kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Frederik Ludvig Mynster

Frederik Ludvig Mynster (født 2. december 1811 i København, død 23. december 1885) var en dansk forfatter og oversætter, søn af professor O.H. Mynster.

Mynster gik først i Borgerdydskolen i København, men da han ikke ønskede at studere – hvilket han i en modnere alder meget fortrød –, satte hans moder ham i huset hos pastor L. C. Westengaard i Pedersborg ved Sorø, hvor han fik en omhyggelig undervisning. Der fra kom han ud at lære landvæsenet og blev så 1830 anbragt på det mørupske agerdyrknings- og forstinstitut ved Sorø. Senere fik han plads på Brahesborgs godskontor, og 1835 tog han dansk-juridisk eksamen, hvorefter han blev ansat på Odense Amtstue. Et par år senere opnåede han at blive fuldmægtig på Holckenhavns godskontor.

1839 udnævntes han til godsforvalter hos grev Moltke på Aagaard ved Slagelse, men foretrak næste år en tilsvarende stilling ikke langt der fra på Bøstrup, hvis ejer, van Deurs, han stod i venskabsforhold til. 5. november 1843 ægtede han Caroline Birgitte Kirstine Hasle (19. april 1812 – 10. november 1880), datter af Landsover- samt Hof- og Stadsretsprokurator N.A. Hasle og Anna Marie, født Ballum.

Omtrent samtidig hermed købte han arvefæstegaarden Emilsminde på Bøstrup Gods. Lykkelig i sin familiekreds og stærkt optagen af sin litterære virksomhed førte han siden hen en stille tilværelse. Han døde af en hjertesygdom. Han siges ha været en højst elskværdig, mild, trofast og taknemmelig mand med stærk tro til alle mennesker, men frem for alt til Gud.

Det er en overordentlig stor mængde oversættelser, han – mest sammen med sin meget intelligente og sprogkyndige hustru – har bragt til veje; her skal kun nogle af de vigtigste nævnes: Digte af Ossian, 1.-2. Saml. (1849-50, 2. udg. 1876), Fire Fortællinger af E.T.A. Hoffmann (1858), Hippels Præstefamilien i Kurland (1861), Herders Cid (1865), Jung Stillings Husliv (1867), Tennysons Kystdrømme og Aylmersfield (1877) og Maria Tudor (1881), Schellings Clara (1882), Tennysons Majdronningen (1883), end videre en stor mængde af Luthers skrifter osv. I 1885 udgav han 1. bind af sin ven biskop Laubs levned.

Af hans selvstændige produktion skal nævnes: Niebelungsversets rhytmiske Ejendommeligheder, saaledes som dette Vers har udviklet sig i den danske Digtekunsts Frembringelser (1854) og Om den moderne Retskrivnings ødelæggende Virkning(1871). Til forskellige blade og tidsskrifter har han leveret mange oversættelser, digte og afhandlinger.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 Frederik Ludvig Mynster på Dansk Forfatterleksikon 

Salmedigtere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Oversættere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Matthias Petersen

Matthias Petersen (24. December 1632 i Oldsum – 16. september 1706; også Matz Peters) var en kaptajn og hvalfanger fra Oldsum på Før.

Han fangede ikke færre end 373 hvaler og kom til stor velstand, hvorfor han fik tilnavnet Den lykkelige Mathias. Årsagen til hans succes var, at han blandt andet deltog i bugtfiskeriet ved Svalbard, hvor han i løbet af kort tid kunne fange et imponerende stort antal af hvaler. Allerede med 20 år fik han overladt kommandoen over en af de større hvalfangstskibe. Senere da fiskebstanden ved kysten gik tilbage, deltog han i den mere farlige og mindre indbringende fangst på det åbne hav. Men hans erfaring kunne kompensere ulempen.

I 1677 skænkede han og hans bror menigheden Sankt Laurentii på Før to store lysekroner af messing, som er stadig i brug. I begyndelsen af den spanske arvefølgekrig i 1701 blev hans ældste søn Matz bortført af franske kapere men blev sat fri for løsepenge. 1702 blev han selv bortført af franske kapere og måtte frikøbe sig og hans mandskab for en løsepenge på 8000 rigsdalere. Samme år faldt hans to sønner i kampen mod franske sørøvere.

Matthias Petersens to sønner Clement und Peter kunne nyde en udmærket opdragelse med privatlærere. Clement blev senere præst i Svesing, mens Peter efter studierne i Jena blev landfoged i Østerland-Før og på Sild samt retsfoged (dommer) i Vyk og på Amrum. Clements søn Peter Matthiessen blev i 1771 på opfordring af Johann Friedrich Struensee borgmester i København.

Matthias Petersen døde 1706 på hans hjemø Før. Hans gravsten viser et indhugget våben med lykkens gudinde og en hval. Han var den eneste kommandør, som fik sin gravskrift på latin.

Litteratur 

 Uwe Steffen: Matthias der Glückliche und seine Zeit, Bräist/Bredstedt 2004. .

Nordfrisere
Personer fra Nordfrisland
Hieronymus Laub

Hieronymus Laub har flere betydninger:

 Hieronymus Laub (læge) (1684—1753) — dansk læge
 Hieronymus Laub (præst) (1771—1848) — dansk præst
Hieronymus Laub (læge)

Hieronymus Laub (15. februar 1684 i Augsburg – 5. december 1753) var en tyskfødt dansk læge, far til Frederik og Michael Georg Laub.

Han var søn af pastor primarius ved Sankt Ulriks Kirke, magister Georg Laub og Anna Dorothea Weihlingen. Han var gift med den ansete apoteker Michael Georg Scharffenbergs datter Johanne Justina.

Laub studerede medicin i Helmstedt, fik 1707 doktorgraden i Leiden, foretog derpå en videre studierejse til Frankrig og England og kom 1711 til København, hvor han snart fik en udbredt praksis og 1712 blev medikus ved Kvæsthuset samt 1720 hofmedikus. 1736 blev han kongelig livlæge, 1739 virkelig justitsråd, 1746 etatsråd.

Laub var en anset læge, der også var medlem af det Leopoldinske Akademi og for øvrigt stod ganske uden for den i hans tid herskende pietistiske retning i medicinen. Nogen videnskabelig virksomhed af betydning har han imidlertid ikke udfoldet; kun synes han før oprettelsen af Krügers Læreanstalt en tid at have virket ivrig for etableringen af en til Kvæsthuset knyttet metodisk undervisning for barberkirurgerne.

Hofmedici fra Danmark
Læger fra Tyskland
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer fra Augsburg
Hieronymus 1
Rantum

Rantum (dansk/tysk) eller Ranteem (nordfrisisk) er en landsby beliggende i et klitlandskab på øen Silds smalleste sted i Nordfrisland i det nordvestlige Sydslesvig. Administrativt hører landsbyen under Sild Kommune i Nordfrislands kreds i den tyske delstat Slesvig-Holsten. I den danske tid indtil 1864 hørte landsbyen under Vesterland Sogn (Landskabet Sild, Utlande og senere Tønder Amt). 

Rantum er første gang nævnt 1462. Forleddet Rant- bringes i forbindelse med havets gudinde Ran. Men langt sandsynligere er forklaringen via landsbyens beliggendhed ved gestranden. Stednavnet skal allerede været dokumenteret på et søkort fra 1142. Kortet befinder sig nu i København. Rantum blev flere gange ødelagt af sandflugt og stormfloder. Indtil 1700-tallet levede mange indbyggere af stranding.

Ratum var forhen et selvstændigt sogn med mere end 100 indbyggere. Men sandet rykkede nærmere og flere bygninger og kirker blev begravet under sandet. I 2000-tallet fik byen dog igen en kirke.

I 1840 havde Rantum 46 indbyggere, i 1850 36 indbyggere, i 1860 27 indbyggere og i 1867 30 indbyggere.

I 1938 blev Rantum Bassin oprettet, som er i dag et enestående fuglebeskyttelsesområde. I 2009 blev den tidligere kommune Rantum den del af den nyskabte ø-kommune Sild.

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Sild (ø)
Byer i Slesvig-Holsten
Tinnum

Tinnum (dansk/tysk) eller Tinem (nordfrisisk) er en landsby beliggende centralt på den nordfrisiske ø Sild mellem Silds hovedby Vesterland og Kejtum i det nordvestlige Sydslesvig. Administrativt hører landsbyen under Sild Kommune i Nordfrislands kreds i den tyske delstat Slesvig-Holsten. I den danske tid indtil 1864 hørte landsbyen under Kejtum Sogn (Landskabet Sild, Utlande og senere Tønder Amt). 

Tinnum er første gang nævnt i 1462. Stednavnet kan henføres til personanvnet Tinne eller til oldnordisk tindr i betydning spids eller spir eller som en sideform til gotisk tains i betydning tvist. I årene 1547 til 1868 var byen sæde for øens landfogeder. Det i 1649 oprettede landfogedhus er i dag et af Silds ældste huse. Byen er præget af store erhvervsvirksomheder og supermarkeder. På marskengene ud for byen ligger det gamle ringvoldsanlæg Tinnumborg.

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Sild (ø)
Byer i Slesvig-Holsten
Lars Rebien Sørensen

Lars Rebien Sørensen (født 10. oktober 1954) er en dansk erhvervsmand og tidligere direktør for Novo Nordisk A/S og nuværende bestyrelsesformand for Novo Nordisk Fonden (fra 2018) og Novo Holdings A/S (fra 2018). 

Han havde posten som adm. direktør for Novo Nordisk fra 2000 og frem til udgangen af 2016, hvor han blev efterfulgt af Lars Fruergaard Jørgensen.

Første juli 2018 indtrådte Lars Rebien Sørensen som bestyrelsesformand for Novo Nordisk Fonden, som er fonden der ejer aktiemajoriteten i Novo Nordisk, Novozymes, NNIT (Novo Group) samt er investor i over 80 virksomheder inden for Life Science via sit 100% ejet datterselskab Novo Holdings.

Lars Rebien Sørensen blev forstkandidat fra Den Kgl. Veterinær- og Landbohøjskole i 1981 og HD i udenrigshandel fra Handelshøjskolen i København i 1983.

Han blev ansat i Novo Nordisk i 1982 inden for marketing af enzymer, og i 1989 blev han salg- og marketingdirektør for enzymforretningen. Han indtrådte i koncerndirektionen i maj 1994 og fik i december samme år særligt ansvar for medicinforretningen. Da enzymforretningen i 2000 blev skilt ud i Novozymes overtog han posten som administrerende direktør for Novo Nordisk efter Mads Øvlisen, og fra 2017 bliver Rebien Sørensen afløst af Lars Fruergaard Jørgensen. Ved sin aftrædelse modtog han et såkaldt "gyldent håndtryk" på 65,7 mio. kr. Hans løn i 2016 var på 22,7 mio. kr.

I 2015 blev Rebien Sørensen udnævnt til den bedst performende topchef i verden af Harvard Business Review hvilket blev gentaget i 2016.

Han har siddet i repræsentantskabet for Danmarks Nationalbank og i bestyrelsen for Axcel Management A/S, Thermo Fischer Scientific Inc. (USA), Essity AB (Sverige), Jungbunzlauer Suisse AG (Schweiz) og Novo Holdings A/S.

Tillidsposter og bestyrelsesposter 
Lars Rebien Sørensen sidder i følgende bestyrelser:

 Novo Nordisk Fonden - Bestyrelsesformand
 Novo Holdings A/S - Bestyrelsesformand
 Axcel Management A/S - Næstformand
 Thermo Fischer Scientific Inc. (USA) - Bestyrelsesmedlem
 Essity AB (Sverige) - Bestyrelsesmedlem
 Jungbunzlauer Suisse AG (Schweiz) - Bestyrelsesmedlem

Privatliv 
Sørensen er gift med Charlotte Idin Sørensen, og sammen har de tre børn.

Referencer 

Erhvervsfolk fra Danmark
Forstmænd fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Novo Nordisk
Personer med tilknytning til Carlsberg
Alumni fra Copenhagen Business School
Hieronymus Laub (præst)

Hieronymus Laub (10. januar 1771 – 20. august 1848) var en dansk præst, far til Otto og Vilhelm Frederik Laub.

Han var søn af krigsråd Wilhelm Frederik Laub (1734-1800 og Sophia Elisabeth Kisbye (1749-1799) og sønnesøn af Hieronymus Laub den ældre. Laub, der gennem mange år var sognepræst i Frørup Sogn på Fyn, var en mangesidig udrustet natur. Han havde som ungt menneske levet et rigt åndeligt liv med de bedste i sin tid, som en i den Rahbekske kreds, og havde navnlig med den senere biskop J.P. Mynster sluttet et inderligt venskab, der holdt sig gennem hele deres liv; med alle sine anliggender og foretagender søgte Mynster til ham, og der var ikke nogen, hvis råd han satte større pris på end den stille landsbypræsts på Fyn. Denne forstod også at tage sig af sine børn, og hvad særlig Otto Laub angår, modtog han en grundig og omhyggelig forberedelse af sin fader, indtil han 1821 kom i Roskilde Katedralskole.

Han var gift med Louise Frederikke født Zinck, datter af Hardenack Otto Conrad Zinck.

Præster fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Hieronymus 2
Otto Laub

Hardenach Otto Conrad Laub (6. august 1805 i Frørup på Fyn – 27. maj 1882 i København) var en dansk biskop, søn af Hieronymus Laub, bror til Vilhelm Frederik Laub og far til Ditlev Laub.

Virke 
Laub blev 1824 student fra Roskilde Katedralskole og 1830 cand. theol., til alle sine eksamener fik han udmærkelse. I fire år var han alumnus på Borchs Kollegium, 1834-45 var han sognepræst i Ryslinge, 1845-54 i Brahetrolleborg og Krarup. 

Laubs fader var biskop Mynsters nære ven, og Laub var hele sit liv nøje knyttet til den konservative kirkelige retning, som Mynster grundlagde i den danske kirke, uden at han dog nogen sinde gjorde afslag på sin personlighed. 

Laub havde større sympatisk forståelse af opvækkelsesretningerne end sine meningsfæller i almindelighed. I 1854 blev Laub biskop over Viborg Stift, hvilken stilling han beklædte, indtil sygdom 1878 nødte ham til at tage sin afsked. 

Laub har sets som en af den danske kirkes mest sympatiske bispeskikkelser, myndig og værdig, med kærlig forståelse af store og små; han brevvekslede med sin gamle røgter Christian og med Sjællands biskop Martensen (Laub's Breve, I-III, 1885-87), og til begge stod han i fortroligt venskabsforhold. 

Laub virkede mest ved samtaler og breve, enkelte gange udsendte han et skrift om kirkelige stridsspørgsmål. Ved universitetets 400 års-fest 1879 blev Laub dr. theol.

Otto Laub blev Ridder af Dannebrog 1854, Dannebrogsmand 1856 og Kommandør af 2. grad 1867. 

Laub er begravet på Viborg Kirkegård.

Gengivelser 

Der findes et portrætmaleri af August Jerndorff fra 1875 i Viborg Domkirke; træsnit derefter samme år. Maleri af Ernst Laub 1862. Litografi af Edvard Fortling efter fotografi. Træsnit af Georg Pauli. Portrætteret på træsnit fra 1882 af H.P. Hansen (sammen med andre).

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Biskopper over Viborg Stift
Kommandører af Dannebrog
Otto
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Fyn
Christian Ludvig Nicolai Mynster

Christian Ludvig Nicolai Mynster (født 19. marts 1820 i København, død 16. december 1883 sammesteds) var en dansk litterat, søn af J.P. Mynster.

Omgivelserne i hjemmet satte tidlig deres præg på Mynster, hvis litterære virksomhed i det hele er som en tribut til minderne, et afdrag på den åndelige gæld, i hvilken han følte sig til det intellektuelle liv og dets bærere i Danmark i de første årtier af 19. århundrede.

Kun 16 år gammel dimitteredes Mynster som student fra Metropolitanskolen; 6 år senere blev han teologisk kandidat og viede sig efter en udenlandsrejse til lærergerningen, først i provinserne, senere i København. I anledning af hundredårsfesten for Oehlenschläger udnævntes Mynster til titulær professor.

Bibliografi (udvalg) 
 Nogle Erindringer og Bemærkninger om J. P. Mynster (1877)
 Fra den ældre Tid (1882)
 Meddelelser fra Frederik Münters og Frederikke Münters Ungdom (1883)
 Breve fra J. P. Mynster (1860),udgiver
 Af efterladte Breve til J. P. Mynster (1862), udgiver
 Nogle Blade af J. P. Mynsters Liv og Tid (1875), udgiver
 Breve fra og til F. C. Sibbern (1866), udgiver
 Mindeblade om Oehlenschläger og hans Kreds (1875), udgiver

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Litteraturhistorikere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Søgat

Et søgat er en smal og dyb passage mellem øerne i Vadehavet. Tidevandstrømmene (såkaldte prile) skaber her høje strømhastigheder og betydelige kræfter. Søgatter kan være op til 30 meter dyb. Navnet gat stammer fra nederlandsk og betyder hul. Det forekommer også i navnet Kattegat.

Eksterne henvisninger 
 Billede af et søgat

Kilder 
 Ordbog over det danske sprog: Søgat

Vadehavet
Georg Johann Theodor Lau

Georg Johann Theodor Lau (11. juni 1813 i Slesvig – 20. december 1873) var en dansk-tysk præst og kirkehistoriker.

Efter at have studeret i Kiel, hvor især A. Twesten havde indflydelse på hans udvikling, var han i nogle år huslærer. 1843 blev han kompastor i Hatsted og Skobøl i Husum-Bredsted Provsti, 1846 præst i Brunsbüttel i det sydlige Ditmarsken; der fra blev han 1855 forflyttet til Ottensen ved Altona, hvor han døde af et slagtilfælde.

I sin ungdom optrådte han som forfatter af noveller i den holstenske digterpræst Johann Christoph Biernatzkis smag; i den modnere alder syslede han i sin fritid flittig med kirkehistoriske studier. Foruden flere mindre arbejder, vedrørende den almindelige kirkehistorie, har han udgivet en ret udførlig skildring af pave Gregor den stores liv og lære (1845), og han har skrevet adskillige afhandlinger til oplysning af enkelte punkter i Sønderjyllands og Holstens historie, navnlig
en fremstilling af reformationens indførelse i disse egne (1867).

Personer fra Slesvig by
Præster fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Trillefløjte

En trillefløjte er et blæseinstrument, hvilket er den overordnede betegnelse for fløjter. Trillefløjten er udstyret med en kugle i det hulrum der findes inde i fløjten. Når man puster ind i trillefløjten, høres en høj tone, som starter og stopper mange gange på et sekund.

Fløjter
Rascal Flatts

Rascal Flatts er et amerikansk country-band grundlagt i Columbus, Ohio. Siden oprettelsen i 1999 har Rascal Flatts været sammensat af tre medlemmer: Gary LeVox (vokal), Jay DeMarcus (bas, keyboard, vokal), og Joe Don Rooney (leadguitar, vokal). De udsendte deres første album i 2000.

Diskografi 
 Rascal Flatts (2000)
 Melt (2002)
 Feels Like Today (2004)
 Me and My Gang (2006)
 Still Feels Good (2007)
 Greatest Hits Volume 1 (2008)
 Unstoppable (2009)

Musikgrupper fra USA
Countrymusikere
Billabong (tøjmærke)

Billabong blev startet i 1973 i Australien af Gordon og Rena Merchant, som begyndte at producere håndlavede boardshorts hjemme i deres lejlighed. Siden da er Billabong vokset til at være et verdenskendt mærke, som sælges over hele verden og siden da har kunnet præsentere en kollektion bestående af meget mere end bare boardshorts, selvom den i dag er den klart vigtigste artikel fra Billabong.

Billabongs produkter udmærker sig hovedsageligt inden for surfing, skiing og skating.

Beklædningsvirksomheder fra Australien
Tøjmærker
Tinnumborg

Tinnumborg (på nordfrisisk Borig) er en cirka 2 meter høj borgvold i Tinnum på friserøen Sild. 

Borgvolden blev oprettet i bronzealderen omkring Kristi fødsel. Den måler 120 x 100 meter i diameter på ydersiden og cirka 80 x 60 meter på indersiden og har en omfang på godt 440 meter. I øst og syd ses spor af en port. Måske fandtes der en tredje port ved borgens vestlige side. Selve volden er op til syv meter høj. Borgen afgrænses i nord af et vandløb (pril), i sydøst af den flade marsk. 

Ved en udgravning i 1948 fandtes i borgens sumpede borgplateau et cirka 1,8 meter tykt kulturlag med jernstumper, lidt bearbejdet træ og potteskår fra sen vikingetid. Borgen var formodentlig et germansk kultsted.

Litteratur
 Klaus Ebbesen: Sydslesvigske oldtidsminder Grænseforeningens årbog 1987.

Nordisk bronzealder
Danmarks forhistorie
Sild (ø)
Mohs' skala

Mohs' skala er en hårdhedsskala udarbejdet i 1824 af den østrigske mineralog Friedrich Mohs (1773-1839).

Skalaen går fra 1 til 10 og anvendes til at identificere materialers relative hårdhed, hvor tallet 1 angiver det blødeste materiale, eksempelvis talk medens maksimale hårdhed angives ved tallet 10, eksempelvis diamant. Et mineral med hårdheden 5,5 kan ridse i apatit, men vil selv kunne ridses af feldspat.

Fingernegle er omkring 2,5 og kan ridse i gips, men ikke calcit, kobbermønter er omkring 3,5 mens en hærdet lommekniv er omkring 6,5.

Se også 
 Rockwell skala

Kilder 

Materialevidenskab
Metallurgi
Mineralogi
Skalaer

de:Härte#Härteprüfung nach Mohs
Christian Tetzen-Lund

Christian Tetzen-Lund (17. januar 1852 – 7. marts 1936) var en dansk forretningsmand (grosserer) og kunstsamler.

I 1910 afhændede han en samling af ældre kunst for derefter at koncentrere sig om at samle på moderne skandinavisk og fransk kunst. Hans betydelige samling af impressionister, Paul Cézanne, Henri Matisse, Pablo Picasso, Henri Rousseau og André Derain var, begyndende i 1917, genstand for besøg af samtidens danske kunstnere. Hans samling blev solgt på auktion i 1925, og nogle af hans værker kom via kunstsamleren Johannes Rump senere til Statens Museum for Kunst.

Grossereren ejede ca. 20 værker af Derain, og det værk af André Derain, Paysage à l'Estaque (1906), der var centrum i sagen om et bedrageri udført af en tidligere direktør for Ellekilde Auktioner A/S, var ejet af Tetzen-Lund 1917-18.

Den meget velhavende Tetzen-Lund havde en sommervilla i Julebæk (brændt 1963), som blev tegnet af Henri Glæsel. I 1916 blev et lysthus tilføjet ved Sven Risom.

Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Kunstsamlere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Grosserere fra Danmark
Brian Dennehy

Brian Dennehy (født 9. juli 1938 i Connecticut, USA, død 15. april 2020) var en amerikansk skuespiller, der fik sit gennembrud i filmbranchen i 1982, da han spillede rollen som sherif Will Teasle i First Blood.

Dennehy filmdebuterede i 1977 i Looking for Mr. Goodbar og har foruden First Blood haft centrale roller i film som Cocoon (1985), Legal Eagles (1986), Silverado (1985) og Best Seller (1987), samt rollen som Ted Montague i den moderne udgave af Romeo og Julie i filmen Romeo + Julie (1995), med Leonardo DiCaprio i hovedrollen. Han TV-debuterede i 1977 med en gæsteoptræden i krimiserien Kojak og har udover det gæstet serier som M*A*S*H (1977), Dollars (1981) og The Fighting Fitzgeralds (2001). Dennehy har også medvirket i flere TV-film, blandt andet It Happened at Lakewood Manor (Ants) (1977), A Real American Hero (1978), The Jericho Mile (1979) og The Lion of Africa (1987).

Fra 1992 til 1997 havde han succes med en række tv-film om efterforskeren Jack Reed, hvor han spillede hovedrollen. I 2005 havde han en central rolle i nyindspillingen af Assault on Precinct 13 og medvirkede i Righteous Kill i 2008.

Dennehy blev parodieret i South Park: Bigger, Longer & Uncut (1999) og i et afsnit af The Simpsons.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 

Skuespillere fra Connecticut
Filmskuespillere fra USA
Tv-skuespillere fra USA
Teaterskuespillere fra USA
The Big Bounce

The Big Bounce er en amerikansk komediefilm fra 2004, instrueret af George Armitage med Owen Wilson, Charlie Sheen, Sara Foster og Morgan Freeman i hovedrollerne. Filmen er baseret på romanen af samme navn fra 1969 af Elmore Leonard.

Handlingen 

Handlingen finder sted på Hawaii, hvor en charmefuld bedrager i midten af 30'erne ved navn Jack Ryan vil have fat i en formue. Han lærer den unge og smukke blondine Nancy at kende, der påstår hun har en simpel plan, der kan gøre dem begge rige.

Medvirkende 
 Owen Wilson – Jack Ryan
 Charlie Sheen – Bob Rogers Jr.
 Vinnie Jones – Lou Harris
 Morgan Freeman – Walter Crewes
 Sara Foster – Nancy Hayes
 Pete Johnson – Con Nuuiwa
 Willie Nelson – Joe Lurie
 Andrew Wilson – Ned Coleman
 Gary Sinise

Eksterne henvisninger 
 

Komediefilm fra USA
Amerikanske film fra 2004
Film baseret på bøger
Sara Foster

Sara Michael Foster (født 5. februar 1981 i Los Angeles, Californien i USA) er en amerikansk skuespillerinde. Hun arbejdede som model før hun flyttede over til filmbranchen. 

I blev castet som den kvindelige hovedrolle i komediefilmen The Big Bounce i 2004, et remake af filmudgaven af novellen af samme navn af Elmore Leonard. Hun optrådte også i Backstreet Boys-videoen "Shape of My Heart".

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Californien
Personer fra Los Angeles
Aage Jacobæus

Aage Christian Jacobæus (født 22. marts 1883 i Horsens, død 19??) var en dansk mæcen og kunstsamler, bror til Holger Wilhelm Jacobæus.

Aage Jacobæus var søn af rektor i Århus Erik Jacobæus og Anna Elisabeth f. Sølling. Han var cand.mag. og cand.theol. og arbejdede som lektor ved Bornholms Amts Gymnasium. Han opbyggede i sit hjem i Rønne en væsentlig kunstsamling af modernistisk kunst, der omfattede værker af Pablo Picasso, André Derain og J.F. Willumsen. Han er portrætteret af Olaf Rude (1928). I 1934 blev hans samling solgt på auktion.

Han ejede fra 1925 til 1934 det værk af Derain, Paysage à l'Estaque (1906), der var centrum i sagen om bedrageri mod direktøren for Ellekilde Auktioner A/S.

Maleriet er gengivet bag Jacobæus på Rudes portræt.

Omtale 
 Preben Juul Madsen: Sagen om et formodet maleri af André Derain, 2011. 

Personer fra Horsens
Skolefolk fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Kunstsamlere fra Danmark
Tjek fødsels- og dødsår
Mæcener fra Danmark