Tulipanboblen

Tulipanboblen, tulipanmanien () eller tulipansvindelen var en episode under den hollandske guldalder, hvor kontraktpriser for visse blomsterløg fra de nyligt introducerede og populære tulipaner nåede ekstraordinært høje priser. Den helt store stigning begyndte i 1634 og endte i et dramatisk kollaps i februar 1637. Den bliver generelt betragtet som værende den første økonomiske boble, som er beskrevet. På mange måder var tulipanmanien mere et socioøkonomisk fænomen end en økonomisk krise. Den havde ingen kritisk indflydelse på den hollandske republik, der var en af verdens største økonomier og økonomiske magter i 1600-tallet med den højeste indkomst per indbygger i verden fra omkring 1600 til omkring 1720. Termen "tulipanmani" eller "tulipanboble" bruges nu ofte som en metafor til at beskrive en stor økonomisk boble, hvor prisen på en vare afviger voldsomt fra dens indre værdi.

Formelle future-markeder opstod i Holland i 1600-tallet, og de mest notable var centreret omkring tulipanmarkedet på toppen af tulipanboblen. I februar 1637, hvor tulipanmanien toppede, blev enkelte tulipanløg solgt for mere end 10 gange en udlært håndværkers årlige indkomst. Det er vanskeligt at forske i emnet, da det er begrænset hvor meget økonomisk data, der findes fra 1630'erne, og hvor meget der stammer fra partiske eller spekulative kilder.  Nogle moderne økonomer har foreslået en rationel forklaring, frem for en spekulativ mani, som årsag til stigning og fald i priserne. Eksempelvis havde andre varer som f.eks. hyacinter også en høj pris da de blev introduceret, og deres priser faldt også, da de blev mere udbredt. Høje priser kan også være blevet drevet op af forventning om et dekret fra parlamentet, om at kontrakter kunne annulleres mod et mindre beløb, hvilket ville resultere i lavere risiko for køberne.

Begivenheden i 1637 blev udbredt i 1841 med udgivelsen af bogen Extraordinary Popular Delusions and the Madness of Crowds, der var skrevet af den skotske journalist Charles Mackay, der skrev at der på et tidspunkt var blevet tilbudt 5 hektar land for et enkelt løg fra tulipanen Semper Augustus. Mackay påstod at mange investorer blev ruineret, da priserne faldt, og at den hollandske handel fik et stort tab. Selvom Mackays bog er en klassiker, så udfordres hans udlægning af begivenhederne. Mange moderne forskere mener, at tulipanboblen ikke var så destruktiv, som han har beskrev, men var begrænset til en klike af borgere i visse byer.

Baggrund 

I middelalderen havde man også spekuleret i forskellige varer som enhjørningshorn fra narhvaler, relikvier og statsskyldspapirer, hvis nominelle værdi kunne være forskellig fra markedsværdien, men det udviklede sig aldrig, som tulipanmanien kom til at gøre.

Tulipanmanien tager fart 

Tulipanen kom til Europa i midten af 1500-tallet fra det Osmanniske Rige, men var i begyndelsen mest af interesse for botanikere og samlere, til dels fordi den formerede sig langsomt. I 1630'erne nåede dyrkningen af tulipanen til Nederlandene, og det viste sig, at blomsterplanten trivedes godt i landets klima. De handlende gjorde den opdagelse, at prisen steg, hvis de holdt på de dyrere løg en tid. En ny generation avlere begyndte så at arrondere, sammenlægge jord og i stor skala dyrke tulipaner, som de solgte på egen hånd. De begyndte at sælge løgene i mindre og mindre portioner, så selv knap så velstående borgere kunne være med – hvilket lettedes af ganske høje reallønninger og de generelt gode tider med megen kapital i den gyldne periode.

For første gang så man hvordan penge øjensynligt kunne forøge sig selv: når flere og flere blev lokket til at handle, steg priserne, og efterhånden kunne selv tidligere kasserede løg sælges. Advarsler om at bunden kunne gå ud af markedet, afviste man bort med det argument at tulipanerne bevisligt kunne formere sig selv, og at der snart ville komme folk fra andre dele af verden for at tage del i det nederlandske tulipanmarked. Da løgene blot kunne handles fra juni til oktober hvor de ikke var i jorden, var handelen underlagt en vis usikkerhed som også medvirkede til at drive priserne i vejret. Man begyndte også at handle med fremtidig høst, en af historiens første future-handler. Og man købte løg af folk man vidste ikke havde dækning for dem, men efterfølgende måtte købe dem hos andre.

Boblens højdepunkt og sammenfald 

I 1634 steg efterspørgslen brat, og to år senere var prisen på almindelige løg tredoblet, de særlige løg endnu mere, nogle op til 12 gange. Folk blev inddraget i stigende grad, nogle solgte hus og ejendom, ofte til underpris, for at kunne deltage i handlen. Løget ”Centen” steg det år fra 40 til 350 floriner på nogle måneder.

Handelen nåede sit højdepunkt ved årsskiftet 1636/37. Man har søgt at illustrere prisen med værdien af en "kurv varer" med hvede, rug, fede okser, fede svin med videre. Det er dog omstridt, hvordan det skal fortolkes.

Februar 1637 bristede boblen. Priserne ophørte med at stige, og folk fik nu travlt med at realisere gevinster. Futures blev hurtigt værdiløse, og ved ugens slutning kunne man ikke længere sælge løg. Mange mennesker blev ruineret, og Nederlandene oplevede et midlertidigt økonomisk tilbageslag.

Referencer

Litteratur 
 Anna Pavord, Tulipanen, Gyldendal, 2000. 
 Peter Englund: "Kring Admiral Pottebacker och finanbsbubblornas historia" i Tysnadens historia och andra essäer. Atlantis, 2003. Stockholm.  .

Eksterne henvisninger 
 "Kring Admiral Pottebacker och finansbubblornas historia"  af Peter Englund 
 Charles Mackay: Dansk oversættelse af The Tulipomania 

Nederlandenes historie
Økonomisk historie
Økonomi-bobler