kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rob Rensenbrink

Pieter Robert "Rob" Rensenbrink (født 3. juli 1947 i Amsterdam, Holland, død 24. januar 2020) var en hollandsk fodboldspiller, der som angriber var en bærende kraft på det hollandske landshold, der i 1970'erne nåede to VM-finaler, samt vandt bronze ved EM i 1976.

Rensenbrink startede sin karriere hos Door Wilskracht Sterk i sit hjemland, men havde sin største tid i nabolandet Belgien, hvor han spillede for først Club Brugge og siden RSC Anderlecht. Efter et kort ophold i amerikansk fodbold afsluttede han sin karriere hos franske Toulouse FC.

Med Club Brugge vandt Rensenbrink en enkelt gang den belgiske pokaltitel. Tiden i Anderlecht var mere succesfuld, har var han med til at vinde to mesterskaber og fire pokaltitler, samt Pokalvindernes Europa Cup i både 1976 og 1978.

Rensenbrink blev i 2004 udvalgt til FIFA 100, en kåring af de 125 bedste nulevende fodboldspillere gennem historien.

Landshold 
Rensenbrink nåede i løbet af sin karriere at spille 49 kampe og score 14 mål for Hollands landshold, som han repræsenterede i årene mellem 1968 og 1979. Han var en del af det hollandske hold der vandt sølv ved både VM i 1974 i Vesttyskland og ved VM i 1978 i Argentina. Desuden var han med til blive nummer tre ved EM i 1976.

Titler 
Belgisk mesterskab
 1972 og 1974 med RSC Anderlecht

Belgisk pokaltitel
 1970 med Club Brugge
 1972, 1973, 1975 og 1976 med RSC Anderlecht

Pokalvindernes Europa Cup
 1976 og 1978 med RSC Anderlecht

UEFA Super Cup
 1976 med RSC Anderlecht

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Spillerinfo

Fodboldspillere fra Holland
Fodboldspillere fra RSC Anderlecht
Fodboldspillere fra Club Brugge
Fodboldspillere fra Toulouse FC
Fodboldspillere fra Portland Timbers
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1974
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1976
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1978
Carl Van Vechten

Carl Van Vechten (17. juni 1880 i Cedar Rapids, Iowa – 21. december 1964 i New York City) var en amerikansk fotograf og forfatter.

Van Vechten blev uddannet i 1903 fra University of Chicago. Han flyttede tre år senere til New York City. I 1914 blev han gift med skuespilleren Fania Marinoff.

Han kendte mange af 1920'ernes sorte kunstnere i Harlem. Perioden kendes som Harlem Renaissance, og en af Van Vechtens mest kendte romaner, Nigger Heaven, der udkom i 1926, udspiller sig i Harlem. 

Carl Van Vechten fotograferede nogle af tidens største navne, bl.a. Ella Fitzgerald, Marlon Brando og Salvador Dali.

25 år efter hans død blev en del af hans private gemmer afsløret; en række avisudklip og billeder relateret til homoseksualitet..

Galleri

Bibliografi udvalg 
 Music After the Great War (1915)
 Music and Bad Manners (1916)
 Interpreters and Interpretations (1917)
 The Merry-Go-Round (1918)
 The Music of Spain (1918)
 In the Garret (1919)
 The Tiger in the House (1920)
 Lords of the Housetops (1921)
 Peter Whiffle (1922)
 The Blind Bow-Boy (1923)
 The Tattooed Countess (1924)
 Red (1925)
 Firecrackers. A Realistic Novel (1925)
 Excavations (1926)
 Nigger Heaven (1926)
 Spider Boy (1928)
 Parties (1930)
 Feathers (1930)
 Sacred and Profane Memories (1932)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fotografer fra USA
Romanforfattere fra USA
Personer fra Iowa
Planegg

Planegg er en kommune i Landkreis München (Oberbayern), i den tyske delstat Bayern, der ligger sydvest for byen München i dalen til floden Würm. Kommunen ligger ved grænsen til Landkreis Starnberg på sletten Münchner Schotterebene.

I kommunen ligger Planegg Slot, hvis historie går tilbage til begyndelsen af 1400-tallet.

Eksterne henvisninger
New Democratic Party

The New Democratic Party (fransk: Nouveau Parti démocratique), forkortet NDP, er et socialdemokratisk politisk parti i Canada. Partiet blev dannet i 1961 og udsprang af bl.a. the Co-operative Commonwealth Federation. Fra 2005 til hans død i 2011 var Jack Layton partiets leder. 

NDP har været repræsenteret i Canadas parlament siden grundlæggelsen, men har aldrig dannet regering. Det stiller op til parlamentsvalgene i alle Canadas provinser pånær Quebec, og desuden også til valg i territoriet Yukon. Partiet har mandater i langt de fleste provinsparlamenter og har siden 1999 dannet regering i Manitoba og siden 2009 i Nova Scotia. Tidligere har NDP dannet regering i British Columbia, Ontario, Saskatchewan, og Yukon. Partiets afdeling i Quebec brød i 1990 ud af partiet og indgår i dag i Québec solidaire. 

NDPs rødder findes i fagbevægelsen, men det har i dag også tilknytning til miljøbevægelsen. Historisk har det også haft en tilknytning til the United Church of Canada. Politisk har partiet arbejdet for miljøbeskyttelse, bekæmpelse af fattigdom, samt en ændring af landets valgsystem, således at fordelingen af mandater sker proportionelt med stemmeandelen. En af grundene til at partiet vil ændre systemet er at det har været den store taber hidtil. Det canadiske valgsystem bygger på flertalsvalg i enkeltmandskredse og minder således om Storbritanniens og USAs.

Eksterne henvisninger 

 New Democratic Partys hjemmeside

Etableret i 1969
Socialdemokratiske partier
Politiske partier i Canada
Christian Thomasius

Christian Thomasius (født 1. januar 1655 i Leipzig, død 23. september 1728 i Halle) var en tysk jurist, filosof og højskolelærer. 

Hans arbejde for en human strafferet bidrog i væsentlig grad til afskaffelse af hekseprocesserne og af brug af tortur.

Eksterne henvisninger 

 
 

Jurister fra Tyskland
Filosoffer fra Tyskland
Tyskere i 1600-tallet
Personer fra Leipzig
Ansatte ved Leipzigs Universitet
Pullach im Isartal

Pullach im Isartal (eller: Pullach i. Isartal) er en kommune i Landkreis München (Oberbayern), i den tyske delstat Bayern. Pullach er kendt som hjemsted for den tyske efterretningstjeneste Bundesnachrichtendienst.

Geografi 
Pullach ligger på den vestlige flodskrænt af Isar syd for München.

Nabokommuner 
Nabokommuner er Grünwald på den modsatte bred af Isar, og mod syd er Baierbrunn. Mod nord grænser Pullach til byen München, (bydelene Solln og Harlaching). Mod vest ligger det kommunefrie skovområde Forstenrieder Park.

Inddeling 
Kommunen Pullach består ud over hovedbyen Pullach af landsbyerne Gartenstadt, Großhesselohe, Isarbad, og Höllriegelskreuth.

Eksterne henvisninger 

 Die Geschichte Pullachs
 Geschichte des BND
Sergej Vitte

Greve Sergej Juljevitj Vitte (, ; født 29. juni 1849 i Tbilisi, død 13. marts 1915 i Skt. Petersborg), også kendt som Sergius Witte var en russisk politiker, der stod i spidsen for den omfattende industrialisering af Det Russiske Kejserrige. Han var desuden forfatter til Oktobermanifestet fra 1905, der var forgængeren for Ruslands første konstitution fra 1906. Vitte var finansminister fra 1892 til 1903 og statsminister fra 1905 til 1906.

Vitte voksede op Kaukasus og blev uddannet i matematik fra Novorossijsk-universitetet i Odessa. Han arbejdede i størstedelen af 1870'erne og 1880'erne i det private erhvervsliv, bl.a. indenfor jernbanesektoren. Fra 1889-1891 og blev i 1892 transportminister. Under hans ledelse blev en ambitiøs plan for jernbanebyggeri vedtaget, der bl.a. omfattede den transsibiriske jernbane. Han blev finansminister i 1892. Under hans tid som finansminister gennemgik Rusland en periode med massiv økonomisk vækst, og Vitte arbejdede aktivt for, at udenlandske investorer gik ind i Rusland. Da han trak sig tilbage som minister i 1903, blev han formand for det russiske ministerråd.

Kildeangivelser 

Politikere fra Rusland
Personer fra Tbilisi
Lungepulsåre

Lungepulsåren (også kendt som pulmonalarterien eller lungearterien) er en pulsåre, der fører blod fra hjertet til lungerne. Bortset fra navlepulsåren er lungepulsåren den eneste pulsåre, der transporterer blod med lavt oxygenindhold.

Lungepulsåren udspringer af højre hjertekammer, hvorfra den deler sig i en højre og venstre gren svarende til hver lunge. Blodet iltes i lungerne, hvorfra det strømmer til venstre del af hjertet. Her pumpes det af venstre hjertekammer videre til resten af kroppen via aorta.

Kardiologi
Arterier
Beatrice Ask

Eva Carin Beatrice Ask (født 20. april 1956 i Sveg i Härjedalen, Jämtlands län) er en svensk politiker, der repræsenterer Moderaterna. Hun var fra 2006 til 2014 Sveriges justitsminister.

Ask har aldrig fuldført sin uddannelse i international økonomi, som hun påbegyndte ved Uppsala Universitet i 1978. Hun blev i stedet politisk aktiv og blev i 1984 den første kvindelige formand for Moderata Ungdomsförbundet. Hun var formand frem til 1988 og blev samme år byrådsmedlem i Stockholm. I 1991 blev hun statsråd i Utbildningsdepartementet og blev i 1994 medlem af Riksdagen. Her var hun formnad for undervisningsudvalget 1994-2002 og derefter medlem af retsudvalget 2002-2006 og EU-nævnet 2004-2006. Fra 2003 til 2006 var hun Moderaternas retsordfører, og overtog efter regeringsskiftet i 2006 som en af meget få ikke-jurister gennem tiderne posten som justitsminister.

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Sverige
Undervisningsministre fra Sverige
Justitsministre fra Sverige
Moderata Ungdomsförbundet

Moderata Ungdomsförbundet (MUF) er en politisk ungdomsorganisation i Sverige, der er tilknyttet det politiske parti Moderaterna. Organisationen havde i 2008 9.153 medlemmer og er dermed Sveriges største politiske ungdomsorganisation.

Organisationen blev dannet i 1934 som Ungsvenskarna. Dannelsen var en konsekvens af en splittelse mellem Moderaterna og dets ungdomsorganisation, Sveriges nationella ungdomsförbund, som var blevet åbent pro-nazistisk. I 1946 ændredes navnet til Högerns ungdomsförbund, og i 1969 vedtog organisationen det nuværende navn.

Foreningen har som mål at være opinionsdanner og 'skole' for kommende moderate politikere. Politisk er MUF liberalkonservativt, men mere liberalt end moderpartiet, og opgør individets frihed som sit vigtigste spørgsmål. MUF har 25 distriktsforeninger, hvori størstedelen af aktiviterne foregår. Størst har MUF traditionelt været i Stockholm og Skåne. Moderata Ungdomsförbundets landsformand har siden 2016 været Benjamin Dousa.

Siden 1949 har MUF også haft en underafdeling for skoleungdommen. Denne har siden 1970 haft navnet Moderat skolungdom (MSU). Ca. 70 procent af MUF's medlemmer er tillige medlemmer af MSU.

Formænd 

 Benjamin Dousa 2016
 Rasmus Törnblom 2014–2016
 Erik Bengtzboe 2010–2014
 Niklas Wykman 2006–2010 (modkandidat 2006: Mattias Thorsson)
 Johan Forssell 2004–2006 (modkandidat: Maths Larsson)
 Christofer Fjellner 2002–2004
 Tove Lifvendahl 2000–2002
 Gunnar Strömmer 1998–2000
 Thomas Idergard 1995–1998
 Fredrik Reinfeldt 1992–1995 (modkandidat: Ulf Kristersson)
 Ulf Kristersson 1988–1992
 Beatrice Ask 1984–1988
 Gunnar Hökmark 1979–1984 (modkandidat: Mikael Odenberg)
 Per-Arne Arvidsson 1976–1979
 Per Unckel 1971–1976
 Anders Björck 1966–1971
 Eric Krönmark 1965–1966 (modkandidat: Jan Gillberg)
 Birger Hagård 1963–1965
 Gunnar Hillerdal 1961–1963
 Paul Brundin 1959–1961
 Sven Johansson 1957–1959
 Birger Isacsson 1954–1957
 Bengt Lind 1952–1954
 Gunnar Heckscher 1949–1952
 Ebbe Ohlsson 1945–1949
 Folke Kyling 1941–1945
 Torgil von Seth 1934–1941
 

 Tre af ungdomsforbundets ordførere, Gunnar Heckscher, Fredrik Reinfeldt og Ulf Kristersson, er senere blevet partiledere.

Eksterne henvisninger 
 Moderata Ungdomsförbundets officielle hjemmeside

Referencer 

Etableret i 1934
Politiske ungdomsorganisationer fra Sverige
Sveriges politik
Dansk Arkitektforening

Dansk Arkitektforening blev stiftet i 1886 som Arkitektforeningen af 1886 af en række yngre arkitekter, for hvem den håndværksmæssige baggrund var bindeleddet. Mange havde fået deres uddannelse fra tekniske skoler og tegnestuer og ikke fra Kunstakademiets Arkitektskole, der var den eneste i landet indtil etableringen af Arkitektskolen Aarhus.

Begyndende i 1908 udgav foreningen tidsskriftet Bygmesteren. Medlemmerne betegnede sig som M.D.A. (medlem af Dansk Arkitektforening) modsat M.A.A. (medlem af Akademisk Arkitektforening).

19. marts 1910 ændrede foreningen navn, og foreningen indgik 1951 i det nyoprettede Danske Arkitekters Landsforbund.

Formænd 
(listen er ikke komplet)
 1907-1910 Valdemar Dan
 1910-1914 Eggert Achen
 1914-1918 Valdemar Dan (igen)
 1918-1921 Henri Glæsel
 1922-1924 A. Paul Petersen (?)
 1926-1927 Volmer Jensen (?)
 1927-1937 Heinrich Hansen
 1938-1954 Thorvald Dreyer

Æresmedlemmer 
 P.V. Jensen Klint
 Heinrich Hansen (1936)
 Ove Mandrup-Poulsen (1945)

Andre arkitekter tilknyttet foreningen 
 Julius Bagger, leder af rets- og honorarudvalget

Arkitektforening
Arkitektforening
Etableret i 1886
Arkitektforening
Danske Arkitekters Landsforbund

Danske Arkitekters Landsforbund blev etableret 1951 som en sammenslutning af Akademisk Arkitektforening, hvor medlemmerne havde akademisk baggrund, og Dansk Arkitektforening, hvor medlemmerne havde håndværksmæssig uddannelse.

Forbundet ændrede siden navn til det udvidede Danske Arkitekters Landsforbund/Akademisk Arkitektforening, forkortet DAL/AA, før det i 2004 blev delt op i henholdsvis standsforeningen Akademisk Arkitektforening (AA), fagforeningen Ansatte Arkitekters Råd (AAR), der siden har skiftet navn til Arkitektforbundet, samt virksomhedsforeningen Praktiserende Arkitekters Råd (PAR), der i 2005 fik betegnelsen Danske Arkitektvirksomheder (DANSKE ARK).

Arkitekters Landsforbund
Arkitekters Landsforbund
Etableret i 1951
Ophørt i 2004
Danske Arkitektvirksomheder

Danske Arkitektvirksomheder, DANSKE ARK, (tidligere Praktiserende Arkitekters Råd, PAR) er en forening af private rådgivende arkitektvirksomheder i Danmark. DANSKE ARKs formål erklærede formål er at varetage de rådgivende arkitektvirksomheders erhvervsmæssige forhold samt at styrke virksomhedernes anseelse, kvalitative niveau og professionalisme som bygherrernes uvildige rådgivere.

Foreningen, der blev udskilt som selvstændig organisation fra Danske Arkitekters Landsforbund i 2004 og skiftede navn året efter (fra Praktiserende Arkitekters Råd (PAR)), har omkring 700 medlemsvirksomheder.

Eksterne henvisninger 
 DANSKE ARKs hjemmeside

Arkitektvirksomheder
Arkitektvirksomheder
Etableret i 2004
Arkitektvirksomheder
Hans Erling Langkilde

Hans Erling Langkilde (født 24. juni 1906 i København, død 25. februar 1997) var en dansk arkitekt og professor ved Kunstakademiets Arkitektskole fra 1954-1957.

Langkilde blev uddannet dels fra Kunstakademiets Arkitektskole, dels på tegnestuerne Vilhelm Lauritzen og Edvard Heiberg 1928-1929. Han etablerede i 1938 en tegnestue sammen med studiekammeraten Ib Martin Jensen. Virksomheden vandt mange arktiektkonkurrencer i de følgende to årtier. Fra 1938 til 1947 var han desuden redaktør af fagbladet Arkitekten. 

Han var enageret i boligpolitiske og sociale forhold og var også fagligt aktiv som formand for Akademisk Arkitektforening 1946-1951. I de år var han medstifter af Danske Arkitekters Landsforbund i 1951. 

Hans Erling Langkilde har skrevet flere bøger om arkitektur.

Værker i udvalg 

 Plejehjemmet Solhjem, Gentofte (1938-1940)
 Lyngby Rådhus (1939-1942)
 Skovgårdsskolen, Ordrup (1949-1951)
 Jonstrup Seminarium (1958-1963)

Anerkendelser 
 Akademisk Arkitektforenings æresmedalje, 1952

Kilder og eksterne henvisninger

Eksterne henvisninger 
 

Arkitekter fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Ansatte ved Kunstakademiets Arkitektskole
Formænd for Akademisk Arkitektforening
Modernistiske arkitekter
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Modtagere af N.L. Høyen Medaljen
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Hans Erling
Lyngby Rådhus

Lyngby Rådhus, beliggende i Kongens Lyngby nord for København, er rådhus for Lyngby-Taarbæk Kommune.

Rådhuset blev opført i 1939-1942 og er tegnet af Hans Erling Langkilde og Ib Martin Jensen. Den karakteristiske konkavt formede bygning er beklædt med grønlandsk marmor.

Rådhuset bliver benyttet til valg som et af kommunens 10 afstemningsområder, med betegnelsen "Lyngby Midt".
Ved Kommunalvalget 2013 havde området en stemmeprocent på 67,38, da 3.556 af de 5.277 stemmeberettigede afgav deres stemme på rådhuset.

Kilder og eksterne henvisninger 
 Om Lyngby Rådhus  på Alt om København
 Rådhusets historie
 Lyngby Rådhus i Arkitekturbilleder.dk
 

Rådhuse i Danmark
Rådhus
Alt om Syddanmark

Alt om Syddanmark (AoS) er en flermediel guide til kulturelle arrangementer i Region Syddanmark. Guiden blev lanceret 29. april 2009 og drives af JydskeVestkysten, Fyens Stiftstidende, Fyns Amts Avis, Vejle Amts Folkeblad, TV 2/Fyn og TV Syd i samarbejde med Region Syddanmark, der også støtter projektet økonomisk. 

Alt om Syddanmark består dels af hjemmesiden aos.dk, dels ugentlige tv-indslag og avistillæg. Selskabet bag, AOS.dk P/S, ejes af de fire aviser i samarbejdet.

Internetportaler fra Danmark
Journalistik
Ib Martin Jensen

Ib Martin Jensen (født 17. juni 1906 i København, død 26. juni 1979) var en dansk arkitekt.

Jensen blev uddannet fra Kunstakademiets Arkitektskole i 1929 og modtog skolens guldmedalje i 1931. Han drev fra 1938 til 1972 arkitektvirksomhed sammen med Hans Erling Langkilde. De to stod bag en række markante byggerier, bl.a. Lyngby Rådhus (1939-1942), Skovgårdsskolen i Gentofte (1949-1951), Elverhøjens Skole i Herlev (1954) samt flere banker og institutioner.

Eksterne henvisninger 
 
 Om Ib Martin Jensen i Kunstindeks Danmark og Weilbachs Kunstnerleksikon

Arkitekter fra Danmark
Modernistiske arkitekter
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer fra København
Studenter fra Ordrup Gymnasium
Heathrow Airport Holdings



Heathrow Airport Holdings er en britisk virksomhed, der ejer og driver lufthavn London Heathrow i Storbritannien. Navnet refererer til British Airports Authority, der blev etableret som offentlig myndighed i 1966 og privatiseret under Margaret Thatcher i 1985. BAA er en af de største lufthavnsoperatører i verden. Virksomheden ejes i dag af Grupo Ferrovial. BAA beskæftiger 13.000 ansatte og omsatte i 2008 for 2,567 mia. britiske pund.

Hovedindtægtskilden for BAA er lufthavnsskatterne fra flyselskaberne, men detailhandlen i lufthavnene er i løbet af årene også blevet et vigtigt forretningsområde. 

Af de syv lufthavne er tre i øjeblikket til salg. Det drejer sig om Gatwick, Stansted og Edinburgh.

Aktiviteter

Drives og ejes af Heathrow Airport Holdings
 London Heathrow Airport

solgt
 Aberdeen Airport 
 Edinburgh Airport 
 Glasgow International Airport 
 London Gatwick Airport 
 * London Stansted Airport 
 Southampton Airport

Eksterne henvisninger
 BAA's hjemmeside 

Etableret i 1985
Transportvirksomheder fra Storbritannien
Lufthavnsoperatører
Lufthavnsskat

Lufthavnsskat er en afgift, som et flyselskab betaler til en given lufthavn for at anvende dens landingsbane og faciliteter. Flere selskaber, særligt lavprisselskaberne, har ikke lufthavnsskatten inkluderet i den billetpris, der markedsføres, men opkræver den særskilt ved bookingen. Skatterne tilfalder lufthavnens ejer, der anvender dem til vedligeholdelse og videre udvikling af lufthavnen.

Størrelsen på lufthavnsskatterne kan variere meget fra lufthavn til lufthavn. Flyselskabet betaler efter hvor mange passagerer, der var med flyet, men skatten kan også afhænge af flyets vægt, antallet af sæder eller tidspunkt for landing. Hovedreglen er, at meget befærdede lufthavne er dyrest grundet udbud og efterspørgsel, mens mindre lufthavne opkræver lavere lufthavnsskatter fordi efterspørgslen ikke er så stor. I Danmark er Københavns Lufthavn således dyrest, mens Aarhus Lufthavn og Aalborg Lufthavn har lavere lufthavnsskatter. For lavprisselskaber som Ryanair og Norwegian er lufthavnsskattens størrelse et vigtigt parameter i valget af lufthavne. Enkelte lufthavne, særligt mindre flyvepladser, opkræver slet ikke lufthavnsskat. 

Lufthavnsskatterne er ikke direkte sammenlignelige, idet de økonomiske vilkår for luftfart kan være forskellige fra land til land. Eksempelvis modtager mange lufthavne i Storbritannien offentlig støtte, mens lufthavne i Canada ikke gør.

Referencer

Luftfart
Afgifter
Ledøje

Ledøje er en lille by i Nordsjælland med , beliggende ca. 20 kilometer vest for Københavns centrum og fem kilometer sydvest for Ballerup. Byen ligger i Egedal Kommune og tilhører Region Hovedstaden.

Bebyggelsen domineres af en hovedgade og Ledøje Kirke mod vest.

Frem til 2007 lå byen i Ledøje-Smørum Kommune.

Historie 
Stednavnet "Ledøje" kendes tilbage til 20. marts 1282 i formen Lethøfthæ. Efterleddet er "høfthi" i betydningen "fremspring"

Ledøje landsby bestod i 1682 af 22 gårde og 14 huse uden jord. Det samlede dyrkede areal udgjorde 923,5 tønder land skyldsat til 206,98 tønder hartkorn. Dyrkningsformen var trevangsbrug.

Noter

Litteratur 
 Vibeke Dalberg og John Kousgaard-Sørensen: Stednavneforskning 2. Udnyttelsesmuligheder. Universitetsforlaget i København. I kommission hos Gyldendal. København 1979.
 Karl-Erik Frandsen: Vang og tægt. Studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83 (Bygd 1983), 
 Henrik Pedersen: De danske Landbrug fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688. Udgivet efter hans Død paa Bekostning af Carlsbergfondet (København MCMXXVIII; Reprotryk for Landbohistorisk Selskab, København 1975),

Eksterne henvisninger 
 Historier fra Ledøje

Byer i Egedal Kommune
Bristol Teatret

Bristol Teatret (egentlig Bristol Music Center's Teater) var et mindre teater, der lå på Frederiksberggade 25 på Strøget i København fra 1971 til 1982.

Historie 
Teatret blev grundlagt i 1971 af Morten Grunwald, der var dets direktør det første årti. Tidligere havde lokalerne, der var i kælderplan, rummet en biograf, der blev etableret under navnet Kinografen i 1914, men som fra 1939 til sin lukning i 1966 også hed Bristol Teatret. Teatret kom i 1976 med i Den Storkøbenhavnske Landsdelsscene. I 1980 overtog Lone Hertz og Malene Schwartz ledelsen. Teatret lukkede i 1982.

Repertoire 
Teatrets repertoire var fra starten moderne og internationalt præget. Skuespillene var primært skrevet af amerikanske dramatikere, blandt andet Samuel Beckett. Blandt skuespillerne, der var tilknyttet teatret, var Lily Weiding, Ove Sprogøe og Ebbe Rode.

Kilder og eksterne henvisninger 
 Om Bristol Teatret på Teatermuseets hjemmeside
 Om Bristol Teatret på Dansk Film og Teaters hjemmeside 
 Teaterprogrammer

Teatre i København
Indre By (København)
La Défense (metrostation)

La Défense er en station på metronettet i Paris og er endestation for metrolinje 1. Den ligger i kommunen Puteaux (Hauts-de-Seine).

Stationen 
Stationen er beliggende under Grande Arche og blev åbnet 1. april 1992 i forbindelse med forlængelsen af metrolinje 1 fra Pont de Neuilly til bykvarteret La Défense.

Den blev først kaldt "La Défense" og derpå "Grande Arche de La Défense", før den fik sit nuværende navn.

Det parisiske transportselskab RATP foretrak en linjeføring over jorden på Pont de Neuilly, hvilket var billigere end en tunnel under Seinen. Stationen Élysées La Défense, som planlægningsselskabet for Défence-området (EPAD) havde gjort forberedelse til i 1970'erne, er derfor forblevet ubenyttet. 

Stationens perroner omgiver perronerne for RER, men i niveau -1 i forhold til dem. Første underetage under jorden (der fører til RER's perron) er derfor stationens centrale perron.

Stationen må ikke forveksles med RER-stationen La Défense (Grande Arche), eftersom denne ligger i takstzone 3, mens metrostationen ligger i byzone.

I 2004 var stationen placeret som nummer elleve blandt metronettets stationer efter antal passagerer, idet den benyttedes af 12,81 millioner brugere.

Adgang 
Der er adgang til metrostationen fra
 Grand Arche
 Dôme
 Quatre Temps
 Cnit
 Parvis
 Calder-Miró
 Coupole

Trafikforbindelser

Omgivelser 
 Grande Arche, som huser Ministeriet for økologi, energi, bæredygtig udvikling og arealanvendelse.
 CNIT – Center for ny industri og teknologi.
 Forretningsområdet La Défense med hovedkvarterer for store franske selskaber.
 Indkøbscentret Les Quatre Temps.
 På parkeringsområdet ved et hotel nær CNIT findes skulpturen Le pouce af César Baldaccini.

EU's europæiske dokumentationscenter lå her også, til det blev lukket i maj 2004.

Se også 
 Gare de la Défense

Eksterne kilder/henvisninger 

La Defense
La Defense