kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jørgen Gustava Brandt

Jørgen Gustava Brandt (født 13. marts 1929, død 1. december 2006) var dansk digter og skrev digtsamlinger, noveller, essays og romaner i over 50 år.

Han debuterede i 1949 med digtsamlingen Korn i Pelegs mark og fik siden udgivet en lang række værker. Virkede desuden som oversætter og var i mere end 30 år ansat ved Danmarks Radio, blandt andet i en periode som leder af TV-teatrets dramaturgiske afdeling. Fra 1969 var han medlem af Det Danske Akademi.

Udgivelser 
Jørgen Gustava Brandt har blandt andet udgivet følgende værker:
 Korn i Pelegs mark (digte – 1949)
 Tjørneengen (digte – 1953)
 Dragespor (digte – 1957)
 Janushoved (digte – 1962)
 Stof (noveller og livshistorier – 1968)
 Digt på min fødselsdag (digte – 1969)
 Dudigte (kærlighedsdigte – 1971)
 Den finske sømand og andre noveller (1973)
 Her kunne samtale føres (digte – 1978)
 Hop (digte – 1982)
 Denne kønne musik (digte – 1998)
 Urolig meditation i et gammelt fæstningsanlæg (digte – 1999)
 Kærlighed kan trylle (digte – 2004)
 Begyndelser (digte – 2005)

Priser og legater 
Jørgen Gustava Brandt har modtaget et stort antal anerkendelser for sit arbejde, blandt andet:
 1958: Helge Rode Legatet
 1964: Louisiana-Prisen
 1967: Otto Benzons Forfatterlegat
 1967: Kritikerprisen
 1968: Livsvarig ydelse fra Statens Kunstfond
 1970: Holger Drachmann-legatet
 1971: Jeanne og Henri Nathansens Mindelegat
 1975: Emil Aarestrup Medaillen
 1985: Holberg-Medaillen
 1992: Rungstedlund-prisen
 1997: Johannes Ewalds Legat

Eksterne henvisninger 
 
 
 Jørgen Gustava Brandt på Dansk Forfatterleksikon

Novelleforfattere fra Danmark
Essayister fra Danmark
Digtere fra Danmark
Romanforfattere fra Danmark
Det Danske Akademi
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kunstnere på finansloven (afdøde)
Personer fra København
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere nomineret til Nordisk Råds Litteraturpris
Modtagere af Holbergmedaljen
Boris Becker

Boris Becker (født 22. november 1967 i Leimen, Tyskland) er en tysk tennisspiller, Boris Becker blev verdenskendt, da han i 1985 i en alder af bare 17 år blev den hidtil yngste vinder af Wimbledon.

Karriere 
Efter Wimbledon-sejren i 1985 gentog Becker bedriften i 1986 for året efter sensationelt at blive slået ud allerede i anden runde. I 1989 vandt Becker endnu en gang Wimbledon, hvilket også skulle vise sig at være den sidste. Becker nåede i alt at spille syv wimbledonfinaler. 

De hurtige underlag som græs og mange indendørsunderlag var Beckers foretrukne. Her kunne han med sin store serv og sit stærke flugtspil dominere de fleste spillere – den store serv gav ham i øvrigt tilnavnet "Boom Boom". På den langsomme grusoverflade havde Becker det derimod svært, og det lykkedes ham aldrig at vinde en ATP-titel på grus. Han var dog tæt på i 1995, hvor han i finalen i den prestigefylde Monte Carlo-turnering havde matchbold mod den østrigske grusspecialist Thomas Muster. Becker lavede imidlertid en dobbeltfejl, hvorefter det alligevel lykkedes Muster at hive sejren og dermed titlen i land.

Becker vandt i alt 49 ATP-titler i sin karriere, hvilket bl.a. inkluderede seks Grand Slamtitler (Wimbledon 1985, 1986, 1989; US Open 1989; Australian Open 1991, 1996).

Becker var desuden med på det tyske hold, der vandt Davis Cup i 1988 og 1989. Becker var i flere omgange nummer et på verdensranglisten i 1991, en placering han dog kun kunne smykke sig af i sammenlagt ti uger. I 1999 indstillede Becker sin karriere på ATP-touren efter at have tabt til Patrick Rafter i fjerde runde af Wimbledon.

OL 
Becker deltog i OL 1992 i Barcelona, hvor han stillede op i single og var femteseedet. Han tabte dog allerede i tredje runde til franske Fabrice Santoro. Desuden stillede han op i herredouble sammen med sin landsmand og rival, Michael Stich. De to spillede kun sjældent double sammen, men ved OL spillede de sig hele vejen til finalen, hvor de besejrede sydafrikanerne Wayne Ferreira og Pietie Norval med 7-6, 4-6, 7-6, 6-3 og blev dermed overraskende olympiske mestre.

Efter tenniskarrieren 
Efter han afsluttede den aktive karriere, var Becker i en periode ekspertkommentator på BBC. 

I 2002 blev han dømt for skattesnyd i hjemlandet Tyskland, og i 2017 blev han erklæret personlig konkurs. I 2022 blev han ved en ret i London dømt for at have holdt nogle af sine værdier skjult i forbindelse med konkursen, hvilket kostede ham en fængselsdom på to og et halvt års fængsel.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Tennisspillere fra Tyskland
Personer fra Baden-Württemberg
Tennistrænere
Vindere af Wimbledon
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 1992
Olympiske mestre fra Tyskland
Henry Mintzberg

Henry Mintzberg (født 2. september 1939) er en kendt canadisk professor og forfatter inden for ledelse og organisation. Han har været ansat på McGill University i Montreal, Quebec siden 1968 efter at have fået sin MBA og Ph.d. fra MIT Sloan School of Management på Massachusetts Institute of Technology (MIT).

Mintzberg har skrevet mere end 150 artikler og 15 bøger i sit navn, især om emnet organisationsteori. Han er kendt for at kritisere den måde som uddannelsesinstitutioner uddanner ledere på i dag, som det f.eks. foregår på amerikanske Harvard og danske Copenhagen Business School, hvor man forsøger at gøre ledelse til en videnskab og basere det på tal alene. Hans forslag er, at ledere skal uddannes på praktisk vis og ikke så teoretisk.

Henry Mintzberg har publiceret bogen Managers Not MBAs  som beskriver de problemer han mener der er i dagens lederuddannelser, henvendt til folk uden erhvervserfaring. Ret kontroversielt, påstår han, at traditionelle ledelsesuddannelser er for optagede af tal og forsøg på at gøre ledelse til en videnskab. Mintzberg advokerer for mere fokus på efteruddannelsesprogrammer for ledere, der rent faktisk praktiserer ledelse. Programmerne bygger på action learning og erfaringer fra deltagernes egne udfordringer og oplevelser.

Programmer 
Mintzberg driver to programmer, som er designet til hans alternative tilgang til ledelse og strategisk planlægning: 
 McGill University: the International Masters in Practicing Management (I.M.P.M.) in association with the McGill Executive Institute 
 International Masters for Health Leadership (I.M.H.L.). 
 CoachingOurselves: Ledelsestræning og -udvikling i din virksomhed.
Sammen med Phil LeNir ejer han CoachingOurselves, en privat virksomhed som benytter hans tilgange og principper for ledelsesudvikling direkte ind på arbejdspladsen hos den enkelte leder.

Han er gift med Sasha Sadilova og har to børn, Susie og Lisa.

Værker 
 1973 – The Nature of Managerial Work
 1979 – The Structuring of Organizations: A Synthesis of the Research
 1983 – Power In and Around Organizations
 1983 – Structure in 5's: Designing Effective Organizations
1985: Mintzberg, Henry and Waters, James A., Of strategies, deliberate and emergent. 
 1989 – Mintzberg on Management: Inside Our Strange World of Organizations
 1991 – The Strategy Process (sammen med Joe Lampel, Sumantra Ghoshal og J.B. Quinn)
 1994 – The Rise and Fall of Strategic Planning: Reconceiving the Roles for Planning, Plans, Planners
 1998 – Strategy Safari (sammen med Bruce Ahlstrand and Joe Lampel)
 2000 – Managing Publicly (sammen med Jacques Bourgault)
 2000 – Why I Hate Flying
 2004 – Managers not MBAs
 2005 – Strategy Bites back
 2007 – Tracking Strategies: Towards a General Theory of Strategy Formation
 2009 – Managing
 2010 – Management? It's not what you think

Noter

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside
 Mintzbergs taksonomi for organisatoriske udformninger (på engelsk)

Videnskabsfolk fra Canada
Faglitterære forfattere fra Canada
Organisationsteoretikere
Ledelsesteoretikere
Virtua Tennis

Virtua Tennis er et videospil, udviklet i 1999 af Hitmaker, en underafdeling af Sega. Det udkom til Segas arcademaskiner (NAOMI) og senere til Sega Dreamcast.

Virtua Tennis til Sega Dreamcast er en næsten direkte konvertering af den udgave man ser i arcadehallerne. Dog er der tilføjet en karrieredel for at forlænge spillets levetid. Spillet fik stor ros for sit simple gameplay, som gør det let for nybegyndere at spille med, samtidigt med at der også er udfordringer til den mere erfarne spiller. 

Da spillet i 2000 udkom til Sega Dreamcast fik det flotte anmeldelser blandt andet af www.ign.com, som gav det 9.4/10.

I spillet kan man vælge imellem 8 licenserede spillere fra hele verden og spille på en række baner der til forveksling ligner de rigtige. Man kan være op til fire spillere, takket være de fire controllerporte på konsollen. Under kampene bruges to knapper; en til almindelige skud og en til lob. Med styrepinden bevæger man sin spiller rundt på banen, samtidig med at man også styrer boldens retning og fart.

Spillet har udover Exhibition Mode også The World Circuit Mode, hvor man skal designe sin egen spiller. Spilleren man designer har et lavt startniveau, men ved at vinde kampe og gennemføre en række udfordringer i løbet af spillet, bliver ens spiller bedre og kan til slut kalde sig mester. 

Virtua Tennis er siden hen udkommet til PC, og en 3’er er på vej til PSP, PlayStation 3 og Xbox 360.

Se også 
Virtua Tennis 2
Virtua Tennis 3
Virtua Tennis 4

Computerspil fra 1999
Dreamcast-spil
Game Boy Advance-spil
Windows-spil
Røros

Røros (sydsamisk Plassje) er en by og en kommune i Trøndelag fylke i Norge. Den grænser i nord til Tydal og Holtålen, i sydvest til Os i Østerdalen, i syd til Engerdal og i øst til Härjedalen i Sverige. Byen blev i 1980 sat på UNESCOs verdensarvsliste.

Historie
Byen er kendt for sine kobberminer. Aktiviteten i minerne begyndte i det 17. århundrede. Byen er sammen med "sølv-byen" Kongsberg de eneste byer i Norge med minedrift af betydning.

Røros og dens beboere blev gjort nationalt berømte i slutningen af det 20. århundrede af forfatteren Johan Falkberget, som fortalte historien om minesamfundet med de hårdtprøvede minefolk på samfundets bund.

Byen blev i 1678 og 1679 under Den Skånske Krig nedbrændt af den svenske hær. I 1718 under Den Store Nordiske Krig blev byen igen besøgt af den svenske hær ledet af general de la Barré, som sikrede sig minerne til brug for den svenske krigsindsats. 

Da kong Karl 12. af Sverige blev dræbt nær Fredriksten den 30. november 1718, beordrede de la Barré sin hær til at flygte tilbage til Sverige. Dette endte i en tragedie, da over 3.000 soldater døde i de kolde bjerge nordvest for Røros. Det blev rapporteret, at der var tæt på -50 °C med kraftig vind den januar i 1719. Siden 1994 sættes der årligt et udendørs skuespil op for at mindes tragedien.

Røros har været brugt i flere filmindspillinger, blandt andre de første episoder af Pippi Langstrømpe fejrer jul optaget i Sleggveien (1968). Ibsens Et dukkehjem med Jane Fonda som Nora ble indspillet på Røros i 1973.

Den norske maler Harald Sohlberg boede  en periode i byen i begyndelsen af 1900-tallet med sin kone Lilli Hennum og malede adskillige gadepartier fra Røros.

Klima
På grund af forskellige klimatiske forhold er Røros et af de koldeste steder Norge med -50.4 °C i januar 1914. Dette skyldes den høje placering (600 m.o.h.) og fastlandsklima. Den milde kystluft blokeres af bjerge. 

Byen har både en jernbanelinje, Rørosbanen, og en lufthavn, Røros Lufthavn, med fast ruteflyvning til Oslo.

Rørosmuseet udstiller minedriften i området, og består af i alt tre besøgssteder, hvoraf den ene er Olavsgruva som ligger ude for byen.

Referencer

Eksterne kilder/henvisninger 

 Røros historie fra Bergstaden.org
 Røros museum og Røros Kommune
 Verdensarvsstedet Røros og UNESCOs side om Røros



Kommuner i Trøndelag
Seværdigheder i Norge
Vintersportssteder i Norge
Byer i Norge
Kommuner i Sør-Trøndelag
Austrheim

Austrheim er en kommune i den vestlige del af Vestland fylke i Norge. 
Kommunen består af en række øer ud til Nordsøen, samt nordvestspidsen af Lindåshalvøen. Norges vestligste fastlandspunkt Vardetangen ligger i Austrheim. I nord ligger Gulen kommune, i øst Lindås, i syd Radøy, og i vest Fedje.

Kommuner i Vestland
Kommuner i det tidligere Hordaland fylke
 
Lindås
Bømlo

Bømlo er en økommune i den sydlige del af Vestland fylke i Norge med omtrent 10 808 indbyggere. 
Kommunen består af flere øer og holme. Øerne i kommunen er bundet sammen af flere broer, f.eks. Bømlabrua. Øerne i nord og i øst tilhører kommunene Austevoll, Fitjar og Stord. Fastlandsområderne på den anden siden af Bømlafjorden i sydøst tilhører Sveio kommune.

Det højeste fjeld på Bømlo er Siggjo (474 m.o.h.).

Trekantsambandet (åbnet 30. april 2001) giver Bømlo vejforbindelse til øen Stord og Sveio på fastlandet. Bygden Langevåg, på sydspidsen af Bømlo, har færgeforbindelse til Buavåg i Sveio.

Aviser 
Lokalavis for Bømlo er Bømlo-nytt og Sunnhordland. Regionavisene Bergens Tidende og Haugesunds Avis har til tider nyheter fra Bømlo.

Personer fra Bømlo 

 Kenneth Sivertsen, musiker, komponist († 2006)
Ivar Fonnes (1944-), rigsarkivar
Solfrid Sivertsen (1947-), forfatter, digter
 Tore Nordtun (1949-), politiker, stortingsmand
 Arne Larsen Økland (1954-), fodboldspiller
 Atle Hansen (1954-), forfatter
 Kjell Habbestad (1955-), komponist
Marit Elisebet Høines Totland (1957-), politiker, forfatter, statssekretær
Kjersti Sortland (1968-), redaktør
 Bjørn Sortland (196), forfatter
 Heine Totland (1970-), musiker
 Knut Arild Hareide (1972-), politiker, regeringsmedlem, tidl. partileder

Eksterne henvisninger 

Kommuner i Vestland
Kommuner i det tidligere Hordaland fylke
Palæozoikum

Palæozoikum (, 'gammel', og zoon, 'dyr'; 'gamle dyrs tidsalder'), tidligere kaldet Jordens oldtid, er en geologisk æra, som strækker sig fra 541 til 252 millioner år siden, hvor Palæozoikum blev afløst af mesozoikum.

Palæozoikum er den ældste æra i æonen Phanerozoikum.

Palæozoikum starter med perioden/systemet Kambrium med at fossilerede flercellede organismer mere komplekse end svampe og gopler dukker op. Der dukker "pludseligt" ca. 50 biologiske rækker op uden fortilfælde. Denne opdukken af dyrerækker kaldes for den kambriske eksplosion. De første armfødder, trilobitter, bløddyr og koraller dukker op.

I Ordovicium dukker de første søstjerner, søliljer, mosdyr og søpindsvin frem.

I Silur dukker de første skorpioner og landplanter frem.

I Devon dukker de første mider, tusindben, hajer, vingeløse insekter, benfisk og frøer frem.

I Karbon dukker de første hvirveldyr på land, første belemnitter (vættelys-blæksprutter), kakerlakker, krybdyr og bregner frem.

I Perm kommer de første nøgenfrøede planter (Gingko) og biller. Perm afsluttes med den største arts masseuddøen, hvor måske op til 95% af alle arter uddøde.

Se også 
 Masseuddøen

Referencer

Eksterne henvisninger
Mønsterbryder

En mønsterbryder er et menneske, som bryder ud af den sociale arv og opnår en højere social status end forældrene: ved bedre uddannelse og beskæftigelse, eller ved kæmpe mod et negativt træk i familien. På svensk hedder en mønsterbryder et mælkebøttebarn – en metafor om den vanskelige opgave med at bryde den negative sociale arv.

Det betyder, at man ikke bliver mønsterbryder ved at vinde eller arve mange penge.

Derimod er et barn af arbejdsløse u-uddannede mønsterbryder, hvis det ender som eksempelvis højtuddannet forsker, hjernekirurg eller topchef.

Navnet i DR 
Ordet gav navn til Mønsterbryder — et program på Danmarks Radio's DR2 fra slutningen af 2008 og begyndelsen af 2009.
Hvert program beskrev en "mønsterbryder" som Lærke Duus Hansen reklamemanden Jørn Duus Hansen datter, der foretrak uddannelsen som konditor for en akademisk. 

DR2s serie var baseret på en forståelse af begrebet mønsterbryder, som ikke stemmer overens med den sociologiske forsknings anvendelse af begrebet. Mønsterbryder er et begreb socialvidenskaben har konstrueret til at beskrive dem, som har brudt med et opvækstmiljø, "der socialt set er karakteriseret af faktorer som manglende uddannelse, arbejdsløshed, dårlig økonomi, ringe boligforhold, misbrug og vold samt psykologisk set af klientgørelse, støtteforanstaltninger og offerrolle. Mønsterbruddet har medført en tilværelse, der socialt er karakteriseret af uafhængighed, uddannelse, arbejde og god økonomi – og psykologisk set af faktorer som det at være aktør, mestring af eget liv, subjektivitet og selvbestemmelse" (Steen Elsborg, Tine Juul Hansen og Vagn Rabøl Hansen i Den sociale arv og mønsterbrydere, Danmarks Pædagoiske Institut 1999, pp. 15-16). I det perspektiv var DR2s seriens brug af begrebet misforstået om konditor Lærke Duus Hansen og den muslimske konvertit Anette Sørensen.

Se også 
 Mælkebøttebarn

Eksterne henvisninger og kilder 

 Emner: Mønsterbryder | Kristeligt Dagblad - fire artikler om mønsterbryder.
Pædagogik
Socialvidenskabelige begreber
Social ulighed
Knuthenborg

Knuthenborg er en gammel hovedgård, som ligger på Lolland lige nord for Maribo (Hunseby Sogn, Musse Herred, Maribo Amt). Gården blev tidligere kaldt Aarsmarke og nævnes første gang i 1372. Grevskabet Knuthenborg blev oprettet 2. marts 1714 og varede til 1919.

Hovedbygningen er opført mellem 1865 og 1866 ved H.S. Sibbern og udvidet i 1885. Bygningerne er beliggende i Nordeuropas største parkanlæg i engelsk stil og huser i dag Knuthenborg Safaripark, der er en af de mest besøgte turistattraktioner i Danmark.

Knuthenborg Gods er på 2338 hektar med Skovgård, Bøgagergård og Toftegård.

Knuthenborg Safaripark 

Knuthenborg Safaripark tog sin begyndelse allerede i 1860, hvor man kunne besøge parken mod at købe billet. I 1950'erne oprettede man en dyrehave med sikahjorte, og i 1969 ankom en håndfuld eksotiske dyr til parken, hvilket blev starten på Knuthenborg Safaripark. I dag rummer parken mere end 1.000 dyr heribalndt sibiriske tigre, giraffer og næsehorn og den bliver besøgt af over 250.000 mennesker hvert år. Knuthenborg Safaripark er Nordeuropas største safaripark, og den er indrettet så man kører rundt i de forskellige områder i bil. Store dele kan også besøges til fods eller på cykel, mens områder med særligt farlige dyr som ulve og tigre kun kan besøges i bil.

Ejere af Knuthenborg 

 (1372-1425) Niels Sivertsen Grubendal m.fl.
 (1425-1465) Hans Albreckt Nielsen Grubendal
 (1465-1500) Jørgen Olsen Baad
 (1500-1527) Albreckt Jørgensen Baad
 (1527-1543) Knud Urne 
 (1543-1552) Hans Knudsen Urne
 (1552-1577) Axel Knudsen Urne
 (1577-1622) Knud Axelsen Urne 
 (1622-1663) Christopher Knudsen Urne
 (1663-1667) Christopher Knudsen Urnes dødsbo
 (1667-1681) Cornelius Pedersen Lerche
 (1681) Søster Corneliusdatter Lerche gift von Knuth
 (1681-1697) Eggert Christopher von Knuth 
 (1697-1714) Søster Corneliusdatter Lerche gift von Knuth
 (1714-1736) Adam Christopher lensgreve von Knuth 
 (1736-1747) Ide Margrethe Reventlow gift von Knuth
 (1747-1776) Eggert Christopher lensgreve von Knuth 
 (1776-1802) Johan Henrik lensgreve Knuth
 (1802-1818) Frederik lensgreve Knuth 
 (1818-1856) Frederik Marcus lensgreve Knuth 
 (1856-1874) Eggert Christopher lensgreve Knuth 
 (1874-1888) Adam Wilhelm lensgreve Knuth 
 (1888-1920) Eggert Christopher lensgreve Knuth 
 (1920-1967) Frederik Marcus lensgreve Knuth 
 (1967-1970) Frederik Marcus lensgreve Knuth / Adam Wilhelm Josef greve Knuth 
 (1970-1987) Adam Wilhelm Josef lensgreve Knuth 
 (1987-2001) Adam Wilhelm Josef lensgreve Knuth / Charlotte Birgitte Bille-Brahe-Selby lensgrevinde Knuth
 (2001-2006) Adam Wilhelm Josef lensgreve Knuth / Charlotte Birgitte Bille-Brahe-Selby lensgrevinde Knuth / Adam Christoffer lensgreve Knuth 
 (2006-) Adam Christoffer lensgreve Knuth

Eksterne kilder/henvisninger 
 Knuthenborg Safari-Park
 Knuthenborg - fra Dansk Center for Herregårdsforskning 
 J. P. Trap: Danmark 5. udgave, Kraks Landbrug

Herregårde i Lolland Kommune
Herregårde i Maribo Amt
Slægten Knuth
Dyreparker i Danmark
FutureSex/LoveSounds

FutureSex/LoveSounds er Justin Timberlakes andet studiealbum udgivet i september 2006.

Spor 
 FutureSex/LoveSound
 SexyBack (featuring Timbaland)
 Sexy Ladies/Let Me Talk To You (Prelude)
 My Love (featuring T.I.)
 LoveStoned/I Think She Knows (Interlude)
 What Goes Around.../...Comes Around (Interlude)
 Chop Me Up (featuring Timbaland & Three 6 Mafia)
 Damn Girl (featuring will.i.am)
 Summer Love/Set The Mood (Prelude)
 Until The End Of Time
 Losing My Way
 (Another Song) All Over Again
 Pose (featuring Snoop Dogg)

Eksterne henvisninger 

Album fra 2006
Justin Timberlake-album
Haddeby Nor

Haddeby Nor eller Hedeby Nor er et nor, der ligger ved Slien lidt syd for Slesvig by i landsdelen Sydslesvig i det nordlige Tyskland. Norets areal er på 1 km². Haddeby Nor er dermed Sliens største nor. Noret er både forbundet med Slien og med den sydpå liggende Selk Nor. Over norets udløb i Sliens Lille Bredning er der lagt en dæmning, hvorover Slesvig-Egernfjord Chauseen er ført. Afløbet er siden 1882 kanaliseret. Hele arealet tilhører Fartorp/Farup kommune. Vest for noret ligger landsbyerne Bustrup og Selk. Ved norets østlige bred ligger landsbyen Lopsted.

Området omkring noret er rig på mindesmærker fra vikingetiden. Ved norets vestlige bred lå vikingestedet Hedeby. Udgravninger viste at Hedebys havneanlæg var beskyttet af pælespærringer og havde op til 60 m lange anløbsbroer. I 1970'erne blev der i vandet foran havnen fundet rester af et stort vikingeskib. Lidt nord for vikingebyen ligger vikingemuseet, som giver indblik i Hedebys historie. Derudover findes her Danhøjene (også Tvebjerge), Dannevirke og den 1857 fundne Skardesten.

Eksterne henvisninger 
 Miljøministeriet om Haddeby Nor

Noter 

Slesvig by
Slien
Nor
Kovirke

Kovirke er en del af Dannevirkes mange volde og var oprindelig syv km lang. Resterne ligger ca. to km syd for Dannevirkes hovedvold. Den strækker sig fra Rejde Å i vest til Selk Nor ved bunden af Slien i øst. En stor del af den blev sløjfet i forbindelse med anlæggelsen af den militære flyveplads i Jagel før Anden Verdenskrig. Volden er anlagt efter en ret linje gennem landskabet og har mod syd haft en tør, spids voldgrav (≈ Kograven). Den blev formentlig bygget af samme bygmester som Trelleborgene.

Jordvolden var ca. 2 meter høj, og 7 meter bred. Palisaden på Kovirke var ca. 3 meter høj. Kograven foran volden var 4 meter bred og 3 meter dyb.

En nyere datering har vist, at Kograven blev bygget kort efter Hedebys generobring i 983, og bygherren må være Svend Tveskæg. Voldanlægget havde en rent militær funktion: både linjeføring og længden var bedre egnet end Dannevirke. Det hænger sammen med, at hovedvoldens stenmur og rundgraven foran blev fyldt med jord, da den saksiske besættelse af Hedeby efter slaget i 934 havde sat Dannevirke ud af funktion. Situationen svarer til byggefase 6 efter H. Helmuth Andersen.

Umiddelbart nord for Kovirke ligger Danhøjene.

Galleri

Eksterne henvisninger 

 Projektkontor Verdensarv Hedeby og Dannevirke: Kovirke - En ny vold, der bskytter Hedeby?

Kilder 

Bygninger, konstruktioner og anlæg fra middelalderen i Danmark
Fæstningsanlæg fra vikingetid
Fæstningsanlæg i Tyskland
Slesvig by
Rejde Å

Rejde Å eller Spangebæk.  (på tysk: Rheider Au, Spangenbach) er en biflod til Trenen på gesten i Sydslesvig i det nordlige Tyskland. Åen har sit udspring vest for Slesvig by og passerer bl.a. landsbyerne Lille og Store Rejde, inden den munder syd for Hollingsted ud i Trenen. 

Åen er første gang dokumenteret 1649 som Olde aw (≈gammel å). Navnevarianten Rejde Å er måske afledt af germ. raiþ (oldnordisk rāsa≈løbe, strømme, rinde). Der hersker dog en vis usikkerhed om navnets betydning. Navnevarianten Spangebæk henføres subst. (glda.) spang (oldn. spǫng) for gangbræt over et smalt vandløb. Ved Hollingsted findes tilsvarende stednavnet Spangebro.

Lidt nord for åen strækker sig Dannevirket. Åen markerede med Dannevirket dermed danskernes grænseskel mod syd. Åen var i vikingetiden, sammen med Ejderen, Trenen og Slien også en vigtig transportvej til og fra Hedeby. Fra åen i vest og Selk Nor/Slien i øst strakte sig Kovirke.

Rejde Å / Spangebækken dannede under folkeafstemningerne i 1920 sydgrænsen for den planlagte tredje afstemningszone

Noter 

Floder i Slesvig-Holsten