kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jerusalems Skomagers Reise til Maanen

Jerusalems Skomagers Reise til Maanen (med fortsættelsen Jerusalems Skomagers efterladte Papirer, udgivne efter hans Død) var et satirisk-politisk tidsskrift forfattet og udgivet af Malthe Conrad Bruun, og som udkom i 1796.

Jerusalems Skomagers Reise til Maanen blev udgivet anonymt, mens fortsættelsen Efterladte Papirer blev udgivet i Malthe Conrad Bruuns navn, og senere, fra nr. 6, i Otto Horrebows navn. Bladet udkom hver tirsdag og lørdag, og subskription modtagedes hos boghandler Winding, som også havde udgivet Bruuns politiske tidsskrift Vækkeren.

Bladet benyttede sig af den fiktion at det berettede om forholdene på Månen, men de fiktive landes navne "Adina" (anagram for "Dania", dvs Danmark), "Frankara" ("Frankrig") osv. var let gennemskuelige, og læserne vidste således godt, at der hentydedes til virkelige forhold – et yndet trick i 1700-tallet for at undgå myndighedernes censur, som allerede Ludvig Holberg havde benyttet sig af i 1741 i sin Niels Klims underjordiske Rejse. Bruun beskrev Adinas (fra nr. 3 rettet til "Alina" for at undgå "ondskabsfulde Udtydninger") statsforfatning som despotisk. Første sætning i grundloven lyder: "Vor Regent ejer vore Personer og alt, hvad vores er". Som utopisk modsætning fremhæves landet "Oceana", hvor der hersker skrive- og tænkefrihed, og hvor man opdrages efter naturens love.

Generalfiskalen rejste tiltale mod bladet, men Hof- og Stadsrettens dom blev at udgiveren blev frikendt for al tiltale.

Henvisninger

Litteratur 
 Jette D. Søllinge & Niels Thomsen, De danske aviser, bind 1, Odense Universitetsforlag, 1988. . s. 131.
 Chr. Kirchhoff-Larsen, Den Danske Presses Historie, bind 2, 1947, s. 213-214.
 Edvard Holm, Den offentlige Mening og Statsmagten 1789-1799, Kildeskriftselskabet 1975 (1888), s. 117-119.

Tidsskrifter fra Danmark
Etableret i 1796
Ophørt i 1796
Copenhagen Ultramarathon

Copenhagen Ultramarathon er et ultraløb på 100 km, 50 km og maraton som løbes hvert år med ALOT, Albertslund Løb og Triathlon, som arrangør. Løbet løbes på en 10 km. rute, beliggende rundt Kongsholmparken i Albertslund syd. Underlaget består af cirka 75% asfalt og 25% grusstier.

Eksterne henvisninger
 Copenhagen ultramarathon 

Atletikkonkurrencer i Danmark
Sport i København
Ultramaratonløb
William Bateson

William Bateson (født 8. august 1861, død 8. februar 1926) var en britisk biolog, og en af genetikkens pionerer. Han var Storbritanniens første professor i genetik og var den første person som anvendte termen genetik for at beskrive studiet af arvelighed og biologisk arv.

Bateson var sammen med Reginald Punnett en af opdagerne af genetisk kobling.

Han var far til socialantropologen Gregory Bateson.

Eksterne henvisninger 

 William Bateson (1894). Materials for the study of variation: treated with special regard to discontinuity in the origin of species. Gratis digital bog.
 BBC netside om Bateson

Biologer fra Storbritannien
Genetikere
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Briter i 1800-tallet
Briter i 1900-tallet
Modtagere af Royal Medal
J.C.M. Steineck

J.C.M. Steineck (død marts 1795) var en tysk-dansk soldat og tidsskriftudgiver.

Steineck blev født i Braunschweig, og fungerede en periode som soldat eller underofficer. I 1781-1782 studerende ved Christian-Albrechts-Universität i Kiel under navnet "Steinholz". Han flyttede derefter til København, hvor han under navnet "Meier" ernærede sig som privatunderviser. 

Mest kendt er han som udgiver af det royalistiske og reaktionære tidsskrift Folkevennen (1794-1795). Han oversatte desuden første bind af Peter Frederik Suhms Danmarkshistorie, Forsøg til et udkast af en historie over folkenes oprindelse i almindelighed (1769), til tysk med titlen Versuch eines Entwurfs von einer Geschichte der Enstehung der Völker im Allgemeinen (Lübeck, 1790) og annoncerede også en tysk oversættelse af Knud Lyne Rahbeks Breve fra en gammel Skuespiller til sin Søn, men den udkom aldrig.

Litteratur 
 Holger Ehrencron-Müller, Forfatterlexikon omfattende Danmark, Norge og Island indtil 1814, 8. bind, s. 22-23.

Eksterne henvisninger 
 Bøger af J.C.M. Steineck på Google Books

Militærfolk fra Tyskland
Chefredaktører fra Danmark
Oversættere fra Danmark
Personer fra Braunschweig
Oversættere fra Tyskland
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Théodore Géricault

Théodore Géricault (født 26. september 1791 i Rouen, død 26. januar 1824 i Paris) var en betydningsfuld fransk maler, især kendt for Medusas flåde. Han var en af pionererne fra romantikken.

Géricault blev uddannet af Carle Vernet og i klassisk figurkomposition af Pierre-Narcisse Guérin, en streng klassicist, som ikke brød sig om sin elevs impulsive temperament, men anerkendte hans talent. 
Géricault forlod snart klasseværelset og valgte at studere i Louvre, hvor han kopierede malerier af Peter Paul Rubens, Tizian, Diego Velázquez og Rembrandt fra 1810 til 1815.

Referencer

Galleri

Eksterne henvisninger 
 

Malere fra Frankrig
Romantikkens malere
Historiemalere
Franskmænd i 1800-tallet
Personer fra Rouen
Omkomne ved rideulykker
Rybners Tekniske Gymnasium

Rybners Tekniske Gymnasium  er en selvejende uddannelsesinstitution, som ligger i forbindelse med EUC Vest i Esbjerg. Skolen er grundlagt i 1985. Mellem 2003 og 2006 blev det nuværende gymnasium bygget i en større renovering og ombygning af EUC Vest.

Der er for tiden (2012) ca. 450 elever. I 2009 opnåede en af skolens elever Nick Bruun landets højeste gennemsnit på 12,7.

Rektor er Lars Andersen.

Studenter 
 Jerry Lucena

Se også 
 EUC Vest

Noter/kilder

Eksterne henvisninger 
 Officiel websted

Etableret i 1985
Gymnasier i Danmark
Uddannelsesinstitutioner i Esbjerg
Tekniske gymnasier i Danmark
Rickie Lee Jones

Rickie Lee Jones (født 8. november 1954) er en amerikansk sanger og tekstforfatter.

Hun blev født i Chicago, hvor hun voksede op i en familie, som hun senere har beskrevet som "lower-middle-class-hillbilly-hipster" i Chicago, Los Angeles, Phoenix, Arizona, og Olympia, Washington. Da Jones fyldte 19 år flyttede hun til Los Angeles, hvor hun levede af jobs som tjener og natklubsanger. I 1979 fik hun med Warner Brothers Records en kontrakt, som resulterede i hendes første album (og single hit) "Chuck E's in Love". Med dette album vandt hun en Best New Artist Grammy frem for fem andre nominationer.

Jones har en datter fra ægteskabet med den fransk musiker Pascal Nabet Meyer.

Pladeudgivelser 

 Rickie Lee Jones – (1979)
 Pirates – (1981)
 Girl at Her Volcano (EP) – (1983)
 The Magazine – (1984)
 Flying Cowboys – (1989)
 Pop Pop – (1991)
 Traffic From Paradise – (1993) 
 Naked Songs – (1995)
 Ghostyhead – (1997)
 It's Like This – (2000)
 Live at Red Rocks – (2001)
 The Evening of My Best Day – (2003)
 Rickie Lee Jones: Duchess of Coolsville – (2005)
 Balm in Gilead – (2009)

Singler

Trivialia 

 "Chuck E's in Love" handler om vennen, musikeren Chuck E. Weiss, som hun levede sammen med på Tropicana Hotel i begyndelsen af 1970'erne. Hun var kæreste med en af Weiss' venner – Tom Waits på omtrent samme tid. 

Sangere fra USA
Musikere fra USA
Folke-Fienden

Folke-Fienden var et dansk tidsskrift, udgivet og forfattet af Johan Werfel, som udkom i perioden 7. juli 1794 – august 1795.

Werfel skriver i programartiklen i bladets første nummer, at 

Werfel hentyder her til bladet Folkevennen, som var et blad der, ved hjælp af grove udtryk og personangreb, forfægtede enevælden og bekæmpede de frihedstanker som var baggrunden for f.eks. den Franske Revolution. Werfel oprettede således sit blad som direkte modstykke til Folkevennen, og der optrådte også i næsten hvert nummer en klumme med titlen "Udsigt og Commentaire over Folkevennen", hvori Werfel kritiserede de påstande som Folkevennen bragte. F.eks. var det Werfel der stillede spørgsmål til prins Carl af Hessens rolle i forbindelse med Folkevennen.

Men Folke-Fienden var også Werfels personlige talerør, og det ses i de mange udfald mod teaterchefen grev Ferdinand Anton Christian Ahlefeldt, disse optrådte næsten ligeså hyppigt som kommentarerne over Folkevennen. Werfels udfald mod denne blev til sidst så grove at der blev anlagt sag, og Werfel blev idømt en bøde på 1000 rigsdaler for injurier. Det var sandsynligvis dette store pengebeløb der var årsag til at bladet gik ind.

Litteratur 
 Jette D. Søllinge & Niels Thomsen, De danske aviser, bind 1, Odense Universitetsforlag, 1988. . s. 128.

Tidsskrifter fra Danmark
Etableret i 1794
Ophørt i 1795
William Styron

William Clark Styron, Jr. (født 11. juni 1925 i Newport News, Virginia, død 1. november 2006 på Martha's Vineyard, Massachusetts) var en amerikansk forfatter.

Styron er mest kendt for at have skrevet to kontroversielle romaner:
The Confessions of Nat Turner (1967), som handler om en leder af slaveoprøret i Virginia i 1831 (Pulitzerprisen) og Sophie's Choice (1979), som handler om holocaust under anden verdenskrig og de personlige bebrejdelser ved bearbejdningen af disse traumatisk minder. Bogen blev filmatiseret i 1982.

Bibliografi 
 Lie Down in Darkness, 1951
 The Long March, 1952 
 Set This House on Fire, 1960 
 The Confessions of Nat Turner, 1967 
 Sophie's Choice, 1979 
 This Quiet Dust, and Other Writings, 1982 
 Darkness Visible: A Memoir of Madness, 1990
 A Tidewater Morning: Three Tales from Youth, 1993
 Havanas in Camelot, 2008

Priser og udmærkelser 
 Pulitzerpriset for skønlitteratur 1968 for The Confessions of Nat Turner

Romanforfattere fra USA
Rigsdalers-Sedlens Hændelser

Rigsdalers-Sedlens Hændelser var et dansk satirisk tidsskrift af Peter Andreas Heiberg, som udkom i perioden marts 1787 – slutningen af 1793.

Indhold og baggrund 
Bladet udkom anonymt, og var udformet som en slags fiktiv beretning om en rigsdalerseddels rejse mellem dens forskellige ejermænd. Heiberg skrev i indledningen af bladet at enhver ville kunne se at idéen er "laant fra den Engelske Chrystal, or Adventures of a Guinea", men i sin meget direkte kritik af forholdene i Danmark, og især i København, er også inspireret af det samtidige tidsskrift Skilderie af Kiøbenhavn, udgivet af Niels Ditlev Riegels..

Rammefortællingen om pengesedlen er således kun en undskyldning for at bedrive politisk kritik og moraliseren, og afstikkerne fra hovedhistorien er undertiden temmelig langtrukne, flere gange i form af selvstændige værker indstukne i fortællingen under let vage påskud som f.eks. Kjøbmands-Katekismus (et værk der er parafraseret over en i 1770 udkommet anonym pjece), eller komedien Virtousen no. 2.

Emnerne for kritik er mange, f.eks. tallotteriet, adelen og den tyske kultur i Danmark, købmandsetikken og smugling. I forbindelse med komedien Virtuosen no. 2., som var blevet trykt i nr. 11-13 i Rigsdalers-Sedlens Hændelser, forekom den udtalelse at man på Holmen i København huggede "gode Flag og Segl [sejl] i Stykker, naarsaamenstid de vil have dem indcasserede, for at de kan faa nye igen.". Denne anklage indbragte Heiberg for Hof- og Stadsretten, hvor han blev idømt en bøde på 200 rigsdaler.<ref>Povl Ingerslev-Jensen, P.A. Heiberg – Den danske Beaumarchais, 1974, s. 123ff.</ref>
 Udgaver 
Tidsskriftet udkom hæftevis i perioden 1787-93, og blev af udgiveren samlet i et oplag på to bind (med hhv 1789 og 1793 på titelbladene). I 1833 udkom en piratudgave i serien "Gallerie for danske Classikere", udgivet af J.C. Lange, med undetitlen "P.A. Heibergs Udvalgte Skrifter I-II". P.A. Heibergs søn Johan Ludvig Heiberg protesterede over dette eftertryk, dvs udgivet uden forfatterens samtykke, i sit tidsskrift Kjøbenhavns flyvende Post (Interimsblad, nr. 28. og 29 oktober 1834). Desuden udkom tidsskriftet i P.A. Heibergs Udvalgte Skrifter fra 1884, redigeret af Otto Borchsenius og Fr. Winkel Horn. Denne udgave findes i digitaliseret form på Arkiv for Dansk Litteraturs hjemmeside.
 Henvisninger 

 Litteratur 
 Chr. Kirchhoff-Larsen, Den Danske Presses Historie, bind 2, 1947, s. 190-194.
 F. Rønning, Rationalismens Tidsalder, IIIa, 1896, s. 177-178.
 C.J. Ballhausen, Peter Andreas & Johan Ludvig Heiberg – En annoteret bibliografi, C.A. Reitzel, 2000, s. 14-15. .

 Eksterne henvisninger 
 Rigsdalers-Sedlens Hændelser'' kan læses på Arkiv for Dansk Litteratur 

Tidsskrifter fra Danmark
Etableret i 1787
Ophørt i 1793
Willow Smith

Willow Camille Reign Smith (født 31. oktober 2000), kendt under mononymet Willow (stiliseret som WILLOW), er en amerikansk sanger og skuespiller.Hun er datter af Will Smith og Jada Pinkett Smith. 
Hun har en storebror, Jaden Smith, og en halvbror, Trey Smith. Hendes første hit var sangen "Whip My Hair", som udkom i september 2010. Musikvideoen er instrueret af den norske instruktør Ray Kay. I 2011 lavede hun et nyt hit der hedder "21st Century Girl".

Diskografi 

 Ardipithecus (2015)
 The 1st (2017)
 Willow (2019)
 Lately I Feel Everything (2021)
 Coping Mechanism (2022)

Samarbejdsalbum 

 The Anxiety (2020) (med Tyler Cole)

Filmografi

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra USA
Sangere fra USA
Dansere fra USA
Aristokraternes Catechismus

Aristokraternes Catechismus er en satirisk bog forfattet og udgivet 11. april 1796 af Malthe Conrad Bruun.

Bogen er udformet som en efterligning af den Katekismus som alle børn skulle lære i skolen, inklusive fadervor og salmer. Men i stedet for den moralsk opbyggelige kristne lære, indeholder bogen det modsatte, nemlig en bekendelse til despoti, undertrykkelse og udbytning, og giver sig ud for at være den katekismus som adelen benytter. Bogen er således et udtryk for den radikale oplysnings opfattelse af aristokratiet og dets rolle i datidens samfund. Bogen er sandsynligvis inspireret af Peter Andreas Heibergs Kjøbmandens Katekismus som var inkluderet i hans tidsskrift Rigsdalers-Sedlens Hændelser.

Bogen vakte meget røre i samtiden, og Sjællands biskop Nicolai Edinger Balle, på trods af at han selv indrømmede at han lo mere end én gang under læsningen, følte han sig alligevel så stødt på vegne af kongen at han indberettede den for danske Kancelli, med ønske om at forfatteren skulle retsforfølges. 23. april modtog Bruun en stævning, hvori han blev tilsagt at skulle møde i det kriminelle kammer samme eftermiddag. Dette gav Bruun en sådan forskrækkelse at han besluttede sig for at flygte. Først ud af Strandvejen til Strandmøllen, hvor han fik husly af Hans Guldberg Sveistrup som var huslærer til børnene af møllens ejer Johan Christian Drewsen. Siden tog han turen over Øresund til øen Hven, hvor han opholdt sig til 1797.

Henvisninger

Litteratur 
 F. Rønning, Rationalismens Tidsalder, IIIb, 1899, s. 362-367.
 Aristokraternes Catechismus, red. af K. Plesner, Fagskolen for Boghaandværk, 1945.
 Edv. Holm, Den offentlige Mening og Statsmagten 1789-1799, Kildeskriftselskabet, 1975 (1888), s. 150-151.
 Minerva, bind 44, April, 1796, s. 71-73.

Eksterne henvisninger 
 Aristokraternes Katekismus i digitaliseret form på Arkiv for Dansk Litteraturs hjemmeside

Litteratur i 1796
Litteratur fra Danmark
Mesterholdenes Europa Cup i håndbold 1984-85 (kvinder)

Mesterholdenes Europa Cup i håndbold 1984-85 for kvinder var den 25. udgave af Mesterholdenes Europa Cup i håndbold for kvinder. Turneringen havde deltagelse af 24 hold, som var blevet nationale mestre sæsonen forinden, samt de jugoslaviske sølvvindere fra RK Lokomotiva Mostar, eftersom mesterholdet RK Radnički allerede var kvalificeret til turneringen som forsvarende mester. Den blev afviklet som en cupturnering, hvor alle opgørene blev afviklet over to kampe, hvor holdene mødtes både ude og hjemme.

Turneringen blev vundet af Spartak Kijev fra Sovjetunionen, som i finalen over to kampe besejrede RK Radnički fra Jugoslavien med 41-31. Det var tiende gang i turneringens historie, at Spartak Kijev vandt titlen, mens RK Radnički var i finalne for sjette sæson i træk.

Danmarks repræsentant i turneringen var de danske mestre fra Helsingør IF, som blev slået ud i 1/8-finalen, hvor holdet over to kampe tabte med 29-65 til de senere vindere Spartak Kijev fra Sovjetunionen.

Resultater

1/16-finaler

Ottendedelsfinaler

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kilder / eksterne henvisninger 
 World Handball Archive – Women Handball European Champions Cup 1985

Noter 

1984-85 (kvinder)
Håndbold i 1984
Håndbold i 1985
Kvindehåndbold
Tragtkantarel

 

Tragtkantarel (Craterellus tubaeformis), også stavet tragt-kantarel, er en relativt almindeligt forekommende svamp i kantarel-familien i Europa.

Beskrivelse 
Hatten er 2-5 cm, brunlig eller brungul og tragtformet. Lamellerne er gullige lister, som løber langt ned ad stokken, og overgangen mellem hat og stok er uskarp.

Findested 
Tragtkantarel er mycorrhizadanner med nåletræer. Ofte står der en gruppe fyrretræer i nærheden. Det er en svamp, der danner frugtlegeme relativt sent, typisk i oktober og november måned.

Højden er ca. 3-8 cm, hvoraf de 2-6 cm er stokkens længde. Stokken er ½ – 1½ cm i tykkelsen.

Forvekslinger 
Unge tragtkantareller kan forveksles med ravsvamp, da disse også har gylden stok og samme facon hat. Ravsvampen er dog mere slimet og gummi agtigt, hvilket gør den nem at genkende ved nærmere observation. Ravsvampen kan dog gro inde i grupper af Tragtkantareller og kan af den grund nemt blive plukket sammen med dem. Ravsvampen er ikke giftig, men egner sig ikke til at blive spist på grund af dens konsistens.

Anvendelse 
Ofte kan man nøjes med at børste kantareller rene. De kan anvendes som andre svampe, dvs. som tørrede, svitsede eller stuvede.

Se også 
 Spiselige svampe

Litteratur 
 Korhonen, Mauri (1973) Svampe i vor natur, Gyldendal 
 Knudsen, Henning & Jens H. Petersen (2009) Politikens svampebog, Politiken Forlag

Eksterne henvisninger 
 Craterellus tubaeformis MushroomExpert.com
Tragt-kantarel Craterellus tubaeformis på svampe.databasen.org

Referencer 

Spiselige svampe
Svampe i Danmark
Kantarel-familien
Morten Ramsbøl

Morten Ramsbøl (født 1970 i Aarhus) er en dansk bassist og komponist.

Han er Professor Of Jazz Double Bass v. University Of Music And Performing Arts i Graz i Østrig (Kunst Uni Graz). Ramsbøl er uddannet ved Det Jyske Musikkonservatoriums Rytmiske Musiklærer-uddannelse i 1998. Han har en diplomuddannelse (HI-PÆD) fra 2000. Desuden har han studeret privat ved bl.a. Niels-Henning Ørsted Pedersen, Christian McBride, Jens Jefsen, Peter Vuust og Jesper Lundgaard. Han har modtaget legater og rejsestipendiater fra bl.a. DJFBFA, DMF og div. fonde.

Morten Ramsbøl spiller med en række inden- og udenlandske jazz-, world- og popartister, eriblandt: Niels Lan Doky, Sinne Eeg, Kurt Elling, Jim Rotondi, Olaf Polziehn, Antonio Sanchez, Cæcilie Norby, Klüvers Big Band, Karen Busck, Erann DD, Eric Alexander, Scott Hamilton, Kurt Elling, Jeff "Tain" Watts, Didier Lockwood, Morten Lund, Kristian Leth, Jeff Ballard, Jacob Karlzon, Lars Jansson o.m.a. Han er ligeledes en efterspurgt studie-og orkestermusiker.

Jazzmusikere fra Danmark
Bassister fra Danmark
Personer fra Aarhus
Seat Inca

SEAT Inca (type 9KS) var en bilmodel fra SEAT, som var opkaldt efter den spanske by Inca og mellem november 1995 og juni 2003 blev fremstillet som efterfølger for SEAT Terra. Modellen var baseret på den i 1993 introducerede Córdoba, men med 16 centimeter forlænget akselafstand.

Modellen var udstyret med to sidehængslede, asymmetriske bagdøre. Lasteevnen var 550 kg, og den maksimalt tilladte anhængervægt 1000 kg.

Søstermodeller 
SEAT Inca blev "ommærket" af SEAT's moderselskab Volkswagen Group og herefter solgt under navnet Volkswagen Caddy. Den tilsvarende Volkswagen-model var, med undtagelse af logoerne og frontgrillen, nøjagtigt identisk med Inca.

Sikkerhed 
Det svenske forsikringsselskab Folksam vurderer flere forskellige bilmodeller ud fra oplysninger fra virkelige ulykker, hvorved risikoen for død eller invaliditet i tilfælde af en ulykke måles. I rapporterne Hur säker är bilen? er/var den næsten identiske Volkswagen Caddy klassificeret som følger:
 2013: Mindst 20 % dårligere end middelbilen
 2015: Som middelbilen

Motorer 
Inca fandtes med en 1,4-litersmotor med 44 kW (60 hk) og en 1,6-litersmotor med 55 kW (75 hk), en 1,9-liters dieselmotor med hvirvelkammerindsprøjtning og 47 kW (64 hk) samt en 1,9 SDI-motor med direkte indsprøjtning og 47 kW (64 hk). Til modelåret 1998 fik 1,6-litersmotoren multipoint-indsprøjtning, og til modelåret 2001 blev den afløst af en 1,4 16V-motor med samme effekt. Alle disse motorer var i forvejen kendt fra Volkswagen Golf og Polo.

Tekniske data

Indstilling af produktionen 
I starten af 2000'erne besluttede Volkswagen Group at ændre SEAT's marketingfokus til at tiltale yngre købere med fokus på sportsligere modeller. På trods af denne overgang fortsatte produktionen af Inca og Volkswagen Caddy frem til juni 2003.

Selv om Volkswagen Caddy kom i en ny udgave på basis af Volkswagen Golf V, fik Inca ingen efterfølger. Den daværende administrerende direktør, Bernd Pischetsrieder, begrundede dette med at en sådan model ikke ville passe til mærkets nye image.

Referencer

Litteratur 
 SEAT Inca instruktionsbog. SEAT S.A., oktober 1997. W06K9012003Q (på tysk).
 SEAT Inca instruktionsbog, SEAT S.A., juli 2000. W06K9012003AD (på tysk).

Eksterne henvisninger 

Inca
LAV'er
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 1995
Biler fra 1990'erne
Biler fra 2000'erne
Lucebert

Lucebert, egentlig Lubertus Jacobus Swaanswijk (født 15. september 1924 i Amsterdam, død 10. maj 1994 i Alkmaar, Holland) var en hollandsk kunstner, der først blev kendt som digteren i COBRA-bevægelsen.

Han begyndte på Institut for Kunst og Håndværk i 1938 og deltog i COBRA-gruppens første udstilling på Stedelijk Museum i Amsterdam i 1949.

Biografi 
Luceberts talent blev opdaget, da han begyndte at arbejde for sin far efter skole. Efter et halvt år på kunstskole valgte han at være hjemløs mellem 1938 og 1947. I 1947 tilbød et franciskanerkloster ham tag over hovedet til gengæld for et stort vægmaleri. Men da nonnerne ikke kunne værdsætte hans arbejde, fik de det senere malet over med hvidt.

Lucebert tilhørte den hollandske litterære bevægelse De Vijftigers. De var, ligesom særligt den unge Lucebert, meget påvirkede af den europæiske avantgardebevægelse COBRA. Luceberts kunst giverer udtryk for et temmelig pessimistisk syn på verden.

Hans stærke personlighed appellerede til mange. Som en digter lagde han grunden til en revolutionerende nyskabelse af hollandsk poesi.

De fleste af hans digte blev indsamlet i samlingen Gedichten 1948-1965. Efter denne periode hvor han skrev poesi, arbejdede han for det meste på billedkunst, der blev kaldt figurativ ekspressionisme fra 1960'erne.

Luceberts sætning "Alles van waarde er weerloos" (Alle ting af værdi er forsvarsløse) fra digtet De zeer oude zingt (Den meget gamle synger).

Udstillinger 
 1949 – International Udstilling af eksperimenterende kunst, Stedelijk Museum, Amsterdam, Holland
 1959 – Stedelijk Museum, Amsterdam, Holland
 1961 – Stedelijk van Abbe-Museum, Eindhoven, Holland
 1963 – Staedtlische Kunstgalerie, Bochum, Tyskland
 1963 – Marlborough New London Gallery, London
 1964 – Museum Boymans-van Beuningen, Rotterdam Kunsthalle Baden-Baden
 1964 – Documenta 111, Kassel, Tyskland
 1969 – Stedelijk Museum, Amsterdam
 1969 – Kunsthalle Basel, Schweiz – med Karel Appel og Tajiri
 1977 – Stedelijk Museum, Amsterdam, Holland
 1982 – Kunsthalle, Mannheim, Tyskland
 1983 – Kunstverein Hochrhein, Bad Säckingen, Tyskland
 1984 – Stedelijk Museum, Amsterdam, Holland
 1985 – Rai, Kunstmesse Amsterdam, Holland
 1987 – Stedelijk Museum, Amsterdam, Holland
 1988 – Kunstmuseum Winterthur, Kunstverein Freiburg i.Br., Tyskland
 1988 – Landesmuseum Oldenburg, Galerie im Taxispalais, Innsbruck, Østrig
 1989 – Kunsthalle zu Kiel, Tyskland
 1989 – Städtische Kunstgalerie, Bochum, Tyskland
 1989 – Kunsthaus Grenchen, Grenchen, Schweiz

Priser 
 1954 – Litteraturpris fra byen Amsterdam
 1959 – "Middelhavs-prisen", Paris-Biennalen
 1962 – 2. "Marzotto Prize"
 1964 – "Carlo Cardazzo" pris på 32. Biennale i Venedig, Italien
 1965 – "Constantijn Huygens-prisen"
 1968 – "PC Hooft Prisen" – (statslig hollandsk litteraturpris)
 1983 – "Prijs der Nederlandse Letteren" (Pris for hollandsk litteratur)

Eksterne henvisninger 

Malere fra Nederlandene
Digtere fra Nederlandene
Personer fra Amsterdam
Pseudonymer