kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
S.A. Sørensen

Søren Anthon Sørensen (født 31. januar 1840 i Ajstrup i Vendsyssel, død 11. februar 1896 i København) var en dansk officer og militærhistorisk forfatter.

Han var søn af lærer Christen Sørensen (1813-1877) og Dorothea Kirstine Svendsdatter (1822-1902). Oprindelig opdraget til handelsmand blev han reserveofficer 1862 og blev, efter med dygtighed at have deltaget i krigen 1864, optaget i linjen. Ved ihærdigt arbejde bødede han på sin mangelfulde uddannelse og blev efterhånden stærkt benyttet. I en årrække var han adjutant og stabschef hos generalinspektøren for Fodfolket, var medlem af mange kommissioner, blev 1892 oberstløjtnant og var ved sin død sekretær i generalkommissionen. Han har haft megen indflydelse på Fodfolkets uddannelse. Sørensen blev Ridder af Dannebrog 1864 og Dannebrogsmand 1887.

I sin knappe fritid drev han indgående kildestudier og trængte dybt ind i flere perioder af Danmarks historie, således i Den Nordiske Syvårskrig, Karl Gustav-krigene og Frederik VI's tid. Noget større værk fik han ikke tid til at udgive, men i Dansk Biografisk Leksikon og i Vort Forsvar har han skrevet en mængde værdifulde artikler; en del af de sidste blev efter hans død samlede i bogform. Fra 1891 til sin død redigerede han Meddelelser fra Krigsarkiverne, hvor han skrev Auxiliærkorpset 1813, 1. Periode, et særdeles dygtigt krigshistorisk arbejde.

Sørensen var en ualmindelig dygtig skakspiller og forfatter af skakproblemer; i sine løjtnantsdage deltog han i udgivelsen af Nordiske Skakproblemer og var medredaktør af Nordisk Skaktidende. Han er begravet på Ajstrup Kirkegård.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Militærhistorikere fra Danmark
Skakspillere fra Danmark
Officerer fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Personer i den 2. Slesvigske Krig fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Danskere i 1800-tallet
Søren Christian Sørensen

Søren Christian Sørensen (født 8. december 1843, død 2. november 1916) var en dansk præst.

Sørensen blev student 1862, cand.theol. 1870; derefter personel kapellan i Romdrup, 1873 præst ved Skt. Hans Hospital, 1875 residerende kapellan i Nyborg, 1879 ved Garnisonskirken i København, 1888 sognepræst ved samme kirke.

Han var fra 1901 medlem af bestyrelsen for Indre Mission og fra 1906 formand for Kristeligt Dagblad. Som redaktør af Annekset var han fra 1905 knyttet til Indre Missions Tidende, hvis redaktør han var fra 1915 til sin død. Foruden at have udgivet en prædikensamling (1888) er han forfatter til en biografi af Vilhelm Beck (V. Beck, en Mand og hans Gerning, 1913, 2. opl.).

Allerede fra ungdommen af var han varmt national, og senere kæmpede han ivrigt (bl.a. ved en række indlæg i pressen) for forsvarssagen. Kirkeligt hørte han hjemme i »Indre Mission«, hvis arbejde han ivrigt støttede. Ved sin forkyndelse i Garnisons Kirke fik han stor betydning for adskillige teologiske studenter.

Litteratur 
 Artiklen "Søren Christian Sørensen" i Salmonsens konversationsleksikon, 2. udg.

Præster fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Salmonsens
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Peder Grib Fibiger

Peder Grib Fibiger (født 28. september 1784 på Snoghøj, død 8. august 1833 i Kolding) var en dansk skolemand, broder til Jacob Scavenius Fibiger.
 
Fibiger blev student fra Roskilde Katedralskole 1801, vandt 1809 Prismedaillen for en æstetisk Opgave om Elegien, blev 1810 adjunkt i Roskilde, 1817 overlærer i Nykøbing på Falster, 1822 rektor i Kolding. Han er mest kendt ved sine æstetiske interesser, der særlig har givet sig udslag i hans oversættelse af Sofokles' tragedier (2 Bd, 1821-22).

Eksterne henvisninger 
 Biografi i Dansk biografisk Leksikon

Skolefolk fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Peder Grib
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer fra Fredericia
Oversættere fra Danmark
Rektorer fra Kolding Gymnasium
Caspar Wilhelm Smith

Caspar Wilhelm Smith (ved dåben: Kaspar Vilhelm) (16. juni 1811 i København – 4. september 1881 sammesteds) var en dansk sprogforsker, far til Carl Vilhelm Daniel Rohl-Smith. 

Af sin stiffader P.G. Fibiger blev han 1829 fra Kolding Skole dimitteret til universitetet. I sine Studier, der i fl. Aar hemmedes af
Sygelighed, delte han sig mellem Filosofi og Filologi,
men tog 1840 filologisk Embedseksamen. 1841
tiltraadte han en Udenlandsrejse, der kom til at
vare til 1845. Hans Tanke var egl. at drive
omfattende sprogfilosofiske Studier, først og
fremmest i Berlin; men hans Interesse droges
mere og mere til de slaviske Sprog, og Studiet
af disse, særlig Polsk, blev da efterhaanden
Formaalet for Rejsen. Da der ingen Udsigter var
for ham i Danmark ad denne Vej, bestemte han
sig for Skolegerning og blev 1847 Adjunkt i
Roskilde. Ønsket om at faa de slaviske Sprog
repræsenterede ved Univ. gjorde sig imidlertid
mere og mere gældende, og efter at S. 1859,
med Fritagelse for det mundtlige Forsvar, havde
erhvervet den filosofiske Doktorgrad ved den
ene af de Afhandlinger, han 1857—59 udgav
under Fællestitelen De locis quibusdam
grammaticæ linguarum Balticarum et Slavonicarum,
blev han 31. Oktbr s. A. udnævnt til Docent i
slavisk Sprog og Litteratur. 1865 fik han Titel
af Prof., hvilken han dog gav Afkald paa. I
denne Stilling virkede han til sin Død. Af hans
Arbejder maa fremhæves: »Grammatik der
polnischen Sprache« (Berlin 1845, 2. Udg. 1864),
den vigtige, af fortræffelige Noter ledsagede
Oversættelse af »Nestors russiske Krønike«
(1869), den ved hans Død ikke helt afsluttede
»Russisk Litteraturhistorie fra Peter den Store's
Tid til Beg. af dette Aarhundrede« (1882);
endvidere en Rk. mindre, dels selvstændig
udgivne, dels i forsk. Tidsskrifter offentliggjorte
Arbejder over sproglige, litterære, historiske ell.
religionsfilosofiske Emner. S. var ogsaa en fin
Kender af Holberg, hvorom han har aflagt
Vidnesbyrd i sin Bog »Om Holberg's Levned og
populære Skrifter« (1857).

Smith blev Ridder af Dannebrog 1878. Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Eksterne henvisninger 
 Biografi i Dansk biografisk Leksikon
 

Filologer fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Personer fra København
Danskere i 1800-tallet
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Ansatte ved Københavns Universitet
Riddere af Dannebrog
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Viskinge Kirke

Viskinge Kirke stammer fra begyndelsen af 1200-tallet, og som så mange andre steder blev også denne kirke formentlig opført af den stedlige stormand, her sandsynligvis én af Hvideslægten. Kirken har gennemgået mange ændringer, både ombygninger og tilbygninger. Hvad der oprindeligt var en romansk kirke i kløvet kamp med bjælkeloft og små vinduer til alle sider, er i dag en sengotisk bygning med hvælvinger og kun med vinduer mod syd og vest.

Kalkmalerierne i kirken blev skabt i første halvdel af det 15. århundrede; men efter reformationen blev de overkalkede. Først i 1895 blev de atter frilagt, og de regnes blandt de bedste fra deres tid.

Orglet fra 1949 har syv stemmer. Det blev bygget af Th. Frobenius & Sønner og restaureret i 1996.

Note

Litteratur 
 J.P. Trap: Danmark, Holbæk Amt, Bind III, 2, 5. udg. 1954.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Viskinge Kirke i bogværket Danmarks Kirker, Nationalmuseet
 Viskinge Kirke  hos nordenskirker.dk
 Viskinge Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Kalundborg Kommune
Kirker i Roskilde Stift
Kirker i Holbæk Amt
Helmer Smith

Helmer Smith (født 26. april 1882, død 9. januar 1956) var en svensk indolog.

Smith studerede 1900—04 i Upsala, hvor han tog kandidateksamen i sanskrit, latin, græsk, samt slaviske og nordiske sprog, fortsatte derefter sine studier i Berlin 1905—06 under Pischel og Geldner og tog licentiateksamen i Upsala 1908. 

Med gentagne stipendier af den Bergstedtske Fond tog han 1909—10 atter på studierejse til Berlin, og kom derefter til København, hvor han i ca 10 år fortsatte studiet af sanskrit, pali, iraniske sprog, arabisk, singhalesisk osv., og især fordybede sig i bibliotekernes palmebladshåndskrifter. 

Efter at være blevet kendt med V. Trenckners efterladte Pali-manuskripter, helligede han sig mere og mere til studiet af Pali, og trods et tilbud om ansættelse i London, for at overtage bearbejdelsen af det engelske Pali Text Societys leksikon, foretrak han at blive i København og deltage i fortsættelsen af Trenckners leksikon, der var planlagt til udgivelse af Videnskabernes Selskab. 

Ved sit indgående kendskab til Pali-håndskrifterne og sin skarpe kritiske begavelse indtog han utvivlsomt førstepladsen blandt sin tids Pali-forskere. 1921 blev han docent i indologi ved Lunds Universitet. 1927 blev han æresdoktor sammesteds. 1936-47 var han professor ved Uppsala Universitet i sanskrit og sammenlignende indoeuropæisk sprogforskning.

Han foretog gentagne gange studierejser til Paris for håndskriftundersøgelser, hvor han samtidig havde lejlighed til at studere flere ny-indiske sprog (tamulisk, hindi, bengali). I flere år gjorde han omfattende forarbejder til sin udgave af det store og højst vigtige Paligrammatiske værk Saddaniti.

Bibliografi 
 En ny kritisk udgave af Sutta-Nipata (i forening med Dines Andersen, i Pali Texts Societys skrifter, London 1913); 
 En mønsterværdig kritisk udgave af Pali-Kommentaren til samme værk: Paramatthajotika, I—III (sammesteds 1915—18; med metriske og leksikografiske indices); 
 Kritisk udgave af Pali-Dhatupatha'erne (i forening med Dines Andersen, Videnskabernes Selskabs historisk-filologiske Meddelelser, IV, 6, København 1921]); 
 Ny kritisk revideret udg. af The Commentary on the Dhammapada, Vol. I, part I (Pali Text Society, London 1925). 1.—2. del af Saddaniti udkom 1928—29 (i skrifter udgivet af Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund, XII, 1—2).
 Helmer Smith og Dines Andersen; Critical Pāli Dictionary, Department of Cross-Cultural and Regional Studies Københavns Universitet, reviderad, utökad och editerad version av Carl Vilhelm Trenckners utkast. Vol. I. København, (1924—1948).

Kilder 

 

Orientalister fra Sverige
Indologer
Ansatte ved Lunds Universitet
Ansatte ved Uppsala Universitet
Æresdoktorer
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Salmonsens
Johan Frederik Carøe

Johan Frederik Carøe kan henvise til flere personer:

 Johan Frederik Carøe (borgmester) (1742-1819) – borgmester i Randers
 Johan Frederik Carøe (handelsmand) (1817-1893) – handelsmand
Johan Frederik Carøe (borgmester)

Johan Frederik Carøe (født 7. november 1742 i Randers, død 18. oktober 1819) var borgmester i Randers.

Carøe var søn af købmand Hans Carøe og Maren f. Schnell. Han tog dansk juridisk eksamen 1767, blev 1769 rådmand i sin  fødeby og 1773 borgmester. Samtidig havde han flere andre embeder, i det han 1769-72 var konstitueret byfoged samt herredsfoged i Sønder Hald, Øster Lisbjerg og Rugsø herreder og fra 1775-1814 birkedommer og skriver i Dronningborg Birk, medens han 1804 gik af som borgmester. I de 50 år, i hvilke han var embedsmand, og af hvilke han i de 35 var medlem af magistraten, opnåede han en indflydelse og anseelse, hvoraf næppe nogen før eller siden har været i besiddelse i Randers. Han ophjalp kommunens slette økonomiske tilstand, i det han 1772 udarbejdede en vedtægt, i følge hvilken byens jorder blev opdyrkede og ved udleje kunne indbringe betydelige summer, så ikke alene gælden kunne afbetales, men der blev råd til mange store udgifter; et nyt rådhus blev opført 1778, Skt. Mortens Kirke fik et nyt tårn 1796, et sprøjtehus byggedes 1800. Med store bekostninger ryddedes havnen for sten, og den opmudredes således, at efter 13 års arbejde år 1800 større fartøjer kunde lægge til ved byen. Det skyldtes også ham, at landevejen mod syd, der hidtil ofte havde stået under vand, nu blev farbar. Han oprettede en spindeskole for fattige pigebørn, der 1789 forandredes til en almindelig arbejdsanstalt, hvorved alt tiggeri blev afskaffet, hvorom han selv skriver, at dette skete i Randers førend i nogen anden by. Det var også ham, der bevirkede, at det gamle Helligåndshus blev indrettet til latinskole og rektorbolig, hvorved han reddede skolen fra at blive nedlagt. I det hele tog Randers et stort opsving i hans tid både i henseende til handel og industri. Om hans interesse for denne sidste vidner en trykt indberetning fra ham til selskabet for indenlandsk kunstflid, af hvilket han var korresponderende  medlem. Han karakteriseres som en udmærket dygtig, men tillige højst myndig mand. Regeringen påskønnede hans fortjenester ved 1790 at udnævne ham til justitsråd og 1805 til etatsråd, og Randers by lod hans portræt ophænge i rådhussalen. Senere blev han Ridder af Dannebrog.

1787 købte Carøe sammen med kammerherre Peter Severin Fønss Essenbæk af generalauditør Christian Kallager. Sammen udstykkede de gården og solgte godset til fæsterne.

Han blev 18. juli 1771 gift med Anna Margrethe Hansen (jf. kirkebog i Randers Sankt Morten), en halvsøsterdatter til legatstifteren Niels Brock. De fik 7 børn. Johan Frederik Carøe døde 18. oktober 1819 (begravet 29. oktober).

Kilder 
 
 Thomas Hansen Erslew, Almindeligt Forfatterlexicon for Kongeriget Danmark med tilhørende Bilande fra 1814.
 Snæbiørn Asgeirsen Stadfeldt, Beskrivelse af Randers.

Borgmestre i Randers
Riddere af Dannebrog
Embedsmænd fra Danmark
Jurister fra Danmark
Byfogeder fra Danmark
Herredsfogeder fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Randers
Ikke-folkevalgte borgmestre fra Danmark (før 1919)
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon
Etatsråder fra Danmark
Johan Frederik Carøe (handelsmand)

Johan Frederik Carøe (født 3. august 1817 i Horsens, død 27. december 1893 i København) var en dansk handelsmand, bror til Christian Frederik Carøe.

Hans fader, Hans Frederik Carøe (død 1852), da borgmester og byfoged i Horsens, var en søn af etatsråd og borgmester sammesteds Nicolai Christian Carøe (død 1833), en broder til Johan Frederik Carøe fra Randers; moderen hed Helene f. Kruuse. Efter i 3 år at have været beskæftiget ved en korn- og kolonialforretning i Vejle, dernæst i Aabenraa og Kiel de næste 7 år, etablerede Carøe sig 1843 i København som grosserer. I sin lange handelsvirksomhed har han på forskellig måde med held bidraget til at bringe vor kornhandel i højde med den øvrige verdens. Ved hans initiativ blev således overgangen fra tøndemål til autoriseret vejning og rationel vægtbestemmelse endelig gennemført, og som medlem af Grosserer-Societetets komité (1863-83) fandt han en kærkommen lejlighed til at yde et væsentligt bidrag til etableringen af faste slutsedler og oprettelsen af et voldgifts- og bedømmelsesudvalg for kornhandelen. Også på anden måde har han virket til landets vel, således ved sin deltagelse i krigsskadeserstatnings-kommissionen, hvoraf han 1865 blev kongevalgt medlem. I 1873 var han endelig medstifter af Handelsbanken, hvortil han siden var knyttet som medlem af bestyrelsesrådet. I 1861 indvalgtes han i Nationalbankens repræsentantskab, i 1867 i Sø- og Handelsretten. Carøe blev 1866 udnævnt til etatsråd, 1869 til Ridder af Dannebrog, 1885 til Dannebrogsmand og 1893 til Kommandør af 1. grad. Han døde 1893.

21. september 1849 ægtede han Caroline Marie Thiesen (20. oktober 1820 – 5. september 1865), datter af hospitalsforstander Thiesen i Kolding.

Han er begravet på Garnisons Kirkegård.

Han er portrætteret posthumt på P.S. Krøyers Fra Kjøbenhavns Børs (1895).

Kilder 
 

Grosserere fra Danmark
Medlemmer af Sø- og Handelsretten
Kommandører af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Horsens
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon
Adriana Karembeu

Adriana Karembeu (Adriana Sklenaříková, født 17. september 1971) er en slovakisk fotomodel.

Biografi 
Karembeu blev født i Brezno, en by i det centrale Slovakiet. Hun studerede medicin i Prag, men hun opgav sine studier for at blive fotomodel.

I USA var hun model for for Victoria's Secret. Hun er en tidligere Guinness rekordindehaver for de længste ben blandt kvindelige modeller.

I 2006 blev hun af FHM valgt til den mest sexede kvinde i verden.

Hun er ambassadør for Røde Kors i Frankrig.

Hun har haft flere roller som skuespiller. I 2008 havde hun rollen som Agecanonix i Asterix og De Olympiske Lege.

Hendes ægteskab 
Karembeu mødte den franske fodboldspiller Christian Karembeu på en flyvning fra Paris til Milano i 1998 og de blev gift i december samme år. Hun udtalte den 9. marts 2011 at hun ville skilles fra sin mand. 
Men det er endnu ikke sket (januar 2013).

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Adriana Karembeu officielle hjemmeside
 

Fotomodeller fra Slovakiet
Skuespillere fra Slovakiet
Tabla

Tabla er et indisk og pakistansk percussion-instrument, der spilles siddende. Metalkedler med form som bongotrommer, betrukket med dyreskind med runde plastikcirkler på midten af skindet. En tabla spilles med fingrene og hænderne, og er som regel stemt i et højt leje.

Musikinstrumenter
Indiens kultur
Sopransaxofon

Sopransaxofon eller nogle gange blot omtalt som sopransax er en type saxofon, en træblæser, som blev opfundet i 1840'erne. Sopransaxofonen er det tredjemindste medlem af saxofon-familien, som består af (fra mindst til størst) soprillo, sopranino, sopran, alt, tenor, baritone, bas, contrabassaxofon og tubax.

Træblæseinstrumenter
Morten Wagner

Morten Oliver Nicolai Wagner (født i 1972 i Viborg) er en dansk iværksætter. 

Han startede i 1998 Dating.dk sammen med to venner, Peter Johan Sønderby-Wagner og Henrik Back.

Siden er Freeway koncernen vokset med mange af de største danske sociale netværk, herunder Arto.dk, Virtual Manager, Trendsales, spigo.dk og DKBN. I alt er Freeway involveret i lidt over 20 forskellige sider og vokser hurtigt. Morten bor i Schweiz og arbejder med internationaliseringen af Freeway sites. I 2007 vandt Freeway juryens ærespris på New Media Days.

Familie 
Han er søn af den tidligere topadvokat Morten L. Wagner og bror til Mia Wagner.

Bøger 
 Datingkongen (2013) - selvbiografi skrevet i samarbejde med Anders Houmøller Thomsen

Eksterne henvisninger 

Personer fra Viborg
Erhvervsfolk fra Danmark
Iværksættere fra Danmark
Freeway Holding
Tim Walker

Tim Walker (født i 1970) er en engelsk modefotograf med base i London. Hans interesse for fotografering begyndte allerede før han ville på universitetet, og arbejdede for Conde Nast Publications i London. Da han senere blev nummer 3 i en fotografikonkurrence i den engelske avis The Independent, valgte han at tage tre år på Photography BA Hons degree på Exter college of art. 

Efter at han bestod eksamen i 1994 arbejdede han som freelancefotograf i London, og tog derefter til New York, hvor han arbejde på fuld tid for den store modefotograf Richard Avedon. Da han igen flyttede tilbage til England, arbejdede og fokuserede han mest på portrættet og dokumenterende fotografier for UK newspaper. 
Da han var 25 år, skød han sin første fotoserie for modemagasinet Vogue, og har senere også fotograferet for den britiske, italienske og amerikanske udgave.

I 2008 blev hans første egen udstilling holdt på Design Museum i London, hvilket også resulterede i en udgivelse af en bog med hans billeder. Flere museer som Victoria and Albert Museum og National Portrait Gallery i London har alle permanente udstillinger med billeder taget af Tim Walker.

Hans fotostil er meget fantasifuld, og han fortæller i et interview til Comatosedesign.com at han elsker smukt tøj, men ikke går op i om det er in lige nu. Han har arbejdet sammen med store modeller som: Lily Cole, Gemma Ward, Jessica Stam og Agyness Deyn. 

Fotografer fra England
Matzahboller

Matzahboller, også kendt som קניידלעך kneydlach (pl.)  (kneydl, singular) på Yiddish, (også kneydls, matza balls, matzoh balls, eller matzo balls) er traditionelle Ashkenazi(Øst-Europæisk Jøde) boller lavet af Matzahmel. Matzahmel er mel, lavet af ugæret brød. Det minder i en vis grad om knækbrød.

Det er en af de helt store madtraditioner at lave Matzahboller til den jødiske påske (pesach). Eftersom man jo ikke må spise eller have nogen former for gærede produkter i sit hus.

Et typisk påskemåltid hvor der indgår matzahbrød, kunne se sådan ud:

 Haroshet – som er en kompot lavet af æbler, rosiner, mandler og kanel. Den skal minde om den ler som israelitterne lavede teglsten af i Egypten.
 Maror, som er bitre urter lavet af bl.a. peberrod. Det skal minde om de trængsler israelitterne måtte igennem under Farao
 Persille eller anden salat, som dyppes i saltvand og derefter spises til minde om de salte tårer forfædrene græd da de råbte til Gud om hjælp
 Saltvand som minder om fædrenes tårer
 En lammeknokkel eller et ben fra et andet dyr, som en påmindelse om påskelammet hvis blod man smurte på dørstolperne
 Et hårdkogt æg, som også kaldes Chagiga, og som symboliserer det ekstra offer man bragte i templet ved festerne.

Brød
Kashima Antlers

Kashima Antlers er en japansk fodboldklub fra Kashima (Ibaraki), der spiller i J. League Division 1.

Titler 
Liga
 J. League Division 1:
 Vinder (7): 1996, 1998, 2000, 2001, 2007, 2008, 2009
 Sølv (2): 1993, 1997
Cup-turneringer
 Emperor's Cup: 
 Vinder (3): 1997, 2000, 2007
 J. League Cup:
 Vinder (3): 1997, 2000, 2002
 Sølv (3): 1999, 2003, 2006,
 Xerox Super Cup:
 Vinder (5): 1997, 1998, 1999, 2009, 2010
 Sølv (3): 2001, 2002, 2008

Historiske slutplaceringer

Nuværende trup 
Pr. 9. september 2019.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Official Site
 J.League

Fodboldklubber i Japan
Etableret i 1947
Yrsa (kreaturfærge)

Yrsa er en kreaturfærge bygget til transport af dyr, materialer og maskiner til øerne i det Sydfynske Øhav. Den ejes af Langeland Kommune. Kreaturfærgen er navngivet efter den berømt ko "Yrsa" fra Birkholm. Jerseykoen blev 28 år og måske Danmarks ældste ko. Den blev født på Strynø, hvor kreaturfærgen Yrsa i dag har hjemsted.

Danmark har forpligtet sig til at sikre, at Øhavets typiske arter og naturtyper trives, og dermed også vil kunne opleves af næste generationer. Strandengene i Øhavet har været udnyttet intensivt i generationer til græsning af kreaturer og får. Græsningen giver gode vilkår for de blomsterplanter, kystfugle, frøer og tudser, der lever i det salte miljø på strandengen.

I dag er der dårlig økonomi i afgræsningen, og den er derfor næsten ophørt på en række småøer og holme. Problemer med transport af dyrene er en af årsagerne til den manglende afgræsning. I 2004 investerede det tidligere Fyns Amt i kreaturfærgen Yrsa for at gøre det lettere at få dyr ud på de små ubeboede øer og holme i Øhavet.

Færger i Danmark
Scotch Cup 1966

Scotch Cup 1966 var den ottende udgave af curlingturneringen Scotch Cup, og den blev afviklet i arenaen PNE Forum i Vancouver, British Columbia, Canada. Turneringen blev for syvende gang vundet af Canada, som besejrede Skotland med 12-5 i finalen. Det var sjette gang, at Skotland måtte nøjes med andenpladsen i turneringen.

I dag betragter World Curling Federation Scotch Cup 1966 som det ottende VM i curling for mænd.

Resultater

Grundspil 

De syv deltagende hold spillede en enkeltturnering alle-mod-alle. De fire bedste hold gik videre til semifinalerne.

Slutspil

Semifinaler

Finale

Samlet rangering

Kilder / eksterne henvisninger 
 http://results.worldcurling.org/Championship.aspx?id=13 

1966
Sport i 1966
Curling i Canada
Sport i Vancouver