kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Škoda Rapid (2011)

Škoda Rapid er en lille mellemklassebil bygget af bilfabrikanten Škoda Auto siden den 7. oktober 2011. Bilen, som er tilegnet NIC- og U-lande, har ikke andet end navnet til fælles med den i Europa siden 2012 tilgængelige model med samme navn.

På Frankfurt Motor Show præsenteredes i september 2011 prototypen Škoda MissionL, som var forstadiet til Rapid.

Produktionen af versionen til NIC- og U-lande finder sted på Škodas og Volkswagens fabrik i Chakan i Indien. Bilen er i modelprogrammet placeret mellem Škoda Fabia og Škoda Octavia, og er teknisk set næsten identisk med sedanversionen af Volkswagen Polo V. Bagagerummet har et rumfang på 500 liter.

Navnet Rapid er allerede blevet benyttet flere gange af Škoda, senest på coupéen Škoda Rapid fra 1980'erne.

Motorer 
Til at begynde med findes modellen med en 1,6-liters benzinmotor med 105 hk og en 1,6-liters dieselmotor med samme ydelse og commonrail-indsprøjtning. Der kan vælges mellem både manuel og automatisk gearkasse.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Officielt websted 

Rapid (2011)
Små mellemklassebiler
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 2011
Biler fra 2010'erne
Léon Benouville

François Léon Benouville (30. marts 1821 – 16. februar 1859) var en fransk maler, bror til Jean-Achille Benouville.

Benouville var oprindelig elev af Picot. Han blev uddannet videre i Rom, hvorfra han hjemsendte ''Kristelige Martyrer i Cirkus(Luxembourg-museet). Hans hovedværker er "Den døende Sankt Franciscus af Assisi" (1853, i Louvre) og "Sankta Klara, der ved sit klosters dør modtager Franciscus lig" (1859, i Chantilly) begge arbejder, der udmærker sig ved deres følsomhed og harmoni. Som portrætmaler har Benouville frembragt et betydeligt arbejde i portrættet af sin hustru med to børn.

Kilder 

 

Malere fra Frankrig
Portrætmalere
Historiemalere
Franskmænd i 1800-tallet
Salmonsens
François-Édouard Picot

François-Édouard Picot (født 17. oktober 1786 i Paris, død 15. marts 1868 sammesteds) var en fransk maler. 

Picot, der var elev af Vincent, fortsatte med større talent end de fleste samtidige sin lærers og Davids retning. Han dyrkede især mytologiske emner, med vindende naturlighed og dog med evne for det storstilede; i sin kolorit søgte han delvis at lempe sig efter nyere smagsretninger. Størst og stor betydning har han som lærer. 

Hans Amor og Psyche gjorde betydelig lykke på salonen 1819, til Louvre kom Orest og Elektra, til museet i Bryssel Aineas og Venus (1815), til Versailles adskillige gode portrætter. Han udsmykkede flere lofter i Louvre, hemicyklen i Notre Dame de Lorette i Paris (Madonna og Apostlene), kirken Saint Vincent de Paul (kolossal Kristus-skikkelse i byzantinsk mønster med profeterne) etc. Picot har også litograferet: Barnemordet i Betlehem (efter Cogniet), Dafnis og Chloe med mere.

Eksterne henvisninger 
 

Malere fra Frankrig
Historiemalere
Portrætmalere
Franskmænd i 1800-tallet
Personer fra Paris
Modtagere af Prix de Rome for maleri
François-André Vincent

François-André Vincent (født 30. december 1746 i Paris, død 4. august 1816 sammesteds) var en fransk maler. 

Vincent var Viens elev. Han blev 1768 vinder af 1. Rom-pris og 1798 akademiprofessor. Han malede med megen akademisk dygtighed historiebilleder i Davids manér. Flere kom til Louvre, således Boreas og Orithyia, Zeuxis udvælger kvindelige modeller, Henrik IV modtager den sårede Sully; andre: Belisar (Montpellier-museet), Præsident Molé (gengivet i Gobelin) — to af de fra Rom udsendte arbejder, hvormed han først vakte opmærksomhed — Coecinna (museet i Amiens) m. v. Vincent skrev artikler om malerkunst i Akademiets Dictionnaire.

Malere fra Frankrig
Historiemalere
Personer fra Paris
Franskmænd i 1700-tallet
Franskmænd i 1800-tallet
Klassicistiske malere
Medlemmer af Académie royale de peinture et de sculpture
Medlemmer af Académie des beaux-arts
Riddere af Æreslegionen
Modtagere af Prix de Rome for maleri
Eugène Benoist

Louis-Eugène Benoist (født 28. november 1831 i Nangis, død 23. maj 1887 i Paris) var en fransk filolog. 

Benoist studerede i Paris, beklædte dernæst stillinger som lærer ved lyceet i Marseille og ved højskolerne i Nancy og Aix, indtil han 1874 blev Patins efterfølger som professor i latinsk poesi ved Universitetet i Paris. 

Hans hovedværk er en udgave af Vergil (3 bind, 1867-72; 4. udgave 1880); desuden har han udgivet komedier af Plautus (Cistellaria, 1863, Rudens, 1864) og Terents (Andria, 1865). 

Hans store udgaver af Catul (1878, 2 bind) blev ikke fuldendt. Endelig har han leveret et Nouveau dictionnaire français-latin (1885) og adskillige skoleudgaver af klassikere. 

Benoist besad ikke blot en smagfuld fremstilling og et sundt omdømme, men tillige solid filologisk dannelse og grundigt kendskab til den nyere tyske filologi, og han har derved haft betydning for udviklingen af den klassiske filologi i Frankrig.

Kilder 

 

Filologer fra Frankrig
Klassiske filologer
Faglitterære forfattere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Salmonsens
Henri Patin

Henri Joseph Guillaume Patin (født 21. august 1793 i Paris, død 19. februar 1876 sammesteds) var en fransk filolog. 

Patin blev 1815 professor ved École normale og 1833 ved Sorbonnen. I 1843 optogs han i Akademiet, hvis sekretær han var fra 1871. Af hans skrifter, som fortrinsvis behandler den antikke litteraturhistorie, mærkes Mélanges de littérature ancienne et moderne (1840), Études sur les tragiques grecs (1841—43), Études sur la poésie latine (1869). Efter hans død udkom Discours et mélanges littéraires (1876).

Kilder 

 

Filologer fra Frankrig
Klassiske filologer
Faglitterære forfattere fra Frankrig
Medlemmer af Académie française
Franskmænd i 1800-tallet
Personer fra Paris
Salmonsens
John Latham

John Latham (født 27. juni 1740, død 4. februar 1837) var en engelsk læge, ornitolog og forfatter. Latham var læge i Dartford i Kent. Han blev pensionist i 1796 og flyttede til Hampshire. Han er mest kendt for sin indsats som ornitolog.

Ornitolog 
Latham kaldes ofte "Den australske ornitologis fader". Gennem undersøgelser af fugle fra Australien som blev ført til England i slutningen af 1700-tallet, kom han til at beskrive og navngive mange arter fra Australien og New Zealand. Nogle af disse er emu (Dromaius novaehollandiae), hvidtoppet kakadue (Cacatua alba), skadegås (Anseranas semipalmata) og hyacintara (Anodorhynchus hyacinthinus).

A General Synopsis of Birds var Lathams første ornitologiske arbejde og den indeholdt 106 illustrationer af Latham. Bogen beskriver flere nye arter som Latham opdagede på forskellige museer og i samlinger. I dette første værk brugte han ikke Linnés systematiske regler for videnskabelig navngivning. Eftersom han senere forstod at dette ville indebære at han ikke skulle få æren af at først have beskrevet disse arter, så publicerede han 1790 et Index Ornithologicus hvor han specificerede alle sine tidligere beskrevne fugle med et videnskabeligt navn. Men dette skete for sent. Den tyske ornitolog Johann Friedrich Gmelin havde allerede formået at frigive sin egen version af Linnés Systema Naturae. I den gav han videnskabelige navne til alle Lathams arter.

Samarbejde 
Han havde et nært samarbejde med andre videnskabsmænd på denne tid, for eksempel Joseph Banks, Thomas Pennant og Ashton Lever. Han byttede fugle og information med dem angående de sidste ornitologiske opdagelser.

I 1775 blev han indvalgt i The Royal Society, og han var også delagtig i etableringen af selskabet The Linnean Society 1788.

Eftermæle 
Latham beskrev et 150-tal fuglearter, som han dog ikke altid har æren for, eftersom han ikke gav dem deres videnskabelige navne. Nogle af disse er sædgås (Anser fabalis), tredækker (Gallinago media) og splitterne (Sterna sandvicensis), som alle beskrevet i 1878.

Latham har fået æren af at give videnskabelige navne til fem fuglearter, blandt andet topværling (Melophus lathami) som blev beskrevet i 1831 af John Edward Gray.

Bibliografi 
Hans vigtigste arbejde var
 A General Synopsis of Birds (1781-1801)
 General History of Birds (1821-28)

Ornitologer fra Storbritannien
Læger fra Storbritannien
Videnskabelige illustratorer
Briter i 1700-tallet
Briter i 1800-tallet
Dhafir Smith

Dhafir Smith (født 23. september 1982 i Upper Darby, Pennsylvania, USA) er en professionel bokser i Letsværvægt-vægtklassen og er tidligere WBF All American Light Heavyweight Champion.

I december 2010 fik Dhafir en enorm sejr over den tidligere IBF supermellemvægt-mester, Jeff Lacy.

Den 18. marts, 2011 tabte Smith til den mexicansk-amerikanske Jesús González og den ledige IBF nordamerikansk supermellemvægt-mesterskabstitel.  González boksede kampen efter næsten 3 års pause. 

Han skulle have bokset mod Allan Green som undercardkamp til Carl Froch vs. Glen Johnson i The Boardwalk Hall den 4. juni i 2011. Kampen blev kort forinden annulleret af ukendte årsager.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Boksere fra USA
Personer fra Pennsylvania
Léon Cogniet

Léon Cogniet (født 29. august 1794 i Paris, død 20. november 1880 sammesteds) var en fransk maler.

Cogniet var elev af Guérin; som pensionnaire i Rom blev han yderligere oplært i Davidsk klassicisme. Hans første større arbejde, Marius på Karthagos ruiner (1824, museet i Toulouse) bærer også tidens akademiske præg, men peger, i valget af lysvirkning, hen imod den romantiske skoles stemningsindhold og farveglæde. Samme tendens træder endnu tydeligere frem i Barnemordet i Betlehem (1824), fremstillet gennem det ene moment: en moder, der i rædsel har søgt ly i en krog for at værne sit barn imod morderne. Hans kunst blev nu taget i beslag til monumentale arbejder, i Louvre, i Saint Nicolas des Champs, i Madeleine (1827); endvidere det dygtige, af kraftig stemning bårne Paris-Nationalgardens udmarch 1792 (1836, i Versailles museum). Særlig vellykkede, gennem varm kolorit og valg af psykologisk interessante emner, er Tempelherren bortfører Rebekka fra det brændende slot (1831, efter Walter Scott) og hans mest populære maleri, Tintoretto, der maler sin unge datters lig (1843; museet i Bordeaux). Han udførte også gode litografier. Cogniet, som i sin tid nød verdensry, og i hvis atelier kunstnere flokkedes fra Frankrig, Norden, Tyskland og hele Europa, har nu nærmest kunsthistorisk betydning som en udmærket lærer, hvis kunstskole gav de forskellige maleriske retninger passelig plads og de unge talenter fornødent spillerum for deres evner; han rådede ikke over en mægtig skabende fantasi, men var en solid, gennemuddannet kunstner.

Kilder 

 

Malere fra Frankrig
Historiemalere
Franskmænd i 1800-tallet
Personer fra Paris
Modtagere af Prix de Rome for maleri
Guérin

Guérin er et franskt efternavn, der henviser til blandt andre:

 Alphonse Guérin (1818–1895) – fransk kirurg
 Charles Guérin (1873–1907) – fransk digter
 Christophe Guérin (1758–1831) – fransk tegner og kobberstikker
 Daniel Guérin (1904–1988) – fransk forfatter
 Georges Maurice de Guérin (1810–1839) – fransk forfatter
 Gilles Guérin (1611–1678) – fransk billedhugger
 Jean-Urbain Guérin (1760–1836) – fransk miniaturmaler
 Jules Guérin (læge) (1801–1886) – belgisk læge
 Jules Guérin (politiker) (1860–1910) – fransk politiker
 Jules Guérin (maler) (1866–1946) – amerikansk gavlmaler og illustrator
 Paulin Guérin (1783–1855) – fransk kunstner
 Pierre-Narcisse Guérin (1774–1833) – fransk kunstner
 Théodore Guérin (1798–1856) – fransk helgen
 Victor Guérin (1821–1891) – fransk arkæolog
Pierre-Narcisse Guérin

Pierre-Narcisse Guérin (født 13. marts 1774 i Paris, død 16. juli 1833 i Rom) var en fransk historiemaler.

Guérin, der var elev af Regnault, repræsenterede ganske den davidske klassicismes grundsætninger og drev disse ud i deres yderste spidse ved en udpræget antik skulpturstil og en stærkt patetisk teatralsk komposition, der vel en tid skaffede ham stor yndest, men også bidrog til at fremkalde tilbageslaget hos den nye skoles mænd. Guérin, der 1796 havde vundet en pris for Catos Død, vakte formelig furore med M. Sextus, der ved sin hjemkomst finder sin hustru død (1799, Louvre); som ofte senere havde han her givet sit arbejde en væsentlig biinteresse ved hentydninger til aktuelle stemninger: her emigranternes hjemkomst; Hippolyt anklaget af Fædra (1802, Louvre), efter Jean Racine, skylder delvis sit held til dets nøje tilslutning til Théâtre français' fremstilling af samme emne. 1802—05 opholdt han sig i Italien, hvor han senere kom til at virke som direktør for det franske akademi i Rom, 1822—29. Hans mange øvrige værker (en del i Louvre), flittigt gjorte med omhyggelig beregning af kompositionens linjer, mangler med deres kolde tillærte arrangement gennemgående følelse, liv og fantasi: Offer til Æskulap, Andromache og Pyrrhos (1810), Æneas beretter Dido sine tildragelser (1813), Klytaimnestra (1817) med dets pirrende motiv (det forestående mord) og effektfulde kunstige belysning, samt Aurora og Kefalos; fra tidligere tid Napoleon tilgiver oprørerne i Kairo. De mange dygtige elever, han uddannede: Théodore Géricault, Eugène Delacroix, Ary Scheffer etc., brød alle med hans kunstprincipper. I 1829 blev han udnævnt til baron.

Kilder 

 

Malere fra Frankrig
Historiemalere
Klassicistiske malere
Medlemmer af Académie des beaux-arts
Franskmænd i 1700-tallet
Franskmænd i 1800-tallet
Personer fra Paris
Salmonsens
Modtagere af Prix de Rome for maleri
Carl Froch vs. Glen Johnson

Carl Froch vs Glen Johnson var en supermellemvægt mesterskabkamp om WBC-mellemvægt mesterskabet. Vinderen af kampen gik til finalen i Super Six World Boxing Classic-turneringen og skulle møde WBA-mesteren Andre Ward, efter han havde vundet en enstemmig afgørelse over Arthur Abraham den 14. maj 2011. Den blev afholdt den 4. juni 2011, i Boardwalk Hall i Atlantic City i New Jersey, USA og vist på Showtime i USA. og på Tv2 i Danmark.

Build Up

Carl Froch 
Froch besejrede Andre Dirrell via en opdelt afgørelse i et WBC super-mellemvægt-titelforsvar i Nottingham i England. En meget kontroversiel sejr, som mange synes Dirrell havde vundet. Ikke desto mindre blev Froch erklæret som vinder og fik 2 point for sin sejr.  I hans anden kamp i Super Six, var modstanderen Mikkel Kessler. 31-årige Kessler formåede at tage WBC super-mellemvægt titlen fra den forsvarende mester i en stor actionkamp, der havde nogle virkelige mindeværdige episoder, især i de senere omgang. Kessler vandt via en enstemmig afgørelse. Efter tabet var Frochs næste kamp mod den robuste bokser Arthur Abraham. Han genvandt sin WBC-titel, da han dominerede fra start til slut og vandt en enstemmig afgørelse med sejr over Abraham i Helsinki i Finland.

Glen Johnson 
Tidligere letsværvægt-mester Johnson sluttede sig til Super Six World Boxing Classic, da han erstattede den skadede Mikkel Kessler. Johnson, 41, har ikke kæmpet i supermellemvægt siden 2000, men faldt ned til 75 kg-vægtklassen for at møde og ende med at besejre Allan Green i en Group Stage 3-kamp den 6. november og gik videre til semifinalerne med et 3 points knockout. Kampen fandt sted på MGM Grand i Las Vegas på undercardet et Juan Manuel Lopez vs Rafael Marquez fjervægt-titelkampen.

Fight Card

Sendte kampe
Supermellemvægtmesterskabskamp:   Carl Froch vs.  Glen Johnson
Froch besejrede Johnson via majority afgørelse (116-112, 117-111, 114-114).

Ikke sendte kamp
 Letsværvægtkamp:  Edison Miranda vs.  Rayco Saunders
Miranda besejrede Saunders via enstemmig afgørelse (80-73 , 79-73, 79-73).

 Letsværvægtkamp:  Zsolt Erdei vs.  Byron Mitchell
Erdei besejrede Mitchell via teknisk knockout at 1:58 i sjette omgang.

 Letwelterweightkamp:  Ivan Redkach vs.  Alberto Amaro
Redkach besejrede Amaro via teknisk knockout ved 1:46 i sjette omgang.

 Letsværvægtkamp:  Badou Jack vs.  Hajro Sujak
Jack besejrede Sujak via teknisk knockout i femte omgang.

 Mellemvægtkamp:  J'Leon Love vs.  Lamar Harris
Love besejrede Harris via enstemmig afgørelse (40-35, 40-35, 40-35).

Showtime udsendelse
Som en del af tv-udsendelsen i USA, sendte Showtime tidligere supermellemvægtmester og tidligere Super Six-deltager Mikkel Kessler i sin comebackkamp mod Mehdi Bouadla. Kessler vandt i form af en TKO i sjette omgang, efter 14 måneders pause. Kampen var om den ledige WBO-Europæiske-supermellemvægttitel.

Referencer

Eksterne henvisninger
Froch vs. Johnson Official Fight Card  fra BoxRec

Boksekampe
Boksning i 2011
Boksning i USA
Joseph Banks

Sir Joseph Banks (født 13. februar 1743 i London, England, død 19. juni 1820 i London) var en engelsk naturalist og botaniker som deltog i James Cooks første store opdagelsesrejse fra 1768–1771 på skibet HMB Endeavour. Dette resulterede i at 75 arter blev beskrevet og navngivet af Banks. Det er hans fortjeneste at den vestlige verden blev introduceret for eukalyptus, akacie, mimosa, og en hel slægt fik også navn efter Banks; Banksia.

Banks var ordfører for Royal Society. Han blev indvalgt som udenlandsk repræsentant nummer 85 af Kungliga Vetenskapsakademien i 1773. Hans Journal during Capt. Cooks first voyage blev først udgivet i 1896.

Kilder 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1939

Botanikere fra Storbritannien
Medlemmer af Kungliga Vetenskapsakademien
Botanikere med autornavne
Briter i 1700-tallet
Briter i 1800-tallet
Personer fra London
Personer i oplysningstiden
Præsidenter af Royal Society
Ruslands parlamentsvalg 2011

Det russiske parlamentsvalg blev afholdt den 4. december 2011. På spil var de 450 pladser i Statsdumaen, underhuset i Den Føderale Forsamling af Rusland (den lovgivende magt). Ifølge de foreløbige resultater, efter at omkring 95% af stemmerne er blevet talt, er det erklæret at partiet Forenede Rusland vandt valget med 49,54% af stemmerne (238 pladser), ned fra 64,30% ved valget i 2007. Det Kommunistiske Parti i Den Russiske Føderation modtog 19,16% (92 pladser), mens Det Liberale Demokratiske Parti fik 11,66% (56 pladser) og Et Retfærdig Rusland fik 13,22% (64 pladser). Andre parter har ikke klaret spærregrænsen med mindst 7% af stemmerne for at opnå en plads. Valget er både blevet positivt og kritisk modtaget af valg observatører, og i flere russiske storbyer har der været demonstrationer og uroligheder ovenpå valget.

Spærregrænsen 
Spærregrænsen af et parti kan komme med i fordelingen af pladser er 7 procent af stemmerne. Parterne, der måtte få mellem 5 og 6 procent kunne have haft et mandat eller pladser, og partier, der kan ligge mellem 6 og 7 procent kunne have haft to mandater. Til det næste parlamentsvalg i 2016 vil spærregrænsen blive reduceret til 5 pct, så de mindste partier kan få 2 mandater.

Valgresultater

Henvisninger

Kilder 

Politiske valg i 2011
Parlamentsvalg 2011
Carl Bloch (flertydig)

Carl Bloch er det anvendte navn om flere personer:

 Carl Bloch (forstmand) (1829-1899) – dansk forstmand (Carl Peter August Bloch)
 Carl Bloch (1834-1890) – dansk maler (Carl Heinrich Bloch)
 Carl Bloch (læge) (1872-1952) – dansk læge (Carl Edvard Bloch)
Jean-Baptiste Regnault

Jean-Baptiste Regnault (født 9. oktober 1754 i Paris, død 12. november 1829 sammesteds) var en fransk historiemaler. 

I sin barndom havde han været i Amerika; han studerede maleri i Paris (vandt 1776 Rom-prisen med Alexander og Diogenes) og i Rom, hvor han påvirkedes af Carracciernes unst; han blev 1785 akademiprofessor og adledes 1819.

Regnault malede især mytologiske arbejder, ofte graciøse i linjerne, men kølige og tomme. I kunsten en overgangsskikkelse viste han ved egne værker og ved lærervirksomhed så småt hen imod antikken som forbillede. Det lykkedes ham til dels at hævde sig i publikums gunst ved siden af Jacques-Louis David, fra hvem hans senere arbejder også viser nogen påvirkning. 

Kendte arbejder er Perseus befrier Andromeda, Achilleus og Cheiron (Louvre), De tre Gratier (Louvre), Nedtagelsen fra korset (1789, Louvre), Jérôme Bonapartes bryllup etc. Mange billeder findes i franske provinsmuseer.

Kilder 

 

Malere fra Frankrig
Historiemalere
Franskmænd i 1700-tallet
Franskmænd i 1800-tallet
Personer fra Paris
Salmonsens
Medlemmer af Académie royale de peinture et de sculpture
Medlemmer af Académie des beaux-arts
Modtagere af Prix de Rome for maleri
Amerikansk svovlorm

Amerikansk svovlorm, Marenzelleria viridis og M. viridis er en havbørsteorm, som lever i danske farvande. Den marine orm og det sand den lever i lugter kraftigt af svovl, da ormen fremmer dannelsen af gassen svovlbrinte, hvilket har givet den tilnavnet svovlorm. Ormen stammer oprindeligt fra den Nordamerikanske kyst og menes at være kommet til Europa med ballastvandet på et containerskib. Ormen, der kan blive op til 20 cm lang, betragtes som en invasiv art på linje med dræbersneglen og dræbergoplen.

Ormen, der er grøn, blev første gang observeret i Danmark i Ringkøbing Fjord i 1990, hvorfra den spredte sig langs Jyllands vestkyst. Først i 2004 blev den observeret i Odense Fjord.

Eksterne henvisninger 
 Om svovlormen på videnskab.dk

Orme
Invasive arter
Odense Boldklub sæson 2011-12

2011-12-sæsonen var OB's 13. sæson i superligaen i træk. OB slog sensationelt det græske storhold Panathinaikos ud af Champions League Kvalifikation. OB tabte dog i den sidste kvalifikationsrunde til Villareal, hvilket betød at OB måtte nøjes med Europa League gruppespillet.

Trup

Transfer

Ind

Ud

Turneringer

Kampe

Superligaen

Pokalturneringen

Champions League Kvalifikation

Europa League 

<

Superligaen sæson 2011-12
Odense Boldklub sæsoner
Danske fodboldklubbers sæson 2011-12
Andreas Jessen

Andreas Jessen (født 22. juli 1989) er en dansk skuespiller. Andreas blev uddannet skuespiller på Syddansk skuespillerskole. Han er lillebror til skuespilleren Sebastian Jessen. Han spiller bl.a. rollen som Maximilian i den danske julekalender Ludvig & Julemanden og rollen som Flemming Vestergaard i TV 2 Charlie's serie Mercur. Han medvirker også i DR's julekalender Den anden verden som prinsen i eventyrverdenen.

Filmografi 

Han lægger stemme til:
 Jesse (spillet af Drew Roy) i Hannah Montana
 Griffin (spillet af Drew Roy) i iCarly
 "Kloge Åge" i Polar-Ekspressen
 Haku i Chihiro og heksene
 Zeke Beakerman (Justins bedste ven) i Magi på Waverly Place
 Kabuto Yakushi i Naruto
 Neji Hyuga i Naruto
 Daniel "Dan" Kuso i Bakugan Battle Brawlers

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Tegnefilmsdubbere fra Danmark
Øystein Meier Johannessen

Øystein Meier Johannessen (født 28. december 1951 i Hemnes) er en norsk politiker og anarkist og grundlægger af Samfundspartiet i 1985.

Johannessen har været valgt ind i kommunalrådet i Hemnes på Hemnes Folkepartis Fripolitiske liste i 1983-1987 og i 2003-2007 for Hemnes upolitiske liste. I 2007 forsøgte han uden held at blive valgt ind for Hemnes ordførerliste. Han har stillet op under disse lokale listenavne frem for Samfundspartiet, fordi han ikke mente, at lokalpolitiske sager havde noget med landspolitik at gøre.

Øystein Johannessen har flere gange gjort sig bemærket i medierne med forskellige politiske aktionsformer. Under valgkampen til Stortinget i 2005 blev der 5. december 2005 fundet en varebil uden for NRK's kontorer i Oslo. På denne bil var der et banner, hvorpå der var malet slagord på arabisk, der i oversættelse lyder: "Gud er stor! Hellig krig går videre, indtil jøderne er ude av Palæstina. Af jord er du kommet og til jord skal du blive". Bilen blev undersøgt af bombeeksperter, der fandt en sort kasse, som man frygtede indeholdt sprængstof. Det viste sig at være en spøg, og dagen derpå indrømmede Johannessen, at han stod bag og udtalte, at hans parti støttede Nordnorge, som i lighed med Palæstina blev undertrykt. Efterfølgende fik Johannessen 30 dages ubetinget fængsel for optrinnet.

Noter 

Politikere fra Norge