kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henry Ussing (jurist)

Henry Blom Ussing (5. maj 1886 i Vejlby ved Aarhus – 9. september 1954 i Gentofte) var en dansk jurist. Han er far til Vagn Ussing, Bagge Ussing,  og Niels Ussing.

Han var søn af Henry Ussing og hustru. Han blev student fra Metropolitanskolen 1904, cand. jur. 1910 og studerede i München, Paris og Oxford 1911-13, blev i 1914 docent og var fra 1918 til sin død professor i retsvidenskab ved Københavns Universitet, idet han overtog faget obligationsret. 1942-43 var han prorektor for universitetet og referendarius consistorii 1943-44. Han var formand for Juridisk Forening fra 1929 til 1946.

Ussing blev medlem af kontrolkomiteen for Dansk Folkeforsikringsanstalt 1929 (formand 1931), af Nationalbankens repræsentantskab 1930 (fra 1936 Danmarks Nationalbank) og af Københavns Kreditforenings repræsentantskab 1936, medlem af Det københavnske Kirkefonds repræsentantskab 1931 og af bestyrelsen for Rask-Ørsted Fondet 1947.

Han var medlem af Det Norske Videnskaps-Akademi i Oslo fra 1938, af Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund fra 1941 og af Kungliga Vetenskapsakademien 1945, æresmedlem af Juridiska Foreningen i Finland 1942 og af Suomalainen Lakimiesyhdistys 1948, tildelt A.S. Ørsteds Hædersmedalje i guld 1943 og æresdoktor ved Oslo Universitet 1946.

Udgivelser 
Hans disputats Skyld og Skade 1914 angik et central formueretligt emne. I Bristende Forudsætninger 1918, forfattet umiddelbart før hans udnævnelse til professor, gik han ind for en objektiv forudsætningslære (Ussings lære om bristede forudsætninger ("forudsætningslæren") blev en forløber til Aftalelovens § 36 og dennes urimelighedsbetragtning). Mellem 1931 og 1942 skrev Ussing en ny fremstilling af obligationsretten, fordelt på i alt fem selvstændige bøger. 

Han var i perioden 1920 - 1945 redaktør for Ugeskrift for Retsvæsen. 

Ussing udøvede en betydelig indsats i det nordiske lovsamarbejde. Gældsbrevsloven af 1938 er i udpræget grad hans værk.

Kilder 
 W.E. von Eyben, Juridisk Ordbog 1996, København: Forlag Gadjura 1995.
 Kraks Blå Bog 1949

Eksterne henvisninger 
 
 

Jurister fra Danmark
Professorer fra Københavns Universitet
Æresdoktorer ved Universitetet i Oslo
Medlemmer af Kungliga Vetenskapsakademien
Foreningsformænd fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Henry 2
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Studenter fra Metropolitanskolen
Lohme

Lohme er en by og kommune i det nordøstlige Tyskland, beliggende under Landkreis Vorpommern-Rügen på øen Rügen. Landkreis Vorpommern-Rügen ligger i delstaten Mecklenburg-Vorpommern.

Landsbyen er beliggende på nordkysten af halvøen Jasmund på den op til 70 meter høje klint, der er en nordøstlig udløber af skovlandskabet Stubnitz. En stejl trappe fører ned til havnen, der først blev anlagt i 1906. Lohme grænser op til Nationalpark Jasmund.

Bebyggelser 
 Lohme
 Blandow,
 Hagen,
 Nardevitz,
 Nipmerow
 Ranzow.

Byer i Mecklenburg-Vorpommern
Byer i Kreis Vorpommern-Rügen
Wien (flertydig)

Wien kan referere til flere forskellige artikler.

Geografi 
 Wien – Østrigs hovedstad
 Wien (flod) – en flod i Østrig
 Wien (Wisconsin) – en by i Marathon County, Wisconsin, USA

Personer 
 Wilhelm Wien – en tysk fysiker
 Max Wien – en tysk fysiker
 Waldemar Wien – en tysk billedhugger

Andet 
 Wien Air Alaska – et amerikansk flyselskab
 Wiens forskydningslov – en fysisk lov
 Wienbro-oscillator – en type af elektronisk oscillator
Brad Renfro

Brad Barron Renfro (25. juli 1982 – 15. januar 2008) var en amerikansk skuespiller. Han havde sin filmdebut i 1994 med The Client, som kun 12 år gammel. Han optrådte i 24 film og flere TV-serier i løbet af karrieren.

Liv og karriere 
Brad Renfro blev født i Knoxville, Tennessee, søn af Angela og Mark Renfro. Han blev opdraget af sin bedstemor, Joanne Renfro, som var en menighedssekretær.

Renfro var 10 år gammel da han blev opdaget af Mali Finn, en talentspejder for Joel Schumacher. Castet af Finn for Schumachers The Client, spillede Renfro sammen med Susan Sarandon og Tommy Lee Jones. Filmen var baseret på bestseller romanen af John Grisham og blev en af de mest indbringende film i 1994. Renfro fik en række nye skuespillertilbud, deriblandt i filmene Ghost World og Bully fra 2001 og The Jacket fra 2005 med Keira Knightley og Adrien Brody. Han spillede også rollen som Huck Finn i filmen Tom and Huck fra 1995 med Jonathan Taylor Thomas.

I 1995 vandt han Hollywood Reporters "Young Star"-pris, og blev nomineret til en af People-magasinets "Top 30 Under 30". Renfro dukkede også op i en episode af Law & Order: Criminal Intent og nåede at fuldføre sin rolle i The Informers.

I 2006 tilbragte han 10 dage i fængsel, dømt skyldig i at have kørt bil i påvirket tilstand og brug af heroin.

Dødsfald 
Renfro døde 15. januar 2008 i en lejlighed i Los Angeles, hvor han havde tilbragt natten sammen med venner. Skuespilleren døde af en overdosis heroin. Der er ikke tegn på at Renfro havde i sinde at begå selvmord, hvorfor hans død betegnes som et uheld.

Filmografi

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 

Skuespillere fra USA
Manuskriptforfattere fra USA
Personer fra Tennessee
Kirsten Siggaard

Kirsten Elisabeth Siggaard Andersen (født 7. september 1954 i Slagelse) er en dansk sangerinde og skuespiller.

Kirsten Siggaard, der oprindeligt er bankuddannet, blev kendt i den brede offentlighed, da hun stillede op i Dansk Melodi Grand Prix 1983. Hun deltog hvert år frem til 1990, dog med undtagelse af 1989. Sammen med Søren Bundgaard i duoen Hot Eyes vandt hun i 1984 med "Det' lige det", i 1985 med "Sku' du spørg' fra no'en" og i 1988 med "Ka' du se hva' jeg sa'".

Kirsten Siggaard har desuden medvirket i flere teaterstykker og musicals, bl.a. har hun spillet hovedpersonen Edith Piaf i Piaf på Det Ny Teater i 1991. I 1993 var hun med i Les Misérables på Østre Gasværk. Hun har også medvirket i mange revyer, bl.a. Nykøbing Falster Revyen.

Dansk Melodi Grand Prix

Diskografi 
 Kirsten (Virgin, 1989)
 Piaf (Polydor, 1991)
 Sirenernes favn (Scandinavian, 1994)
 Jul i Kronborg (Elap, 1994)
 Mit liv Med Patsy Cline (Harlekin, 2000)
 En aften med... (Pan Vision, 2011)
 Min jul (EMI, 2011)
 My Favorite Love Songs (Ariola, 2016)

Eksterne henvisninger 
 
 

Sangere fra Danmark
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 1983
Personer fra Slagelse
Bankfolk fra Danmark
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1984
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1985
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1988
Danmarks Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 1984
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 1985
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 1986
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 1987
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 1988
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 1990
Dzimitryj Kaldun

Dzimitryj Kaldun ( ;  ) (født 11 juni 1985) i Minsk, Hviderussiske SSR, Sovjetunionen, er en hviderussisk sanger.

Kaldun repræsenterede Hviderusland i Eurovision Song Contest 2007 med bidraget Work Your Magic, hvis medforfattere var Filip Kirkorov og Karen Kavalerjan. I finalen sluttede Kaldun på en sjette plads, hvilket er det bedste resultat for Hviderusland nogen sinde. Kaldun har endvidere været med i den russiske version af "Idol" og "Fame factory" (under navnet "Star Factory") som han vandt.

Ekstern kilde/henvisning 
 Dzimitryj Kalduns officielle hjemmeside 

Sangere fra Hviderusland
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2007
Hvideruslands Eurovision Song Contest-deltagere
Kurpark Oberlaa

Kurpark Oberlaa er en park i 10. bezirk Favoriten i Wien. Parken er beliggende på bjerget Laaer Bergs sydøstskrænt ved bydelen Oberlaa og strækker sig over 860.000 m².

Parken er indrettet i flere temaområder, hvor der bl.a. findes en blomsterlabyrint, en japansk have og en "kærlighedshave". Et temaområde er også den såkaldte "filmpark", hvor en stumfilm om Sodoma og Gomorra blev optaget i 1922, og hvor denne til minde hver år bliver opført som et friluftteater.

Das Skateland er også en del, der henvender sig mod unge mennesker. Her er et 1.800 m² stort område blevet indrettet til at skate. Denne ligger lige op til en legeplads og beachvolleybanen.

Eksterne henvisninger 

 Byens hjemmeside om parken 

Parker i Wien
Koszalin

Koszalin () er en by i Polen, i zachodniopomorskie voivodskab. Koszalin ligger på Białogard-sletten ved floden Dzierżęcinka og ved Europavej E28.

Befolkning, areal og telefonkode 
 befolkning: 109.170 (2014)
 areal: 98,34 km²
 telefonkode: (0-94)

Byer ved Koszalin 
 Słupsk
 Kołobrzeg
 Darłowo
 Sławno
 Białogard
 Sianów
 Połczyn - Zdrój
 Karlino
 Bobolice
 Kępice
 Polanów

Se også 
 Union of the Baltic Cities

Byer i Polen
Tidligere tyske byer
Ole Thisted

Ole Thisted (født 16. februar 1944, Sct. Maria Hospital, Roskilde Amt) er en dansk journalist. Han er søn af Niels Arne Jensen og Lena Else, født Christensen. Han er født som Ole Arne Jensen, men tager navneforandring i 1969 til efternavnet Thisted, som han tager efter sit ægteskab (1967-1977) med hans tidligere og nu afdøde hustru, journalist Karen Thisted. Han er nu gift med Susanne Sachs. 

Han har bl.a. arbejdet som redaktionschef og studievært på DR's TV-Avisen og fik i den forbindelse tilnavnet Mr. News. Han var studievært på TV 2's fredagsunderholdningsprogram Eleva2ren. Thisted stoppede på skærmen i 2001. 

Han blev i 2019 igen TV-vært - på Seniormagasinet, som sendtes på DR2.

Journalister fra Danmark
Ansatte i DR
Kolibrier

Kolibrier (latin: Trochilidae) er en familie af små fugle, der er kendt for deres evne til at holde sig svævende på et bestemt sted i luften ved meget hurtige vingeslag (15-80 gange i sekundet, afhængig af arten). Denne evne giver dem mulighed for bevidst at flyve baglæns (som den eneste gruppe af fugle), at flyve lodret op og ned eller at holde sig i en fast position for at indtage føde fra blomster.

Der findes 338 forskellige arter af kolibrier, og de fleste findes i Sydamerikas regnskove, men kolibrier kan mødes flere steder på det amerikanske kontinent. Verdens mindste fugl er bikolibrien, der blot vejer 2 gram, hannen helt ned til 1,6 gram, og er 5-6 cm lang.

Kolibrier lever primært af nektar, som de suger ud af blomsterhovederne med deres ofte lange tynde næb. Men de æder dog også små insekter og edderkopper. På grund af deres hurtige vingeslag har kolibrier det højeste stofskifte af alle dyr, når man ser bort fra insekter. Deres hjerte slår med op imod 1.260 slag i minuttet, og de spiser typisk hver dag en mængde føde, der vejer mere, end de selv gør.

De fleste arter laver en lille foret rede i trætoppe. Her lægges typisk to hvide æg, der er omkring 1/5 af de voksne fugles størrelse. Rugetiden er i størrelsesordenen 14-19 dage.

Blandt de mange kolibriarter findes blandt andet følgende (opstillet alfabetisk):
 Bikolibri (Mellisuga helenae)
 Båndhalet skægstrube (Threnetes ruckeri)
 Grøntoppet vibekolibri (Stephanoxis lalandi)
 Kæmpekolibri (Patagona gigas)
 Rubinstrube (Archilochus colubris)
 Rødnæbbet vimpelhale (Trochilus polytmus)
 Savnæbskolibri (Ramphodon naevius)
 Trådtoppet tornhale (Discosura popelairii)
 Svalehalekolibri (Eupetomena macroura)

Slægt Amazilia
 Brunbuget amazilie (Amazilia yucatanensis)
 Hondurasamazilie (Amazilia luciae)
 Indigokronet amazilie (Amazilia cyanifrons)

Slægt Colibri
 Brasiliansk violetøre (Colibri serrirostris)
 Brun violetøre (Colibri delphinae)
 Glitrende violetøre (Colibri coruscans)
 Lille violetøre (Colibri thalassinus)

Slægt Eulampis
 Granatstrube (Eulampis jugularis)
 Grønstrubet caraiber (Eulampis holosericeus)

Slægt Eutoxeres
 Hvidspidset seglnæbskolibri (Eutoxeres aquila)
 Okkerhalet seglnæbskolibri (Eutoxeres condamini)

Slægt Glaucis
 Bronzerygget eremit (Glaucis aeneus)
 Kanelbrystet eremit (Glaucis hirsutus)
 Krognæbskolibri (Glaucis dohrnii)
Eurowoman

Eurowoman er et månedsmagasin henvendt til kvinder, der udgives af Egmont. Bladet har et oplag på 25.574 eksemplarer (Dansk Oplagskontrol, 1. halvår 2009), men læses af 169.000 læsere (TNS Gallup, 1. halvår 2009 NY METODE).

Magasinet beskæftiger sig med mode, skønhed og livsstil.e.

Eurowoman udgives samme sted som Euroman. Bladene blev tidligere udgivet af det selvstændige Euroman Publications A/S, men selskabet blev i 2000 overtaget af Egmont-koncernen.

Eksterne henvisninger
 Eurowomans hjemmmeside 

Tidsskrifter fra Danmark
Egmont Fonden
Euroman

Euroman er et dansk månedsmagasin, henvendt til mænd.

Magasinet blev grundlagt i 1992 af Peter Linck og Morten Linck. Oplaget er på 23.655 (Dansk Oplagskontrol, 2. halvår 2008) og bladet har 181.000 læsere månedligt (2020).

Bladets første nummer kom på gaden i marts 1992 og havde den engelske skuespiller Jeremy Irons på forsiden. De første år udkom Euroman hver anden eller tredje måned, men det har siden efteråret 1995 udkommet månedligt. Indholdet kredser om livsstil i bred forstand og med et intellektuelt tilsnit samt portrætter og artikler om aktuelle samfundsforhold, ofte skrevet af kendte journalister. 'Blærerøven' Mads Christensen var i mange år bladets moderedaktør, senere Thomas Bach, derefter Chris Pedersen, efterfulgt af Frederik Lentz Andersen og nuværende er det Kenneth Pihl Nissen der har rollen som moderedaktør.

I de senere år er Euroman udvidet ved også at udkomme dagligt på euroman.dk. Udover artikler producerer de også videoer og podcasts. I december 2018 havde euroman.dk 322.000 månedlige brugere ifølge Dansk Online Index.

Euroman udgives af Euroman Publications A/S, der oprindeligt var et selvstændigt selskab, men som i 2000 blev overtaget af Egmont.

Ansvarshavende chefredaktør er Kristoffer Dahy Ernst.

Chefredaktører 

 2020-: Kristoffer Dahy Ernst
 2017-2020: Karl Erik Stougaard
 2015-2017: Kristoffer Zøllner
 2013-2015: Kasper Steenbach
 2012-2013: Jens Vilstrup
 2000-2012: Mads Lange

Kilder

Eksterne henvisninger
 Euromans hjemmeside 

Etableret i 1992
Tidsskrifter fra Danmark
Egmont Fonden
Bukowo

Bukowo (tysk: Stettin-Buchholz) er en bydel i Stettin belligende på Warszewobakkerne.

Bydelen betjenes af bybuslinjerne F, 58, 63, 101, 107, samt natbuslinjen 524.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside

Szczecin
Bydele
Henrik Lerche

Henrik Lerche (født 11. januar 1956) er en dansk journalist, der i øjeblikket er studievært på 'DR2 Dagen' hos DR.

Lerche blev uddannet journalist fra Danmarks Journalisthøjskole i 1981. Derefter blev han ansat ved Roskilde Tidende og kom i 1984 til Tipsbladet. I 1985 blev han ansat i DR, først på Radiosporten og fra 1994 ved TV-Avisen. I 1995 blev han redaktionschef på Sportnyt, men vendte i 1998 tilbage til TV-Avisen. Han var en årrække TV-Avisens korrespondent i Moskva, hvorfra han og hans kone Susan Hoffmann, der ligeledes er journalist, vendte hjem i 2004.

Journalister fra Danmark
Henrik
Ansatte i DR
Jugulator

Jugulator er det trettende studiealbum af det britiske heavy metal-band Judas Priest, som blev udgivet den 16. oktober 1997 i Japan og den 28. oktober 1997 i resten af verdenen. Det var det første af de to studiealbums med vokalist Tim "Ripper" Owens.
Musikalsk afveg albummet fra deres ældre stil, da den henviste mere til de sene 80'er thrash erindringer om Exodus, post thrash, nu-metal og dødsmetal. Guitarerne blev også stemt ned til C og C#.

Der blev efterfølgende indspillet en video til sangen "Burn in Hell" dog var over to minutter af sangen klippet fra til den endelige video. "Jugulator" og "Blood Stained" var også indkluderet på Judas Priests bokssæt Metalogy.

Spor 
Alle sangene er skrevet af K.K. Downing og Glenn Tipton.
"Jugulator" – 5:50
"Blood Stained" – 5:26
"Dead Meat" – 4:44
"Death Row" – 5:04
"Decapitate" – 4:39
"Burn in Hell" – 6:42
"Brain Dead" – 5:24
"Abductors" – 5:49
"Bullet Train" – 5:11
"Cathedral Spires" – 9:12

Musikere 
Tim "Ripper" Owens – Vokal 
K.K. Downing – Guitar
Glenn Tipton – Guitar
Ian Hill – Bas
Scott Travis – Trommer

Album fra 1997
Judas Priest-album
Hestens spring

Hestens spring er et udtryk man bruger i kemi, når man henviser til en speciel sammenhæng, der er mellem en række grundstoffer i det periodiske system. Ordet er oversat fra det engelske "knights move" grundet dets lighed med springerens måde at flytte sig på i brætspillet skak.

Gyldighed og brugbarhed 
Sammenhængen gælder kun for en række stoffer i et afgrænset område i det periodiske system omkring Indium (se figuren).
Desuden omhandler lighederne kun de fysiske egenskaber såsom smeltepunkter og krystalstrukturer, når metallerne er i samme oxidationstrin.

Det mest brugbare "hestens spring"-par er sølv og thallium, når de har oxidationstrinnet I. Begge ioner har lave ladningsdensitet og danner uopløselige salte med halogenerne som eksempelvis klor. Sådanne salte har ofte lignende smeltepunkter, hvilket eksempelvis er tilfældet for AgCl (smeltepunkt: 455 celsius) og TlCl (smeltepunkt: 430 celsius).

Ekstern henvisning 
knight's move relationship
Periodiske system
Son-Gohan

Son-Gohan (孫 悟飯, Son Gohan) er en japansk fiktiv tegneseriefigur fra Dragon Ball-universet. Han er søn af seriens hovedperson, Son Gokū, og optræder for første gang i Dragon Ball i bind 17, En bror til Son Goku.

Figurbeskrivelse 
Han er søn af Son-Goku og Chichi. Son-Gohan er halv menneske og det gør ham til en mystisk saiyajin, det vil sige at når Son-Gohan bliver rasende vokser hans stryke så meget at han bliver meget stærkere end Son-Goku, for ikke at tale om en nomal saiyajin på hans egen alder. Man for hans styrke at se for første gang i kampen mod Radits (Son-Goku´s bror) hvor Son-Gohan smadrer rumkapslen og giver Radits et meget kraftigt slag i brystkassen og senere i Celle-sagaen bliver Son-Gohan til en Ultra saiyajin, fordi Celle gjorde ham rasende ved at smadre C-16 og det udgjorde nederlaget for Celle. Senere kommer han på Satan City gymnasium og spiller superhelten i byen under navnet 'Den Store Saiyaman'. Han får også en partner Videl som han i fremtiden gifter sig med og får en datter ved navn Pan.

Stemmer. Original Masako Nozawa (både barn og voksen), Engelsk (funimation), stephanie nadolny, (z barn), kyle hebert, (z voksen).

Figurer fra Dragon Ball
Takin

Takin (Budorcas taxicolor) er en gede-antilope, som lever i skovene og omkringliggende områder i den østlige del af Himalaya, dvs. i Indien, Bhutan, Kina (Tibet) og Myanmar/Burma. Den fuldt udvoksede Takin har en skulderhøjde på omkring 110–120 cm, og vejer op til 300 kg. Takin har stor mule, store øjne, og påfaldende små ører. De har en tyk gylden uldpels, som er sort under bugen. Begge køn har små horn som løber parallelt med hovedet og med en spids, der skruer opad. Hornet har en længde på op mod 30 cm.

Takin lever i bambusskove og græsområder i højder fra 2000 til 4500 m. De spiser græs, nye planteskud og blade. Takin er aktiv om dagen, sover om natten, og holder sig i ro eller hviler midt dagen, specielt på dage, hvor det er varmt. Takin er et flokdyr, der lever i små flokker om vinteren og i flokke på op flere hundrede individer om sommeren. Flokkene ledes af en ældre han (buk). Flokkene er mest synlige på åbne vidder, mens de opholder sig langt mere spredt og ofte næsten enkeltvis i skovområder

Det er fire underarter:
 Mishmi takin (Budorcas taxicolor taxicolor)
 Shensi takin el. Gylden takin (Budorcas taxicolor bedfordi)
 Tibetansk takin el. Sichuansk takin (Budorcas taxicolor tibetana)
 Bhutanesisk takin (Budorcas taxicolor whitei).

Takin er Bhutans nationaldyr. Det antages, at Takin kan være det dyr, som udgør udgangspunktet for legenden om Jasons Gyldne Skind i den græske mytologi.

Bhutan
Dyr fra Østasien
Gede-antiloper
IUCN Rødliste - sårbare arter
Antisense teknik

Antisense teknik er en molekylærbiologisk metode, som bruges til at nedregulere specifikke gener i en celle. populært sagt kan antisense beskrives som kunsten at slukke for geners aktivitet. Metoden går i grove træk ud på vha. gensplejsning at indføre et komplementært gen til det gen, man ønsker at regulere. Det vil i lighed med det oprindelige gen danne enkeltstrengede mRNA molekylær, som i kraft af deres komplementaritet vil binde sig til mRNA fra det oprindelige gen, og sammen vil de danne en dobbelthelix. Det betyder, at der ikke kan dannes protein af det uønskede gen.

Eksempel 
Ved hjælp af antisense kan man ændre en organismes gensammensætning og dermed ændre dens egenskaber; det kan føre til reduktion af sukkerindholdet i kartofler. Et lavt sukkerindhold bevirker, at kartoflerne ikke bliver brune, når de steges. Hvis man tilfører kartoflen et gen, der er komplementært til sukkerindholdsegenskabs-genet, vil dette gen ved transskriptionen lave en mRNA, der på samme måde er komplementær til sukkerindholdsegenskabs-genets mRNA. Disse to mRNA-molekyler vil gå sammen og danne et dobbeltstrenget mRNA-molekyle, som ikke kan indgå i translationen i ribosomerne. Herved vil effekten af det gen, der regulerer sukkerindholdet, ophøre.

Noter 

Biokemi
Genetik
Anne-Mette Aagaard

Anne-Mette Aagaard (født 5. august 1973) er en kvindelig dansk maratonløber.

Aagaard blev i 2006 dansk mester på 10 km landevejsløb i tiden 34:56 min, og blev således blot den 2. danske kvinde under 35:00 min siden 2002. I 2006 deltog hun også ved Europamesterskabet i atletik på maratondistancen, hvor hun blev nr. 19 i tiden 2:39:29 timer. I 2007 deltog hun ved verdensmesterskabet, også på maratondistancen, hvor hun sluttede som nr. 39 i tiden 2:46:22 timer.

Aagaard løb frem til 2016 for Sparta Atletik, hvor hun bliver blev trænet af Richard Hjortebjerg. Hun var i 2007 nummer 61 på kvindernes Europarangliste for maraton. I 2006 var hun som nummer 89.

Personlige Rekorder 
 10 km Landevej: 34.35 (2009)
 1/2m: 1.15.41 (2009)
 Marathon: 2.35.00 (2007)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Annemette Aagaards danske mesterskaber og rekorder  
 Dansk Atletik Forbund
 Sparta  
 DR Sporten – Fint maraton af Annemette Aagaard
 Statletik-profil

Maratonløbere fra Danmark
Atleter fra Sparta Atletik
King James Version

Den autoriserede King James Version er en engelsk oversættelse af hele Bibelen, som blev udgivet første gang i 1611 af den engelske kirke. Ligesom de fleste andre oversættelser fra denne tid blev teksten til Det Nye Testamente oversat fra en samlet græsk udgave, Textus Receptus; Det Gamle Testamente blev oversat fra en hebraisk tekst, som var udarbejdet af masoreterne; til sidst var apokryferne oversat fra den græske oversættelse, Septuaginta, bortset fra Ezras 2. bog, som blev oversat fra den latinske Vulgata.

Oversættelsen har fået navn efter kong James I af England, fordi det var hans autorisation, som gjorde arbejdet muligt for kirken. Kongen og biskoppen af London udarbejdede kriterierne for oversættelserne i et brev, hvori de bestemte, at noter i margenen ikke skulle trykkes med, som det ellers var gjort i Genève-oversættelsen, og sikrede at den nye oversættelse ville være i overensstemmelse med gældende ekklesiologi for den engelske kirke. Visse græske og hebræiske ord skulle oversættes på en måde, som svarede til deres traditionelle brug i kirken. Eksempelvis skulle ordet "kirke" bibeholdes og ikke oversættes som "forsamling". Den nye oversættelse skulle afspejle den engelske kirkes episkopale struktur og traditionelle tro på et ordineret præsteskab.

I praksis overtog King James Version pladsen som autoriseret bibel i den engelske kirke, men den blev dog ikke formelt autoriseret af parlamentet før 1662, og det var kun indirekte, idet teksten blev brugt i den autoriserede Book of Common Prayer.

Bibeloversættelsen fik stor indflydelse på engelsk sprog og litteratur. Herman Melville og William Wordsworth var dybt influeret af den.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Bibeludgaver