kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
This Film Is On

This Film Is On er en video med alle promo-videoer fra det amerikanske alternative rockband R.E.M.s album Out of Time samt flere der var optaget til denne udgivelse. Den blev udgivet på VHS d. 24. september 1991 og på DVD d. 22. august 2000, begge på Warner Brothers. Titlen er en linje fra sangen "Country Feedback."

Videoen varer 50 minutter og indeholder promo-videoer fra bandets fire singler fra Out of Time ("Losing My Religion", "Shiny Happy People", "Near Wild Heaven" og "Radio Song") og videoer til numrene "Low", "Belong", "Half A World Away" og "Country Feedback"; en akustisk udgave af "Losing My Religion" fra The Late Show og en live akustisk optræden af "Love Is All Around" fra MTV Unplugged. Den inkluderer også "Endgame", der er et instrumentalnummer, der bliver spillet til rulleteksterne ,samt flere avant-garde-klip, der varer fra ti sekunder til et minut, der spiller mellem hver sang. Disse tilfældige optagelser blev instrueret af  Michael Stipe.

Der er ikke noget ekstramateriale på DVD men mulighed for sangtekster i underteksterne til numrene. Lyden på DVD-5 er PCM Stereo.

Spor 
Alle sange er skrevet af Bill Berry, Peter Buck, Mike Mills og Michael Stipe, bortset fra hvor andet er indikeret. Instruktøren er markeret i parentes.

Intro
"Losing My Religion" (Tarsem Singh)
"Shiny Happy People" (Katherine Dieckmann) (choreographer: Diane Martel) (feat. Kate Pierson)
"Near Wild Heaven" (Jeff Preiss)
"Radio Song" (Peter Care) (feat. KRS-One)
"Love Is All Around" (live akustisk på MTV Unplugged) (Milton Lage) (sangskriver: Reg Presley)
"Losing My Religion" (live akustisk på The Late Show) (Sharon Maguire)
"Low" (James Herbert)
"Belong" (live under Green verdensturne) (Jem Cohen)
"Half a World Away" (Jim McKay) (skuespiller: Tom Gilroy)
"Country Feedback" (Jem Cohen)
Credits (featuring "Endgame")

Referencer 

R.E.M.-album
Album fra 1991
Dagbladet (1851)

Dagbladet var en dansk avis, som startede 24. november 1851 med bogtrykker S.B. Salomon som ejer og C.St.A. Bille (Carl Steen Andersen Bille) som da anonym redaktør. Bille købte avisen i 1852, men først i 1854 blev hans navn offentliggjort som redaktør.

Dagbladet var nationalliberalt og kom derved i opposition til højre-regeringerne Bluhme og Ørsted.

Under Halls regeringer var Dagbladet regeringsvenligt. Det blev populært hos den overvejede nationalliberale embedsklasse, og blandt borgelige kredse i København. Dagbladet var den første danske avis, som bragte kommercielle nyhedstelegrammer direkte fra udlandet, og det dækkede Krimkrigen. Avisen vandt også popularitet på grund af redaktør Billes journalistiske artikler om mange hidtil upåagtede emner.

Bille forlod Dagbladet i 1872 og solgte det til et konsortium, som ansatte den tidligere medarbejder Vilhelm Topsøe som redaktør. Topsøe ledede Dagbladet i Billes ånd til sin død i 1881. P.V. Grove var ansvarshavende redaktør 1881—89.

Fra da af gik det ned ad bakke for Dagbladet, som ikke formåede at bevare sin tidligere betydning i 1880'erne. Dagbladet blev i 1891 overtaget af etatsråd C. Ferslew og kom til at indgå i De Ferslewske Blade. Det udkom fra 1893-1930, som et aftryk af Dagens Nyheder.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Digitaliserede udgaver af Dagbladet (1851) i Mediestream
 Dagbladet (1851) i opslagsværket "De Danske Aviser"

Aviser fra Danmark
Etableret i 1851
Karl Christian Reisig

Karl Christian Reisig (født 17. november 1792 i Weissensee i Thüringen, død 17. januar 1829 i Venedig) var en tysk filolog.

Reisig var fra 1820 professor i Halle. Han har leveret flere udgaver og kritiske arbejder vedrørende græske dramatikere, især Sofokles og Aristofanes. Efter hans død udgavs hans Vorlesungen über lateinische Sprachwissenschaft (Leipzig 1839 og på ny i 3 bind, Berlin 1881—88).

Kilder 

 

Klassiske filologer
Filologer fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Thüringen
Carl M. Reisz

Carl Marinus Reisz (født 6. februar 1829 i Viborg, død 18. juli 1902 i København) var en dansk læge. Desuden var han rektor for Københavns Universitet i tre omgange.
 
Reisz tog medicinsk eksamen 1855, blev efter kandidattjenesten reservelæge ved Frederiks Hospital og tog doktorgraden 1858 med afhandlingen Om Bronchotomiens Indikationer, der dannede indledningen til hans specialstudium af strubens og luftvejenes sygdomme, så at Reisz var Danmarks første halsspecialist. Han var kirurgisk prosektor 1860—61, rejste derefter til Berlin for at studere patologisk anatomi, det fag, som hans lærer Fenger havde indviet ham i, og som nu fejrede nye triumfer i Berlin under Virchow. Efter at have konkurreret med C.E. With og Andreas Brünniche om lektoratet medicinsk klinik, blev Reisz konstitueret som docent i patologisk anatomi og almindelig patologi under professor Sommers sygdom, han udnævntes til lektor (1866—73) og til ordentlig professor 1868. I disse fag præsterede Reisz det fortrinlige, men han forlod disse studier, og ved Ole Bangs afgang 1873 overtog han professoratet i intern medicin og terapi og blev samtidig overmedikus ved Frederiks Hospital efter Dahlerup. Reisz regnedes for en af sin tids habileste klinikere, der navnlig i spørgsmål vedrørende tuberkulosen, som han havde behandlet både i tale og i skrift, nød stor tillid. Reisz var medlem af Sundhedskollegiet 1885—90 og af kommissionen til det medicinske studiums reform. Han udnævntes til konferensråd 1900. Hans skrifter bevæger sig på infektionssygdommes (specielt tuberkulosens) område og er optagne i den medicinske presse og i universitetsprogrammerne.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

 

Læger fra Danmark
Rektorer ved Københavns Universitet
Konferensråder fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Viborg
Ecotronic

Ecotronic (engelsk for Electronically controlled carburetor system) er et styresystem til benzinmotorer med karburator. De første af disse systemer blev udviklet af Bosch og Denso.

Basiskarburatoren er i dette system begrænset til gasspjæld, svømmersystem, tomgangs- og overgangssystem.

Systemet er udstyret med et gasspjældspotentiometer, som sender gasspjældets nøjagtige stilling videre til styreenheden. Grundfunktionerne er elektronisk styrede funktioner, som bearbejdes i den elektroniske styreenhed, som f.eks. signaler fra tændingssystemet, gearskifteangivelser, brændstofforbrug og diagnosefunktioner. Som oftest er systemet også udstyret med en temperatursensor.

Ecotronic-systemet benyttes stort set udelukkende i motorcykelbranchen, mens der i personbiler som oftest benyttes benzinindsprøjtning i stedet for. Et eksempel på en personbil med Ecotronic-karburator er den mellem 1986 og 1992 byggede version af Volkswagen Golf II med 1,6-liters benzinmotor med 51 kW/70 hk (motorkendebogstaver: PN) med Pierburg 2E-E-karburator.

Kilder 
 Bosch, Kraftfahrtechnisches Taschenbuch, 22. oplag, side 461 (på tysk).
 Datablad 2E-E  (på tysk).
 Virkningsmåde 2E-E  (på tysk).

Motorteknologi
Europa Cup i ishockey 1968-69

Europa Cup 1968-69 var den fjerde udgave af Europa Cup'en i ishockey, arrangeret af International Ice Hockey Federation, og turneringen blev spillet i perioden fra oktober 1968 til 12. oktober 1969. Den skulle have haft deltagelse af af 16 klubhold fra 15 forskellige nationer, men efter Warszawapagtlandenes nedkæmpelse af foråret i Prag meldte de tjekkoslovakiske hold, den forsvarende mester TJ ZKL Brno og den tjekkoslovakiske mester ASD Dukla Jihlava, afbud. Officielt blev afbuddene begrundet med terminsproblemer for ikke af støde Sovjetunionen. I sympati med tjekkoslovakkerne valgte de nordiske hold Brynäs IF og Koo-Vee også at melde afbud i kampene mod hold fra Warszawapagten.

Europa Cup'en havde for første gang deltagelse af et hold fra Sovjetunionen, HK CSKA Moskva, som vandt turneringen efter finalesejr over EC Klagenfurter AC fra Østrig.

Format og hold 

De nationale mestre i sæsonen 1967-68 i IIHF's medlemslande i Europa kunne deltage i turneringen, sammen med den forsvarende mester, TJ ZKL Brno. Turneringen blev afviklet som en cupturnering, hvor hvert opgør blev spillet over to kampe, idet holdene mødtes på både hjemme- og udebane. Opgørene blev afgjort i form at summen af de to resultater, og hvis stillingen var uafgjort, blev opgøret afgjort i straffeslagskonkurrence umiddelbart efter den anden kamp.

Resultater

Første runde

Anden runde

Kvartfinaler

Semifinaler 

I semifinalerne trådte de forsvarende mestre, TJ ZKL Brno, og de sovjetiske mestre HK CSKA Moskva, ind i turneringen.

Finale

Kilder / eksterne henvisninger 
 Hockey Archives - Coupe d'Europe 1968/69

Noter 

1968-69
Ishockey i 1968
Ishockey i 1969
August Reissmann

August Friedrich Wilhelm Reissmann (født 14. november 1825, død 13. juli 1903 i Berlin) var en tysk musikolog og komponist.

Reissmann virkede først i Weimar, senere i Halle a. S. og endelig i Berlin — dels som musiklærer, dels som skribent og foredragsholder. Hans talrige musikerbiografier (Schumann, Mendelssohn-Bartholdy, Schubert og flere) såvel som hans almindelige musikhistoriske skrifter (Allgemeine Geschichte der Musik, Illustrirte Geschichte der deutschen Musik med flere) vandt betydelig udbredelse, men besidder ringe selvstændigt værd; mere fortjenstfuld er Geschichte des deutschen Liedes (2. udgave 1874). Reissmann har redigeret de 5 sidste bind af Mendels musikleksikon; hans kompositioner var ret talrige, men uden betydning.

Kilder 

 

Musikhistorikere fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Alfred Reisenauer

Alfred Reisenauer (1. november 1863 i Königsberg - 3. oktober 1907 i Libau) var en tysk pianist.

Reisenauer, der var elev af Köhler og Liszt, optrådte allerede 1881, studerede derefter nogle år jura i Leipzig, men kastede sig endelig 1886 definitivt over virtuosbanen og optrådte siden den tid rundt omkring i alle verdensdele (Skandinavien 1886, 1887 og 1893).

Kilder 

 

Pianister fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Königsberg
C.E. With

Carl Edward With (født 14. december 1826 på Frederiksberg, død 13. juni 1898 i København) var en dansk læge. 

Efter at have været frivillig i krigen 1848-50 tog With medicinsk embedseksamen 1852, var reservelæge på Almindeligt Hospital 1854-57 og blev 1858 dr. med. Efter konkurrence blev han 1862 lektor i medicinsk klinik og overmedikus ved Frederiks Hospital, 1864 ordentlig professor, fra hvilken stilling han tog afsked 1896. With var en ejendommelig personlighed, en udmærket klinisk lærer, der nød en ubetinget tillid hos sine talrige elever. Hans videnskabelige arbejder er ikke mange, men navnlig et par af dem - om blindtarmsbetændelse (1879 og 1889) - var dygtige og i en årrække af den største betydning for den nævnte sygdoms behandling i Danmark.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 

Læger fra Danmark
Rektorer ved Københavns Universitet
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Frederiksberg
Johann Jacob Reiske

Johann Jakob Reiske (født 25. december 1716 i Zörbig, død 14. august 1774 i Leipzig) var en tysk klassisk og orientalsk filolog.

Reiske studerede i Halle a. S. og Leyden og blev 32 år gammel ansat som professor i Leipzig. Hans hovedfag var arabisk og græsk, hans væsentlige egenskaber som videnskabsmand belæsthed og skarpsindighed. Reiske har leveret gode udgaver af forskellige græske forfattere, og for den arabiske filologi blev hans virksomhed banebrydende; det arabiske sprog havde indtil hans tid, med undtagelse af enkelte hollandske lærde, hovedsagelig været dyrket af videregående teologer som et slags appendiks til hebraisk, og megen overfladiskhed og dilettantisme havde fået lov af brede sig; Reiske fastslog for den arabiske filologi de samme stringente og metodiske principper, som allerede gjaldt for den klassiske. Hans hovedværk på dette område er hans latinske oversættelse af den arabiske historiker Abulfeda (Leipzig 1754). Efter Reiskes død kom hans samling af arabiske håndskrifter og hans egne afskrifter af arabiske værker til København og indlemmedes i det kongelige Bibliotek.

Kilder 

 

Klassiske filologer
Filologer fra Tyskland
Orientalister fra Tyskland
Ansatte ved Leipzigs Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Latinske forfattere
Tyskere i 1700-tallet
Carl Gottlieb Reissiger

Carl Gottlieb Reissiger (født 31. januar 1798 i Belzig, død 7. november 1859 i Dresden) var en tysk komponist. Han var bror til Friedrich August Reissiger.

Reissiger, der var elev af Thomasskolen i Leipzig, optrådte tidlig som sanger og pianist og blev efter nogle rejse- og studieår (blandt andet i Italien) leder af den tyske opera i Dresden efter Marschner, i hvilken stilling Reissiger forblev til sin død. Han var en frugtbar komponist i den folkelig-Weberske retning; af hans operaer fik Die Felsenmühle stor udbredelse, af hans andre værker særlig sangene og klaverværkerne, hvoriblandt den såkaldte Webers letzter Gedanke i Valses, opus 62 — dog ikke således betegnet af Reissiger selv.

Kilder 
 

Komponister fra Tyskland
Pianister fra Tyskland
Sangere fra Tyskland
Dirigenter fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Friedrich August Reissiger

Friedrich August Reissiger (født 26. juli 1809 i Belzig ved Wittenberg, død 1. marts 1883 i Fredrikshald) var en norsk musiker.  Han var bror til Carl Gottlieb Reissiger.

Reissiger  kom 1840 til Kristiania som kapelmester ved teatret. Under denne sin virksomhed gjorde han sig fortjent ved opførelsen af flere større musikværker, som Mendelssohns oratorium Paulus, Grauns Jesu død, Beethovens Christus på Oliebjerget og flere andre. I 1850 ansattes han som organist i Fredrikshald, hvor han tillige i flere år var instruktør for militærmusikken. Reissiger har skrevet mange større værker, som ouverturer for orkester, kammermusik, klaversager, men det er navnlig ved en hel række mandskor, at han har gjort sig mere bemærket som komponist. Enkelte af disse, som for eksempel Olav Trygvason, er af betydelig virkning og holder sig fremdeles på repertoiret.

Kilder 
 

Komponister fra Norge
Dirigenter fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Carl With

Carl Johannes With (født 11. december 1877, død 16. juni 1923) var en dansk læge og araknolog med speciale i Pseudoscorpionida og mider. 

With tog 1901 skoleembedseksamen i naturhistorie og geografi og udgav i de følgende år en række dygtige arbejder over forskellige, navnlig tropiske Arachnider. Da udsigten til ad denne vej at skaffe sig en livsstilling dog ikke syntes ham stor, begyndte han at studere medicin, blev 1911 kandidat og var de følgende år ansat ved forskellige institutter. En lang række små, medicinske notitser publiceredes i det tidsrum; samtidig vedblev han dog at drive zoologiske studier og udgav 1915 et stort værk om småkrebs fra Ingolf-ekspeditionen. Om hans stadige interesse for naturhistorien vidner ligeledes den af ham og Svend Dahl udgivne pjece 
Vore naturhistoriske Museer og Biblioteker (1918).

Kilder 

 

Zoologer fra Danmark
Læger fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Araknologer fra Danmark
Georg Reiss

Georg Reiss (født 12. august 1861 i Kristiania, død 25. januar 1914 sammesteds) var en norsk musiker og musikforfatter.

Reiss lagde sig ved siden af universitetsstudierne efter orgel og musikteori, fuldendte sine musikstudier 1892 ved højskolen i Berlin og ansattes året efter som organist ved Petruskirken i Kristiania. I 1907 studerede han med stipendium af Nansen-fondet middelalderlig musik, også neumeskrift, hos professor Fleischer i Berlin, skrev en afhandling om middelalderlige musikhåndskrifter i det norske rigsarkiv (Kristiania Videnskabelige Selskabs Skrifter, 1908) og fik så stipendium til studier over den middelalderlige musik i Norge. 1910 udgav han: Fra Norges Middelalder, to Sekvenser (Lovsange) for Skt Olav. 1913 tog han den musikalske doktorgrad, den første ved universitetet i Kristiania. Han har udgivet kompositioner for orgel, blandet kor og mandskor med mere, og var musikanmelder i flere blade, blandt andet Nordisk Musik-Revue.

Kilder 

 

Musikere fra Norge
Musikhistorikere
Faglitterære forfattere fra Norge
Dansksprogede forfattere fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Nordmænd i 1900-tallet
Personer fra Oslo
Søren Hviid Pedersen

Søren Hviid Pedersen (født 1966 i Silkeborg) er en dansk nationalkonservativ debattør og højskolelærer ved Rønshoved Højskole.

Han har tidligere været lektor i statskundskab ved Syddansk Universitet; han specialiserede sig indenfor politisk teori.

Ungdom og uddannelse 
Som teenager var han medlem af Konservativ Ungdom. Han blev student fra Paderup Amtsgymnasium, Randers, i 1985.

To år senere, i 1987, påbegyndte han statskundskabsstudiet ved Århus Universitet og blev cand.scient.pol. i 1992.

Senere i 1992 påbegyndte han sin ph.d. ved University of Essex i England og afsluttede med en afhandling om moderne og klassisk naturretsteori.

Ansættelse ved Fyns Amt 
Søren Hviid Pedersen har været ansat i Fyns Amt som AC-Fuldmægtig og i Dansk Data Arkiv, Statens Arkiver, som forsker indtil 2001.

Ansættelse ved Syddansk Universitet 
I 2001 blev han ansat ved Syddansk Universitet, Institut for Statskundskab. Hans forskningsområder var primært konservatismen som en politisk idé-tradition og begrebet det politiske samt de politiske filosoffer Carl Schmitt, Leo Strauss og Eric Voegelin.

Teologistudium 
I 2016 meddelte han, at han stoppede ved Syddansk Universitet for i stedet at studere teologi med det formål at blive præst; han anser sit teologiske ståsted som "grundtvigianer" med et stænk af "Tidehverv".

Højskolelærer 
I 2017 blev han højskolelærer ved Rønshoved Højskole.

Debattør 
Søren Hviid Pedersen er en, ofte omstridt, nationalkonservativ debattør. Han er blogger og kommentator for Berlingske, hvor han er fast bidragsyder til Indspark og bloggen Den politiske Puls. Han har jævnligt deltaget som debattør i Deadline.

Bibliografi 
 Virkeligheden er jo konservativ! - strejftog i Søren Krarups forfatterskab. Tidsskriftet NOMOS, 2008
 Thomas Hobbes (i bogen Klassisk og moderne politisk teori). Hans Reitzel, 2009. 
 Carl Schmitt (i serien Statskundskabens klassikere). Jurist- og Økonomforbundets Forlag, 2011. 
 Bidrag i bogen Den politiske korrekthed og virkelighedens forsvinden. Hovedland, 2019.

Referencer 

Politologer fra Danmark
Personer fra Silkeborg
Ansatte ved Syddansk Universitet
Alumni fra Aarhus Universitet
Edvard Dahlerup

Edvard August Dahlerup (født 9. marts 1812 i Hillerød, død 24. februar 1882 i København) var en dansk læge, fader til Frederik Dahlerup.

Dahlerup blev student fra Hillerød 1828, tog kirurgisk eksamen 1835 og medicinsk eksamen samme år. 1835—39 var han kandidat på Frederiks Hospital med afbrydelse af udenlandsrejse, derpå reservelæge sammesteds 1839—41. Han blev lic. med. 1840 og dr. med. 1841. Dahlerup var rejse- og livlæge hos Christian VIII 1843—48, borgerrepræsentant 1856-58, medlem af kommissionen for oprettelsen af et Kommunehospital 1856, overmedikus ved Frederiks Hospital 1860—73. Desuden var han i bestyrelsen af Frederiks Hospital og Fødselsstiftelsen, medlem af Sundhedskollegiet 1862. Dahlerup redigerede Bibliothek for Læger 1852—60.

Dahlerup blev Ridder af Dannebrog 1845, titulær professor og Dannebrogsmand 1848, etatsråd 1854, Kommandør af 2. grad af Dannebrog 1870 og konferensråd 1874.

Han er begravet på Garnisons Kirkegård.

Kilder 
 
 

Hofmedici fra Danmark
Personer fra Hillerød
Titulære professorer fra Danmark
Konferensråder fra Danmark
Kommandører af Dannebrog
Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 1800-tallet
Edvard
Ernst Scherenberg

Ernst Scherenberg (21. juli 1839 i Swinemünde - 18. september 1905 i Eisenach) var en tysk digter og journalist, brorsøn til Christian Friedrich Scherenberg. 

Han besøgte som ung Industriskolen i Stettin, senere Kunstakademiet i Berlin, blev 1862 journalist dér, kom 1870 til Braunschweig som redaktør af Braunschweiger Tageblatt, 1883 til Elberfeld som chefredaktør af Elberfelder Zeitung. Han var en formfuld lyriker af ret upersonlig karakter, men som politisk sanger kunne han undertiden anslå strenge, der skaffede ham sympati. Blandt hans samlinger kan fremhæves Aus tiefstem Herzen (1860), Verbannt (1861), Stürme des Frühlings (1865), Gedichte (1867, 6. oplag 1899) og Neue Gedichte (1882). I politiske digte har han besunget kejser Wilhelm I og Bismarck, hvem han tilegnede digtet Niemals.

Kilder 

  

Redaktører
Journalister fra Tyskland
Digtere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Christian Friedrich Scherenberg

Christian Friedrich Scherenberg (5. maj 1798 i Stettin - 9. september 1881 på asylet Zehlendorf ved Berlin) var en tysk digter, farbror til Ernst Scherenberg. 

Han besøgte gymnasiet i sin fødeby, men løb 15 år gammel hjemme fra og blev skuespiller først i Berlin, hvor P.A. Wolff tog sig af ham, derpå i Magdeburg. Senere blev han privatsekretær og handelsmedhjælper, førtes ind på vilde spekulationer, satte sin arv til og kom så 1837 tilbage til Berlin. Her blev han et fremtrædende medlem af den litterære forening Der Tunnel. Friedrich Wilhelm IV skaffede ham 1855 ansættelse som bibliotekar i krigsministeriet. Han udfoldede nu et talent som lyriker, udgav Vermischte Gedichte (1845), men vakte især opmærksomhed med sine episke slagmalerier, der er ujævne i formel henseende, men præget af en ram virkelighedssans. De ejer kraftige episoder, som endnu i vore dage gør indtryk. Men Scherenberg vandt aldrig sikkert herredømme over det sproglige udtryk, hvad der har forringet hans digteriske betydning. Blandt hans slagmalerier kan nævnes Waterloo (1849), Ligny (1849), Leuthen (1852) og Abukir (1854).

Kilder 

 

Digtere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Stettin
Raddestorf

Raddestorf er en kommune med godt 1.950 indbyggere (2012), beliggende sydvest for Nienburg, i den sydvestligste del af Landkreis Nienburg/Weser i den tyske delstat Niedersachsen.

Geografi 
Raddestorf der er en del af Samtgemeinde Uchte, ligger vest for floden Weser, mellem naturparkerne Dümmer og Steinhuder Meer omkring midt mellem byerne Sulingen og Minden ved grænsen til delstaten Nordrhein-Westfalen. I kommunen ligger landsbyerne og bebyggelserne Huddestorf, Dierstorf, Gräsebilde, Raddestorf, Jenhorst, Kleinenheerse, Glissen, Kreuzkrug og Harrienstedt.

Harrienstedt, Huddestorf, Jenhorst og Kleinenheerse var tidligere selvstændige kommuner, men blev indlemmet i Raddestorf 1. marts 1974.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Om kommunen på Samtgemeinde Uchtes websted
Uchte

Uchte er en kommune med knap 4.700 indbyggere (2012), beliggende sydvest for Nienburg, i den sydvestligste del af Landkreis Nienburg/Weser i den tyske delstat Niedersachsen. Byen kalder sig en Flecken, (flække) som betegner et mindre lokalcentrum, men som er uden købstadsrettigheder.

Geografi 
Uchte er administrationsby i Samtgemeinde Uchte og ligger vest for floden Weser, mellem naturparkerne Dümmer og Steinhuder Meer ved Großen Moor omkring midt mellem byerne Sulingen og Minden ved grænsen til delstaten Nordrhein-Westfalen.

Inddeling 

I Uchte ligger landsbyerne Hoysinghausen, Darlaten, Höfen, Lohhof og Woltringhausen, der ind til 1. marts 1974 var selvstændige kommuner.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Om kommunen på Samtgemeinde Uchtes websted
Margarinekrigen

Margarinekrigen kan henvise til:

 Margarinekrigen (1885-1888) – politisk strid 1885-1888 om hvorvidt margarine skulle være tilladt i Danmark
 Margarinekrigen (fra 1972) – kamp i 1970'erne og 1980'erne om markedet mellem forskellige margarinefabrikker i Danmark