kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Louisa Helmuth

Louisa Nene Helmuth (tidligere Pusle Helmuth Darville og født Luise Charlotte Helmuth 12. august 1962) er en dansk tidligere børneskuespiller og sekretær som er bedst kendt under navnet Pusle Helmuth som hun blev kaldt fra barn af. Hun debuterede i en alder af kun tre år i filmen Min søsters børn, og var med i de tre efterfølgende film i denne serie.
Før den sidste "Min søsters børn" film i 1971 medvirkede hun i filmen "Ta' lidt solskin" med undertitlen "Gårdsangerens unger" fra 1969.

Hun stoppede med skuespillet i de tidlige teenageår og har i sit voksne liv arbejdet som sekretær i Folketinget, stewardesse, receptionist, køkkenmedhjælper, rengøringskone, tjener, bartender og garderobedame.

Pusle skrev i 2004 sin selvbiografi "Pusle" – En personlig historie, som var en målrettet advarsel til nutidens forældre til spirende børnestjerner. Hun skrev i bogen: "Pas godt på dem. De er meget sårbare. For det at være barnestjerne er en voksenrolle."

Pusle åbnede i 2019 restauranten Helmuth i Hellerup. Restauranten lukkede senere på grund af coronakrisen.

Privat 
Hun var frem til 2018 gift med Søren, med hvem hun har børnene Victoria og Albert. Sønnen Simon har hun fra et tidligere forhold.

Pusle Helmuth er barnebarn af Osvald Helmuth og datter af skuespillerne Frits Helmuth og Jeanne Darville. Hun er halvsøster til skuespilleren Mikael Helmuth og tante til Kristoffer Helmuth. Hun boede, som barn, hos sin mor i Lyngby nord for København.

Filmografi 
 Min søsters børn (1966)
 Min søsters børn på bryllupsrejse (1967)
 Min søsters børn vælter byen (1968)
 Ta' lidt solskin (1969)
 Min søsters børn når de er værst (1971)

Diskografi 
Fra 'Min søsters børn'-filmene har Pusle indsunget bl.a:
 "Tryllesangen" / "Jodlesangen" – fra "Min søsters børn på bryllupsrejse"
 Syngepigerne sammen med Lotte (Vibeke Houlberg) fra Min søsters børn vælter byen
 "Det' mentalt, det er galt" - sammen med Dirch Passer - fra Min søsters børn vælter byen
 "Stjerneland" - Min søsters børn vælter byen
 "Blops Godnatsang" - sammen med de øvrige søskende i flere "Min søsters børn"-film. Denne sang anvendes også i senere 'Min søsters børn'-film af nyere dato.

Desuden har hun bl.a indsunget disse børnesange:
 "Godnat-sang til Pondus" / "Pingvinmarch" - for Landmandsbanken / København Zoo
 "Tryllemissen" / "Koen I Nøddebo" (1969)
 "Rudolf med den røde tud" / "På loftet sidder nissen med sin julegrød" (1969)
 "Fri Fra Skole" / "Sangen Om Myggen Og Stæren"

Biografi 
 ”En dag med Pusle” (1969) – biografisk bog om barnestjernen
 "Pusle" – En personlig historie (2004) 
 “Jeg er blevet klogere på mig selv” (2017)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Børneskuespillere fra Danmark
Selvbiografer fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Vækstperiode

Vækstperioden er den del af året, hvor planterne har tilvækst. Rodvæksten kan hos nogle planter foregå ved temperaturer helt til 0 °C, men almindeligvis indstilles alle livsfunktioner, når temperaturen i jorden kommer under 5 °C. Topvæksten er derimod styret af en kombination af lys og varme, eller mere præcist: af forholdet mellem nettoprimærproduktionen fra fotosyntesen og tørstoftabet i åndingen. Vækstperiodens længde bestemmes derfor af den lysmængde, som er den mindste mulige, når fotosyntesen skal give overskud i forhold til åndingstabet. 

Planterne har indbygget en hel række låsninger, der forhindrer dem i at springe ud for tidligt. Vinterdvalen kan kun brydes, når disse hormonelle låsninger er brudt gennem en række stofskifteprocesser hen gennem foråret. Når det er sket, vil planten springe ud i den første, milde periode, og derefter satser den al sin oplagrede stivelse på vækst i etårsskud og blade.

Når bladene er foldet ud, begynder de straks af have fotosyntese, og efter det 5. blad begynder planten at have nettooverskud. På den anden side af Skt. Hans går lysmængden ned, samtidig med at temperaturen stiger. Det betyder mindre fotosyntese og mere åndingstab og derfor mindre vækstkraft. 

I løbet af sommeren og efteråret afslutter planten sin tilvækst og indleder oplagringen af ny stivelse i veddet. Afslutningen af væksten er igen styret af hormonelle balancer, som på deres side viser en tilpasning til de lokale klimaforhold. Planter af samme art, men fra forskellige breddegrader, vil afslutte væksten på forskellige tidspunkter. De nordlige provenienser (økotyper, herkomster eller frøkilder) vil afslutte først, mens de sydlige vil vente længst.

Denne arveligt betingede forskel i afmodning er en af hoveårsagerne til forskelle i hårdførheden hos planter af samme art.

Botanik
Apostlenes Gerninger

Apostlenes Gerninger(ApG) er den femte bog i Det Nye Testamente. Den er en fortsættelse af Lukasevangeliet og ifølge overleveringen er den skrevet af evangelisten Lukas. Skriftet beretter om apostlenes og andre tidlige kristnes gerninger i tiden efter Jesu opstandelse og himmelfart.

Datering 
Apostlenes Gerninger er det ældste skrift, der skildrer kristendommens historie. Bogen dateres normalt til år 80-100 e.Kr. Meget tyder på at forfatteren til Apostlenes gerninger har læst Jødernes Oldtid af Josephus som dateres til 93/94 e.Kr.

Indhold 
Apostlenes Gerninger minder om den antikke litteraturform praksislitteratur, som "Aleksanders gerninger", og Lukas kan sagtens have haft kendskab til dem. Det højtidelige og religiøse sprog er dog inspireret af Septuaginta (den første græske oversættelse af Den hebræiske bibel) og især de apokryfe skrifter Første- og Anden Makkabæerbog.

Apostlenes Gerninger begynder med et forord, hvori forfatteren henviser til sin ”første bog” (Lukasevangeliet), og lige som det stiles den til en Theofilus. Apostlenes Gerninger tager afsæt, hvor evangelierne endte – med Jesus' opstandelse og himmelfart. Derefter følger ApG de kristnes tidligste historie som apostelmødet. Fra kapitel ni følges apostlen Paulus på sine missionsrejser til den hedenske verden.

I en række passager skriver forfatteren som om, han rejste med Paulus og selv var en del af begivenhederne:
” Vi var i forvejen gået om bord og sejlede til Assos, hvor vi skulle tage Paulus med. Sådan havde han bestemt det, for han ville selv rejse til fods. Da han mødte os i Assos, tog vi ham om bord og nåede til Mitylene.” (ApG 20,13-14).
Ifølge ”vi-passagerne” (16,10-17; 20,5-15; 21,1-18; 27,1-28,6) skulle Lukas have mødt Paulus i Troas, fulgt ham til Filippi og ventet der, for at tilslutte sig hans 3. missionsrejse.

Vi ved ikke, om disse passager er et stilistisk middel, eller om han virkelig rejste med Paulus. Bogen slutter med Paulus' forkyndelse i Rom.

Litteratur 
Gads Danske Bibelleksikon, A-K, 1965

Bøger i Det Nye Testamente
Septuaginta

Septuaginta, eller Septuaginten, er den ældste græske oversættelse af den hebraiske bibel og består af Det Gamle Testamente og de apokryfe skrifter. Ordet septuaginta er latin for "halvfjerds", og ofte forkortes navnet til LXX, romertal for 70.

Navnet LXX skyldes en helt uhistorisk tradition i en af pseudoepigraferne, Aristeasbrevet, der beretter, at den jødiske menighed i Aleksandria henvendte sig til præsteskabet i Jerusalem med anmodning om at få skriftlærde til Aleksandria for at oversætte lovbøgerne til græsk. Således skulle 72 - seks fra hver af de tolv israelitiske stammer - palæstinensiske skriftlærde i Aleksandria have udarbejdet en oversættelse, hvis autoritet fremgik af, at selvom alle disse mennesker havde arbejdet uafhængigt af hinanden, viste det sig, at de enkelte oversættelser stemte overens til punkt og prikke. Antallet 72 blev for nemheds skyld forkortet til 70. Beretningen er et påfund for at give LXX autoritet blandt jøder. Det er utænkeligt, at palæstinensiske jøder ville medvirke til en græsk oversættelse. Dens uensartethed sandsynliggør, at den blev til gennem et par hundrede år. Det korrekte i oplysningerne er formentlig, at oversættelsen i første omgang lagde vægt på Moseloven. Sprogforskere finder også indslag fra egyptisk, der ville lyde fremmed for Palæstina-jøder.
 
Overrsættelsen menes at være udført omkring 250-130 f.Kr. af diaspora-jøder i Egypten og kaldes derfor også for den alexandrinske bibeloversættelse. 

Initiativet til oversættelsen tilskrives Ptolemaios 2. Den første kristne menighed brugte Septuaginta som sin hellige skrift.

Der findes en del forskelle på Septuaginta og den masoretiske tekst (= den hebraiske tekst, kaldt sådan, fordi den er overleveret gennem den jødiske sekt masoreterne). Den vigtigste (set med kristne øjne) forskel er nok Esajas 7:14, der det i Septuaginta hedder: "Se, jomfruen skal blive med barn og føde en søn, og hun skal give ham navnet Immanuel", hvilket i Matthæus 1:22-23 tolkes som en profeti om Jesu fødsel. LXX tabte snart autoritet blandt jøder, der kunne henvise til, at den var en dårlig og forkert oversættelse af den hebraiske tekst, der i stedet siger: "Se, "den unge kvinde" skal blive med barn og føde en søn, og hun skal give ham navnet Immanuel," hvor ordet, der på hebraisk bruges, er alma (עַלְמָה), der simpelthen betyder "ung pige", enten hun er gift eller ej - og ikke betula (בְּתוּלָ֕ה), der faktisk er hebraisk for "jomfru".

LXX, mere end den hebraiske kanon, blev kirkens hellige skrift i den første århundreder. Det mærkes i Det Nye Testamente, hvor citaterne fra GT i stor udstrækning er taget fra LXX frem for masoreternes tekst. Derfor dannede LXX i starten også grundlaget for andre oversættelser. Det er disse, vi skylder vort kendskab til LXX i dag, for de ældste jødisk-græske håndskrifter er gået tabt. Vulgata, Hieronymus' senere latinske oversættelse af førnævnte masoretiske tekst, fortrængte med tiden Septuaginta i Vesteuropa, men Septuaginta bruges stadig i stort omfang i den græsk-ortodokse kirke.

Kilder

Eksterne lænker 
 Mogens Müller, Septuaginta, Gads Bibelleksikon, 2. udg. (1998), s. 724-25.

Hellige skrifter
Bibelen
Bibelske udtryk
Slaget på Grønttorvet

Slaget på Grønttorvet kan referere til flere begivenheder i 1918:

Slaget på Grønttorvet (29. januar 1918) – politiet splitter en syndikalistisk demonstration
Slaget på Grønttorvet (13. november 1918) – voldsomme kampe mellem politi og demonstranter
Bellarmino

Roberto Francesco Remolo Bellarmino, kendt som Robert Bellarmin eller Kardinal Bellarmin (født 4. oktober 1542 i Montepulciano, død 17. september 1621 i Rom) var teolog og medlem af jesuiterordenen. Han var en af det 16. århundredes vigtigste fortalere for den romerske katolicisme og pavens overhøjhed. Han har forfattet talrige dogme-skrifter, som stadig anses som vigtige tekster for den katolske forståelse af den kristne doktrin.

Det var i en polemik mod Bellarmin, at Jesper Rasmussen Brochmand udgav sin Controversiarum sacrarum (1626-1628).
 
Bellarmin blev i 1599 – mod sin vilje – valgt ind i kardinalkollegiet og udnævnt til biskop af Capua. Samtidig var han også leder af Inkvisitionsdomstolen i Rom. Han er kendt uden for kirkelige kredse for sin rolle i Inkvisitionsdomstolens kætterisag mod dominikanermunken og fritænkeren Giordano Bruno (dømt i 1600) og i den første sag mod videnskabsmanden Galileo Galilei (dømt i 1616).

I 1930 blev Bellarmino helgenkåret af pave Pius 11. og i 1931 ophøjet til kirkelærer. Siden 1923 æres hans legeme i tredje kapel fra højre i kirken Sant' Ignazio i Rom. Hans knogler er samlet med sølvtråde og iklædt kardinaldragt, ansigtet og hænderne er dækket med sølv og kan ses under alteret, som er viet til ham.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Et billede af Bellarmino i Sant' Ignazio

Teologer fra Italien
Kirkelærere
Italienere i 1500-tallet
Italienere i 1600-tallet
Der er ingenting i verden så stille som sne

Der er ingenting i verden så stille som sne blev skrevet af Helge Rode i 1896. Det findes tre melodier til teksten, skrevet af Thomas Laub (1857 – 1927) og af hans elev, Povl Hamburger (1901 – 1972), i 1937 samt af Klaus Brinch (1939-2020)

Sange fra 1896
Laura Buhl

Laura Østergaard Buhl (født 12. maj 1992), er en dansk skuespiller, der blev landskendt som Sofie i tv-julekalenderen "Jul i Valhal".

Hun medvirkede desuden også i julekalenderes efterfølger Guldhornene.

I 2011 fortalte hun åbent om sin spiseforstyrrelse i DR Mamas dokumentarserie 5 min. i virkeligheden

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Pikkerbakken

Pikkerbakken er en bakke der ligger syd for og nær Frederikshavn. Den er en del af en ca. 3 km lang kystskrænt ved Jyllands østkyst, der er dannet af Yoldia- og Litorinahavet i istiden. Pikkerbakken rejser sig 71 meter over havet og flader ud umiddelbart syd for Haldbjerg. På Pikkerbakken står Kongestenen, hvor kongerne Frederik 8. og Frederik 9. har deres signatur stående.

I Pikkerbakkerne ligger Søværnets Maritime Overvågningscenter..

Pikkerbakken blev i år 1909 skænket til Frederikshavns Kommune af sparekassedirektør Elius Andersen, konsul Ernst Jacobsen og  herredsfuldmægtig Johannes Vogelius.

Referencer 

Frederikshavn
Bakker i Danmark
Life Begins Again

Life Begins Again er debutalbummet fra den amerikanske rockgruppe Jimmy Chamberlin Complex. Det blev udgivet i 25. januar 2005.

Studieindspilningerne varede kun én uge og foregik fra 22. til 29. juni 2004. På albummet medvirker en række gæstemusikere, heriblandt Billy Corgan fra Smashing Pumpkins, Bill Medley fra Righteous Brothers og Rob Dickinson fra Catherine Wheel.

Skæringliste 

 "Streetcrawler"
 "Life Begins Again"
 "PSA"
 "Loki Cat"
 "Cranes of Prey"
 "Love Is Real"
 "Owed to Darryl"
 "Newerwave"
 "Time Shift"
 "Lullabye"
 "Loki Cat (reprise)"

Medvirkende 

 Jimmy Chamberlin (trommer)
 Billy Mohler (bas, keyboard, guitar)
 Sean Woolstenhulme (guitar)
 Adam Benjamin (fender rhodes)

Information om sangene 

Alle sangene er skrevet af Jimmy Chamberlin med undtagelse af "Lullabye", der er skrevet af Billy Mohler og Becca Popkin. 

Der blev ikke udgivet nogen singler fra albummet, men i radioen er det oftes den instrumentale "Streetcrawler", "Loki Cat" eller "Owed to Darryl", der bliver spillet. 

Flere af sangene gør brug af en gæsteforsanger, heriblandt "Loki Cat", hvor Billy Corgan synger. På samme sang spiller Jimmy Chamberlins far også nogle dele af trommerne. 

Debutalbum fra 2005
Debutalbum fra USA
Rockalbum fra USA
Jimmy Chamberlin Complex

Jimmy Chamberlin Complex er et amerikansk rockband, der blev dannet i 2004 af trommeslager Jimmy Chamberlin og Billy Mohler.

Jimmy Chamberlin Complex udgav i januar 2005 deres debutalbum, Life Begins Again, hvor også Sean Woolstenhulme og Adam Benjamin medvirkede. De fire tog også på en mindre verdensturné i 2005. Efter den korte verdensturné annoncerede Jimmy Chamberlin, at bandet ville gå i studiet for at indspille et nyt album. Imidlertid er Jimmy Chamberlin vendt tilbage som trommeslager i Smashing Pumpkins, og det er ukendt om The Complex nogensinde kommer til at lave musik igen.

Album 

 Life Begins Again (2005)

 

Musikgrupper fra USA
Moe Szyslak

Moe Szyslak er en af personerne i tegnefilmserien The Simpsons.

Han bestyrer den lokale bar "Moe's Tavern" i daglig tale bare "Moe's".

Om Moe og hans bar 

Moe kommer fra Italien. Hans rigtige navn er: "Momar Szyslak", men han bliver bare kaldt Moe. Han er uddannet bartender fra England. Han er desuden blevet hjemsøgt af et genfærd af en af hans lærere. 

Hans bar er blevet bygget om flere gange, bl.a. til et stort nystilet diskotek hvor kun VIP's måtte komme ind, og en anden gang hvor han og Marge byggede det om til en traditionel engelsk pub med bindingsværk. Oprindeligt var hans bar et otte etagers hotel kaldet moe-tel 8.

Moe har det med at komme til skade eller få sin bar ødelagt. Det sker i mange afsnit. Moes kærlighed er ret ulykkeligt, han finder aldrig den rette. Han siger også, at han er grim. Der er nogle gange hvor han er tæt på at finde sin kærlighed. Men det går galt hver gang. Han har f.eks været sammen med Edna Krabappel. Han står også altid klar til at gifte sig med Marge, hver gang Homer menes død eller forsvunden. Der er også et afsnit hvor han vil have en plastikoperation, fordi han at han er grim.

Hans stemme indtales af Hank Azaria.

Eksterne henvisninger 

Hjemmeside om Moe med alt fra biografi til kunderne på "Moe's Tavern". 

Figurer i The Simpsons
David Ornette Cherry

David Ornette Cherry (født 1958, død 20. november 2022) var en amerikansk jazzmusiker. Han var multi-instrumentalist, komponist og digter og arbejdede som musiker med at kombinere jazzmusikken med den klasiske tradition og med elementer fra afrikansk og verdensmusik. Han var søn af Don Cherry og Monika Karlsson (Moki Cherry) og bror til bl.a. Eagle-Eye Cherry og halvbror til Neneh Cherry.

Karriere 
Hans musikalske interesse skyldes hans fars samarbejdspartnere gennem tiderne, som Ornette Coleman osv. som tit besøgte deres hjem, på Mariposa Avenue i Los Angeles. Det som for alvor satte ham i gang med musikken, var en tur til Sverige med sin far, Don Cherry, hvor David kom ud for en ulykke. Dette gjorde det umuligt for ham at øve klaver og spille musik. I slutningen af sommeren (da David var 16 år), kom han til at spille sin første koncert i Gøteborg, Sverige sammen med den tyrkiske slagtøjspiller Okay Temiz

David kom senere til at studere musik på Bishop College i Dallas, samtidig koncentrerede han sig om det såkaldte "World Music" på "California Institute of the Arts". David brugte en del tid i "Creative Music Studio" i Woodstock, New York. Her brugte han tiden godt og samarbejdede med en utal musikere fx Trilock Gurtu, Olatunji, Jai Deva, og Foday Musa Suso. Han koncentrerede sig om jazz'en og musik, i forskellige kulturer. 

Selvom jazz er hans rod til musikken, forbinder han tit sin musik med det såkaldte "Multi-Kulti". 

Keyboards, melodika og woodflute er nogle af de instrumenter han udøver.

Udover de nævnte har David Ornette Cherry også samarbejdet med: Don Cherry, Ed Blackwell, Charlie Haden, Billy Higgins, Nana Vasconcelos, Carlos Ward, Jim Pepper, Collin Walcott, Wadada Leo Smith og Justo Almario.

Søskende 
 Eagle-Eye Cherry Musiker/Bror
 Neneh Cherry Musiker/Halvsøster
 Christian Jon Cherry Skolelærer/Bror
 Jan Elisia Cherry Musiker (Violin)/Søster

Kompositioner af David Ornette Cherry 
 Ensemble for Improvisers
 Organic Groove
 First Time Out
 Impressions of Energy

Egne udgivelser 
 The End Of A Century

Referencer

Eksterne henvisninger 
Billeder af David Ornette Cherry
 http://www.musiconphoto.com/UD_03AUG01_GB/galleries_jazz_DOCherry1.htm 

Jazzmusikere fra USA
Jetlag

Jetlag er et udtryk for den fysiologiske reaktion, der indtræffer, når man ændrer kroppens døgnrytme ved hurtigt at rejse gennem flere tidszoner.

Fænomenet opstår, når man flyver fra øst mod vest eller omvendt, men ikke nord-syd, da man flyver inde for nogenlunde den samme tidszone. Det er som regel værst, når man rejser fra vest til øst, da det er sværere at falde i søvn, end det er at holde sig vågen, når man flyver den anden vej.

Det maksimale jetlag, man kan blive udsat for, er 12 timer, dvs. at hvis man flyver fra Los Angeles til Hongkong med en tidsforskel på 16 timer, er det reelt kun 8 timer, ligesom hvis man fløj fra Los Angeles til London.

Typiske tegn på jetlag 
 Træthed
 Desorientering
 Kvalme
 Hovedpine
 Søvnløshed eller meget skiftende søvnrytme
 Dehydrering og manglende appetit
 Irritation

Se også
Socialt jetlag

Naturvidenskab
Tid
Søvn
Bryggeren

Bryggeren er en dansk tv-serie sendt på DR i 1996, som handlede om Carlsbergs stifter J.C. Jacobsen, dennes familie og sønnen Carl.

Serien bygger på Kristof Glamanns bog af samme navn. De to generationer blev først forsonet på faderens dødsseng.

Udvalgte medvirkende 
 J.C. Jacobsen: Jens Jørn Spottag, Frits Helmuth
 Laura: Cecilia Zwick Nash, Karen Wegener
 Caroline Jacobsen: Bodil Kjer
 Carl Jacobsen, barn (afsnit 6): Mikkel Boe Følsgaard
 Carl Jacobsen, voksen: Søren Sætter-Lassen
 Emil Chr. Hansen Preben Kristensen

Litteratur 
 Kirsten Glamann, Hvem er hvem hos Bryggeren, Gyldendal, 1997. .

Eksterne henvisninger 
 Bryggeren på DR Bonanza
 
 

Søndagsserier på DR
Dramaserier fra Danmark
Danske tv-serier fra 1990'erne
Bonanza
SEO

SEO har flere betydninger:

 Søgemaskineoptimering – en metode til placering af websider.
 Sponsors for Educational Opportunity – amerikansk almennyttig organisation.
Roger Moore

Sir Roger George Moore (født 14. oktober 1927 London, død 23. maj 2017 Schweiz ) var en engelsk skuespiller, mest kendt for sine roller som britisk action helte: først som Simon Templar i tv-serien Helgenen 1962 – 1969, så i De uheldige helte fra 1971, hvor han spillede sammen med Tony Curtis, og siden i rollen som James Bond i årene 1973 – 1985.

Biografi 
Roger Moore blev født i Stockwell i London. Han er søn af en politimand og gik i skolen Dr. Challoner's Grammar School i Amersham i Buckinghamshire. Han optrådte første gang på film i 40'erne. Ud over De uheldige helte og James Bond har Roger Moore optrådt som Ivanhoe og den pokerspillende Maverick fra Det Vilde Vesten. Efter optagelserne af James Bond-filmen Octopussy i Indien i 1983 engagerede Moore sig i humanitært arbejde. Hans kollega Audrey Hepburn imponerede ham med sit arbejde for UNICEF, og derfor blev han selv UNICEF-ambassadør i 1991.
Roger Moore har en datter, Deborah Moore, og to sønner med Luisa Mattioli. Sønnen Geoffrey Moore er også skuespiller og ejer en restaurant i London.

Moore optrådte første gang som James Bond i 1973, i filmen Live and Let Die hvor musikken blev skrevet af Paul McCartney. Han spillede den berømte agent 007 i følgende 7 film:

 Live and Let Die (1973)
 The Man with the Golden Gun (1974)
 The Spy Who Loved Me (1977)
 Moonraker (1979)
 For Your Eyes Only (1981)
 Octopussy (1983)
 A View to a Kill (1985).

Roger Moore blev diagnosticeret med prostatakræft i 1993. Men efter en operation blev han raskmeldt. I 1999 blev Moore hædret med ordenen Commander of the British Empire og den 14. juni 2003 med ordenen Knight Commander of the British Empire. På sine ældre dage optrådte han kun sjældent på TV, sidst var i en tv-serie i 2002.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra England
Personer fra London 
James Bond
Briter i 1900-tallet
Briter i 2000-tallet