Paul Lafargue

Paul Lafargue (15. januar 1842 i Santiago, Cuba – 26. november 1911 i Draveil, Paris, Frankrig) var en fransk revolutionær marxistisk socialist, journalist, litteraturkritiker, politisk forfatter og aktivist. Gift med Laura, der var datter af Karl Marx.

Liv og karriere 
Lafargue var søn af en fransk cubansk plantageejer, som barn flyttede hans familie dog tilbage til Frankrig i 1851, tilbage til familiens oprindelige hjemby Bordeaux. Her gik Lafargue i skole, senere studerede han medicin ved Paris Universitetet. Efter noget tid blev han imidlertid bortvist fra universitetet på grund af politiske socialistiske aktiviteter, derfor måtte han afsluttede sine studier i London i 1868. Her traf han Karl Marx datter, Laura, som han senere på året blev gift med.

Lafargue var medlem i Første Internationale, hvor han blev venner med Karl Marx og Friedrich Engels. Lafargue hjalp Engels med at finansiere Marx politiske arbejde, ud over det havde han et langt politisk liv. Lafargue var en af grundlæggerne af den marxistiske fløj i det franske arbejderparti, han var i 1871 med i Pariserkommunen, efter kommunens fald flygtede han dog til Spanien. Under opholdet i Spanien fik Lafargue hjælp fra andre medlemmer af Internationale, under hans opholdet arbejdede han også aktivt for at få skabt en større marxistisk bevægelse i landet, da Internationale i Spanien på dette tidspunkt var meget domineret af anarkister.

Lafargue rejste senere i 1873 videre til London igen, hvor han blev til 1882. I denne periode arbejdede han blandt andet sammen med Gabriel Deville og Jules Guesde om den politiske platform for «Det Franske Arbejderparti», det første marxistiske parti overhovedet. 

Fra 1882 bosatte Lafargue og hans kone sig igen i Frankrig, her arbejdede han som embedsmand, men drev samtidig omfattende politiske aktiviteter. I 1892 blev han indvalgt i det franske parlament. Lagargue var en stor fortaler for kvinders rettigheder og modstander af reformisme.

Lafargue var genstand for et berømt citat af Karl Marx. Kort før Marx døde i 1883, skrev han et brev til Lafargue og det franske arbejderpartis leder Jules Guesde, som begge allerede hævdede at repræsentere "marxistiske" principper. Marx anklagede dem for "revolutionær fraser" og at fornægte værdien af reformistiske kampe. Denne udveksling er kilden til Marx 'bemærkning, der rapporteres af Friedrich Engels: "ce qu'il ya de bestemte c'est que moi, je ne suis pas Marxiste" ("det er sikkert for mig, at [hvis de er marxister, så er] jeg ikke [er] marxist").

Døden 
I de sene år af Lafargue liv deltog han ikke i nogen form for politisk aktivitet, han og hans kone levede i udkanten af Paris i landsbyen Draveil, han begrænser hans bidrag til en række artikler og essays, samt lejlighedsvise træf eller møder med nogle af de mest kendte socialistiske aktivister fra den tid, såsom Karl Kautsky og Hjalmar Branting af den ældre generation, Karl Liebknecht og Vladimir Lenin af den yngre generation. Det var i Draveil at Paul og Laura Lafargue sætte en stopper for deres liv ved at begå selvmord, til overraskelse og harme for mange franske og europæiske socialister.

Laura og Paul Lafargue døde begge ved de sammen begik selvmord i 1911 for at flygte fra den snigende senilitet.

Bibliografi 

 1866: Survey of the Progress of The International Working Men’s Association
 1881: Bourgeois Sentimentalism
 1882: Socialism and Nationalisation
 1883: The Right To Be Lazy (book)
 1884: A Few Words with Mr Herbert Spencer
 1884: Peasant Proprietary in France
 1885: A Visit to Louise Michel
 1886: The Decazeville Strike
 1890: Reminiscences of Marx
 1890: Darwinism on the French Stage
 1890: The Myth of Athena
 1895: The Chino-Japanese War
 1895: Idealism and materialism in the conception of history
 1898: The Origin of Abstract Ideas
 1899: Our Goal
 1900: The Bankruptcy of Capitalism

 1900: The Rights of the Horse and the Rights of Man
 1900: The Socialist Ideal
 1900: Socialism and the Intellectuals
 1901: The Boycott
 1902: Clericalism and Socialism
 1903: Capitalist Property
 1903: The Historical Method of Karl Marx
 1903: Simple Socialist Truths
 1904: A forecast of the coming revolution Correspondence
 1904: The Woman Question
 1905: Personal Recollections of Engels
 1905: Socialism and Internationalism
 1906: Economic Determinism and the Natural and Mathematical Sciences
 1906: Britain coming into line – letter to Quelch
 1908: The law of value and the dearness of commodities

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Kommunister fra Frankrig
Personer der har begået selvmord