kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tom Baker

Tom Baker (født 20. januar 1934 i Liverpool som Thomas Steward Baker) er en engelsk skuespiller, der blev nomineret til to Golden Globes i 1972. Han har blandt andet været med i Nicholas and Alexandra (1971), Doctor Who (1972), Sindbads gyldne rejse (1973) og The Magic Roundabout (2005).

Filmografi

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 
 

Skuespillere fra England
Personer fra Liverpool
Låsby Stationsby

Låsby Stationsby er en bebyggelse i Østjylland, beliggende 3 km nordøst for Låsby, 4 km nordvest for Galten og 19 km nord for Skanderborg. Bebyggelsen hører til Skanderborg Kommune og ligger i Region Midtjylland. Låsby Stationsby hører til Låsby Sogn, og Låsby Kirke ligger i den nordlige ende af Låsby.

Jernbanen 
Bebyggelsen opstod omkring Låsbys station på Aarhus-Hammel-Thorsø Jernbane (1902-56). Stationen blev lagt så langt fra byen for at banen kunne blive nede på kanten af ådalene og ikke skulle op i bakkerne ved Toustrup  Mark og Sorring. Ved stationen blev der bygget enkelte huse og en brugsforening. Foruden banens eget varehus, der først blev opført året efter åbningen af banen, blev der opført et privat varehus til foderstoffer. I 1918 blev der opført en kartoffelmelsfabrik, som senere skiftede til at producere margarine, men ophørte inden 1930.

Stationsbyen og Hammelbanen fik ikke den store betydning for selve Låsby, som lå tættere på hovedvejen Aarhus-Silkeborg. Så da der i 1920'erne og 1930'erne kom gang i lastbil- og rutebildrift, nægtede sognerådet i Låsby gentagne gange at bidrage til dækning af banens underskud. Således også i 1940, men der var baneselskabet presset af, at det kun kunne få del i et statstilskud, hvis samtlige kommuner i banens opland ville være med til at dække banens underskud. Derfor lukkede selskabet Låsby station et par uger omkring jul og lod sine rutebiler køre uden om sognet, og så måtte Låsby sogneråd give efter.

Stationsbygningen er bevaret på Kjærlingsvej 3. Herfra kan banens tracé ses i begge retninger, men det er for det meste utilgængeligt.

Eksterne kilder/henvisninger 
 Asger Christiansen: Hammelbanen. bane bøger 1996, s. 118 f.

Lokaliteter i Skanderborg Kommune
Sophus Peter Frederik Skeel

Sophus Peter Frederik Skeel (22. juli 1776 i Pinneberg – 22. november 1826 på Birkelse) var en dansk godsejer, bror til Christian Frederik Erik Skeel og far til Jørgen Erik Frederik Skeel.

Han var søn af gehejmestatsminister Jørgen Erik Skeel og Anne Dorothea von Ahlefeldt, blev 1792 student, 1796 cand.jur. og 1797 auskultant i Rentekammeret. 1801 blev Skeel kaptajn i Fynske Landeværnsregiment, kompagnichef i den Kongens Regiment annekterede bataljon, oprettet 1808, 1811 kammerherre og blev 1815 sat à la suite og fik senere samme år afsked med majors karakter. Han arvede Stamhuset Birkelse 1815 og ejede også Oksholm. Skeel blev 1817 patron for Roskilde adelige Jomfrukloster, hvor der findes et portrætmaleri af ham.

Han blev gift 1. september 1799 i Hårby Kirke med Amalie Hedevig komtesse Trampe (2. august 1776 på Krabbesholm - 13. august 1840 på Birkelse), datter af Adam Frederik greve Trampe til Krabbesholm og Gertrud Hofman de Poulson.

Kilder 
Danmarks Adels Aarbog 1943.
 https://finnholbek.dk/getperson.php?personID=I9948&tree=2

http://www.skeel.info/getperson.php?personID=I0607&tree=ks
Sophus Peter Frederik
Personer fra Pinneberg
Godsejere fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Jurister fra Danmark
Officerer fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Peugeot 108

Peugeot 108 er en bilmodel fra den franske bilfabrikant Peugeot, som blev introduceret i 2014. Den er efterfølger for Peugeot 107.

I januar måned 2015 var det den mest solgte bil i Danmark med 1.134 eksemplarer.

Produktion 
Modellen bliver stadig produceret i samarbejde med Toyota og Citroën.

Motorer 
Peugeot har ikke planer om flere partnerskaber, hvis produktionen skrider godt frem.

Komplet motorprogram for Peugeot 108:

 1,0 e-VTi 68 hk 5-trins manuel gearkasse, 88g/km CO2.
 1,0 VTi 68 hk 5-trins manuel gearkasse, 95g/km de CO2.
 1,0 VTi 68 hk 5-trins automatiskskiftende gearkasse, 97g/km CO2.
 Ny Puretech 1,2 VTi 82 hk 5-trins manuel gearkasse, 99g/km CO2.

Referencer 

108
Mikrobiler
Fældning

Fældning har flere betydninger:
 Det kan henvise til fugles fjer, se fjer#Fældning
 Det kan henvise til pelsdyr, der skifter fra sommer- til vinterpels eller omvendt
 Fældning (kemi), at danne et uopløseligt stof veat blande andre, opløste stoffer
 Fældning (skovhugst), det at fælde træer
 Fældning er indenfor fodbold også et synonym for en tackling
Solhaven

Solhaven var et socialpædagogisk døgntilbud til unge i alderen mellem 12 og 18 beliggende i Farsø i Vesthimmerlands Kommune, Region Nordjylland.

Institutionen tog sig af vanskelige børn og unge, såkaldt "uanbringelige" unge.
I 2006 kunne prisen på en måneds anbringelse være op til næsten 140.000 kroner.

Sag om magtmisbrug 
I juni 2011 blev Solhaven anmeldt for magtmisbrug mod de anbragte unge. Det var kommunen selv der foretog anmeldelsen. I marts 2013 besluttede Anklagemyndigheden ved Nordjyllands Politi at rejse tiltale mod 12 personer (nuværende og tidligere ansatte) for en række tilfælde af meget grov vold mod nogen af de unge, der har opholdt sig på institutionen fra 2005 til 2012. Anklagemyndigheden rejser i de fleste forhold tiltale efter § 245 om "Den, som udøver et legemsangreb af særlig rå, brutal eller farlig karakter eller gør sig skyldig i mishandling" hvor strafferammen er op til 6 år.
Retssagen startede 2. september 2013.

Endnu i august 2014 var sagen i gang.
Under retssagen kom påstande frem om at nordjyske politibetjente skulle havde modtaget ulovlige ydelser fra institutionen, blandt andet julegaver. Påstandene fik Den Uafhængige Politiklagemyndighed til at gå ind i sagen.
Forsvarsadvokaten Niels Fjeldberg afviste beskyldningerne som opspind.

I januar 2015 blev samtlige tiltalte i sagen frifundet ved Retten i Aalborg,
og statsadvokaten valgte ikke at anke sagen.
Efterfølgende meddelte en af forsvarsadvokaterne at op til 20 vidner ville blive politianmeldt for falsk vidneforklaring og falsk anmeldelse.

Bøger om Solhaven 
Af forfatteren, Benny Lihme: I 1999 udkom hans første bog om Solhaven med titlen, "Det er så fucking træls!". Bogen giver en grundlæggende forståelse af de socialpædagogiske redskaber, de ansatte benyttede sig af i relationenerne med de "uanbringelige unge". Bogen er aktuel for pædagoger, socialrådgivere m.v.

I 2012 udgav han endnu en bog om Solhaven, med titlen (Skole og Uddannelse på Solhaven). Den skal ikke ses som en efterfølger, men nok nærmere en slags følgen op på nogle af de "succes-historier" som Solhaven i samarbejdet med den unge har haft.

I 2008 udgav Karin Kildedal rapporten Pædagogik Fra Farsø : arbejdet med udstødte unge kræver læssevis af omsorg.

Yahya Hassan 
Den danske digter Yahya Hassan har været anbragt på institutionen, efter at have været på den særligt sikrede institution Grenen. På Solhaven overraskede hans skriftlige arbejde en af lærerene, og efterfølgende begyndte Hassan at koncentrere sig om at skrive og skolearbejde. Det førte til en bemærkelsesværdig debutdigtsamling i 2013.
Ved et interview samme år priste han særligt en af lærerne.
Opholdet gav inspiration til flere digte i digtsamlingen, blandt andet DET SJETTE OPHOLDSSTED.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Solhavens hjemmeside
 DR's tidslinje om Solhaven
 TV2 artikel om Solhavens konkurs

Pasningsinstitutioner i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Vesthimmerlands Kommune
LIS

LIS, lis eller lis har flere betydninger:
 LIS (programmeringssprog)
 Lis – et pigenavn, kort for Elisabeth eller Lisa
Lizzie

Lizzie eller Lizzy er et pigenavn, der er en kortform af Elisabeth.

Eksempler:
 Lizzie (sanger)
 Dizzy Mizz Lizzy

Se også
 Lis
 LIS (flertydig)

Pigenavne
Cyklotron

En cyklotron er en type partikelaccelerator som bliver brugt til at accelerere ladede partikler, bl.a. for at kunne isolere et grundstof i forskellige isotoper. Cyklotroner har været brugt ved opdagelsen og renfremstillingen af flere transuraner. Den blev opfundet i 1929 af Ernest Lawrence på Berkeley-universitetet i California, USA. Lawrence modtog Nobelprisen i fysik i 1939 for opfindelsen og de udførte eksperimenter.

Cyklotroner har traditionelt været brugt til at producere energirige partikelstrømme til brug i kernefysikken.

Cyklotroner bruges i dag også til at fremstille radioaktive isotoper, der bruges på sygehusene til positronemissionstomografi, også kendt som PET-skanning.

Verdens største cyklotron er den 17,1 meter store multimagnet-accelerator TRIUMF på University of British Columbia i Vancouver i Canada, der kan producere 500 MeV protoner.

Virkemåde 
En cyklotron består af et vakuum-kammer med to D-formede elektroder, hvori ladede partikler bliver accelereret af en højfrekvent vekselspænding. Et tværgående magnetfelt holder partiklerne i en spiralbane, idet partiklerne bevæger sig længere og længere ud, jo mere fart, de får på. Accelerationen sker hver gang en partikel bevæger sig fra en elektrode til den anden. En cyklotron kan kun accelerere ladede partikler, såsom protoner, deuteroner, alfapartikler og ioner. Hvis ioner af et bestemt grundstof, f.eks. uran, accelereres i en cyklotron, vil de forskellige isotoper på grund af deres afvigende vægt bevæge sig i forskellige baner og aflejres i adskilte pletter. Således adskilte man U-235, der skulle bruges til den første uran-atombombe fra U-238.

Kernefysik
Rotation
Jean-Baptiste Carpeaux

Jean-Baptiste Carpeaux (født 11. maj 1827 i Valenciennes, død 11. oktober 1875 på slottet Bécon ved Courbevoie i nærheden af Paris) var en fransk billedhugger. 

Efter en tids kunstindustriel sysselsættelse arbejdede han under Rude og Duret; med Hektor og Astyanax vandt han 1854 den store pris med det dertil knyttede rejsestipendium til Rom. Medens han her i sine første arbejder (Neapolitansk fiskerdreng, udstillet 1858, i bronze 1859, busten af en ung sabinerinde: Palombella et cetera) sluttede sig ret nær til sine lærere, men samtidig viste en selvstændig, skarp og vågen naturiagttagelse, udviklede hans kunst sig efterhånden, blandt ander under tydelig påvirkning fra Michelangelo, i en kras, naturalistisk, udpræget malerisk retning, der lader hånt om alle traditionelt afstukne grænser for skulpturen og i hensynsløs realisme søger at gribe nuets pulserende liv og at give den intense følelse det rette, rammende udtryk. 

Denne stærkt personlige, maleriske, udfordrende kunst med den fortrinlige behandling af marmoret satte hurtig Carpeaux på en fremskudt plads, udsat såvel for misbilligende kritik som for beundrende efterligning. I Rom skabte han således den meget omstridte gruppe Ugolino og hans børn (efter Dante), der nu findes i bronzeafstøbning i Tuileries-haven i Paris. 1862 vendte Carpeaux tilbage til Paris, vandt snart påskønnelse ved kejserhoffet, kom på en forholdsvis fortrolig fod med kejser Napoleon, udførte en buste af prinsesse Mathilde (1863), en statue af kejserprinsen (1864), en del andre værker for højtstående kredse samt sine vellykkede dekorative arbejder for Flora-pavillonen i Louvre (Frankrig som verdens lysbringer og beskytter for agerbrug og videnskab). 

Carpeaux’s navn er dog især knyttet til gruppen Dansen (1869), Pariser-operaen, hvis motiver efter kunstnerens eget sigende hviler på studier af italiensk folkeliv. Det er ikke den rolig-rytmiske, harmonisk-skønne dans, Carpeaux har villet fremstille, men den ubændige, lidenskabelig yppige og livssprudlende, der ikke spørger om cadence eller anstand. Arbejdet blev derfor mødt med uvilje i mange kredse og var endog genstand for et attentat, hvis virkninger (overhældning med blæk) dog snart blev fjernede. Under kommuneopstanden var Carpeaux i London. 

Senere udførte han arbejder som fontænen i Luxembourg-haven: Verdensdelene (kvindelige figurer, der bærer jordkloden; statuen af Watteau for Valenciennes, Såret Amor og Dafnis og Chloë. Hans evne til at give en lyslevende individualitet kommer for dagen i fortrinlige portrætarbejder som busterne af Alexandre Dumas fils, Garnier, Gérôme og balletdanserinden mademiselle Fiocre et cetera. Carpeaux var også dygtig som maler; i Louvre og andre franske samlinger findes tusinder af hans tegninger. Hans skulptur er rigt repræsenteret i Ny Carlsberg Glyptotek.

Kilder 
 

Billedhuggere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Salmonsens
Modtagere af Prix de Rome for skulptur
Adam Frederik Trampe (1750-1807)

Adam Frederik greve Trampe (2. august 1750 på Hovedgård – 22. juni 1807 i Nærum) var en dansk godsejer og teaterleder, bror til Jørgen Ditlev Trampe og far til Frederik Trampe.

Han var søn af Frederik Christopher greve Trampe til Hovedgård (1714-1779) og Clara Hedevig Grabow (1710-1782) og ejede Krabbesholm 1773-85, Løgismose og Flenstofte 1780-1800, Juulskov 1803-04 og Nørager 1804-06. Trampe var major i landeværnet, 1798-1801 leder af Odense Teater og købte 1806 Sophieshøj (Nærumgård). I 1807 skød Trampe sig på grund af sin dårlige økonomiske situation.

23. august 1773 havde han i Viborg ægtet Gertrud Hofman de Poulson (1746 på Skavngård - 9. december 1815 i Odense), datter af generalmajor Jens Poulson.

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1961.

Adam Frederik 2
Godsejere fra Danmark
Teaterledere fra Danmark
Personer fra Jylland
Grever fra Tyskland
Grever fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Personer der har begået selvmord
US Open 2013

US Open 2013 var en tennisturnering, der blev spillet udendørs på hardcourt-baner. Det var den 133. udgave af US Open og den fjerde Grand Slam-turnering i 2013. Den blev spillet i USTA Billie Jean King National Tennis Center i Flushing, Queens, New York City, USA i perioden 26. august – 9. september 2013.

For første gang blev herresinglefinalen programsat mandag aften, således at hovedturneringen varede hele 15 dage.

Pengepræmier

Resultater

Herresingle

Damesingle

Herredouble

Damedouble

Mixed double

Eksterne henvisninger 

 US Open

2013
WTA Tour 2013
ATP World Tour 2013
Christian Frederik Erik Skeel

Christian Frederik Erik Skeel (19. august 1777 i Pinneberg – 22. november 1837 i København) var en dansk godsejer og officer, bror til Sophus Peter Frederik Skeel og far til Erik Scheel.

Han var søn af gehejmestatsminister Jørgen Erik Skeel og Anne Dorothea von Ahlefeldt, blev 1788 fændrik à la suite i Nordenfjeldske gevorbne Infanteriregiment, 1791 karakteriseret sekondløjtnant og samme år virkelig fændrik i samme regiment, 1799 premierløjtnant, 1800 forsat til Oldenborgske Infanteriregiment, kom samme år tilbage til Nordenfjeldske Infanteriregiment og fik afsked 1802 med kaptajns karakter. Fra 1817 ejede Skeel Petersholm og Det Skeelske Majorat, og han blev efter sin brors død 1826 patron for Roskilde adelige Jomfrukloster, hvilket han var til sin død.

Han blev gift 20. april 1802 i Sankt Hans Kirke med Clara Charlotte Fanny komtesse Trampe (28. juli 1774 på Krabbesholm - 30. september 1852 på Corselitze), datter af Adam Frederik greve Trampe til Krabbesholm og Gertrud Hofman de Poulson.

Han er begravet på Garnisons Kirkegård.

Kilder 
Danmarks Adels Aarbog 1943.

Christian Frederik Erik
Personer fra Pinneberg
Godsejere fra Danmark
Officerer fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Dextromethorphan

Dextromethorphan (handelsnavn Dexofan®) er et hostestillende lægemiddel. Dextromethorpan er et syntetisk opioid, men har ingen smertestillende eller forstoppende virkning. I høje doser, der langt overstiger terapeutiske niveauer, har stoffet også en euforiserende virkning. Dette har ført til et vist misbrug af dextromethorphan, og stoffet er derfor receptpligtigt i Danmark. I andre lande, herunder Tyskland, USA, Canada og Australien, kan lægemidlet dog fås i håndkøb.

Eksterne henvisninger 

 Præparatside om Dexofan® på Medicin.dk 

Lægemidler tilhørende respirationsorganer
Opioider
Georg Margreitter

Georg Margreitter (født 7. november 1988) er en østrigsk fodboldspiller, der er midterforsvarer hos FC Nürnberg i Tyskland. Margreiter spillede i sæsonen 2013-14 i F.C. København på en lejeaftale.

Kariere
Margreitter begyndte som professionel i den østrigske østrigske  bundesligaklub LASK Linz i 2007, hvor han debuterede den 28. juli 2007 mod Red Bull Salzburg. I sommeren 2008 blev han udlånt til den nydannede klub Magna Wiener Neustadt. Margreitter blev stamspiller på holdet, der vandt den næstbedste østrigske serie. 

Han vendte tilbage til LASK i sæsonen 2009-10, hvor han blev anfører. Sommeren 2010 skiftede han til FK Austria Wien, hvor han fik en kontrakt til 2013. Margreitter opnåede at spille UEFA Europa League med klubben.

Den 24. august 2012 skiftede Margreitter til engelske Wolverhampton Wanderers på en fireårig kontrakt for et beløb, der anslås til £500,000. Han debuterede i League One i en 2-0 udesejr over Ipswich Town.

Den 2. september 2013 blev det offentliggjort, at Margreitter var blevet lejet ud til FCK for 2013-14 sæsonen. Margreitter spillede med nr. 15 i klubben. Margreiter opnåede i alt 19 kampe for FCK i sæsonen (14 Superliga, 3 pokal og 1 Champions League), men parterne kunne ikke blive enige om vilkårene for en permanent aftale.

Eksterne henvisninger

Referencer 

Fodboldspillere fra Østrig
Fodboldspillere fra Austria Wien
Fodboldspillere fra Wolverhampton Wanderers F.C.
Fodboldspillere fra FC København
Weisshornbahn

Weisshornbahn er en svævebane i kantonen Graubünden i Schweiz. Banen forbinder byen Arosa med bjergtoppen Weisshorn (2.639 m.o.h.).

Historie 
Weisshornbahn blev konstrueret i løbet af første halvdel af 1950'erne og blev taget i brug i 1956. Byggesummen var det dengang astronomiske beløb af 2,8 millioner Sfr. Banen afgår fra jernbanestationen i Arosa og er opdelt i to sektioner med et vognskifte undervejs. Mellemstationen ligger på Sattelalp (2.013 m.o.h.), og derfra går turen videre opad mod Weisshorns top. Banen var den tids største og hurtigste svævebane i Schweiz. Samtidig med banens etablering åbnede en restaurant på toppen af Weisshorn med direkte adgang ud til svævebanens topstation. I 1984 blev der anlagt en tele- og radiosendestation i nærheden af restauranten.

I 1992 blev banen kraftigt moderniseret og udstyret med store gondoler, der i nederste sektion rummer op til 100 personer, mens øverste sektions gondoler kan rumme op til 125 personer. Firmaet bag den nyrenoverede bane var det velkendte svævebanekonstruktionsfirma 'Garaventa'.

Restauranten 
I 2007 planlagde selskabet bag banen, Arosa Bergbahnen AG, at etablere en totalt fornyet og meget moderne restaurant på toppen af bjerget. Imidlertid mødte projektet stor modstand fra diverse natur-og landskabsbeskyttelsesforeninger, som argumenterede for helt at forlade området. Det hele endte med en opgradering af den eksisterende restaurant, men grundet de omfattende protester og den nye projektering af byggeriet lå etableringen stille fra juli 2007 og blev først genoptaget i foråret 2011.

Den nyprojekterede panorama-restaurant, der har plads til 220 gæster, åbnede i juli 2012.

Billedgalleri

Henvisninger

Links 
 Hjemmeside for toprestauranten, 'Restaurant Weisshorngipfel'
 Hjemmeside for konstruktionsfirmaet Garaventa
 Weisshornbahn, 1. etape, på 'Lift World'
 Weisshornbahn, 2. etape, på 'Lift World'

Svævebaner
Graubünden
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Schweiz
Anker Degn Jensen

Anker Degn Jensen er en dansk kemiker og professor i kemiteknik ved Institut for Kemiteknik på DTU siden 2007.

Degn Jensen blev kemiingeniør i 1991 fra DTU og tog derefter en Ph.d.-grad samme sted som blev færdig i 1996. Herefter arbejdede han som forskningsassisten på DTU og som postdoc hos Advanced Fuel Research Inc. i Connecticut i USA i 1996-1997. Herefter vendte han tilbage til DTU som lektor og fra 2007 som professor.

Han beskæftiger sig særligt med forbrænding, katalyse og røggasrensning og har bl.a. samarbejdet med den danske ingeniørvirksomhed Haldor Topsøe, DONG Energy, Vattenfall, Novozymes og FLSmidth.

I 2013 modtog han en forskerbevilling på 14,4 mio. kr fra Det Strategiske Forskningsråd til at effektivisere fremstilling af bioolie, som en del af forskningsprojekter inden for bæredygtig energi og miljø.

Bibliografi 
 Kemiske enhedsoperationer, 2004,

Referencer 

Professorer fra Danmarks Tekniske Universitet
Ingeniører fra Danmark
Kemikere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Alumni fra Danmarks Tekniske Universitet
Niels Bjerrum (flertydig)

Niels (Janniksen) Bjerrum kan hentyde til flere artikler:

 Niels Bjerrum (1879-1958) – dansk kemiker berømt for bl.a. Bjerrumdiagrammet (Niels Janniksen Bjerrum)
 Niels Bjerrum (født 1940) (født 1940) – dansk kemiker (Niels Janniksen Bjerrum), sønnesøn af den foregående
 Niels E. Bjerrum (født 1978) - dansk politiker, embedsmand og musiker. Medlem af Københavns Borgerrepræsentation 2014-2021 for Socialdemokratiet. Kultur- og Fritidschef i København Kommune siden 2019 og tidligere administrationschef i Det Kongelige Teater fra 2015-2019. Desuden sanger og guitarist i den akustiske duo The Cowards.
Præriegræs

Præriegræs (Schizachyrium) er en slægt med flere end 130 arter, som hovedsagelig er udbredt i klodens tropiske egne, hvor de er knyttet til savanner, klitter og lignende tørre områder. Det er enårige eller flerårige, urteagtige planter med jordstængler eller udløbere. De blomstrende stængler er forgrenede øverst. Bladene er spredstillede, linjeformede og helrandede. Blomstringen sker fra endestillede stande (aks eller klaser), der enten har tvekønnede og hanlige blomster eller tvekønnede og sterile blomster. Blomsterne er 3-tallige og stærkt reducerede, som det er almindeligt hos græsserne. Frugterne er nødder med avner.

 Liden Præriegræs (Schizachyrium scoparium)

 Schizachyrium brevifolium
 Schizachyrium cirratum
 Schizachyrium condensatum
 Schizachyrium fragile
 Schizachyrium imberbe
 Schizachyrium kelleri
 Schizachyrium maritimum
 Schizachyrium microstachyum
 Schizachyrium pachyarthron
 Schizachyrium paniculatum
 Schizachyrium rhizomatum
 Schizachyrium sanguineum
 Schizachyrium stoloniferum
 Schizachyrium tenerum

Græs-familien
Niels Bjerrum (født 1940)

Niels Janniksen Bjerrum (født 6. oktober 1940) er en dansk kemiker og professor i uorganisk- og materialekemi ved Institut for Energikonvertering og -lagring på DTU siden 1998. Han er søn af Jannik Bjerrum (1909-1992) barnebarn af Niels Bjerrum (1879-1958), der begge var kemikere.

Karriere 
Han er uddannet mag.scient. i kemi på Københavns Universitet i 1964. Han blev ansat på det daværende Danmarks Tekniske Højskole i 1966. I 1982 blev han dr.techn. på DTU  og i 1989 blev han udnævnt som docent samme sted.

Han har især arbejdet med saltsmeltekemi og elektrokemi.

Han er medlem i både det Nationale Akademi for Videnskab i Ukraine (siden 1992) og Norges Tekniske Videnskabsakademi (siden 1995). Han har desuden modtager flere priser inden for kemi.

I 2014 modtog Bjerrum enerigforskningsprisen fra Energinet.dk på vegne af HotMEA Corsortium.

Bjerrum sidder som repræsentant for Ellen og Niels Bjerrums efterkommere, der udvælger Ellen og Niels Bjerrums Kemikerpris.

Familie 
Niels Bjerrum er søn af Jannik Bjerrum (1909-1992), der var professor i uorganisk kemi på Københavns Universitet. Hans lillebror Morten Jannik Bjerrum (født 1957) er professor i biouorganisk kemi på Kemisk Institut på Københavns Universitet, og deres farfar var kemikeren Niels Bjerrum (1897-1958), der var docent ved Københavns Universitet og professor på Landbohøjskolen.

Hæder 
1996: Max Bredig Award in Molten Salt Chemistry i Los Angeles
1994: Højgaard & Schultz Jubilæumsprisen
1979: Ellen og Niels Bjerrums Kemikerpris
1976: Hædersgave fra Ole Rømer Fonden

Han er medlem af Danmarks Naturvidenskabelige Akademi.

Referencer 

Professorer fra Danmarks Tekniske Universitet
Kemikere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Alumni fra Københavns Universitet