kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans Paus (1710-1770)

Hans Paus (1710-1770) var en norsk historiker og jurist.

Paus var født i Vadsø i Finmarken, hvor faderen, Ludvig Christian Paus, der meget roses i Hammonds missionshistorie, den gang var sognepræst. Hans Paus blev 1732 immatrikuleret ved Københavns Universitet, men vendte så hjem til Finmarken og berejste i 2 år hele landskabet for at "give en udførlig historie" derom. Hvor han siden har opholdt sig, vides ikke, men omtrent 1741 kom han til København igen, tilbragte her 12 år og udfoldede nu en ikke ringe litterær virksomhed. 

Af hans skrifter fremhæves hans Corfits Ulfeldts Levned i 2 kvartbind (1746-47), fremkaldt, som han selv siger, ved Rothes Værk om Griffenfeld. Skriftet blev meget strængt bedømt af Hans Gram, men, som senere Paludan-Müller udtaler, man ser, at det dog har gjort indtryk på de samtidige og stiftet nogen nytte, thi det er vel talentløst skrevet, men dog ikke et værdiløst bidrag til historien. Nævnes kan også hans Danske og norske Dronningers summariske Levnedsbeskrivelse (1751). 

Hvad der dog især har gjort Paus bekjendt, er hans Samling af gamle norske Love (I-II, 1751-52). Samlingen er ikke fuldstændig, og Lovene meddeles paa et Par Undtagelser nær ikke i Grundsproget, men i dansk Oversættelse og det ikke efter gode Haandskrifter; Overskrifterne ere vildledende og de sproglige og juridiske Misforstaaelser mange. Ikke desto mindre er denne Oversættelse et mærkeligt Fænomen for sin Tid, thi man maa erindre, at, naar Hirdskraaen undtages, vare de gamle norske Love den Gang Almenheden omtrent ubekjendte. 

At denne samling nu er ganske overflødig, er en selvfølge, men dette gælder ikke helt om hans samtidig udgivne «Gamle Forordninger og Privilegier for Kongeriget Norge», der gaar til 1670. I et af sine Forord til sin Lovsamling udtaler P., at han «i 32 Aar haver fulgt Musernes Lejr ikkun som en Volontør»; han maa da mene, at det var 32 Aar, siden han begyndte at lære Latin. Han havde giftet sig med Anna Sørensdatter, Enke efter en Oluf Severin, og levede i trange kår. 

I 1753 blev Finmarkens Sorenskriveri ledigt, og til dette Embede blev han udnævnt samme år. Skønt han i sin Ansøgning om Sorenskriveriet fortæller, at han «i 19 Aar fornemmelig har laboreret paa Lovkyndigheden», havde han endnu ikke taget juridisk Examen; han tog den først samme år og det som dansk Jurist. I Finmarken fik han Bolig i Alten ved Talviks Kirke i en Egn, hvor Amtets fleste Embedsmænd boede samlede. 

Han har som Sorenskriver ikke udgivet trykte Skrifter, men de historiske Oplysninger, som findes i hans Amtmands, Hammers, «Underretning om Finmarkens Handel» (trykt i «Saml. t. d. norske Folks Sprog 
og Hist.» III), er (i Følge samme Samlinger V, 594) af P. Hans Kone døde 1760, men allerede 6 Uger efter hendes Begravelse blev han atter gift, med jomfrue Anna Kirstine Greve, med hvem han fik 
mange Børn, 1770 døde han af Slag (begravet 20. Juni).

Kilder 
 

Hans 2
Danskere i 1700-tallet
Biografiforfattere fra Danmark
Digtere fra Danmark
Historikere fra Danmark
Oversættere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Fritz Overbeck

Fritz Overbeck (15. september 1869 i Bremen - 8. juni 1909  i Bröcken ved Vegesack) var en tysk maler.

Han blev uddannet i Düsseldorf. Bekendtskabet dér med Fritz Mackensen og Otto Modersohn fik ham til 1894 at flytte til Worpswede, og han blev snart en af Worpswedemalerkoloniens hovedmænd. Kendte værker: Landskab i Storm (1900, Bremens Knnsthalle), Moselandskab (1903, Münchens nye Pinakotek) og så fremdeles.

Kilde 
 

Malere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Bremen
Salmonsens
Landskabsmalere
TimeFor.TV

TimeFor.TV (tidligere ontv.dk) var en international online tv-guide med programoversigter for mere end 2000 tv-kanaler. TimeFor.TV dækkede hele Skandinavien, England, Tyskland, Østrig, Schweiz og Frankrig. Derudover fandtes der programdata for de resterende europæiske lande samt Mellemøsten, USA, Asien og Afrika.

Den danske version af hjemmesiden havde i sin første fulde måned, november 2012, ca. 131.000 unikke besøgende.

11. maj 2016 meddeltes det, at sitet var lukket efter at være blevet købt op af Gracenote.

Historie 
TimeFor.TV blev oprindeligt startet af Morten Trolle i 2003 som Ontv.dk. Dengang var det en lille tv-guide med de otte største danske tv-kanaler. Siden er siden vokset støt. I oktober 2012 skiftede sitet navn til TimeFor.TV.

TimeFor.TV globalt 
TimeFor.TV havde fra efteråret 2012 også sites i Norge, Sverige, Tyskland, Frankrig, Italien og Spanien.

Tv-guiden 
TimeFor.TV var hovedsageligt en tv-guide, som viste, hvad der kom i fjernsynet 14 dage frem for ca. 2000 kanaler. Tv-guiden havde blandt andet mulighed for at give notifikationer, når brugerens ønskede programmer blev sendt.

TimeFor.TV's online-tv-guide var oprindeligt pc-baseret, men fandtes også som applikation til iPhone, iPad, Android og Windows Phone.

Artikler 
Med navneændringen fra Ontv.dk til TimeFor.TV begyndte virksomheden at udgive små aktuelle nyhedsartikler relateret til tv.

XMLTV 
TimeFor.TV muliggjorde download af tv-guidens rå EPG-data i et standard [XMLTV]-format, som kunne integreres i multimediecentre. Download af XMLTV-formatet forudsatte et abonnement.

Anmeldelser 
Før virksomheden ændrede navn, fik hjemmesiden flere gode anmeldelser på flere forskellige internetfora, blogs og computersider. Hjemmesiden fik fire ud af fem stjerner på trustpilot og havnede på pcworld.dk's top fem over danske online tv-oversigter.

Sociale medier 
Man kunne logge på hjemmesiden med sin Facebook-konto, og TimeFor.TV kunne bruges på tværs af de sociale medier såsom Facebook, Twitter og Google+.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 TimeFor.TV 

Tv
Medievirksomheder i Danmark
Einar Bragi

Einar Bragi eller Einar Bragi Sigurðsson (7. april 1921 i Eskifjörður - 26. marts 2005 i Reykjavik) var en islandsk digter og redaktør. Han var modernist og grundlagde og redigerede bladet Birtingur, der var det førende organ for modernismen i Island i samtiden. 

Bragi fik udgivet ni bøger med digte mellem 1950 og 1980, og han hører til den uformelle gruppe, der går under navnet Atomdigterne. Ved siden af sit eget forfatterskab oversatte han poesi til islandsk.

Noter 

Digtere fra Island
Oversættere fra Island
Redaktører fra Island
Claus Pavels

Claus Pavels (født 1. august 1769 i Lista præstegæld ved Farsund, død 16. februar 1822) var en norsk gejstlig. 

Han blev student 1785, cand.theol. 1789 og opholdt sig derefter i nogle år i København, i hvis litterære kredse han med liv og interesse færdedes. Da han prøvede sig som prædikant, gjorde han lykke, og 1793 blev han udnævnt til residerende kapellan i Eidanger. I 1796 vendte han tilbage til Danmark, hvor han til 1799 virkede som sognepræst i Hørsholm, derefter som residerende kapellan ved Nikolaj Menighed i København. Efter at denne 1805 var bleven nedlagt, blev Pavels forflyttet tilbage til Norge, hvor han blev sognepræst til Aker og slotspræst på Akershus. Også i Kristiania nød han megen agtelse som prædikant og dygtig skolemand. 

I 1817 blev han J.N. Bruns eftermand i Bjørgvin Stift, i hvilket embede han døde. Allerede i sin tidlige ungdom dyrkede Pavels æstetiske interesser og var på vej til at vinde et navn som digter, idet ikke få digte af ham tryktes i samtidens tidsskrifter. Større betydning i litteraturen fik han ved sine prædikener, der i stort antal er trykte dels i samlinger, dels enkeltvis. Men hvad der bedst vil bevare hans minde, er hans interessante autobiografiske skildringer og dagbøger, der er udgivet dels af dattersønnen Claus Pavels Riis (1864—67), dels af den norske historiske forening ved professor Ludvig Daae (1889 ff.).

Kilder

Eksterne henvisninger 

 

Biskopper fra Norge
Præster fra Danmark
Slotspræster fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Nordmænd i 1800-tallet
Skyldforhold

Skyldforhold er et juridisk begreb, der anvendes indenfor obligationsretten. Et skyldforhold består af en eller flere fordringer mellem to parter. Et skyldforhold er enten ensidigt eller gensidigt.

Ensidigt skyldforhold 
I et ensidigt skyldforhold har kun den ene part (kreditor / fordringshaver) en fordringsret (en fordring) mod den anden part (debitor / skyldner). Hvis man fx lover at kautionere for an anden persons lån uden at få noget for det eller lover at give en gave, opstår der et ensidigt skyldforhold, hvor man selv er skyldner, og løftemodtageren er fordringshaver.

Gensidigt skyldforhold 
I et gensidigt skyldforhold har parterne fordringer mod hinanden. Der kan være tale om to uafhængige fordringer, men der kan også være tale om, at det gensidige skyldforhold hidrører fra en aftale, hvor fordringerne er vederlag for hinanden, fx en aftale om køb af en bil for et sum penge. I så er det gensidige skyldforhold et gensidigt bebyrdende skyldforhold.

Gensidigt bebyrdende forhold 
Gensidigt bebyrdende skyldforhold er særlige på flere måder:
 Fordringerne hænger sammen. For at den ene parts forpligtelse er gyldigt stiftet, skal modforpligtelsen som udgangspunkt også være gyldigt stiftet.
 Den ene parts fordring kan kun kræves opfyldt, hvis den anden parts fordring opfyldes. Indenfor køb kaldes dette for samtidighedsgrundsætningen, som er lovfæstet i købelovens § 14.
 Ved gensidigt bebyrdende skyldforhold har parterne nogle yderligere forpligtelser overfor hinanden, som man kalder biforpligtelser eller accessoriske forpligtelser.

Videre læsning 

 Hans Helge Beck Thomsen (2004): Kaution og andre solidariske skyldforhold. Thomson - GadJura. 
 Erik Werlauff (2011): Skyldforhold - obligationsrettens grundbegreber. 2. udgave. Djøf Forlag. 

Jura
Retsvidenskab
Obligationsret
Juridiske begreber
Tjele Å

Tjele Å har sit udspring i Vansø, ca. 7 km nordøst for Viborg, i Viborg Kommune, og løber ca. 6,5 km mod nordøst til Tjele Langsø; Åen løber i den store tunneldal der strækker sig fra Viborg til Mariager Fjord, og  den har på den nedre (østlige) del en vandgennemstrømning på mellem 3 og 5 m³/minut. Åen har et afvandingsareal på 13,6 km². Tjele Å og nogle arealer omkring den, er beskyttet efter naturbeskyttelseslovens § 3.

 Vest for Ingstrupvej - 0,6 ha § 3 beskyttet mose med formodet afløb til Brande Å.
 Langs med Tjele Å - 16,2 ha § 3 beskyttet mose fordelt på 3 områder.
 Langs med Tjele Å - 1,8 ha § 3 beskyttet eng fordelt på 2 områder.
 Nord for Tjele Å - 0,4 ha § 3 beskyttet overdrev.

Eksterne kilder og henvisninger

Vandløb i Danmark
Lokaliteter i Viborg Kommune
Christian Cornelius Paus

Christian Cornelius Paus (18. oktober 1800 – 8. april 1879) var en norsk jurist, embedsmand og politiker. Han var byfoged i Skien 1847–1874 og var medlem af Stortinget i tre perioder mellem 1848 og 1861. Han blev valgt som 2. repræsentant for Lister og Mandals amt i 1848, som 1. repræsentant for Skien 1857 og igen som 1. repræsentant for Skien i 1859. Han var konstitueret som amtmand i Bratsberg amt i tre perioder (1862–1863, 1864 og 1868–1869). Han var søn af skibsreder og proprietær Ole Paus og Johanne Plesner, og var Henrik Ibsens onkel.

Han blev cand.jur. ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1825, og var ansat i Marinedepartementet fra 1822, hvor han var kongelig fuldmægtig 1826–36. Han var foged i Lister fra 1836 til 1847, da han blev byfoged i Skien. I tillæg til sit embede som byfoged var Paus også politimester, byskriver og magistrat, og var altså i alle henseeder købstadens almindelige øvrighed. Han var ridder 1. klasse af Sankt Olavs Orden. Byfogd Paus gate i Skien er opkaldt efter ham.

Oskar Mosfjeld skriver at Christian Cornelius Paus «er blitt karakterisert som 'en helt igennem rettænkende, pligtopfyldende mand, af et heftigt temperament'».

I et brev til Christian Paus, et af sine yderst få breve til familien, skriver Henrik Ibsen om sit vanskelige forhold til sin fødeby og sit fødeland. Hundreårsudgaven af Ibsens samlede værker inneholder kun 3 breve til familien i Skien, brevet til Christian Paus og to breve til Hedvig.

Han var opkaldet med navnet Cornelius efter sin farfars farfars morfar, trælasthandler og rådmand i Skien Cornelius Jansen Trinepol (1611–1678). Han blev kaldt Christian til dagligt.

Kilder

Litteratur 
 Lindstøl, Tallak: Stortinget og Statsraadet 1814-1914. Kristiania, 1914

Jurister fra Norge
Riddere af 1. klasse af Sankt Olavs Orden
Embedsmænd fra Norge
Stortingsrepræsentanter
Christian Cornelius
Nordmænd i 1800-tallet
Herresta

Herresta er et gods i Toresunds sogn i Södermanlands län i Sverige, beliggende ved Herrestaviken ved Mariefred (ikke langt fra Stockholm). Herrestaviken var tidligere forbundet med Mälaren. Godset omfatter Herresta säteri (sædegård) og ejes i dag af medlemmer av den norske slægt Paus.

Godset var tidligere ejet av bl.a. admiral friherre Jonas Fredrik Örnfelt, der i 1718 opførte den nuværende hovedbygning ved brug af russiske krigsfanger, og senere av greve Johan Georg Lillienberg (1713–1798), der bl.a. var landshøvding i Uppsala og hofretspræsident, der udvidet ejendommen betydeligt. I 1810 blev godset solgt til grosserer Carl Adolph Grewesmühl. Hans efterkommere solgte i 1923 godset til kammerherre og greve Christopher Tostrup Paus. Han var barnløs, og i 1938 blev Herresta overtaget af hans slægtning Herman Paus, der var gift med komtesse Tatjana Tolstoj, der var barnebarn af Leo Tolstoj. Deres efterkommere ejer i dag godset. Malede portrætter af en række familiemedlemmer hænger på Herresta.

I 1907 omfattede godset Herresta säteri og 13 andre gårde, totalt 15 Mantal, og blev takseret til 409.900 svenske kroner.

Kilder

Eksterne henvisninger
Herresta Godsförvaltning

Herregårde i Sverige
Slægten Paus
Christopher de Paus

Christopher Tostrup (de) Paus (født 10. september 1862 i Christiania, død 10. september 1943 i Skodsborg) var en norsk godsejer, pavelig kammerherre og kunstsamler, der var arving til Tostrup & Mathiesen (det nuværende Mathiesen Eidsvold Værk respektive Moelven Industrier), et af de største trælastfirmaer i Norge i 1800-tallet. Han forlenedes af pave Pius XI 25. mai 1923 arvelig grevelig værdighed. Han ejede godserne Narverød i Norge, Trystorp og Herresta i Sverige og ejendommen Magleås i Nordsjælland. Han gav store gaver til kunstmuseer i Skandinavien, bl.a. til Nationalgalleriet i Oslo, og til den katolske kirke.

Han var søn af krigskommissær Johan Altenborg Paus og Agnes Tostrup. Hans far var fætter af Henrik Ibsen, og Christopher Paus besøgte selv Ibsen bl.a. mens han boede i Rom i 1880erne. Hans farfar, cand.jur. Henrik Johan Paus, var både halvbror af Ibsens far Knud Ibsen og fætter af Ibsens mor Marichen Altenburg, og var opvokset hos sin tante og onkel sammen med Marichen Altenburg.

Han boede ved sin død på Magleås i Danmark. Det blev afholdt en messe for ham i pavens privatkapel 14. september 1943 med pave Pius XII til stede. En højtidelig rekviemmesse blev afholdt i den katolske Sankt Olav domkirke i Oslo onsdag 22. september før Paus blev stedt til hvile i sin mors gravsted på Vår Frelsers gravlund.

Dekorationer 
 Ridder af Den Suveræne Militære Malteserorden
 Storkors af Konstantinordenen
 Storkors af Gregoriusordenen
 Kommandør med stjerne af Ridderordenen av Den Hellige Grav i Jerusalem
 Kommandør af Sankt Olavs Orden
 Kommandør af Dannebrogordenen
 Kommandør af Vasaordenen
 Storridder med stjerne af Den Islandske Falkeorden
 Ridder af 1. klasse af Finlands Hvide Roses Orden
 Ridder av Det hellige års orden
 Ridder av Piusordenen
 M.fl.

En oversigt over dekorationer pr. 1934 findes i bogen Den Kongelige Norske St. Olavs Orden.

Litteratur 
 Hvem er Hvem? (red. Christopher Brinchmann, Hjalmar Steenstrup), Aschehoug, 1934

Kilder

Eksterne henvisninger 

Malteserordenen
Kommandører af Sankt Olavs Orden
Kommandører af Dannebrog
Godsejere fra Norge
Filantroper fra Norge
Christopher
Bernhard Paus

Bernhard Cathrinus Paus (født 9. november 1910 i Kristiania, død 9. februar 1999 i Agadir) var en norsk læge, officer og stormester i Den Norske Frimurerorden fra 1969 til 1990.

Han blev cand.med. ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1936, specialist i generel kirurgi i 1946 og i ortopædisk kirurgi i 1953, og dr.med. i 1964. Han deltog som læge under Vinterkrigen i Finland 1939–1940, under krigen i Norge i 1940, og som chefkirurg ved det norske felthospital under Koreakrigen i 1951 (major) og 1953 (oberstløjtnant), og derefter som overlæge ved det skandinaviske hospital i Seoul fra 1958 til 1960. Fra 1951 til 1958 var han cheflæge i Forsvarets sanitet og formand i Norsk Militærmedisinsk Forening 1954–55. Han var administrerende overlæge ved Martina Hansens Hospital i Bærum fra 1964 til 1980 og præsident i Nordisk ortopedisk forening 1974–76. Han var også bestyrelsesformand for Statens Fysioterapiskole og bestyrelsesmedlem ved det skandinaviske hospital i Seoul, Martina Hansens Hospital og den internationale ortopediske forening.

Han var søn af Nikolai Nissen Paus og gift med Brita Lucie Collett, datter af brugsejer Axel Collett.

Dekorationer/udmærkelser 
 Ridder 1. klasse af Sankt Olavs Orden
 Ridder af Karl XIIIs orden
 Norges Røde Kors hederstegn
 Mannerheims frihetskors med sværd
 Deltagermedaljen
 FN-medaljen
 Bronze Star Medal (USA)
 Koreansk deltagermedalje
 Den norske Koreamedalje
 Order of Diplomatic Service Merit (Korea)
 Æresmedlem af Den Danske Frimurerorden

Udgivelser 

 Treatment for tuberculosis of the spine : anti-tubercolosis drugs in conjunction with radical operation and short hospitalization with no enforced recumbency or immobilization (doktorgradsavhandling), Universitetsforlaget 1964

Referencer

Litteratur 
 Vassbø, Tone, Martinas arv : Martina Hansens hospital 1936-2011, Lysaker, Dinamo, 2011

Læger fra Norge
Riddere af 1. klasse af Sankt Olavs Orden
Frimurere fra Norge
Personer fra Oslo
Bernhard
Ole Otto Paus

Ole Otto Paus (født 26. oktober 1910 i Wien, død 6. april 2003 i Oslo) var en norsk generalmajor.

Han var søn af Thorleif Paus, Norsk Hydros repræsentant i Østrig-Ungarn og norsk konsul i Wien, og senere fabrikant i Ålesund. Hans mor Ella Stein var østriger. Ole Otto Paus tog sin Matura ved Theresianum i 1929 og flyttede derefter til Norge, hvor han blev uddannet officer ved Krigsskolen i 1932. Han blev senere uddannet ved Den militære Høyskole i 1938, Senior Officers' School i Storbritannien i 1947 og NATO Defence College i Rom i 1963.

Han var forsvarsattaché i Stockholm fra 1953 og Helsingfors fra 1954, chef for Forsyningsstaben i Forsvarsstaben fra 1961 og chef for Distriktskommando Trøndelag fra 1964 til 1971. Fra 1971 til 1974 var han landmilitær stedfortræder i Allied Forces Northern Europe, dvs. repræsentant for Norge i den øverste militære ledelse ved NATOs nordkommando, med kommando over alle NATO-styrker i Danmark, Norge og Nord-Tyskland i en krigssituation.

Han var medlem af Transportberedskapsrådet og medlem af Sivilforsvarsrådet.

Han blev i 1944 gift i London med Else Corneliussen (f. 1916, d. 1951) datter af souschef Ragnar Corneliussen og Monna Morgenstierne Roll. Han er far til Ole Paus. Han blev gift anden gang med Susanne Petri (f. 1931 i København).

Dekorationer
Kommandør af Sankt Olavs Orden (1973)

Kilder

Generaler fra Norge
Kommandører af Sankt Olavs Orden
Ole Otto
Personer fra Wien
Nordmænd i 1900-tallet
Nordmænd i 2000-tallet
Breide Rantzau (1506-1562)

Breide Rantzau til Bollingstedt (1506 – 13. oktober 1562) var en dansk statholder, broder til biskop Balthasar Rantzau.

Rantzau tjente under Grevefejden i Christian III's hær og blev fanget ved Evert Ovelackers overfald på Nyborg i august 1534. Han blev derefter ført til København, men siden udvekslet. I sommeren 1536 anførte han sammen med Jørgen von Münster det hjælpekorps, som Christian III sendte til undsætning for den i Dam belejrede Meinert von Ham. Korpset blev imidlertid fuldstændig slået ved klosteret Hilligerlee 8. august, og begge anførerne blev fanget. Ved den mellem Danmark og Nederlandene i Brüssel 3. maj 1537 sluttede fred kom Rantzau dog atter på fri fod.

I de følgende år træffer vi ham som kongelig råd og amtmand på forskellige slotte i hertugdømmerne, således 1538-39 på Sønderborg og 1539-42 på Haderslevhus og Tørning. Da Johan Rantzau i slutningen af 1545 nedlagde sit embede som statholder, blev Breide Rantzau hans efterfølger og tillige amtmand på Segeberg. Disse stillinger fratrådte han i 1551, og 1555 gik han over i hertug Hans den ældres tjeneste som dennes råd; 1557 blev han hertugens lensmand på Femern.

Breide Rantzau deltog i Ditmarskerkrigen 1559 som medlem af krigsrådet og rådede her i modstrid med Johan Rantzau til en mere forsigtig krigsførelse, navnlig frarådede han angrebet på Meldorf som alt for dristigt og foreslog i steden først at angribe Tilebrügge. Breide Rantzau var i en lang række år et af de mest fremragende medlemmer af det slesvig-holstenske ridderskab og benyttedes jævnlig i sendelser til udlandet.

Således sendtes han i 1540 sammen med den lyneborgske kansler Johan Førster til kurfyrsten af Sachsen, og 1543 afsluttede han og Johan Rantzau et forbund med hertugen af Geldern; 1548 ledsagede han prinsesse Anna til Sachsen, og 1549 sendtes han og Caspar Fuchs til
Münster for at få hertug Frederik valgt til koadjutor. Rantzau var i flere år tillige provst for Preetz Kloster. Han var gift med Catharina Heest, datter af Lyder Heest til Rethwisch.

Kilder 
 
 

Lensmænd fra Danmark
Statholdere
Danskere i 1500-tallet
Breide (1506-1562)
Amtmænd fra Slesvig
Personer i Svenskekrigene fra Danmark-Norge
Amtmænd fra Holsten
Godsejere fra Slesvig og Holsten
Henrik Ramel

Henrik Ramel henviser til:

 Henrik Ramel (død 1610) - dansk rigsråd
 Henrik Ramel (1601-1653) - dansk rigsråd
JYJ

JYJ er et sydkoreansk boyband bestående af Kim Jaejoong, Park Yoochun og Xiah Junsu. Gruppens medlemmer kommer alle fra det tidligere boyband TVXQ, og navnet er dannet af forbogstaverne på deres navne.

Gruppen udgav først en ep The ... i Japan i 2010. Denne plade nåede førstepladsen på den japanske hitliste, hvorpå gruppen udgav albummet The Beginning i oktober samme år. Året efter udkom det andet album med titlen In Heaven. 

JYJ er først og fremmest populær i hjemlandet og Japan, men har også vakt opmærksomhed i resten af verden og har blandt andet givet koncert i Barcelona, Berlin, Santiago de Chile og Lima.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 

Musikgrupper fra Sydkorea
Uranienborg (Oslo)

Uranienborg er navnet på et  kvarter i bydelen  Frogner i Oslo i Norge, og tidligere en del af Bydel Uranienborg-Majorstuen (1988-2003). Boligstrøget består af bygårde, og har længe været populært: Det har fin arkitektur, er nær centrum, og har kun lidt trafik.

Afgrænsning
Strøgets hoveddel ligger mellem Holtegata i nordvest, Uranienborgveien i nordøst, Briskebyveien og Riddervoldgate i sydvest, og Inkognitogata i sydøst; Uranienborg terrasse (som ligger øst for Uranborgveien)  er med i området.

Uranienborg har dermed Briskeby i nord og vest, Homansbyen i øst, og Bag Slottet i sydøst.

Historie
Kvarteret har navn efter en gammel løkke udskilt fra gården Frogner, antagelig opkaldt etter den danske astronom Tyge Brahes slot og observatorium på øen Hven i Øresund.

Udbygningen af Uranienborg startede i 1880-tallet, og Uranienborg kirke blev indviet i 1886. Denne kirke ligger i Uranienborgparken, en park på en bakke i området. Boligbygningen mellem Uranienborgveien og Riddervolds gate startede oppe ved Uranienborgveien omkring år 1885 med bygårdene Oscars gate 35-39 og 32-34 – og nederst ved Riddervolds gate med bygårdene Riddervolds gate 7 og Oscars gate 59.

Bydele i Oslo
Frogner