kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anna Grue

Anna Grue (født 22. juni 1957 i Nykøbing Sjælland) er en dansk krimiforfatter.
Den mest omfangsrige del af hendes forfatterskab er krimiserien om detektiven Dan Sommerdahl. Derudover har hun skrevet andre romaner og noveller.
Hun er en af Danmarks mest læste krimiforfattere.

Grue er født i Nykøbing Sjælland, men i 1960 flyttede familien til Randers og nogle år senere til Aalborg, hvor hun fik en nysproglig studentereksamen fra Hasseris Gymnasium. Herefter blev hun optaget på Skolen for Brugskunst i linjen for tegning og grafik, og tog afgang i 1981. 

Efter sin uddannelse arbejdede Grue i en årrække i nyheds- og magasinbranchen.
Hun begyndte som layouter i udviklingsafdelingen på Fogtdals Blade. I 1983 blev hun layouter på Bo Bedre.
Hun begyndte med tekstarbejde i 1986 da Christianshavns Reklamebureau ansatte hende som art director og tekstforfatter.
Året efter fungerede hun som redaktionssektretær og forsideredaktør på BT. I 1991 kom hun til Allerkoncernen som chefredaktør på musikbladet Mix. Hun startede Forældre & Børn og fungerede som chefredaktør en årrække på dette magasin før Aller gjorde hende til redaktionschef på ugebladet Søndag i 1999. I 2001 begyndte hun månedsbladet Bazar og var chefredatør på bladet indtil hun forlod Aller i 2005.
Dette år startede hun bladet Vi med hund for JSL Publications.

Grue udgav sin debutroman, Noget for noget, på Forlaget Aschehoug i 2005. Hendes efterfølgende bøger er udgivet på Politikens Forlag.
Debuten indbragte hende Det Danske Kriminalakademis diplom for fremragende debut.
Grues første egentlige inspirationskilde til at blive krimiforfatter, opstod i hjemmet. Med en mor der arbejdede som psykiater, blev der ved middagsbordet talt om alt fra blod til hjernelæsioner. Samtidig læste den unge Grue mange krimier, som hun fik lov at låne af sin mors kollega.

Grues popularitet kan ses i mængden af hendes bibliotekspenge, hvor hun i 2014 var top højdespringer med over 100.000 kroner mere end i 2013.
Samlet modtog hun 282.113 kroner i 2014, hvilket bragte hende på en 55. plads.
Samme år blev hun nomineret til boghandlerkæde Bog & idés forfatterpris, MARTHA prisen.

Med udgangspunkt i sit forfatterskab fungerer Grue også som foredragsholder,
og hun har deltaget i panelet i tv-programmet Smagsdommerne.

Grue blev gift med Jesper Christiansen i 1981 og hun har tre børn. Jesper Christiansen er kunstmaler og forhenværende professor på Kunstakademiet.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Biografi på forfatterweb.dk
 
 

Romanforfattere fra Danmark
Krimiforfattere fra Danmark
Personer fra Nykøbing Sjælland
Foredragsholdere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Emil Stang

Emil Stang henviser til:

 Emil Stang den ældre (1834–1912) – norsk jurist og politiker
 Emil Stang den yngre (1882–1964) – norsk jurist og politiker
Lotte Kærså

Lotte Kærså (født 3. juni 1929, død 10. januar 2022) var en dansk pædagog (uddannet på Fröbelseminariet), komponist og forfatter.

Karriere 
Hun stiftede under sin uddannelse til pædagog bekendtskab med Bernhard Christensen og Astrid Gøssel, hvilket kom til at præge hendes fremtidige syn på arbejdet med børn.

Privatliv 
Lotte Kærså var mor til musikerne Morten, Mads og Rasmus Kærså, med hvem hun i 1979 dannede gruppen Lotte Kærså og græsrødderne.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Biografi og interview i Lyren 

Pædagoger fra Danmark
Komponister fra Danmark
Aker Solutions

Aker Solutions ASA () er en internationalt industrikoncern med hovedkontor på Fornebu i Bærum.

Aker Solutions er et internationalt olieservice-selskab, der leverer ingeniørtjenester, fabrikation, teknologiprodukter, vedligehold, specialisttjenester og totalløsninger til olieindustrien. Hovedparten af virksomheden omfatter leverancer til olie-, gas- og petrokemianlæg. Koncernen har også en betydelig aktivitet knyttet til leverancer til projekter for gas- og kulkraftværk, metalforædling og andre udvalgte industrier. Virksomheden er organiseret i ni forretningsområder; Engineering, Drilling Technologies, Maintenance, Modifications and Operations, Mooring & Loading Systems, Oilfield Services & Marine Assets, Process Systems, Subsea, Well Intervention Services og Umbilicals. 

I Norge har Aker Solutions virksomhed på følgende steder: Ågotnes, Arendal, Kristiansund, Mongstad, Oslo, Bærum (Fornebu), Sandnessjøen, Stavanger (inkl. Hinna), Bergen (inkl. Sandsli), Stjørdal, Trondheim, Mosjøen, Kristiansand, Egersund, Lier, Lyngdal, Moss, Horten, Hammerfest,Tromsø og Aukra.

Referencer 

Fremstillingsvirksomheder fra Norge
Ingeniørvirksomheder fra Norge
Etableret i 2004
Everyday Sexism Project

The Everyday Sexism Project er en hjemmeside, der blev oprettet d. 16. april 2012 af den britiske feministiske forfatter Laura Bates. Formålet med siden er at dokumentere den hverdagssexisme, som kvinder oplever, ved hjælp af eksempler, som bidragsydere fra hele verden deler ved at poste dem på siden eller tweete dem. I december 2013 var der kommet 50.000 bidrag til siden.

Historie 
Laura Bates tog initiativ til Everyday Sexism Project, fordi hun havde fundet det svært at tale om sexisme. Ofte fik hun at vide, at mænd og kvinder var ligestillede, samt at hvis man ikke kan tage imod en kompliment, eller hvis man ikke kan tage en joke, skal man holde op med at være frigid eller tage tingene med et smil.

Everyday Sexism Project Danmark 

Everyday Sexism Project Danmark (ESPD) er den danske afdeling af projektet, som er en selvstændig forening. Projektleder var journalist Irene Manteufel, og en mindre gruppe frivillige arbejder med diverse opgaver i forbindelse med presse, optrædender, design af materiale, kontakt til politikere med mere.

Projektet er en hjemmeside, hvor man kan skrive anonymt om forskellige typer oplevelser med hverdagssexisme. Det er for eksempel tilråb på gaden, sexchikane i offentlig transport, "traditionel" sexchikane på arbejdspladsen, uønskede berøringer, møder med blottere, forfølgelse, overgreb og voldtægt. Bidragyderne fortæller også om oplevelser med kønsstereotyp pædagogik i børnehaver, fremstillinger i medier med mere.

Alle specifikke navne på arbejdspladser, uddannelsessteder eller lignende bliver nu fjernet inden bidragene bliver offentliggjort, medmindre episoderne er foregået for mere end fem år siden. Dette sker under hensyntagen til, at de pågældende steder ikke har mulighed for at tage til genmæle over for den fremlagte beretning.

Målet med projektet er at skabe en kulturændring, hvor hverdagssexismen stopper. ESPD arbejder på at vise dokumentation for problemet, så offentligheden bliver opmærksom på det, og at fremlægge resultater for relevante ministre, organisationer m.m.

Projektet og problemet fik stor opmærksomhed i marts 2015, da Irene Manteufel viste transportminister Magnus Heunicke en række fortællinger om grov sexchikane i offentlige transportmidler, og ministeren efterfølgende udtrykte stor overraskelse og vrede over dokumentationen. Den vil derfor blive brugt af Transportministeriet i nye tiltag for tryghed i offentlig transport.

Everyday Sexism Project Danmark blev oprettet 8. august 2013 af Dansk Kvindesamfund, herunder næstforkvinde Ulla Tornemand, styrelsesmedlem Sara Ferreira, styrelsesmedlem Helena Gleesborg Hansen i samarbejde med Irene Manteufel. Samarbejdet ophørte i november 2014, hvor Irene Manteufel overtog hjemmesiden. Den lukkede facebookgruppe med det tidligere navn Everyday Sexism Project Danmark drives nu af Dansk Kvindesamfund som selvstændigt projekt med navnet Stop Sexisme (SS).

Den 18. september 2014 modtog ESPD Suzanne Gieses Mindelegat for at have “skabt et totalt kursskifte i den offentlige samtale, når det gælder sexisme”

Kilder

Eksterne henvisninger 
 http://everydaysexism.com/ 
 Projektets danske hjemmeside 

Køn
Sexisme
Feminisme
Intersektionalitet

Intersektionalitet er studiet af skæringspunkter mellem undertrykkelsessystemer eller -former, dominans eller diskrimination. Et eksempel er sort feminisme, som hævder, at oplevelsen af at være en sort kvinde ikke alene kan forstås på baggrund af at være sort og at være kvinde, men nødvendigvis må inkludere skæringspunkterne, som ofte forstærker hinanden.

Denne teori om feministisk sociologi blev først navngivet af Kimberlé Crenshaw i 1989, men konceptet kan spores tilbage til det 19. århundrede. Teorien – og den tilhørende undersøgelse – hævder, at forskellige biologiske, sociale og kulturelle kategorier som køn, race, samfundsklasse, handicap, seksuel orientering, kaste, og andre identitetsmarkører interagerer på flere niveauer og ofte på samme tid, hvilket bidrager til systematisk uretfærdighed og social ulighed. Intersektionalitetsbegrebet hævder, at de klassiske former for undertrykkelse i samfundet, baseret på eksempelvis racisme, sexisme, homofobi, transfobi, og religiøs fanatisme, ikke arbejder uafhængigt af hinanden. I stedet er disse former for undertrykkelse indbyrdes forbundne og danner et system af undertrykkelse, som afspejler skæringspunkterne mellem flere former for diskrimination.

Et klassisk tekstbogseksempel på intersektionalitet er “teorien om, at kvinder oplever undertrykkelse i varierende sammenhænge og med varierende grader af intensitet” En anden tekstbogsdefinition nærmer sig intersektionalitet i en lidt bredere sammenhæng som “samspillet mellem race, klasse og køn, hvilket ofte resulterer i, at man stilles ringere på flere parametre”.
Kulturelle undertrykkelsesmønstre er ikke alene indbyrdes relaterede, men er bundet sammen af og påvirkes af samfundets intersektionelle systemer. Eksempler på dette inkluderer race, køn, samfundsklasse, handicap og etnicitet.

Kilder 

Aktivisme
Feminisme
Diskrimination
Renault Fuego

Renault Fuego (spansk for "brand") var en coupé fra bilfabrikanten Renault, som i Europa blev bygget mellem marts 1980 og oktober 1985, og i Sydamerika fra midten af 1982 til slutningen af 1992. Bilen var baseret på Renault 18.

Produktionen af modellen blev til enkelte europæiske markeder fortsat frem til starten af 1986 af firmaet Maubeuge Construction Automobile i Maubeuge, mens den i Argentina fortsatte helt frem til 1995.

Modelhistorie 

Fuego blev præsenteret på Geneve Motor Show i februar 1980, og kom ud til forhandlerne en måned senere. Den på Renault 18 baserede coupé afløste de i sensommeren 1971 introducerede modeller Renault 15 og 17.

Basisversionerne hed TL og GTL og var udstyret med en 1397 cm³-motor med 47 kW (64 hk). Over dem lå versionerne TS og GTL med 1647 cm³-motor med 71 kW (97 hk).

I oktober 1980 blev programmet udvidet med topmodellerne TX og GTX. Disse kørte med en letmetalmotor på 1995 cm³ med 81 kW (110 hk) og havde ligeledes fem gear, centrallåsesystem, el-ruder og forlygtevaskere.

Bemærkelsesværdig var også den i august 1982 introducerede turbodieselmotor på 2,1 liter med 63 kW (86 hk).

En ny topmodel var den i august 1983 introducerede Fuego Turbo med 1565 cm³-motor med 97 kW (132 hk), som var udstyret med fire skivebremser, kørecomputer og el-justerbare sidespejle.

Facelift 

Ligesom den samtidigt faceliftede R18 fik Fuego i maj 1984 et nyt cockpit og en ny kølergrill. Samtidig kom Fuego GTX på det amerikanske marked i en version med reguleret katalysator og 2,2-liters indsprøjtningsmotor med 75 kW (102 hk); denne version kom først til Europa i foråret 1985.

Produktionen blev afsluttet i starten af 1986 efter 265.257 producerede biler.

Produktionssteder 
Produktionen af Fuego fandt sted i spanske Palencia under ledelse af Renault España S.A., mens den i Sydamerika fra midten af 1982 blev varetaget af Renault Argentina S.A. i Santa Isabel. Denne fabrik blev senere overtaget af Compañía Interamericana de Automóviles S.A., som fortsat byggede Fuego frem til starten af 1987, før produktionen blev flyttet til hovedfabrikken i Buenos Aires, hvor den fortsatte frem til slutningen af 1992.

Til det nordamerikanske marked blev modellen fremstillet af American Motors Corporation i Kenosha.

Efterfølger 
Efter at Fuego udgik af produktion, havde Renault i flere år ingen sportscoupé. Den i efteråret 1995 introducerede Mégane Coupé var kun en todørs version af den samtidigt introducerede Mégane hatchback, som var blevet ændret en smule bagtil. I modsætning til Fuego tilhørte Mégane Coupé den lille mellemklasse.

Først efter 22 år, i november 2008, kom den i oktober 2007 introducerede tredje generation af Renault Laguna i en coupéversion. Denne kan også betragtes som legitim efterfølger for Fuego.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fuego
Store mellemklassebiler
Coupéer
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 1980
Biler fra 1980'erne
Kam Heskin

Kam Heskin (født Kam Erika Heskin den 8. maj 1973) er en amerikansk skuespiller, bedst kendt for sine roller som den anden Caitlin Richards Deschanel i NBCs sæbeopera Sunset Beach (1998-1999), og som den anden Paige Morgan i The Prince and Me efterfølgerne.

Filmography

Eksterne links
 

Skuespillere fra USA
Pjatigorsk

Pjatigorsk (, ) er en by i Stavropol kraj i Rusland. Pjatigorsk ligger ved floden Podkumok, omkring 150 km sydøst for Stavropol. Byen har  indbyggere og okrugen . Siden 19. januar 2010 har Pjatigorsk været det administrative center i det Nordkaukasiske føderale distrikt i Rusland. Byen blev grundlagt i  og har været kurby med mineralvandskilder siden 1803.

Etymologi 

Navnet Pjatigorsk betyder "fem bjerge" på russisk, og byen har sit navn fra de fem bjergtoppe i bjergkæden Besjtau, der også betyder "fem bjerge" på tyrkisk, i Kaukasus.

Geografi 

Pjatigorsk er beliggende i Stavropol højene (i Nordkaukasus); langs bredden af floden Podkumok, på de sydvestlige og sydlige skråninger af bjerget Masjuk omkring 500-600 moh.

Området er rigt på underjordiske mineralvandskilder, men har relativt dårlige ressourcer af overfladevand. Byen gennemstrømmes af floden Podkumok, med flere små bifloder, og floden Kuma. Floderne er lavvandede, og kan ikke fuldt ud sikre drikkevandforsyningen til området. På Kaukasus skråninger er bjerkløfterne med vandløb og vandfald i Skalistyj khrebet og Pastbisjtjnyj khrebet yndede udflugtsmål for turister. Regionen modtager yderligere vand fra Kuban gennem en speciel vandledning til proces vand og drikkevand.

Klima 

Pjatigorsk har tempereret fastlandsklima præget af milde vintre og varme somre. Den gennemsnitlige månedstemperatur i januar er -3,8 °C; i juli: 21,1 °C. Den gennemsnitlige årlige nedbør er 518 mm. Måneden med den største nedbør er juni, med den mindste - januar.

Historie 

De første mineralske kilder blev nævnt i historiske kilder af den arabiske opdagelsesrejsende Ibn Battuta fra 1300-tallet. Zar Peter den Store var den første der viste videnskabelig interesse for kilderne, imidlertid er de oplysninger hans ekspedition indsamlede siden er gået tabt. Interessen blev vakt igen i slutningen af 1700-tallet, da den første russiske bosættelse blev grundlagt - Konstantinogorskaja fæstningen, der blev bygget på Masjukbjerget i 1780.

De værdifulde kaukasiske mineralkilder medførte bygningen af en kurby i 1803, og de første undersøgelser af vandets medicinske egenskaber indledtes. Den 24. april underskrev Alexander I et dekret, der gjorde de mineralske kilder til statsejendom. Mange bosættelser blev oprettet ved kilderne. Den første bebyggelse var Gorjatsjevodsk (nu en del af Pjatigorsk) ved foden af Masjukbjerget, senere Kislovodsk, Jessentuki og Zjeleznovodsk.

Befolkningsudvikling 

Note: Data fra folketællinger

Erhverv og økonomi 
Virksomhederne i Pjatigorsk er primært koncentreret om udnyttelse af de mineralske kilder og kurbade. Der er også en fødevareindustri (et slagteri, et vintapperi, et mejeri og et bryggeri), tekstilindustri, en skofabrik og en tæppefabrik, maskinfremstilling og metalvarefabrik, en kemisk fabrik og en keramik fabrik, der har specialiseret sig i porcelæn og keramiske gaveartikler som samovarer, figurer, vaser og dekorative keramiske vægpaneler.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside for Pjatigorsk 
 Om Pjatigorsk 
 Hjemmeside om Pjatigorsk 

Byer i Stavropol kraj
Nelson Can

Nelson Can var en dansk rocktrio, der blev dannet i 2011, og som primært anvendte vokal, bas og trommer. Bredere harmonier blev opnået med bl.a. fløjten, nynnen samt vokalharmonier. I modsætning til mange andre rockgrupper, blev der aldrig spillet guitar i Nelson Can.

Deres debutsingler "Apple Pie" og "People's Republic of China" blev udgivet på det nu lukkede musikforum bandbase.dk. Førstnævnte nåede at blive én af de sidste redaktionsanbefalede singler, før siden lukkede ned. Siden opnåede de en fanskare, før den daværende trommeslager Tam Vibberstoft forlod bandet og blev erstattet af Maria Juntunen.

Signe SigneSigne og Selina Gin stiftede tidligere sammen punkbandet Niels På Dåse, der senere ændrede navn til Nelson Can (Niels På: Nels-on / Dåse: Can). Bandet udgav herefter en række EP'er og singler, heriblandt den velmodtagede dobbeltsingle "Call Me When You Wanna Get Laid / Attack", inden de i 2014 udgav deres første album Now Is Your Time to Deliver, der desuden udkom digitalt. Albummet blev udgivet på bandets eget pladeselskab Like A Can Of Beans Records og finansieret gennem crowdfunding. Bandet indsamlede 25.228 DKK, hvilket var 170 % af deres mål. Now Is Your Time to Deliver fik 4 af 6 mulige stjerner i Gaffa.

EP'en EP3 fra 2017 blev rigtig fint modtaget af anmelderne og fik blandt andet 5/6 stjerner i Gaffa, 5/6 stjerner i Soundvenue og 5/6 hjerter i Politiken.

Albummet So Long Desire blev udsendt 30. januar 2020. Albummet markerede sammen med to koncerter i henholdsvis VoxHall i Århus (29. januar 2020) og Store Vega i København (30. januar 2020) afslutningen på bandet, som herefter opløses. So Long Desire fik blandt andet 6/6 stjerner i Gaffa og 5/6 stjerner i Soundvenue.



Medlemmer 

 Selina Gin, vokal, percussion, synthesizer (2011-2020)
 Maria Juntunen, trommer (2012-2020)
 Signe SigneSigne (Signe Wisby Tobiassen), bas, vokal (2011-2020)
 Tam Vibberstoft, trommer (2011-2012)

Medieoptrædender 
Nelson Can spillede førstesinglen "Talk About It" fra deres debutplade Now Is Your Time to Deliver i GO' Morgen Danmark på TV 2 den 16. september 2014.

Nelson Can optrådte til P3 Guld 22. september 2017 med nummeret Break Down Your Walls der tidligere på året var ugens uundgåelige på P3.

Diskografi

Album 
 Now Is Your Time to Deliver (2014)
 So Long Desire (2020)

EP 
 EP (2012)
 EP2 (2014)
 EP3 (2017)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Nelson Cans officielle hjemmeside 

Rockgrupper fra Danmark
Etableret i 2011
Musikgrupper opløst i 2020
Gino Coutinho

Gino Coutinho (født 5. august 1982) er en hollandsk fodboldspiller, der spiller som målmand for AZ Alkmaar.

Karriere 
Coutinho har spillet for PSV Eindhoven, NAC Breda, Vitesse og ADO Den Haag i den hollandske Eredivisie. Kun ved Den Haag i 2010/2011 sæsonen havde han en regelmæssig plads i startopstillingen, primært på grund af skade på første målmand Robert Zwinkels.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Holland
Fodboldspillere fra PSV Eindhoven
Fodboldspillere fra NAC Breda
Fodboldspillere fra SBV Vitesse
Fodboldspillere fra ADO Den Haag
Fodboldspillere fra S.B.V. Excelsior
Fodboldspillere fra AZ Alkmaar
John Rimmer

John Rimmer (født 5. februar 1939 i Auckland, New Zealand) er en newzealandsk komponist og lærer.

Rimnmer studerede på University of New Zealand (1961), University of Auckland (1963) og i Canada på University of Toronto (1972) hos bl.a. John Weinzweig.

Han har skrevet 2 symfonier, orkesterværker, kammermusik, solostykker, koncerter for mange instrumenter etc.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1968) - for orkester
 Symfoni nr. 2 "Følelsen af lyd" (1989) - for orkester
 "Til den aftalte tid" (19?) - for orkester
 Bratschkoncert (1980) - for bratsch og orkester

Eksterne kilder/henvisninger 

 Om John Rimmer på composers21.com

Komponister fra New Zealand
Lærere
Personer fra Auckland
Michael Norris

Michael Norris (født 1973 i Wellington, New Zealand) er en newzealandsk komponist og programmør.

Norris har skrevet en symfoni, orkesterværker, kammermusik, solostykker, koncerter etc. Han hører til nutidens betydelige komponister fra New Zealand.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Bjergene overvejer en tavshed så dyb som stjerner" (2002) - for orkester
 "Solens stråler, skår af månen" (2002) - for orkester
 "Sgrafitto" (2010) - for kammerorkester
 Fra havets ensomme margener" (2001 Rev. 2005) - for kammerorkester

Eksterne kilder/henvisninger 

       Om Michael Norris på sounz.org.nz

Komponister fra New Zealand
Programmører
Personer fra Wellington
Gökstenen

Gökstenen er en svensk runesten.
 
Gökstenen i Södermanland er fra 11. århundrede. Den er interessant ved sine billeder til Sigurd Fafnersbanes historie. De er kopier efter de bemærkelsesværdige billeder på Ramsundsberget.

Kilder 

 

Runesten i Sverige
Heinrich Göppert

Johann Heinrich Robert Göppert (født 25. juli 1800 i Sprottau i Schlesien, død 18. maj 1884 i Breslau) var en tysk botaniker. 

Göppert studerede først farmaci, derefter medicin. Han tog doktorgraden (De nutritione plantarum, "Om Planternes Ernæring") og nedsatte sig som praktiserende læge i Breslau. I 1827 habiliterede Göppert sig som privatdocent i medicin og botanik, blev snart professor og udnævntes 1852 til direktør for den botaniske have i Breslau. Dennes tidligere direktør, Treviranus, havde vakt interessen hos Göppert for det plantefysiologiske studium, og hans arbejder over giftstoffers indvirken på planterne såvel som studier over varmeudvikling hos blomstrende og spirende planter samt forbindelsen mellem denne og åndingsprocessen, som allerede Senebier og Saussure havde fremhævet, er frugter fra hin periode. Göpperts hovedfortjeneste ligger dog på det fytopalæontologiske område, i studiet af den uddøde, den "forstenede" planteverden. Af hans skrifter herom er mange meget betydningsfulde, såsom: Die Gattungen der fossilen Farrnkräuter verglichen mit den jetzt lebenden (1836), Die Gattungen der fossilen Pflanzen verglichen mit denen der Jetztwelt (1841—45, med 55 tavler), Die Tertiärflora der Insel Java (1854, med 14 tavler), Monographie der fossilen Coniferen (1850, med 58 tavler); selvfølgelig måtte en så mærkelig forhistorisk fremtoning som ravet, der jo netop særlig findes i Göpperts hjemland, ægge ham til studium, så meget mere som selve fossilisationsprocessen her kan lade sig granske i sin udvikling. Vi har også fra Göpperts hånd dels (fra 1845 i forening med Berendt) Der Bernstein und die in ihm befindlichen Pflanzenreste der Vorwelt (med 7 tavler), dels Untersuchungen über die Bernsteinflora (1883 med 16 tavler). Særlig må også fremhæves, at stenkulsformationernes planteaftryk og overhovedet stenkulslejernes oprindelse gentagne gange har været genstand for specielle og dybtgående, mønstergyldige, botanisk-geologiske arbejder fra Göpperts hånd. Så omfattende og talrige studier på det fytopalæontologiske område kunde ikke drives uden meget store samlinger; men også sådanne anlagde Göppert. Hans enestående samling af stenkulsforsteninger skaffede ham 1867 sølvmedaljen på Pariserudstillingen.

Kilder 

 

Botanikere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Schlesien
Ramsundsberget

Ramsundsberget er en klippeflade i Södermanland med runeindskrifter og helleristninger.

Indskriften er udført for fru Sigrid til minde om hendes husbond Holmger. Ved siden af findes en stor billedserie fra Vølsungesagaen: Sigurd, der dræber dragen Fafner, steger dens hjerte, fuglene i træet og Grane med byrde på ryggen, dværgen Regin som dræbt og hans smedeværktøj. Endvidere et dyr, som menes at være den dræbte odder, hvis skind Odin, Høner og Loke måtte dække med guld. En lignende lidt yngre og mindre tydelig fremstilling findes på Gökstenen i samme landsdel.

Kilder 

 

Oldtidsminder i Sverige
Södermanland