kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Frome-skatten

Frome-skatten (engelsk Frome Hoard) er et depotfund af 52.503 romerske mønter, der blev fundet med metaldetektor af Dave Crisp ved Frome i Somerset i England. Mønterne lå i en keramikkrukke, der var omkring 45 cm i diameter og er dateret fra år 253 til 305.

Størstedelen af mønterne er fremstillet af devalueret sølv og bronze. Skattefundet er et af de største, der er fundet i Storbritannien, og det er et vigtigt fund, da det indeholder den største gruppe mønter, man har fundet fra Carausius' styre. Han herskede uafhængigt over Britannien fra 286 til 293, og var den første romerske kejser, der slog mønt i Storbritannien.

Museum of Somerset i Taunton købte fundet i 2011 for £320.250 med en bevilling fra National Heritage Memorial Fund (NHMF).

Referencer 

Arkæologiske fund fra Storbritannien
Depotfund
Oldsager fra Jernalderen
Romersk Britannien
Somerset
Grouville-skatten

Grouville-skatten (engelsk: the Grouville Hoard) er et engelsk depotfund på omkring 70.000 mønter fra den sene jernalder og romerske mønter, der blev fundet i juni 2012. Den blev fundet med metaldetektor af amatørarkæologerne Reg Mead og Richard Miles på et ikke anført sted på en mark i Grouville Sogn på østsiden af kanaløen Jersey. Det er det største skattefund på Jersey og det første store arkæologiske fund, der er gjort med metaldetektor på øen.

Arkæologer mener, at skatten har tilhørt en Curiosolitae-stamme, der flygtede fra Julius Cæsars hære omkring år 50-60 f.Kr..

Fundet var en del af en ustilling på Jersey Museum fra 26. maj til 31. december 2014. Siden 2015 har den været udstillet på La Hougue Bie Museum.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Arkæologiske fund fra Storbritannien
Depotfund
Oldsager fra Jernalderen
Romersk Britannien
Jersey
Cunetio-skatten

Cunetio-skatten (engelsk Cunetio Hoard) eller Mildenhall-skatten (engelsk Mildenhall Hoard) er det største depotfund af romerske mønter, som er gjort i Storbritannien.

Den blev fundet i 1978, hvor den romerske by Cunetio lå ved nutidens landsby Mildenhall i Wiltshire. Skatten består af 54.951 mønter af lav værdi, der var lagt i en stor krukke og en blybeholder. Mønterne er på British Museum i London, mens krukken er udstillet på Wiltshire Museum i Devizes.

Referencer 

Arkæologiske fund fra Storbritannien
Depotfund
Oldsager fra Jernalderen
Romersk Britannien
Wiltshire
Genstande på British Museum
Mildenhall-skatten

Mildenhall-skatten (engelsk Mildenhall Treasure) er et stort depotfund, som består af 34 stykker romersk sølvtøj fra 300-tallet e.Kr. Det består af over 30 genstande: skåle, tallerkner og fade. Det største fad vejer over 8 kg. Både kunstnerisk og vægtmæssigt er det det mest værdifuld romerske fund i Storbritannien. Det blev fundet ved West Row ved Mildenhall i Suffolk i 1942.

Samlingen er udstillet på British Museum i London. En kopi er udstillet på museet i Mildenhall.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 The Mildenhall Treasure
 

Arkæologiske fund fra Storbritannien
Depotfund
Oldsager fra Jernalderen
Romersk Britannien
Suffolk
Genstande på British Museum
Annette Dahl

Annette Dahl (født den 30. juli 1946) er en tidligere kvindelig håndboldspiller fra Danmark. Hun nåede at spille 164 landskampe for i årene 1967 til 1981 Danmarks kvindehåndboldlandshold.

Kilder 

Sportsfolk fra Danmark
Håndboldspillere fra Danmark
Sarah Gruszow Bærentzen

Sarah Gruszow Bærentzen (født 2. maj 2002) fra Brøndbyøster var formand for Danske Skoleelever (DSE) fra 1. juli 2018 til 30. juni 2019

Hun blev valgt ved et tillidsvalg på Danske Skoleelevers generalforsamling d. 20. april 2018. I perioden 2017-2018 havde hun været formand for DSE i Region Hovedstaden.

Hun gik på Ådalens Privatskole i Ishøj, hvor hun afsluttede 9. klasse i 2018. Hun er tidligere medlem af elevrådet på samme skole.

I August 2019 begyndte hun en gymnasial uddannelse på Niels Brock, Det Internationale Gymnasium.

Efter sin tid i DSE har Sarah Gruszow Bærentzen engageret sig i Radikal Ungdom og blev i 2020 udvalgt til at sidde med i Ligestillingsministerens Ungepanel.

Mærkesager
Sarah Gruszow Bærentzen valgte som formand for DSE 3 mærkesager:
Skolepres
Elevinddragelse
Virkeligheden i skolen

Referencer 

Formænd for Danske Skoleelever
Personer fra Brøndby
Kaudalt

Kaudalt/Caudalt (mod halen) 

Antonym for Kranielt/cranielt (mod hovedet) 

Begge udtryk bruges til retningsorientering ift. et andet område.

Eksempel: Knæet ligger kaudalt for navlen. Navlen ligger kranielt for knæet. 

Anatomiske termer
Slagelseskatten

Slagelseskatten er et depotfund fra middelalderen, der blev fundet i Slagelse på Vestsjælland i 1882. Det er det største fund af guld, fra middelalderen i Danmark.

Fundet består af 186 europæiske guldmønter, 269 europæiske sølvmønter, fire sølvbarrer, 4 spænder af guld og sølv, 16 hægter og forskellige smykker til at sy på tøjet, bl.a. sølvperler med filigran og sølvknapper samt adskillige guldringe; én med safir, én med ametyst, én med perle, én med fransk indskrift, én med med Kristushoved og én med havsnegl. Særligt safirringen var formen, idet stenen er stor og importeret fra Sri Lanka. Typen har ofte været anvendt af kongelige og biskopper. De yngste mønter er to gylden fra Nürnberg fra 1372, så skatten er gemt efter dette år. En række af hægterne er udformet som to løver, der holder et våbenskjold imellem sig. De stammer fra adelsslægterne Bille, Galen, Grubbe og Hvide. Det er usædvanligt, at en skat fra middelalderen indeholder smykker fra forskellige slægter. Skatten har udgjort en meget stor værdi, og den har sandsynligvis tilhørt en eller flere personer i samfundets top. Arkæologen Martin Pavon fra Museum Vestsjælland har fremsat en teori om, at skatten kan have tilhørt den rige pantelåner Tue Galen, der tjente under Margrete 1. som gælker, der var en form for finansminister. Galen faldt dog i unåde og endte med at miste både sin titel og flere herregårde, som han ejede. Skatten er også sat i forbindelse med valget Margretes søn Oluf som konge i Slagelse i 1376.

Slagelseskatten blev fundet under et teglstensgulv i kælderen på en bygning i Smedegade ved Gammeltorv. Bygningen var ejet af købmanden Peter Thomsen, og han var i gang med at få den bygget om. De to arbejdsmænd, der fandt skatten, fik et stort beløb i danefægodtgørelse, som udgjorde mere end deres årsløn. Dagen efter udstillede Thomsen fundene i sin købmandsforretningen på Fisketorvet, inden han indleverede det til Nationalmuseet i København.

Skatten er udstillet på Nationalmuseet i København. I 2019 forsøgte byrådet i Slagelse at få skatten udstillet i Slagelse, men pga. skattens unikke beskaffenhed kunne Nationalmuseet ikke tillade udlåningen, og derfor blev det i stedet foreslået at få fremstillet en kopi af skatten til at udstille i byen.

Se også 
 Møntfund fra Danmark

Referencer 

Litteratur
 "Skattefundet i Slagelse 1883", Fritze Lindahl og Jørgen Steen Jensen i Årbøger for Nordisk Oldkyndighed og Historie, 1983, s. 123-182.

Arkæologiske fund fra Danmark
Skatten
Depotfund
Møntskatten fra Tagesgård

Møntskatten fra Tagesgård er et depotfund, som består af 110 romerske denarer, som er nedgravet i 200-tallet e.Kr. Den blev fundet på en jernalderboplads nær Knuthenlund nord for Stokkemarke på Lolland. Det er et af de største fund af romerske denarer fra kejsertiden.

Fundet blev gjort i 2013 af en amatørarkæolog med metaldetektor. Der blev udført en arkæologisk udgravning, hvor man fandt at mønterne var spredt over et område på ca. 140 x 90 m. Mønterne har ligget i et lerkar, som har været gravet ned i et af bopladsens huse. Området har været brugt til landbrug i mange hundrede år, og lerkarret var derfor ødelagt, og mønterne var  spredt.

Mønterne er fra omkring 200 år; de ældste mønter er fra kejser Otho i år 69 e.Kr., og de yngste er slået under Caracalla omkring 212. Størstedelen stammer dog fra Antoninus Pius' regeringstid (138-161).

Det er foreslået, at mønterne kan stamme fra en romersk lejesoldat. Hidtil havde man troet, at forbindelserne til Romerriget var stoppet omkring år 200, men Møntskatten fra Tagesgård viser, at der nok fortsat har været handel og udveksling op igennem 200-tallet.

Se også 
 Møntfund fra Danmark
 Hobyfundet

Referencer 

Oldsager fra skandinavisk jernalder
Arkæologiske fund fra Danmark
Genstande i Nationalmuseet
Lollands historie
Depotfund
Canterbury-St Martin's-skatten

Canterbury-St Martin's-skatten (engelsk Canterbury-St Martin's hoard) er et depotfund af mønter fra 500-tallet e.Kr., der blev fundet før 1844 på St Martin's Churchs kirkegård i Canterbury i Kent i England. Det meste af fundet er udstillet i Liverpool og består af otte genstande med tre guldmønter med et lille øje, så de kunne bruges som vedhæng i en halskæde. En af dem er Liudhardmedaljonen, der et den tidligste bevarede angelsaksiske mønt.

Størstedelen af fundet er udstillet på World Museum i Liverpool, mens en af mønterne findes på Bibliotheque Nationale i Paris.

Referencer 

Litteratur

 
 
 
 
 
 

Arkæologiske fund fra Storbritannien
Oldsager fra Jernalderen
Genstande i guld
Canterbury
Depotfund
Systofteskatten

Systofteskatten er et enormt depotfund bestående af 30258 mønter fra middelalderen, som er nedlagt omkring år 1330 i Systofte på Falster.

Den blev fundet i 1871 i en have og var den største samling af borgerkrigsmønter i landet. Mange af mønterne var så slidte og ødelagte, at 2511 ikke kunne bestemmes. Der fandtes i alt 692 mønter fordelt på 20 typer mønter slået på Sjælland under Erik Menved. Langt størstedelen af mønterne stammer fra Christoffer 2.s regeringstid; 23.566 mønter fordelt på 10 typer var slået på Sjælland, 1024 mønter fordelt på syv typer slået på Lolland og 2463 mønter fordelt på 10 typer slået i Nordjylland.
Af de 49 typer mønter, som blev identificeret, var de tre ukendte.

Mønterne havde været lagt ned i to lærredsposer. Ud over mønterne fandt man også to bidsler og en håndfuld glasperler. Tre var hele og fire var halve.

Se også 
 Møntfund fra Danmark

Referencer 

Litteratur
 Danmarks middelalderlige skattefund, København 1992, del 2 nr. 167, side 108
 Grinder-Hansen, Keld: Kongemagtens krise. Det danske møntvæsen 1241-ca.1340, København 2000  s. 160-161, 173, 194
 Hauberg, Peter Chr.: Danmarks Myntvæsen og Mynter i Tidsrummet 1241-1377 (1884), spec. fundlistens nummer 45.

Arkæologiske fund fra Danmark
Depotfund
Falsters historie
Johann Niemann

Johann Niemann (4. august 1913 - 14. oktober 1943) var en tysk SS-Untersturmführer (sekondløjtnant) og vicekommandant for Sobibór udryddelseslejren. Niemann udførte direkte folkedrab på jøder og andre folk på Sobibór under Aktion Reinhard-fasen af Holocaust.

Niemann meldte sig ind i nazi-partiet i 1931 med medlemsnummer 753.836 og i SS i 1934 med medlemsnummer 270.600. Han tjente først i Bełżec udryddelseslejren, med en rang af SS-Oberscharführer (sergent), hvor han havde befalingsmagt i lejr II, udryddelsesområdet. Derefter blev han overført til Sobibór udryddelseslejren. Niemann var vicekommandant for Sobibór ved forskellige lejligheder i 1942, før han fik stillingen permanent i begyndelsen af 1943. Efter Heinrich Himmlers besøg i Sobibór den 12. februar 1943 blev Niemann forfremmet til SS-Untersturmführer.

Karl Frenzel, også kommandant i Sobibór, huskede, hvordan Niemann håndterede en særlig trussel om fangeroprør i lejren:

Den 14. oktober 1943 fandt et fangeoprør sted i Sobibór-lejren. Niemann var den højest placerede SS-officer, der var på vagt den dag, og derfor var han den første person, der blev myrdet af fangerne. Niemann blev dræbt i skræddernes barakker med en økse til hovedet af Alexander Shubayev, en jødisk soldat fra den Røde Hær, fængslet i Sobibór som Sonderkommando slavearbejder.

I 2020 blev det offentliggjort, at der var blevet opdaget 350 fotos fra Sobibór fra krigstiden. Billederne var i et album, der tilhørte stedfortrædende kommandant Johann Niemann. Billederne omfatter angiveligt fotos af John Demjanjuk, en ukrainsk-født vagt i lejren, som i 2011 blev dømt af en domstol i München for at være et medvirkende til mordet på 27.900 jøder i Sobibór.

Noter

Referencer 

Nazister fra Tyskland
Blindheimsværdet

Blindheimsværdet (norsk Blindheimsverdet) er et sværd af bronze, som blev fundet i 1963 i bydelen Blindheim i Ålesund i Møre og Romsdal i Norge. Sværdet er blandt de mest spektakulære norske fund fra bronzealderen.

Blindheimsværdet blev fundet under en grøftegravning på gården Blindheim uden for Ålesund. Kort tid efter blev der fundet to små økser samme sted. Det er mulig at de tre genstande blev nedlagt samtidig, omkring 1650 f.Kr. muligvis som et offer.

Sværdet består af greb og klinge og er støbt i to dele. Grebet fæstnet til klingen med to nagler. Det har også fire dekorative nagler. Klingen er smal og bliver bredere ved overgangen til grebet. 

Sværdet er fremstillet et sted i de schweiziske alper omkring 1700 f.Kr. Der er fundet et lignende sværd fra samme periode i Felsberg i Schweiz. Blindheimsværdet viser, at man i Norge havde kontakt med folk langt nede i Europa.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Blindheimsverdet og europeiske kontaktar, artikkel hos Norgeshistorie.no
 Ørjan Engedal (2005): Blindheimsverdet. Eit bidrag til det europiske sverdets historie., artikel kan hentes gratis ned som PDF hos ResearchGate

Arkæologiske fund fra Norge
Oldsager fra Bronzealderen
Ålesund
Sværd fra Europa
Varmestråling (flertydig)

Varmestråling har forskellige betydninger inden for fysikken:
 Termisk stråling - elektromagnetisk stråling fra et varmt legeme
 Infrarød stråling – elektromagnetisk stråling der føles varm
Tingbjerg Bibliotek\Kulturhus

Tingbjerg Bibliotek\Kulturhus er et kommunalt bibliotek og kulturhus, beliggende i den Københavnske bydel Tingbjerg i bydelen Brønshøj-Husum. 

Huset er et kulturelt samlingspunkt der inkluderer folkebibliotek, café, værksteder, mødelokaler og koncertsal. Det fungerer også som skolebibliotek for Tingbjerg Skole. Tingbjerg Bibliotek\Kulturhus erstattede det gamle Tingbjerg bibliotek der lå på Ruten 14 og lukkede i 2017. Huset er opført og ejet af Københavns Kommune og boligselskaberne fsb og SAB. Det er arkitektfirmaet Cobe, der har tegnet huset, og det er entreprenørerne C.C. Brun Entreprise, Kemp & Lauritzen og Juul & Nielsen der har stået for byggeriet. Huset blev indviet den 1. oktober 2018.

Bygningen af huset var et led i en byudviklingsstrategi for Tingbjerg-Husum som blev vedtaget i 2015. Huset er på 1.450 m² og har kostet knap 58 mio. kr. at opføre. A.P. Møller Fonden har støttet byggeriet med 6 mio. kroner. Tingbjerg Bibliotek\Kulturhus er 4 etager højt. Set fra siden fremtræder det meget smalt, og facaden har et stort vinduesparti med blå, hvide og grå nuancer. Magasinet KBH mener at det ligner et kæmpestort tv, og har kaldt det for "Tv-huset" Første spadestik blev taget i marts 2015, og der blev holdt rejsegilde i februar 2016. Efter de oprindelige planer skulle huset have været indviet i sommeren 2016, men det blev forsinket med over 2 år på grund af tekniske problemer og konstruktionsændringer.

Huset var indstillet til den københavnske arkitekturpris Store Arne i 2018, til Danish Design Award i 2019, samt til Berlingskes pris Byens Bedste Byggeri i 2019. Det er anmeldt i tidsskriftet Arkitektens temanummer Tingbjerg Nu og med i Dansk Arkitektur Centers (DAC) bog Guide to new architecture in Copenhagen.

Referencer

Eksterne henvisning 
 https://bibliotek.kk.dk/bibliotek/tingbjerg – Tingbjerg Bibliotek\Kulturhus' hjemmeside

Biblioteker i København
Kulturcentre i Danmark
Brønshøj-Husum
Etableret i 2018
Folkebiblioteker i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Snartemofundene

Snartemofundene er en række rige gravfund fra gården Snartemo i Hægebostad kommune i Vest-Agder i Norge.

Fundene er dateret til jernalderen, og blandt dem er et særligt fornemt dekoreret sværd kaldet Snartemosværdet.

Fundene 
Snartemo I blev fundet i 1847 og opgives at være fundet i en gravrøse på Svartemoen i Hægebostad. Det er antagelig en fejlskrivning af Snartemo. Fundet indeholder en benkam af ganske usædvanlig form og et bronzebeslag.

Genstandene fra Snartemo II blev købt af Stavanger Museum i 1878 af en lokal opkøber. Sommeren efter var Oluf Rygh på feltarbejde i Holum, og han fik indsamlet en del oplysninger om fundet: Det kom fra en stor gravhøj som var ødelagt ved vejanlæg. Graven har ligget i sydenden af højen, der lå øst-vest og skåret ned under højen. Den havde indeholdt et tveægget sværd, tre spydspidser, skjoldbule, økse og en del smågenstande. Der var også to bronzekedler, et glasbæger, dragtudstyr og en betalingsring af guld. 

Snartemo III blev leveret til Bergens Museum året efter. Fundet kom fra en gravhøj på omtrent 10 m i diameter. Et lerkar, et jernspænde og brændte ben havde ligget i en brandflade, en tyk koncentration af trækul og brøndte ben.

Snartemo IV blev fundet i 1916 i en stor gravhøj. I den havde der været et kammer bygget af sten. I det stod en bronzekedel med en del brændte ben og en ødelagt slibesten af kvarts.

Snartemo V blev fundet lige syd for Snartemo II den 30. oktober 1933 af brødrerne Olav og Rikard Killingland, der ville opdyrke et nyt stykke jord. Her fandt de en stor flad sten under jorden, og ved nærmere undersøgelse viste den sig at dække et gravkammer. I graven fandtes rigt gravgods, og de kontaktede herefter Universitetets Oldsaksamling. Resten af graven blev da undersøgt af Louis Smedstad. Denne grav indeholdt blandt andet et gulddekoreret sværd, knive, spydspidser, en glaskrukke, et bæltespænde og guldringe. Fundet er dateret til folkevandringstiden i slutningen af jernalderen.

Litteratur

Eksterne henvisninger 
 
 Artikkel i Aftenposten 05.09.99
 Arkeologi i nord
 Frå alliansar med ringsverd til kongemakt, artikel hos Norgeshistorie.no om Snartemofundet og Avaldsnesfundet

Arkæologiske fund fra Norge
Oldsager fra skandinavisk jernalder
Agder
Greb

Greb kan henvise til flere artikler: 
 Greb (redskab) – et redskab til at arbejde med i haven eller landbruget
 Håndgreb – en måde at tage fat i eller manipulere noget med hænderne, herunder:
 Greb (sport) – fastholdelse af modstanderen i nogle kampsport-grene 
 Håndtag – den del af en genstand der er beregnet til at gribe fat om, herunder:
 Dørgreb – håndtag på en dør
 Greb (våben) – den del af et våben, f.eks. et sværd, kniv eller gevær, der er bygget til at brugeren kan holde våbnet sikkert.
 Man kan tale om at køretøjer, fodtøj og tilsvarende kan have greb i underlaget - se friktion.
Ghetto (flertydig)

Ghetto har flere betydninger:
 Ghetto – bydel med ensartet, oprindelig jødisk, befolkning
 Særligt udsatte almene boligområder – (også betegnet "ghettoer") betegnelse som bruges i Danmark for boligområder som opfylder bestemte kriterier

Musik 
 Ghetto (Malurt-album) – album af Malurt fra 1993
 In The Ghetto – sang af Mac Davis fra 1969 som er indsunget af bl.a. Elvis Presley

Se også 
 :Kategori:Ghettoer under 2. verdenskrig for artikler om bestemte ghettoer
Benjamin Rosenbohm

Benjamin Rosenbohm (født 3. juni 2002 i Berlin) er en dansk sanger, som kom på andenpladsen bagefter Kristian Kjærlund ved det danske X Factor 2019

Han deltog i Dansk Melodi Grand Prix 2020 sammen med Tanne Amanda Balcells under navnet Ben & Tan med sangen "Yes". De vandt konkurrencen med 61% procent af stemmerne, og skulle have  repræsenteret  Danmark ved det aflyste Eurovision Song Contest 2020 i Holland på grund af coronavirussen.

Diskografi 
 "Worth a Broken Heart"
 "Yes"

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sangere fra Danmark
Deltagere i X Factor (Danmark)
Vindere af Dansk Melodi Grand Prix
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 2020
Personer fra Berlin
Snartemosværdet

Snartemosvørdet et rigt dekorereret sværd fra folkevandringstiden, som er en del af Snartemofundene på gården Snartemo i Hægebostad i Vest-Agder i 1933. Det er omtalt som "det vakreste folkevandringstids gravfunn der til denne dag er gravet frem av norsk jord" (det smukkeste folkevandringstidsgravfund, der til denne dag er gravet frem af norsk jord).

Richard og Olav Kjellingland var i færd med at opdyrke et nyt stykke jord, da de fandt en stor flad sten, hvorunder der var et gravkammer, som indeholdt en række pragtgenstande fra jernalderen, heriblandt det gulddekorerede sværd, som blev kendt som Snartemosværdet. Sværdet er omkring 90 cm langt og rigt dekoreret. Håndtaget er belagt med fint ornamenteret guld og pommelen og parerstangen er dekoreret i germansk dyrestil. Det er et ringsværd, der er en særlig type folkevandringstidens sværd med en lille ring  monteret på parerstangen, og det er et af de ældste sværd, der er fundet af denne type.

Under anden verdenskrig forsøgte den tyske besættelsesmagt at få fat i sværdet og mange andre klenodier, fordi den ville bruge det til en udstilling, da sværdet og et stykke brikvævet sværdbælte, der blev fundet sammen med det, var dekoreret med et swastika. Snartemosværdet var gemt i en bankboks i Sparebanken i Fagernes, og det lykkedes ikke tyskerne at få det udstillet. Der blev fremstillet en kopi til Vidkun Quisling (på baggrund af tegninger og fotografier af originalen) som han fik overdraget den 1. februar 1943 af Arbeidstjenesten fra Nasjonal Samling på Akershus slot. Denne kopi er udstillet på Universitetets Oldsaksamling.

I 2000 blev der fremstillet en kopi af sværdet, som er udstillet på Tingvatn fornminnepark og besøkssenter, der er en del af Vest-Agder-museet IKS.

I Bautaparken ved Snartemo er der opstillet en kopi af sværdet, der er ti gange større end originalen, ved siden at stationen.

Se også 
 Folkevandringstidens sværd

Referencer

Eksterne henvisninger 

Arkæologiske fund fra Norge
Oldsager fra skandinavisk jernalder
Agder
Sværd fra Europa
Sletnerfundet

Sletnerfundet (norsk Sletnerfunnet) eller Sletnerskatten er et depotfund, der består guldgenstande fra ældre jernalder, der blev fundet på gården Sletner i Eidsberg i Østfold i Norge. Fundet er et af de største i Norge.

Det indeholder 37 større og mindre guldgenstande, der sammenlagt vejer 453,15 g. Guldindholdet er mellem 20 og 23 karat. Blandt genstandene var fire runde medaljoner med uslebne granater, som der ikke findes lignende fund af i Norge. Desuden indeholdt skatten 17 brakteater samt guldstykker og perler. Fundet er dateret til mellem år 500 og 550.

Den første del fra Sletnerfundet blev fundet i 1859 af en husmand, der gravede i en ravinedal. Her fandt han et stykke metal, som han troede var messing. Han solgte det til en skolelærer for fire skilling. Efter et års tid viste læreren det til en officer, som straks erkendte det som guld. Det fik husmanden og jordejeren til at grave videre i ravinedalen, hvor de efter nogle dage havde fundet 31 genstande på sammenlagt 390 g, som de solgte til Universitetets Oldsaksamling for 279,5 speciedaler. I 1873 blev der fundet yderligere fem guldgenstande og til slut en enlig guldperle i 1890.

Genstandene lå fordelt i den ene siden af ravinen. Antagelig har de ligget samlet, men er blevet spredt ved mindre jordskred.

Sletnerfundet er på permanent udstilling i Kulturhistorisk Museum i Oslo.

Referencer

Litteratur 
Oluf Rygh: Foreviste og omhandlede et norsk Fund af Guldsmykker fra hedensk Tid. Forhamdlinger i Videnskabs-selskabet i Christiania Aar 1864. Brøgger & Christies Bogtrykkeri 1865.
Johannes Bøe: Norske guldfund fra folkevandringstiden. Bergen Museums Aarbok 1920-21. Historisk-antikvarisk række nr. 2. Bergen 1923
Erling Johansen: Tjue karats gull under potetriset. WiwaR, Tidsskrift for Østfold historielag nr. 2 1973

Eksterne henvisninger 
 Billeder af fundet 

Arkæologiske fund fra Norge
Oldsager fra skandinavisk jernalder
Depotfund
Genstande i guld
Østfold