Ernst August 1. af Hannover

Ernst August 1. (5. juni 1771 – 18. november 1851) var konge af Hannover fra 1837 til 1851.

Han var søn af kong Georg 3. af Storbritannien og prinsesse Charlotte-Sofie af Mecklenburg-Strelitz og fra 1799 1. hertug af Cumberland og Teviotdale, prins af Storbritannien.

Ernst August var den første konge af Hannover, der var bosat i landet.

Barndom og ungdom 
Ernst August blev født den 5. juni 1771 på Buckingham House i London som femte søn af kong Georg 3. Han blev undervist hjemme, til han i 1786 begyndte sin uddannelse på universitetet i Göttingen i Tyskland.

I 1791 tog han sammen med sine yngre brødre til Hannover, hvor de gennemgik en omfattende militær træning. Han havde en kort militær karriere, der blandt andet gav ham flere ar i ansigtet.

I 1799 blev han af sin fader udnævnt til hertug af Cumberland og Teviotdale, en gammel titel i den britiske kongefamilie.

Ernst August og tiden i England 
Ernst August var tidens mindst populære medlem af den britiske kongefamilie. Hans personlighed og udseende gav anledning til flere rygter. Han skulle have slået sin tjener ihjel i 1810 og haft et incestuøst forhold til sin søster, der resulterede i et barn.

Nogle historikere accepterer påstandene, mens andre afviser dem.

Fra sit sæde i Overhuset, hvor han tilbragte en stor del af sin tid, var han fortaler for yderligtggående Tory synspunkter. Han bekæmpede katolikkernes ligestilling, lige som han forgæves søgte at bane vej for sin egen tronbestigelse efter sin bror Vilhelm 4. i stedet for sin niece Victoria.

Ægteskab 
I 1815 blev han gift med sin kusine prinsesse Friederike af Mecklenburg-Strelitz. Ægteskabet var et inklinationsparti, og parret havde forelsket sig i hinanden, mens Friederike var gift med en tysk prins. Det gjorde ægteskabet upopulært, og rygtet ville vide, at prinsessen havde forgivet sin første mand for at gifte sig med Ernst August.

Konge af Hannover 

I 1837 døde Ernst Augusts bror, kong Vilhelm 4., og blev fulgt på tronen af deres niece, Victoria. Ernst August blev samtidig, som nærmeste mandlige slægtning, konge af Hannover. Kongeriget Hannover havde været i personalunion med Storbritannien, men kvinder kunne ikke arve tronen, da Hannover fulgte den Saliske lov. Tronen gik til Ernst August.

Ernst August 1.s regeringstid blev generelt en succes, og han var en populær og afholdt monark i Hannover i de 14 år, han sad på tronen. Han var ligeledes den første regerende monark i flere generationer, der boede i landet. Det øgede hans popularitet fra begyndelsen.

En af Ernst August første handlinger som konge var at sætte den liberale forfatning af 1833 ud af kraft. Det gav anledninger til en del protester. I 1840 gav han landet en ny forfatning, som dog i lyset af martsurolighederne i 1848 atter ændredes i mere liberal retning.

Han arbejdede energisk på at modernisere landet, som under hans styre fik forbedrede sanitære forhold og gasbeslysning. Ligeledes var hans interesse og støtte til jernbanen til megen gavn for nationen.

Ernst August forblev upopulær i England, og hans eneste besøg i landet, efter han blev konge i 1843, gav anledning til flere familieskænderier.

Ernst August 1. døde i 1851 efter længere tids sygdom og blev begravet i et mausoleum i byen Hannover.

Titler og prædikater 
5. juni 1771 – 29. august 1799: Hans kongelige højhed prins Ernst August

29. august 1799 – 20. juni 1837: Hans kongelige Højhed hertugen af Cumberland og Teviotdale

20. juni 1837 – 18. november 1851: Hans majestæt kongen af Hannover

Børn 
Ernst August og Friederike af Mecklenburg-Strelitz fik sammen kun sønnen,

1. Georg af Hannover 1819-1878, gift med prinsesse Marie af Sachsen-Altenburg.

Eksterne henvisninger 

 Ernst August  på hjemmesiden Die Welfen  

Huset Hannover
Kongelige fra Storbritannien
Konger af Hannover
Protestantiske monarker
Personer fra London
Hertuger af Cumberland