kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ole Lønsmann Poulsen

Ole Lønsmann Poulsen (født 14. maj 1945 i Kgs. Lyngby) er en dansk diplomat.

Uddannelse og karriere 
Lønsmann gik på Sorø Akademi. Han er uddannet som cand.jur. ved Københavns Universitet.

Ole Lønsmann Poulsen var under sine studier afdelingschef i Folkekirkens Nødhjælp og blev i 1973 ansat i Udenrigsministeriet. I 1976-77 var han rådgiver i Den asiatiske Udviklingsbank i Manila og i 1977-80 1. ambassadesekretær ved ambassaden i New Delhi. I 1980-83 varetog han stillingen som stedfortrædende eksekutivdirektør i Verdensbanken i Washington D.C. 

I 1985 blev han kontorchef i udenrigsministeriet og i 1988 afdelingschef. 1992-93 var Lønsmann Poulsen ambassadør i Wien (og sideakkrediteret til Slovenien og Bosnien), hvorefter han blev hjemkaldt til stillingen som udenrigsråd og chef for DANIDA. I perioden 1996 til 2010 besatte han ambassadørposter i henholdsvis London, Beijing (med sideakkreditering til Nordkorea og Mongoliet), Stockholm og Indien (med sideakkreditering til Sri Lanka, Bhutan og Maldiverne). Han fratrådte udenrigstjenesten i 2010.

I sin karriere har Ole Lønsmann Poulsen bl.a. været bestyrelsesformand for Scandinavian Seminar College, Nordic Development Fund og og UNIDO's styrelsesråd. Han har endvidere været dansk guvernør i Den Asiatiske Udviklingsbank, Den Interamerikanske Udviklingsbank og Den afrikanske Udviklingsbank samt stedfortrædende guvernør i Verdensbanken.

Efter sin fratræden i 2010 har han bl.a. været formand for bestyrelsen for Danske Internationale Studier og Instituttet for Menneskerettigheder.

Ole Lønsmann Poulsen har siden 1973 været gift med Zareen Lønsmann Poulsen, født Mehta.

Hæder 
 Kommandør af 1. grad af Dannebrog
 Storkorset af Victoriakorset (Storbritannien)
 Storkorset af Nordstjerneordenen (Sverige) 
 Store Ærestegn med Skærf (Østrig)

Referencer 

Diplomater fra Danmark
Alumni fra Københavns Universitet
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Studenter fra Sorø Akademi
Besøg

Et besøg eller gæsteri er en eller flere personers midlertidige ophold hos fx familie, venner, bekendte eller naboer.

Generelt
Hvis personen er inviteret, taler man om en gæst. Dette er almindeligt hos serviceudbydere som restauranter eller hoteller, hvor besøgende altid omtales som gæster for at understrege det grundlæggende ønskeligt ved deres besøg (jf. passager, flypassager). Udstillinger, festivaler, koncerter, messer og museer omtales personen normalt som besøgende, mens konferencer omtaler personen som deltager. Besøget her er normalt mod betaling, der opkræves entré. På biblioteker taler man mere om brugere. Hvor mange besøgende dukker op, regulerer besøgstiderne normalt besøgendes ophold.

Mens en gæst normalt er en velkommen person, kan en besøgende også være en uønsket person ("indtrængen"). I fængslerne kan indsatte også modtage besøgende på fastlagte tidspunkter.

Besøg blandt slægtninge, venner og naboer
Besøg blandt pårørende, venner og naboer er baseret på sociale relationer som en del af privatlivet. Disse besøg kan fx være en form for pleje af relationer, socialt samvær eller social støtte.

Høflighedsbesøg
Høflighedsbesøget er et besøg hos nogen, i første omgang for at overholde sociale normer og ikke grundet et personligt forhold til nogen.

Formål
Marie Calm skriver i sin bog fra 1888, Die Sitten der bon vivant society: "Formålet med høflighedsbesøget, som det tidligere var kendt for at skelne dette korte besøg fra andre længere besøg, er at etablere relationer mellem mennesker, der omgængeligt interagerer med hinanden og ved særlige lejligheder udtrykker gensidig sympati."

Om årsagerne til at betale høflighedsbesøg, skriver greve og grevinde Baudissin i Spemanns goldenes Buch der Sitte (Berlin, Stuttgart, 1901): ”Grunden, der får os til at foretage et høflighedsbesøg, kan være meget forskellig. Enten er det et indvielsesbesøg, et besøg for at sige tak for en invitation, du føler dig forpligtet til at udtrykke dine lykønskninger eller kondolencer, du har noget særligt på hjerte, eller også er det et spørgsmål om at komme væk fra det hus, du er i. At sige farvel som følge af en afgang.”

Diplomati
Ud over officielle statsbesøg kan høflighedsbesøg også findes i højere regeringskredse. Hvis to nationer har etableret diplomatisk kontakt, men ikke har kommunikeret noget ud over det, vil regeringscheferne alligevel aflægge høflighedsbesøg hos den anden nation. Hvis afsendernationen ikke anser det diplomatiske forhold for at være meget vigtigt, sender det en repræsentant i stedet for sin regeringschef.

Referencer

Menneskeadfærd
Mellemmenneskelige forhold
Etikette
Fange Nr. 99

Fange Nr. 99 er en amerikansk stumfilm fra 1920 af Ernest C. Warde.

Medvirkende 
 J. Warren Kerrigan som Arthur Penryn
 Fritzi Brunette som Cynthia Vivian
 Emmett King som Compton Vivian
 Charles Arling som John Brandt
 Kathleen Kirkham som Mrs. Vivian
 John Steppling som Stephen Schuyler
 Lila Leslie som Renee Etherington
 R.D. MacLean som Ellicott
 William V. Mong som Jake Trebs
 Tom Guise som James Valentine

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Flere paa Traaden

Flere paa Traaden er en amerikansk stumfilm fra 1920 af Hal Roach.

Medvirkende 
 Harold Lloyd
 Mildred Davis
 Roy Brooks
 Sammy Brooks
 William Gillespie
 Wallace Howe
 Mark Jones
 Gaylord Lloyd
 Ernie Morrison
 Hal Roach
 Charles Stevenson

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Komediefilm fra USA
Nurse Marjorie

Nurse Marjorie er en amerikansk stumfilm fra 1920 af William Desmond Taylor.

Medvirkende 
 Mary Miles Minter som Marjorie Killonan
 Clyde Fillmore som John Danbury
 George Periolat som Andrew Danbury
 Mollie McConnell som Mrs. Danbury
 Frank Leigh som Lord Douglas Fitztrevor
 Vera Lewis
 Arthur Hoyt som Anthony
 Frankie Lee som Dick Allen
 Lydia Yeamans Titus som Biddy O'Mulligan
 Al Flosso
 Joseph Hazelton
 Joe Murphy

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Dramafilm fra USA
Med Knippel og hvide Handsker

Med Knippel og hvide Handsker er en amerikansk stumfilm fra 1920 af Harry Beaumont.

Medvirkende 
 Tom Moore som Travers Gladwyn
 Jean Calhoun som Helen
 Jerome Patrick som Alf Wilson
 Harry Dunkinson som Phelan
 Raymond Hatton som Whitney Barnes
 Priscilla Bonner som Sadie
 Kate Lester som Mrs. Burton
 Hardee Kirkland
 Maurice Bennett Flynn som Kearney
 George Kuwa som Bareatto
 Albert Edmondson som Watkins

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Komediefilm fra USA
Oh, Lady, Lady

Oh, Lady, Lady er en amerikansk stumfilm fra 1920 af Maurice Campbell.

Medvirkende 
 Bebe Daniels som Mary Barber
 Harrison Ford som Hale Underwood
 Walter Hiers som Willoughby Finch
 Charlotte Woods som Molly Farringdon
 Lillian Langdon som Mrs. Farringdon
 Jack Doud som Alec Smart
 Barbara Maier

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Romantiske komediefilm fra USA
Old Dad

Old Dad er en amerikansk stumfilm fra 1920 af Lloyd Ingraham.

Medvirkende 
 Mildred Harris som Daphne Bretton
 John St. Polis som Jeffrey Bretton
 Myrtle Stedman som Virginia Bretton
 Irving Cummings som Sheridan Kaire
 Hazel Howell som Peggy Laine
 Loyola O'Connor som Claudia Merriwane
 Bess Mitchell som Bess Pomeroy
 Tula Belle

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Dramafilm fra USA
An Old Fashioned Boy

An Old Fashioned Boy er en amerikansk stumfilm fra 1920 af Jerome Storm.

Medvirkende 
 Charles Ray som David Warrington
 Ethel Shannon som Betty Graves
 Alfred Allen som Dr. Graves
 Wade Boteler som Herbert
 Grace Morse som Sybil
 Gloria Joy som Violet
 Frankie Lee som Herbie
 Hallam Cooley som Fredie
 Virginia Brown

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Komediefilm fra USA
Old Lady 31

Old Lady 31 er en amerikansk stumfilm fra 1920 af John Ince.

Medvirkende 
 Emma Dunn som Angie
 Henry Harmon som Abe Rose
 Clara Knott som Blossy
 Carrie Clark Ward som Abigail
 Sadie Gordon som Nancy
 Winifred Westover som Mary
 Antrim Short som John
 Lawrence Underwood som Samuel Darby
 Graham Pettie
 Martha Mattox som Sarah Jane
 Mai Wells som Mrs. Homans
 Ruby Lafayette som Granny

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Dansen gaar

Dansen gaar er en amerikansk stumfilm fra 1920 af George Fitzmaurice.

Medvirkende 
 Mae Murray som Sonia
 David Powell som Peter Derwynt
 Alma Tell som Lady Tremelyn
 John Miltern som Schuyler Van Vechten
 Robert Schable som Jimmy Sutherland
 Ida Waterman som Countess of Raystone
 Zolya Talma som Fay Desmond
 James A. Furey
 Peter Raymond

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Dramafilm fra USA
Amleto e il suo Clown

Amleto e il suo Clown er en italiensk stumfilm fra 1920 af Carmine Gallone.

Medvirkende 
 Soava Gallone som Alessandra di Tranda
 Elisa Severi som Sua madre
 Maurice De Grunewald
 Angelo Gallina
 Tatiana Gorka
 Luciano Molinari som Frere Ivre
 Renato Piacentini
 Umberto Zanuccoli

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra Italien
Italienske film fra 1920
Dramafilm fra Italien
Den Uafhængige

Den Uafhængige var et dansk radiomedie med fokus på samfundsstof. Pr. 2. januar 2023 blev det overtaget af Frihedsbrevet, hvor morgenfladen En Uafhængig Morgen nu er fortsat.

Historien 
Under coronakrisen i 2020 begyndte den tidligere Radio24syv-journalist Asger Juhl og journalist Pernille Brunse at streame daglige interviews på facebook under navnet Den uafhængige corona-update.

I juni samme år blev mediet relanceret under navnet Den Uafhængige med et mere bredt fokus på samfundsstof. Med Rasmus Hummelmose som teknisk chef og Kasper Saugmann som strategichef blev Den Uafhængige stiftet som et selvstændigt firma, og det blev besluttet at starte en daglig morgenradio.

19. april 2021 gik En Uafhængig Morgen i luften første gang. Programmet debuterede på toplisten hos Podcastindex i september samme år som den største morgenflade på podcast.

Ved Prix Audio 2022 vandt den prisen for Årets morgenflade.

Værter på En Uafhængig Morgen 
 Asger Juhl
 Adam Drewes
 Alexander Wils Lorenzen
 Camilla Boraghi
 Clara Vind
 Johanne Nedergaard
 Karoline Kert
 Kristian Danholm
 Kristian Henriksen
 Kristoffer Lind
 Nima Zamani
 Oliver Breum

Referencer 

Podcasts
Medier fra Danmark
Victor Grue Enggaard

Victor Grue Enggaard (født 16. juni 2001 i Kongens Lyngby) er en cykelrytter fra Danmark, der er på kontrakt hos .

Karriere 
Som børne- og ungdomsspiller begyndte Victor Grue Enggaard som seksårig at spille tennis hos Lyngby Tennisklub. Derefter skiftede han over til cykelsport. I 2017 deltog han som ungdomsrytter for Holte MTB Klub ved DM i mountainbike XCO, hvor han endte på 21. pladsen. I 2018 skiftede han til ABC København, hvor der kom mere fokus på landevejscykling. I 2021 kørte han for klubbens bedste hold, og i juni deltog han i sit første A-løb. I 2022-sæsonen skiftede han til DCU Elite Teamet .

Fra 2023 blev Victor Grue Enggaard en del af det danske kontinentalhold  på en étårig kontrakt. Da sæsonen var forbi ønskede Coloquick ikke at forlænge kontrakten, og Enggard gik på jagt efter et nyt hold. Efter at have deltaget ved VM i gravel 2023 blev snakken mellem rytter og kontinentalholdet  intensiveret, og det resulterede i at Victor Grue fra 2024 skulle køre for det bornholmske hold.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 

Personer fra Kongens Lyngby
Mandlige cykelryttere fra Danmark
Marghita

Marghita (udtale: marˈɡita; ,  Margaretin) er en by og kommune i distriktet Bihor i Rumænien. Den administrerer to landsbyer, Cheț ('Magyarkéc) og Ghenetea (Genyéte).
Byen har  indbyggere.

Geografi 
Marghita ligger i den nordlige del af distriktet, 57 nordøst for hovedbyen Oradea. Den ligger på bredden af floden Barcău, der løber til grænsen til Satu Mare; floden Inot munder ud i Barcău i Marghita.

Byen grænser op til følgende kommuner: Viișoara og Abram mod øst, Tăuteu mod syd, Abrămuț og Buduslău mod vest, og Sălacea og Pir mod nord

Historie 
I 1376 gav kong Ludvig 1. af Ungarn Marghita retten til at organisere en messe, og byen udviklede sig i de næste århundreder som en [[markedsby]]. Der var flere bondeoprør mod feudalsystemet, der ramte Marghita i 1467 og 1514. I begyndelsen af det 16. århundrede blev den sammen med dele af Bihor County og Ungarn en Osmanniske provins indtil mod slutningen af det 17. århundrede.

I 1823 ødelagde en stor brand halvdelen af Marghitas bygninger. Efter den ungarske revolution i 1848 var de lokale bønder ikke længere livegne, og fremstillingsvirksomhed og industri begyndte at udvikle sig.

Kilder og henvisninger 

Byer i distriktet Bihor
Salonta

Salonta (udtale: saˈlonta; , i daglig tale , ungarsk udtale: nɒɟsɒlontɒ; ; }) er en by i distriktet Bihor i den geografiske region Crișana i det nordvestlige Rumænien, nær den ungarske grænse. Den ligger på sletterne vest for Apusenibjergene i Karpaterne i en højde mellem 91 og 100 moh.
Byen har  indbyggere.

Historie 
Byen, der var en del af Kongeriget Ungarn, blev første gang dokumenteret i 1214 under navnet Zolonta og i 1332 blev navnet Zalanta brugt i et paveligt dokument. Fra 1587 blev den ungarske stavemåde Szalonta anvendt.

Indtil det 16. århundrede var det kun en lille landsby med ca. 300 indbyggere og lå på Toldi-familiens jord. En større by var fortet Culiser, som dog blev ødelagt af tyrkerne i 1598.

Culiser blev aldrig genopbygget, og Salonta begyndte at få en vigtigere rolle i regionen efter 1606, da prinsen af Transsylvanien, Stephan Bocskai, bosatte 300 soldater her og tilegnede sig jord til dem. De byggede deres egne gårde, men måtte holde deres våben klar til at afvise et angreb fra tyrkerne. Den 3. juni, den dag, hvor soldaterne flyttede ind, er i dag erklæret "byens dag". De osmanniske tyrkere erobrede dog byen i 1660, og som "Salanta" blev den sanjakcenter for Varat vilayet (Oradea) indtil 1692.

Den ungarske digter János Arany fra det 19. århundrede blev født og boede i Salonta det meste af sit liv. Lajos Zilahy, en anden kendt ungarsk forfatter, blev også født i Salonta den 27. marts 1891.

Salonta blev sammen med hele Transsylvanien en del af Rumænien med Trianon-traktaten i 1920. Fra 1940 til 1944 var det som følge af Anden Wiener Diktat en del af Ungarn; efter Anden Verdenskrig bekræftede Fredsaftalerne i Paris (1947) på ny Trianon-grænsen.

Galleri

Kilder og henvisninger 

Byer i distriktet Bihor
Körös

Körös (ungarsk udtale: [ˈkørøʃ]) eller Criș (rumænsk udtale: ['kriʃ]) ( tysk: Kreisch) er en flod der løber i det østlige Ungarn og det vestlige Rumænien. Den er 128,6 km lang fra sammenløbet af de to kildefloder Fehér-Körös (Crișul Alb) og Fekete-Körös (Crișul Negru) til dets udløb i Tisza. Dens afvandingsområde er 25.537 km2.Den har tre kildefloder, som alle har deres oprindelse i Apusenibjergene i Transsylvanien, Rumænien: Crișul Alb (Fehér-Körös), Crișul Negru (Fekete-Körös) og Crișul Repede (Sebes-Körös). Sammenløbet af floderne Fehér-Körös (Crișul Alb) og Fekete-Körös (Crișul Negru) er nær byen Gyula. Körös nedstrøms fra Gyula kaldes også Kettős-Körös (ungarsk for "dobbelt Körös"). 37,3 km længere nedstrøms, nær byen Gyomaendrőd, løber Sebes-Körös (Crișul Repede) sammen med  Criș/Körös. Strækningen nedstrøms fra Gyomaendrőd kaldes også Hármas-Körös (ungarsk for "tredobbelt Körös"). Körös løber ud i floden Tisza nær Csongrád.

Floden  var i antikken kendt som "Chrysus", Crisus, Crisia, Grisia eller Gerasus, mens et arkaisk tysk navn er Kreisch.

Referencer 

Floder i Ungarn
Vandløb i Rumænien
Matilde Skjelde

Matilde Skjelde (født 7. april 2006 i Bokn) er en cykelrytter fra Norge, der kører for .

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Bokn
Kvindelige cykelryttere fra Norge
Mia Kronheim Gjertsen

Mia Kronheim Gjertsen (født 11. april 2006 i Bergen) er en cykelrytter fra Norge, der kører for .

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Personer fra Bergen
Kvindelige cykelryttere fra Norge
Tinghøjtårnet

Tinghøjtårnet er et radiokædetårn, som blev bygget i 1959, for at indgå i Danmarks Radios og P&Ts nye kæde af radiokædetårne. Tårnet er (uden gittermast) 124 meter højt, og er derved et af de højeste infrastruktur-objekter i Danmark, og det højeste af alle radiokædetårne i landet.

Tårnet er tegnet, og bygget af firmaet Wright, Thomsen & Kier. Det tog omkring 14 dage at støbe selve tårnet, derefter kom arbejdet med at støbe de to såkaldte terrasser, eller balkoner som de også kaldes. Derefter blev den 24 meter høje gittermast monteret, og tårnet har derfor en højde på 148 meter.  

Tinghøjtårnet (samt de andre radiokædetårne) blev under den kolde krig anset for at være et oplagt terrormål. Det daværende P&T, som dengang stod for driften af radiokædetårnene, besluttede at, de skulle males fra deres originale betonfarve, til den kamuflerende grønne farve, som de stadig har i dag.       

Tårnets oprindelige funktion som radiokæde forsvandt, da det analoge fjernsynssignal i Danmark, blev nedlagt den 31. oktober 2009.

Tårnet som nu ejes af TDC, bruges i dag udelukkende som radiokommunikationstårn, til distribution af radiosignaler, og mobiltelefoni. Derudover bruger politiet og Forsvaret tårnet til distribution af deres signaler.

Litteratur 

 Fra Himmerland Kær og Herred 2006 side fra 73 af Per Andersen http://www.histsamf.dk/fra-himmerland-og-kjaer-herred/2006.pdf

Kilder 

 Danskradio.dk om radiokædetårne

Sendestationer i Danmark
Tårne i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Mariagerfjord Kommune
Mohammed Muntari

Mohammed Muntari (arabisk:محمد مونتاري; født 20. december 1993) er en ghanesisk-født fodboldspiller fra Qatar, der i øjeblikket spiller som angriber for Al-Duhail og Qatars landshold.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Personer fra Kumasi
Fodboldspillere fra Qatar
Fodboldspillere fra Ghana
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Aleşd

Aleșd (udtale: aˈleʃd; , ) er en by i distriktet Bihor i det vestlige Rumænien. Byen har  indbyggere, og administrerer tre landsbyer: Pădurea Neagră (Feketeerdő), Peștiș (Sólyomkőpestes) og Tinăud (Tinód).

Geografi 
Byen ligger i den østlige del af distriktet, tæt på grænsen til Cluj, ved foden af Apusenibjergene. Den ligger ved bredden af floden Crișul Repede, hvor Vadu Crișului - Aștileu-kanalen har forbindelse med floden. Floden Izvor løber ud i Crișul Repede nær Aleșd; floden Secătura løber ud i Izvor i landsbyen Peștiș. Aleșd ligger i den østlige del af Bihor-distriktet, ved nationalvej DN1 (Europavej E60), i en afstand af 38 km fra Oradea og 112 km fra Cluj-Napoca.

Galleri

Kilder og henvisninger 

Byer i distriktet Bihor
Det gamle Hjem

Det gamle Hjem er en amerikansk stumfilm fra 1920 af Allen Holubar.

Medvirkende 
 Dorothy Phillips som Aurora Meredith
 Margaret Mann som Meredith
 William Ellingford som Matthew Meredith
 Emily Chichester som Patience Meredith
 Elinor Field som Virginia Meredith
 Robert Anderson som Phineas Schudder
 Mary Wise som Mrs. Thorndyke
 Rudolph Valentino som Juliantimo
 Rosa Gore som Mrs. Chichester Jones
 Frank Elliott
 Dan Crimmins som Mr. Chichester Jones

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Dramafilm fra USA
One Hour Before Dawn

One Hour Before Dawn er en amerikansk stumfilm fra 1920 af Henry King.

Medvirkende 
 Frank Leigh - Norman Osgood
 Howard Davies - Harrison Kirke
 H. B. Warner - George Clayton
 Anna Q. Nilsson - Ellen Aldrich
 Augustus Phillips - Bob Manning
 Adele Farrington - Mrs. Montague
 Lillian Rich - Dorothy
 Dorothy Hagan - Mrs. Copeland
 Thomas Guise - Judge Copeland
 Ralph McCullough - Fred Aldrich
 Edmund Burns - Arthur
 Wilton Taylor - Inspector Steele

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Byg selv!

Byg selv! er en amerikansk stumfilm fra 1920 af Buster Keaton og Edward F. Cline.

Medvirkende 
 Buster Keaton
 Sybil Seely
 Joe Roberts

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Komediefilm fra USA
Other Men's Shoes

Other Men's Shoes er en amerikansk stumfilm fra 1920 af Edgar Lewis.

Medvirkende 
 Crauford Kent som Stephen Browning
 Irene Boyle som Irene Manton
 Stephen Grattan som Dr. Manton
 Jean Armour som Marion Browning
 Harold Foshay som Jacob Dreener
 John P. Wade som Raphael Creeke
 Phil Sanford som Paget
 Bobby Connelly som 'Doady'

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920
Dramafilm fra USA
Cody Gakpo

Cody Mathès Gakpo (født 7. maj 1999) er en hollandsk fodboldspiller, der fra januar 2023 spiller som angriber for Premier League-klubben Liverpool og det hollandske landshold. Han har tidligere spillet i PSV Eindhoven.

Efter at have afsluttet sin uddannelse i PSV's akademi debuterede Gakpo på klubbens førstehold i februar 2018. I sæsonen 2021-22 vandt han prisen for årets hollandske fodboldspiller efter at have scoret 21 mål i 47 kampe i alle turneringer.

Gakpo spillede ungdomsfodbold for Holland på niveauerne under 18 år til under 21 år. Han debuterede for det hollandske seniorlandshold i juni 2021 ved EM i fodbold 2020.

Han blev udtaget til VM-truppen i 2022 og havde en øjeblikkelig indflydelse, idet han scorede i tre på hinanden følgende gruppe A-kampe mod Senegal, Ecuador, og Qatar.

Privat liv 
Gakpo er kristen. Han har sagt, "Jeg prøver at læse i Bibelen hver dag, jeg beder hver dag, jeg kan lide at gå i kirke, og jeg læser mange bøger om troen."

Klub statistik

Klub

Internationalt

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Holland
Personer fra Eindhoven
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2020
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Boulaye Dia

Boulaye Dia (født 16. november 1996) er en franskfødt senegalesisk fodboldspiller, der spiller for den italienske klub Salernitana, udlejet fra den spanske klub Villarreal.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Senegal
Fodboldspillere fra Frankrig
Deltagere ved Africa Cup of Nations 2021
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Famara Diédhiou

Famara Diédhiou (født 15. december 1992) er en senegalesisk fodboldspiller, der spiller for den tyrkiske klub Alanyaspor.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Senegal
Angribere (fodbold)
Deltagere ved Africa Cup of Nations 2017
Deltagere ved Africa Cup of Nations 2021
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Batflyet

Batflyet, Batvingen, batjetten eller batgyroen er et fiktivt luftfartøj, der bruges af DC Comics superhelt Batman. Fartøjet blev introduceret i "Batman Versus The Vampire, I", udgivet i Detective Comics #31 i 1939, i en historie, hvor Batman rejser til Kontinentaleuropa. I dette nummer blev fartøjet omtalt som "Batgyro", og ifølge Les Daniels var den "tilsyneladende indspireret af Igor Sikorskys første succesfulde flyvetur med en helikopter" samme år. Den var oprindeligt baseret på enten en gyroplan eller helikopter, med en rotor, og Batgyroen havde et flagermuse-logo forrest. Forfatterne gav Batgyroen den egenskab, at den kunne bliver "parkeret" i luften af Batman, såledse at den beholdt sin position og lod Batman komme tilbage ombord.

Batgyroen blev snart erstattet af Batflyet, der havde sin debut i Batman #1, og oprindeligt havde et maskingevær. Fartøjet var baseret på et fly med fikseret vinge frem for en helikopter, og med en propel forand, selvom bat-logoet stadig var foran. Batflyet har gennemgået konstant udviling siden den første optræden, og den er sågar blevet lavet i versioner, der kan bevæge sig under vand. Med lancereingen af Tim Burtons film Batman (1989) blev Batflyet kendt som Batvingen, der efterfølgende blev brugt i tegneserierne. Tidligere i Batman #300 blev Batvingen brugt til at omtale et rumfartøj. I filmen The Dark Knight Rises (2012) blev Batflyet også brugt, men denne gang blev fartøjet omtalt som The Bat.

Se også 
 Batbåd
 Batkopter
 Batmotorcyklen
 Batmobil

Referencer

Eksterne henvisninger 

Batman
Luftfartøjer