kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Never Gonna Not Dance Again

"Never Gonna Not Dance Again" er en sang indspillet af den amerikanske sanger Pink. Den udkom som single 4. november 2022 og vil indgå i hendes niende studiealbum Trustfall (2023).

Sangens titel minder om titlen på Sugababes’ nummer Never Gonna Dance Again, men med den helt modsatte betydning.

Baggrund og udgivelse 
Den 6. oktober 2022 annoncerede Pink, at hun ville turnere i Storbritannien og Europa som en del af sin sommerkarnevalsturné i 2023. Den 17. oktober 2022, to uger før sangens udgivelse, drillede Pink sangen og udgav et uddrag på sociale medier. Sangen blev tilgængelig til streaming på Apple Music og Spotify den 4. november 2022.

Beskrivelse 
Sangen blev beskrevet som "en optimistisk hymne om at danse gennem vores evigt hårde tider". En tilknyttet pressemeddelelse kaldte nummeret "vibrerende, glædesfuld og euforisk". I et interview med Good Morning America sagde Pink, at "du kan tage alt, hvad jeg har, men du kan ikke tage min glæde."

Musikvideo 
Musikvideoen blev udgivet på YouTube samme dag. Pink ses iført et farverigt outfit og rulleskøjteløb i en købmand og en parkeringsplads. Til sidst forvandles førstnævnte til en natklub.

Referencer 

Pink sange
Roztotjtja-biosfærereservat

Roztotjtja-biosfærereservat (, Roztochia eller Roztochya) (etableret 2011) er et UNESCO-biosfærereservat i Ukraine. Roztochia har en samlet størrelse på 748 km2 med dets vigtigste økonomiske aktiviteter, herunder landbrug, husdyravl og fiskeopdræt. Biosfærereservatet ligger på den nordvestlige udkant af den Podoliske slette, 20 km fra byen Lviv, og har et areal på 300 km2. Stedet tiltrækker besøgende til dets sanatorier, og der er planer om at udvikle turismeerhvervet. Der er et igangværende og planlagt samarbejde med Roztotjtja-regionen i Polen.

Referencer 

Denne artikel indeholder tekst fra et frit indholdsværk. (licens erklæring/tilladelse). Teksten er taget fra UNESCO - MAB Biosphere Reserves Directory, UNESCO,

 Roztochia biosfærereservat

Biosfærereservater i Ukraine
Ukraines geografi
Craig Goodwin

Craig Alexander Goodwin (født 16. december 1991) er en australsk fodboldspiller, der spiller for Adelaide United.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Australien
Fodboldlandsholdsspillere fra Australien
Angribere (fodbold)
Personer fra Adelaide
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Respectable by Proxy

Respectable by Proxy er en amerikansk stumfilm fra 1920 af J. Stuart Blackton.

Medvirkende 
 Sylvia Breamer som Betty Blair
 Robert Gordon som John Stanley Hale
 William R. Dunn som Clinton Hale
 Bessie Stinson som Rita Middleton
 Eulalie Jensen som Elizabeth Roddard
 Margaret Barry som Hale
 Morgan Thorpe som Clayton Walpole

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Dramafilm fra USA
Never Gonna Dance Again

"Never Gonna Dance Again" er en sang skrevet i 2007 af Sugababes medlemmerne Keisha Buchanan og Heidi Range til Sugababes femte album Change. Sangen blev skrevet i samarbejde med Miranda Cooper, produceren Brian Higgins, Tim Powell, Lisa Cowling og Nick Coler.

Efterfølgende har den amerikanske sanger Pink skrevet sangen "Never Gonna Not Dance Again" (2022), med en titel, der ligner meget, men med den helt modsatte betydning.

Historie 
Sangen blev oprindeligt skrevet og indspillet med det tidligere gruppemedlem Mutya Buena til gruppens forrige album Taller in More Ways, men blev skåret fra den endelige nummerliste eftersom medlemmerne ikke var glade for sangen. Under produktionen af det femte album vendte de imidlertid tilbage til sangen og begyndte at kunne lide den, hvilket fik gruppen til at tilføje den til Change.

Beskrivelse 
Lyrisk handler "Never Gonna Dance Again" om bruddet på et forhold, som foregår på et dansegulv. Under omkvædet synger Sugababes linjerne "I lost the rhythm when you said it's over / As the final record starts to fade, I feel the dancefloor turning colder".<ref name="digital spy The Guardian'''s Alexis Petridis og Schultz har begge bemærket, at sangens lyriske indhold minder om det fra George Michaels sang, "Careless Whisper" (1984).

 Modtagelse 
"Never Gonna Dance Again" fik en blandet modtagelse fra musikkritikere. McAlpine skrev, at sangen "umiddelbart føles som om pigerne har slået guld igen". Levine foreslog, at "Never Gonna Dance Again", sammen med albummets singler "Denial" og "Change", viser, at gruppen har "formået at vokse op uden at miste deres vej med en melodi". Han uddybede, at sangen "synes at fremvise en mere reflekterende Sugababes". Petridis kaldte den et "klassisk" eksempel på gruppens "varemærke: talentfuld, refererende pop", mens The Independent'''s Andy Gill roste Xenomanias produktion af sangen og siger, at den "får mest ud af sin vindende logiske melodi".

Referencer 

Sange fra 2007
VM i bandy 2024

Verdensmesterskabet i bandy 2024 er det 42. VM i bandy gennem tiden, og mesterskabet bliver arrangeret af Federation of International Bandy.

Mesterskabet er opdelt i en A-turnering med 8 hold og en B-turnering med de resterende tilmeldte hold.

A-VM

Arena

Hold 

Følgende hold har kvalificeret sig til A-VM:
 De syv bedste hold fra A-VM 2023.
 Vinderen af B-VM 2023.

Format 

I den indledende runde er de otte hold er opdelt i to puljer med fire hold i hver. Puljerne er inddelt efter holdenes placering ved seneste VM, således at de fire højst rangerede hold er placeret i pulje A, mens de øvrige fire hold spiller i pulje B, og begge puljer spiller en enkeltturnering alle-mod-alle. De to bedste hold i pulje A kvalificerer sig direkte til semifinalerne, mens de øvrige to hold i pulje A går videre til kvartfinalerne. De fire hold fra pulje B går videre til ottendedelsfinalerne, hvor de spiller om de sidste to ledige pladser i kvartfinalerne.

Vinderne af ottendedelsfinalerne går videre til kvartfinalerne, mens taberne spiller om 7.- og 8.-pladsen og om at undgå nedrykning til B-VM.

Indledende runde

Pulje A

Pulje B

Finalekampe

Samlet rangering

Hædersbevisninger 

Organisationskomiteen hædrede følgende spillere efter mesterskabet.

B-VM 

B-VM bliver spillet i ?, ? i perioden . - . marts 2024 med deltagelse af ? hold.

Hold 

Følgende hold har mulighed for at stille op til B-VM 2024:

Format 

Formatet for B-VM 2024 er endnu ikke offentliggjort.

Indledende runde

Finalekampe

Samlet rangering

Hædersbevisninger

MVP

Topscorer

All star-hold

Fair play

Kilder / eksterne henvisninger

Referencer 

2024
Bandy i 2024
Julehjertets hemmelighed

Julehjertets Hemmelighed er en dansk historisk julekalender sendt på DR1 i december 2022.

Handling 
Julekalenderen foregår i år 1850 i den lille landsby Lindestrup, hvor menneskepigen Karen og nissen Rumle er bedste venner, men da Karen fylder 13 år og dermed bliver voksen, mister hun evnen til at kunne se og tale med Rumle. For at bevare deres venskab tyer venneparret til magi, som dog giver bagslag både for dem selv, deres familier, landsbyen og ikke mindst herregården Lindestrupgård hvor Karens familie tjener.

Medvirkende 
 Karla Larsen Moltsen som Karen
 Thea Lundbak som Rumle
 Isa Thorlacius som Marie Louise
 Maximillian Henriques Hale som Rasmus
 Mia Lyhne som Rigmor
 Esben Dalgaard Andersen som Erik
 Lise Baastrup som Oldfruen Miriam
 Laurids Skovgaard Andersen som Aage af Jungshoved
 Vigga Bro som Skovkonen
 Ditte Ylva Olsen som Gudrun
 Anders Brink Madsen som Karl
 Roberta Reichhardt som  Fie
 Daniel Andreas Ørum-Hansen som Ilter
 Mia Lerdam som Gyda
 Niels-Martin Eriksen som Lars Ravn
 Mads Kruse som Yunus
 Laura Allen Müller Smith som Frøken Mona
 Jesper Ole Feit Andersen som Kongen
 Mikkel Bay Mortensen som Lærer Birk
 Sigurd Moe som Johannes
 Isak Celinder Faurholm som Gotfred

Produktion 
Skuespillerinden Lise Baastrup der spiller den onde oldfrue Miriam i Julehjertets hemmelighed, fortalte i et interview at hun havde baseret sin karakter på overskurken Darth Vader fra Star Wars. Ligesom Darth Vader nærmest svæver hun igennem billedet, samt er klædt i sort og kommanderer rundt med sine medarbejdere.

Derudover fortalte hun at en lydmand havde fortalt hende at efter de havde optaget en hel del, at han havde lagt mærke til at da hun kom gående ned ad en gang, at det var de samme taktslag som der er i The Imperial March (Darth Vaders theme) fra Star Wars.

Optagelser 
Optagelserne er foregået primært på lokationer ved museerne Frilandsmuseet i Lyngby, Den Fynske Landsby ved Odense samt Erholm Gods ved Aarup på Fyn. Men også Møntergården i Odense og Langesø Skovkapel ved Morud har lagt kulisse til centrale scener.

Liste over afsnit 

Afsnittene har både en lang titel, som er den DR anvender i deres kommunikation, samt en kort titel bestående af ét ord, som kun fremgår af grafikken i introduktionen i det enkelte afsnit.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Seriens hjemmeside på dr.dk

Børnenes U-landskalender
Børneserier fra Danmark
Tv-julekalendere
Danske tv-serier fra 2020'erne
Ana Pavlović

Ana Pavlovic (født i Serbien/ Ex-Jugoslavien i 1977 og har boet i Danmark siden 2000). Pavlović blev færdiguddannet fra Det Kongelige Danske Kunstakademi i 2014. I sin kunst beskæftiger hun sig med identitet og kulturelle forskelle i en stærkt globaliseret verden, samt den rolle, fortællingen om “de andre", spiller i vores kollektive bevidsthed. Ana Pavlovics værker har modtaget flere priser og indgår i samlingen på Statens Museum for Kunst. Hun udstiller både i Danmark og i udlandet.

Kunst og praksis 
I sin kunst arbejder Ana Pavlović med flere medier. Både video, lydinstallationer og performance. Hun tager ofte udgangspunkt i sine egne erfaringer som kvindelig migrant, og kobler dem på større fortællinger om migrantkvinders. Gennem samtaler med kvinderne og personlige ejendele såsom breve, fotografier mv. fortæller Pavlović om mindre synlige aspekter af oplevelsen af at migrere som kvinde. Hendes fokus ligger især på de vilkår og oplevelser kvinderne har, når de ankommer og får opholdstilladelse gennem ægteskab.

Pavlović har bl.a. udstillet på Den Frie Udstilling, Tranen,  i Nordmakedonien og på Statens Museum for Kunst i København. Hendes videoværker er blevet vist på internationale filmfestivaler som  i Srebrenica og  i . Pavlović har modtaget Statens Kunstfonds arbejdslegat, og hun er repræsenteret i samlingen på SMK.

Eksterne henvisninger 

 https://www.idoart.dk/kalender/ana-pavlovic-vladimir-tomic-have-a-good-life  
 https://kunsten.nu/journal/tankevaekkende-lille-stor-udstilling/ 
 https://furesoemuseer.dk/wp-content/uploads/2020/04/Anmeldelse-1.pdf 
 https://immigrantmuseet.dk/udstillinger-2/tidligere-udstillinger/ 
 https://msu.mk/event/what-is-film-letters-1-letters-2/ 
 https://pravoljudski.org/wp-content/uploads/2020/11/pljff-2018-catalog.pdf 
 https://www.kunsthalnord.dk/have-a-good-life-press-photos.aspx

Kunstnere fra Danmark
Suada Demirović

Suada Demirović (født 1980 i Gentofte) er en billedkunstner. 

Demirović er uddannet fra Det Kongelige Danske Kunstakademi i 2010. Hun arbejder med tidsbaserede medier, håndtrykte teknikker og håndarbejde.
Demirović har udstillet i Contemporary Culture KRAK i Bihać, på Charlottenborg og meter i København.
I Danmark har hun lavet offentlig udsmykning for Odense Rigsarkiv, Rigsarkivet, Viborg og Forsyningstilsynet i Frederiksværk.  

I 2020 tildelte Statens Kunstfond Demirović et arbejdslegat på 50.000 kroner.

Værker 
Demirović bruger historieskrivning og erindring i sit arbejde med tidsbaserede medier, håndtrykte teknikker og håndarbejde.

Viftepalme 1895 fra 2016 er en glasudsmykning på Landsarkivet i Odense (Rigsarkivet, Odense).

Home – the terrible beauty of unbelonging 
Home – The terrible beauty of unbelonging er en installation af hæklet billedtæppe i metalring, udstillet i særudstilling Forbindelser - danske kunstnere fra det tidligere Jugoslavien på Statens Museum for Kunst i 2022.
Billedtæppet hæklede Demirović sammen med sin mor, Murveta Bačevac. Det forestiller et verdenskort med kortlægning af familiens migrationsruter, som en måde at forbinde begivenheder fra egen families historie med de politiske forandringer i verdenshistorien.

Demirović benyttede metalværkstedet på Statens Værksteder for Kunst til at konstruere metalringen.

Ifølge Dagbladet Informations anmelder Bodil Skovgaard Nielsen var værket "En nænsomt udført metafor for migrationens konsekvenser, men egentlig også bare for erindring eller familieliv."

Referencer 

Kunstnere fra Danmark
Personer fra Gentofte
Thinsulate

Thinsulate er et varemærke af syntetisk fiber til termisk isolering, der bruges i tøj. Ordet er et portmanteau af de engelske ord "thin" og "insulate" (tynd og isolere), det er varemærkebeskyttet af 3M. Materialet er lavet af 3M Corporation og blev første gang solgt i 1979. Det blev oprindeligt markedsført som et billigt alternativ til dun; på det tidspunkt hævdede 3M, at det var dobbelt så varmt som en tilsvarende mængde af ethvert naturligt materiale.

Oprindeligt designet til tøj, blev det senere populært som et akustisk dæmpende materiale. I 1997 genererede 3M US$150 millioner i årlig omsætning fra produktet. Dets udvikling stammer fra andre mikrofiberprodukter fremstillet af 3M. Det har været brugt i amerikansk hærtøj siden midten af 1980'erne.

Referencer 

Tekstiler
Alen Aligrudic

Alen Aligrudić (født i 1977 i Tuzla, tidligere i Jugoslavien nu Bosnien) er billedkunstner.

Han bor og arbejder i København, hvor han er uddannet på Det Kongelige Danske Kunstakademi, afdeling for Teori og Formidling  efter at have færdiggjort en grad på Det Fynske Kunstakademi (DK) og FAMU Academy of Performing Arts, Department of Still Photography, i Prag (CZ).

Han arbejder primært med fotografi og installation.

Kunst og praksis 

Aligrudić arbejder kunstnerisk med geopolitiske emner. Med sine fotografier indfanger han samfundsmæssige transformationer, der både kan være synlige i de urbane landskaber såvel som i kulturelle udtryk. Han tager oftest udgangspunkt i den kulturelle og historiske kontekst, der kendetegner det tidligere Jugoslavien, og de regimeskift, der medfører mentale forandringer og etiske skred.   

Hans primære medie er fotografi, men han anvender også tidsbaserede medier og readymades. Desuden bruger han gerne tekster og sproglige fragmenter som udgangspunkt for sine værker eller som hints til læsningen af dem.

Hans praksis er forankret i en undersøgelse af, hvordan et samfund definerer sig ud fra forholdet mellem det normative og "det andet", og hans værker virker ofte gennem en sammenstilling af det fremmede og det genkendelige, blandt andet med reference til Boris Groys.   

Aligrudić har modtaget Statens Kunstfonds arbejdslegat, og hans værker er en del af Statens Kunstfonds samling. Han har udstillet rundt om i Europa – bl.a. på Galleri Format i Malmø, Center for Contemporary Culture KRAK i Bihać, Bosnien-Hercegovina og på Athens Photo Festival, Benaki Museum. I Danmark kan nævnes udstillinger på Museet for Fotokunst Brandts, Fyns Kunstmuseum, Museet for Samtidskunst Roskilde og Fotografisk Center. 

Aligrudićs Greetings from Yugoslavia indgik i Statens Museum for Kunsts udstilling Forbindelser - danske kunstnere fra det tidligere Jugoslavien i 2022 og 2023. Værket var en installation med postkort til fri distribution. Postkortene viste fotografier fra områder i det tidligere Jugoslavien, billeder af blandt andet landskaber og forladte militære anlæg.

Eksterne henvisninger 

 https://www.krak.ba/en/event/in-search-of-other-space-of-belonging
 http://www.finnlarsen.se/udstillinger/gadefotografi-1917-2017/
 http://galleriformat.nu/en/2016/rummet-2016/kommande-alen-aligrudic-remerz-city-remystified/
 https://edgecopenhagen.wordpress.com/portfolio/alen-aligrudic/
 https://www.magasinetkunst.dk/Home/Detail/ODE3Mg==

 https://photography-now.com/exhibition/94261
 https://vimeo.com/75011864
 https://politiken.dk/fotografier/art6316920/Se.-Disse-helt-almindelige-meget-us%C3%A6dvanlige-liv
 https://listen.no/event/alen-aligrudic
 http://photography-now.com/exhibition/91117
 https://www.artlimited.net/agenda/exhibition-new-nordic-photography-2012-hasselblad-center-goteborg/en/7581706
 https://www.information.dk/kultur/anmeldelse/2012/11/mangfoldighed-prutter
 http://1995-2015.undo.net/it/mostra/106941
 https://old.noorderlicht.com/en/archive/alen-aligrudic/

Referencer 

Kunstnere fra Danmark
Lovorika Banovic

Lovorika Banovic (født 1967 i Sarajevo) er en dansk designer, uddannet fra Den Danske Designskole (nu Det Kongelige Danske Kunstakademi – Arkitektur, Design, Konservering) i 1996. Hun bor og arbejder i København. 

Banovic er medlem af Danmarks sammenslutning af designere og designtænkeere, Design denmark, og Snedkernes Efterårsudstilling, som er under protektion af HKH Kronprins Frederik. Hun har vundet adskillige designpriser, heriblandt Red Dot, LICC, European Design Award, SIT Furniture Design Award, Good Design Award, IF og German Design Award. Hun er blandt de 125 udvalgte designere i bogen Danmarks Designskole 1875-2000: 125 years - 125 designers, der blev udgivet i anledning af institutionens 125 års jubilæum i år 2000.

Designvirke 
Banovics arbejde er karakteriseret ved et bredt spektrum af undersøgelser indenfor forskellige designkategorier, fra eksperimentelle objekter og møbler til belysning og brugsgenstande til hjemmet. Typisk bygger hendes design bro mellem det klassiske og det utraditionelle med elementer af overraskelse og humor. 

Hun har samarbejdet med forskellige designbrands, herunder Menu, Kvist, PP Møbler, Flying Tiger Copenhagen, Erik Jørgensen Møbelfabrik,  dePadova og MA/U Studio. Hendes værker har været udstillet på ASI Art Museum Reykjavik, London Design Festival, [Maison du Danemark], Designmuseum Danmark, The Chicago Athenaeum, Trapholt – Museum for Moderne Kunst og Design, Ordrupgaard, SaloneSatellite Milano, Red Dot Design Museum Essen, Tokyo Design Center, med flere.

Banovic har lavet udstillingsdesign og -arkitektur til flere museumsudstillinger, blandt andet til Forbindelser - danske kunstnere fra det tidligere Jugoslavien på Statens Museum for Kunst i 2022 og 2023.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 https://www.designdenmark.dk/
 https://se-design.dk/
 https://www.smk.dk/exhibition/forbindelser/

Kunstnere fra Danmark
Amel Ibrahimović

Amel Ibrahimovic (født 1977 i Brčko i det nuværende Bosnien-Hercegovina) er en dansk kunstner og tidligere professor ved Det Jyske Kunstakademi 2016-17. Han er uddannet i Frankfurt på Hochschule für Bildende Künste.

Han underviser i dag på Sønderjyllands Kunstskole i Sønderborg. Hans kunst er præget af hans livshistorie som flygtning. Som 15-årig kom han fra det tidligere Jugoslavien til Danmark i 1992. Værket, som var udstillet på Forbindelser - danske kunstnere fra det tidligere Jugoslavien i 2022, hedder for eksempel Coffins 2008. I 2008 overværede han opgravningen af ligrester fra krigen i Jugoslavien. Han viser krigens grusomhed konkret ved at bruge træ og skruer fra den prototype af mini-kister, som blev brugt i arbejdet.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Hjemmeside

Kunstnere fra Danmark
Năsăud

Năsăud (udtale: nəsəˈud; , Nußdorf; ) er en by i distriktet Bistrița-Năsăud i Rumænien beliggende i den historiske region Transylvanien. Byen administrerer to landsbyer, Liviu Rebreanu (indtil 1958  Prislop''';  Priszlop) og Lușca (Szamospart'). Byen har  indbyggere, og ved folketællingen i 2011 var 93,6 % af indbyggerne rumænere, 5,5 % Romaer og 0,6 % ungarere.
 Geografi 
Byen ligger på det Transylvanske Plateau, på højre bred af floden Someșul Mare. Den ligger i den centrale del af distriktet, i en afstand af 24 km fra distriktshovedbyen Bistrița og 30 km fra byen Beclean.
 Historie 
Navnet Năsăud er muligvis afledt af det slaviske nas voda, der betyder "nær vandet". En anden etymologi er fra Nußdorf (Nussdorf'', "valnøddetrælandsby"), Transsylvanske saksere, som byen hed i Middelalderen.

Den tidligere Habsburgske grænseby, der var kendt for sine grænseregimenter med panik og gode skoler, oplevede Năsăud industriel ekspansion under kommunistiske æra og industrielt sammenbrud efter overgangen til demokrati i 1989.

I Năsăud er der stadig nogle få bygninger fra slutningen af det 18. og begyndelsen af det 19. århundrede tilbage. Mest bemærkelsesværdige i denne henseende er den lokale Rumænsk græsk-katolske kirke og det tidligere militære hovedkvarter for et militærregiment fra Habsburg-tiden, som nu er et museum. Selv om rådhuset ligger midt i den, er byens centrum fra det 19. århundrede blevet overladt til forfald. Siden 2012 er kommunen begyndt at restaurere bygningerne i den gamle bymidte. Rådhuset fik en komplet restaurering og udvidelse i 2013.

Galleri

Kilder og henvisninger 

Byer i distriktet Bistrița-Năsăud
Ismar Čirkinagić

Ismar Čirkinagić (født 1973 i Prijedor i det tidligere Jugoslavien og nuværende Bosnien-Hercegovina) er en dansk kunstner med bosnisk baggrund. Čirkinagić kom til Danmark i 1992 umiddelbart efter krigen i det tidligere Jugoslavien brød ud og tilbragte tre år i flygtningelejre i Danmark. Krig og eksil blev vendepunktet i Čirkinagićs liv og har være omdrejningspunktet for- og en kilde til inspiration for hans efterfølgende kunstneriske produktion.

I 2006 tog han afgang fra det Kongelige Danske Kunstakademi, hvor han var tilknyttet Ursula Reuter Christiansens malerskole.

Siden da har han arbejdet kunstnerisk og opholdt sig mellem Prijedor og København.

Tematikker 
I sin kunst er Čirkinagić særligt optaget af sociopolitiske emner og behandlede særligt i sin tidlige kunst krigens brutalitet og eftervirkninger med udgangspunkt i en grundig udforskning af den etniske udrensning, der fandt sted i Bosnien-Hercegovina.  Værker som for eksempel Cleaning times, som behandler emnet gennem en installation bestående af tekst, fotos, naturmaterialer og beklædningsgenstande illustrerer og samstiller det tilsyneladende hverdagslige med etnisk udrensning på en måde, som kun gradvist henleder beskuerens opmærksomheden på krigens brutalitet. I sine senere værker har Čirkinagić blandt andet arbejdet konceptuelt og kritisk med fokus på Haag tribunalet (BOI, 2012) på indvandrings-/asylpolitik (KPTM, 2010) på forståelser af verden som opdelt i nationalstater (Ocean Europe 2016) og materialiseringen af statsideologier indlejret i bygninger i værket "Bricks of enlightenment" (2010)

Kunstnerisk praksis og tilgang 
Čirkinagićs værker har i løbet af sin karriere udviklet et særligt konceptuelt sprog og betjener sig af forskellige kunstneriske virkemidler. Han har i særlig grad betjent sig af installationen og en kobling af bøger tekst, fotos, audio-video som kunstnerisk tilgang

Udstillinger 
I de senere år har Čirkinagić udstillet både på museer og i kunsthaller i Danmark og internationalt. Blandt de danske udstillingssteder kan nævnes Nikolaj Contemporary Art Center, Kunsthal Charlottenborg, Kunstmuseum Brandts, Esbjerg Kunstmuseum, Sorø Kunstmuseum, Randers Kunstmuseum, HEART Museum of Contemporary Art, ARKEN Museum of Modern Art og Statens Museum for Kunst. Internationalt har han blandt andet udstillet på: Centro de Desarrollo de las Artes Visuales i Havana, Artsi Vantaa Art Museum i Finland, Metropolitan Arts Centre i Belfast, Lviv National Art Gallery i Lviv, Ukraine; Mestrovic Pavilion i Zagreb, Collegium Artisticum, Bosnien Hercegovinas nationalmuseum i Sarajevo samt på ARoS Triennial, SOCLE DU MONDE Biennalen og Liverpool Biennalen.

Cirkinagics kunstværker findes i dag i flere danske offentlige samlinger, såsom Statens Kunstfond, Nationalmuseet for Fotografi, ARoS Kunstmuseum, Sorø Kunstmuseum og Statens Museum for Kunst SMK, samt i Bosnien Hercegovinas nationalmuseum og Museet for samtiddskunst, Ars Aevi, i Sarajevo.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Kunstnerens hjemmeside: https://www.ismarc.com

Kunstnere fra Danmark
Salman Al-Faraj

Salman bin Mohammed bin Mohammed Al-Faraj (født 1. august 1989) er en saudiarabisk fodboldspiller, der spiller for den saudiarabiske klub Al-Hilal SFC.

Den 4. oktober 2012 tjente han sin første landskamp for Saudi-Arabien mod Republikken Congo.

Han blev udtaget i Saudi-Arabiens trup til VM i fodbold 2018 i Rusland.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Saudi-Arabien
Personer fra Medina
Midtbanespillere (fodbold)
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022