuden sølv i Super-G ved OL i Nagano i 1998.

Eksterne henvisninger 

 Cuches egen hjemmeside
 Info 

Alpine skiløbere fra Schweiz
Bode Miller

Samuel Bode Miller (født 12. oktober 1977 i Easton, New Hampshire, USA) er en amerikank alpin skiløber, og firedobbelt verdensmester. Han deltager i samtlige fem alpine discipliner, slalom, storslalom, Super-G, styrtløb og kombineret.

Resultater 
Miller er firedobbelt verdensmester, med to guldmedaljer ved henholdsvis VM i 2003 og VM i 2005. De fire guldmedaljer er fordelt med én i henholdsvis styrtløb, storslalom, Super-G og kombineret. Han står desuden noteret for to OL-sølvmedaljer, der begge blev vundet på hjemmebane ved OL i 2002 i Salt Lake City.

Eksterne henvisninger 
 Info 

Alpine skiløbere fra USA
Personer fra New Hampshire
Deltagere for USA ved vinter-OL 2010
Deltagere for USA ved vinter-OL 2006
Deltagere for USA ved vinter-OL 2002
Alpine skiløbere ved vinter-OL 2002
Alpine skiløbere ved vinter-OL 2006
Alpine skiløbere ved vinter-OL 2010
Alpine skiløbere ved vinter-OL 2014
Deltagere for USA ved vinter-OL 2014
Michael Brockenhuus-Schack

Frands Axel Michael greve Brockenhuus-Schack (født 20. april 1960) er en dansk agronom, kammerherre og hofjægermester, gift med Ulla Brockenhuus-Schack og bosiddende på Giesegaard nær Ringsted.

Michael Brockenhuus-Schack er søn af greve Niels Brockenhuus-Schack og hustru Madeleine Maria, f. d'Auchamp. Han er uddannet HA fra Handelshøjskolen i København (1983) og cand.agro. fra KVL (1989).

Han var 1988-95 ansat i Danske Bank, Holmens Kanal, fra 1993 som afdelingsdirektør. Michael Brockenhuus-Schack var formand for Landbrug & Fødevarer 2009-11, bestyrelsesformand for Promilleafgiftsfonden for landbrug 2010-22 og bestyrelsesformand for Realdania 2013-21. I dag ejer og driver han land- og skovbrugsejendommen Giesegaard. 

Blandt nuværende bestyrelsesposter kan nævnes:
 Carlsen-Langes Legatstiftelse, formand (2012- )
 Kai Lange og Gunhild Kai Langes Fond, formand (2001- )
 Det Classenske Fideicommis (2007- )

Hæder 
Ridder af 1. grad af Dannebrogordenen (16. april 2015)
Storridder af Den Islandske Falkeorden (24. januar 2017)

Referencer 

Godsejere fra Danmark
Michael
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Grever fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Agronomer fra Danmark
Landmænd fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Hofjægermestre fra Danmark
Alumni fra Copenhagen Business School
Decal

Decal, også kendt som klistermærke eller sticker, er et stykke plastfolie eller papir med et påtrykt mønster, tekst eller billede, for eksempel et logo, som kan overføres til en anden overflade ved kontakt.

Der er to varianter:
 Mærker hvor mønsteret (bogstaver, logo eller andet) er trykt spejlvendt på decalet. Denne variant bruges på tøj ved at mærket, ved hjælp af et varmt strygejern, overføres til tøjet. Sådanne mærker bruges til individuelle T-shirts, klubtøj, arbejdstøj og lignende og i stedet for silketryk, når det drejer sig om et enkelt eller nogle få eksemplarer.
 Selvklæbende decaler er tilsvarende, men billedet er ikke spejlvendt. Motivet er trykt på selvklæbende plastfolie. I denne variant findes alt fra små billeder og bogstaver som nærmest er legetøj for børn, for eksempel løse "tatoveringer" og overføringsmærker til plastbyggesæt, til meterhøje plakater som blandt andet bruges til heldækkende reklamer på busser, lastvognstrailere og tog. Denne form for decaler har overtaget meget af markedet som en skiltemaler tidligere havde.

Skalamodeller
Carlo Janka

Carlo Janka (født 15. oktober 1986 i Obersaxen, Schweiz) er en schweizisk alpin skiløber, der blev verdensmester i storslalom ved VM i 2009 i Val d'Isère.

Resultater 
Janka vandt ved VM i 2009 guld i storslalom, og ved samme mesterskaber bronze i styrtløb. Han vandt desuden samme år den samlede World Cup i kombineret. Ved OL i 2010 i Vancouver sikrede han sig guld i storslalom.

Eksterne henvisninger 

 Info 

Alpine skiløbere fra Schweiz
Deltagere for Schweiz ved vinter-OL 2010
Alpine skiløbere ved vinter-OL 2010
Deltagere for Schweiz ved vinter-OL 2014
Alpine skiløbere ved vinter-OL 2014
Deltagere for Schweiz ved vinter-OL 2018
Alpine skiløbere ved vinter-OL 2018
Olympiske mestre fra Schweiz
Medaljevindere ved vinter-OL 2010