kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eva Steen Christensen

Eva Steen Christensen, (født 1969) er en (dansk) kunstner uddannet i England på City of Bath College-Foundation Course 1992-1993 og Chelsea School of Arts - skulptur 1993-96. Bor og arbejder i København.

Kunstnerisk praksis 
Eva Steen Christensen arbejder med både skulpturer og installationer. Værkerne har ofte et arkitektonisk tilsnit med begreber som struktur, funktion og rum som omdrejningspunkter ligesom forskydninger og bearbejdninger af velkendte former kan betegne af Eva Steen Christensens kunstneriske tilgang.

Eva Steen Christensen har blandt andet udstillet på Kunsthallen Brandts, Malmö Konsthall, Charlottenborg, Sophienholm og Ystad Kunstmuseum.

Medstifter af Skulpturi.dk.

Udsmykninger 
Udsmykningsopgave for Statens Kunstfond - Kjeld Petersens Plads, Frederiksberg (2011),

Repræsenteret 
 Herning Kunstmuseum
 Vejen Kunstmuseum
 Kunsten Museum of Modern Art Aalborg
 Statens Kunstfond
 The London Institute-Collection
 Galleri Specta

Kunstnersammenslutninger 
Grønningen

Udgivelser 
Dictum (monografi)/Eva Steen Christensen - Vejen Kunstmuseum (2010)

Eva Steen Christensen: Hydra / Red. Rasmus Stenbakken, et al. - ARKEN Museum for Moderne Kunst (2023)

Hædersbevisninger 
 Statens Kunstfond – arbejdslegater (2001, 2005, 2006, 2008)
 Arkens Rejselegat (2011)
 Niels Wessel Bagges Hæderslegat (2009)
 Agnes Lunds Mindelegat (2008)

Æreshverv og tillidsposter 
 Værkstedsrådet/Statens Værksteder for kunst og Håndværk
 Kunstforeningen Gl. Strand´s bestyrelse
 Madeleines Madteater´s Kreative bestyrelse
 Videnskabsteatrets Udviklingsgruppe

Eksterne link 
 kunstnernes egen hjemmeside 
 artikel Kunsten.nu 
 Prismodtager Niels Wessel Bagges Kunstfond (2009) 

Kunstnere fra Danmark
Billedhuggere fra Danmark
Kvindelige kunstnere fra Danmark
Modtagere af Ole Haslunds Kunstnerfonds legat
Cesare Lombroso

Cesare Lombroso (født 18. november 1835 i Verona, død 19. oktober 1909 i Torino) var en italiensk psykiater og kriminalantropolog af jødisk slægt. 

I sin tidlige ungdom skrev Lobroso romaner; han studerede medicin i Torino, deltog som ung læge i den italienske frihedskrig 1859 og blev 1862 professor i psykiatri i Pavia, hvor han grundlagde et psykiatrisk museum, han var derefter i nogle år direktør for sindssygeanstalten i Pesaro og blev endelig professor i psykiatri og retslægevidenskab ved universitetet i Torino, hvor han med stor iver kastede sig over studiet af kriminalantropologien, hvis skaber han er. Lombrosos første videnskabelige arbejder handlede om sindssygdommene, om kretinismen i Norditalien, om pellagra og lignende emner, men sit verdensry grundlagde han ved det store værk L'uomo delinquente in rapporto all' antropologia, alla giurisprudencia ed alla disciplina carceraria, hvis første udgave udkom 1875, og som senere er udkommet i en række stadig forøgede Udgaver og talrige oversættelser. I dette værk fremstillede Lombroso sin stærkt omstridte teori om det såkaldte forbrydermenneske og støttede den til et omfattende bevismateriale, der vakte det bredere 
publikums levende interesse, men var alt for kritikløst behandlet til at kunne tilfredsstille den kyndige læser. Den langt overvejende del af Lombrosos øvrige litterære produktion handler om, kriminalantropologi og beslægtede emner og indeholder ligesom hans hovedværk en rigdom af interessante iagttagelser og ofte dybsindige bemærkninger, men hele hans produktion er præget af en utøjlet, jævnlig naiv fantasi og en højst mangelfuld videnskabelig metode. Til trods for disse skrøbeligheder har Lombrosos litterære virksomhed sat dybe spor, fordi hans ejendommelige personlighed har givet de store og betydningsfulde problemer, hvormed han beskæftiger sig, en tillokkende form, der tvang hans talrige modstandere til at tage dem op til fornyet behandling og førte hans ikke mindre talrige tilhængere til at udvikle dem videre. Uagtet Lombrosos kriminalistiske teorier kan betragtes som skrinlagte, har han derfor på mangfoldige områder været en banebryder af stor og blivende ret. Foruden talrige større og mindre afhandlinger i det af Lombroso i forbindelse med Enrico Ferri og Raffaele Garofalo udgivet Archivio di Psichiatria og andre tidsskrifter samt i beretningerne om de kriminalantropologiske kongresser har Lombroso udgivet en lang række særskilte arbejder, hvoraf her kun skal fremhæves: Genio e Follia, L'uomo di genio, Gil anarchici, Palimsesti del carcere, Grafologia.

Kilder 

 

Psykiatere
Læger fra Italien
Faglitterære forfattere fra Italien
Italiensksprogede forfattere
Italienere i 1800-tallet
Italienere i 1900-tallet
Personer fra Verona
Liberale Parti (UK)

Det Liberale Parti (en. Liberal Party) var en liberal politisk bevægelse som var et af de to vigtigste politiske partier i Storbritannien i det 19. og tidlige 20. århundrede. Derefter dalede partiets indflydelse, men ikke før det havde bevæget sig hen imod socialliberalisme og indført vigtige elementer i den britiske velfærdsstat.

Blandt partiets vigtigste ledere gennem tiderne var premierministrene William Gladstone (1868-74, 1880-85, 1886, 1892-94), H. H. Asquith (1908-16) og David Lloyd George (1916-22). Ved slutningen af 1920'erne havde Labour-partiet overtaget rollen som de Konservatives primære rivaler. Efter mange årtiers tilbagegang indgik partiet en alliance med en udbrydergruppe fra Labour i 1981, og de to partier fusionerede officielt i 1988 og dannede de nuværende Liberal Democrats.

Historie 
Under de engelske borgerkrige (1642-1651) blev Republikken under Oliver Cromwell, støttet af Rundhovederne (Roundheads), mens Kavalererne (Cavaliers) støttede kongemagten.

Under Karl II (konge 1660-1685) skiftede rundhovederne navn til Whigs. Whig-partiet ønskede mere magt til Parlamentet og mindre magt til kongen, mens Toryerne havde det modsatte synspunkt.
 
I 1800-tallet opstod der Whig-partier i flere engelsk-talende lande. Således var fire af USAs præsidenter i 1841-1853 medlemmer af Whig-partiet. Desuden havde den senere republikaner Abraham Lincoln været medlem af Whig-partiet.

Fra 1839 begyndte nogle britiske Whigs at kalde sig Liberale. Det Liberale Parti blev officielt grundlagt i 1859. De liberale stod bag de fleste større reformer i Storbritannien helt frem til begyndelsen af 1920'erne. Reformperioden blev indledt med Parlamentsreformen i 1832. De liberale forsøgte også at give Irland selvstyre (home rule), men denne reform faldt på grund af konservativ modstand i Overhuset.

Eksterne henvisninger 

 Liberal Democrat History Group

Liberale partier
Tidligere britiske politiske partier
Etableret i 1859
Ophørt i 1988
Det liberale parti (Storbritannien)

Det liberale parti kan henvise til

 Liberaldemokraterne (The Liberal Democrats) - et politisk parti i Storbritannine
 Liberale Parti (UK) (Liberal Party) - et tidligere politisk parti i Storbritannien, ophørt i 1988

Se også 
 Det Liberale Parti - flertydighedsside
Ernst Frederik Christian Bojesen

Ernst Frederik Christian Bojesen (født 21. marts 1803 i København, død 16. december 1864 i Mentona) var en dansk filolog og skolemand. Han var søn af etatsråd, postdirektør Rasmus Brun Bojesen (1774–1840) og Antoinette Brigite, født Gianelli (1772–1823). 

Bojesen blev 1820 student fra Borgerdydskolen i København, tog 1824 teologisk attestats, men virkede samtidig som lærer i de gamle sprog ved Borgerdydskolen (til hvis rektor, Michael Nielsen, han var nøje knyttet) og bestemte sig efter nogen vaklen endelig for denne virksomhed. Interesse for musik bragte ham i forbindelse med Kuhlau; i madam Wexschalls hus kom han meget og knyttedes derved atter til Heibergs; sammesteds lærte han sin senere hustru, Frederikke Lovise Brennøe, at kende. Også Madvig og Poul Martin Møller regnede han mellem sine venner. I 1833 tog han magistergraden, 1836 doktorgraden, begge gange med afhandlinger om græsk musik. I 1840 ansattes han i Wilsters plads som lektor ved Sorø Akademi; 1843 blev han rektor ved den nyoprettede latinskole sammesteds og beklædte denne post til 1863, da han på grund af sygdom søgte det mindre anstrengende rektorat i Roskilde, som han dog kun beklædte et år inden sin død. Hans selvstændige arbejder, der mest udkom i programmer fra Sorø, drejer sig næsten alle om Aristoteles (Om Aristoteles' Statslære, 1853; Om 8. og 9. Bog af den Nikomacheiske Ethik med en Oversættelse, 1858 ff. og andre). Desuden har han udgivet Haandbog i de romerske Antiquiteter (1839) (væsentlig på grundlag af Madvigs forelæsninger) og Haandbog i de græske Antiquiteter (1841) samt Kortfattet dansk Sproglære (21. oplag 1890). Som lærer var Bojesen udmærket ved klar og præcis fremstilling, som bestyrer vistnok mere agtet end afholdt.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 

Skolefolk fra Danmark
Klassiske filologer
Filologer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Studenter fra Østre Borgerdyd Gymnasium
Ochtersum

Ochtersum er en kommune i Samtgemeinde Holtriem i Landkreis Wittmund, i den nordvestlige del af den tyske delstat Niedersachsen.

Geografi 
Ochtersum ligger ti kilometer vest for Esens ved Landesstraße 6 mellem Holtgast og Utarp.

Inddeling 
I kommunen ligger landsbyerne Barkholt, Ostochtersum og Westochtersum.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Samtgemeinde Holtriem
 Befolkning 31. december 2013 (Tabel K1020014) Landesbetrieb für Statistik und Kommunikationstechnologie Niedersachsen, 102 Bevölkerung - Basis Zensus 2011. Tysk hjælpeside til statistikken

Kommuner i Niedersachsen
Arkimedisk punkt

Det arkimediske punkt er et teoretisk absolut punkt. Et sådant er specielt ubevægelig og kan tjene som et holdepunkt. Det arkimediske punkt har sit navn fra Arkimedes - han kunne fra ét punkt bevæge verden, forudsat en tilstrækkelig lang vægtstang.

Frasen bruges i overført betydning indenfor filosofi for at understrege en helt evident og ubetvivlelig sandhed eller en sådan tilsvarende fænomenal forekomst. For René Descartes og hans efterverden er netop udsagnet "Jeg tænker, altså er jeg" () et arkimedisk punkt - selv når det hævdes "jeg er ikke" da er der stadig ubetvivleligt et Jeg som tænker.

Se også 
 Vidensformer

Litteratur

Noter 

Klassisk mekanik
Filosofi
Leybourne Castle

Leybourne Castle er et slot fra 1200-tallet i Leybourne sogn i Kent i det sydlige England. Det ligger mellem West Malling og Larkfield. De to semi-cirkulærer bastioner ved det dobbelttårnede porthus er bygget i 1275 og er inkorporeret i et tudor-hus, som undergik omfattende ombygning omkring 1930. Der findes rester af cirkulære jordvolde. Ringmuren eksisterede til 1700-tallet, men er helt forsvundet.

Det er en grade II listed building.

Se også  
 Liste over borge og slotte i England
Roger de Leybourne

Referencer

Eksterne henvisninger 
Leybourne Castle page at The Gatehouse
Leybourne Castle page at Ecastles.co.uk
History of the castle
National Monuments Record for Leybourne Castle
Architectural description of Leybourne Castle 
Exploring Kent's past, Kent County Council
"From Old Books"

Slotte i Kent
Charles Sumner

Charles Sumner (født 6. januar 1811, død 11. marts 1874) var en amerikansk politiker og senator fra Massachusetts. Som advokat og brandtaler var Sumner leder af antislaveribevægelsen i Massachusetts og leder af de "Radikale Republikanerne" en fraktion af det Republikanske parti fra 1854 i det amerikanske Senat under den amerikanske borgerkrig, der kæmpede mod Konføderationen for frigivelsen af slaverne og for at bevare et godt forhold til Europa. Under genopbygningen kæmpede han for at minimere den tidligere sydstatshærs magt og sikre lige rettigheder til de frigivne.

Død 

Efter at have skrantet længe døde Charles Sumner af et hjerteanfald i sit hjem i Washington DC den 11. marts 1874. Han lå på lit de parade i United States Capitols rotunde som den anden senator, der fik den ære. Ved hans begravelse den 16. marts på Mount Auburn Cemetery i Cambridge i Massachusetts var Henry Wadsworth Longfellow, Oliver Wendell Holmes, Ralph Waldo Emerson og John Greenleaf Whittier med til at bære kisten.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Charles Summer i Biographical Directory of the United States Congress, hentet 7. maj 2015, 
 Sumner's "Crime Against Kansas" speech, hentet 7. maj 2015, 

Amerikanere i 1800-tallet
Personer i den amerikanske borgerkrig
Medlemmer af Senatet i USA
Personer fra Boston
Lympne Castle

Lympne Castle er et middelalderslot ved landsbyen Lympne i Kent, nord for Romney Marsh.

I dag benyttes slottet primært til firmaarrangementer og brylluper og er ikke åbent for offentligheden. 
Lympne Castle siges at være hjemsøgt. Det har tiltrukket adskillige medier og spøgelsesjægere.

I september 1978 optog bandet Wings dele af deres album Back to the Egg på slottet. Det blev udsendt i 1979.

Se også  
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger

 History of Lympne Castle 
List of sources related to Lympne Castle
 lympnecastle.co.uk

Slotte i Kent
Schweindorf

Schweindorf er en kommune i Samtgemeinde Holtriem i Landkreis Wittmund, i den nordvestlige del af den tyske delstat Niedersachsen.

Geografi 
Schweindorf er med en befolkning lige omkring 700 indbyggere og et areal på 5,44 km² den mindste kommune i Landkreis Wittmund.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Samtgemeinde Holtriem
 Befolkning 31. december 2013 (Tabel K1020014) Landesbetrieb für Statistik und Kommunikationstechnologie Niedersachsen, 102 Bevölkerung - Basis Zensus 2011. Tysk hjælpeside til statistikken

Kommuner i Niedersachsen
Meningsmålinger forud for parlamentsvalget i Storbritannien 2015

Forud for parlamentsvalget den 7. maj 2015 har en række analyseinstitutter gennemført meningsmålinger i den britiske befolkning. Resultaterne af disse målinger vises i denne artikel. De fleste af analyseinstitutterne er medlem af Britisk Valgråd og overholder hermed de fastsatte retningslinjer.

Datointervallet for disse meningsmålinger er fra den 6. maj 2010 (datoen for det foregående parlamentsvalg) til 7. maj 2015.

Grafisk overblik

Meningsmålinger 
Meningsmålingerne er angivet i tabellen herunder i omvendt kronologisk rækkefølge. Det største parti i den enkelte måling er markeret med fed, og baggrunden i kolonnen 'føring' er lig med partiets farve. Kolonnen 'føring' viser den procentmæssige forskel mellem de to største partier. I tilfælde af lighed vil begge partier være angivet med fed.

2015

2014

2013

2012

2011

2010 
Note: Enkelte meningsmålinger i 2010 opgjorde ikke individuelle målinger for UKIP og Det Grønne Parti. I disse tilfælde findes de vælgere, der har intentioner om at stemme på disse partier, i kolonnen "andre".

Fodnoter

Referencer 

Parlamentsvalget i Storbritannien 2015
Storbritanniens politik
Mhairi Black

Mhairi Black (f. 12. september 1994) er en skotsk politiker for Det Skotske Nationalparti (SNP), og valgt som parlamentsmedlem ved parlamentsvalget i 2015 i valgkredsen Paisley and Renfrewshire South. Hun er blev kåret som Baby of the House, idet hun ved valget blot var 20 år og Underhusets yngste medlem.

Det har været hævdet, at hun er det yngste parlamentsmedlem siden Christopher Monck, jarl af Torrington, som blev valgt ind som 13-årig i 1667, men Charles James Fox blev parlamentsmedlem som 19-årig i 1768.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Mhairi Black SNP profil

Parlamentsmedlemmer fra Det Skotske Nationalparti
Karby-Hvidbjerg-Redsted Kommune

Karby-Hvidbjerg-Redsted Kommune var en kommune i Morsø Sønder Herred i Thisted Amt.

Administrativ historik 
Kommunen blev dannet efter forordningen om oprettelse af et landkommunalvæsen blev vedtaget den 13. august 1841. Den eksisterede frem til kommunalreformen i 1970, hvor denne blev indlemmet i Morsø Kommune.

Referencer 

Kommuner i Thisted Amt
Morsø Sønder Herred
Svaneke Friskole

Svaneke Friskole (tidligere Svaneke Skole) er en selvejende institution i Svaneke, som er etableret i 2015. Skolen er medlem af Dansk Friskoleforening og har ca. 200 elever fra 0. til 9. klasse samt SFO og børnehave/vuggestue.

Skolen er blevet en realitet efter mange års politiske overvejelser om lukning af den kommunale skole i Svaneke som følge af besparelser. En gruppe borgere og forældre i Svaneke besluttede derfor at starte friskolen med stor lokal opbakning, da lukningen af den kommunale skole var en realitet - umiddelbart efter skolens 90-års-jubilæum den 5. januar 2015. Beslutningen om at lukke skolen blev taget med snævert flertal i Bornholms Regionskommune i februar 2015. I april 2015 købte bestyrelsen for den nye friskole bygningerne fra kommunen og startede sit virke.

I september 2020 fratrådte skolens leder og størstedelen af bestyrelsen efter intern uro blandt medarbejderne, og ægteparret Susanne Engset og Ole Hald blev konstituteret som nye skoleledere.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Svaneke Friskoles hjemmeside

Friskoler i Danmark
Friskole
Uddannelse på Bornholm
Etableret i 2015
Bo Lybæk

Bo Lybæk (født 12. april 1960) er en dansk erhvervsleder, der har haft ledende stillinger i danske og udenlandske virksomheder i de seneste 30 år. Siden januar 2008 har han været adm. direktør for GPV International A/S, der opstod af det konkursramte GPV Industri A/S. Inden da var Bo Lybæk adm. direktør i Hydro Aluminium Tønder A/S og før det adm. direktør i LR Plast A/S.

Resultater  
GPV International A/S leverede et overskud under Bo Lybæks første år som adm. direktør, og han påbegyndte en genopretning af GPV Group, som var kriseramt, da han tiltrådte som direktør i 2008. I 2009 igangsatte Bo Lybæk og GPVs bestyrelse en rekonstruktion af selskabet og skabte på den baggrund positiv indtjening i de følgende år. Omstruktureringen ledte frem til, at GPV blev solgt til Schouw & Co. til en værdi af 400 mio. kroner i 2016.
Under Bo Lybæks ledelse byggede GPV en helt ny fabrik i Thailand i 2015 og i Mexico i 2016. Han stod i spidsen for opkøbet af den Horsens-baserede elektronikproducent BHE A/S, tidligere Bent Hede Elektronik, som GPV overtog 1. marts 2017.

Bo Lybæk er også en af hovedpersonerne bag GPVs store opkøb af schweiziske CSS Group, der blev en del af koncernen 1. januar 2019.

GPV har med Bo Lybæk i spidsen formået at løfte omsætningen markant de seneste år. Fra 1.218 mio. kr. i 2018 til 2.86 mia. kr. i 2019 oven på opkøbet af CSS Group. Efter købet gik Bo Lybæk fra at stå i spidsen for knap 1.500 medarbejdere i 2018 til cirka 4.000 i 2019.

I forbindelse med regnskabsaflæggelsen for 2019 præsenterede Bo Lybæk (sammen med resten af GPV) en ny vækstplan, der skal drive omsætningen i vejret til 4 mia. kr. i 2022.

Bo Lybæk er uddannet civilingeniør i 1986 fra Aalborg Universitet og MBA (Diplom KMU HSG – MBA for Small and Medium-sized Enterprises) fra Universität St. Gallen, Hochschule für Wirtschafts-, Rechts- und Sozialwissenschaften i 1996. Han har også i 2019 deltaget i Orchestrating Winning Performance, IMD Business School, Lausanne.

Han bestrider desuden bestyrelsesposter i blandt andet Jydsk Aluminium Industri og Esbjerg Farve- og Lakfabrik A/S, KSN Industri A/S samt DI Digital, hvor han er formand for Elektronikudvalget.

Tiden inden GPV 
Inden Bo Lybæk tiltrådte som adm. direktør i GPV International A/S var han i perioden 1999-2008 adm. direktør i Hydro Aluminium Tønder A/S og Hydro Aluminium Raeren SA, Belgien. Sideløbende var han i perioden 2002-2008 adm. direktør i Norsk Hydro Danmark A/S, der er en del af Statoil International Holding A/S. Inden da var han adm. direktør i LR Plast A/S, Glostrup fra 1996 til 1999, og før det vicedirektør i Biberist AG i Schweiz fra 1995-1996. Bo Lybæk har desuden boet og arbejdet i Schweiz i otte år.
Bo Lybæk stod i spidsen for et turn around i Hydro Aluminium Tønder A/S, der resulterede i en øget omsætning fra 483 mio. kroner til 798 mio. kroner i perioden 1999-2007. Virksomheden øgede i denne periode sit overskud før renter og skat fra 1 procent til plus 6 procent.

Noter 

Erhvervsfolk fra Danmark
Kunstnernes Frie Studieskoler

Kunstnernes Frie Studieskoler  var en dansk kunstskole etableret i København i 1882 som protest mod Kunstakademiets kunstsyn og optagelsesregler, og for at der kunne være et alternativ til Kunstakademiets uddannelsesprogram. Kunstnernes Frie Studieskoler eksisterede til 1912 og havde betydning for Det moderne gennembrud i dansk kunst. Johan Rohde var en af initiativtagerne til skolen efter at han havde forladt Kunstakademiet samme år.

Laurits Tuxen var skolens første leder og P.S. Krøyer en af lærerne. Allerede i 1883 fik skolen offentlig støtte økonomisk og blev dermed et anerkendt alternativ til Kunstakademiet.

Zahrtmanns skole

To år efter stiftelsen blev den udvidet med en forberedelsesklasse, som først blev ledet af Frans Schwartz, men i 1885 blev Kristian Zahrtmann leder, og under ham blev forberedelsesklassen udviklet til en selvstændig enhed.

Zahrtmanns skole var af stor betydning for den gruppe malere, som blev kendt under navnet Fynboerne på grund tilknytningen til Fyn. 
Blandt Zahrtmanns studerende var blandt andet Peter Hansen, Fritz Syberg, Poul S. Christiansen, Johannes Larsen, Oluf Hartmann, Karl Isakson, Edvard Weie, Harald Giersing og Olaf Rude.

Referencer

Uddannelsesinstitutioner i Danmark
Maleri
Etableret i 1882
Ophørt i 1912
Agadirkrisen

Agadirkrisen, også kaldet den anden marokkanske krise eller Pantherspringet, var en international krise, som opstod efter, at den tyske kanonbåd SMS Panther blev sendt til den marokkanske havneby Agadir den 1. juli 1911.

Forløb 
Efter at franske myndigheder havde rapporteret om uroligheder i den marokkanske by Fez, blev franske styrker sendt til byen for at genoprette ro og orden. Franskmændene indtog Fez den 21. maj 1911, og ligeledes Rabat. Den tyske udenrigsminister Alfred von Kiderlen-Waechter mente, at dette var et brud mod Algecirastraktaten, og sendte - muligvis uden at rådføre sig med resten af regeringen - kanonbåden SMS Panther til Agadir, hvor den fremsatte de tyske krav den 1. juli. Kiderlen-Wächter regnede med, at Frankrig ville blive isoleret og komme til som modydelse for Det Tyske Kejserriges eventuelle accept af fransk herredømme over hele Marokko at overdrage store landområder i Afrika, frem for at risikere en krig om Marokko.

SMS Panthers påskud for at ankomme Agadir var forsvaret af tyske handelsinteresser. Efter få dage blev SMS Panther erstattet af to andre tyske krigsskibe, hjælpekrydseren SMS Berlin og kanonbåden SMS Eber. En tysk civilist 100 km nordenfor rejste sydpå for at blive reddet, men ankom til Agadir først tre dage efter, at Panther var kommet dertil.

Frankrig fik imidlertid støtte både af Storbritannien og Rusland, mens Tysklands allierede Østrig-Ungarn og Italien ikke gav Tysklands projekt deres tilslutning. Tyskland blev nødt til at redde sig ud af situationen.

Ved Marokko-Kongo-traktaten 4. november 1911 accepterede Tyskland Frankrigs stilling i Marokko, i bytte mod territorium under den franske ækvatorialafrikanske koloni Mellemkongo (Neukamerun). I tyske øjne var kompensationen imidlertid utilstrækkelig. Den konservative tyske politiker Ernst von Heydebrand und der Lasa (1851-1924) kritiserede rigskansler Theobald von Bethmann Hollweg for ikke at være aggressiv nok i sin udenrigspolitik. Heydebrand udtalte skæbnesvangert i rigsdagen: "Tyskland ved nu, hvem vores virkelige fjende er." Det var England, han mente. 

I marts 1912 måtte Marokko formelt opgive sin suverænitet til fordel for Frankrig i Fez-traktaten.

Krisen og stormagtsalliancerne 

Agadirkrisen viste, at landene i trippelententen sandsynligvis ville komme til at støtte hinanden i tilfælde af en stor international konflikt, men at Østrig-Ungarn og Italien formodentlig ikke ville komme Tyskland til hjælp med mindre, de selv blev angrebet først.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Christian Preuße: Die zweite Marokko-Krise 1911 im LeMO (Deutsches Historisches Museum und Haus der Geschichte)
 Konstantin Sakkas: Der Panthersprung nach Agadir. Kalenderblatt des Deutschlandfunk vom 19. April 2011.
 Gerd Fesser: Der Panthersprung nach Agadir. I: Zeit Online, 1. Juli 2011.

Marokkos historie
Camerouns historie
Begivenheder i 1911
Fransk kolonihistorie
Tysklands kolonihistorie