kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Transfervindue

Transfervindue er indenfor professionel fodbold en betegnelse for den registreringsperiode, hvori det er muligt for fodboldklubber at købe og sælge fodboldspillere. 

I løbet en sæson er der to transfervinduer, som henholdsvis ligger om sommeren (indtil 12 uger fra slutningen af en sæson) og i vinterpausen (hele januar). Hvis den sidste dag for et transfervindue ligger på en lørdag, bliver tidsfristen som regel forlænget til den efterfølgende mandag af forretningsmæssige hensyn. Således varierer placeringen og længden af transfervinduerne fra sæson til sæson og fra land til land. I mellemtiden er der lukket for handel af spillere på kontrakt i klubber.

FIFA har arbejdet med transfervinduer siden september 2001. Systemet var i brug i mange europæiske ligaer før transfervindue-reglerne formelt blev implementeret af FIFA i forbindelse med 2002/2003-sæsonen. Vinduet blev introduceret som svar på forhandlinger med Europa-Kommissionen. Reglerne indførtes for at skabe stabilitet og konsekvens på spillermarkedet og dermed gennemskuelighed i forhold til den sportslige og kommercielle afvikling af de nationale turneringer.

Det nuværende transfersystem, med et vintervindue fra 1. januar til 31. januar, og et sommervindue fra 1. juli til 31. august, er efterhånden et gennemkørt, og FIFA vælger angiveligt at beholde denne struktur.

Noter 

Fodboldterminologi
Heljan

Heljan er en dansk producent (fra 1957) af modeljernbaner. Heljan producerede i begyndelsen fortrinsvis byggesæt til huse, men har siden udvidet produktionen til også at omfatte lokomotiver og vogne. Først i skala H0, hvor indledningsvis modellen af IC3 gjorde sig bemærket. Senere udvidedes med modeller i skala 00 (1:72) og skala 0 (1:45) til det engelske marked. I 2007 kom de første lokomotiver i stor skala i form af det danske kultlokomotiv litra MY til skala 0 (1:45). Senere følger MY'en i skala 1 (1:32). 

Heljans fabrik ligger i Søndersø på Nordfyn.

Billedgalleri

Eksterne henvisninger 

 Heljan – officiel website
 Uafhængige anmeldelser af udvalgte Heljan produkter på MJ-blog.dk 

Legetøjsproducenter i Danmark
Modeljernbane
Etableret i 1957
Neofunktionalisme

Neofunktionalisme (ny-funktionalisme) er en teori om europæisk integration, der forsøger at forklare, hvorfor der sker integration i EU. Det er både et udtryk for en central teori og en central strategi. Neofunktionalismen kan ses som en videreførelse af principper både fra føderalismen og funktionalismen, hvorfor strategien for neofunktionalisterne er at have en overstatslig politisk enhed, der styrer et samarbejde mellem stater i forskellige funktioner. Centralt i neofunktionalismen er spill over-effekten, der forklarer hvordan integration inden for en funktion medfører integration inden for en anden. Dette bygges eksempelvis på integrationsprocessen med det indre marked, hvor frihandel med kul og stål blev til frihandel generelt, hvorefter frihandel syntes at kræve fælles økonomisk politik og mønt.

Grunden til at institutioner udvikler sig er at der er et behov for det. EU er en af de institutioner, der udvikler sig meget pga. neofunktionalismen. Behovet er meget vigtigt at forstå for at forstå begrebet neofunktionalisme. 
I det lange løb (og i en tid hvor demokratiet og enkeltmenneskets frihed og rettigheder er i højsædet) kan man ikke basere integration på politiske eliters forestillinger og beslutninger. Den almindelige borger må inddrages (jf. resultaterne ved de danske folkeafstemninger).

Dele af integrationsprocessen kan forklares – men man kan ikke bruge teorien hvis man vil forstå hvorfor europæiske lande afgiver væsentlige dele af deres suverænitet til EU.

Spill over-effekten
Neofunktionalismen opdeler spill over-effekten i tre dele:
 Det funktionelle spill over
 Politisk spill over
 Institutionsbaseret spill over

Det funktionelle spill over 
Integration i en sektor medfører integration i andre sektorer. Dette kan eksempelvis forklares ved, at en fælles landbrugspolitik vil føre til fælles transportpolitik, som igen vil kunne føre til et nyt forhold.

Det politiske spill over 
Der sker en drejning mod de fælles institutioner når de nationale beslutningstagere finder ud af at det er i de overnationale beslutningscentre det sker.

Det institutionsbaserede spill over 
De supranationale institutioner (i EU: kommissionen) fremmer og satser på en øget fælles interesse – det er ikke forhandlinger mellem stater der fører til integration. Det er problemløsning i disse institutioner (kommissionen f.eks.) der fremmer integrationen.

Litteratur

 Thomas Conzelsmann: "Neofunktionalismus". I: Siegfried Schiedler/Manuela Spindler (Hrsg.): Theorien der Internationalen Beziehungen, Opladen 2003, S.141-161   
 Ernst B  Haas: The Uniting of Europe, Stanford 1968 
 Ben Rosamond: Theories of European Integration, Houndmills/London 2000

Samfund
Politik
Pax deorum

Pax deorum (latin: gudernes fred) var en forestilling i romersk religion, om at det var menneskers opgaver at opretholde et godt forhold til guderne. Romerne mente, at det var vigtigt, da guderne ellers ikke ville hjælpe menneskene, og ulykkerne  ville ramme dem og jordens frugtbarhed forsvinde. Forbindelsen mellem guder og mennesker mindede om den, der var mellem klienter og patroner i det romerske samfund: den mest magtfulde og rige part uddelte gunstbevillinger til sin sin undergivne klient til gengæld for æresbevisninger og tjenesteydelser.

Guderne skulle behandles med respekt og modtage de nødvendige æresbevisninger i form af ofringer og andre religiøse ritualer. Romerne mente, at den rituelle kontakt mellem guder og mennesker var reguleret af en særlig guddommelig lov (ius divinum). Særlige præsteskaber skulle overvåge om de ritualerne blev udført efter alle foreskrifter. Præsterne arbejdede i forskellige kollegier, som hver især opbevarede skrifer, hvori ritualerne var beskrevet.

Mange af myter og legenderne om Roms grundlæggelse handler om omfangsformerne mellem guder og mennesker. Og om hvordan de, der optræder med den fornødne respekt for de gamle traditioner (mos maiorum) og besidder den vigtige dyd pietas (fromhed, respekt for traditionen), belønnes rigeligt af guderne, mens de, der gør det modsatte, straffes grusomt.

I 1. århundrede f.Kr. blev Romerriget kastet ud i række borgerkrige, og statskultens ritualer blev i høj grad negligeret, og religionen blev ikke taget alvorligt af den herskende klasse. Efter indførelsen af kejserdømmet gennemførte Augustus og kredsen omkring ham en række religiøse reformer, da det var en udbredt opfattelse, at borgerkrigens rædsler var et resultat af den manglende rituelle kontakt til guderne og respekt for dem, og af at Pax deorum var brudt. Som led i etableringen af det nye regime brugte Augustus genetableringen af statskulten som tegn på den nye fremgangsrige æra, som nu begyndte for Rom.

Religionen i det gamle Rom
Spill over

Spill over eller spillover er en samfundsfaglig term. 

Det indre marked har vist, at der bliver større og større behov for fælles politikker på flere og flere områder for at få det indre marked til at fungere. Når man har et fælles arbejdsmarked, er det f.eks. ønskeligt med en fælles uddannelsespolitik for de højere uddannelser og erhvervsuddannelser. Hvis en elektrikers eller en læges uddannelse ikke kan anerkendes i andre lande, er der jo ikke mulighed for et fælles arbejdsmarked.

Se også 
 Neofunktionalisme

Samfund
Didgeridoo

En didgeridoo også kendt som et Beohorn er et blæseinstrument fra aboriginerne i det nordlige Australien. Instrumentet beskrives af og til som en "naturlig trætrompet". Indenfor musikvidenskab beskrives instrumentet som en aerofon. 

En didgeridoo er som regel cylindrisk eller konisk formet og et sted mellem en og to meter lang. Jo længere, instrumentet er, jo dybere toner fremstiller det typisk. Aboriginerne foretrak og foretrækker didgeridoo'er med toner mellem D og F#. 

Der findes ikke præcise kilder, der kan fortælle, hvornår didgeidoo'en stammer fra, men det hævdes ofte, at det er verdens ældste blæseinstrument. Arkæologiske studier af hulemalerier i det nordlige Australien tyder på, at aboriginerne fra Kakadu-regionen i Nordterritoriet har brugt didgeridoo'er i omkring 1500 år. 

I Danmark blev didgeridooen bl.a. særlig kendt i forbindelse med HKH Kronprins Frederik og HKH Kronprinsesse Marys bryllup i 2004, hvor 100 didgeridoomusikere optrådte på Rådhuspladsen, på selve dagen samt i danske medier. Der kan læses mere på www.didgeridoo.dk.

Spilleteknik
En digeridoospiller frembringer lyd ved at sætte læberne til enden af didgeridoo'en, som har fået et lag voks (stearin kan også bruges) og puste luft ud gennem læberne, så de vibrerer. Voksen hjælper til at tætne mellem læberne og didgeridoo'en.
Det er vigtigt at læberne er meget afslappede, når man blæser, og ikke spændte som f.eks. når man spiller trompet. Efter lidt øvelse kan de fleste frembringe grundtonen på en didgeridoo.

Circular breathing
En væsentlig teknik for didgeridoospilning er den såkaldte "circular breathing" (CB herefter). Det er denne teknik, der tillader artisten at frembringe toner uafbrudt i flere minutter (dygtige didgeridoospillere er kendt for at kunne spille uafbrudt i timer). Teknikken bag CB er, at lagre luft i kinderne og puste denne luft ud, i mens man suger luft ind gennem næsen. Man skifter altså mellem alm. pusten luft ud af lungerne, til en sammentrækning af kinderne, så de puster den mængde luft man har "gemt" ud. Denne teknik er oftest den sværeste.
CB kan læres egenhændigt og trænes vha. et sugerør og et glas vand. Her forsøger man konstant at blæse bobler i vandet med sugerøret og CB.

Forskellige lyde
En didgeridoo kan frembinge mange forskellige lyde, alle med grundtonen som udgangspunkt. Hovedsageligt handler det om at ændre tungens position samt at ændre volumen i munden og struben ved sammentrækninger af kinderne og strubemusklerne. En kendt lyd didgeridooen kan lave er "joi joi" (kængrurulyd). Man laver den ved at blæse grundtonen og derefter bevæge tungen, kinderne og kæben som om man sagde "joi joi joi..." men uden egen lyd fra stemmebåndende.
Kraftige overtoner kan opnås ved direkte at sige "iiii" med lys stemme medens man puster og øge kraften hvormed man puster.

Se også 
 Alpehorn
 Erke

Blæseinstrumenter
Ajax

Ajax henviser til forskellige artikler:

 Aias, (latin: Ajax), også kaldet Aias den Store – konge af Salamis ifølge Iliaden.
 Aias den Lille – en græsk sagnfigur fra den trojanske krig.
 AFC Ajax – en fodboldklub Amsterdam i Holland.
 Ajax Cape Town F.C. – en fodboldklub I Sydafrika
 Ajax (programmering) – (Asynchronous JavaScript og XML), interaktiv web-applikation.
 Ajax København – en dansk håndboldklub, som tidligere også har spillet under navnene IF Ajax og Ajax Heroes.
 Ajax (Disney) – navne på fiktive firmaer eller dyr.
 Ajax (rengøringsmiddel) – et varemærke tilhørende Colgate-Palmolive
 Ajax (Ontario) - by i Canada
Springerknæ

Springerknæ (latin:Patellar tendonitis) eller på engelsk jumpers knee er en forholdsvis almindelig årsag til smerter i knæet hos sportsfolk. Skaden opstår hos idrætsudøvere, der ofte foretager spring, f.eks. volleyball- basketball- og håndboldspillere. Knæskalsenen, der forbinder den nederste del af knæskallen med skinnebenet, belastes meget hårdt, når den skal overføre den kraft, der ved et spring udløses af den kraftige lår- muskulatur til underbenet. Denne ofte gentagne belastning kan medføre brist i senefæstet på den nederste kant af knæskallen. Dette mærkes først som en ømhed, men forværres ved fortsat belastning, og kan ende med en kronisk betændelsestilstand i knæskalsenen, der umuliggør idræt.

Behandling består først og fremmest i ro og fysisk genoptræning, men også indsprøjtning med binyrebarkhormon kan indgå.

Man kan også forebygge springerknæ, ved at varme lårmusklen grundigt op, inden man begynder at dyrke den pågældende sport.

Bevægeapparatets sygdomme
Fama

Fama er gudinden for berømmelse og sladder i romersk mytologi. Hun er datter af Tellus. Hendes attributter er en trompet og vinger.

I græsk mytologi har hun den knap så udbredte pendant Pheme. Var man velset af Fama, opnåede man berømmelse, derimod var hendes straf ondsindede rygter.

Hos Vergil optræder Fama flere gange, mest markant i Æneiden, hvor hun på Junos bud lader rygtet om, at Æneas og Dido har været sammen i en hule, sprede over hele Karthago, således at det også når Jupiter (via Jarbas)

Romerske guder
Pheme

Pheme (Φημη) er i græsk mytologi personificeringen af berømmelse. Hun var datter af Gaia.

I det græske samfund spillede hun ikke så stor en rolle, da man ikke mente, at berømmelse var noget, man nødvendigvis burde stræbe efter. Hendes romerske pendant, Fama, spillede derimod en mere væsentlig rolle. Ikke desto mindre har man fundet et alter i Athen, der er indviet til Pheme.

På krukker og statuer bærer hun trompet og vinger.

Græske guder
Lastbilcentralen

Lastbilcentralen A/S er en dansk transportvirksomhed, der blev grundlagt i 1903, hvilket gør den til en af de ældste virksomheder af sin slags i Danmark.

I starten var selskabets navn ikke Lastbilcentralen, idet datidens primære transportmiddel var heste. En kendsgerning var det dog, at der var tale om en CENTRAL, nemlig et sted hvor kunderne kunne ringe til og bestille en transport, hvorefter centralen formidlede de pågældende kørsler udført, hvis det da ellers var muligt at finde en ledig, udhvilet hest. Først i 1930'erne overgik man til lastbiler.

Den første officielle registrering af firmanavnet er af nyere dato, nemlig den 12. januar 1971, hvor Lastbilcentralen A/S blev medlem af Dansk Vognmandslaug.

I 1972 blev Centralen slået sammen med Brdr. Widell, og en af de første kranvognsvirksomheder blev til. 

Lastbilcentralen A/S er i dag et kranfirma med 40 kranvogne i størrelserne 14 Tons Meter til 150 Tons Meter (TM), som kan række henholdsvis fra 10 til 40 meter. 

LB har i dag til huse i Ballerup.

Ekstern kilde/henvisning 
 Lastbilcentralens hjemmeside

Transportvirksomheder i Danmark
Etableret i 1903
Slette

En slette er et større geografisk område som består af et overvejende fladt, åbent landskab med eller uden få og mindre forhøjninger eller fordybninger. Ganske horisontale sletter findes dog sjældent, i reglen er de bølgeformede, bakkede eller skrånende. Sletter er altså en modsætning til bjergland. Sletter er som regel uden skov eller har blot mindre skovområder. Hvis forholdene ellers er til det, har sletter ofte godt med landbrug.

Højsletter og lavsletter 

Efter højden over havet skelner man mellem lavsletter og højsletter, og man sætter almindeligvis grænsen mellem dem ved 200 m over havet. Lavsletterne udgør så godt som alt lavland på jorden, mens højsletterne må dele højlandet med bjerglandskaberne. 

De betydeligste lavsletter i Europa er: den østeuropæiske, den mellemeuropæiske og den ungarske, i Asien: Sibirien med Turan, Mesopotamien, Hindustan og Kinas lavland, i Amerika: Hudsonbay-landet, Mississippi-sletten, Orinoco-sletten, Amazonas-sletten og La Plata-sletten, samt i Australien: de udstrakte egne i det indre.  

Af højsletter er i Europa de betydeligste: den kastilianske og den bayerske, i Asien: Lilleasien, Arabien, Eran (det iranske højland), Centralasien (Tibet ca. 4.000 m) og Dekan, i Afrika: Sahara, Sudan og Sydafrika, i Amerika: terrænet mellem klippebjergene og søalperne, Mexiko, Quitos og Bolivias højsletter.

Dannelse 

Sletter kan være opståede på flere forskellige måder, fx: 
 ved hævning af gammel havbund, således som det er tilfældet med Østeuropa. Danmark, Nordtyskland, Ungarn o. a., 
 som flodaflejringer, fx Posletten, Rhindalen (flodsletter), 
 deltaer og marsk, 
 udfyldningssletter, fx bayerske og schweiziske højsletter udfyldte af morænedannelser, Dekan og vestlige Nordamerika udfyldte af lavadækker o. a., 
 "peneplaner", oprindelige bjerglande, der ved isskuring eller vejrnedbrydning er omdannede til sletter.

Se også 
Flodslette
Savanne

Noter

Eksterne links 
Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bind XXI (1926), s. 759; opslag: Slette
Kointegration

Kointegration er en beskrivelse af sammenhæng mellem ikke-stationære data-tidsserier.
En ikke-stationær tidsserie er ofte beskrevet ud fra en såkaldt "unit-root" process.

"unit-root"-processer medfører at stød til tidsserien har permanent effekt.

Kointegration optræder når en lineær kombination af to eller flere ikke-stationære tidsserier
danner en ny, stationær tidsserie.

Et eks. er følgende: a = b – c, hvor a er stationær og b og c er ikke-stationærer.

Typisk anvendt i økonomi er enkelte makro-økonomiske variable ikke-stationære, hvor en kombination af disse er stationære.

Her kan f.eks. være tale om opsparingen og den lange rente – som kan være ikke-stationære,
men at sammenhængen er stationær.

Litteratur 

 Co-integration and error correction: Representation, estimation and testing, (1987) Econometrica 55(2): 251-276.

Matematiske og kvantitative metoder (økonomi)
Matematik
Marcus Furius Camillus

Marcus Furius Camillus (ca. 446 f.Kr. – 365 f.Kr.) var en politiker i den romerske republik, der fem gange opnåede at blive diktator, var censor i 403 f.Kr. og som fik tilnavnet Roms anden grundlægger.

Hans første optræden på den politiske scene var i kampene mode etruskerne i slutningen af det 5. århundrede f.Kr. og starten af det 4. århundrede f.Kr.. Pga. den store succes, han havde i krigen, blev han i 396 f.Kr. udnævnt til diktator og i denne egenskab erobrede han den etruskiske by Veii, der havde været belejret i 10 år. Dette skaffede ham en triumf (den første af 4 triumfer).

I 387 f.Kr. stod han som diktator i spidsen for en hær, der slog gallerne, der var kommet så langt, at de belejrede Capitol. Historikere er dog i dag enige om, at en stor del af historien om Camillus' sejr over gallerne er en myte, men det er denne historie, der får Livius til at kalde ham Roms anden grundlægger. Endvidere skulle han have bygget Concordiatemplet på Forum Romanum.

Hos Plutark sammenlignes Camillus med Themistokles.

Nutidens forskere er i stor udstrækning enige om, at historierne om Camillus er så relativt gamle og lidt for fantastiske, at de anses som myter. At manden har levet er der dog ingen, der betvivler, men de kilder, der omtaler ham (Livius, Plutark, Polyb og Dionysios af Halikarnassos) er alle betydeligt senere end Camillus selv.

Eksterne henvisninger 

Diktatorer
Politikere fra Romerriget
Tjek fødselsår
M/F Frigg Sydfyen

M/F Frigg Sydfyen er navnet på en af AlsFærgens færger. Den sejler på ruten Bøjden-Fynshav.

Data

 Byggeår: 1984,
 Værft: Svendborg Værft,
 Længde: 70,1 meter,
 Bredde: 12 meter,
 Dybgang: 3,1 meter,
 Antal passagerer: 340,
 Antal køretøjer: 50 personbiler.

Skibe fra Danmark
Polyb

Polybios (Πολύβιος) (født ca. 203 f.Kr., død 120 f.Kr.) var en græsk historiker. Han var søn af den ledende politiker Lykortas. Han er bedst kendt for sit historiske værk Historier, som handler om den romerske republiks opblomstring. I dette værk anser Polyb pålidelighed og dygtighed for vigtigere end en svungen stil. Hans historiske forlæg er især værker af Ephoros, Theopompos, Timaios, Callisthenes og Fabius Pictor.

Han var blandt de 1000 gidsler, som det Akaiske Forbund efter slaget i Pydna i 168 f.Kr. måtte sende til Rom. Her blev han optaget blandt Scipioerne, en af Roms ledende slægter. Polybios blev lærer for Scipio Æmilianus og var på den måde tæt på magtens centrum. Han fik kendskab til romerske forhold og tænkemåde; det gjorde det muligt for ham at skrive sit værk Historier, hvori han søger at beskrive og forklare, hvordan Rom erhvervede sig herredømmet over Middelhavet.

De fleste af Polybios' værker er gået tabt, men Historier er for en stor del overleveret. Den handler om tiden fra 264 f.Kr. til Korinths og Karthagos ødelæggelse i 146 f.Kr.. Polybios er førstehåndsvidne til de puniske krige, hvilket gør ham uhyre interessant. Da værket hovedsageligt handler om, hvordan Romerriget blev en stormagt, regnes det til den romerske historieskrivning, til trods for at det er skrevet på græsk.

Polybios viser stor interesse for statskundskab. I 6. bog af Historier beskriver han den romerske forfatning og spekulerer over, hvad den optimale forfatning er. Han sammenligner Rom og Sparta, fordi de begge har en blandingsforfatning, dvs. en forfatning, der både indeholder elementer af monarki, aristokrati og demokrati. De negative modstykker er (tyranni, oligarki og ochlokrati) og er ikke en del af forfatningen. Det anser Polybios for noget positivt. Hans tanker viser, at han er meget inspireret af Thukydid, men også af Herodot, Xenofon og Aristoteles.

Noter

Litteratur

Eksterne links 
En oversættelse af Historier .
 
 

Historikere fra Romerriget
Historikere fra antikkens Grækenland
Politikere fra antikkens Grækenland
Tjek fødsels- og dødsår
Net Timen

Net Timen var et website med e-læring om informationssøgning på nettet. Net Timen kunne frit bruges af alle fra en pc med internetopkobling. Net Timen brugtes også i bibliotekernes internetundervisning.

Moduler
Net Timen indeholdt modulerne: "Net Timen om Forbrug", Daglignettet, Supersøgeren og bibliotek overalt. Modulerne blev opdateret to gange årligt.
Alle moduler var casebaserede og tog afsæt i helt almindelige spørgsmål, der kunne findes svar til på nettet. 
Projektet var finansieret af Biblioteksstyrelsen og udviklet af Helsingør Kommunes Biblioteker.

Net Timen om Forbrug 
Net Timen om Forbrug var et gratis e-læringskursus i at finde forbrugerinformation på nettet. 
Du hjælper familien Hansen med at finde svar på deres forbrugerspørgsmål som f.eks.: Kan jeg fortryde købet af en ny sofa? Kan jeg stole på en netbutik? Hvad koster en mobiltelefon? Og hvad kan jeg kræve af en cykelhjelm?

Se også 
 Informationssøgning
 E-learning, engelsk for E-læring: undervisningsformer baseret på hjemmecomputere.

Eksterne henvisninger 
Nettimen.dk

Læringsredskaber
Læringsnetsteder
OPLOG

En OPLOG er et operativt logistisk støttecenter.

Formål
I forbindelse med at man i forsvaret oprettede det fælles Værksted Danmark, der har til formål at gøre arbejdsgangen fra enhederne til de servicerende værksteder mere smidig, blev der i søværnet oprettet to OPLOG's.
Disse OPLOG's skal være indgangsvinklen fra de servicerede enheder til de servicerende enheder.
OPLOG's kan desuden udsende underafdelinger OPLOG TEAM's, der kan yde specifik støtte ved f.eks. udsendelse af enheder til NATO-styrker.

Permanente OPLOG's
Der er to permanente OPLOG's: OPLOG FRH, der har til huse på Flådestation Frederikshavn og OPLOG KOR, der har til huse på Flådestation Korsør.

Danmarks militær
Søværnet
Immunoglobulin G

Immunoglobulin G (IgG) er det dominerende antistof. Det immunoglobulin der findes i størst mængde i organismen. Det ses ofte ved sekundære infektioner, altså når man tidligere har været udsat for antigenet. 
IgG er det eneste antistof der kan passere gennem moderkagens membran. IgG fra moderen er derfor det antistof, som beskytter fosteret og den nyfødte mod infektionssygdomme i den første tid efter fødslen.

IgG's hovedfunktioner er følgende: 
 Aktivere komplementkaskaden via den klassisk vej
 Opsonisering - dvs. gøre mikroorganismer mere 'spiselige' for makrofager

Halveringstiden for IgG er 21 dage for mennesker, dette varierer fra dyreart til dyreart.

Opbygning
IgG ligner et Y, bestående af to lette kæder og to tunge kæder, disse er bundet sammen med disulfidbindinger. I hver ende af Y'et findes to hypervariable områder. Det er her binding af antigen finder sted. 

Biologi
Immunforsvar
Immunoglobulin A

Immunoglobulin A (IgA) er et antistof der primært findes i sekreter, hvor det spiller en væsentlig rolle for beskyttelse mod indtrængen af mikroorganismer. IgA får mikroorganismerne til at klumpe sammen, så de ikke kan trænge igennem slimhinden.

Det anslås, at ca. hver tyvende dansker lider af større eller mindre IgA mangel. Mange med lille/mindre IgA mangel lever dog uden symptomer.

Modermælk indeholder IgA.

Molekylærbiologi
Immunforsvar
Proteiner
Immunoglobulin D

Immunoglobulin D (IgD) er et antistof der normalt findes i lav koncentration i blodet, da det let nedbrydes. IgD synes ikke at have nogen speciel funktion.

Molekylærbiologi
Immunforsvar
Proteiner