kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
DaMarcus Beasley

DaMarcus Lamont Beasley (født 24. maj 1982 i Fort Wayne, Indiana, USA) er en amerikansk fodboldspiller, der spiller som wing eller kantspiller hos den amerikanske klub Houston Dynamo. Han har spillet for klubben siden sommeren 2014, hvor han kom til fra maxicanske Puebla FC.

Karriere 
Han har tidligere optrådt for Chicago Fire i sit hjemland, for hollandske PSV Eindhoven, for engelske Rangers samt på lejebasis hos Manchester City i den engelske Premier League.

Beasley var i sin tid hos PSV Eindhoven med til at vinde to hollandske mesterskaber og én pokaltitel. I 2008 vandt han den skotske FA Cup med Rangers FC, og var i 2009 og 2010 med til at gøre klubben til mestre.

Landshold 
Beasley står (pr. 20. oktober 2013) noteret for hele 112 kampe og 17 scoringer for USA, som han debuterede for den 27. januar 2001 i et opgør mod Kina. Han repræsenterede sit land ved både VM i 2002, VM i 2006.VM i 2010 og VM i 2014.

Personlige  liv 
Beasley's bror, Jamar Beasley, er professionel futsalspiller, som bl.a. spiller på USA's futsal landshold.

Eksterne henvisninger 

 DaMarcus Beasley på houstondynamo.com
 DaMarcus Beasley  på Soccerbase.com

Fodboldspillere fra USA
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2006
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2010
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2014
Fodboldspillere fra Los Angeles Galaxy
Fodboldspillere fra Chicago Fire
Fodboldspillere fra PSV Eindhoven
Fodboldspillere fra Manchester City F.C.
Fodboldspillere fra Rangers F.C.
Fodboldspillere fra Hannover 96
Personer fra Fort Wayne, Indiana
Fodboldspillere fra Puebla FC
Fodboldspillere fra Houston Dynamo
Konferencen om Det Arktiske Ocean

Konferencen om Det Arktiske Ocean blev afholdt i Ilulissat i Grønland 25. – 27. maj 2008, og på denne konference diskuterede repræsentanter for de fem lande, Danmark/Grønland, Norge, Rusland, Canada og USA en række vigtige emner angående det Arktiske Ocean. Konferencen havde havde stor betydning, idet det udstak retningslinjer for regulering af miljølovgivning, sikkerhed i havet, søgning efter mineraler, oversigt over olie i polområdet samt transport. I forbindelse med konferencen udsendte deltagerne Ilulissat-erklæringen.

Konferencen var den første nogensinde for regionens fem nationer, og initiativet hertil kom fra den danske udenrigsminister Per Stig Møller samt Grønlands landsstyreformand Hans Enoksen i 2007 for at komme kapløbet om Arktis i forkøbet. Møller udtalte inden konferencen ifølge Ritzau: "Vi har en forpligtelse til at sørge for en bæredygtig forvaltning af Polarhavet med respekt for de oprindelige folk, som har fisket og jaget her i århundreder." samt "De lande, der støder op til det Polarhavet, der nu åbner sig, har en forpligtelse til at reducere risici og løse de problemer, den øgede skibstrafik gennem Polarhavet kan medføre."

På den baggrund var Ilulissat med dens smeltende gletsjer en velvalgt værtsby. Deltagerne var:

 Canada: Gary Lunn, minister for naturressourcer
 Danmark: Per Stig Møller, udenrigsminister
 Grønland: Hans Enoksen, landsstyreformand
 Norge: Jonas Gahr Støre, udenrigsminister
 Rusland: Sergej Lavrov, udenrigsminister
 USA: John D. Negroponte, viceudenrigsminister

Reaktioner 
Det faktum, at nogle af Arktisk Råds medlemmer var inviteret, mens andre (Sverige, Finland og Island) ikke var inviteret, skabte en vis kontrovers.

Som forsvar for den danske beslutning om ikke at indkalde alle medlemmer af rådet gav kontorchef Thomas Winkler fra det danske udenrigsministerium: "Mødet i Ilulissat skal ikke ses som en konkurrent til Arktisk Råd", samt "De emner vi kommer til at diskutere under mødet, er emner de fem lande selv skal stå til ansvar for".

Reaktionen fra Inuit Circumpolar Councils tidligere formand, den grønlandske politiker Aqqaluk Lynge, var en bekymring for, at de oprindelige folk i det aktiske område vil blive "marginaliseret".  Men samtidig udtalte han sin glæde over, at konferencen overhovedet blev afholdt, og at det havde stor betydning, at den blev holdt netop i Grønland.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Enoksens tale på konferencen 
 Støres tale på konferencen 

Arktis
Grønlands politik
Qaasuitsup Kommune
Ishavet
GhostNet

GhostNet er det navn, der er givet til et formodet kinesisk elektronisk spionagenetværk, der har infiltreret mindst 1.295 computere i 103 lande. Computerne tilhører ambassader, udenrigsministerier og andre offentlige kontorer, samt Dalai Lamas tibetanske eksilcentre i Indien, Bruxelles, London og New York.

Opdagelse 

'GhostNet' blev opdaget og navngivet af forskere fra University of Torontos Munk Centre for International Studies og University of Cambridges Computer Laboratory, efter en ti måneders undersøgelsesperiode. Opdagelsen af 'GhostNet', og detaljer af dets operationer, blev første gang publiceret af The New York Times d. 29. marts 2009.
Efterforskerne fokuserede til at begynde med på påstandene om Kinas cyber-spionage af det tibetanske eksilsamfund, som f.eks. at emails og andre følsomme data var blevet stjålet. Dette førte til opdagelsen af 'GhostNet's oprindelige udbredelse.

Kompromitterede computere blev opdaget på ambassaderne fra Indien, Sydkorea, Indonesien, Rumænien, Cypern, Malta, Thailand, Taiwan, Portugal, Tyskland, Pakistan samt Laos' premierministers kontor. Udenrigsministerier fra Iran, Bangladesh, Letland, Indonesien, Filippinerne, Brunei, Barbados og Bhutan blev også angrebet. Ingen beviser tyder på at USA og Englands regeringskontorer blev infiltreret, Selvom en NATO-computer blev overvåget en halv dag, og computere fra Indiens ambassade i Washington, D.C., var infiltreret.

Oprindelse 
Forskerne fra Infowar Monitor erklærede at de ikke kunne finde beviser på at Kina stod bag spionagen, imens en rapport skrevet af forskere fra University of Cambridge angiver at de mener at den kinesiske regering står bag. Forskere har også bemærket af 'GhostNet' muligvis var en proces der blev kørt af private personer i Kina pga. penge eller patriotisk ære, eller oprettet af efterretningstjenester i lande som f.eks. Rusland eller USA. Den kinesiske regering nægter al deltagelse og siger at Kina "strengt forbyder cyberkriminalitet".

Kilder & Referencer 

Kinas politik
Spionage
Internet
Charles Bolden

Charles Frank Bolden (født 19. august 1946) er en tidligere NASA-astronaut som har fløjet fire rumfærgemissioner. Udover sin astronaut karriere er han en erfaren pilot og har militær baggrund, Bolden har desuden haft forskellige poster i administrationen hos NASA.

Den 17. juli 2009 blev han udnævnt til stillingen som NASA-administrator efter Michael Griffin.

Vietnamkrigen 
Fra juni 1972 til juni 1973 fløj han over 100 missioner over Nord-, Sydvietnam, Laos og Cambodja i en Grumman A-6 Intruder fra Nam Phong-basen i Thailand som sekondløjtnant i det amerikanske marinekorps.

Rumfærgemissioner 
Charles Bolden blev udvalgt som astronaut i 1980. På de to første rumfærgeflyvninger var han pilot, på de to sidste var han kaptajn.
 STS-61C Columbia, 1986, kommunikationssatellitten Satcom Ku-1 i kredsløb, med om bord var Bill Nelson medlem af Repræsentanternes Hus.
 STS-31 Discovery, 1990, Hubble-teleskopet i kredsløb.
 STS-45 Atlantis, 1992, Spacelab-mission.
 STS-60 Discovery, 1994, afprøvning af Wake Shield Facility, første flyvning med en kosmonaut med rumfærgen.

NASA administrator 
Præsident Barack Obama indstillede Charles Bolden til USAs Kongres som NASA's administrator. Som assisterende administrator er Lori Garver udnævnt, begge blev udnævnt d. 17. juli 2009.

NASA skal i de kommende år udvikle Orion-fartøjerne, der skal sende mennesker til Månen og evt. Mars. Det er dog ikke sikkert at Obama fortsætter i Bush-regeringens spor mht. NASA.
  
Bolden var i 2002 assisterende administrator til Sean O'Keefe, begge udvalgt af George W. Bush.

Eksterne henvisninger 

 Charles Bolden biografi NASA Administrator NASA 
 Astronaut-biografi af Charles Bolden 

Astronauter fra USA
Landnámabók

Landnámabók/Landnamsbogen er en fortælling skrevet i slutningen af 1100-tallet om bosætningen på Island, de første landnamsfolk (13 kvinder og 412 mænd) og deres slægt. Den rummer over 3.000 personnavne og 1.400 stednavne. En af landnamskvinderne var Åsgerd Asksdatter, som efter at have dræbt en af kongens mænd i Norge flygtede med sine børn og sin halvbror til Island og bosatte sig her. 

Landnamsbogen beretter om, hvordan Island blev bosat fra omkring 870. Den begynder med, at Ingólfur Arnarson bosætter sig i Reykjavík og hans krav på land i nord, vest, øst og syd. Bogen indeholder en række æt-lister, som fører sporene tilbage til Norge. Desuden er der mindre fortællinger om livet på Island i den første tid. Af de første 425 landnamsfolk opgiver bogen, at omkring 130 kom direkte fra Norge, cirka 40 fra Nord-Trøndelag og Sør-Trøndelag-fylkerne, cirka 85 fra det nuværende norske fylke Sogn og Fjordane og omkring 10 fra Østlandet. Fra området ved Det Irske Hav kom 50-60. Resten havde et ukendt hjemland, men de fleste havde skandinaviske navne eller tilhørte en skandinavisk æt. DNA-analyser bekræfter, at de fleste islandske mænd stammede fra Norge, mens flertallet af kvinderne kom fra området ved Det Irske Hav - de kan have været slaver. 

Forskerne mener, at en af medforfatterne til Landnamsbogen var Kolskeggr hinn vetri (eller fróði). Are Torgilsson Frode har muligvis bidraget. I løbet af 1200-tallet blev fik bogen bidrage fra andre forfattere.

Der er tre overleverede versioner af Landnamsbogen:
 Sturlubok af Sturla Tordsson.
 Hauksbok af Hauk Erlendsson, baseret på Sturlubok, samt en tabt udgave ved Styrmir Kárason.
 Melabok.

Henvisninger

Eksterne henvisninger 
 Landnámabók fra heimskringla.no
 Jakob Benediktsson. «Landnámabók som historisk kilde». Saga-Book, Vol. XVII. London, 1969.

Nordiske sagaer
Eurovision Song Contest 1979

Eurovision Song Contest 1979 blev for første gang holdt udenfor Europas geografiske område og der var stor sikkerhed omkring artisterne, da ingen ønskede der skulle ske nogen noget som helst.

Tyrkiet blev tvunget til at trække sig, da mange muslimske lande ikke var begejstret over at de skulle deltage, når det nu blev holdt i Israel.

Årets postkort var langt mere humoristiske end tidligere set. De bestod af fire israelske komikere, der præsenterede platte stereotyper på de forskellige lande, inden det pågældende land skulle optræde. Danmark blev f.eks. parodieret, ved at en af komikerne var klædt ud som den lille havfrue, mens en andefamilie svømmede forbi i vandet foran hende, efterfulgt af en grim ælling. Det var dog ikke alle postkortene der gav lige meget mening.

Først ved den sidste afstemning blev resultatet afgjort. Det var i øvrigt Spanien og mange mener, at de gav Israel høje point for at Spanien slap for at skulle arrangere næste års konkurrence.

Det blev i øvrigt foreslået på israelsk radio dagen efter sejren, at vindermelodien fremover skulle bruges som Israels nationalmelodi. I slutningen af Eurovision Song Contest 1999, 20 år senere, men i samme hal, sang alle aftenenes solister og komponister "Halleluja" i slutningen af showet, til ære for ofrene i Balkankrigen.

Deltagere og resultater 

1979
Musik i 1979
Eurovision Song Contest 1980

Eurovision Song Contest 1980 blev holdt i Den Haag, Holland. Israel magtede ikke at gentage værtsrollen og desuden blev det holdt på en national helligdag. BBC i Storbritannien blev spurgt om de ville overtage det, men de var ikke interesserede. Det var de til gengæld hos NOS i Holland.

Marokko debuterede som det første afrikanske land, men endte på en 18. plads. Det var så skuffende for den marokanske konge, at han besluttede at landet aldrig mere skulle deltage i konkurrencen.

Tyrkiet deltog igen da det ikke var i Israel konkurrencen foregik, men Monaco meldte sig ud og deltog ikke igen før 2004.

Deltagere og resultater 

1980
Musik i 1980
Eurovision Song Contest 1981

Eurovision Song Contest 1981 blev for anden gang holdt i Dublin, Irland. I åbningssekvensen blev der gjort meget ud af, at vise både det gamle og det moderne Irland.

Cypern debuterede, Jugoslavien og Israel vendte tilbage men Italien meldte af ukendte grunde af. Det samme gjorde Marokko.

For første gang kunne man følge konkurrencen i Egypten.

Deltagere og resultater 

1981
Musik i 1981
Eurovision Song Contest 1982

Eurovision Song Contest 1982 blev afholdt i Harrogate i Storbritannien.

Konkurrencen blev vundet af Vesttyskland, der stillede op med sangen "Ein bißchen Frieden", fremført af Nicole. Da den skulle fremføres igen i slutningen af programmet efter at have vundet, sang Nicole teksten på flere forskellige sprog.

Frankrig meldte fra, da de ikke fandt konkurrencen spændende mere. Grækenland meldte også fra, da det græske kulturministerium mente, at deres sang kunne skade landets omdømme.

Deltagere og resultater 

1982
Musik i 1982
Dragonheads

Dragonheads er en ep fra det finske viking/folk metal-band Ensiferum. Den blev udgivet 15. februar 2006 af Spinefarm Records. Det er den første Ensiferumudgivelse med de dengang nye medlemmer Petri Lindroos, Sami Hinkka og Janne Parviainen. "Warrior's Quest" og "White Storm" er genindspilninger af sange fra bandets anden demo. "Finnish Medley" er et medley af de finske traditionelle melodier "Karjalan Kunnailla", "Myrskyluodon Maija" og "Metsämiehen Laulu".

Spor
 "Dragonheads" – 5:21
 "Warrior's Quest" – 4:53	
 "Kalevala-Melody" – 1:47
 "White Storm" – 4:56
 "Into Hiding" – 3:49
 "Finnish Medley" – 5:09

Album fra 2006
Ensiferum-album
Indskrivelig firkant

I geometri kaldes en firkant indskrivelig, hvis man kan tegne en cirkel rundt om dem, som indeholder alle fire hjørner. Denne type af firkanter har en række interessante egenskaber, der gør dem anvendelige inden for mange typer af geometriske problemer.

Egenskaber 
 Om en indskrivelig firkant kan der tegnes en og kun en cirkel, der har alle firkantens hjørner i sin periferi.
 I den indskrivelige firkant ABCD er ∠ABC+∠CDA = ∠BCD+∠DAB = 180◦
 I en indskrivelig firkant ABCD er produktet af diagonalerne lig med summen af produkterne af de to par af modstående sider. Dette er et specialtilfælde af Ptolemæus' ulighed, der for en firkant ABCD siger, at  med lighedstegn netop når firkanten er indskrivelig.
 Arealet af en indskrivelig firkant er  ud fra Brahmaguptas formel.

At genkende indskrivelige firkanter 
Når man leder efter indskrivelige firkanter i en geometrisk opgave, er der flere ting man kan kigge efter.
 En firkant ABCD er indskrivelig hvis og kun hvis ∠ACB = ∠ADB.
 En firkant er indskrivelig hvis og kun hvis summen af modstående vinkler er 180◦
 En firkant er indskrivelig hvis begge diagonaler står vinkelret på forlængelsen af hver deres side i firkanten. (Ses ud fra (1))
 Hvis X er skæringspunktet mellem firkant ABCD's diagonaler, da er firkanten indskrivelig hvis og kun hvis AX · XC = BX · XD.

Firkanter
Eurovision Song Contest 1983

Eurovision Song Contest 1983 blev nok mest husket for at være usædvanlig lang. Værtindens introduktion varede 20 minutter og hun forsøgte at præsentere hvert bidrag på både fransk, engelsk og tysk.

Vinderen blev Corinne Hermès fra Luxembourg.

Deltagere og resultater 

1983
Musik i 1983
Vandtårnet på Ræveskovsvej

Vandtårnet på Ræveskovsvej eller Det gamle vandtårn er et tidligere vandtårn beliggende i Vangede, Gentofte opført i 1905-07 af Andreas Thejll. Tårnet er 21 meter højt (18 m uden spir) og ligger på Ræveskovsbakkens højeste punkt nær hvor Lyngbymotorvejen og Helsingørmotorvejen mødes.

Tårnet var i funktion som vandtårn til 1972. Gentofte Kommune er tårnets bygherre og stadig dets ejer. Ved en SAVE-undersøgelse foretaget af Kulturarvsstyrelsen er bevaringsværdien blevet sat til 2, hvor kulturhistorisk værdi trækker op, mens bygningens tilstand trækker ned.

På grund af tårnets placering hævet over andet byggeri omkring 36 meter over havets overflade er det blevet et vartegn for byen.

Historie 

I 1905 kunne man holde rejsegilde på det Gentoftes nye vandtårn. Fra 1972 overtog Jægersborg Vandtårn funktionen som trykskaber, og tårnet blev taget ud af drift. Af lokalplanen fra 1994 fremgår det, at tårnet ønskes anvendt til andre formål, men skal bevares på grund af dets kulturhistoriske betydning.

Arkitektur 

Bygningen er opført i nationalromantisk stil. Den er en cylinder af jernbeton – soklen består dog af indstøbte kampesten – dækket af et rødt teglstenstag, der er sekstenkantet med en hældning på omtrent 30°. Øverst er en lille ottekantet tagrytter dækket af kobbertag prydet af et spir med vindfløj. Vinduerne i tårnet er rundbuede.

Tårnet er angiveligt inspireret af Krudttårnet i Frederikshavn.

Omgivelser 
Vandtårnet ligger i et område hovedsageligt bebygget med enfamilieshuse, men fra 1994 blev det ligeledes muligt at drive lettere erhverv. Den maksimale højde på bebyggelse i området er på 9 meter bortset fra vandtårnet. Derudover er området præget af centrale færdselsårer, hvor blandt andet motorring 3 går tæt på. Flere villaer på Ræveskovsvej er bevaringsværdige (dog af lavere værdi).

Referencer

Eksterne henvisninger 
Skitser af konstruktionen på Skånska vattentornssällskapet 

Gentofte
Vandtårne i Region Hovedstaden
Frode Jakobsen-prisen

Frode Jakobsen-prisen blev i 1995 indstiftet af JuniBevægelsen i samarbejde med Frode Jakobsen. Prisen uddeles til en eller flere personer der har vist usædvanligt personligt mod i politik.

Prisen er uddelt til følgende:

 1995: Tøger Seidenfaden, chefredaktør for Politiken
 1996: Grundlovskomitéen, der bragte Maastricht-traktaten for retten.
 1997: Karl Otto Meyer, leder af det danske mindretal i Tyskland og medlem af Slesvig-Holstens landdag.
 1998: DR Polaroid-redaktionen for en god dækning af Schengenaftalen.
 1999: Paul van Buitenen, den hollandske funktionær i EU-Kommissionen, der afslørede svindel, der førte til Santer-Kommissionens fald i 1999.
 2000: Marianne Egebrønd, amtsformand i Socialdemokratiet, der tog initiativ til udarbejdelse af en mindretalsrapport om euroen.
 2001: Bernard Connolly, højtstående kommissionsfunktionær, der blev fyret for at skrive en bog, der advarede mod en fælles valuta i EU.
 2002: Anthony Coughlan, Muriel Saidlear, Patricia McKenna, John O'Dowd for at rejse modstand mod Nice-traktaten i Irland.
 2003: Marta Andreasen, regnskabschef i EU-Kommissionen, der blev fyret, fordi hun fremsatte begrundet kritik.
 2004: Dorte Smith Brown, dansk embedsmand i Eurostat, der rejste intern kritik, hvilket hun blev mobbet ud for, samt Hans-Martin Tillack, Bruxelles-korrespondent for det tyske magasin Stern, der afslørede Eurostat-skandalen og blev arresteret for det af det belgiske politi. Samt Yavuz Önen, for hans exceptionelle mod som chef for Human Rights Foundation of Turkey for kampen for at sikre behandling af torturofre i Tyrkiet.
 2005: Eva Joly, fransk undersøgelsesdommer, der har indledt retssager mod flere højtstående personer for omfattende svindel.
 2006: Nicolas Dupont-Aignan, fransk parlamentariker fra regeringspartiet UMP, og Filia den Holländer, hollandsk græsrodskunstner, for deres individuelle kamp for folkeafstemninger i henholdsvis Frankrig og Holland om den foreslåede EU-forfatning.
 2007: Ingen prismodtager
 2008: Declan Ganley, for hans exceptionelle mod som grundlægger af Libertas og engagement i den irske folkeafstemning om Lissabon-traktaten.
 2009: Hans Jørgen Bonnichsen for på trods af personlig intimidering at stå fast på nogle vigtige værdisæt i retspolitikken og i forholdet mellem stat og borger, og for at advare mod, at terrorfrygten bruges som begrundelse for overvågningstiltag, der retter sig mod hele befolkningen.

Eksterne links 
 Information om Eva Joly 
 Om Frode Jakobsen 
 Jyllands-Posten om prismodtagerne i 2004 

Hædersbevisninger fra Danmark
Eurovision Song Contest 1984

Eurovision Song Contest 1984 blev for fjerde gang holdt i Luxembourg. Desirée Nosbusch var med sine 19 år nok den yngste værtinde der nogen sinde har været. På trods af dette klarede hun det usædvanlig godt og talte 5 sprog.

Stedet hvor showet blev holdt var så lille, at der kun var plads til VIPs og de enkelte landes delegationer.

Deltagere og resultater 

1984
Musik i 1984
Jetset

Jetset er et journalistisk og sociologisk udtryk, der bruges til at beskrive en international social gruppe af velhavende og fashionable mennesker, som omgås hinanden.

Stereotyp
Luksus
Eurovision Song Contest 1985

Eurovision Song Contest 1985 blev for anden gang holdt i Sverige, præcis 10 år efter den første gang. Værtinden, Lill Lindfors, havde selv deltaget tidligere i 1966. Efter alle havde været på scenen, kom hun atter ind på scenen, men tabte dog sin kjole på vejen. Det var dog en del af showet, for hun kunne hurtig fremskaffe sig en ny. Desværre kom hun dog til at sige til vinderne, at hun var så glad for at netop Norge havde vundet, for de havde tabt så tit.

Holland deltog ikke på grund af deres Mindedag for de døde siden starten af 2. verdenskrig og Jugoslavien meldte fra på grund af fem årsdagen for Josep Broz Titos død.

Deltagere og resultater

Afgivende 12 point

Kapelmestre 

 Irland - Noel Kelehan
 Finland - Ossi Runne
 Cypern - Haris Andreadis
 Danmark - Wolfgang Käfer
 Spanien - Juan Carlos Calderón
 Frankrig - Michel Bernholc
 Tyrkiet - Garo Mafyan
 Belgien - Curt-Eric Holmquist
 Portugal - José Calvário
 Tyskland - Rainer Pietsch
 Israel - Kobi Oshrat
 Italien - Fiorenzo Zanotti
 Norge - Terje Fjærn
 Storbritannien - John Coleman
 Schweiz - Anita Kerr
 Sverige - Curt-Eric Holmquist
 Østrig - Richard Oesterreicher
 Luxembourg - Norbert Daum
 Grækenland - Haris Andreadis

Tilbagevendene Artister 

1985
Musik i 1985
Espen Gatzwiller

Espen Gatzwiller (født 23. februar 1981) er en dansk atlet.

Gatzwiller er medlem af Københavns IF og var frem til 2007 i Sparta. Han har vundet to danske mesterskaber på 200 meter indendørs og er dansk rekordholder på 4 x 100 meter både for klubhold og landshold.
Han har været på landsholdet i Europa cuppen fem gange. Ægtefælle Amalie Brader.

Internationale ungdomsmesterskaber 

 2000 U21-NM 200 meter nummer 6 22,12
 1999 U21-NM 200 meter  21.77
 1997 Ungdoms-OL 100 meter nummer 21 11.50

Danske mesterskaber 
 *  2008 4 x 100 meter
  2006 100 meter 10.81
  2006 200 meter 22.10
  2006 4 x 100 meter
  2005 200 meter inde 21.92
  2005 4 x 100 meter
  2005 400 meter inde 49.61
  2004 200 meter 21.83
  2004 200 meter inde 21.89
  2003 100 meter 10.66
  2003 4 x 100 meter
  2003 200 meter inde 21.70
  2002 200 meter 21,61
  2002 400 meter 48,31
  2002 200 meter inde 22.04
  2002 400 meter inde 49.66
  2001 4 x 100 meter
  2000 4 x 100 meter

Danske rekorder 
  
 4 x 400m Landshold 3:07,67 23. juni 2002
 4 x 400m Klubhold (Sparta) 3:13,23 7. juli 2001

Personlige rekorder 

 100 meter: 10,66
 200 meter: 21,53
 400 meter: 48,30

Eksterne henvisninger 

 Statletik.dk – Profil – Espen Gatzwiller
 DAF i tal – Espen Gatzwiller 

Sprintere fra Danmark
Atleter fra Københavns IF
Atleter fra Sparta Atletik
Claus Scharnberg Jensen

Claus Scharnberg Jensen født 1957 er en tidligere dansk atlet fra Hvidovre AK fra 1981 i Københavns IF. Han deltog i verdensmesterskaberne i cross 1981, hvor det blev en 195. plads. Han vandt det danske mesterskab på 3000 meter indendørs 1984.

Internationale mesterskaber 
 1981 VM 12 km cross nummer 195

Danske mesterskaber 
 
  1984 3000 meter inde 8:12.00
  1981 1500 meter 3:49.1 
  1980 3000 meter forhindring 9:01.1  
  1979 3000 meter forhindring 9:13.9 
  1978 3000 meter forhindring 9:17.9 

Mellemdistanceløbere fra Danmark
Atleter fra Københavns IF
Atleter fra Hvidovre AK
Forhindringsløbere fra Danmark