kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Balling

Balling er en by på halvøen Salling med , beliggende 6 km sydøst for Rødding, 13 km sydvest for Roslev, 34 km nordøst for Holstebro og 12 km nordvest for Skive. Byen hører til Skive Kommune og ligger i Region Midtjylland.

Balling hører til Balling Sogn. Balling Kirke ligger ensomt lidt nord for selve byen.

Faciliteter 
 Balling Skole har 165 elever på 0.-6. klassetrin og 170 elever på 7.-9. klassetrin. Desuden er der SFO med 80 børn fra 0.-3. klasse og en juniorklub for 4.-6. klasse.
 Tumlegården er en selvejende børnehave.
 Ideen til et multihus i Balling opstod i 2003, og i 2014 blev "Pulsen" indviet. Det er dels en idrætshal med fitnesscenter, spinninglokale, varmtvandsbassin og sauna, multisal til kulturelle arrangementer, festlokaler til selskaber og mødelokaler samt et sundhedshus med praktiserende læger, fysioterapeuter, fodplejer, kommunens "sundhedssatellit" og en sygeplejeklinik.
 Balling Ældrecenter blev genopført i 2005-06 og har 25 plejeboliger og 6 ældreboliger, alle i stueplan.
 Byparken med legeplads blev indviet i 2000. Parken er anlagt i et område, der tit blev oversvømmet, så det var naturligt også at anlægge en lille sø.
 Sparekassen Balling har hovedsæde i Balling og afdelinger i Skive og Holstebro.
 Balling har Dagli'Brugs, pizzeria, slagter, apotek og tandlægeklinik.

Historie

Landsbyerne 
I 1901 blev Balling beskrevet således: "I Sognet Balling Kirke og Byerne: Nørre- og Sønder-Balling med Skole, Købmandshdlr., Andelsmejeri og Telefonst.;" Det høje målebordsblad fra 1800-tallet viser desuden et jordemoderhus i Nørre-Balling og en mølle i Sønder-Balling.

Stationsbyen 
Sønder-Balling fik jernbanestation på Vestsallingbanen (1924-66). Stationen havde omløbsspor og læssespor med stikspor samt svinefold.

Det lave målebordsblad fra 1900-tallet viser foruden stationen forsamlingshus, bageri, fattighus, lægebolig, apotek og telefoncentralen i Sønder-Balling. I Nørre-Balling lå skolen og mejeriet. Kirkelandsbyen Nørre-Balling og stationsbyen Sønder-Balling voksede sammen midt i 1900-tallet, men betragtes som to bydele i Balling by. Grænsen mellem dem går ved vejen Villaparken, hvis villaer hører til Nørre-Balling.

Stationsbygningen er bevaret på Posthusvej 6. Den 25 km lange asfalterede cykel- og vandresti "Vestsallingstien" går gennem byen på Posthusvej, som er anlagt på banens tracé. I forlængelse af Posthusvej mod sydøst følger stien banetracéet på 800 meter til Vollingvej. Mod sydvest fra Ørnevej følger stien kun sporadisk banetracéet.

Kommunen 
Volling Sogn var i 1800-tallet et anneks til Balling Sogn, hvor præstegården lå. Balling-Volling pastorat blev grundlaget for Balling-Volling sognekommune, der fungerede frem til kommunalreformen i 1970, hvor den indgik i Spøttrup Kommune. Balling og Rødding var omtrent lige store og ville begge have kommunens rådhus, men som kompromis blev det placeret i landsbyen Ramsing.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 
 Pulsen - Sparekassen Balling Hallen 
 SDFE kortviser: Høje målebordsblade 1842-1899 og lave målebordsblade 1901-1971

Byer i Skive Kommune
Sofia Rudjeva

Sofia Andrejevna Rudjeva (russisk: София Андреевна Рудьева; født 15. november 1990 i Sankt Petersborg (tidligere Leningrad) er en russisk skønhedsdronning, vinder af Miss Rusland 2009 og deltager i Miss Universe i 2009.

Biografi 
Sofia Rudjeva blev født i 1990 i Sankt Petersborg i en kunstnerfamilie. I første omgang ønskede hun at følge i sine forældres fodspor, hvorfor hun tilmeldte sig en kunstskole som 10 år, men gik ud igen efter to års studie. Derefter studerede hun til skuespiller indtil hun tilmeldte sig et modelbureau som 15-årig. Hun dimitterede fra high school i 2008, og planlægger at studere på et universitet i fremtiden om end hun ikke har fastlagt retning.
Før sin kroning som Miss Rusland 2009, havde hun på daværende tidspunkt allerede flere års erfaring ked modelbranchen og havde deltaget i en række professionelle modeshows. I marts 2009 vandt hun Miss Rusland som 18 årig og med titlen som Miss Rusland også en præmie på 10.000 dollars som hun har i sinde at donere til beskyttelse af hjemløse dyr.

Med sejren i Miss Rusland blev hun også Ruslands repræsentant til Miss Universe 2009, som skulle afholdes på Bahamas i august samme år. Sofia udtalte at hun mente at titlen som Miss Universe ville være vigtig for sit land, og at ”russiske kvinder er stærke i ånden. De kan på den ene side være både meget stærke og energiske og samtidigt kærlige og søde hustruer og kærlige mødre. Russiske mødre er de bedste i verden.”
Miss Universe 2009 titlen blev vundet af Venezuelas Stefania Fernandez.

Nøgenskandale 
Kort tid efter at have vundet Miss Rusland, dukkede en række nøgenfotografier af Sofia op på internettet som oprindeligt var blevet udført for det udenlandske magasin Perfect 10 fire år tidligere da hun lige var fyldt 15. Sofia erkendte i et åbent brev sin fejl og beklagede sine tidligere handlinger. Hun frygtede at billederne ville hindre hende i at deltage i Miss Universe, men konkurrencens arrangører fandt ikke fotografierne "skærpende omstændigheder" og tillod hende at deltage.

Eksterne henvisninger 
 Sofia Rudjeva  
 Smukkeste pige i Rusland valgt 
 Skandale! «Miss Rusland» filmet nøgen for et udenlandsk magasin 
 Nude photos of Miss Russia 2009 leak on the Net , Mosnews, 23. marts 2009 
 Eighteen-year-old model wins Miss Russia contest, Pravda, 9. marts 2009 
 “It’s my self-reliance and frankness that helped me” – Miss Russia 
 Billedegalleri fra Perfect 10 

Deltagere i Miss Rusland
Deltagere i Miss Universe
Personer fra Sovjetunionen
Personer fra Sankt Petersborg
Jordbro Å

Jordbro Å er en ca. 25 km lang å mellem Viborg og Skive i det nordlige Midtjylland. Den har sit udspring nordøst for Sjørup og løber mod nordøst forbi Daugbjerg Kalkgruber. Den svinger efterhånden i nordlig retning mod Stoholm, hvor Mønsted Å (der kommer fra sydøst og har sit udspring i den nu tørlagte Rosborg Sø syd for Mønsted) løber sammen med Jordbro Å. Fra sammenløbet fortsætter den mod nord gennem Dalgas Plantage forbi Sønder- og Nørre Ørum samt hovedgården Strandet og løber ud i den vestlige side af Hjarbæk Fjord cirka 4 km sydøst for Virksund.

Jordbro Å har en god bestand af havørred, bækørred og regnbueørred.
Tilsammen afvander Jordbro Å og Mønsted Å  et areal på 145 km².

Eksterne kilder og henvisninger
Viborg Kommunes redegørelse og regulativ for åsystemet

Vandløb i Danmark
Vandløb i Viborg Kommune
Enrico Dandolo (doge)

Enrico Dandolo (født 1107, død 21. juni 1205) var den 42. doge af Republikken Venedig fra 1195 til sin død. Han huskes for sin blindhed, fromhed, lange levetid og klogskab. Han er berygtet for sin rolle i det fjerde korstog, som han i en alder af halvfems rettede mod det byzantinske rige. Han besejrede hovedstaden Konstantinopel. Han var nevø til patriarken Enrico Dandolo.

I 1192 blev Enrico Dandolo valgt til doge i Republikken Venedig og var en vigtig deltager i det fjerde korstog kort før sin død i 1205.

Eksterne henvisninger 

 Thomas F. Madden (2003): "Enrico Dandolo and the Rise of Venice", JHU Press,  Google bøger  

Personer i Italiens historie
Doger
Viktorija Lopyrjova

Viktorija Petrovna Lopyrjova (, ; født 26. juli 1983 i Rostov ved Don, daværende Sovjetunionen (nuværende Rusland) er en russisk model, populær tv-værtinde og skønhedsdronning, vinder af Miss Rusland 2003 og en overgang kortvarigt direktør for Miss Rusland konkurrencen.

I 2006 var hun værtinde for Miss Europe som blev afholdt i Ukraine. I 2008 deltog hun i et russisk realityshow som er den russiske udgave af Robinson Ekspeditionen, på russisk kaldt for Den sidste helt.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside  
 Miss Rusland Viktoria Lopireva  
 RuTube video 

 

Deltagere i Miss Rusland
Personer fra Sovjetunionen
Personer fra Rostov ved Don
Det Særlige Kirkesyn

Det Særlige Kirkesyn blev oprettet ved Lov af 19. februar 1861 om nogle bestemmelser vedr. kirkesyn, præstegårdssyn mv. som et organ, der skulle føre tilsyne med Folkekirkens ældste og vigtigste kirkebygninger.

Synet blev oprettet, fordi man indtil da havde savnet en særlig sagkundskab ved kirkesyn, hvor der var spørgsmål om bevaring og istandsættelse af kirker af arkæologisk eller kunstnerisk betydning. Blandt andet var flere kirker blevet underkastet voldsomme og ødelæggende ombygninger. Ifølge den nye lov kunne Ministeriet for Kirke- og Undervisningsvæsenet, senere Kirkeministeriet, i sådanne tilfælde udnævne et særligt syn, bestående af 3 personer med den fornødne sagkundskab, dvs. hovedsageligt arkitekter og arkæologer.

Hvad Det Særlige Kirkesyn bestemte, kunne ikke indankes for en anden myndighed. Visse kirker af monumental betydning blev fra 1861 underkastet særligt syn hvert år, hvert andet år eller hvert tredje år. Ved cirkulære af 31. maj 1897 udsendte ministeriet instrukser for Det Særlige Kirkesyn, som alene skulle beskæftige sig med kirkerne i deres egenskab af monumenter, medens de i andre henseender var underkastet det ordinære provstesyn. Af bestemmelserne fremgår, at 25 kirker på det tidspunkt var underkastet særligt syn. 3 andre kirker, der også havde været underkastet særligt syn, overgik til ordinært provstesyn. J.J.A. Worsaae blev første formand for Synet.

Loven af 1861 afløstes senere af Lov nr. 282 af 30. juni 1922 om vedligeholdelse af kirker og kirkegårde mv., som bestemte dels, at "fortrinlig vigtige kirkebygninger" skulle henlægges under Det Særlige Kirkesyn (§41), dels at et særligt syn kunne nedsættes, hvis en kirke underkastedes en hovedistandsættelse eller en større udvidelse (§42). Udskrift af protokollat vedr. særligt kirkesyn sendtes til Kirkeministeriet, som traf afgørelse om evt. videre foranstaltninger. Samme bestemmelser fandtes i lovbekendtgørelse 455 af 23. september 1947, som uden ændringer afløstes af lov 268 af 22. maj 1986 33-38.

I 1980 var 40 kirker i Denmark underkastet særligt kirkesyn.

Tidligere medlemmer af Det Særlige Kirkesyn 

 1861-18xx J.J.A. Worsaae, arkæolog (formand fra 1861)
 1861-1896 Johan Daniel Herholdt, arkitekt
 1885-18xx Henry Petersen, arkæolog
 1887-1906 J.E. Gnudtzmann, arkitekt
 1887-19xx H.B. Storck, arkitekt
 18xx-1910 Arthur William Mollerup, historiker
 1904-1935 Martin Borch, arkitekt
 1905-19xx Vilhelm Ahlmann, arkitekt
 1907-19xx Andreas Clemmensen, arkitekt
 1910-1938 Mouritz Mackeprang, historiker
 19xx-19xx Johannes Magdahl Nielsen, arkitekt
 1930-1930 Hother A. Paludan, arkitekt
 19xx-1951 Poul Nørlund, historiker (formand)
 19xx-19xx Aage Roussell, arkitekt (formand fra 1951)
 1962-1986 Elna Møller, arkitekt
 1975-1993 Mogens Boertmann, arkitekt
 1987-1992 Hans Munk Hansen, arkitekt

Se også 
 Det Særlige Bygningssyn

Kilder 
 Beskrivelse på Statens Arkiver

Danske myndigheder
Etableret i 1861
Folkekirken
Kulturarvsorganisationer
Royal Flying Corps

Den 13. maj 1912 oprettede den britiske hær Royal Flying Corps (RFC) (: Kongeligt flyverkorps) og udgjorde de britiske flystyrker ved Vestfronten i det meste af 1. Verdenskrig (i modsætning til Royal Naval Air Service – RNAS). Ved krigens begyndelse var opgaverne koncentreret om støtte til hæren gennem artilleriobservationer og rekognosceringer. Dette førte gradvis RFC-piloterne ud i luftkampe med de tyske piloter og senere til angreb på tysk infanteri og depoter, bombninger af tyske flyvepladser og senere endnu strategiske bombeangreb på tysk rustningsindustri og infrastruktur.

Ved begyndelsen af 1. Verdenskrig bestod RFC, under kommando af David Henderson, af fem eskadriller – en eskadrille med observationsballoner og fire fly-eskadriller, hvor RFC eskadrille nr. 1 og nr. 2 udgjorde de første eskadriller i verden med fastvingefly. Disse blev første gang anvendt til observationer fra luften 13. september 1914, men det blev først rigtigt effektivt da man fik udviklet brugen af radiotelegrafi fra 9. maj 1915. Fotografering fra luften blev forsøgt i 1914, men blev først effektivt anvendeligt året efter. I 1918 kunne luftfotos tages fra 15.000 fods høj og RFC havde 3.000 fototydere. Faldskærme var ikke til rådighed for RFC's flybesætninger selvom Calthrop Guardian Angel (1916 modellen) officielt blev indført ved krigens slutning. På det tidspunkt havde ballonobservatører anvendt faldskærme i tre år.

17. august 1917 præsenterede general Jan Smuts en rapport om den fremtidige luftstyrke. På grund af potentialet for "beskadigelse af fjendens område og ødelæggelse af industri- og befolkningscentre i stor målestok", anbefalede han dannelsen af en ny luftstyrke på niveau med hæren og flåden. Den nye styrke ville stille de dårligt udnyttede mænd og maskiner fra RNAS til rådighed på Vestfronten samt indstille den evindelige rivalisering mellem general- og admiralstaben på flyområdet. 1. april 1918 smeltede RFC og RNAS sammen til det nye selvstændige værn Royal Air Force, RAF.

Storbritanniens militær
1. verdenskrig
Postumus

Marcus Cassianius Latinius Postumus var den første romerske kejser af det Galliske Kejserrige. Han var formodentlig selv af gallisk herkomst. Han regerede i perioden 260 – 269 e.kr. Han var i 261 anerkendt som overherre af provinserne Gallien, Spanien og Britannien.

Politiske Karriere 
Tidligste kilder om Postumus angiver at han var feltherre udstationeret ved Rhinen sammen med Silvanus og kejser Gallienus’ søn Salonius, omkring 258. De skulle beskytte imperiets nordlige grænse samt støtte Salonius’ regering af Gallien. Postumus var sidestående guvernør af de germanske provinser. I 260 var Romerriget i dyb krise med ydre og indre fjender og da kejser Gallienus forlangte plyndringsgods udleveret fra Postumus’ tropper, valgte de at udnævne Postumus til Imperator. Silvanus og Salonius støttede kejseren og blev dræbt. Postumus blev herefter udråbt til konsul i Köln. I 261 blev han udråbt til Germanicus Maximus, hvilket blev anerkendt i provinserne Gallien, Spanien og Britannien. I 265 forsøgte Gallienus at angribe Postumus, men uden held.
I 269 blev en vis Laelianus udråbt til Augustus af tropperne i Mainz. Posthumus besejrede Laelianus samme år ved Mainz. Da Postumus nægtede sine tropper at plyndre byen blev han myrdet og efterfulgt af en Marius.

Eksterne henvisninger 

 Dietmar Kienast (1996): Römische Kaisertabelle, Wiss.: Buchges (Darmstadt.)

Kejsere fra Romerriget
Tjek fødsels- og dødsår
Ida Marie Hede

Ida Marie Hede (født 26. januar 1980) er en dansk forfatter, uddannet fra Forfatterskolen i 2008.

Hun er mag.art. i kunsthistorie fra Københavns Universitet og MA i Aural and Visual Culture fra Goldsmiths i London.

Udgivelser 

 Seancer, Anblik, 2010 (tekster)
 Kollektive Læseformer, After Hand, 2013 (med Amalie Smith)
 Det kemiske bryllup, Gyldendal, 2013 (kortprosatekster)
 Inferno, Forlaget Arena, 2014 (med billedside af Signe Schmidt Kjølner Hansen)
 En to tre, Forlaget Gladiator, 2016 (samling af tidligere udgivelser)
 Bedårende, Forlaget Gladiator, 2017 (fortælling)

Referencer 

Digtere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Kvindelige forfattere i det 21. århundrede
The Twilight Saga: Eclipse

The Twilight Saga: Eclipse er en amerikansk vampyrfilm fra 2010 og efterfølgeren til Twilight og The Twilight Saga: New Moon. Filmen er baseret på bogen Eclipse af Stephenie Meyer og instrueret af David Slade.

Kristen Stewart, Robert Pattinson og Taylor Lautner spiller hovedrollerne som henholdsvis Bella Swan, Edward Cullen og Jacob Black.

Medvirkende 
 Kristen Stewart som Bella Swan 
 Robert Pattinson som Edward Cullen 
 Taylor Lautner som Jacob Black 
 Billy Burke som Charlie Swan 
 Ashley Greene som Alice Cullen 
 Jackson Rathbone som Jasper Hale 
 Nikki Reed som Rosalie Hale 
 Kellan Lutz som Emmett Cullen 
 Elizabeth Reaser som Esme Cullen 
 Peter Facinelli som Dr. Carlisle Cullen 
 Bryce Dallas Howard som Victoria

Handling 

Bogen handler om vampyren Victoria, som danner en hær af nyfødte vampyrer, som hun vil have til at dræbe Cullen-klanen. De nyfødte vampyrer kommer til Forks, hvorefter Cullen-klanen slås med dem, mens varulvene (formskifterne) kommer klanen til assistance.

Referencer

Eksterne links 
 

Amerikanske film fra 2010
Dramafilm fra USA
Engelsksprogede film
Vampyrfilm
Film instrueret af Bill Condon
Romantiske film fra USA
Ungdomsfilm fra USA
Fantasyfilm fra USA
Twilight
Film baseret på bøger
Oksana Fjodorova

Oksana Gennadjevna Fjodorova (russisk: Окса́на Генна́дьевна Фёдорова; født 17. december 1977 i Pskov, daværende Sovjetunionen (nuværende Rusland) er en russisk model, tv-værtinde, politimajor, skuespillerinde, UNICEF Goodwill-ambassadører og skønhedsdronning, vinder af Miss Sankt Petersborg (1999), Miss Rusland (2001) og Miss Universe (2001).

Biografi 
Oksana Fjodorova er datter af en far, der var atomfysiker, og en mor der var sygeplejerske på et psykiatrisk hospital. Oksana blev født og opvoksede i den vestrussiske by Pskov, hvor hun boede, indtil hun blev 18 år. Her tog hun en uddannelse indenfor politiet, som hun i 1997 bestod med en guldmedalje.  Hun arbejdede herefter som efterforsker i Pskov i seks måneder, før hun tog til Sankt Petersborg for at videreuddanne sig indenfor ministeriet for indre anliggender. Hun dimitterede i 2000 og arbejdede derefter kortvarigt som inspektør i lufthavnen Pulkovo.

Modelkarriere 
Mens hun stadig var studerende, vandt hun i 1999 skønhedskonkurrencen som Miss Sankt Petersborg, og derefter Miss Kalokagathia (1999), Miss Fitness, Miss Fortune, og til slut Miss Rusland (2001)). Med titlen som Miss Rusland fik hun muligheden for at deltage i Miss Universe, som blev afholdt i San Juan i Puerto Rico samme år. Hun blev her kåret som Miss Universe, efter at have vundet både badedragt- og aftenkjoledisciplinerne med stor margen til de andre deltagende, hendes score på 9,88 i badedragt var den højeste i konkurrencens historie. Som Miss Universe 2002 rejste hun Frankrig, Italien, Kenya, Canada, Grækenland, Panama, Indonesien og Puerto Rico, men der dukkede snart rygter frem om, at hun var blevet gravid – hvilke hun dog benægtede. Alligevel valgte hun efterfølgende frivilligt at opgive sin titel, efter en erklæring pga. personlige omstændigheder og et ønske om at færdiggøre sin uddannelse. Officielt fik hun frataget sin titel for ikke at opfylde de mange opgaver, der forventes af en Miss Universe titelholder. På tidspunktet udtalte hun i et interview, at hun nægtede at udføre opgaverne efter at have været blevet fornærmet i det amerikansk radioprogram The Howard Stern Show. Hun bebrejdede Miss Universes organisatorerne for ikke på forhånd at have advaret hende om Sterns grænseoverskridende radioprogram, et program hun som udlænding ikke havde kendskab til. Miss Universe titlen gik videre til Panamas Justine Pasek – nummer to i konkurrencen – som derved blev sit lands første Miss Universe.

Oksana Fjodorovahar efterfølgende færdiggjort sin uddannelse og forsvaret sin universitetsdisputats, deltaget i en lang række radio- og tvprogrammer, tv-serier og desuden nogle film, været opstillet for et politisk parti, været involveret i FNarbejde (UNICEF). Hun er russisk ortodoks kristen. I 2007 giftede hun sig med den tyske forretningsmand Philip Toft i München.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 
 Yahoo Chat Group for Oksana Fedorova  
 UNICEF Russia information om Ms. Fedorova  
 Missosology.Org: Analyzing beauty pageants  
 
 Телеканал "РОССИЯ" (TV-kanal Rossiya)  
 

 

Deltagere i Miss Rusland
Personer fra Sovjetunionen
Personer fra Pskov
Kick-Ass (film)

Kick-Ass er en amerikansk/britisk superheltefilm fra 2010, instrueret af Matthew Vaughn. Den er baseret på tegneserien af samme navn af Mark Millar og John Romita, Jr.

Handling 

Kick-Ass handler om teenageren Dave Lizewski (spillet af Aaron Johnson), som inspieret af tegneserier beslutter sig for at blive superhelt. I forbindelse med sine heltegerninger kæmper han side om side med Big-Daddy (Nicolas Cage) og hans datter Hit Girl (Chloë Moretz), der i årevis har arbejdet på at få uskadeliggjort mafiabossen Frank D'Amico (Mark Strong)

Medvirkende 
 Aaron Johnson – Dave Lizewski/Kick-Ass
 Nicolas Cage – Damon Macready/Big Daddy
 Chloë Grace Moretz – Mindy Macready/Hit-Girl.
 Mark Strong – Frank D'Amico
 Christopher Mintz-Plasse – Chris D'Amico/Red Mist
 Lyndsy Fonseca – Katie Deauxma
 Yancy Butler – Angie D'Amico
 Jason Flemyng – bygningens dørmand
 Elizabeth McGovern – Mrs. Lizewski
 Garrett M. Brown – Mr. Lizewski
 Dexter Fletcher – Cody
 Clark Duke – Marty
 Evan Peters – Todd
 Xander Berkeley – Detektiv Gigante
 Omari Hardwick – Sergeant Marcus Williams
 Craig Ferguson – Som sig selv

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 Mark Miller on the Kick-Ass Movie
 Nicolas Cage Reveals "Kick-Ass" Film Adaptation Will Downplay Violence 
 Kick-Ass tegneserien på myspace

Film baseret på tegneserier
Britiske film fra 2010
Amerikanske film fra 2010
Film instrueret af Matthew Vaughn
Satirefilm fra USA
Engelsksprogede film
AGA

AGA er en svensk industrivirksomhed, der producerer industri- og specialgasser. Virksomheden udvikler desuden nye anvendelsesmuligheder for gas. Virksomheden er en del af Linde AG, som i dag verdens førende gas- og ingeniørvirksomhed med omkring 50.000 medarbejdere i mere end 70 lande over hele verden. Manden bag AGA var Gustaf Dalén, som var én af århundredets store opfindere, hvis fantastiske resultater – og skæbnesvangre eksperimenter – med gasser og luftarter i 1912 gav ham Nobelprisen i fysik. En del produkter har set dagens lys i AGA’s 100-årige historie; fra et Aga-fyr, hvis belysning brugtes langs Panamakanalen over AGA-bilen og AGA-komfuret til AGA radio- og TV-apparater, og i 2009 en danskvandsmaskine.

Ingeniørvirksomheder fra Sverige
Kemivirksomheder fra Sverige
AGA-komfur

AGA-komfuret er et komfur, der blev opfundet i 1929 af den svenske nobelpristager Gustaf Dalén. Han var blevet blind af en eksplosion i forbindelse med forsøg med gasarter. Han udviklede konceptet for AGA-komfuret (Aktiebolaget GasAccumulator).

De produceredes i Sverige til 1957, men støbejernspladerne bliver produceret på Englands næstældste jernstøberi i den afsides dal i Coalbrookdale i Shropshire. Det var der den industrielle revolution begyndte, da Abraham Darby som den første smeltede jern ved at anvende koks. Hans smeltemetode er næsten uændret. AGA er et prestigekomfur i mange køkkener i Storbritannien.

AGA-komfurer er fremstillet i støbejern og har en varmekilde med en lav intensitet, der konstant kører. De har derfor et meget stort energiforbrug sammenligne med konventionelle moderne komfurer. Til gengæld kan de fungere som varmekilde i boligen.

I forbindelse med 80-års jubilæet i 2009 søgte man at finde den det ældste fungerende AGA-komfur via The Daily Telegraph. Der var flere tusinde henvendelser og vinderen blev etkomfur, der var installeret i 1932, som tilhørte familien Hett i Sussex.

Referencer 

Komfurer
Ralph Stanley

Dr. Ralph Stanley (født 25. februar 1927 i McClure, Virginia, død 23. juni 2016) var en amerikansk bluegrassmusiker og banjospiller. Sammen med sin bror Carter Stanley spillede han under navnet The Stanley Brothers. De dannede i 1946 bandet Clinch Mountain Boys.

Diskografi

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Banjospillere
Musikere fra USA
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet