kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nikitas Kaklamanis

Nikitas Kaklamanis (født 1. april 1946) er læge og græsk politiker, medlem af partiet Nea Dimokratia. 

Han sad i Europarlamentet 1994-1999, og han var medlem af det græske parlament i perioden1990-1994, og igen i 2000-2006.  

I 2007-2010 var han Athens borgmester, opstillet af Nea Dimokratia. 

Han kom ind i det græske parlament igen ved valget i 2012 og blev genvalgt i 2015.

Eksterne henvisninger 

http://www.hellenicparliament.gr/en/Vouleftes/Viografika-Stoicheia/?MPId=b222eb3e-adb2-476b-9d9e-72f3d4409e78

http://nkaklamanis.gr/

Politikere fra Grækenland
Maitenbeth

Maitenbeth (Bairisk: Moabeth) er en kommune i Landkreis Mühldorf am Inn i den østlige del af regierungsbezirk Oberbayern i den tyske delstat Bayern. Den er hjemsted for Verwaltungsgemeinschaft Maitenbeth. Kommunen ligger 40 km øst for München og 35 km nord for Rosenheim ved B 12.

Nabokommuner 
Maitenbeth grænser mod øst til Haag in Oberbayern, mod syd til Rechtmehring, Albaching og Steinhöring, mod vest til Hohenlinden og mod nord til Isen.

Eksterne henvisninger
Heerings Gård

Heerings Gård, beliggende Overgaden neden Vandet 11 på Christianshavn i København, er oprindeligt opført 1785-86 af den bornholmske kaptajn Hans Peter Kofoed (1743-1812) som var ægtefælle til Marie Kofoed, senere fabrik og domicil for købmanden og likørproducenten Peter Heering. I dag ejer Nordea-fonden Heerings Gaard, som også huser et bank- og sparekassemuseum og Nordearepræsentation. 

I 1838 overtog Peter Frederik Suhm Heering købmandsgården og ombyggede den, så der kunne fremstilles den bekendte Peter F. Heering kirsebærlikør. I 1977 købte Privatbanken gården og indrettede Bank- og Sparekassemuseet, der bl.a. rummer C.F. Tietgens historiske møbler fra hans kontor på Børsen.

Palæet, der blev fredet 1918, blev restaureret og ombygget 1923-1927 ved Bent Helweg-Møller, der modtog Eckersberg Medaillen for arbejdet, og igen renoveret 2008-2010 af Nordea-fonden.

Bogen Tidsmaskinen på Christianshavn, skrevet af Pernille Stensgaard og udgivet i 2010 på Strandberg Publishing fortæller historien om den klassicistiske købmandsgård på Christianshavn 

Christianshavn
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Christian Klar

Christian Klar (født 20. maj 1952 i Freiburg, Baden-Württemberg, Tyskland) er en tysk venstreekstremistisk terrorist og seriemorder, der var et af de ledende medlemmer i anden generation af Rote Armee Fraktion, der var aktiv i slutningen af 1970'erne og i starten af 1980'erne. Efter at have afsonet over 26 år af sin livstidsdom i Bruchsal blev han i december 2008 løsladt.

Klar studerede historie og filosofi ved Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg og blev under studietiden politisk aktiv. I 1973 flyttede han til Karlsruhe sammen med kæresten Adelheid Schulz, der også senere blev aktiv i Rote Armee Fraktion. I 1974 deltog han i besættelsen af Amnesty Internationals kontorer i Hamburg i protest mod fængslingen af flere RAF-medlemmer. Han blev selv aktiv i bevægelsen omkring 1976. I 1982 blev han fængslet i Friedrichsruh og blev sammen med Brigitte Mohnhaupt idømt en kollektiv straf for alle RAF's kriminelle handlinger siden 1977. Det inkluderede primært:
 Mordet på Siegfried Buback, hans chauffør og hans livvagt i april 1977
 Mordet på Jürgen Ponto i juli 1977
 Kidnapningen af og mordet på Hanns-Martin Schleyer samt mordet på hans chauffør og hans tre livvagter
Klar blev desuden sigtet for medvirken til:
 Forsøg på mord på en schweizisk grænsevagt i Riehen i januar 1977
 Forsøg på angreb mod Generalbundesanwalt i august 1977
 Et bankrøveri i Zürich, mordet på et vidne og forsøg på at myrde en politimand, november 1979
 Attentatforsøg mod den amerikanske general Frederick Kroesen, 15. september 1981

Klar var fængslet fra 1982 til 3. januar 2009. I begyndelsen af 2007 ansøgte han præsident Horst Köhler om benådning, men fik afslag i første omgang. 24. november 2008 besluttede Oberlandesgericht Stuttgart, at Klar efter at have afsonet 26 år kunne løslades 3. januar 2009 på prøve. Prøvetiden er 5 år. Beslutningen om løsladelse affødte voldsom kritik fra politisk hold, idet Klar ikke angrer. Bayerns justitsminister Beate Merk påpegede, at han fortsat identificerer sig med Rote Armee Fraktions mål, og at han ikke bekymrer sig om ofrenes følelser. Joachim Herrmann, Bayerns indenrigsminister, mente at beslutningen om løsladelse af Klar var "totalt uforståelig". Også blandt ofrene for RAF's aktioner var der stærke reaktioner.

Referencer 

Terrorister
Personer fra Freiburg im Breisgau
Seriemordere fra Tyskland
La Courneuve - 8 Mai 1945 (metrostation)

La Courneuve – 8 Mai 1945 er en station på metronettet i Paris. Den blev åbnet 6. maj 1987 og blev renoveret i 2005. Stationen er endestation på metrolinje 7, der går fra La Courneuve – 8 Mai 1945 til  Mairie d'Ivry/Villejuif – Louis Aragon. 

Navnet 8 Mai 1945 henviser til 8. maj 1945, som er VE-dagen, hvor 2. verdenskrig officielt sluttede i Europa.

I nærheden af denne metrostation ligger handelsområdet "Quatre routes", som blandt andet har et stort marked, der er åbent alle tirsdage og fredage samt hver søndag morgen. Parken La Courneuve, som med 4 km² er det største grønne område i departementet Seine-Saint-Denis, kan nås med  sporvognlinje T1 til stoppestedet "Six routes". Under "Fête de l'Humanité" i begyndelsen af september oprettes en shuttle-forbindelse direkte mellem metrostationen og parken. 

Drancy interneringslejr i Cité de la Muette kan nås via sporvogn T1 mod Drancy.

Trafikforbindelser 
  (Saint-Denis – Noisy-le-Sec)

Eksterne henvisninger 

 La Courneuves officielle hjemmeside
 Le Parc de La Courneuves officielle hjemmeside 

Metrostationer i La Courneuve
Paris Metrolinje 7
Det Norske Videnskaps-Akademi

Det Norske Videnskaps-Akademi (DNVA) er et norsk videnskabeligt akademi, der har til formål at fremme norsk videnskab og forskning gennem møder, økonomisk støtte og diverse publikationer.

Akamdeiet blev grundlagt 3. maj 1857 som Videnskabsselskabet i Christiania, men skiftede navn i 1924. Det har 219 ordinære pladser for norske medlemmer og 183 pladser for udenlandske, fordelt på to hovedklasser; matematik og naturvidenskab samt historie og filosofi. Klasserne er inddelt i faggrupper med hver sin leder. Nye medlemmer optages årligt og bliver udvalgt efter en vurdering af deres samlede faglige indsats og betydning indenfor det respektive forskningsområde.

Det Norske Videnskaps-Akademi fungerer som repræsentant for norsk videnskab overfor udenlandske akademier og internationale organisationer og er jævnligt vært for internationale konferencer og symposier. Akademiet udgiver en årbog og en række andre publikationer, bl.a. Lingvistisk Tidsskrift og Zoologica Scripta i samarbejde med Vetenskapsakademien og Physica Scripta i samarbejde med Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab. Det samarbejder desuden med Equinor om forskning indenfor olie, gas og miljø. Priserne Abelprisen, den norske Holmboeprisen (ikke den samme som den danske Holmboe Prisen) og Kavli-prisen uddeles af Det Norske Videnskaps-Akademi.

Kong Harald 5. er honorær præsident for akademiet.

Eksterne henvisninger 

 Det Norske Videnskaps-Akademis hjemmeside 

Etableret i 1857
Videnskabsakademier
Paulínia

Paulínia er en by og amt (município) i den brasilianske delstat São Paulo. Den dækker et areal på 139 km² (amtet).

Byen blev grundlagt den 28. februar 1964 af José Lozano Araújo.

Byer i Brasilien
Sparekassen Thy Arena

Sparekassen Thy Arena, tidligere Lerpytter Stadion er hjemmebane for FC Thy-Thisted Q og Thisted FC. 

Navnet Lerpytter Stadion blev i starten af 2008 opkøbt af Sparekassen Thy, så hjemmebanen i dag hedder Sparekassen Thy Arena. Stadionets kapacitet kan komme op på 6.000 med mobile tribuner. I 2008 blev der bygget en siddetribune med plads til 754. Stadionrekorden blev sat 20. september 2006 mod FC København i pokalturneringen med 5813 tilskuere.

Stadionet har en kapacitet på ca. 4000 tilskuere, et lysanlæg og varme i banen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Information om Lerpytter Stadion 

Fodboldstadioner i Danmark
Sport i Thisted
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Thisted Kommune
Martin Kaalund-Jørgensen

Martin Kaalund-Jørgensen (29. marts 1889 i Lihme, Salling – 9. oktober 1952 i København) var en dansk kunstmaler. Kaalund-Jørgensen er far til Bodil Kaalund og bror til Carl og F.C. Kaalund-Jørgensen.

Kaalund-Jørgensen blev udlært håndværksmaler i 1909 og fik eksamen fra Kunstakademiet i 1914. På studierejser bl.a. finansieret af K.A. Larssens og Hustru L.M. Larssens født Thodbergs Legat (1921) besøgte han bl.a. Italien (1915) og Frankrig (1921) og Holland (1929). Fra 1921 til 1942 var han bosat i Silkeborg.

Han tilhørte ekspressionismen, var påvirket af fransk fauvisme og af Edvard Munch og Vilhelm Lundstrøm og blev den ledende skikkelse i foreningen Frie jydske Malere. Hans værker er overvejende portrætter, særligt af politikere, samt naturmotiver; de tidligste fra egnen omkring Limfjorden, senere fra Midtjylland og de seneste fra Sjælland. Enkelte malerier forestiller motiver fra udlandet. Han udstillede flere gange på Charlottenborg.

Asger Jorn var inspireret af Martin Kaalund-Jørgensen, som han også modtog undervisning af. Silkeborg Kunstmuseums samling rummer mange af hans landskabsmalerier, mens Frederiksborgmuseet har en del af hans portrætter.

Han er begravet på Assistens Kirkegård i Kongens Lyngby.

Kilder og eksterne henvisninger 
 
 

Malere fra Danmark
Personer fra Jylland
Danskere i 1900-tallet
Portrætmalere
Landskabsmalere
Fauvisme

Fauvisme (af fransk fauves; vilde dyr) var en retning indenfor fransk ekspressionistisk maleri, der opstod omkring 1905 parallelt med den tyske ekspressionisme. Den var den første af mange revolutionerende retninger i begyndelsen af 1900-tallet og fik trods sin korte levetid – til ca. 1910 – stor betydning for udviklingen af modernistisk maleri, ligesom den har inspireret senere koloristiske kunstnere. Navnet fauvisme var en etiket, som kritikeren Louis Vauxelles påduttede kunstnerne

Karakteristisk for fauvistisk maleri er anvendelsen af en temperamentsfuld penselføring, rene farver og den primitive og forvrængede tegning. Henri Matisse blev den dominerende kunstner indenfor retningen, der dog også talte navne som André Derain, Maurice de Vlaminck og Albert Marquet. For de fleste af kunstnernes vedkommende var tilknytningen til fauvismen kun kortvarig. 

Rødderne til fauvismen var van Gogh og Gauguin. Fauvismen blev aldrig nogen egentlig skole, idet kunstnerne aldrig formulerede en programerklæring. Den havde heller ingen udtrykte teorier og blev kun repræsenteret ved tre udstillinger. Kubismen kan opfattes som fauvismens afløser.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Fauvisme i Den Store Danske hos Denstoredanske.lex.dk. Af Inge V. Raaschou-Nielsen 
 Fauvisme i Store Norske Leksikon hos Snl.no. Af Trond Fagernes 
 "Fauvism" hos Metmuseum.org, Metropolitan Museum of Art

Stilperioder
Kunst i Frankrig
Moderne kunst
Barden Beedles eventyr

Barden Beedles eventyr (originaltitel: The Tales of Beedle the Bard) er en eventyrsamling af den britiske forfatter J.K. Rowling, der også står bag Harry Potter-serien.
Bogen består af fem små eventyr, der alle har illustrationer af forfatteren samt professor Dumbledores egne håndskrevne noter.
Oprindeligt blev bogen udgivet i syv håndskrevne eksemplarer, hvor Rowling gav de seks væk til personer, der havde hjulpet hende med Harry Potter-bøgerne. Den sidste blev bortauktioneret i 2007, hvor man regnede med, at den kunne indbringe omkring £50.000, men Amazon.com købte bogen for £1,95 millioner, hvilket gør bogen til det dyreste moderne manuskript på en auktion.

Bogen blev udgivet til "almindeligt" køb 4. december 2008, og overskuddet går til Rowlings egen velgørenhedsorganisation, Children's High Level Group, der arbejder for bedre levevilkår for børn på institutioner i Østeuropa.

Bogen solgte de første otte dage 370.000 eksemplarer i England og toppede også internetboghandlen Amazon.com's bestsellerliste allerede to dage efter udgivelsen.

Bogen bliver første gang nævnt i Harry Potter og dødsregalierne, hvor den spiller en fremtrædende rolle.
De fem eventyr hedder "Hoppegryden", "Livslykkens kilde", "Den hårhjertede heksemester", "Hare Hop og Skvadderstubben" og "Eventyret om de tre brødre". Hele "Eventyret om de tre brødre" bliver fortalt i Harry Potter og dødsregalierne.

Indhold

"Troldmanden og hoppegryden" 

Eventyret omhandler en gammel og godhjertet troldmand der bruger sin magiske gryde til at hjælpe sine naboer (mugglere) med deres problemer. Han afslører aldrig hemmeligheden om gryden. Da han døde arver hans muggler-hadende søn gryden. Da den første kunde kommer til ham og beder om hjælp til at fjerne hendes datters vorter, afviser han hende groft og smækker døren i hovedet på hende. Ikke lang tid efter denne begivenhed begynder den magiske gryde at hoppe rundt og forfølge ham med en vortebefængt overflade. Sønnen prøver derefter at bortmane vorterne, men det hjælper ikke. Den anden kunde har dog ikke bedre held, da han beder om mad som erstatning for hans bortløbne æsel. Nu begynder gryden at skryde som et æsel. Den tredje kunde med en syg baby bliver afvist som de andre, og dermed begynder gryden pjaske til randen med tårer. Gryden driver sønnen til vanvid, og det ender med, at han løber ud i landsbyen og hjælper mugglerne med alle deres problemer. Fra den dag af hjælper han alle de landsbyboere der spørger ham til råds.

Livslykkens kilde

Den hårhjertede heksemester

Hare Hop og Skvadderstubben

Eventyret om de tre brødre

Referencer 

Eventyr
Bøger af J. K. Rowling
Litteratur i 2008
Auror

En auror er i Harry Potter-universet en slags politibetjent, hvis vigtigste mission er at finde og fange troldmænd og hekse, der benytter mørk magi. Aurorkontoret er ministeriets specialenhed i Harry Potter-universet i stil med FBI.
Hovedpersonen Harry Potter drømmer om selv at blive en auror.
McGonagall udtaler at det kræver minimum 5 F.U.T'er at blive optaget på uddannelsen.

Skrækøje Dunder er den nok mest omtalte auror, men personer som Nymphadora Tonks, Rufus Scrimgeour, Frank Longbottom, Alice Longbottom, Kingo Sjækelbolt og John Dawlish er også aurorer.

Harry Potter

pl:Ministerstwo Magii#Biuro Aurorów
Mettenheim (Bayern)

Mettenheim er en kommune i Landkreis Mühldorf am Inn i den østlige del af regierungsbezirk Oberbayern i den tyske delstat Bayern.

Geografi 
Mettenheim ligger i Region Südostoberbayern.
 
Ud over Mettenheim, ligger i kommunen landsbyerne Gumattenkirchen og Lochheim.

Eksterne henvisninger 

 Vereinsverzeichnis 

 Rester af flyvemaskinefabrik fra Anden Verdenskrig
Antonios Nikopolidis

Antonios Nikopolidis (på græsk Αντώνης Νικοπολίδης) (født 14. oktober 1971 i Arta, Grækenland) er en tidligere græsk fodboldspiller, der spillede som målmand. Gennem sin karriere nåede han at optræde for 3 klubber, nemlig Anagennisi Artas, Panathinaikos samt Olympiakos.

Nikopolidis har gennem karrieren vundet ikke mindre end 10 græske mesterskaber, fordelt ligeligt med fem for Panathinaikos og fem for Olympiakos. Han står desuden noteret for fire pokaltitler, én for Panathinaikos og tre for Olympiakos.

Landshold 
Nikopolidis står (pr. april 2009) noteret for hele 90 kampe for Grækenlands landshold, som han debuterede for den 18. august 1999 i et opgør mod El Salvador. Han var en del af den græske trup der blev europamestre ved EM i 2004 i Portugal. Her spillede han en nøglerolle på det hold der ikke lukkede et eneste mål ind i hverken kvartfinale, semifinale eller finale, og Nikopolidis blev derfor efter finalen udvalgt til turneringens All-Star hold.

Nikopolidis var efterfølgende med på holdet der fire år senere ikke formåede at forsvare sin titel ved EM i Østrig og Schweiz.

Titler 
Græsk Liga
 1990, 1991, 1995, 1996 og 2004 med Panathinaikos
 2005, 2006, 2007, 2008 og 2009 med Olympiakos

Græsk Pokalturnering
 2004 med Panathinaikos
 2005, 2006 og 2008 med Olympiakos

EM
 2004 med Grækenland

Eksterne henvisninger 
 Spillerinfo 

Fodboldspillere fra Grækenland
Fodboldspillere fra Panathinaikos
Fodboldspillere fra Olympiakos
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2004
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2008
Neumarkt-Sankt Veit

Neumarkt-Sankt Veit er en historisk by ved floden Rott i regierungsbezirk Oberbayern i den tyske delstat Bayern, og udgør sammen med kommunen Egglkofen Verwaltungsgemeinschaft Neumarkt-Sankt Veit.

I den østlige ende af byen ligger Kloster Sankt Veit, der blev grundlagt i år 1121 af adelsmanden Dietmar af Lungau, viet til Sankt Veit som på dansk hedder Sankt Vitus.

Eksterne henvisninger 

 Website der Verwaltungsgemeinschaft Neumarkt-Sankt Veit
Danskeren (flertydig)

Danskeren henviser til flere artikler:

 Danskeren (Grundtvig) – et tidsskrift udgivet af N.F.S. Grundtvig
 Danskeren (Ugeavis) – en dansk-amerikansk ugeavis, vistnok udgivet 1892-1920
 Danskeren (Den Danske Forening) – et blad udgivet af Den Danske Forening
Jacob Thychosen

Jacob Thychosen (født 25. maj 1983 i Vejle) er en dansk tidligere professionel fodboldspiller, der spillede som midterforsvarer for FC Fredericia og for Vejle Boldklub. Jacob Thycosen er endvidere uddannet skolelærer og underviser nu på Vejle Idrætsefterskole.

Fodboldkarriere 
Jacob Thychosen er søn af tidligere landsholdsspiller, Steen Thychosen. Jacob Thychosen debuterede den 18. marts 2001 for Vejles førstehold i en kamp mod Brønshøj Boldklub, som VB tabte 2-3 på hjemmebane. Siden blev det til 62 divisionskampe for Vejle inden skiftet til FC Fredericia i vinterpausen 2005-2006. Han spillede i Fredericia i næsten ti sæsoner, inden han indstillede sin karriere i sommeren 2015 efter 144 kampe for klubben og til slut som anfører for førsteholdet.

Efter sin aktive karriere begyndte Thychosen en trænerkarriere i Vejles ungdomsafdeling samtidig med sit lærerjob. I 2020 blev han transitionstræner, hvis opgave det er at lette overgangen fra ungdomsrækkerne til førsteholdet, ligeledes i Vejle Boldklub.

Referencer 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra FC Fredericia
Fodboldspillere fra Vejle Boldklub
Personer fra Vejle
Danskeren (Grundtvig)

Danskeren (med undertitlen Et Ugeblad) var et tidsskrift udgivet og skrevet af N.F.S. Grundtvig der udkom i perioden 1848-51.

I bladet skrev Grundtvig om danske politiske forhold og især om konflikten i Slesvig-Holsten der førte til Treårskrigen.

Se også 
 Danne-Virke

Eksterne henvisninger 
 Danskeren – et ugeblad findes digitalt tilgængelig på Internet Archive

Grundtvig
Etableret i 1848
Ophørt i 1851
Ernst Ecks

Ernst Ecks født 1938 er en tidligere dansk atlet.
 
Ernst Ecks er oprindeligt fra Sønderjylland og startede i med atletik i Tønder SF, men flyttede til København i 1960 og var derefter i Københavns IF frem til 1970 hvor han gik til Holte IF. Han har vundet tre danske mesterskaber på 110 meter hæk 1964-1966. Han satte en dansk rekord og nåede to landskampe.

Ernst Ecks har efter sin aktive atletik karriere siden 1973 været cheftræner i B.93 tennis og deres hold i Elitedivisionen, som har vundet hold-DM.

Ernst Ecks er gift med Dina Garcia Ecks, tidligere amerikansk landsholdsspiller i tennis, de er forældre til tennisspilleren Marco Garcia Ecks.

Danske mesterskaber 
  1968 4x100 meter 43,3
  1967 110 meter hæk 14.8
  1966 110 meter hæk 15.0
  1965 110 meter hæk 14.9
  1964 110 meter hæk 15.0
  1963 110 meter hæk 14.9
  1961 110 meter hæk 15.3
  1961 400 meter hæk 56.5
  1961 Danmarksturneringen (Hold-DM)
  1960 110 meter hæk 15.9
  1960 400 meter hæk 56.6
  1960 Danmarksturneringen (Hold-DM)
  1959 400 meter hæk 56.1

Dansk rekord 
 200 meter hæk: 25.4 1963

Personlige rekorder 
 100 meter: 11.1 1963
 200 meter: 22.9 1965
 400 meter: 50.4 1964
 110 meter hæk: 14.8 1965
 200 meter hæk: 25.4 1963
 400 meter hæk: 54.3 1965
 Højdespring: 1.73 1964
 Længdespring: 6.49 1965
 Femkamp: 3038p 1965 (6.20-44.70-23.0-31.28-4.45.9)
 Tikamp: 5984p 1965 (11.3-6.49-11.44-1.73-51.5-15.2-30.31-2.80-42.00-4.50.5)

Eksterne henvisninger 
 B.93 klar til elitedivisionen – Danske tennisnyheder, alt om tennis i Danmark 

Hækkeløbere fra Danmark
Atleter fra Tønder SF
Atleter fra Københavns IF
Atleter fra Holte IF
Tennistrænere fra Danmark
Niederbergkirchen

Niederbergkirchen er en kommune i Landkreis Mühldorf am Inn i den østlige del af regierungsbezirk Oberbayern i den tyske delstat Bayern. Den er en del af Verwaltungsgemeinschaft Rohrbach.

Geografi 
Niederbergkirchen ligger i Region Südostoberbayern.
 
Ud over Niederbergkirchen ligger i kommunen landsbyen Oberhofen

Eksterne henvisninger
Jysk Rejsebureau

Jysk Rejsebureau er et dansk rejsebureau, der har hovedkontor i Århus. Det er del af Horizons A/S, som også omfatter Kilroy Travels.

Rejsebureauet åbnede i Århus i 1984 og har i dag ca. 130 ansatte. Jysk Rejsebureau har kontorer i Århus, Aalborg, Herning, København og Kolding.

Referencer

Ekstern henvisning 
 
 

Etableret i 1984
Rejsebureauer i Danmark
MarcoPolo

MarcoPolo er et dansk rejsebureau, der i 1982 blev stiftet af Bethsy Holk og Ingrid Emonds. MarcoPolo hed tidligere Hannibal og Marco Polo.

Eksterne links 
MarcoPolos hjemmeside

Etableret i 1982
Rejsebureauer i Danmark
Feuillanterne

Feuillanter var en betegnelse om medlemmerne af en fransk politisk klub under den Den Franske Revolution.

Da Jakobinerklubben, som i begyndelsen omfattede de fleste afskygninger af den ny tids mænd, efter Kongens flugt og tilbagekomst i 1791 erobredes af de radikalt revolutionære, trådte en stor del medlemmer af Nationalforsamlingen ud af klubben og stiftede 16. juli 1791 en ny, Les amis de la Constitution ("Forfatningens venner"), som de selv kaldte sig, eller Feuillanternes klub, som det øvrige Paris kaldte dem, fordi deres lokale var i Feuillant munkenes tidligere kloster i St. Honoré-gaden, ved Vendôme-Pladsen. ("Feuillanternes terrasse" ud mod Tuileries-haven var en promenade, hvor pariserlivet, ikke mindst det politiske, pulserede stærkt). 

Det var ikke helt let at blive medlem af Feuillanternes klub. Kontingentet var med vilje sat højt, og der vragedes stærkt. Det lykkedes dog den unge danske historiker Frederik Sneedorff, der var i Paris under sin lange Europa-rejse, som det eneste ikke-franske medlem, at blive optaget. Ved klubbens opløsning talte den 841 medlemmer. Blandt dens ledende mænd kan man nævne Antoine Barnave, La Fayette, Vaublanc, Bernard Germain de Lacépède, og Alexandre de Lameth. 

Klubben repræsenterede midten, og søgte således at gøre front både mod reaktionen og mod yderligere revolution, men da den gamle tids mænd snart helt trådte tilbage, kom Feuillanterne til at stå som det egentlige højre. Få dage efter tronens fald 10. august opløste den ny revolutionære kommune selskabet, lod dets papirer beslaglægge og en liste over samtlige medlemmer offentliggøre som for at udpege dem som ofre for "folkets" vrede.

Politiske bevægelser
Frankrigs historie
Paris' historie
Den Franske Revolution
Oplysningstiden
Salmonsens
Feuillanterne (flertydig)

Feuillanterne kan henvise til flere artikler:

 Feuillanterne, en fransk politisk klub under den Franske Revolution
 Feuillanterne (munkeorden), en kongregation af cisterciensere, som oprettedes i Paris i 1574.
Feuillanterne (munkeorden)

Feuillanter (fransk feuillants, Fuliénses) var en kongregation af cisterciensere, som oprettedes 1574 af Jean de la Barrière i Feuillans i Languedoc og stadfæstedes af Pave Sixtus 5. 1586.

Abbeden i Feuillans blev kongregationens hoved og fuldstændig uafhængig af Citeaux.

Klædningen var hvid: hvid kutte uden skapulér, hvid kapusse og hvidt bælte; kun på rejser bar de hat. Fuillanterne fik straks stor udbredelse i Frankrig og Italien, men allerede 1595 mildnede paven deres regel, fordi den var skadelig for sundheden, Pave Urban 8. delte dem 1630 i to forskellige kongregationer, hver med sin general, i den franske Congrégation de Nôtre Dame de Feuillans, som blomstrede til den Franske Revolution, og i den italienske I Riformati di San Bernardo. Barrière stiftede også
en kongregation af nonner, Feuillantinderne eller Fulienserinderne med samme regel og samme dragt som mændene. I Feuillanternes kloster i Paris samledes feuillanternes klub.

Romerskkatolske munkeordener