kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Harry Dickason

Harold Harry Dickason (16. april 1890 – 21. januar 1962) var en britisk sportsudøver som deltog under de olympiske lege 1912 i Stockholm.
  
Dickason vandt en bronzemedalje i gymnastik under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britiske hold som kom på en tredjeplads i holdkonkurrencen i multikamp efter Italien og Ungarn. Der var mellem 16 og 40 deltagere på hvert hold. Der var fem hold fra fem lande der deltog i konkurrencen, som blev afholdt på Stockholms Stadion.

Eksterne henvisninger 

 

Gymnaster fra Storbritannien
Olympiske gymnaster fra Storbritannien
Deltagere for Storbritannien ved sommer-OL 1912
Olympiske medaljevindere i gymnastik
Olympiske bronzemedaljevindere fra Storbritannien
Gymnaster ved sommer-OL 1912
Medaljevindere fra Storbritannien ved sommer-OL 1912
Herbert Drury

Herbert James Drury (5. januar 1883 – 11. juli 1936) var en britisk sportsudøver som deltog under de olympiske lege 1908 i London og 1912 i Stockholm.

Drury vandt en bronzemedalje i gymnastik under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britiske hold som kom på en tredjeplads i holdkonkurrencen i multikamp efter Italien og Ungarn. Der var fem hold fra fem lande som var med i konkurrencen, som blev afholdt på Stockholms Stadion. Der var mellem 16 og 40 deltagere på hvert hold. Fire år tidligere, under OL 1908 i London, kom han på en ottende plads med det britiske hold i multikamp.

Eksterne henvisninger 
 
 Profil på databaseOlympics 

Gymnaster fra Storbritannien
Olympiske gymnaster fra Storbritannien
Deltagere for Storbritannien ved sommer-OL 1912
Deltagere for Storbritannien ved sommer-OL 1908
Olympiske medaljevindere i gymnastik
Olympiske bronzemedaljevindere fra Storbritannien
Gymnaster ved sommer-OL 1912
Gymnaster ved sommer-OL 1908
Medaljevindere fra Storbritannien ved sommer-OL 1912
Peter Phillips

Peter Mark Andrew Phillips (født 15. november 1977) er eneste søn af Prinsesse Anne af Storbritannien og dennes første mand Mark Phillips. Peter Phillips er Dronning Elizabeth 2. af Storbritanniens ældste barnebarn.

Ægteskab og børn 

I 2008 giftede han sig med den canadisk fødte Autumn Kelly. De er forældre til døtrene Savannah Phillips (født 2010) og Isla Phillips (født 2012).

Parret blev separeret i 2019 og skilt i 2021.

Eksterne henvisninger 
 

Kongelige fra Storbritannien
Det Britiske Kongehus
Lettisk Sang- og Dansefestival

Lettisk Sang- og Dansefestival () er en traditionel lettisk kulturbegivenhed. Festivalen er en del af den lettiske nationale identitet og afholdes normalt hvert femte år i Riga. Festivalen involverer normalt omkring 30.000 deltagere, herunder kor, dansegrupper, blæseorkestre, folkemusikgrupper, etnografiske ensembler, folkemusikensembler, landlige kapeller, kokleensembler, atelierer for anvendt og finere kunst, vokalensembler, amatører og udenlandske foreninger. Lettiske Sang- og Dansefestival er ikke kun optræden, men også en konkurrence, hvor vindere udvælges. Den vigtigste rolle under festivalen indtager kor og dansegrupper. I den mellemliggende tid, fra den ene festival til den næste finder sted, forberedes repertoire og opstillinger, som angiver den næste festivals deltagere. Sædvanligvis finder festivalens optog sted om morgenen på sang- og dansefestivalens sidste dag, hvor alle festivalens deltagere deltager, mens gallakoncerten finder sted samme aften på Mežapark friluftsscene.

Sangfestivaler er blevet afholdt både under det Russiske Kejserriges og det sovjetiske styres tid samt i Republikken Letlands to perioder. Den første sangfestival blev afholdt i 1873, hvor festivalens officielle titel var 1. Lettiske Syngefestival (). Siden da har festivalen fundet sted 23 gange. I 1948 deltog for første gang også dansegrupper. Siden 1960 har man hvert femte år også afholdt Lettisk Skoleungdoms Sang- and Dansefestival.

Fra den 5. til 12. juli 2008 afholdtes 24. Lettiske Sang- og 14. Dansefestival (). I henhold til den lettiske lov om sang- og dansefestival afholdes næste næste Lettisk Sange og Dansefestival ikke senere end 2013.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Sang og Dans festival 2008 hjemmeside 
 Lettiske Sangfestivaler 1864—1940 samling af festival effekter og souvenirs 

Sang- og Dansefestival
Etableret i 1873
Mike Mangini

Michael "Mike" Mangini (født 18. april 1963 i Newton, Massachusetts) er den nuværende trommeslager for Dream Theater, og har gennem sin karriere spillet med Annihilator, Extreme, James LaBrie, og Steve Vai. Mangini har lavet 5 verdensrekorder som Verdens hurtigste trommeslager. Han blev en del af Dream Theater efter Mike Portnoy forlod bandet i efteråret 2010.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Trommeslagere fra USA
Heavy metal-musikere fra USA
Dream Theater
Personer fra Massachusetts
Kartoffelskurv

Kartoffelskurv eller Almindelig kartoffelskurv er en plantesygdom, der angriber kartofler, men også bl.a. gulerødder, rødbeder og andre af Korsblomst-familien, og som skyldes en bakterie.

Symptomer 
Der kommer brunlige, ru, skrubne pletter, som tydeligt hæver sig fra den ellers fine og glatte kartoffel, eller danner dybe kratere. Pletterne kan være meget små, helt fra nogle få mm til over i en cm i størrelse. Pletterne kan efterhånden flyde sammen og føre til at kartoflen bliver dækket af en ru, skurvet overflade. Det er dog kun de underjodiske dele, der angribes af kartoffelskurv. (dvs. stængler og knolde.) I nogen tilfælde kan almindelig kartoffelskurv forveksles med 'Pulverskurv', som overfører en virussygdom.

Plantesygdomme
Kartoffelsygdomme
Aktinobakterier
Udryddelseslejr



Udryddelseslejre 
Udryddelseslejre eller dødslejre var lejre bygget af Nazi-Tyskland under 2. verdenskrig, "Endlösung der Judenfrage" (). Folkedrabet er på dansk bedre kendt som Holocaust. Under krigen eksisterede der 6 udryddelseslejre: Chełmno, Belzec, Treblinka, Sobibór, Majdanek & Auschwitz-Birkenau, de to sidstnævnte fungerede som både kz-lejre og udryddelseslejre og deres formål var systematisk at dræbe de som af Nazi-Tyskland blev anset for at være uønskede eller fjender. I lejrene blev omkring 3 millioner mennesker slået ihjel ved gasning og skydning, størstedelen af disse ofre var jøder. Dette folkedrab der udover at omfattede jøder, den største offergruppe, også omfattede bl.a. romaer, var en del af Det Tredje Riges

Chełmno 

Den første lejr, der blev oprettet var Chełmno (tysk: Vernichtungslager Kulmhof) der blev indviet i december 1941,og benyttede sig af mobile gaskamre i form af lastbiler indrettet til formålet. Ofrene, der blev myrdet i Chełmno blev altså dræbt af udstødningsgasser og ikke den bedre kendte gas Zyklon-b, som man brugte i Auschwitz. Chełmno opererede i flere perioder, 1 periode fra december 1941-marts 1943 og den anden periode var fra juni til juli 1944. Dødstallet for Chełmno varierer meget. Der florerer dødstal for lejren på 172.000, men det tal der går igen flest steder og generelt accepteres som minimumsdødstallet er 150.000.

Kildehenvisninger

Se også 
 Internering
 Koncentrationslejr




Koncentrationslejre i Det tredje rige
Nazi-Tyskland
Holocaust
Polen under 2. verdenskrig
Folkedrab
Antisemitisme
Theodor Burchardi

Theodor Burchardi (14. maj 1892 – 12. august 1983) var en tysk admiral i Kriegsmarinen under 2. verdenskrig og udmærket med Jernkorsets Ridderkors med egeløv. Burchardi udmærkede sig med sit organisatoriske resultat i evakueringen af 2 millioner mennesker fra både Kurland og Østpreussen i slutningen af 2. verdenskrig under Operation Hannibal og Evakueringen af Østpreussen.

Kilder 
 Fellgiebel, Walther-Peer (2000). Die Träger des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939-1945 (på tysk). Friedburg, Tyskland: Podzun-Pallas. .
 Range, Clemens (1974). Die Ritterkreuzträger der Kriegsmarine (på tysk). Stuttgart, Tyskland: Motorbuch Verlag. .
 Scherzer, Veit (2007). Ritterkreuzträger 1939–1945 Die Inhaber des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939 von Heer, Luftwaffe, Kriegsmarine, Waffen-SS, Volkssturm sowie mit Deutschland verbündeter Streitkräfte nach den Unterlagen des Bundesarchives (på tysk). Jena, Tyskland: Scherzers Miltaer-Verlag. .
 Helden der Wehrmacht – Unsterbliche deutsche Soldaten (på tysk). München, Tyskland: FZ-Verlag GmbH, 2004. .

Eksterne henvisninger 

 Theodor Burchardi @ World War 2 Awards.com  
 Theodor Burchadi @ Lexikon der Wehrmacht 
 Theodor Burchadi @ Ritterkreuztraeger 1939-1945 

Admiraler fra Tyskland
Admiraler i Kriegsmarine
Inkalilje-familien

Inkalilje-familien (Alstroemeriaceae) er en lille familien med 5 slægter og ca. 200 arter, der er udbredt i Mellem- og Sydamerika. Det er urteagtige, opretvoksende planter eller lianer med jordstængler. Bladene er linje- eller lancetformede og forholdsvis brede i forhold til andre enkimbladede planter. Blomsterne er 3-tallige og regelmæssige eller svagt uregelmæssige. Frugterne er kapsler med mange frø.

 Inkalilje  (Alstroemeria)
 Bomarea
 Drymophila
 Leontochir
 Luzuriaga
 Schickendantziella

Galleri 

 
Lilje-ordenen
USS Carl Vinson (CVN-70)

USS Carl Vinson (CVN-70) er det tredje hangarskib af Nimitz-klassen i United States Navy. Hun er navngivet efter det tidligere medlem af kongressen, Carl Vinson. Skibets kaldesignal er "Gold Eagle".

Historie 
Skibets er bygget på værftet Newport News Shipbuilding. Den 11. oktober 1975 blev kølen lagt, og knap 5 år efter, den 15. marts 1980 blev skibet søsat og døbt. Kongresmedlem Carl Vinson blev den første levende person der så et skib fra US Navy, blive søsat i eget navn. Efter flere testsejladser blev skibet officielt overdraget til flåden den 26. februar 1982.

1980'erne 
1. marts 1983 forlod USS Carl Vinson for første gang amerikansk farvand, da skibet gik ud på en 8 måneders jordomsejling for at nå sin nye hjemhavn, NAS Alameda, San Diego i Californien. Her ankom hun den 28. oktober 1983.

1990'erne 
I forbindelse med 50-året for afslutningen af 2. verdenskrig startede 11 veteranfly fra Carl Vinsons flyvedæk ud for Waikiki, Hawaii-øerne, d. 29. august 1995 , bl.a. tre B-25-bombefly (typen der blev brugt ved Doolittle-raidet i 1942) samt marineflyene Grumman F4F Wildcat, Grumman F6F Hellcat og Vought F4U Corsair.

2000'erne 
Efter terrorangrebet den 11. september 2001 blev Carl Vinsons flystyrker indsat i kampene mod Talibanstyret i Afghanistan d. 7. oktober 2001.

2010'erne 
Den 2. maj 2011 blev liget af Al-Qaeda-lederen Osama bin Laden begravet til søs efter religiøse ritualer udført på USS Carl Vinson, der opererede i den nordlige del af det Arabiske Hav.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 USS Carl Vinsons officielle hjemmeside  
 Arkiv for USS Carl Vinsons historie  på www.navy.mil 

Hangarskibe fra USA
Etableret i 1980
Liebherr

Liebherr Group er et tysk produktionskonglomerat etableret i 1949 af Hans Liebherr. Liebherr-koncernens holdingselskab er Liebherr-International AG i Bulle i Schweiz, der ejes af medlemmer af Liebherr familien. Nuværende generation af ejere er Willi og Isolde Liebherr.

Begyndende med produktion af billige tårnkraner, har Liebherr udvidet til flydele og husholdningsapparater som f.eks. køleskabe. Virksomheden er en førende leverandør af flyvemaskinedele til Airbus SAS, og Liebherr producerer også nogle af de største maskiner til minedrift og udgravning i verden, såsom læssemaskiner, gravemaskiner og dumpere i ekstreme størrelser. I årenes løb har familievirksomheden udviklet sig til, hvad der er i dag en gruppe af virksomheder, der beskæftiger en arbejdsstyrke på omkring 35.000 i mere end 130 virksomheder i flere lande.

Liebherr producerer i øjeblikket en af verdens største lastbiler til minedrift – Liebherr T 282b. Man har også introduceret en ny ni-akslet model LTM 11.200-9,1, der har modtaget den prestigefyldte pris Development of the Year i 2007, for at være verdens mest kraftfulde mobilkran, med en 100 meter teleskoparm.

Kildehenvinsinger

Eksterne henvisninger 

 Liebherr Group 

Konglomerater fra Tyskland
Etableret i 1949
Konglomerater fra Schweiz
James J. Bulger

James Joseph Bulger, Jr. (født 3. september 1929 i Dorchester, Massachusetts) – kendt som "Whitey" Bulger – er påstået leder af The Winter Hill Gang, en irsk-amerikansk krimimel organisation med base i Boston, Massachusetts. Han er den ældre bror til William Michael Bulger, tidligere formand for Massachusetts State Senate og University of Massachusetts.

Den 19. august 1999 blev Bulger person nummer 458 som blev tilføjet til FBI's Ten Most Wanted listen. Han er i øjeblikket eftersøgt for mord, sammensværgelse til at begå mord, afpresning, sammensværgelse om pengeafpresning, hvidvaskning af penge, sammensværgelse om at hvidvaskning af penge og narkotikadistribution.

Den 2. maj 2011 overtog han førstepladsen over de meste eftersøgte forbrydere på Most Wanted-listen efter Osama Bin Ladens død. Efter 16 år på flugt blev han den 22. juni anholdt i Californien af FBI, men havde indtil da haft held med at flygte bl.a. vha. bestikkelse af Massachusetts' regering og FBI.

Bulger blev den 14. november 2013 idømt dobbelt livstid plus fem år for bl.a. 11 mord, afpresning og pengehvidvask. Han mener, at sagen mod ham er humbug, og han har ikke villet lade sig afhøre.

Henvisninger 

Personer fra USA
Kriminelle fra USA
Cubana de Aviación Flight 310

Cubana de Aviación Flight 310 var et passagerfly der den 25. december 1999 styrtede ned i Bejuma, Venezuela. Flyet var lettet fra José Martí Internationale Lufthavn i Cuba og var på vej til Simón Bolívar International Airport i Venezuela.

Passagerernes nationaliteter

Eksterne henvisninger 
 Aviation Safety Network 
 Ingen overlevende i flystyrt, BBC 
 Billede af flystyrtet 

Flyulykker og -hændelser i 1999
Flyulykker og -hændelser i Venezuela
Jens Bangs Stenhus

Jens Bangs Stenhus, Østerågade 9, Aalborg blev bygget i 1624 i flammede, mørkerøde munkesten for Jens Bang, som var en typisk renæssanceskikkelse og storkøbmand, og en af byens rigeste mænd. Arkitekten er ukendt. Stenhuset er et af de bedst bevarede huse fra Christian IV’s tid.

Datidens huse var ofte bindingsværker med gavlen ud mod gaden. Jens Bangs hus var af sten, det var større end datidens gennemsnitlige hus, og facaden vendte mod Østerå. Det havde to endegavle og tre kvistgavle. I 1621 købte Jens Bang grunden, hvor stenhuset senere skulle bygges. Det vakte dengang stor forundring, da den var usædvanligt stor. 

Stenhuset er en renæssancebygning, inspireret af hollandsk renæssance, der består af fem etager; stuen var boder, 1. etage bolig, 2. etage kamre og øverste etage var kornkammer. Husets hovedfacade har tre vælske gavle, ligesom hver endegavl også er vælsk. Husets facader er inddelt af vandrette sandstensbånd. Under vinduernes bueslag findes maskehoveder i bruskbarok. Den otte-kantede karnap med kuppeltag på facaden er tilføjet senere. Dele af stenhuset blev i 1917-19 restaureret af arkitekten Harald Lønborg-Jensen, som genskabte de manglende endegavles udsmykning. I 1993-94 blev gavlenes og profilbåndenes sandsten fornyet.

Da bygningen ligger på Østerågade, lå den i renæssancen på en meget central del af byen, da varerne her kunne sejles på mindre både fra de større skibe på Limfjorden, direkte til stenhuset. I 1666 blev Svaneapoteket åbnet i stueetagen, efter at Jens Bang var død i 1644. Huset blev dermed splittet i flere dele til udlejning, og Johannes Frederik Friedenreich lejede stueetagen og åbnede apoteket. Svanen symboliserer varernes fine og rene kvalitet. Ved sin død i 1690 ejede han hele huset.

I dag er stenhuset en af Aalborgs mest fotograferede seværdigheder.

Apotekersamlingen

I dag har Svaneapotekets samling til huse på loftet i Jens Bangs Stenhus og kendes også som Apotekersamlingen. Museet fremviser de gamle medicinalvarer og udstyr og her er fyldt med urtekrukker og apparater fra pilleproduktionen f.eks. som man brugte her før i tiden. Apotekersamlingen hører under Nordjyllands Historiske Museum siden 2004.

Noter

Referencer

Eksterne henvisninger

 Apotekersamlingen Nordjyllands historiske Museum

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Aalborg
Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Aalborgs historie
Seværdigheder i Aalborg
Latinergyden

Latinergyden er en smal passage i Aalborg.

Hvis man går langs Aalborg klosters havemur, kommer man ned igennem Latinergyden, som oprindeligt var en vandgyde til Vesterå.

Det var eleverne på latinskolen, som døbte dette vandløb, men borgerne kaldte den Musetrappen. I ældre tid var det på den smalle stentrappe at kvinderne snoede sig igennem med vandspande og vasketøj ned til Vesterå. I dag fører denne gyde op til Gravensgade, som er en af Aalborgs gågader. 

Gader i Aalborg
Vesterå (Aalborg)

Vesterå er tidligere å i Aalborg. Den lå parallelt med Østerå og er omtalt i Kong Valdemars Jordebog, hvor der nævnes en vold mellem Vesterå og Østerå. I renæssancens tidlige år havde Vesterå ikke særlig stor betydning, da den var for lavvandet til at fungere som havn, ligesom den i de varmere periode havde en tendens til helt at udtørre.
 
Da byen blev større, voksede behovet for pakhuse, lodsningsmuligheder og mølledrift, og derfor blev der igangsat tilvandings- og kanalarbejde for at stabilisere vandstanden i Vesterå samt etableret bolværk. Alligevel blev Vesterå aldrig lige så stor eller vigtig som Østerå. Hasseris Å havde i årene fra 1594 til 1897 udløb til Vesterå. Området omkring åen blev bebygget med købmandsgårde i 1600, og i dag kan man finde henvisning til åen i gaden med samme navn.

Fra 1865 var der en pontonbro over Limfjorden lige ved Vesterås udmunding. Broen lå der, til Limfjordsbroen blev indviet i 1933.

Referencer 

Lokaliteter i Aalborg Kommune
Saltfjellet

Saltfjellet (sydsamisk Saltoduottar) er et bjergområde i Nordland fylke i Norge, som skiller regionene Helgeland og Salten. Bjergområdet strækker sig fra kysten og ind til den svenske grænse. Gletsjeren Svartisen dækker store dele af Saltfjellet, og indgår i Saltfjellet-Svartisen nationalpark.

Der er flere turistforeningshytter i området som primært drives af Bodø og Omegns Turistforening og Rana Turistforening.

Trafik

Europavei 6 
Saltfjellet krydses af Europavej E6 mellem Dunderlandsdalen i syd og Lønsdalen i nord. Vejen blev påbegyndt i 1929, og den blev åbnet 3. juli 1937. Arbejdet på vejen fortsatte imidlertid helt frem til Anden Verdenskrig brød ud i 1940. Vejen fik fast dække med oliegrus i 1965/66 og asfalt i 1972. De første tiår var den vinterlukket, og først fra efteråret 1968 blev den helårsvej. I 1990 blev en ny og bedre vej over fjeldet mellem Bolna og Sørelva åbnet.

Nordlandsbanen 
Nordlandsbanen blev åbnet frem til Mo i Rana i 1942, og derefter byggede tyskerne videre på banen over Saltfjellet med krigsfanger som arbejdskraft. Arbejdet med jernbanen fortsatte efter befrielsen i 1945, og 10. december 1947 åbnede jernbanen til Lønsdal station. Senere blev den forlænget til Fauske i 1958 og Bodø i 1962.

Se også 
 Polarcirklen.

Referencer 

Bjerge i Nordland
Jørgen Olufsens købmandsgård

Jørgen Olufsen var en renæssancekøbmand, der i 1616 lod sin købmandsgård opføre lige ud til Østerå, det nuværende Østerågade. Han var en halvbror til Jens Bang, som var den største købmand i Aalborg på denne tid. Jens Bang have opført sin købmandsgård længere mod syd af Østerågade i 1623-24. Jørgen Olufsen var en kendt købmand, som sad i byrådet. 

Jørgen Olufsen havde opført denne købmandsgård lige ud til Østerå, da han så ved hjælp af åen kunne få god mulighed for søfartshandel. Denne å var nemlig anløbsplads for mindre handelsskibe. Dette er også grunden til at købmandsgårdene lå side om side i Aalborg ned mod Limfjorden opad åens bolværk, som nu ligger under asfalten i Østerågade. 

Aalborg var fra 1580 til 1645 ramt af højkonjunktur, så derfor gav det ideelle muligheder for udbygning af handelen. Aalborg var en hansestad, så derfor havde byen stor indflydelse på handelen i Europa, hvor deres mest omfattende handelspartnere var Norge, Rusland, England, Spanien, Frankrig, Nordtyskland og Holland. Imellem disse lande handlede man med bl.a. kreaturer, hør og hamp, tømmer og andet byggemateriale, humle, skind og ikke mindst korn. 

Jørgen Olufsens gård er opført i renæssancestil, som også var moden i de andre hansestæder, hvor købmanden boede i første etage.  Der er en stor stentrappe op til en statelig indgangsportal i sandsten, hvor der  hænger en træfigur, som har hængt der siden. Man kan stadig se den i dag. Man snakker om, at denne figur illustrerer skytshelgen i lighed med galionsfigurer på skibe. Denne figur er lavet af rødfyrretræ, og denne har holdt i 400 år på trods af vind og vejrs slid derpå. Grunden til dette kan være, at der har boet bier i figuren, så figuren på den måde er blevet imprægneret med bivoks. Andre mener at denne figur illustrerer blomstergudinden Flora, da hun holder en blomst i den ene hånd. 

Købmandens lejlighed på første etage var udstyret med meget store vinduer og havde stor loftshøjde. Vinduesstørrelsen og loftshøjden aftager så opefter. Loftet blev anvendt som magasin til især korn, idet det her kunne ligge tørt og luftigt.

Huset bliver kaldt Ellen Marsvins hus. Dette er dog forkert, da det jo som sagt var Jørgen Olufsens stenhus. Ellen Marsvin, som var Kirsten Munks mor og dermed også Christian IV’s svigermoder, blev sat i forbindelse med dette hus ved en fejl. Ellen Marsvin blev i en artikel fra en journalist sat i forbindelse med dette hus,  da journalisten satte et billede ind af købmandsgården, ved en artikel om Ellen Marsvin. Dette er dog en fejl af denne journalist, da Ellen Marsvin boede lige nord for Budolfi Kirke.

Eksterne henvisninger
Ellen Marsvins Hus 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Aalborg
Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
The Kiss in the Tunnel

The Kiss In The Tunnel er en kort britisk stumfilm fra 1899 instrueret af George Albert Smith. Filmen er omtrent 1 minut og 3 sekunder lang og begynder med at vise at et tog som kører ind i en tunnel, så klippes der til et par som deler et kort, lykkeligt kys og så afsluttes filmen når toget kommer ud af tunnelen.

Eksterne links 
 
 

Britiske film fra 1899
Stumfilm fra Storbritannien
Clara Tschudi

Clara Tschudi (født 9. september 1856 i Tønsberg, død 1945) var en norsk forfatterinde med schweiziskfødte forældre. 

Clara Tschudi studerede først musik for at blive sangerinde. I 1885 holdt hun foredrag om kvindesagen  i sin fødeby og udgav bogen Kvindebevægelsen, dens Udvikling og nuværende Standpunkt. I 1887 udgav hun Tre Nutidskvinder med biografier af Camilla Collett, Lina Morgenstern og Gertrud Guillaume-Schack). Men først med Kejserinde Eugénie (København 1889) skabte hun sig sin egen plads i litteraturen. Ved hjælp af omhyggelige forstudier, upartisk bedømmelse og en let læst fremstilling tegnede hun detaljerede portrætter af kendte fyrstindeskikkelser og andre fremtrædende kvinder fra historien. Bøgerne solgte i store oplag og blev oversat til flere sprog.

Bibliografi 
 Kvindebevægelsen, dens Udvikling og nuværende Standpunkt (1885) 
 Tre Nutidskvinder, 1887.
 Kejserinde Eugénie. København 1889.
 Kejserinde Augusta. København 1892.
 Marie Antoinettes Ungdom 
 Marie Antoinette og Revolutionen, bd. I-II. 
 Napoleons Moder
 Kejserinde Elisabeth (den tyske oversættelse af bogen blev forbudt i Østrig)
 Silhuetter (korte livsbilleder af bl.a. Magdalena Thoresen og Dronning Sophia)
 En forglemt Heltinde (om Gaetas forsvarerske dronning Maria Sophia af Neapel )
 Ludvig II, Konge af Bayern, bd. I-II. 
 Goethes Mor 
 Dronning Hortense 
 To Keiserkroner 
 Hofliv 
 En Eftersommer. Kristiania 1896. (fri bearbejdelse af Bertha von Suttners novelle) 
 Rejseminder og Skitser. Kristiania 1898.
 Dronninger, Keiserinder og Kongernes Moder. Det intime Liv ved Europas Hoffer i det attende og nittende Aarhundrede,bd. I-III (1907-1908)

Faglitterære forfattere fra Norge
Dansksprogede forfattere fra Norge
Norsksprogede forfattere fra Norge
Personer fra Tønsberg