kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Octavian Nemescu

Octavian Nemescu (født 29. marts 1940 i Pascani, Rumænien - død 6. november 2020) var en rumænsk komponist, lærer og professor.

Nemescu studerede komposition hos bl.a. Mihail Jora, Paul Constantinescu og Anatol Vieru på Musikkonservatoriet i Bukarest, og på musikseminarer i Tyskland gennem tiden. Han har skrevet 5 symfonier, orkesterværker, kammermusik, korværker, rituelmusik, elektronisk musik, multimedia musik etc.

Nemescu underviste fra 1990 i komposition på National University of Music i Bukarest og på school of Art "George Enescu" i Iaşi, hvor han var professor Han modtog mange priser, bl.a. Aaron Copland Prize (1980) og priser flere gange fra Den Rumænske Komponist Forening, for sin musik.

Udvalgte værker 

 "NonSymfoni No. 5" (1988-1992) - for orkester
 "PreSymfoni No. 6" (1996-2000) - for orkester
 "PostSymfoni No. 2" (2001) - for orkester
 "PluriSymfoni No. 1" (2002) - for orkester
 "PostSymfoni No. 3" (2003) - for orkester
 "Finaleph" (1990) - for orkester''

Eksterne henvisninger 
 Om Octavian Nemescu på www.musicweb-international.com
 Om Octavian Nemescu

Komponister fra Rumænien
Professorer fra Rumænien
Lærere fra Rumænien
Aurel Stroe

Aurel Stroe (født 5. maj 1932 i Bukarest, Rumænien - død 3. oktober 2008 i Mannheim, Tyskland) var en rumænsk komponist, professor, lærer, pianist og filosof.

Stroe studerede komposition og klaver på Musikkonservatoriet i Bukarest hos Mihail Andricu og Maria Totino (1951-1956). Han studerede tillige i Tyskland på Darmstadt Musikkonservatorium hos Mauricio Kagel, György Ligeti og Karlheinz Stockhausen (1966-1969). Stroe har skrevet 2 symfonier, orkesterværker, kammermusik, 5 operaer, scenemusik, korværker, vokalværker, elektronisk musik etc.

Han har undervist som gæstelærer og professor i komposition på University of Illinois i Chicago (1985) og var fast lærer og professor i komposition på Mannheim Musik Hochschule für Musik (1986-1993).

Udvalgte værker 

 Sinfonia "for the Orchestra Mare!" (1954) - for orkester
 Simfonia (1973) - for orkester
 "Laude I" (1966) - for orkester
 "Canto I" (1967) - for orkester
 "Laude II" (1968) - for orkester
 "Canto II" (1971) - for orkester
 Simfonia concertante for slagtøj og orkester (1996)
 Koncertmusik (1965) - for klaver, messingblæsere og slagtøj

Komponister fra Rumænien
Filosoffer fra Rumænien
Professorer fra Rumænien
Pianister fra Rumænien
Lærere fra Rumænien
Personer fra Bukarest
Cornelia Tăutu

Cornelia Tăutu (født 10. marts 1938 i Odorhei, Rumænien - død 24. marts 2019 i Tyskland) var en rumænsk komponist og pianist.

Tautu studerede komposition på Musikkonservatoriet i Bukarest hos bl.a. Stefan Niculescu, Aurel Stroe og Ion Dumitrescu.

Hun har skrevet en symfoni, orkesterværker, kammermusik, instrumentalmusik, og ikke mindst filmmusik, som hun er mest kendt for. Hun har også været radiovært på musikprogrammer på rumænsk radio.

Udvalgte værker 
 Symfoni nr. 1 (1987) - for orkester
 Sinfonietta (1986) - for orkester
 "Inventions" (1986) - for orkester
 "Engravings and Dice" (1989) - for orkester
 Filmmusik

Eksterne henvisninger 
 Om Cornelia Tautu på www.musicweb-international.com

Komponister fra Rumænien
Pianister fra Rumænien
Gheorghe Dumitrescu

Gheorghe Dumitrescu (født 15. december 1914 i Otesani - død 20. februar 1996 i Bukarest, Rumænien) var en rumænsk komponist, dirigent, violinist, professor og lærer.

Dumitrescu studerede komposition på Musikkonservatoriet i Bukarest hos Mihail Jora, Dimitrie Cuclin, og direktion hos Filip Lazar. Han har skrevet 11 symfonier, orkesterværker, operaer, kammermusik, koncerter, balletmusik, korværker, teatermusik, oratorier, vokalmusik, filmmusik etc.

Dumitrescu var ligeledes dirigent og violinist på Bukarest Nationale Teater og underviste som professor og lærer i komposition på Musikkonservatoriet i Bukarest. Modtog flere priser gennem tiden bl.a. de rumænske akademipriser (1951,1961).

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1945) - for orkester
 Symfoni nr. 2 "Republik" (1962) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1965) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1968) - for orkester
 Symfoni nr. 5 "af klokkerne" (1983) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (1990) - for orkester
 Symfoni nr. 7 (1990) - for orkester
 Symfoni nr. 8 (1990) - for orkester
 Symfoni nr. 9 (1990) - for orkester
 Symfoni nr.10 "Hellig (1990) - for orkester
 Symfoni nr.11 "af smerte og håb" (1993) - for orkester
 Hamlet (1941) - Teatermusik
 Cellokoncert (1947) - for cello og orkester
 "Jordens sange" (1958) - for blandet kor''

Eksterne henvisninger 
 om Gheorghe Dumitrescu på www.musicweb-international.com

Komponister fra Rumænien
Dirigenter fra Rumænien
Violinister fra Rumænien
Professorer fra Rumænien
Lærere fra Rumænien
Aladár Zoltán

Aladár Zoltán (født 31. maj 1929 i Märtinis-Harghita - død 9. juli 1978 i Tirgu-Mure, Rumænien) var en rumænsk komponist, dirigent og lærer.

Zoltán, der var af ungarsk herkomst, studerede komposition på Cluj Musikkonservatorium hos Jodál Gabor. Han har skrevet 2 symfonier, orkesterværker, kammermusik, instrumentalværker for mange instrumenter, og vokalmusik etc.

Han blev senere lærer i kompostion på Cluj Musikkonservatorium og dirigent for Tirgu-Mures Filharmoniske Orkester.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1963) - for orkester
 Symfoni nr. 2 "Til fædrelandets pris" (1972) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 Om Aladár Zoltán på www.musicweb-international.com
 

Komponister fra Rumænien
Komponister fra Ungarn
Dirigenter fra Rumænien
Lærere fra Rumænien
Wimbledon-mesterskabet i mixed double 2021

Wimbledon-mesterskabet i mixed double 2021 var den 98. turnering om Wimbledon-mesterskabet i mixed double. Turneringen var en del af Wimbledon-mesterskaberne 2021 og blev spillet i All England Lawn Tennis and Croquet Club i London, Storbritannien i perioden 1. - 11. juli 2021 med deltagelse af 48 par.

Mesterskabet blev vundet af Neal Skupski og Desirae Krawczyk, som i finalen besejrede Joe Salisbury og Harriet Dart med 6-2, 7-6(1). Krawczyk vandt dermed den anden grand slam-titel i sin karriere, eftersom hun fire uger tidligere havde vundet French Open-titlen med Salisbury som makker. Skupski var i sin første grand slam-finale og vandt følgelig den første grand slam-titel.

De forsvarende mestre fra det foregående mesterskab i 2019, Ivan Dodig og Latisha Chan, tabte i tredje runde til John Peers og Zhang Shuai.

Pengepræmier 

Den samlede præmiesum til spillerne i mixed double androg £ 368.000 (ekskl. per diem), hvilket var et fald på ca. 14 % i forhold til den foregående turnering i 2019.

Turnering

Deltagere 

Turneringen havde deltagelse af 48 par, der var fordelt på:
 43 direkte kvalificerede par i form af deres ranglisteplacering.
 5 par, der havde modtaget et wildcard (markeret med WC).

Seedede spillere 

Oprindeligt blev de 16 bedste par seedet, men efter afbud fra flere af parrene, blev listen udvidet med et ekstra seedet par.

Wildcards 

Fem par modtog et wildcard til turneringen.

Resultater

Kvartfinaler, semifinaler og finale

Første, anden og tredje runde

Se også 
 Wimbledon-mesterskabet i herresingle 2021
 Wimbledon-mesterskabet i damesingle 2021
 Wimbledon-mesterskabet i herredouble 2021
 Wimbledon-mesterskabet i damedouble 2021

Eksterne henvisninger 
 Wimbledon

Noter 

Wimbledon-mesterskaberne 2021
2021
Wimbledon-mesterskabet i damedouble 2021

Wimbledon-mesterskabet i damedouble 2021 var den 98. turnering om Wimbledon-mesterskabet i damedouble. Turneringen var en del af Wimbledon-mesterskaberne 2021, og kampene med deltagelse af 64 par blev spillet i perioden 1. - 10. juli 2021 i All England Lawn Tennis and Croquet Club i London, Storbritannien.

Mesterskabet blev vundet af Hsieh Su-Wei og Elise Mertens, som i finalen besejrede Veronika Kudermetova og Jelena Vesnina med 3-6, 7-5, 9-7 efter at have afværget to matchbolde til det russiske par i andet sæt. Hsieh vandt Wimbledon-mesterskabet i damedouble for tredje gang, efter at hun tidligere havde vundet titlen i 2013 sammen med Peng Shuai og i 2019 med Barbora Strýcová som makker. Det var hendes fjerde grand slam-titel i alt, da hun derudover også havde vundet French Open 2014. Mertens vandt Wimbledon-titlen i damedouble for første gang, og det var hendes anden grand slam-titel i karrieren, da hun inden da også havde vundet US Open 2019 sammen med Aryna Sabalenka.

Pengepræmier og ranglistepoint 

Den samlede præmiesum til spillerne i damedouble androg £ 2.128.000 (ekskl. per diem), hvilket var et fald på ca. 7 % i forhold til den foregående turnering i 2019.

Turnering

Deltagere 

Turneringen havde deltagelse af 64 par, der var fordelt på:
 59 direkte kvalificerede par i form af deres ranglisteplacering i double.
 5 par, der har modtaget et wildcard (markeret med WC).

Seedede spillere 

De 16 bedst placerede af deltagerne på WTA's verdensrangliste pr. 21. juni 2021 blev seedet:

Wildcards 

Syv par modtog et wildcard til turneringen.

Resultater

Kvartfinaler, semifinaler og finale

Første, anden og tredje runde

Se også 
 Wimbledon-mesterskabet i herresingle 2021
 Wimbledon-mesterskabet i damesingle 2021
 Wimbledon-mesterskabet i herredouble 2021
 Wimbledon-mesterskabet i mixed double 2021

Eksterne henvisninger 
 Wimbledon

Noter 

Wimbledon-mesterskaberne 2021
2021
WTA Tour 2021
Wimbledon-mesterskabet i herredouble 2021

Wimbledon-mesterskabet i herredouble 2021 var den 128. turnering om Wimbledon-mesterskabet i herredouble. Turneringen var en del af Wimbledon-mesterskaberne 2021 og kampene med deltagelse af 64 par blev spillet i All England Lawn Tennis and Croquet Club i London, Storbritannien i perioden 1. - 10. juli 2021.

Mesterskabet blev vundet af førsteseedede Nikola Mektić og Mate Pavić, som i finalen besejrede fjerdeseedede Marcel Granollers og Horacio Zeballos med 6-4, 7-6(5), 2-6, 7-5. Det kroatiske par vandt dermed deres ottende titel i 2021, men det var deres første grand slam-titel som makkere. De blev det første kroatiske par, der vandt Wimbledon-mesterskabet i herredouble, og det første rent kroatiske par, der vandt en grand slam-titel. Pavić vandt sin tredje grand slam-titel i karrieren, da han tidligere havde vundet Australian Open 2018 og US Open 2020 med henholdsvis Oliver Marach og Bruno Soares som makkere. Det var til gengæld Mektić' første grand slam-titel.

De forsvarende mestre fra den foregående turnering i 2019, Juan Sebastián Cabal og Robert Farah, tabte i kvartfinalen til Rajeev Ram og Joe Salisbury.

Starten på turneringen blev forsinket på grund af udbredt regnvejr på de første dage af Wimbledon-mesterskaberne 2021, og derfor blev kampene i de to første runder af herredoubleturneringen spillet bedst af tre sæt. Fra tredje runde gik man tilbage til det sædvanlige format med kampe afgjort i bedst af fem sæt.

Pengepræmier og ranglistepoint 

Den samlede præmiesum til spillerne i herredouble androg £ 2.128.000 (ekskl. per diem), hvilket var et fald på ca. 7 % i forhold til den foregående turnering i 2019.

Turnering

Deltagere 

Turneringen havde deltagelse af 64 par, der var fordelt på:
 57 direkte kvalificerede par i form af deres ranglisteplacering i double.
 7 par, der havde modtaget et wildcard (markeret med WC).

Seedede spillere 

De 16 bedst placerede af deltagerne på ATP's verdensrangliste pr. 21. juni 2021 blev seedet:

Wildcards 

Syv par modtog et wildcard til turneringen.

Resultater

Kvartfinaler, semifinaler og finale

Første, anden og tredje runde

Se også 
 Wimbledon-mesterskabet i herresingle 2021
 Wimbledon-mesterskabet i damesingle 2021
 Wimbledon-mesterskabet i damedouble 2021
 Wimbledon-mesterskabet i mixed double 2021

Eksterne henvisninger 
 Wimbledon

Noter 

Wimbledon-mesterskaberne 2021
2021
ATP Tour 2021
Chingford

Chingford er et distrikt i det nordøstlige London i London Borough of Waltham Forest ca. 16 km nordøst for Charing Cross.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Queen Elizabeth's Hunting Lodge
 Arkivmateriale relateret til Chingford ved UK National Register of Archives

Bydele i London
Kathinka Agerskov

Kathinka Hedevig Agerskov (født 8. august 1859 i Flensborg, død 23. november 1890 på Frederiksberg) var en dansk maler.

Kathinka Hedwig var datter af kaptajnen Andreas Julius Agerskov (1811-1872) og hans kone Kathinka Elisabeth Jakobine.

Hun blev uddannet af landskabsmaler Vilhelm Kyhn og studerede i København sammen med malerne Carl Thomsen og Christian Thørrestrup.

Hun havde udstillet på Charlottenborg siden 1884, og det var for det meste små interiører og genrebilleder med få figurer. Da Kunstskolen for Kvinder tilknyttet Københavns Kunstakademi blev grundlagt i 1888, deltog hun i skolens forberedende klasse siden februar / marts 1889 og modelklassen i foråret 1890, som hun måtte forlade kort derefter på grund af sygdom; hun døde samme år.

Kathinka Hedwig giftede sig med lægen Ernst Carl Michael Christian Bilsted (1853–1936) den 25. juli 1889 i Frederiksberg.

Eksterne henvisninger 
 

Malere fra Danmark

Referencer
Jens Rasmussen Dahlkild

Jens Rasmussen, fra 14. december 1853 Jens Rasmussen Dahlkild (født 14. maj 1805 i Svanninge Sogn, død 11. november 1855), var et af de folkevalgte medlemmer af Den Grundlovgivende Rigsforsamling.

Han var søn af gårdfæster Rasmus Christensen (1761-1828) og hustru Karen Jensdatter (1769-1831).

Efter skolegang til 14-årsalderen og konfirmation (9.april 1820) var det slut med mere lærdom i undervisningssystemet. Men livet igennem søgte han ved selvstudium at dygtiggøre sig, selv om det i datiden ikke var så ligetil at skaffe bøger. Det vides, at han bl.a. læste verdenshistorie og i vinteren 1828 syslede en del med aritmetik. Flere bøger, som han lånte, afskrev han i hånden.  

Ved faderens død i 1828 blev han i en alder af 23 år bestyrer af gården i Svanninge for sin mor. Da hun døde 3 år senere, drev han gården videre. Militærtjeneste blev han fritaget for i kraft af at være ”gammelmands-søn” og senere gårdmand.

Den 10. juni 1831 giftede han sig med Karen Jørgensdatter fra Stenderup. Godt 3 måneder efter giftermålet (18. september 1831) fik han af lensgreve Preben Bille-Brahe til Grevskabet Brahesminde fæstebrev på forældrenes gård.

Påvirket af tidens tanker og de videnskabelige fremskridt gik han energisk i gang med at forbedre gårdens drift: Han var den første bonde i Svanninge, som begyndte at ’mergle’ sin jord; han begyndte at afvande jorden med render og stenfaskiner (drænrør var endnu ukendte); han begyndte systematisk at opdyrke de overdrevs- og hedeudlodder, som de fleste gårde i landsbyen havde i de nærliggende Svanninge Bakker. Desuden begyndte han i større stil end andre at dyrke raps, ærter og kartofler.

Alt dette førte til, at han i løbet af få år fordoblede gårdens udkomme, og han blev i betydelig grad et forbillede for mange af egnens bønder.

Efter indførelsen af kommunalforfatningen i 1841 blev han i to perioder (1842-44 og 1848-53) sogneforstander i Svanninge, og desuden var han i en årrække brandfoged.

Politisk sluttede han sig til Bondevennernes Selskab, da det blev dannet i 1846. Da valgene til den grundlovgivende forsamling blev udskrevet til afholdelse den 5. oktober 1848, var mange af vælgerne i Svendborg Amts 6. kreds (som det dengang hed) enige om, at kredsen burde repræsenteres af ham. Ved valget – som foregik på Korinth Kro ved håndsoprækning blandt de fremmødte vælgere – fik han 409 stemmer mod 99 stemmer til hans modkandidat, herredsfoged og kancelliråd H. S. Blom, Faaborg.

I den grundlovgivende forsamling var han naturligvis en del af forsamlingens ”venstre side” – dvs. bønderne – som talte 38 medlemmer.

Ved kongelig tilladelse af 14. december 1853 antog han tilnavnet Dahlkild, vist nok på grund af hyppig forveksling af breve.

I ægteskabet med Karen Jørgensdatter fik han 7 børn, hvoraf dog kun 2 sønner overlevede ham: Jørgen Jensen Dahlkild (1839-1880) og Frederik Jensen Dahlkild (1844-?).

Referencer 

Medlemmer af Den Grundlovgivende Rigsforsamling
Roger af Andria

Grev Roger af Andria, Storkammerherre af Sicilien, var en siciliansk adelig, der gjorde krav på den sicilianske trone efter Vilhelm 2.s død i 1189. Nogle har påstået, at han var Drogo af Hautevilles tipoldebarn, men dette er aldrig blevet bevist.

Vilhelm sendte i 1177 Roger og ærkebiskop Romuald af Salerno til Venedig for at deltage i forhandlinger efter den tysk-romerske kejser Frederik Barbarossas nederlag ved Legnano – en sejr, som Roger havde taget del i – året forinden. Begge de to sicilianske udsendinge godkendte Venedig-traktaten.

Efter Vilhelms død modsatte Roger sig Tancred af Lecces krav på tronen og foretrak i stedet Constance, der var datter af Roger 2. af Sicilien og gift med Henrik 6., Barbarossas søn, omend Roger også selv gjorde krav på tronen. Roger havde de fleste af halvøens baroner på sin side, men Tancreds kansler, Matthæus af Ajello, begyndte at sprede gemene rygter om Rogers privatliv, og hans støtte blandt baronerne forsvandt hurtigt. Uden opbakning til sit eget krav på tronen besluttede Roger at slutte sig til grev Richard af Carinola og Henrik Testa, Henrik 6.s marskal, og invaderede Apulien. De indtog Corneto, men ved belejringen af Ariano i 1190 narrede grev Richard af Acerra Roger og tog ham til fange, hvorefter han blev henrettet.

Kilder
Annales Casinenses. Oversat af G. A. Loud.
Norwich, John Julius. The Kingdom in the Sun 1130-1194. Longman: London, 1970.

Tronprætendenter
Normannere
Personer fra middelalderen
Ærkebispedømmet Köln

Ærkebispedømmet Köln () er et romersk-katolsk ærkestift i det vestlige Tyskland. Det er et af de ældste og største stifter i Tyskland.

Stiftet ligger i den vestlige del af delstaten Nordrhein-Westfalen og i den nordlige del af delstaten Rheinland-Pfalz. Der bor 2,2 millioner katolikker (ud af 5,4 millioner indbyggere) i kirkeprovinsen. Den er inddelt i 16 dekanater og 743 kirkesogne og beskæftiger 970 præster, 300 diakoner og 2266 ordenssøstre. Ærkebiskoppen af Köln er  kardinal Rainer Maria Woelki. Domkirken, Kölnerdomen, er verdens mest en af verdens mest besøgte bygninger.

 

Stifter
Köln
Grevskabet Hainaut

Grevskabet Hainaut (, ; ; ), sommetider stavet Hainault, var et historisk herredømme i det middelalderlige Tysk-romerske rige, med hovedsæde i Mons (), og navngivet efter floden Haine, som begge i dag ligger i Belgien. Udover Mons omfattede grevskabet også byen Valenciennes, der i dag ligger i Frankrig. Det bestod af det, der i dag er den belgiske provins Hainaut og den østlige del af det franske département Nord.

Stater under Det tysk-romerske Rige
Kommune (flertydig)

Kommune stammer fra latin for 'forvaltningsenhed', og han have flere betydninger:
 Kommune er en moderne administrativ entitet
 Middelalderlig kommune, en form for europæisk forsvarspagt mellem byer
 Socialistisk kommune
Middelalderlig kommune

Middelalderlige kommuner var i den europæiske middelalder et koncept, hvor en by eller landsbys indbyggere havde indgået en fælles forsvarspagt (både hvad angår fysisk forsvar og traditionelle friheder). Disse havde mange udformninger rundt omkring på kontinentet.

De første tegn på kommuner stammer fra det sene 11. og tidlige 12. århundrede, eksempelvis den kortlivede kommune Rom i 1144, hvorefter de blev et mere udbredt fænomen. De opnåede en særlig udbredelse i det centrale og nordlige Italien, hvor mange af dem udviklede sig til bystater baseret på et delvist demokrati. På samme tid udviklede der sig i de tyske dele af det tysk-romerske rige de såkaldte frie rigsstæder, som var uafhængige af den lokale adel.

Kommune
Kommuner
Kommunen Rom

Kommunen Rom () blev etableret i 1144 efter et oprør under ledelse af Giordano Pierleoni. Pierleoni anførte et folkeoprør på som reaktion på pavens voksende verdslige magt, og adelens forankrede magt. Oprørets mål var at organisere Roms regeringsførelse på en lignende måde som det blev gjort i den tidligere Romerske republik. Pierleoni blev udnævnt til "første Patricier af den Romerske Kommune", men blev afsat i 1145. Kommunen varede frem til 1193, hvor den igen blev inkorporeret i Kirkestaten.

Henvisninger 

Kommuner i Italien
Roms historie
Mahé (Indien)

Mahé, også kendt som Mayyazhi, er en lille by i Mahé-distriktet i Pondicherry Union Territory. Det ligger ved mundingen af Mahé-floden og er omgivet af staten Kerala. Kannur-distriktet omgiver Mahé på tre sider og Kozhikode-distriktet fra den sidste side.

Mahé er en tidligere del af Fransk Indien, men udgør nu en kommune i Mahé-distriktet, et af de fire distrikter i Unionsterritoriet i Puducherry. Mahé har en repræsentant i Puducherrys lovgivende forsamling.

Etymologi 
Navnet Mahé stammer fra Mayyazhi, det navn, der gives til den lokale flod og region på det malaysiske sprog. Den originale stavemåde, der findes på franske dokumenter fra de tidlige 1720'ere, er Mayé, men Mahé og Mahié er også fundet på dokumenter, kort og geografiske ordbøger indtil tidligt i 1800-tallet, hvor stavemåden Mahé blev normen. Derfor er troen på, at byens navn blev givet til ære for Bertrand François Mahé de La Bourdonnais (1699–1753), hvis senere berømmelse i vid udstrækning stammede fra hans tilknytning til Indien, inklusive hans indfangning af Mayé i 1741, ikke korrekt.

En anden påstand om, at stavemåden Mahé officielt blev vedtaget af lederen for ekspeditionen, der genindtog byen i 1726 som anerkendelse af La Bourdonnais' rolle på det tidspunkt, er også usandsynlig. Det er sandsynligt, at lighed med Mayé, for ikke at nævne Mahé, med La Bourdonnais' familienavn fik flere generationer til at antage, at den berømte franskmand på en eller anden måde direkte eller indirekte var forbundet med navnet til byen eller stavningen af navnet.

Klima

Billedgalleri

Noter

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Presse Information Bureau 
 

Indien
Modelraket

En modelraket er en raket fremstillet på hobbyniveau af private, som i stand til at flyve opad vha. en kommercielt tilgængelig modelraketmotor som købes færdig. Modelraketter kan typisk opnå forholdsvis lave højder, f.eks. 100-500 m, og skal kunne vende sikkert tilbage til jorden, f.eks. ved hjælp af en faldskærm.

På trods af at raketter typisk forbindes med brandfarlige stoffer og spidse ting, der bevæger sig meget hurtigt, har modelraketter vist sig at være en meget sikker hobby, og bliver ofte fremhævet som en kilde til inspiration for børn og unge, til at tage en teknisk-videnskabelig uddannelse.

Modelraketter bygges typisk af pap, papir, balsatræ og plast, og må ikke indeholde metal i de strukturelle dele. Folk, der bygger modelraketter som hobby, bygger dem enten helt selv - hjemmelavede - eller køber et samlesæt. Et modelraket-byggesæt indeholder typisk et paprør som krop, en formstøbt næsekegle i plast, samt finner i balsatræ eller karton.

De fleste modelraketbyggere bruger meget tid på at skabe en flot finish til deres raket vha. sprøjtemaling og klistermærker.

Ofte opsendes modelraketter blot for opsendelsens skyld, men raketter kan også bære en nyttelast i deres næsekegle. Populære nyttelaster omfatter små kameraer, som kan optage turen, eller små computere, som logger f.eks. lufttryk og acceleration, så data kan analyseres efterfølgende.

Motorer 

Kommercielt tilgængelige modelraketmotorer fremstilles af forskellige virksomheder, bl.a. Estes i USA og Klima i Tyskland. Modelraketmotorer klassificeres på baggrund af deres totalimpuls (arealet under den kurve, der viser hvilken kraft, motoren skubber med, som funktion af tiden).

Modelraketmotorer er klassificeret ved at klasse A dækker motorer med en totalimpuls mellem 1,25 og 2,5 N·s, og hver gang man går videre til det næste bogstav, er totalimpulsen den dobbelte.

Antændelsen af modelraketmotorer sker ikke med lunte, som i fyrværkeriraketter, men elektrisk, vha. en såkaldt 'igniter', som er en lille tændsats.

Lovlighed 

Modelraketter er en etableret hobby i mange lande, bl.a. USA, Rusland, England, Tyskland og Norge. Lovligheden af modelraketter i Danmark er uafklaret.

Skalamodeller
Ubemandede fartøjer
Raketteknik