kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sinopec

China Petroleum & Chemical Corporation (中国石油化工股份有限公司) eller Sinopec Limited er et kinesisk olie- og gasselskab med hovedsæde i Beijing. Sinopec er børsnoteret på Hong Kong Stock Exchange (), Shanghai Stock Exchange (), New York Stock Exchange () og London Stock Exchange (). Sinopec er målt på omsætning verdens femtestørste børsnoterede virksomhed (2011).  I 2007 var virksomheden rangeret som nr. 1 i Top 500 Enterprises of China-rangeringen.

Sinopec Limiteds moderselskab Sinopec Group er et af de væsentligste olieselskaber i Kina. Sinopecs forretningsområder inkluderer olie- og gasefterforskning; raffinering; markedsføring, produktion og salg af petrokemikalier, kemiske fibre, kemisk fremstillet gødning, øvrige kemiske produkter; lagring af råolie og naturgas og transport via rørledninger; import og eksport af råolie, naturgas, raffineret olie, petrokemikalier og øvrige kemikalier.

Historie 

Sinopec Limited blev etableret som et datterselskab under China Petrochemical Corporation Group (Sinopec Group) i februar 2000. Virksomheden blev i oktober 2000 samtidigt børsnoteret i Hong Kong, New York og London. Shanghai-børsnoteringen blev færdiggjort i juni 2001.

Gennem sine arvede aktiver fra Sinopec Group har analytikerne kategoriseret Sinopec Limited som en primært downstream olieaktør i sammenligning med PetroChina. Sinopec er Asiens største olieraffinerer målt på årlig raffineret volumen. Sinopec producerer omkring en 1/4 så meget råolie som PetroChina, men producerer omkring 60 % flere raffinerede produkter om året.

I december 2006 overtog Sinopec aktiverne i Shengli Petroleum, hvis primære aktiver var et modent kinesisk oliefelt, med overtagelsen kunne Sinopec stabilisere sin råolietilgang og forbedre udnyttelsen på sine eksisterende raffinaderier.

Internationale aktiviteter 
Udenfor Kina har Sinopec bl.a. aktiviteter i afrikanske lande som Gabon, Sudan,  Etiopien, Cameroun i samarbejde med Total og Nigeria.

I august 2009 overtog Sinopec det Geneve-baserede Addax Petroleum for 7,5 mia US $, dermed blev det største opkøb af en udenlandsk virksomhed, som en kinesisk virksomhed nogensinde havde foretaget.

Sinopec driver også virksomhed i Brasilien og i den britiske del af Nordsøen.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Company website
 Company website

Olieselskaber fra Kina
Kemivirksomheder fra Kina
Statsejede virksomheder fra Kina
Naturgasselskaber fra Kina
Etableret i 2000
Ranelva

Ranelva er et 130 km langt vandløb i Rana kommune i Norge, og en af Nordland fylkes længste elve. Elven har sit udspring i Gubbeltåga på Saltfjellet og Randalselv (lulesamisk: Goabdesjåhkå) i grænseområdet til Sverige. Sidstnævnte går først i nordvestlig retning. Ranelva opstår i sammenløbet mellem Randalselva og Gubbeltåga. Elven løber hovedsagelig i vest-sydvestlig retning.

På vej sydvestover løber Virvasselva ud fra syd. Strækningen mellem Ranelvas begyndelse og dens møde med Virvasselva er på samisk kaldt Ruovadajåhkå.

Ved Storvoll modtager den elvene Bjøllåga, Tespa og Stormdalsåga fra nord og Messingåga fra syd. Vandløbet fortsætter så i sydvestlig retning gennem Dunderlandsdalen, hvor det fra vest optager Eiteråga og fra øst Grønfjellåga og Plura. Sydvest for Røssvoll mødes Ranelva og Langvassåga, der kommer fra Langvatnet. Ved Selfors kommer Revelelva, (som er udløbet til Tverråga). Ranelva munder ud i Ranfjorden ved Fossetangen i Selfors i nordenden af Mo i Rana.

Elven har et afvandingsområde på 3.790 km². Før udbygningen af vandkraftværkerne i Reinforsen (1925) og Langvatn (1964) var afvandingsområdet 3.843 km².

Ranelva er en populær elv for fritidsfiskere og er rig på laks og ørred. En af Norges længste laksetunneler (385 meter lang) befinder sig ved Reinforsen og stod færdig i 1956.

I 1996, 2004 og 2005 blev Ranelva rotenonbehandlet nedenfor Sjøforsen for at bekæmpe lakseparasitten Gyrodactylus salaris, som første gang blev påvist i 1975.

E6 følger en stor del af elvens løb.

Litteraturhenvisninger
 Lars-Evan Petterson: Flomsonekartprosjektet Flomberegning for Ranelva (156.Z), Norges vassdrags- og energidirektorat, Dokument nr 1, januar 2004, 
 Bevaringsgruppa, Rana: Ranaelva. Plan for fiskebevaringsarbeid og dødfiskoppsamling i forbindelse med rotenonbehandlingen 2003-04

Vandløb i Nordland
Sylvia Pio

Sylvia Mizpah Pio (født 29. november 1876 i Ishøj, død 24. april 1932 i København) var en dansk socialist, datter af Louis Pio og en periode lensgrevinde.

Sylvia Pio voksede op "i et jævnt miljø" og pådrog sig som 27-årig tyfus. Hun mødte under et rekreationsophold grev Eggert Knuth, som hun 6. juli 1903 blev gift med. Parret fik i 1904 sønnen Frederik og i 1911 datteren Eva. I 1912 blev ægteskabet opløst, og Sylvia Pio flyttede til København. I 1917 giftede hun sig med skuespilleren Johannes Poulsen. Det ægteskab opløstes i 1922. Sylvia Pio arbejdede op til Socialdemokratiets 50-års jubilæum i 1921 på at få æresoprejsning for sin far og fik med hjælp fra Thorvald Stauning Louis Pios aske til København, hvor den blev bisat i en obelisk på Vestre Kirkegård.

Noter

Referencer

Litteratur

Eksterne henvisninger 
 
 Sylvia Pio (1878 - 1932) i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
 Sylvia Pio - En stærk kvindelig socialist, anmeldelse i Arbejderen af Kristian Hvidts bog
 Sylvia Pio -  En adelig socialist , anmeldelse i historie-online af Kristian Hvidts bog

Socialdemokrater fra Danmark
Personer fra Chicago
Grevinder fra Danmark
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Danskere i 1900-tallet
Østrup (Albæk Sogn)

Østrup er en lille landsby øst for Randers. Østrup ligger i Albæk Sogn hvor til også hører Vestrup. Albæk sogn var tidl. et selvstændigt Birk, hvor domsområdet lå under Bispegården i Østrup. Bispe-lenet, var fuldstændigt dominerede i Randers-området nord-nordøst for fjorden.
Østrup Len omfattede således: Albæk, Mellerup, Lem og Støvring sogne, samt herregården Sørup, der udgjorde det meste af området mellem Hadsundvej - Lem - Gimming og Dronningborg.

Østrup var dengang ikke en landsby, men var stedet hvor der tidlige lå en bispeborg som hørte under Aarhus Bispesæde. Her boede de skiftende Aarhus bisper, og Svend Udsøn er den tidligste vi kan læse om, der var bosat på borgen i Østrup. Der står nemlig skrevet at: Aarhusbispen Sven Udsøn fik helsot og døde på sin borg i Østrup i 1191. 
Han blev kørt fra Østrup til Øm kloster, hvor han blev begravet. Da hans kiste blev åbnet for en del år siden, var hans skelet meget velbevaret. Men man undredes over, at hans hoved lå meget skævt, næsten helt ned mod skulderen, men det skyldtes sikkert den lange køretur fra Østrup til Øm i en stiv vogn, der har skrumplet en hel del på de hullede veje. Bispeborgen, gik som alt andet gejstlig gods ved reformationen i 1536 over til tronen, og bispeborgen blev nu Kongens slot, Christian 3. 
Hans søn Frederik den anden, kaldte det for sit jagtslot. Her boede han altid når han gik på jagt.

Referencer 
 Jean Seeberg, Albæk sogn-de nedre byer.

De nedre byer i Randers Kommune
Generationsskifte

Generationsskifte kan betyde flere ting:

 Generationsskifte (erhverv) - skifte af ejerforhold i en virksomhed
 Generationsskifte (biologi) - et periodisk skifte mellem generationer med forskellig forplantningsmåde
Kontering

Kontering er noget man gør i bogholderiet. For at holde styr på økonomien, herunder kontantbeholdning, passiver og aktiver har et firma altid en kontoplan. Det er ikke bankkonti vi taler om, men interne konti som man konterer indtægter og udgifter på.

I praksis laver man dobbeltbogholderi, så når man debiterer en konto, krediterer man en anden med det samme beløb.

Hvis du f.eks. køber en reklame, kunne man forestille sig, at du krediterede kassebeholdningen med 500 kr, og debiterede kontoen "Salgsfremmende omkostninger". Det kaldes kontering.

Regnskabsvæsen
Lundevatnet

Lundevatnet er en sø på grænsen mellem kommunerne Lund i Rogaland og Flekkefjord i Agder fylker i Norge. Søen har et areal på 25,9 km² og ligger 49 moh. Den er blandt de 10 dybeste søer i Norge med en største dybde på 314 meter. E39 går langs østsiden af søen, et stykke med ganske mange tunneler.

Elven Sira løber ind i søen ved Sirnes med vand fra Sirdalen, og vand fra Hovsvatnet løber ind ved Moi. Søen har udløb ved Åna-Sira, hvor der er en dæmning, og hvor Åna-Sira kraftverk ligger. Derfra og til havet er der kun et par kilometer.

Flodløbet mellem Sirdalsvannet og Lundevatnet er i dag udgravet, sådan at vandstanden mellem de to søer er næsten ens, og Lundevatnet er sikret reserveopfyldning. Lundevatnet er regulerbart, så vandstanden kan variere.

Flekkefjordbanens gamle jernbanespor langs østsiden af søen er afløst af Tronåstunnelen på Sørlandsbanen og er overtaget af E39 efter udvidelser af vej og tunneler.

Referencer 

Søer i Agder
Søer i Rogaland
Flekkefjord
Moi

Moi er en by der er administrationsby i Lund kommune i Rogaland fylke i Norge. Byen har 1.914 indbyggere (2012). Den største arbejdsgiver er NorDan, der er Nordeuropas største vinduesfabrik. Bjøllefabrikken producerer fåre- og kobjælder (kendt for at have leveret bjælder til Vinter-OL i Lillehammer).

Moi har også en folkehøjskole med navnet Lundheim folkehøgskole

Moi ligger ved Lundevatnet, der er en af Norges dybeste søer. E39 fører gennem Moi, og jernbanelinjen Sørlandsbanen har station i byen.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Lund bygdemuseum og kulturbank

Byer i Rogaland
Vikeså

Vikeså er en by der er administrationsby i Bjerkreim kommune, i den sydlige del af Rogaland fylke i Norge. Byen har 	955
indbyggere (2012), og ligger ved Europavej 39 omkring 20 km syd for Ålgård. Fra Vikeså går Riksvei 503 til Byrkjedal i Gjesdal kommune.

FN-parken 
Syd for centrum ligger en FN-park med en mindesten for den første norske soldat som omkom i en FN-operation. Stenen blev indviet af Rogaland FN-Veteranforening, på FN-dagen i 1994. I 2005 blev der rejst yderligere otte mindesten over andre fra Rogaland som har mistet livet i FN-tjeneste.

Byer i Rogaland
Anders Kjærulf

Anders Mortensen Kjærulf (11. april eller 14. august 1662 – 3. februar 1735 på Sødal i Rødding ved Viborg) var en dansk godsejer, bror til Laurids Kjærulf.

Liv 
Han var søn af Morten Laursen Kjærulf. Kjærulf var formentlig først forpagter på Gudumlund og Lindenborg, men 1687 købte han Bjørnsholm — det tidligere Vitskøl Kloster — ved Løgstør, og gradvist blev han ejer af Sødal ved Viborg, Ørndrup på Mors, Havbrogård og Mølgård i Havbro Sogn, Holmgård i Skals Sogn, øen Fuur, hvor han 1731 oprettede en skole, Halkær og en del spredt bøndergods, således en del af Bundgård i Jetsmark Sogn og det halve af Saltumgård i Saltum Sogn, hvilket han havde arvet efter faderen. Da Anders Kjærulf 1728 skiftede med sin søn for at kunne indtræde i nyt ægteskab, fik denne Halkær, Bjørnsholm og Ørndrup, der blev vurderet til 60.000 rigsdaler i alt.

Sammen med broderen Laurids blev han 11. april 1724 adlet, og lige som denne var han også en stor godsejer. Men historikeren Christen Sørensen Testrup skriver kritisk om Kjærulf, at han "havde i sin Tid skrabet meget Gods og Midler sammen, dog ikke alt retvis, thi han var en haard Mand at have med at bestille."

Anders Kjærulf boede vist en tid på Bjørnsholm, men i den senere del af sit liv to han ophold på Sødal. Her døde han, og her hang der også et dobbeltportræt af ham og hans anden hustru, som siden 1847 har hængt i Rødding Kirke. I samme kirke findes der både en alterskranke med Kjærulf og hustrus to våben samt adskillige sølvalterkar skænkede af Kjærulfs hustru, og endvidere oprettede han et legat på 2.000 rigsdaler til gavn for sognets fattige.

Ægteskaber 
22. januar 1690 ægtede han på Stevnshoved i Vive Sogn Kirstine Pedersdatter Møller, der var opdraget hos sin morbroder, kommerceassessor Bent Winther. Hun var datter af Peder Møller på Holbækgård (Randers Amt) og Maren Bentsdatter. Hun døde 26. februar 1725 efter at have født Kjærulf 6 sønner og 4 døtre. Til hendes ligbegængelse lejede Anders Kjærulf det ringeste (!) af Aalborg Købmænds Liglavs ligklæder til en pris af 2 rigsdaler og 4 mark.

6. august 1728 ægtede han i Torslev Kirke Margrete Dortea Braës (3. oktober 1692 - 29. januar 1740. I Torslev Kirke, hvor han blev begravet 25. februar 1735, findes epitafium over hende og hendes mand. Hun var datter af justitsråd Diderik Christian Braës til Kokkedal. Dette ægteskab var barnløst. Anders Kjærulfs børn døde alle før faderen.

Kilder 
 Carl Klitgaard: Kjærulfske Studier, Aalborg 1914-18. Online som PDF

Eksterne henvisninger 

Anders
Godsejere fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Legatstiftere fra Danmark
Filantroper fra Danmark
Maja Lisa Engelhardt

Maja Lisa Engelhardt (født 2. maj 1956 på Frederiksberg) er en dansk maler.

Maja Lisa Engelhardt har siden 1981 boet i Asger Jorns hus i Colombes uden for Paris, hvor hun også har sit atelier, men hendes billeder næres fortsat først og fremmest af stærke naturoplevelser, hun modtog under sin opvækst ved Sejerøbugten. Engelhardts udtryksform er hovedsagelig abstrakt.

Hun har udsmykket adskillige kirker. Tit er det centrale en pastos skikkelse; måske af den opstandne Kristus, vi oplever. Noli me tangere – ”rør mig ikke”, hedder hendes altertavle i Skelund Kirke. Det var Jesus' ord til Maria Magdalene efter opstandelsen. Til Sankt Mariæ Kirke på Frederiksberg skabte hun Englevingen og Skabelsen.

Mange af Engelhardt alterbilleder findes i middelalderkirker. De er er malet med lette akrylfarver og indrammet i den oprindelige altertavles ramme.

Engelhardt har sammen med Dronning Margrethe lavet illustrationer til Prinsgemalens digtsamling Roue libre / Frihjul, der udkom i 2010.

Maja Lisa Engelhardt er gift med maleren Peter Brandes.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 
 
 Maja Lisa Engelhardt - kirkekunst i danske kirker - Folkekirken 

Malere fra Danmark
Personer fra Frederiksberg
Personer i Kraks Blå Bog
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Føresvik

Føresvik er administrationsbyen i økommunen Bokn i Rogaland fylke i Norge. Byen ligger ved Boknasundet på østsiden af Vestre Bokn, der er er den største ø i kommunen. Virksomheden Bokn Plast har en afdeling i Føresvik.

E39 passerer Føresvik, og der er hurtigbådsforbindelse til Haugesund, Stavanger og Bergen.

Navnet på bygden kommer formentlig fra det norrøne fyri, jf. órfyri, der er 'større sandstrekning som er tørlagt ved lavvande'.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Om Føresvik  på Store Norske Leksikon
 Om Føresvik , Bokn kommune
 Vejrvarsel for Føresvik ,

Byer i Rogaland
Haugalandet
Bokn
Phillias Fogg

Navnet Phillias Fogg var også navnet på det første band der spillede på den første Roskilde Festival i 1971. Bandet hed Phillias Fogg var fra Danmark, Greve og Karlslunde syd for København. Roskilde Festival blev dengang kaldt Roskilde Sound Festival, og fandt sted på dyrskuepladsen i Roskilde 1971. Forbillede for Roskilde Sound Festival var Woodstock Festivallen.

Phillias Fogg (DK) var det første band der spillede, på den primitive scene, medbringende egne guitarforstærker, mikrofoner og sanganlæg. Medlemmerne var Vagn Nørgård guitar, tværfløjte, sang, Peter Bjørn Hansen guitar og sang, Rolf Nakskov Petersen Trommer, Torben Eriksen bas, Hans Ulrik guitar, Jørgen Olsen sang.
Vagn Nøraard (søn af komponisten Helmer Nørgaard) var den musikalske kraft, der komponerede al gruppens musik. Teksterne blev skabt kollektivt i den efterfølgende proces. Gruppens organisator og leder var Peter Bjørn Hansen. 

Det lykkedes gruppen at holde sammen i ca 3 år efter deres debut på Roskilde Festivalen, selvom deres trommeslager blev head hunted af pop orkestret Jensen & Co. Vagn Nørgård og Peter Bjørn Hansen holdt sammen i alle årene, men til sidst opløstes gruppen i 1973.

Gruppen blev startet og gav sin første koncert i 1968 på KrogårdsSkolen ved Hundige centret i Greve kommune, under navnet Moony Group, ... og bestod dengang af Peter Bjørn Hansen Guitar og sang (band-leader) Bjarne Thomsen basguitar, Erik (nu ejer af Cykelgården Greve), Torben Eriksen guitar, Jørgen Olsen sang.

Musikgrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 1971
Lille Jonna

Lille Jonna er en socialrealistisk roman skrevet af Kirsten Thorup og udgivet  i 1977. Fortælleren er en velbegavet lille pige, Jonna,  og hendes opvækst i et landsbymiljø på Fyn i 1950'erne.

Eksterne kilder og henvisninger
 Om romanen  på litteratursiden.dk
Litteratur i 1977
Romaner fra Danmark
Judaberg

Judaberg er en by der er administrationscenter i økommunen Finnøy i Rogaland fylke i Norge. Byen har 581 indbyggere (2012), og ligger på østsiden af Finnøy. Judaberg har færgeforbindelse til naboøerne og hurtigbådsforbindelse til Stavanger. Rygjabø videregående skole ligger i Judaberg.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Om Judaberg på Store Norske Leksikon

Byer i Rogaland
Uno Röndahl

Uno Röndahl (1924 i Näsum i Skåne-2011) var en svensk politimand og historisk forfatter. Uno Röndahls forfattarskab handlede om den skånske historie, først og fremmest 1600-tallets krigshandlinger i grænsområderne mellem datidens danske provinser Skåne og Blekinge og det svenske Småland.

Karriere og arkivstudier 
Uno Röndahls karriere begyndte i den svenske flåde, og han blev siden politimand i Stockholm. Allerede i barndommen startede hans intresse for Skånelands historie. I sin tid i Stockholm fik han rige muligheder for at besøge museer, biblioteker og arkiver. Denne interesse fulgte ham, da han senere tiltrådte som kriminalkommissær i Kristianstad. Med forskningsmetoder som lignede kriminalpolitiets kompletterede han gennem mange år sin samling af gamle dokumenter gennem arkivstudier i Lund, Kristianstad og på Rigsarkivet i København.

Forfatterskab 
Resultatet af Röndahls forskning gav et ofte meget brutalt billede af krigshandlingerne i datidens grænseområder mellem Sverige og Danmark. På en nærmest chokerende vis fremstillede han de svære livsvilkår for civilbefolkningen under grænsekrigene og det efterfølgende svenske styre.
Hans mange bøger og deres skildringer af historiens indvirkning på individplan spredte denne viden, hvilket gav et mere nuanceret billede af regionens historie end tidligere.

I 1981 udgav han bogen "Skåneland utan förskoning" . Denne bog var en hård kritik mod den etablerede beskrivelse af de svenske krige i de gamle danske provinser Skåne, Halland og Blekinge i anden halvdel af 1600-tallet. Uno Röndahl hævdede at det som i svenska historiebøger oftest kaldes for ”en fredelig övergång fra Danmark til Sverige” ikke var så fredelig, som man ofte har hævdet.

Bogen ”Skåneland II – På jakt efter historien”, udkom 1986. I denne diskuterer Uno Röndahl konsekvenserna af at forholde mennesker deres historie. Han beskriver i bogen mange af de historiske personer, også virksomme før 1658, som spillede vigtige roller i de gamle danske provinser Halland, Skåne og Blekinges historie.

Bogen ”Skåneland ur det fördolda” udkom 1996 og handler om mange menneskeskæbner blandt den civilbefolkningen som ofte glemmes i historieskrivningen. I 2006 udkom ”Herulerna, det bortglömda folket” som han var medforfatter til.

Uno Röndahl blev, trods sine grundige studier i det primære kildemateriale, aldrig helt anerkendt af den akademiske verden, men i den senere tid har hans arbejde begyndt at anvendes som referencemateriale i forskellige historiske sammenhænge.

Kilder 
 Uno Röndahls forskning ændrede Skånes historie. Kristianstadbladet.
 Hallands genealogiska förening: Snapphanar och friskyttar, 1999.
 Den sidste snaphane.

Faglitterære forfattere fra Sverige
Politifolk fra Sverige
Historikere fra Sverige
BenRiach

The BenRiach er et whiskydestilleri, som ligger i den skotske whisky-region Speyside. Destilleriet ligger godt 2 km syd for Elgin og er et af de få uafhængige destillerier i Skotland. Destilleriet ejes og drives af BenRiach Distillery Company Limited, som er grundlagt af de to sydafrikanere Geoff Bell og Wayne Keiswetter samt skotten Billy Walker. I 2008 blev selskabet udvidet gennem købet af Glendronach Distillery.

Historie 
BenRiach blev etableret i 1898 af John Duff som nabodestilleri til Longmorn Distillery, som også var ejet af John Duff. Destillerierne var forbundet med en privat jernbane med damplokomotiv som transporterede kul, byg, malt og tønder mellem destillerierne. Allerede i 1900 blev BenRiach lagt i mølpose grundet et sammenbrud i markedet, der tvang mange destillerier til at lukke. BenRiach fortsatte med at blive brugt som malteri for Longmorn frem til 1999, mens produktion af spiritus blev indledt igen i 1965, hvor destilleriet var ejet af Glenlivet Distillers Ltd. I 1978 blev destilleriet overtaget af Seagrams, som ejede destilleriet frem til 2001, hvor Seagrams blev opkøbt af Pernod Ricard. I perioden 2001 til 2004 producerede destilleriet i tre måneder årligt. I 2004 overtog BenRiach Distillery Company Limited med Billy Walker i spidsen destilleriet med det formål at producere whisky af høj kvalitet på destilleriet.

Whisky fra Skotland
Virksomheder fra Skotland
Etableret i 1898
Savile Row

Savile Row er kendt som skræddergade i Londons centrum. Den går parallelt med Regent Street mellem Conduit Street i nord og Vigo Street i syd. Savile Row ligger i Mayfair, et område med mange eksklusive butikker og restauranter. Blandt de mest kendte skræddere er Cad & the Dandy, Dege & Skinner, Hardy Amies, Norton & Sons, Gieves & Hawkes, H. Huntsman & Sons og Henry Poole & Co. I enden af gaden finder man også det populære modehus Abercrombie & Fitch. I oktober 2012 åbnede Alexander McQueen en butik der.

Historie 
Savile Row blev opført mellem 1731 og 1735 på en del af ejendommen Burlington Estate. Den oprindelige plan formodes at være tegnet af Colen Campell med Henry Flitcroft som hovedarkitekt under tilsyn af Daniel Garrett. I 1969 udviklede gaden sig til den skræddergade, den nu er kendt som. Moderniseringen fortsatte i 1990'erne, da designere som Richard James, Ozwald Boateng og Timothy Everest indtog gaden.
 
Savile Row har haft flere op- og nedture i popularitet, blandt andet da Giorgio Armani i 2006 kritiserede skrædderne i gaden for at være umoderne, og kaldte den "en dårlig engelsk komedie".  Mange af Englands kendte designere begyndte karrieren her; og i1993 gik gaden i brechen for bevarelsen af herrernes traditionelle jakkesæt. 

Det var på taget af Apple-bygningen i Savile Row nummer tre at bandet The Beatles holdt sin allersidste koncert (Rooftop Concert) den 30. januar 1969. Koncerten skulle indgå i bandets planlagte film, Let it be.  Da de begyndte at spille lige i frokostpausen, og folk strømmede til, så trafikken i gaderne standsede, måtte politiet efter 42 minutter og fem sange afbryde foretagendet.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Savile Row-skræddere i fokus på bloggen Den velklædte mand

Veje i London
City of Westminster