kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ravnebjerg Kirke

Ravnebjerg Kirke ligger i Odense Kommune (Region Syddanmark, Hjallese Provsti). Sognet blev oprettet 1. oktober 2010. Kirken er tegnet af arkitekt og kongelig bygningsinspektør Jens Vilhelm Petersen og var den første, han tegnede. Grundstenen blev lagt 1. maj 1902 og samme år den 21. december kunne kirken indvies. Forud herfor var gået cirka ti års planlægning, idet man 1891 ønskede en bedre kirkelig betjening af Sanderum Sogns vestlige del. Byggeriet blev finansieret ved salg af en fæstegård, der tilhørte præstekaldet (dvs. Sanderums) samt ved en lokal indsamling. 

Efter opførelsen fungerede Ravnebjerg Kirke som kirkedistrikt under Sanderum Sogn, men blev 2007 lagt under Ubberud Sogn. 1. oktober 2010 blev Ravnebjerg et selvstændigt sogn. men fungerer nu som lejlighedskirke.

Bygning 
Den lille kirke er opført i nyromansk stil af blanke mursten og rødt tegltag og med rig brug af ornamenter og pynt inspireret af middelalderens formsprog. Den består af skib, et tårn med stor rundbuet portal samt et langstrakt kor. Tårnrummet tjener som våbenhus og flankeres af to mindre rum; det ene giver adgang til pulpituret. Tilsvarende flankeres koret af mindre, polygone udbygninger, der fungerer som henholdsvis materialrum og sakristi; sidstnævnte giver samtidig adgang til prædikestolen. Murværk og tag er senest renoveret 1981 af kongelig bygningsinspektør Ebbe Lehn Petersen (barnebarn af kirkens arkitekt). Kirken står endnu næsten fuldstændig med sit oprindelige udtryk.

Inventar 
Inventaret stammer så godt som udelukkende fra opførelsen 1902 og er tegnet af kirkens arkitekt, j. Vilhelm Petersen. Det er overvejende holdt i mørklakeret egetræ. Altertavlen stod først færdig 1903 og udført i en enkel skønvirkestil og rummer et maleri af Johan Christopher Schlichtkrull forestillende Jesu åbenbaring for Simon Peter (Joh. 21,15-19). Tilsvarende er Niels Bangs to relieffer af Dåben (Mat. 3,17) og Det Sande Vintræ (Joh. 15.1) tilgået 1903 som gave fra gårdejer Anders Rasmussen og hustru Marie Kam.

Litteratur

Noter

Eksterne henvisninger 

 Ravnebjerg Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk
 Ravnebjerg Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Odense Kommune
Kirker i Fyens Stift
Hamskerpir og Garðrofa

Hamskerpir og Garðrofa er to heste i nordisk mytologi som farede hesten Hovvarpner, der er asynjen Gnás hest. Hamskerpir og Garðrofa beskrives i den Yngre Edda, der blev nedskrevet i 1200-tallet af Snorri Sturluson.

Attestations
I kaoitel 35 af Yngre Edda i bogen Gylfaginning, gives en beskrivelse af 16 asynjer. Gná bliver nævnt som den trettende, og i beskrivelsen i dette stanza angives, at forældrene til Gnás hest, Hófvarpnir, er Hamskerðir og Garðrofa:
"Jeg flyver ikke
men dog jeg farer
og gennem luften løber
på Hofvarpnir
den som Hamskerpir fik
med Gardrofa."

Teorier 
John Lindow har fremført en teori om at navnet Hamskerpir ikke har nogen åbenlys mening, men at Garðrofa kan betyde "Hegns-bryder". Lindow tilføjer, at de to heste ikke kendes fra andre kilder, og at der ikke er bevaret andre myter om dem.

Referencer

Heste i nordisk mytologi
Niðafjöll

Niðafjöll (også skrevet som Niðvellir, norrønt for mørke bjerge) eller Nidafjeld er et sted i nordisk mytologi, der ligger i den nordlige del af Hel. Niðafjöll er det sted, hvor dragen Nidhug bor. Ifølge Snorri Sturluson vil de gode og dydige mennesker komme til at bo her efter ragnarok, på trods af, at det ligger tæt på Hel.

Niðafjöll bliver nævnt i vers 66 Völuspá i den Ældre Edda:.<ref>Voluspo, The Wise-Woman's Prophecy (The Poetic Edda, by Henry Adams Bellows, 1936)]</ref>
"Fra under dragen kommer mørket frem, Nidhug flyver fra Niðafjöll
Han bærer læg i sine vinger, den lyse orm: men nu må jeg synke"

Referencer

 Andre kilder 
Faulkes, Anthony (trans. and ed.) (1987) Edda of Snorri Sturluson (Everyman's Library) 
Lindow, John (2001) Handbook of Norse mythology (Santa Barbara: ABC-Clio) 
Orchard, Andy (1997) Dictionary of Norse Myth and Legend (Cassell) 
Simek, Rudolf (2007) translated by Angela Hall. Dictionary of Northern Mythology  (D.S. Brewer) 

 Eksterne henvisninger 
 Bellows, Henry Adams (trans.) (1923) The Poetic Edda''. New York: The American-Scandinavian Foundation. Tilgængelig online på [http://www.voluspa.org/poeticedda.htm www.voluspa (org).

Steder i nordisk mytologi
Xu Huaiwen

Xu Huaiwen (forenklet kinesisk: 徐怀雯; traditionel kinesisk: 徐懷雯; pinyin: Xú Huáiwén; født 2. august 1975 i Guiyang, Guizhou, Kina) er en tysk badmintonspiller. Hun besluttede at spille for Tyskland, fordi kineserne troede, at hun var for kort, til at spille professionel badminton på verdensplan.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

 
Badmintonspillere fra Tyskland
Bitestikel

Bitestiklens formål er primært at opbevare sæden fra testiklerne og transportere den ud af sædlederne ved udløsning.

Mandens kønsorganer
Asernes heste

Asernes heste er de heste i den nordiske mytologi, som tilhører "guderne" (aserne).

Lister 
Asernes heste bliver oplistet to gange.

I digtet Grímnismál i den Ældre Edda opgives de følgende navne:

Snorri Sturluson parafraser dette i Gylfaginning:

Bortset fra Odins ottebenede hest, SLeipner, og Guldtop, som tilhører Hejmdal ifælge Yngre Edda så vides der ikke noget om de øvrige heste, og heller ikke deres ejere. Disse navne listes dog i þulur.

Andre heste bliver nævnt i andre kilder: Guldfaxe, der oprindeligt tilhørte Hrungner, men som Thor gav til sin søn Magni, efter han havde dræbt jætten (Skáldskaparmál, 17), Blóðughófi, som tilhører Frej (Kálfsvísa) og Hovvarpner, som bliver reddet Gna (Gylfaginning, 35).

Betydninger 
 Blóðughófi: "Blodig-hov"
 Falhófnir: "Behåret-hov" eller "Skjult-hov", dvs. hove er dækket af hår
 Gulltoppr: "Gold-tot"
 Gísl: relateret til "stråle"
 Glaðr: "Glad" eller "Lys"
 Glær: "Clear", "Glassy"
 Guldfaxe: "Gylden-man"
 Gyllir: "Golden"
 Hovvarpner : "Hov-kaster"
 Léttfeti: "Letfodet"
 Silfrintoppr: "Sølv-tot";
 Sinir: "Senet"
 Skeiðbrimir: "den der fnyser når han løber"
 Sleipnir: "trickster"

Referencer 

Heste i nordisk mytologi
Energisprosse

En energisprosse er en liste der er påsat en rude ind- og udvendigt så det ser ud som om vinduesrammen er opdelt i flere mindre felter med hver sin rude. Energisprosser har været brugt cirka siden årtusindskiftet til vinduesfremstilling, og er opfundet for at bidrage til at forbedre vinduers energimæssige egenskaber.

Vinduer
Aka Hansen

Aka Hansen (født 1987 i Aarhus) er en dansk-grønlandsk filmproducent og instruktør.

Aka Hansen studerede på den alternative Super16-filmskole (2015-18) i Nordisk Films studie i Valby. I Grønland arbejdede hun med film og tv fra 2008 til 2014. Der grundlagde hun produktionsselskabet Tumit sammen med Malik Kleist. Hansen flyttede til København i 2014 og oprettede sit nuværende filmproduktionsselskab Uilu Stories og har siden da deltaget i forskellige nordeuropæiske filmfestivaler med sine dokumentarer Green Land, STG og Half&half. Half&half blev også præsenteret på Berlinalen 2017 og senere samme år på den oprindelige folks filmfestival ImagineNATIVe i Canada. Hansen har de seneste år primært arbejdet med dokumentar og tv-udsendelser til grønlandsk tv, KNR. Her har hun lavet ti programmer af portrætserien om grønlændere bosiddende i Danmark, "Inuk Ilisaritillugu" og tre udsendelser om juridisk faderløse "Ataataqanngitsut".

Filmografi 

 som producent:
 Hinnarik Sinnatunilu ("Henrik og hans drøm", komedie, grønlandsk / dansk, 2011 - den første film, der er helt produceret af grønlændere)
 Qaqqat Alanngui ("Den mørke side af bjergene", rædselfilm, grønlandsk / dansk, 2011) 
 Polar (Science Fiction- serie, Grønland 2017)
 Blåt Lys (afgangsfilm fra Super16, musikal, Danmark 2018)
 som producent og instruktør:
 Green Land (2009, grønlandsk, dansk)
 Half&Half (2014, grønlandsk/dansk)
 STG (2016)
 Life is Hilarious (2020, grønlandsk/engelsk)som producent og instruktør:

Weblink 

 Aka Hansen: Cirkumpolar biograf. Interview på inuitartfoundation.org , 6. August 2019
 Uilu Stories på vimeo

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Grønland
Filminstruktører fra Danmark
Filmproducere fra Danmark
Aksel Svane

Aksel Svane (også Axel Svane; * 2. august 1898 i København; † 30. november 1991) var en dansk advokat, embedsmand og landsfoged i Grønland.

Liv 
Aksel Svane blev uddannet som advokat i 1924. Derefter arbejdede han som frivillig for dommeren for Søndre Birks dommerkontor i Københavns Amt og som sekretær i skattemyndigheden. Samme år begyndte han en verdensrejse på motorcykel, der varede indtil 1925. 1926 blev han repræsentant i Færø Amt (Færøerne). I 1929 blev han udnævnt til sekretær i Landbrugsministeriet. I 1932 blev han udnævnt til landsfoged for Sydgrønland . I 1940 blev Danmark annekteret af det tyske rige under 2. verdenskrig, mens Grønland faldt under den amerikanske besættelse. Derfor rejste Svane til USA i 1941 for at repræsentere Grønlands interesser over for USA og Canada. I den forbindelse trak han sig tilbage fra sit amt, og hans kollega Eske Brun fra Nordgrønland overtog også det sydlige guvernement.

Fra 1940 til 1945 var han ansvarlig for minedriften i Ivittuut Kryolitbrud. Fra 1946 var han medlem af det grønlandske lønudvalg. Fra 1947 til 1948 arbejdede han i Justitsministeriet og var derefter leder af rets- og personelkontoret i Grønlands Styrelse. I 1950 blev han ansat I det nye Grønlandsdepartement. I 1951 blev han afdelingsleder i Grønlands lovudvalg. Fra 1953 var han kommissær i Statsministeriet og fra 1955 i det nystiftede Grønlandsministeriet, som han først forlod i 1968. I 1955 var han medlem af Arktisk Instituts Råd. 

Aksel Svane døde den 30. November 1991 i en alder af 93 år. Han var ridder af 1. grad af Dannebrogsordenen.

Familie 
Aksel Svane var søn af skoleinspektør Iver Kristian Svane (1867-1939) og ægtefælle Jenny Caroline Camilla Petersen († 1948). Han giftede sig i 1931 med Else Flensborg (1904-1954), og efter hendes død i 1956 med Fritze Gerda Tinne Holm (1910-1991), der døde kun to dage efter ham.

Eksterne henvisninger 
 

Riddere af 1. grad af Dannebrog
Embedsmænd fra Danmark
Ribe Købstadskommune

Ribe Købstadskommune var en købstadskommune, der blev oprettet i 1838. I 1913 blev kommunen lagt sammen med Ribe Sankt Katrine Sogns Landdistrikt Sognekommune. Ved kommunalreformen i 1970 blev kommunen lagt sammen med en række sognekommuner til den nye Ribe Kommune.

Kommunen bestod af Ribe Domsogn med Ribe Domkirke og Sankt Katharine Sogn med Sankt Katharine Kirke.

Valgresultater efter år

Borgmestre

Referencer 

Købstadskommune
Købstadskommuner
Kommuner ophørt i 1970
Kommuner i Ribe Amt (før 1970)
Albert E. Blichfeldt Høyer

Albert Emil Blichfeldt Høyer (født 8. september 1827 i Odense, død 1. januar 1879 i Lyngby ) var en dansk inspektør i Grønland. 

Høyer begyndte en militær karriere og tjente fra 1848 til 1850 I indsats som førsteløjtnant i Treårskrigen, hvilket han blev tildelt Dannebrogordenen for i 1849. Derefter arbejdede han i Grønland fra 1855, oprindeligt som volontør i Paamiut og Qaqortoq. I 1858 blev han forfremmet til assistent i Qaqortoq og i 1861 til koloniforvalter. I 1868 efterfulgte han Hinrich Johannes Rink som inspektør for Sydgrønland, inden han blev afløst i 1869 af Hannes Peter Stephensen. 

Han var søn af kaptajn Søren Feodor Høyer og Marie Knuthsen. Høyer var fra 27. august 1858 gift med Emma Caroline Andersen (1841–?).

Kildeangivelser 

Danskere i 1800-tallet
Riddere af Dannebrog
Personer fra Odense
Sinfjøtle

Sinfjøtle er en nordisk sagnfigur tilhørende vølsungeslægten. Han blev til i blodskam mellem Signe og hendes tvillingebror Sigmund.

Navnets betydning er ukendt, men det har været benyttet som drengenavn i Norge, en parallel til gammelhøjtysk Sintarfizilo. I Beowulfkvadet hører vi om en Sigemund Wælsing, der sammen med sin søstersøn Fitela nedlagde mangen kæmpe.<ref> P.A. Munch: Norse mythology: The legends of the Volsungs</ref> 

 Sinfjøtles død 
Der er sandsynligvis tale om et folkesagn, bygget over tabte kvad. Handlingen fortælles udførligere i Vølsunga saga''.

Odins ætling Sigmund Vølsungssøn var konge i Frankland. Hans ældste søn var Sinfjøtle, den næstældste Helge (Hundingsbane) og den tredje Håmund. De var halvbrødre med hver sin mor, og Sigmunds dronning, Borghild, havde en bror, der bejlede til den samme kvinde som Sinfjøtle. Det endte med, at Sinfjøtle dræbte sin rival, og Borghild bad han rejse sin vej, selv om han tilbød hende pengebøder for tabet af broren. Hun turde ikke at afslå, men ved gravøllet var det Borghild, der bar øl rundt. Sin stedsøn bød hun et drikkehorn med forgiftet drikke, og han afslog. Men hun kom tilbage med hornet og hånede ham for ikke at tømme det. Sinfjøtle sagde til sin far, at der var grums i øllet, men Sigmund svarede, at han kunne si det gennem sit skæg. Så drak Sinfjøtle og døde straks.

Sigmund tog den døde søn i armene og gik af sted, til han nåede en lang, smal fjord, hvor en gammel mand ventede i en lille båd og tilbød at sætte Sigmund over. Men da Sigmund havde lagt den døde i båden, var der ikke plads til ham selv. Den gamle lagde straks fra land, og både han og båden var borte i samme nu.

I folkeviser 
I nordiske folkeviser lever Sinfjøtle videre som Svend Felding. Her er han blevet en af Holger Danskes kæmper, og optræder i to folkeviser, hvor han dræber henholdsvis en kæmpe og en tysk prinsesses bedste kriger i et kap-ridt. Visen om Svend og dronning Jutte er rimeligvis digtet i Danmark ved Erik Plovpennings bryllup i 1239 med den saksiske fyrstedatter Jutte (Judith). 

I en norsk folkevise er han stadig dansker, men planlægger en valfart til Rom, og ender med undervejs at redde en prinsesse fra en trold. I 1400-tallet har han været en kendt skikkelse også i Sverige, hvor kampen mod trolden blev malet på en kirkehvælving i Sødermanland. Herberget for danske pilgrimme kan være et minde om det gæstehus, Erik Ejegod oprettede i Lucca i 1098.

Noter 

Folkesagnfigurer fra Norden
Mennesker i nordisk mytologi
Karlstrup Mose

Karlstrup Mose er et fredet naturområde nord for Solrød Strand, mellem motorvejen og stranden ud til Køge Bugt i Solrød og Greve Kommuner.

Landskabet
Det lavtliggende område har i fortiden været en stor bugt eller et nor.  Efterhånden er landet hævet lidt, og mundingen (hvor Trylleskoven nu står) er sandet mere og mere til.

Møllebækken passerer igennem mosen, ligesom et lille vandløb oppe fra Karlslunde; begge ført via dybe grøfter; og der findes også en del mindre drængrøfter, da området altid har været fugtigt, og måske godt kan blive til nor eller bugt igen, når vandstanden stiger. Møllebækken løber til mosen vestfra i ådalen under motorvejen inde fra Korporalskroen ved den gamle Tåstrupvej. Her ligger kalkundergrunden særlig dybt; andre steder på egnen ligger den højt (jf. bl.a. Karlstrup Kalkgrav). Formentlig er det en sprække i kalken, som har ført til at smeltevandet under istidens indlandsis er strømmet netop denne vej og har dannet en tunneldal. Inden vor tids store vandindvinding sprang en del kilder i randen af mosen.

Mosen har altid været for fugtig til dyrkning af korn i større stil, men den er brugt  til høslæt og græsning. En del af engene er omdannet til egentlige græsmarker med sået græs og kløver; andre steder har engene fået lov at beholde deres rigdom af naturlige arter nogenlunde uforstyrret.

Pilekrat og kratskov dækker nu flere områder, og der findes også små søer og vandhuller.

Der er fundet  en boplads fra ertebølletiden  i området ”Skalbagen”, og en anden ved Karlstrup mosevej.

Hovedstadsrådet skrev i 1982, at mosen udgør  en del af en grøn kile langt ind i landet, der bør planlægges som spredningskorridor.

Fredning
Den første og mindste fredning på ca. 16 hektar hedder ”Karlstrup”  blev rejst i 1945 og afsluttet 1956. Der var  lokal modstand og statslig ekspropriering på baggrund af at Friluftsrådet gik ind i sagen med anbefaling af at arealet, som ligger nær ”Karlstrup Strandpark” (Trylleskoven + kystheden nord for) blev indrettet til lejrplads.

Den store fredning på ca. 123 ha støder op til den lille og hedder Karlstrup Mose. Den er rejst 1978 af Danmarks Naturfredningsforening og vedtaget 1985 efter lidt forhandlinger om erstatning, motorvejsrasteplads, landskabspleje, grandyrkning og så videre – og efter megen offentlig polemik.

Kilder og henvisninger

Kort over området

Fredede arealer i Danmark
Lokaliteter i Solrød Kommune
Greve Kommunes geografi
Lodur

Lodur (norrønt Lóðurr) er en as i nordisk mytologi. I digtet Völuspá fra Ældre Edda bliver Lodur tilskrevet at have været med til at skabe de første mennesker, Ask og Embla, men bortset fra dette bliver han stort set ikke nævnt i bevarede kilder, og meget om ham er derfor ukendt.

Forskere har identificeret ham som både Loke, Vile, Ve og Frej, men der er ikke blevet skabt konsensus eller endegyldlige beviser om nogen af teorierne.

Litteratur 
 Ásgeir Blöndal Magnússon (1989). Íslensk orðsifjabók. Reykjavík: Orðabók Háskólans.
 Brodeur, Arthur Gilchrist (transl.) (1916). The Prose Edda by Snorri Sturluson. New York: The American-Scandinavian Foundation. Available online at Google Books.
 Bugge, Sophus (1867). Norræn fornkvæði. Christiania: Malling. Available online at http://etext.old.no/Bugge/. In particular Völuspá.
 Bæksted, Anders (1986). Goð og hetjur í heiðnum sið, Eysteinn Þorvaldsson translated to Icelandic. Reykjavík: Örn og Örlygur. Pages 74 and 184.
 Dronke, Ursula (1997). The Poetic Edda : Volume II : Mythological Poems. Oxford: Clarendon Press. In particular p. 18 and pp. 124–5.
 Eysteinn Björnsson (2001). Lexicon of Kennings : The Domain of Battle. https://web.archive.org/web/20090328200122/http://www3.hi.is/~eybjorn/ugm/kennings/kennings.html
 Eysteinn Björnsson (ed.). Snorra-Edda: Formáli & Gylfaginning : Textar fjögurra meginhandrita. 2005. https://web.archive.org/web/20080611212105/http://www.hi.is/~eybjorn/gg/
 Eysteinn Björnsson (ed.). . https://web.archive.org/web/20090413124631/http://www3.hi.is/~eybjorn/ugm/vsp3.html This editor prefers the  reading.
 Finnur Jónsson (1913). Goðafræði Norðmanna og Íslendinga eftir heimildum. Reykjavík: Hið íslenska bókmentafjelag.
 Finnur Jónsson (1931). Lexicon Poeticum. København: S. L. Møllers Bogtrykkeri.
 Jón Helgason (1971). Eddadigte : Völuspá Hávamál, 2. ændrede udg. København: Munksgaard.
 Lindow, John (2001). Handbook of Norse mythology. Santa Barbara: ABC-Clio. .
 Rydberg, Viktor (1886-1889). . Stockholm: Bonnier.
 Simek, Rudolf. Dictionary of Northern Mythology. 1993. Trans. Angela Hall. Cambridge: D. S. Brewer. . New edition 2000, .
 Sigurður Nordal (1952). . Reykjavík: Helgafell.
 Steinsland, Gro (1983). "Antropogonimyten i Völuspá. En tekst- og tradisjonskritisk analyse." in , 1983, pp. 80 – 107. Lund.
 Thorpe, Benjamin (tr.) (1866). Edda Sæmundar Hinns Froða : The Edda Of Sæmund The Learned. (2 vols.) London: Trübner & Co. Norroena Society edition (1905) available online at Google Books
 Turville-Petre, E. O. G. (1964). Myth and Religion of the North : The Religion of Ancient Scandinavia. London: Weidenfeld and Nicolson. In particular pages 143-4.

Aser
Meili

Meili (norrønt for "den skønne") er en as i nordisk mytologi. Han omtales som søn af Odin og bror til guden Thor. Meili nævnes i digtet Hárbarðsljóð fra den Ældre Edd, der blev samlet i 1200-tallet, fra tidligere traditionelle kilder, og i 'Skáldskaparmál fra den Yngre Edda'', som blev skrevet af Snorri Sturluson i 1200-tallet. Udover Meilis relationer til Odin og Thor bliver der ikke angivet anden information om denne gud.

Referencer 

Aser
Odins sønner
Alter Echo (album)

Alter Echo er fjerde studiealbum af den danske rockgruppe Dizzy Mizz Lizzy. Albummet udkom 20. marts 2020 og er udgivet af Columbia Records og Sony Music.

Spor

Hitliste

Kilder

Album fra 2020
Dizzy Mizz Lizzy-album
CS Rapid București (håndbold)

Clubul Sportiv Rapid București  er en rumænsk kvindehåndboldklub fra Bukarest, Rumænien. Klubben blev etableret i 1934 og ledes af præsidenten Bogdan Vasiliu. Hjemmekampene bliver spillet i Sala Rapid, hvor der er plads til 1.500 mennesker. Holdet trænes spanske Carlos Viver, der kom som tidligere spansk kvindelandstræner.

Klubben vandt kvindernes EHF Champions League i 1964, EHF Cup i 1993 og EHF Challenge Cup i 2000. Udover flere europæiske titler, har holdet også vundet det rumænske mesterskab hele fem gange og pokalturneringen én enkelt gang i 2004.

Resultater 
Liga Națională 
 Vinder (6): 1961, 1962, 1963, 1967, 2003, 2022
Cupa României
 Vinder (1): 2004
EHF Champions League
 Vinder (1): 1964
EHF Cup
 Vinder (1): 1993
EHF Challenge Cup
 Vinder (1): 2000

Spillertruppen 2022-23

Transfers 2023-23 

 Tilgange
  Irene Espínola (RB) (from  Neckarsulmer SU)
  Jennifer Gutiérrez Bermejo (LW) (from  Borussia Dortmund Handball)
  Orlane Kanor (LB) (from  Metz Handball)
  Alexandra Lacrabère (RB) (from  Chambray Touraine Handball)
  Ivana Kapitanović (GK) (from  Metz Handball)  
  Albertina Kassoma (LP) (from  Primeiro de Agosto)
  Lorena Ostase (LP) (from  CSM Slatina)

 Afgange

  Oana Manea (LP) (Karrierestop)
  Daniela Rațiu  
 Julie Foggea (GK) (to  Brest Bretagne Handball)   Azenaide Carlos (RB) (to  Kastamonu Belediyesi GSK)''

Referencer

Eksterne henvisninger 
  
 

Sport i Bukarest
Håndboldklubber fra Rumænien
Sundby-Hvorup Sognekommune

Sundby-Hvorup Sognekommune var en sognekommune, der blev oprettet i 1842 i forbindelse med oprettelsen af det almindelige landkommunalvæsen. I 1857 blev handelspladsen Nørresundby udskilt som en selvstændig kommune. I 1968 blev kommunen lagt sammen med Nørresundby Købstadskommune til Nørresundby Kommune i et forsøg på at undgå en sammenlæging med Aalborg. Den nye kommune blev dog kortlivet, da den allerede ved kommunalreformen i 1970 blev lagt sammen med Aalborg til den nye Aalborg Kommune.

Kommunen var domineret af industri, med Svovlsyre- og superfosfatfabrikken ”Limfjorden” i Nørre Uttrup, Dansk Andels Cementfabrik, DAC, i Lindholm og Cementfabrikken ”Nørresundby” i Nørre Uttrup, og var socialdemokratisk ledet fra 1921 med en cementarbejder som sognerådsformand. Da cementfabrikken "Nørresundby" lukkede i 1932 kom kommunen i økonomiske problemer, og blev sat under administration af indenrigsministeriet i en periode i 1930'erne.

Kommunen bestod af Lindholm Sogn med Lindholm Kirke og Hvorup Sogn med Hvorup og Nørre Uttrup kirker.

Referencer 

Kommuner etableret i 1842
Kommuner ophørt i 1968
Kommuner i Aalborg Amt
Aalborg Kommune
Kladderadatsch

Kladderadatsch (onomatopoietikon for "Crash") var et tysk-sproget satirisk magasin, der blev udgivet første gang 7. maj 1848, og derefter, i magasinets egne ord, "dagligt, bortset fra hverdage". Det blev grundlagt af Albert Hofmann og David Kalisch - sidstnævnte var søn af en jødisk købmand, og forfatter af flere komediske værker. Magasinet stoppede sine udgivelser i 1944.

Baggrund 
Den første udgave, der næsten udelukkende blev skrevet af Kalisch, blev trykt i 4.000 eksemplarer, som alle blev solgt indenfor 24 timer. To andre skribender, Ernst Dohm og Rudolf Löwenstein, blev ansat kort efter. Wilhelm Scholzs tegninger kom med fra den anden udgave og blev en fast bestanddel i magasinet i de næste 40 år.

Oprindeligt var Kladderadatsch et liberalt magasin, men blev væsentligt mere konservativt med årene. I Bismarck-æraen støttede magasinet kansler Otto von Bismarcks førte politik; i Weimar-æraen var det decideret tysk-nationalistisk. Efter erhvervsmanden Hugo Stinnes overtog magasinet i 1923 blev dets indhold yderligere højreorienteret, og begyndte at vise en vis sympati for Hitler og Nationalsocialismen.

Henvisninger 

Tidsskrifter fra Tyskland
Etableret i 1848
Ophørt i 1944
(Get Your Kicks on) Route 66

(Get Your Kicks on) Route 66 er en amerikansk rythm and bluessang af the King Cole Trio.

Coverversioner 

 Bing Crosby & The Andrew Sisters
 Chuck Berry
 Eddie Meduza
 Glenn Frey
 The Rolling Stones
 Them
 Dr. Feelgood
 Asleep At The Wheel
 The Manhattan Transfer
 Depeche Mode
 The Brian Setzer Orchestra
 Pappo
 The Cramps
 John Mayer
 George Benson
 Peter Tork & Shoe Suede Blues

Referencer 

Sange fra USA
Sange fra 1946
Eddie Meduza-sange