kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vermont Street (San Francisco)

Vermont Street er en gade i San Francisco i Californien, USA. Den ligger i det område af byen, der kaldes Potreo Hill. Vejen begynder ved Division Street i området SoMa (South of Market) og går mod syd til 22nd Street. Det meste af strækningen går Vermont Street parallelt med U.S. Highway 101. .

Den snoede del 
Nær McKinley Square mellem 20th Street og 22nd Street har vejen en serie på syv meget skarpe sving. Dette har givet vejen til navnet "Den mest krogede gade i verden" ("the crookedest street in the world". På dette punkt er vejen i skarp konkurrence med den langt mere kendte Lombard Street, også i San Francisco, som mellem Leavenworth Street og Hyde Street, en strækning på 400 meter, har 8 skarpe hårnålesving. Vermont Street har færre sving, men er til gengæld stejlere med en stingingsgrad på 14,3 %. En nylig undersøgelse har vist at Vermont Street faktisk er den mest krogede. Man har målt sinuositeten på begge veje. Lombard Street blev beregnet til en sinuositet på 1,2 mens den var 1.56 for Vermont Street.

Vermont Street er imidlertid ikke helt så idyllisk som Lombard Street. Sidstnævnte er belagt med røde mursten og snoningerne er beplantet med blomster, mens Vermont Street er belagt med beton og ikke er pyntet. Dette, samt det forhold, at der kører kabelsporvogne forbi Lombard Street, kan være årsag til, at det er Lombard Street som er blevet kendt.

Væddeløb 
BYOBW løbet, Bring Your Own Big Wheel, et cykelløb for voksne på trehjulede cykler, der har været afholdt hvert år i påsken siden 2001 på den krogede del af Lombard Street, er siden 2008 i stedet blevet afholdt på den krogede strækning på Vermont Street.

I filmens verden 
Vermont Street blev brugt som location i filmen Dirty Harry går amok (Magnum Force, 1973) med Clint Eastwood.

Noter

Eksterne links 
 Guidelines, San Francisco: Artikel om Vermont Street  
 Billeder fra Bring Your Own Big Wheel 

Veje i USA
San Francisco
Marcello Mastroianni

Marcello Vincenzo Domenico Mastroianni (født 28. september 1924 i Fontana Liri, Italien, død 19. december 1996 i Paris, Frankrig) var en italiensk filmskuespiller. 

Han arbejdede bl.a. som skuespiller ved Luchino Viscontis Eliseo-teater, og viste at han beherskede både klassisk og moderne spillestil. Han filmdebuterede i 1947, og blev en populær hovedrolleindehaver i en række italienske film i 1950'erne. Han fik et internationalt gennembrud i Viscontis Le notti bianche (Hvide nætter, 1957), og dermed begyndte en af de mest omfattende, alsidige og produktive skuespillerkarrierer i moderne filmhistorie. I løbet af nogle få år spillede han centrale roller i epokegørende film som Federico Fellinis La dolce vita (Det søde liv, 1960) og 8½ (1963), og Michelangelo Antonionis La notte (Natten, 1961). I disse film var han personificeringen af den moderne europæiske mand, men tilførte samtidig alle sine roller en kompleksitet og en vis distance.

Mastroianni spillede varierede hovedroller i film som Pietro Germis Divorzio all'Italiana (Skilsmisse på italiensk, 1961), Marco Ferreris La grande bouffe (Det store ædegilde, 1973) og brødrene Tavianis Allonsanfan (1974). Med alderen blev han mere efterspurgt end nogensinde, og havde karakterroller i Ettore Scolas Una giornata particolare (En ganske særlig dag, 1977), Fellinis La città delle donne (Kvindebyen, 1980) og Ginger e Fred (Ginger & Fred, 1985), Theo Angelopoulos' Biavleren (1986), Nikita Mikhalkovs Oci ciornie (Sorte øjne, 1987) og Giuseppe Tornatores Stanno tutti bene (Alle har det godt, 1990).

Eksterne henvisninger 
 

 

Skuespillere fra Italien
Italienere i 1900-tallet
Ærescesar
Oscar-nominerede skuespillere
Besættelse

Besættelse har flere betydninger:
 En militær besættelse, se okkupation
 Besættelse – en dæmonisk eller guddommelig overtagelse af et menneskes legeme og/eller sind
 Besættelse - i overført betydning at være optaget af noget i en sådan grad, at man har vanskeligt ved at løsrive sig eller tænke på andet
 Besættelse - det at ansætte en person i en stilling, job, post el.lign.
 Besættelsen – Perioden 1940 – 1945, hvor Danmark var okkuperet af Tyskland

Film 
 Besættelse (film fra 1934) – amerikansk dramafilm fra 1934
 Besættelse (film fra 1944) – dansk film fra 1944
 Besættelse (Visconti-film) – italiensk film fra 1942
 Besættelse (teaterstykke) – danskt teaterstykke af Ann Sofie Oxenvad
Jelling Sparekasse

Jelling Sparekasse var et dansk pengeinstitut, grundlagt 11. juni 1870, med hovedsæde i Jelling. Det var det eneste pengeinstitut med hovedsæde i det daværende Vejle Amt.

Sparekassen havde foruden i Jelling også afdelinger i Vejle, Horsens, Hedensted og Thyregod.

Sparekassens slogan var: "Hvis Gorm var konge i dag …ville vi sikkert være landets nationalbank".

I 2007 fusionerede sparekassen med Den Jyske Sparekasse i Grindsted med Den Jyske Sparekasse som det fortsættende navn.

Den Jyske Sparekasse havde hovedsæde i Grindsted, men nogle af hovedkontor-funktionerne er fysisk placeret på filialen i Jelling.

I 2021 fusionerede den med Vestjysk Bank, med hovedsæde i Herning.

Vestjysk Bank har stadig visse Backoffice-funktioner i Jelling.

Danske virksomheder etableret i 1870
Ophørt i 2007
Tidligere banker i Danmark
Den Jyske Sparekasse

Den Jyske Sparekasse A/S blev grundlagt som garantsparekasse i 1872 under navnet Grindsted-Grene og Omegns Laane- og Sparekasse. Sparekassen havde 19 filialer i Jylland – med Farsø som den nordligste og Tinglev som den sydligste. I januar 2021 fusionerede Den Jyske Sparekasse med Vestjysk Bank med sidstnævnte som fortsættende navn på den fusionerede bank.
Hovedkontoret lå i Grindsted, og sparekassen havde ca. 360 medarbejdere og ca. 100.000 kunder. Den Jyske Sparekasse havde gennem årene fusioneret med og opkøbt andre sparekasser – med Den Jyske Sparekasse som det fortsættende pengeinstitut. 

 1989: Fusion med Bording Sparekasse. Navnet blev i den forbindelse ændret til Den Jyske Sparekasse
 2007: Fusion med Jelling Sparekasse
 2009: Fusion med Sparekassen Løgumkloster
 2012: Fusion med Sparekassen Farsø pr. 15. marts
 2012: Køb af den nødlidende Spar Salling pr. 11. maj
 2012: Fusion med Sparekassen i Skals pr. 31. december  
 2021: Fusion med Vestjysk Bank i Lemvig januar 2021 med VB som fortsættende pengeinstitut

Den 25. juni 2018 blev Den Jyske Sparekasse omdannet til aktieselskab, og de daværende garanter blev aktionærer i sparekassen. Den 22. november 2018 blev Den Jyske Sparekasse børsnoteret på Nasdaq Copenhagen.

Den Jyske Sparekasse var "et pengeinstitut, der altid har lagt vægt på at være lokalt engageret i de markedsområder, hvor kunderne bor. Således yder sparekassen støtte til mange lokale idrætsforeninger, arrangementer og kulturelle initiativer."

Ekstern henvisning 
 Officielt hjemmeside

Noter 

Tidligere banker i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1872
Ophørt i 2021
Grindsted
Jelling
Bjoreio

Bjoreio (eller Bjoreia) er en elv i Eidfjord kommune i Vestland fylke i Norge. Den er 72 km lang, og har et afvandingsområde på 638,7 km². Den naturlige middelvandføring ved udløbet er 25,2 m³/s, men vandføringen er i dag meget lavere som følge af kraftværksudbygningen i elvsystemet.

Bjoreio har udspring på nordvestsiden af Sildabunutane i Hardangervidda nationalpark. Elven, som her kaldes Eitro, løber derefter mod sydøst gennem den brede Sildabudalen og ud i Langavatnet (1.223 moh). Under navnet Snero fortsætter floden det korte stykke ned til søen Tinnhølen (1.213 moh). Fra Tinnhølen løber den, nu med navnet Bjoreio, mod nordvest ud af nationalparken og ned i Bjoreidalen. Ved turisthytten Nybu kommer sideelven Svinto ind fra øst. Ved Storlia ligger den 81 meter høje og 1.160 meter lange Sysendammen, som opdæmmer Sysenvatnet i sideelven Leiro, lige før denne munder ud i Bjoreio. Elven fortsætter mod vest gennem Sysendalen, og modtager bifloderne Isdølo fra nord og Drolstølbekken fra syd. Ved Fossli danner elven den 182 meter høje Vøringfossen, hvor den kaster sig ned i den trange og dybe Måbødalen. Elven munder ud i Eidfjordvatnet i Øvre Eidfjord, kun 500 meter fra naboelven Veig. Videre fra Eidfjordvatnet fortsætter den korte flod Eio ud i Hardangerfjorden.

Bjoreio er sammen med elven Sima mod nord udbygget til elektricitetsproduktion i Sima kraftværk, med Sysenvatnet som hovedmagasin. Hovedelven er ført i tunnel over til Sysenvatnet, og sammen med de øvre dele af Isdølo føres vandet videre til kraftværket på nordsiden af Simadalsfjorden. Elven er tørlagt nedenfor Sysendammen det meste af året, men i sommersæsonen er det pålagt at lukke vand ud, så vandføringen i Vøringfossen er minimum 12 m³/s.

Referencer 

Vandløb i Vestland
Ludvig Grundtvig

Ludvig Grundtvig (12. maj 1836 i Nykøbing Falster – 28. november 1901 på Frederiksberg) var en dansk portrætmaler og fotograf.

Ludvig Grundtvig var søn af apoteker Friederich Theodor Wilhelm Grundtvig og Fanny Elline Annette Schierning. Han var i malerlære 1/2 år, blev optaget på Kunstakademiet i København i oktober 1851 og vandt den lille sølvmedalje 1856 og den store sølvmedalje året efter. Han var på rejser til Dresden og Stockholm.

Grundtvig udstillede i nogle år portrætmalerier på Charlottenborg Forårsudstilling (1857, 1859, 1861-64 og 1893), men etablerede sig 1863 som fotograf på Amagertorv 10 i hovedstaden. Han var primært portrætfotograf, men mestrede også andet end portrætgenren, hvilket et fotografi på Det Kgl. Bibliotek med et storslået klippekystmotiv fra Bornholm fra ca. 1870 vidner om. Han var på Amagertorv indtil 1883 og flyttede senere sit atelier til Grundtvigsvej (!) på Frederiksberg.

Han blev optaget i Den photographiske Forening 1867 (Weilbachs Kunstnerleksikon skriver Dansk photographisk Forening, men det må være en fejl) og var dommer for fotografi på Den nordiske Industri- og Konstudstilling i Kjøbenhavn 1872.

Han blev gift 14. september 1864 i København med Hansine Elisabeth Petersen (3. marts 1844 smst. – 20. april 1917 i Gentofte), datter af brygger Peter Petersen og Sophie Marie Magdalene Hansdatter. Han er begravet på Solbjerg Parkkirkegård.

Udvalgte værker 
 Kong Frederik VII (1859, Fredericia Rådhus)
 Niels W. Gade (1862, Det Kongelige Danske Musikkonservatorium, København)
 Konferensråd Julius Schovelin (1862)
 Prof. Heinrich Louis d'Arrest (købt 1894, Observatoriet)
 Lippertsklippen ved Rø (fotografi, ca. 1870, Det Kongelige Bibliotek)
 Hammershus (fotografi, 1870'erne, Bornholms Museum)
 24 fotos (efter malerier) til: J.A. Gold: Photographisk Album over Kong Frederik III og denne Konges berømte Samtidige, 1865.

Kilder 
 NN, "Ludvig Grundtvig", i: Sys Hartmann (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon, København: Rosinante 1994-2000.
 

Fotografer fra Danmark
Malere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Nykøbing Falster
Ludvig
Portrætmalere
Norges vassdrags- og energidirektorat

Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE) er en norsk statlig forvaltning underlagt Olje- og energidepartementet. Etaten skal sikre en samlet og miljøvenlig forvaltning af vandløbene i Norge, og skal arbejde for en effektiv kraftomsætning og omkostningseffektive energisystemer, samt bidrage til et effektivt energiforbrug. Hovedkontoret ligger i Majorstuen, Oslo.

I 1994 kom NVE med den første af fire planer over elvsystemer (vassdrag på norsk) som ud fra frilufts-, natur- og miljøværninteresser burde undtages fra kraftudbygning, kaldt Verneplan for vassdrag.

NVE ble grundlagt 1921, ved en sammenlægning af flere etater, i første række Vassdragsvesenet. NVEs første forløber, Canaldirectionen, blev etableret i København i 1804. Opgaverne har gennem navneændringer spejlet samfundets forskellige interesser i søer og elve: fra bådtrafik og tømmerflådning til energiproduktion og økologi.

 Agnar Aas er nuværende vassdrags- og energidirektør.
 1921-1925 Den første direktør var tidligere statsråd Birger Stuevold-Hansen.

NVE vælger hvert år et Fokusvassdrag som skal tilbageføres til sin naturtilstand i henhold til EU-direktivet.
 2007 – Nidelvvassdraget
 2008 – Nesttunvassdraget
 2009 – Reisavassdraget

Litteratur 
 Bård Andersen: Flomsikring i 200 år. Norges vassdrags- og energiverk 1996.

Eksterne henvisninger 
 Offisielt netsted

Vandløb i Norge
Forvaltning i Norge
Etableret i 1921
Afvandingsområder
Oslo
Dansk Fotografisk Forening

Dansk Fotografisk Forening (opr. Dansk photographisk Forening) er en landsdækkende dansk forening for professionelle fotografer, der har fotografiet som erhverv. Foreningen er stiftet 5. april 1879 og er verdens ældste forening for fagfotografer. Den afløste den endnu ældre danske forening Den photographiske Forening.

Formålet med sammenslutningen er bl.a. at virke for højnelse af det fotografiske håndværk og at fremme det kollegiale samarbejde.

Foreningen er medlem af Danske Billedautorer og Copy-Dan og administrerer kollektive midler, som genereres gennem Copy-Dans royaltyaftaler med offentlige institutioner som bl.a. DR.

Historie 
Dansk Fotografihistorie (2004) giver nogle interessante detaljer fra foreningens historie.

 1878: I dette år afholder kongelig hoffotograf Jens Petersen en sammenkomst med deltagelse af københavnske fotografer. Målet er oprettelsen af en skandinavisk fotografisk forening, men på grund af manglende interesse fra Sverige og Norge bliver en ny dansk forening oprettet året efter i stedet for.

 1879: Foreningen grundlægges 5. april, selvom der endnu ikke var noget klart skel mellem amatørfotografi og professionelt fotografisk virke. Hoffotograf Jens Petersen blev formand, mens Christian Neuhaus, Budtz Müller og andre af 1870'ernes ledede fotografer var i bestyrelsen.

 1880: Foreningen har 87 medlemmer. Ved århundredeskiftet var der til sammenligning over 1.000.

 1881: Foreningen udtrykker ønske om at registrere Danmarks kulturarv via det fotografiske medium.

 1887: Mary Steen er den første kvinde, der optages i foreningen. Fra 1891 var hun bestyrelsesmedlem.

 1889: DFF støtter den nydannede Turistforening.

 1897: Med Peter Raun Fristrup som talsmand opfordrer foreningen til, at man skaber en fotoregistrering af København, hvis bybillede var ved at gennemgå store forandringer.

 1909: Foreningens tidsskrift Dansk Fotografisk Tidsskrift rapporterer, at i løbet af de seneste 10 år fra 1897 til 1906 er antallet af fotografiske forretninger i hovedstaden steget fra 53 til 108 og i provinsen fra 220 til 263. Det blev også noteret, at antallet af kvindelige fotografer var støt stigende.

Formænd 

 1879-1894 Jens Petersen
 1894-1897 Christian Neuhaus
 1897-1900 Clemens Weller
 1906-1918 Peter Elfelt
 1921-1940 Julius Folkmann

Æresmedlemmer 

 1885: F.F. Petersen
 1905: Christian Neuhaus

Noter

Eksterne henvisninger 
 DFFs hjemmeside

Fotografisk Forening
Etableret i 1879
Fotografi
Vassdrag

Ordet vassdrag er den norske betegnelse for et flodsystem, bestående af bække, elve, søer og isbræer, regnet fra deres udspring i skov og bjerg, og ned til et fælles udløb i havet, en sø eller en større flod.

Bjergkæder og andre højdedrag udgør ofte et vandskel.

Vassdrag i Norge 
I Norge findes der omkring 4.000 vassdrag, hvoraf omkring 3.000 enten er længere end 10 km eller har søer som er større end 1 km².

25–30% af Norges vassdrag er reguleret for kraftproduktion.

Sorteret efter afvandingsområde er Norges største vassdrag Glommavassdraget, der afvander 41.917 km².

Se også 
 Norges vassdrags- og energidirektorat

Eksterne henvisninger 

 Liste over norske vassdrag på norsk Wikipedia
 Miljøstatus i Norge: Vassdrag 

 
Afvandingsområder
Vandløb i Norge
Guillebert de Metz

Guillebert de Metz, også Guillebert de Mets var en flamsk bogmaler og kopist fra det 15. århundrede kendt for sin Beskrivelse af Paris (1434).
Det oprindelige manuskript, der var blevet produceret til Filip den Gode, er overleveret og opbevares på Belgiens kongelige bibliotek, MS. 9559-64 og indeholder desuden flere digte af Christine de Pizan, herunder l'Épître d'Othéa.
Han boede i Geraardsbergen (i Østflandern)

Eksterne henvisninger 
 Beslkrivelse af Paris 
 Beskrivele af Paris 
 Original manuskript på Belgiens kongelige bibliotek

Tjek fødsels- og dødsår
Paris' historie
Historikere fra Frankrig
Bogmalere
Mutesa 2. af Buganda

Mutesa 2. af Buganda, egentlig Edward Frederick William David Walugembe Mutebi Luwangula Mutesa II (19. november 1924 – 21. november 1969) var Ugandas første præsident og desuden kabaka af Buganda.

Ugandas præsidenter
Politikere fra Uganda
Östen Undén

Bo Östen Undén (født 25. august 1886 i Karlstad, Värmlands län, død 14. januar 1974) var en svensk jurist og socialdemokratisk politiker; konsultativt statsråd 1917-20 og 1932-36, justitsminister 1920, udenrigsminister 1924-26 og 1945-62 samt medlem af Riksdagen 1934-65.

I 1946 fungerede han som statsminister i en knap uge efter Per Albin Hanssons død frem til Tage Erlander blev valgt.

Litteratur 
 Östen Undén, Anteckningar I-II, utgivna genom Karl Molin för Kungl. Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia.
 Uno Willers, "Undén, Östen", Svenska Män och Kvinnor Del 8 (sthlm 1955)
 Tage Erlander, Samtal med Arvid Lagercrantz, 1960-talet (Sthlm 1982), s. 185
 Gunnar Adler-Karlsson, Funktionssocialism (1967)
 Olof Rydbeck, I maktens närhet, (1990)

Eksterne henvisninger 
 

Sveriges statsministre
Ansatte ved Uppsala Universitet
Jurister fra Sverige
Svenskere i 1900-tallet
Justitsministre fra Sverige
Udenrigsministre fra Sverige
Socialdemokrater fra Sverige
Personer fra Karlstad
Anna Netrebko

Anna Jurjevna Netrebko (, født 18. september 1971 i Krasnodar i Sovjetunionen) er en sopran, der er blandt de førende.

Anna Netrebko har siden marts 2006 haft østrigsk statsborgerskab og er bosat i Salzburg og Wien. Hun blev opdaget af dirigenten og operachefen Valerij Gergijev og debuterede i 1994 som Susanna i Mozarts Figaros bryllup ved Mariinskij-teateret i Sankt Petersborg. I 1995 havde hun sin første optræden i USA på San Francisco Opera som Ludmila i Glinkas Ruslan og Ludmila, og i 2002 debuterede hun på Metropolitan Opera som Natasja i Prokofjevs Krig og fred.

Biografi 
Anna Netrebko har i 2009 indspillet La Bohème på film sammen med Rolando Villazon og har indspillet i alt ni videoer.

Eksterne henvisninger 

 Officielle hjemmeside
 Fan-side
 Anna Netrebko
 

Operasangere
Sangere fra Rusland
Sangere fra Østrig
Personer fra Krasnodar
Sopraner

Russere i 1900-tallet
Russere i 2000-tallet
Muhammad Ahmad

Muhammad Ahmad ibn Abd Allah al-Mahdi (12. august 1844 – 22. juni 1885) var en muslimsk oprørsleder i Sudan.

Han var stærk modstander af den egyptiske overhøjhed i landet og havde som mål at gøre en ende på det udenlandske styre og oprette en ren muslimsk stat. Han erklærede sig i 1881 som mahdi, direkte efterkommer efter Muhammad, og hans religiøse bevægelse skabte en bred national opstand i 1883. Store dele af Sudan kom under oprørernes kontrol, og i 1885 blev hovedstaden Khartoum indtaget. Al-Mahdi døde samme år, og hans efterfølgere led nederlag til de britiske styrker i 1898.

Liv og gerning 

Muhammed Ahmed blev født i Egypten, fik undervisning på en skole i Kairo og blev ansat som skatteopkræver i Sudan. En strid med guvernøren fik ham til at forlade tjenesten, hvorefter han takket være vellykkede forretninger med slaver, elfenben og strudsefjer blev den ledende mand blandt Sudans mægtige slavehandlere. Da de ansattes af den egyptiske regering, samlede han i 1881 en hær til dels bestående af overløbere fra den egyptiske hær og lod sig af sine tilhængere udnævne til "mahdi". Den indre uro i Egypten som følge af Arabi paschas revolution i 1882 gjorde det muligt for ham at uhindret lægge næsten hele Kordofan under sig, og efter, at hans hær yderligere var blevet styrket gennem den modvilje, som var fremkaldt ved englændernes sejr over Arabi ved Tel-el-Kebir, erobrede han i januar 1882 Kordofans hovedstad El-Obeid. Den af den egyptiske regering afsendte hær under Hicks pascha for at få ham stoppet blev mejet ned til sidste mand af "mahdiens" talløse skarer nær byen Kaschgil i november 1883. Derved voksede hans anseelse betydeligt, og en række stammer omkring Nilen i det østlige Sudan sluttede sig til ham; selv Khartoum var ved at gå tabt. Da skyndte den engelske Charles George Gordon, som havde påtaget sig generalguvernørskabet over Sudan, sig i februar 1884 at anerkende Ahmed som sultan af Sudan for at vinde ham for sig. Men Khartoum belejredes og erobredes den 26. januar 1885, og Gordon blev myrdet. De engelske undsættelsestropper, som befandt sig blot et par dagsmarchers afstand, vendte om efter blodige kampe. Mahdien var derefter herre over landet fra Det Røde Hav til Kordofan, men han døde allerede den 29. juni 1885 af kopper.

Eksterne henvisninger 

 Nordisk Familjebok, 1800-talsutgåvan, bind 11 (1887), sp. 434-435; opslag: Muhammed Ahmed

Politikere fra Sudan
Potrzebie

Potrzebie er et polsk ord populariseret på grund af dets goddag mand økseskaft-sammenhæng som et running gag i de tidlige numre af Mad ikke lang tid efter bladet udkom i 1952. Ordet udtales |pɔtˈʂɛbʲe| på polsk, og det er en bøjning af navneordet "potrzeba" (som betyder "behov"), men på engelsk bliver det omtalt |ˈpɒtərzɛbi| eller |/ˈpɒtrəziːbi|. Dets østeuropæiske udtale var et perfekt udtryk til magasinets New York-jødiske stil.

Ord og vendinger
NVE

NVE har flere betydninger:

 Nordvestsjællands Elektricitetsværk – dansk elektricitetsselskab
 Norges vassdrags- og energidirektorat – norsk styrelse
Sipbilleder

Sipbilleder er små stykker papir som viser et kultbillede. De blev i det 18. til 20. århundrede brugt som religiøs folkemedicin. Udkastet til billedet var en del af "åndelig førstehjælp" med overnaturlige helbredende kræfter. De optages gennem indtagelse af en lille note i sig selv.

Folkeminde
Kunst
Shire (flod)

Shire en flod i det sydlige Malawi og centrale Mozambique. Shire er Malawis vigtigste flod og er 402 km lang. Floden løber fra den sydlige ende af Malawisøen og løber ud i Zambezi i Mozambique. En dæmning ved Liwonde regulerer vandstanden fra Malawisøen. Et rigt dyreliv som elefanter, flodheste, krokodiller og antiloper er afhængig af planter som vokser på flodbredderne.

Malawis geografi
Mozambiques geografi
Vandløb i Afrika
Christopher 1. af Baden

Christopher 1. af Baden (13. november 1453 – 19. april 1527) var markgreve af Baden-Baden i 1475 – 1515.

Markgrever af Baden-Baden
Huset Zähringen
Moderne tider

Moderne Tider (originaltitel Modern Times) er en farce fra 1936 film af og med Charlie Chaplin, hvor hans lille vagabond kæmper for at overleve i den moderne, industrialiserede verden. Filmen er en kommentar til den desperate arbejdsløshed og de vanskelige økonomiske forhold mange mennesker var udsat for under den store depression, forhold som efter Chaplins opfattelse skyldtes den effektive, moderne industrialisering.

Eksterne henvisninger 

 

Amerikanske film fra 1936
Komediefilm fra USA