kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zayanes

Zayanes ( berbisk: Azayi (ental), Izayen (flertal)) er en berbisk folkegruppe, der bor i Khenifra-regionen, i de centrale del af bjergkæden Mellematlas i Marokko.

Zayanes-stammerne er kendt for deres tilknytning til deres forfædres land og for deres vedholdenhed som krigere, især under den franske  kolonisering, hvor de blev ledet af Mouha ou Hammou Zayani. Således har de forhindret mange indtrængende i at overtage Khénifra. På trods af det franske nederlag i slaget ved El Herri, den 13. november 1914, var franskmændene fast besluttet på ikke at opgive kampen mod Zayaneserne, men de fik først i 1934 kontrol med stammeområderne.

Geografi
Zayanesstammerne bor i bjergkæden Mellematlas i Khénifraområdet. Zayaneserne hører til en stor stamme, der to gange om året vandrer mod Azaghar, hvor klimaet er mildere i modsætning til Adrar, hvor vinteren er hårdere.

Sprog og levevis
Zayaneserne taler Centralatlas Tamazight ( Tazayit ), som er et af de berbiske sprog.

Zayaneserne nyder gede- og fåremælk samt , der er lavet af  forskellige slags indvolde sat på en stok af eg og tilberedt på varme kul.

Bibliografi
F Berger, Mouha ou Hammou Azaii
Abes, M, Les izayanes d'Oulmès, Arkiv Berbères, 1915.
Amarir, O, La poésie marocaine amazighe, 1975.
Aspignon, R, Etude sur les coutumes des tribus zayanes, éd. Moynier, 1946, Casa.
Basset, André, La littérature Berbère, La Pléiade, 1955.
Ben Daoud, O i, Notes sur le pays zayan, archives berbères, 1917.
Berger, F, Moha Ouhammou le zayani, éd. Atlas, 1929.
Bernie, G, Moha Ohammou, gerrier berbère, éd. Gautey, Casa, 1945.
Chafik, Mohamed, Trente trois siècle de l'histoire des imazighen, Boukili éd. 2000 (3e éd. ).
Chafik, Mohamed, La poésie amazighe og la résistance armée dans le Moyen Atlas og l'Est du Haut Atlas, revue de l'Académie du Royaume, nr. 4, 1987.
Camps, Gabriel, Berbères aux marges de l'histoire, éd. Espérides, 1980.
Guennoun, S, La montagne berbère, ou les Ait Oumalou, éd. Oumnia, Rabat, 1933.
Guennoun, S, La voix des monts, Mœurs de guerres berbères, éd. Oumnia, Rabat, 1934.
Guillaume, A, (Général), Les berbères marocains et la pacification de l'Atlas Central (1912–1933), Julliard, 1946

Kilder og henvisninger

Berbere
Marokkos historie
Bou Regreg

Bou Regreg ( ) er en flod beliggende i det vestlige Marokko, mellem byerne Rabat og Salé med udløb i Atlanterhavet. Flodmundingen af denne flod kaldes Wadi Sala.

Floden er 240 km lang, med en flodmunding, der går ca. 24 kilometer op ad floden. Dens gennemsnitlige vandmængde er 23 m3/s og kan nå 1500 m3/s i oversvømmelsesperioder. Floden har sit udspring i Mellematlasbjergene i en højde af 1.627 meter over havet, på niveau med Jbel Mtourzgane (provinsen Khemisset ) og Grou (provinsen Khénifra ) og løbere ned til sin udmunding ved Atlanterhavet mellem byerne Rabat mod syd og Salé mod nord.

Vandkvalitet 
Vandkvaliten i Bou Regreg påvirkes af indtrængende saltvand med tidevandet, overdreven udledning af nitrater fra landbruget og kviksølvforurening der menes at stamme fra anvendelsen af visse pesticider inden for afvandingsområdet.

Historie 
Fønikere og karthagerne, der grundlagde flere kolonier i Marokko, boede langs bredderne af Bou Regreg cirka to kilometer fra dens udmunding ved den forhistoriske by Chellah. Dette arkæologiske område indeholder ruinerne af en romersk by kendt som Sala Colonia og benævnt Sala af Ptolemæus. Chellah var en betydelig gammel havneby med rester af en Decumanus Maximus, såvel som et forum, et monumentalt springvand, en triumfbue og andre romerske ruiner.

Kilder og henvisninger 

Floder i Marokko
Rabat (Marokko)
Can Atilla

Can Atilla (født 26. februar 1969 i Ankara, Tyrkiet) er en tyrkisk komponist, violinist og pianist.

Atilla studerede komposition og violin på Musikkonservatoriet i Ankara (1980-1990). Han har skrevet 2 symfonier, orkesterværker, elektronisk musik, filmmusik, new agemusik, sceneværker, koncertmusik etc. Atilla er mest kendt for sin elektroniske musk, hvor han er en pioner i Tyrkiet. Han komponere også traditionel tyrkisk popmusik, og har også skrevet musik til tv-serier.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "St. Florian" (2002) - for orkester
 Symfoni nr. 2 Gallipoli ("regiment 57") (2015) - for orkester
 "Alle" (2003) - for orkester
 "St. Florian" "Til minde om Anton Bruckner" (2001) - (dramatisk tonedigt for stort orkester og orgel
 "Legender" (1997) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 Om Can Atilla på www.naxos.com

Komponister fra Tyrkiet
Violinister
Pianister
Dark Angel

Dark Angel kan henvise til:

 Dark Angel (tv-serie), amerikansk tv-serie
 Dark Angel (band), amerikansk thrash metal-band
Trankær (Sydslesvig)

Trankær (på tysk Trankjer eller Wald südlich Holzkoppel) er en omtrent 22 ha stor skov beliggende i et let kuperet morænelandskab sydøst for Nisvrå i det nordøstlige Angel i Sydslesvig. I administrativ henseende strækker sig skoven over både Eskeris og Stangled kommuner i Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. I den danske tid hørte skoven under Eskeris Sogn (Esgrus Sogn) i Ny Herred (Flensborg Amt). I 2014 blev skoven på vegne af det slesvig-holstenske miljøministerium udpeget som habitatområde under det fælleseuropæiske Natura 2000-projekt. Mod nord fortsætter skoven som Skovkobbel (Holzkoppel), habitatområdet fik på tysk navnet Skov syd for Skovkobbel. Trankær Skov består overvejende af bøgeskov (omtrent 90 %) på muldbund. Skoven var som bondeskov tilknyttet omegnens gårde, nu er målet at sikre en mere varieret og stabil skov til gavn for både biodiversitet og landskabelige forhold. Der er tre gravhøje i området. Skoven krydses af Løgtoft Mølleå (Lüchtofter Mühlenau).

Skovens navn er første gang dokumenteret 1690. Navnet henføres til fuglenavnet trane (oldnordisk trana) og et -kær. Skovkobbel med tilhørende gård er allerede første gang dokumenteret 1620. Trankær Skov er omgivet af Stavsmark i vest, Rørmose og Løgtoft i nord, Tranbøl i øst, godset Runtoft og Bojum i syd og Berrishave i sydvest.

Eksterne henvisninger 

 Aktion Kulturland

Noter 

Skove i Sydslesvig
Angel
Agnostic Front

Agnostic Front er et amerikansk hardcore punk-band fra New York City. Det blev grundlagt i 1980 og betragtes som en vigtig indflydelse på New York hardcore-scenen, og som en af pionererne indenfor musikgenren crossover thrash.

Medlemmer 

 
 Vinnie Stigma – rytmeguitar (1980–)
 Roger Miret – vokal (1982–)
 Mike Gallo – bas, baggrundsvokal (2000–)
 Pokey Mo – trommer (2009–)
 Craig Silverman – leadguitar, baggrundsvokal (2014–)

 Tidligere
 Rob Krekus – trommer (1980–1981)
 John Watson – leadvokal (1980–1982)
 Diego – bas (1980–1982)
 Raymond "Raybeez" Barbieri – trommer (1981–1983)
 Adam Mucci – bas (1982–1983)
 Dave Jones – trommer (1983–1985)
 Rob Kabula – trommer (1983–1987, 1997–2000)
 Todd Youth – leadguitar (1983, død 2018)
 Alex Kinon – leadguitar (1985–1986)
 Gordon Ancis – leadguitar (1986–1987)
 Joe "Fish" Montanaro – trommer (1986–1987)
 Louie Beato – trommer (1986)
 Alan Peters – bas (1987–1990)
 Steve Martin – leadguitar (1987–1990)
 Will Shepler – trommer (1987–1993)
 Craig Setari – bas (1990–1993)
 Matt Henderson – leadguitar, baggrundsvokal (1990–1993)
 Jimmy Colletti – trommer (1997–2004)
 Steve Gallo – trommer (2004–2009)
 Joseph James – leadguitar, baggrundsvokal (2007–2014)

Diskografi

Studiealbum 
 1984: Victim in Pain
 1986: Cause for Alarm
 1987: Liberty and Justice For...
 1992: One Voice
 1998: Something's Gotta Give
 1999: Riot, Riot, Upstart
 2001: Dead Yuppies
 2004: Another Voice
 2007: Warriors
 2011: My Life My Way
 2015: The American Dream Died
 2019: Get Loud!

Livealbum 
 1989: Live at CBGB
 1993: Last Warning
 2002: Working Class Heroes (split med Discipline)
 2006: Live at CBGB - 25 Years of Blood, Honor and Truth

Opsamlingsalbum 
 1992: To Be Continued: The Best of Agnostic Front
 1995: Raw Unleashed
 2012: Respect Your Roots Worldwide

Ep'er 
 1983: United Blood
 1998: Puro des Madre (en español)
 1999: Unity (split med Dropkick Murphys)
 2007: For My Family
 2011: That's Life

Dvd'er/Vhs'er 
 2006: Live at CBGB
 CBGB: Punk from the Bowery (Opsamling)
 LIVE in N.Y.C. '91 (split med Sick Of It All & Gorilla Biscuits)

Kilder 
 Maximum Rocknroll Nr. 328 (Sept/Okt 2010), interview af Bruce Roehrs

Henvisninger

Eksterne henvisninger 

Officiel webside (arkiveret)
Agnostic Front's Victim in Pain at 25  Roger Miret-interview på Village Voice 1. december 2009

Punkgrupper fra USA
Telecommunications Industry Association

Telecommunications Industry Association (TIA) er akkrediteret af American National Standards Institute (ANSI) til frivilligt at udvikle konsensusdrevne industristandarder for en bred vifte af produkter indenfor informationsteknologi, og repræsenterer omkring 400 virksomheder. TIAs Standards and Technology Department driver tolv teknikudvalg, som udvikler retningslinjer til privatradioudstyr, mobilmaster, dataterminaler, satellitter, telefon terminaludstyr, tilgængelighed, VoIP-apparater, telekommunikationskabling, serverrum, mobilenhedskommunikation, multimedia multicast, køretøjs telematik, sundheds informationsteknologi, maskine til maskine kommunikation - og smart elnet datanet.  TIA blev dannet i 1988.

Referencer

Eksterne henvisninger 
Telecommunications Industry Association Website

Telekommunikation
Standardiseringsorganer
Human coronavirus HKU1

Human coronavirus HKU1 (HCoV-HKU1) er en art af coronavirus, der stammer fra inficerede mus. 
Hos mennesker kan den resultere i infektion i de øvre luftveje med symptomer på forkølelse, men kan udvikle sig til lungebetændelse og bronchiolitis.  

Den blev først opdaget i januar 2005 hos to patienter i Hong Kong. Efterfølgende forskning har vist, at den har global udbredelse og en tidligere udviklingshistorie.

Virussen er en indkapslet, enkeltstrenget (single-stranded) RNA-virus med positiv sense, der kommer ind i værtscellen ved at binde til receptoren .
Den har genet for Hemagglutinin esterase (HE), et kendetegn for medlemmer af slægten Betacoronavirus og underslægten Embecovirus.

HCoV-HKU1 er en af syv kendte coronavirus der kan inficere mennesker; de øvrige er: HCoV-229E, HCoV-NL63, HCoV-OC43, MERS-CoV, SARS-CoV og SARS-CoV-2.

Referencer

Se også
 Virusklassifikation – Definition af termer (virus) 
 Forkølelse

Eksterne henvisninger
  Wikispecies har taksonomi med forbindelse til Human coronavirus HKU1 
 "Coronaviruses" fra Micro.msb.le.ac.uk
 "Betacoronavirus" fra Viralzone.expasy.org
 'Taxon identifiers'. Engelsk hjælpeside til 'taksonindentifikatorer'

Coronaviridae
Electronic Industries Alliance

Electronic Industries Alliance (EIA; indtil 1997 Electronic Industries Association) var en amerikansk standardiseringsorgan og brancheorganisation der fremstod som en alliance af branchesammenslutninger for elektronikfabrikanter i USA. EIA udviklede standarder for at at sikre at udstyr fra forskellige fabrikanter var kompatible og kunne erstatte hinanden. EIA ophørte 11. februar 2011.

Historisk 

I 1924 dannede 50 radiofabrikanter i Chicago en branchegruppe kaldet Associated Radio Manufacturers. Denne organisation blev udnævnt til at styre licenseringen af en større mængde radiopatenter, så hvert medlem havde adgang til alle relevante patenter, som var nødvendig til at bygge radiosendere, radioantenner og radiomodtagere. Med tiden bragte nye elektronikteknologier nye medlemmer, ikke-fabrikant medlemmer - og navneændringer.

Kronologisk navneorden:
 1924 - Associated Radio Manufacturers
 1924 - Radio Manufacturers Association (RMA)
 1950 - Radio Television Manufacturers Association (RTMA)
 1953 - Radio Electronics Television Manufacturers Association (RETMA)
 1957 - Electronic Industries Association (EIA)
 1997 - Electronic Industries Alliance (EIA)

Organisationens hovedkvarter var i Arlington County, Virginia. EIA fordelte deres aktiviteter i følgende sektorer:
 ECA – Electronic Components, Assemblies, Equipment & Supplies Association
 JEDEC – JEDEC Solid State Technology Association, tidligere Joint Electron Device Engineering Council
 GEIA – (nu en del af TechAmerica), Government Electronics and Information Technology Association
 TIA – Telecommunications Industry Association
 CEA – Consumer Electronics Association

Se også 
 Farvekodning af elektroniske komponenter - RMA Resistor Color Code
 E-serien af foretrukne tal - RMA Preferred Number Values of Fixed Composition Resistors

Referencer

Eksterne henvisninger 
 The JEDEC history page, including EIA history 

Standardiseringsorganer
Brancheorganisationer
Højdelager

Et højdelager virker ved at oplagre energi som Potentiel energi.

Mest kendt er en særlig type Vandkraftværk, hvor vand pumpes op i et magasin ved energi-overskud og energien leveres tilbage, når der er behov for den. Dette kan anvendes til at udjævne variationer fra for eksempel vindenergi eller solkraft.

Lagrene bliver ganske store, hvis de skal dække et lands forbrug af el selv i korte perioder, især hvis landet mangler højtliggende bjergsøer.

Eksempelvis kræver en produktion på knap 1 GW (Giga Watt) 100 meters løftehøjde og 1000 m³ vand per sekund - der skulle derfor bruges flere af disse for at dække Danmarks energiforbrug på en vindstille nat.

Vandkraft
Færgeskov

Færgeskov (på dansk også Færensholt, på tysk Fehrenholz) er navnet på en husgruppe og en skov beliggende ved kysten mellem Hasselbjerg og Kronsgaard i det østlige Angel i Sydslesvig. I administrativ henseende strækker sig skoven over både Hasselbjerg og Kronsgaard kommuner i Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. I den danske tid hørte skoven under Gelting Sogn (Kappel Herred, oprindeligt Ny Herred). I 2014 blev skoven på vegne af det slesvig-holstenske miljøministerium udpeget som habitatområde under det fælleseuropæiske Natura 2000-projekt. Den omtrent 19 ha store skov er karakteriseret som bondeskov med blandede træarter og kratbuske. Der er påfaldende mange træer af høj alder. Der er flere vandrestier.

Færgeskoven er første gang nævnt 1834. Stednavnet hentyder til et færgested. Forleddet Færens- er sammensat af gl.da. færia i betydning færgested og -næs. Skoven hørte tidligere under Ø gods (Gade gods). I omegnen omkring Gelting er der flere skove såsom Fællesskov og Holmkær ved Lebæk. Tæt på skoven ligger bebyggelserne Skjelrød (Schellrott), Drejet (Drecht) Pugholt og Egebjerg.

Eksterne henvisninger

Noter 

Skove i Sydslesvig
Angel
Laura Frank

Laura Frank Jakobsen (født 3. august 1998) er en kvindelig dansk fodboldspiller, der spiller forsvar for Fortuna Hjørring i Gjensidige Kvindeligaen.

Karriere

Klubhold 
Frank startede med at spille hendes første ungdomsår for VH08 Mariagerfjord, hvorefter hun i sommeren 2013, skiftede til Team Viborg. I Viborg, spillede hun indtil 2015, hvor topklubben Fortuna Hjørring, i juli 2015 skrev kontrakt med hende. Hun forlængede desuden hendes kontrakt med klubben yderligere i april 2018. Efter fem sæsoner i ligaklubben, valgte hun at nedtrappe fodbolden ,hvori hun derved skiftede til 1. divisionsklubben AaB. Efter bare en sæson i klubben, valgte hun at forlænge i juni 2020.

Landshold 
Hun har tidligere optrådt for både Danmarks U/17- og U/19-landsholdet. Hun debuterede d. 28. februar 2018, for A-landsholdet mod , ved Algarve Cup 2018, efter at have haft stor succes i Fortuna Hjørring. Hun har dog ikke siden optrådt for landsholdet. Hun var forinden også blevet udtaget til en enkelt venskabskamp for U/23-landsholdet mod  i september 2017.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Fodboldspillere fra Danmark
Kvindelige fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra AaB Fodbold (kvinder)
Fodboldspillere fra Team Viborg
Fodboldspillere fra Fortuna Hjørring
Personer fra Hobro
Souss-Massa Nationalpark

Souss-Massa-nationalparken (Parc National de Souss-Massa ) er en 33.800 hektar nationalpark ved den atlantiske kyst i Marokko, der blev oprettet i 1991. Den ligger mellem Agadir mod nord og Sidi Ifni mod syd. Oued Souss flodmunding er parkens nordlige grænse, og Massafloden ligger nær den sydlige ende. 30.000 ha nær Aglou, mod syd er også inkluderet i stedet, fordi det undertiden bruges som fourageringsområde af eremitibis. Området består af afgræsset steppe med klitter, strande og vådområder. Jorden er hovedsageligt sandet med nogle klippefyldte områder.

Ramsarområde 
To separate områder på i alt 1.000 hektar blev i 2005 udpeget til ramsarområde, hovedsageligt for at beskytte det rige fugleliv der omfatter mere en 270 forskellige arter i de varierede naturtyper.

Fauna 
Parkens vigtigste betydning er, at den rummer tre af de fire marokkanske kolonier af eremitibis ( Geronticus eremita). Sammen med det fjerde sted ved Tamri i nærheden rummer det 95% af verdens vilde ynglefugle af denne truede art.  Ibis-kolonierne og rastestederne ligger på kystklipper inden for nationalparken, og kyststierne og markerne bruges som fødeområder. Parken har en natursti ved Oued Souss og et besøgscenter ved Oued Massa.

Massawadien holder vand hele året og har ynglende marmorænder, der er en globalt truet art.  Det er det eneste kendte marokkanske ynglested for sort ibis . De to flodmundinger er vigtige rastepladser for især vadefugle og måger. Skestork og audouinsmåge overvintrer i parken. Andre bemærkelsesværdige ynglefugle er rødhalset natravn , tyknæbbet lærke, berbersanger og diademrødstjert .

Souss-Massa har også projekter omkring fire truede nordafrikanske hovdyr: sabeloryx, addax, damagazelle og dorcasgazelle, der holdes i separate indhegninger i parken. Et program for genindførelsen af den nordafrikanske struds - som er uddød nord for Sahara, er også i gang.

Trusler 
Parken trues af stigende pres fra den voksende befolkning, og af opførelsen af sommerhytter omkring Aglou. En planlagt stor hoteludvikling, der er planlagt ud til kysten ved Tifnit, et område, der inkluderer vigtige fourageringsområder for eremitibis, er blevet suspenderet.

Internationalt samarbejde 
Med hensyn til internationalt samarbejde og udvekslinger har Souss-Massa National Park modtaget teknisk støtte fra Teide Nationalpark (Tenerife, Spanien).

Kilder og henvisninger 

 Souss Massa nationalpark

Nationalparker i Marokko
IUCN Kategori II
Ramsarområder
Diana Gabaldon

Diana J. Gabaldon (født 11. januar 1952 i Scottsdale, Arizona) er en amerikansk forfatter, der er bedst kendt for Outlander-bogserien.

Eksterne henvisninger 

 
 

Romanforfattere fra USA
Personer fra Arizona
Kjus Skov

Kjus Skov (på tysk Kiuser Gehege) er et ca. 33 hektar stort skovområde 1,5 km nordvest for landsbyen Kjus i det sydlige Angel i Sydslesvig. I administrativ henseende hører skoven under Ulsnæs kommune i Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. I den danske tid hørte skoven under Ulsnæs Sogn i Slis Herred (Gottorp Amt). Som statsskov drives Kjus Skov af delstatens skovstyrelse. Kjus Skov er overvejende løvskov, domineret af bøge-, eg- og akstræer samt japansk lærk. I nord fortsætter skoven som Ågeby Skov, den 25 ha store bondeskov hører allerede under Torsted Kommune. Skelkjærgraven har sit udspring i skoven, åen danner senere grænseskel til Løjt Sogn og Stenfelt og Løjt kommuner.

Skoven er udpeget som habitatområde under det fælleseuropæiske Natura 2000-projekt, skoven ligger desuden i Naturparken Slien.

Noter 

Skove i Sydslesvig
Angel
Slien
Emilie Dolleris Billing

Emilie Dolleris Billing (født 26. august 2002 i Kolding, Danmark) er en kvindelig dansk fodboldspiller, der spiller som forsvars spiller og Wingback for FC Thy-Thisted Q i Gjensidige Kvindeligaen.

Karriere

Varde IF 
Efter flere år i KoldingQ, skiftede hun i sommeren 2016, som 14 årig, til 3F-ligaklubben Varde IF. I klubben, startede hun med at spille U16, men blev hurtigt rykket op til flere U18DM kampe i hendes første sæson. Andet år, som 15 årig i Varde IF spillede hun både for klubbens 3F-ligahold og U18 DM-hold.

Fortuna Hjørring 
Hun skiftede i juli 2018, til topklubben Fortuna Hjørring i 3F Ligaen. Hun har i tre sæsoner spillet for klubbens U18 DM-Hold og klubbens 2. hold i 1. division, og på kvindeliga holdet i hendes sidste sæson 2020/2021. Hun var med til at sikre klubben U18 DM-guld i sæson 2018/2019 og vinde U18 pokalfinalen 2019/2020.

AaB 
I juli 2021 skiftede hun til nylig oprykkede Aab i Kvindeligaen. Her spillede hun som back og wingback. Den 1. Oktober 2021 brækkede hun foden i en Kvindeliga kamp imod Kolding IF og måtte kæmpe sig tilbage, med genoptræning i næsten 12 måneder, før hun igen kunne spille Kvindeliga kampe, nu for FC Thy ThistedQ.

FC Thy ThistedQ 
I juli 2022 skiftede hun til FC Thy-Thisted Q i Kvindeligaen. Her spiller hun som back og wingback.

Præstationer 
 2018/2019 Dansk U18DM Mesterskabet (1.plads - guld)
 2019/2020 Dansk U18 Pokalmesterskabet (1.plads - guld)
 2020/2021 Gjensidige Kvindeligamesterskabet (3.plads - bronze)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Emilie Billings sportsprofil på Everipedia 
 Emilie Billings sportsprofil på Sportlio 
 Emilie Billings sportsprofil på Facebook 

Kvindelige fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Fortuna Hjørring
Fodboldspillere fra Varde IF
Fodboldspillere fra Kolding IF Fodbold (kvinder)
Ottearmede koraldyr

Ottearmede koraldyr (Octocorallia, Alcyonaria) er en underklasse af koraldyr indenfor rækken nældecelledyr. Underklassen omfatter hornkoraller, læderkoraller og blødkoraller, samt orgelkoral, blåkoraller og søpenne. Kendetegnende for underklassen er at polyperne har otte tentakler.

Systematik 
Inddelingen i ordener indenfor underklassen har varieret. Sædvanligvis anerkendes i dag tre ordener:

 Octocorallia (Alcyonaria) – Ottearmede koraldyr (bløde koraller)
 Alcyonacea ( (Søtræer, Bambuskoral, Xenia, dødningehånd...)
 Helioporacea, blåkoral ( (Heliopora coerulea)...)
 Pennatulacea ( Søfjer... )

De tidligere ordener Gorgonacea, Telestacea og Stolonifera henregnes under Alcyonacea.

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
Koraldyr
Kunsthaus Graz

Graz Kunsthaus er et kunstmuseum i Graz, Østrig, og indeholder samtidskunst fra de seneste fem årtier. Det åbnede i 2003 ifm. Graz' rolle som europæisk kulturhovedstad samme år og er en del af Universalmuseum Joanneum.

Selve bygningen hedder Friendly Alien (dansk: Venligt Rumvæsen) og er designet i stilen blob-arkitektur.

Eksterne henvisninger 
 Hjemmesiden

Graz
Kunstmuseer i Østrig
Museer etableret i 2003
Vuelta a Burgos 2020

Vuelta a Burgos 2020 var den 42. udgave af det spanske landevejscykelløb i Burgos. Løbet foregik i perioden 28. juli til 1. august 2020. Løbet var en del af UCI ProSeries 2020 og var i kategorien 2.Pro. Den samlede vinder af løbet blev belgiske Remco Evenepoel fra .

Ryttere og hold

Danske ryttere 
 Michael Mørkøv kørte for 
 Christopher Juul-Jensen kørte for 
 Mads Pedersen kørte for

Etaperne

1. etape

2. etape

3. etape

4. etape

5. etape

Resultater

Samlede stilling

Pointkonkurrencen

Bjergkonkurrencen

Ungdomskonkurrencen

Holdkonkurrencen

Startliste

Eksterne henvisninger 
 
 

2020
UCI ProSeries 2020
Bondeå

Bondeå (på tysk Bondenau) er et vandløb i Angel i det østlige Sydslesvig. Bondeåen udspringer ved Langdel ved Mårkær og munder efter 20 km i Træsøen, hvor den fortsætter som Trenen. Åen er sammen med Kilsåen en af de to store kildefloder til Trenen. Bondeåen danner på enkelte strækninger grænsen mellem Bøl, Sørup, Satrup og Store Solt sogne og dannede frem til 1974 sydgrænsen for Flensborg amt hhv. Flensborg kreds. Ved Oksagerbro når åen det historiske grænsepunkt, hvor Ugle, Husby, Ny og Satrup Herred mødes. Åen passerer bl. a. Paddeborg, Mårkærdam, Bavstrup, Mølleskov, Ryde-Pugmaj, Bondebro, Gammelbyskov, Oksagerskov, Bistoft og Møllebro og Store Solt, inden den munder ud i Træsø. Bondenåen har tilløb fra en række åer i det centrale Angel såsom fra Mølleskov Å, Ryde Å, Søndersø via Vinbæk, Gammelby Mosegrav, Rørkær Bæk, Rydebæk og Nakskov Å. Ved Morkær Dam, Eslingsvad (også Eskildsvad) og ved Store Solt-Møllebro fandtes tidligere vandmøller. Ved Satrup er der flere skovstrækninger som Kollerup Skov, Obdrup Skovkobbel og Jeslund Skov.

Åens nvan er første gang nævnt 1648. Navnet henføres til bonde. Måske er navnet en ellipse for *Bondebroå eller *Bondeåbro, men der er dog ikke tvingede grunde til at antage. Åen er også blevet omtalt som Sønderå som Trenens sydlige biflod, mens Kilså er blevet omtalt som Nørreå.

Noter 

Vandløb i Sydslesvig
Angel