kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eratosthenes (månekrater)

Eratosthenes er et forholdsvis dybt nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside og er opkaldt efter den græske astronom og geograf Eratosthenes (ca. 276 – 196 f.Kr.).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935. 

I Månens geologiske historie er Eratosthenian-perioden opkaldt efter dette krater, som menes at være dannet for omkring 3,2 milliarder år siden, og som definerer starten tidsperioden.

I 1924 observerede William H. Pickering mørke pletter i krateret, som syntes at variere på regelmæssig måde i løbet af hver månedag. Han fremsatte den spekulative ide, at de skyldtes hjorde af små livsformer, som bevægede sig i krateret. Ideen fik nogen opmærksomhed, først og fremmest på grund af Pickerings ry.

Omgivelser 
Eratostheneskrateret ligger i mareområdet på grænsen mellem Mare Imbrium og Sinus Aestuum. Det udgør den vestlige ende af Montes Apenninus-bjergkæden.

Karakteristika 
Kraterranden er veldefineret og cirkulær, og den indre kratervæg falder i terrasser. Der er centrale bjergtoppe i den irregulære kraterbund og en ydre vold af udkastninger fra krateret. Det mangler et eget strålesystem, men stråler fra Copernicuskrateret mod sydvest ligger hen over det. Når Solens lys falder i en lille vinkel, er krateret fremtrædende på grund af den skygge, som randen kaster. Når Solen imidlertid står højt over det, falder det visuelt ind i omgivelserne og bliver vanskeligt at lokalisere. Det skyldes, at strålerne fra Copernicuskrateret har højere albedo og camouflerer Eratosthenes.

Satellitkratere 

De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Eratostheneskrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger 
 The Lunar Observer: "Månedens fremhævede artikel – marts 2006: Fokus på : Eratosthenes

Bibliografi 

Kratere på Månen
Erro (månekrater)

Erro er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens bagside bag den østlige rand. Det er et område af Månens overflade, som lejlighedsvis bringes inden for synsvidde fra Jorden på grund af gunstig libration, men krateret ses da fra siden, så mange detaljer ikke kan observeres. Krateret er opkaldt efter den mexikanske astronom Luis Enrique Erro (1897 – 1955).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Errokrateret ligger langs de østlige udkanter af den ujævne slette, som forbinder Mare Marginis mod nordvest med Mare Smythii mod vest-sydvest. De nærliggende bemærkelsesværdige kratere er Babcock mod vest-sydvest, Saenger mod øst-sydøst og Dreyer mod nord-nordvest.

Karakteristika 
Krateret har en lav, nedbrudt rand, som kun rækker lidt op over overfladen. Den noget ujævne, omgivende slette er trængt ind i det og har medført, at kraterbunden er flad og næsten uden særlige træk. Randens mest intakte dele er de nordlige og nordøstlige sider. Satellitkrateret "Erro V" er forbundet til den ydre rand mod nordvest, og der ligger et mindre krater langs den sydlige rand. I kraterbundens nordøstlige del er der et småkrater.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Errokrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Esclangon (månekrater)

Esclangon er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside og er opkaldt efter den franske astronom Ernest B. Esclangon (1876 – 1954).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1976. 

Før det blev omdøbt af IAU, hed dette krater "Macrobius L".

Omgivelser 
Esclangonkrateret ligger i det forrevne terræn nordvest for det fremtrædende Macrobiuskrater og øst for Sinus Amoris. Mod vest-sydvest ligger Hillkrateret. Lacus Bonitatis, "Guds sø", ligger øst og nordøst for Esclangon.

Karakteristika 
Esclangons indre er blevet oversvømmet, hvilket kun har efterladt en lav rand over overfladen. Denne rand er ikke helt cirkulær, men har udbulinger mod nordøst og nordvest, sandsynligvis som følge af, at mindre kratere er dannet efter nedslag i den. Kraterets bund er jævn og næsten uden særlige landskabstræk.

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Esnault-Pelterie (månekrater)

Esnault-Pelterie er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens bagside og er opkaldt efter den franske raketingeniør R.A.C. Esnault-Pelterie (1881 – 1957).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Esnault-Pelteriekrateret ligger syd for Carnotkrateret, og det ligger over den vestlige side af Schlesingerkrateret. Mod syd findes Von Zeipelkrateret og mod sydvest Fowlerkrateret.

Karakteristika 
Kraterranden er noget nedslidt, men har bevaret meget af sin struktur og en ret tydelig kant. Et lille krater er forbundet med den sydlige rand og skærer ind i det indre gennem en snæver åbning. Kraterbunden indeholder adskillige småkratere og en mindre forhøjning, som er lidt forskudt mod nord i forhold til kraterets midte. Der er et jævnt område nordøst for denne centrale forhøjning og et tilsvarende mindre mod sydvest.

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Espin (månekrater)

Espin er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens bagside lige bag den nordøstlige rand og er opkaldt efter den britiske astronom Thomas H.E.C. Espin (1858 – 1934).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Espinkrateret ligger vest-sydvest for det større Seyfertkrater og nordvest for Deutschkrateret.

Karakteristika 
Krateret er nedslidt med stærk beskadigelse langs den nordlige rand, hvor der ligger adskillige små kratere langs den. Også over den sydlige rand ligger et krater. Den nordlige del af kraterbunden er noget irregulær, mens den er mere jævn mod syd. En stråle fra Giordano Brunokrateret mod nord-nordvest når ind over det vestlige indre af Espinkrateret.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Espinkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Euclides (månekrater)

Euclides er et lille nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside og er opkaldt efter den græske matematiker Euclid (? – ca. 300 f.Kr.).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
Euclideskrateret ligger nær den østlige rand af Oceanus Procellarum, omkring 30 km vest for Montes Riphaeus-bjergene. Maret i nærheden er uden betydende kratere, men mod vest findes et område med lave bakker.

Karakteristika 
Euclides er skålformet med cirkulær rand. Det er omgivet af striber af udkastet materiale, som har højere albedo end maret nær ved. Dette tågeagtige dække af lyst tonet materiale gør krateret meget fremtrædende, når Solen står højt over det, og det er et af de klareste steder på Månen.

Euclides D 
"Euclides D" er et lille nedslagskrater i Mare Cognitum. Det har en diameter på 6 km og en dybde på 1,3 kilometer. Det ligger sydøst for Euclideskrateret, på den anden side af Montes Riphaeus-bjergene.

I 1976 blev "Euclides D" omdøbt til Eppinger af IAU for at hædre Hans Eppinger, en professor i patologisk anatomi ved universitetet i Graz. Da Eppingers forbindelse med de nazistiske koncentrationslejre kom til IAUs kendskab i 2002, blev kraterets navn ført tilbage.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Euclideskrateret har følgende satellitkratere:

Det følgende krater har fået nyt navn af IAU:

 Euclides B — Se Normankrateret.

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Pierre André Latreille

Pierre André Latreille (født 20. november 1762 i Brive-la-Gaillarde, død 6. februar 1833 i Paris) var en fransk zoolog og insektforsker.

Latreille havde en barndom i fattige forhold og mistede sine forældre tidligt. Senere studerede han teologi i Paris og flyttede tilbage til sit hjemsted hvor han blev præst. Næsten hele sin fritid optagede han sig med insekter. Efter at han igen bosatte sig i Paris, skrev Latreille en afhandling om Frankrigs fløjlsmyrer (Mutillidae) som vakte stor opmærksomhed i fagkredse. Under den franske revolution måtte han forlade Paris. Han var til og med arresteret nogle måneder.

I 1798 fik Latreille til opgave at sortere Frankrigs samling af insekter som fandtes i landets naturhistoriske rigsmuseum (Muséum National d’Histoire Naturelle). I 1814 blev han medlem af Det franske nationalakademi og i 1821 ridder af Frankrigs æreslegion. Nogle år arbejdede han som professor i byen Alfort nær Paris. Efter 1830 underviste Latreille som professor ved Det naturhistoriske rigsmuseum og i 1832 grundlagde han Frankrigs videnskabelige selskab for entomologi (Société entomologique de France).

Mellem 1796 og 1833 skrev Latreille et stort antal skrifter om insekter og tilhørte på denne måde til grundlæggerne af den moderne entomologi. Han beskrev ikke bare et stort antal nye arter, men skabte også nye slægter og familier. Latreille betragtes som en af de vigtigste personer i etableringen af den biologiske systematik.

Personer fra Frankrig
Entomologer
Riddere af Æreslegionen
Franskmænd i 1700-tallet
Franskmænd i 1800-tallet
Euctemon (månekrater)

Euctemon er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige halvkugle på Månens forside. På grund af dets placering ses det i perspektivisk forkortning, når det ses fra Jorden. Det er opkaldt efter den græske matematiker Euctemon (? – 432 f.Kr.).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Euctemonkrateret ligger langs den nordvestlige rand af Baillaudkrateret. Sydvest for Euctemon ligger det store Metonbassin, og nord-nordøst for ligger De Sitterkrateret.

Karakteristika 
Kraterbunden er blevet oversvømmet med lava nogen tid efter dets dannelse, hvilket har gjort den til en næsten jævn slette uden særlige træk, omgivet af en nedslidt ydre rand. Bunden er ellers kun ramt af nogle smånedslag, men har dog det lille krater "Euctemon K" liggende nær den sydvestlige væg. Et andet lille krater er brudt gennem den vestlige rand og er sluttet til hovedkrateret ved en åbning i sin østlige side. De to kratere har nu fælles kraterbund. Mod nord ligger et andet lille krater, "Euctemon H", som nu danner en bred kløft gennem randen. Oppe på den højderyg, som skiller Euctemon og Baillaud, ligger det lille krater "Euctemon N".

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Euctemonkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Eudoxus (månekrater)

Eudoxus er et fremtrædende nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den nordlige del af Månens forside og er opkaldt efter den græske astronom Eudoxos fra Knidos (ca. 408 – 355 f.Kr.).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
Eudoxuskrateret ligger øst for den nordlige spids af Montes Caucasus-bjergkæden og syd for det fremtrædende Aristoteleskrater. Mod syd ligger de ødelagte rester af Alexanderkrateret, og det lille krater Lamèch ligger mod sydvest.

Karakteristika 
Eudoxus' indre rand har flere terrasser, mens den ydre rand har lidt nedslidte volde. Krateret mangler en egentlig central top, men en samling lave bakker ligger omkring bundens midte. Resten af bunden er forholdsvis jævn.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Eudoxuskrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Euler (månekrater)

Euler er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig i den sydlige halvdel af Mare Imbrium på Månens forside og er opkaldt efter den schweiziske matematiker Leonhard Euler (1707 – 1783).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
Eulerkrateret har det fremtrædende Mons Vinogradov liggende mod vest-sydvest. Mod sydvest er der også en samling lave højderygge, og i dette område befinder det lille Natashakrater og det meget lille Jehankrater sig. Omkring 200 kilometer mod øst-nordøst ligger Lambertkrateret, som i størrelse svarer til Euler.

Karakteristika 
Eulers kraterrand, der er omgivet af en lav vold, udviser nogle små terrasser og noget nedskridning på overfladen af den uregelmæssige indre kratervæg. I midten af den lille kraterbund er der en lav central top, som dannedes ved tilbageslaget efter nedslaget. Krateret har et mindre strålesystem, som rækker ud til en afstand af 200 km.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Eulerkrateret har følgende satellitkratere:

De følgende kratere har fået nyt navn af IAU:
 Euler K — Se Jehankrateret.
 Euler P — Se Natashakrateret.

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Evans (månekrater)

Evans er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens bagside og er opkaldt efter den britiske arkæolog Arthur J. Evans (1851 – 1941).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Evanskrateret ligger syd-sydvest for det meget store Hertzsprungbassin. Det ligger indenfor det brede område, som er dækket af udkastet materiale fra dette bassin.

Karakteristika 
Udkastningerne fra Hertzsprung har dækket både den nordlige rand og den nordlige del af kraterbunden i Evans. Den sydlige rand er ikke så stærkt beskadiget, omend den er irregulær, eroderet og har et par småkratere liggende over sig. Den sydøstlige del af randen er den mest intakte.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Evanskrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Evdokimov (månekrater)

Evdokimov er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens bagside og er opkaldt efter den sovjettiske astronom Nikolaj N. Evdokimov (1868 – 1940).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Evdokimovkrateret ligger øst for Evershedkrateret og vest-sydvest for Gadomskikrateret.

Karakteristika 
Krateret er nedslidt og eroderet med en utydelig ydre rand, som ikke er meget mere end en lav højderyg i landskabet. Randen er bedre formet i de vestlige og østlige sider. Et lille krater med ret høj albedo ligger langs den indre kratervæg mod nordøst og er omgivet af et lille, lyst dække af udkastninger. Kraterbunden er næsten uden særlige formationer og kun mærket af få og ubetydelige kratere.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Evdokimovkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Evershed (månekrater)

Evershed er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den sydlige halvkugle på Månens bagside og er opkaldt efter den britiske astronom John Evershed (1802 – 1860).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Evershedkrateret ligger nordøst for det større Cockcroftkrater og nord for det mindre Van den Bergh-krater.

Karakteristika 
Krateret har en nedslidt ydre rand, som i den østlige side er snævrere og med indhak, hvor den ligger over et ældre krater. Satellitkrateret "Evershed R" er forbundet med den ydre sydvestlige rand. Der ligger små kratere langs de sydlige og sydøstlige sider. Kraterbunden har en irregulær højderyg nær dens midte og noget ujævnt terræn mod syd, mens resten af den, som ellers er forholdsvis jævn, er mærket af forskellige småkratere.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Evershedkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Eötvös (månekrater)

Eötvös er resterne af et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens bagside og er opkaldt efter den ungarske fysiker Loránd Eötvös (1849 – 1919).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Eötvöskrateret ligger nord-nordvest for Rochebassinet og øst-sydøst for det ligeledes ødelagte Bolyaikrater.

Karakteristika 
Kun den nordvestlige sektion af kraterranden i Eötvös står tilbage, mens resten danner en hårdt ramt, ujævn og cirkulær højderyg. Den er næsten helt væk mod sydøst, hvor den slutter sig til en ujævn slette, der når til randen af Rochekrateret. Små kratere ligger langs randen mod nordøst og et mod sydvest. Kraterbunden er forholdsvis jævn, men mærket af småkratere og spøgelseskratere, hvormed menes cirkulære forhøjninger i overfladen, som nu knapt nok kan genkendes som kratere.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Eötvöskrateret har følgende satellitkratere:

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Måneatlas

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Friedrich Wilhelm August Argelander

Friedrich Wilhelm August Argelander (22. marts 1799 ved Memel, Østpreussen – 17. februar 1875 i Bonn) var en tysk astronom.

Liv 

Argelander blev allerede som 20-årig i 1820 assistent for Friedrich Wilhelm Bessel ved stjerneobservatoriet i Königsberg og habiliterede sig to år senere med sine Untersuchungen über die Bahn des großen Kometen von 1811. I 1823 fik han en stilling ved observatoriet i Åbo og blev i 1828 udnævnt til professor.

I 1832 rejste han til Helsinki, hvor han ledede opførelsen af det nye stjerneobservatorium, som stod færdigt i 1835. Endelig blev han tilknyttet universitetet i Bonn i 1837. Her blev han også betroet til opgaven om at bygge et nyt observatorium. Dette blev færdigt i 1845.

Friedrich Wilhelm Argelander beskæftigede sig ved siden af den praktiske opførelse af stjerneobservatorier i Europa med positionsbestemmelse af stjerner og ledede publiseringen af stjernekataloget Bonner Durchmusterung. Han arbejdede med at lokalisere samtlige stjerner nord for ækvator til 9. magnitude.

Desuden beskæftigede han sig med undersøgelser af foranderlige stjerner.

Eftermæle 
Nedslagskrateret Argelander i det sydligt-centrale højland på Månens forside er opkaldt efter Argelander.

Bibliografi 
 Observationes astronomicae in specula universitatis Fennicae factae. 3 bd., Helsinki 1830-32
 DLX stellarum fixarum positiones mediae ineunte anno 1830. Helsinki 1835
 Über die eigene Bewegung des Sonnensystems. St. Petersborg 1837
 Durchmusterung des nördlichen Himmels zwischen 45° und 80° nördlicher Deklination. Bonn 1848
 Neue Uranometrie. Berlin 1843
 Durchmusterung des der Himmelszone zwischen 15° und 31° südlicher Deklination. Bonn 1852
 Atlas des nördlichen gestirnten Himmels. Bonn 1857 (og senere)

Astronomer fra Tyskland
Personer fra Preussen
Gunnar Jørgensen (flertydig)

Gunnar Jørgensen er navnet på flere personer:

 Gunnar Jørgensen (forfatter)
 Gunnar Jørgensen (fodboldspiller)
Finn Hansen (flertydig)

Finn Hansen har flere betydninger:

 Finn Hansen – dansk søofficer, født 1957, tidligere chef for Forsvarets Efterretningstjeneste
 Finn Hansen (fodboldspiller) – spillede for i 1972 for Vejle Boldklub som blev danmarksmestre i fodbold.