kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Boeing P-8 Poseidon

Boeing P-8 Poseidon er et maritimt patruljefly, der skal opsøge og nedkæmpe ubåde samt fjendtlige overfladeenheder. En mulig fremtidig rolle er desuden elektronisk efterretning. Flyet er udstyret med 11 våbenstationer hvoraf de fem vil være interne. På disse våbenstationer kan flyet bære miner, torpedoer, Harpoon-missiler og andre våben. Flyet vil også kunne udkaste og overvåge sonarbøjer. Det er designet til at operere sammen med et ubemandet fly kaldet Broad Area Maritime Surveillance.

P-8 bliver bygget af Boeing på basis af deres civile Boeing 737-800 model.

Se også 
 P-3 Orion

Eksterne henvisninger 

 P-8 NAVAIR side  på navair.navy.mil 
 P-8 data på Navy.mil  

Maritime patruljefly
P-8 Poseidon
P-08
2-motors jetfly
McDonnell Douglas KC-10 Extender

McDonnell Douglas KC-10 Extender er et tankfly baseret på McDonnell Douglas DC-10. Det bruges til at lufttanke fly, således de ikke behøves at lande.

I dag anvendes det af United States Air Force og det hollandske Koninklijke Luchtmacht.

Eksterne henvisninger 

Tankfly
McDonnell Douglas-fly
Militærfly fra USA
3-motors jetfly
Boeing X-32

Boeing X-32 var Boeings kandidat til Joint Strike Fighter, det tabte dog til Lockheed Martins X-35.

Eksterne henvisninger 

Kampfly
X-32
VTOL-fly
X-32
1-motors jetfly
London Zoo

London Zoo, som ligger i Regent's Park, åbnede 27. april 1828 som verdens første videnskabelige zoologiske have. Grundlæggeren var sir Stamford Raffles, som også grundlagde byen Singapore. Den drives af Zoological Society of London (ZSL), som har sit eget zoologiske institut og dyrehospital. Oprindeligt var den zoologiske samling tænkt brugt til videnskabelige formål og havde fra starten arabisk oryx, orangutang og kudu og den nu uddøde hesteart quagga.

London Zoo blev åbnet for publikum i 1847. En videnskabsmand, der var en del i parken var Charles Darwin. Han fik sandsynligvis sin inspiration til enkelte af sine teorier ved sine studier i primatafdelingen. I 1902 foreslog sir Peter Chalmers Mitchell, at dyrene kunne flyttes i et bur og ikke nødvennigvis behøvede at stå indenfor – efter inspiration af Hamburg Zoo. Mitchell grundlagde også Whipsnade Wild Animal Park i 1931, hvor alle dyrene gik ude.

I dag rummer London Zoo 16.000 individer af i alt 755 forskellige arter. Heraf er 77 pattedyr. 77 reptiler. 23 amfibier, 113 fugle og resten er fisk og bløddyr. Den har sin egen reptilafdeling, akvarie, troparium, sommerfuglebygning, pingvinbassin, er voliere insektarium samt en afrikansk afdeling med zebraer, giraffer og sjældne dyr som gorillaer, okapier, tigre, komodovaraner og en række sjældne, tropiske fisk. Akvariet er det ældste i verden og blandt de ledende for tropiske fisk. Dyr som elefanter, næsehorn osv. er blevet flyttet til en mere rummelig zoo i Bedfordshire – Whipsnade Zoo,. der også drives af ZSL.

I 1980'erne oplevede London Zoo nedgangstider som publikumssvigt samt kritik af den beskedne plads, dyrene har. Kritiken er blevet besvaret ved at flytte dyrene fra bure til åbne indhegninger med mere plads til dyrene. London Zoo deltager i en række konverseringsprogrammer  og har indtaget en vigtig rolle indenfor arbejdet med truede dyrearter. London. Den deltager i en avlsprogram for mere end 130 arter.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside
 Side af ZSL om løsninger på miljøproblemer 

Zoo
Zoo
Etableret i 1828
Indigo Girls

Indigo Girls er en amerikansk folkrock-duo, bestående af Amy Ray og Emily Saliers.

Diskografi 
 Strange Fire (1987, independent 11-song version)
 Indigo Girls (1989)
 Strange Fire (1989, major-label 10-song version)
 Nomads*Indians*Saints (1990)
 Back on the Bus, Y'all (1991, live)
 Rites of Passage (1992)
 Swamp Ophelia (1994)
 4.5 (1995, compilation, kun i Storbritannien)
 1200 Curfews (1995, live compilation)
 Shaming of the Sun (1997)
 Come On Now Social (1999)
 Retrospective (2000, compilation)
 Become You (2002)
 All That We Let In (2004)
 Rarities (2005)
 Despite Our Differences (2006)
 Playlist: The Very Best of Indigo Girls (2009, compilation)
 Poseidon and the Bitter Bug (2009)
 Staring Down the Brilliant Dream (2010, live)
 Holly Happy Days (2010)
 Beauty Queen Sister (2011)
 The Essential Indigo Girls (2013, compilation)	
 One Lost Day (2015)
 Look Long (2020)

Rockgrupper fra USA
Folkrockgrupper
Musikgrupper fra 1985
Les Fleurs du mal

Les Fleurs du mal (Syndens blomster, Helvedsblomsterne eller Ondskabens blomster) er en digtsamling af Charles Baudelaire udgivet i 1857.

Grundtonen slås an allerede fra første digt, der er tilegnet læseren ("Au lecteur"). 

Her drages læseren ind det moralske morads, som digteren tynges dybere og dybere ned i, jo længere digtsamlingen skrider fremad. 

Samlingen lægger ud med digterens tro på en mulig flugt fra verdens lidelser og ondskab (for eksempel "Elévation", "Correspondances") ved at sjælen transporteres vertikalt og horisontalt. 

Senere i digtsamlingen synker digterjeget ned i den dybeste misere af både eksistentiel, moralsk og psykisk art. 

En mulig, men flygtig flugt fra armoden findes i indtagelsen af alskens rusmidler.

Bogen blev en skandalesucces og myndighederne forbød syv af versene pga. usædelighed og blasfemi. Forfatter og forlægger blev idømt bøder og dommen blev først ophævet i 1949.
På dansk findes digtene i to oversættelser: Syndens Blomster (1921) ved Sigurd Swane og Helvedsblomsterne (1997) ved Peter Poulsen.

Litteratur 
 Aage Kabell: Les fleurs du mal, Branner og Korch, 1950. (Studier fra sprog- og oldtidsforskning, 215).
 Jens Eichler Lorenzen: Vær smuk og vær trist! Melankoli og skønhed i Charles Baudelaires værk, Syddansk Universitetsforlag, 2013.

Digtsamlinger
Design for manufacture

Design for manufacture (DFM) er en generel ingeniøropgave med det formål at fremstille produkter der designes med hele produktets livscyklus for øje som f.eks. fremstilling, montage, test, lagring, transport, brug, vedligeholdelse, bortskaffelse mv. og sammenholdes med de ønskede produktegenskaber som f.eks. kvalitet, omkostninger, fleksibilitet, risiko, miljø med mv.

Erfaringer viser, at ca. 35 % af de efterfølgende produktionsomkostninger kan reduceres og at tiden fra produktidé til indkørt produktionsudstyr kan halveres. DFM processen varetages optimalt af udviklingsfunktion, produktion og marketing i fællesskab og bør forløbe fra den konceptuelle udviklingsfase og til idriftsættelse.

Manufacture
Bæredygtighed
Le Spleen de Paris

Le Spleen de Paris, også kendt som Paris Spleen eller Petits Poèmes en prose af Charles Baudelaire er udgivet posthumt i 1869. Samlingen regnes for det første egentlige værk, hvor prosadigtgenren kommer til udfoldelse.

Som Baudelaire skriver i forordet – et brev til forlæggeren Arsène Houssaye – er han inspireret af digteren Aloysius Bertrand (1807-41), der med værket Gaspard de la nuit (1842) introducerer tekster af denne genre. Baudelaires intention er at skabe et værk, hvor teksternes rækkefølge er fuldstændig tilfældig, således at hver tekst kan læses individuelt og uden for værkets kontekst, hvis læseren ønsker dette.

I Spleen de Paris finder man omtrent samme livsholdning og æstetik som i Les Fleurs du mal. Det poetiske sprog er dog så meget desto mere moderne, som stilen er prosaisk. Nogle af teksterne er direkte omskrivninger af versdigtene fra Les Fleurs du Mal (f.eks. "L'invitation au voyage").

Eksterne henvisninger 
 Le Spleen de Paris – Samlet online version 

Litteratur i 1868
Bøger udgivet posthumt
Digtsamlinger
Aloysius Bertrand

Aloysius Bertrand, pseudonym for Louis-Jacques-Napoléon Bertrand (20. april 1807 – 29. april 1841), fransk digter. Forfatter til Gaspard de la nuit (udgivet posthumt, 1842), der regnes for at være en forgænger til prosadigtgenren. Værket drejer sig om Gaspard (alias djævlen), der vandrer rundt i flamske byer som iagttager og skaber af mystiske situationer. Værket karakteriseres ofte som hørende til "den sorte romantik" (eller gotiske), en strømning, som bl.a. udgøres af digterne Pétrus Borel, Charles Nodier, Xavier Fornerêt og Alphonse Rabbe. Den franske komponist Maurice Ravel skrev en berømt klaversuite over tre af digtene: Ondine, Le Gibet og Scarbo (1908).

Eksterne henvisninger 

http://cage.rug.ac.be/~dc/Literature/Gaspard/index.html 

Digtere fra Frankrig
HR-chef

En HR-chef (human resources), også kendt som personalechef, har ansvaret for personalet på en arbejdsplads, herunder ansættelse af nyt personale, varetagelse af og omsorg for personalet samt evt. ansættelse og oplæring af elever/lærlinge på arbejdspladser, hvor dette er relevant.

Samtidig kan en HR-chef også stå for at tilrettelægge eksempelvis lederseminarer og tilfredshedsundersøgelser.

I virksomheder, hvor HR-chefen arbejder på øverste ledelsesniveau, vil denne ofte have ansvaret for at optimere den personalemæssige kapacitet ud fra en lønsomhedsbetragtning. Herunder skal HR-chefen sikre tilstrækkelige personalemæssige ressourcer under hensyn til svingende ordremængde, udsving i krav til bemandingens kompetencer og eventuel geografisk spredning - vel at mærke til den lavest mulige omkostning. HR-chefen vil med andre ord arbejde strategisk med at sikre sin virksomhed den konkurrencemæssige styrke, der ligger i den rette balance mellem fx faste og fleksible lønomkostninger. HR-chefen vil være den øverst ansvarlige for Capacity management.

Kildeangivelser 

Organisationsledelse
Stillingsbetegnelser
Havets arbejdere

Havets arbejdere (opr. Les Travailleurs de la mer) er en fransk roman fra 1866, skrevet af Victor Hugo. Den blev oversat til dansk i 1944. 
Havets arbejdere handler om drømmeren og sømanden Gilliatt, der i håb om at vinde Déruchettes kærlighed drager ud på den umulige opgave at redde resterne fra hendes faders forliste skib. Gilliatt er som person et typisk eksempel på Hugos altopofrende helte, der helt alene overvinder fx naturens kræfter.

Romaner fra Frankrig
Litteratur i 1866
Værker af Victor Hugo
European Rail Traffic Management System

European Rail Traffic Management System (ERTMS) er et fælleseuropæisk togkontrol- og kommunikationssystem, bestående af togkontrolsystemet ETCS og GSM-R (R står for "Railway"). GSM-R er en særlig udgave af GSM (Global System for Mobile Communications) udviklet til jernbaneformål. Formålet med systemet er, at harmonisere de europæiske landes signalsystemer til én fælles standard.

Niveauopdeling

Niveau 1 
 Krav til interoperabilitet ved anvendelse af traditionelle signaler.
 Sikkerhedsniveau og kapacitet svarer til nuværende ATC-kontrolsystem

Niveau 2 
 Her anvendes signalkonceptet GSM-R til datakommunikation og førerrumssignalering i togene uden brug af signaler langs sporene.

Niveau 3 
 Her anvendes ETCS niveau 3, som har flydende blokafsnit understøttelse, så togene kan pakkes tættest muligt på sporstrækningerne, når nødvendigt.

ERTMS Regional 

ERTMS Regional er en simplificeret og billigudgave af ERTMS egnet til togkontrolsystem på jernbanelinjer med lav trafikmængde.

ERTMS udbredelse 

 Belgien
 Frankrig
 Holland
 Italien
 Kina
 Libyen
 New Zealand
 Schweiz
 Sverige
 Storbritannien

Diskussion 
Ifølge en artikel i International Railway Journal havde ERTMS i 2010 mange udfordringer foran sig. F.eks. fortaltes det at ERTMS er "fuld af selvmodsigelser" og at der er mere tiltro til ERTMS udenfor Europa end indenfor.

Sverige havde blandede erfaringer i 2012 med ERTMS.

ERTMS i Danmark 

Danmark besluttede i 2009 at hele fjernbanenettet skal udstyres med ERTMS niveau 2 ved udskiftning af alle sikringsanlæg med test og afprøvning i 2015-2017 og udrulning 2018 til 2021. Omkostningerne er omkring 20 mia. kroner i Danmark, og udviklingsudfordringerne nåede i 2015 politisk niveau i Danmark og kan overgå IC4-problemerne på 7 mia. kr.

Per 2021 planlegges udskiftning at blive klar 2030.

Ingeniøren har offentliggjort et kort  som viser at de første strækninger som bliver ERTMS-udstyret er Lille Syd (slut 2021), Lindholm-Frederikshavn (slut 2020). Thybanen skulle blive klar i 2020..

I marts 2023 skulle strækningen Ringsted - Vingerslev være taget i drift. Ligesom i Jylland er der sket store fremskridt i udrulningen.

Lokomotivføreren Kenny har lavet en video der viser systemet i test: Første strækning med ERTMS (Lindholm - Frederikshavn).

Se også 
 ETCS

Noter

Eksterne links 
 Hjemmeside for ERTMS , backup
 ec.europa.eu: ERTMS – European Rail Traffic Management System, backup
 ec.europa.eu: Europa-Kommisionens strategi for anvendelse af ERTMS: Fem mia. skal investeres i jernbanesignaler
 http://uic.org/ertms , backup

Jernbanesikkerhed
Dronningen af Saba

Dronningen af Saba nævnes i Det Gamle Testamente i Bibelen. Riget Saba var meget berømt for handel med kostbare varer.
Dronningen besøgte – ifølge Første Kongebog – kong Salomon, som var søn af kong David og havde efterfulgt ham som konge i Jerusalem. Salomons store rigdom og visdom gjorde stærkt indtryk på dronningen.

Personer i Det Gamle Testamente
Regenter
Medjai

Medjai(også Mazoi, Madjai, Mejay, egyptisk: mḏꜣ.j, er en betegnelse, som blev benyttet i Det gamle Egypten og i Det Ny Rige for de nubiske mennesker, der levede i den Nubiske ørken ved bjergene ved Det Røde Hav. Medjai-folket tjente egypterne som karavaneførere, ordenshåndhævere og som lejesoldater. De fik stilling som en paramilitær styrke og fungere også som ørkenspejdere og beskyttere af faraoens besiddelser. 

Det egyptiske ord mḏꜣ, der er oprindelsen til navnet "Medjai" var oprindeligt en betegnelse for en region i det nuværende nordlige Sudan og det sydlige Egypten, der var beboet af gamle nubiske nomadestammer, som egypterne antog som lejesoldater. De dannede en kompleks offentlig administration, der havde mange ligeder med en national politistyrke. Over tid blev mḏꜣ (Medjai) også en betegnelse for politistyrken. Under det 18. dynasti blev medjaierne refereret til som et by-politi med en selvstændig organisation og et hierarki uafhængigt af andre myndigheder.

Oprindeligt bestod politistyrken udelukkende af etniske medjaier og efterkommere af disse. Dette ændrede sig imidlertid over tid, hvor flere og flere egyptere blev ansat i politistyrken. Optegnelser viser, at flere medjai-officerer havde egyptiske navne og blev anset som egyptere. Årsagen til dette skifte er uklart, men det antages, at dette skyldes Medjaiernes elitestatus, og at egypterne derfor gik ind i organisationen.

Efter det 20. dynasti (1189–1077 f.v.t.) nævnes medjaierne ikke.

Referencer

Litteratur 

Folkeslag i Egypten
Folkeslag i Sudan
Rusland (Sjælland)

Rusland er et naturområde i Nordøstsjælland, der strækker sig langs Pandehave Å fra Dronningmølle Strandvej i nord til Hellebjergvej ved Villingerød i syd og ligger i Esbønderup Sogn, 1970-2006 i Græsted-Gilleleje Kommune og fra 2007 Gribskov Kommune.

Navnet henviser til den afsides beliggenhed.

Fredning og habitatområde 
Området er delvist fredet og udgør ca. 260 ha. Fredningens formål er, at sikre de landskabelige værdier og befolkningens adgang. Fredningerne i området begyndte i årene 1935-1938 og blev løbende udvidet og tilpasset frem til 1974. Et areal på 14,8 hektar blev i 2019 erhvervet af Fugleværnsfonden som fondens 23. naturreservat.
 
Rusland er også udpeget som Natura 2000-område nr. 132 og habitatområde (H116), og er derfor omfattet af særlige beskyttelsesbestemmelser .

Udpegningsgrundlaget for Rusland er forekomst af de specielle naturtyper tørre dværgbusksamfund (heder) og enebærkrat på heder, overdrev eller skrænter.

Museum og statuepark 
I Rusland ligger Rudolph Tegners Museum og Statuepark.

Noter

Litteratur 
Knud Dahl: Fredede områder og statsskove. Øerne (Danmarks Naturfredningsforening, Skov- og Naturstyrelsen; København 1988);

Eksterne henvisninger 
 Om fredningen Rusland og Pandehave Å

Lokaliteter i Gribskov Kommune
Hail to the Chief

"Hail to the Chief" (dansk: Hyldest til Anføreren) er den officielle hymne for USA's præsident. Sangen ledsager præsidenten ved næsten alle offentlige optrædener. Det amerikanske forsvarsministerium gjorde "Hail to the Chief" til den officielle musik der skulle bebude den amerikanske præsident i 1954. Forud for sangen spilles fire ruffles and flourishes når den spilles for præsidenten.

Historie
Selvom det udlægges, at sangen er afledt af en traditionel ro-sang fra søområderne i det skotske højland, menes det ikke at forfatteren fra London har været nord for Trent.
Vers fra Sir Walter Scotts The Lady of the Lake, inklusiv "Hail to the Chief who in triumph advances!" blev sat til musik ca 1810 af sangskriveren James Sanderson (1769-1841), en selvlært engelsk violinist og dirigent af Surrey Theatre, London, der  skrev mange sange til de lokale teaterforestilinger i 1790'erne og de tidlige år af det 19. århundrede:

Soldier, rest! thy warfare o'er,
Sleep the sleep that knows not breaking,
Dream of battled fields no more,
Days of danger, nights of waking. 
(The Lady of the Lake, 1810)

Scotts romantiske fortælling blev hurtigt lavet i flere uautoriserede romantiske melodramatiske udgaver. I november 1810, skrev Scott til en ven, at "The Lady of the Lake" blev lavet til et skuespil af Martin og Reynolds i London og af en Hr. Siddons i Edinburgh. Omkring samme tid modtog Scott et brev fra en ven og officer fra hæren der slyttede hans brev med en kopi af musikken til bådsangen, "Hail to the Chief."

En version af Lady of the Lake debuterede i New York 8. maj 1812, og "Hail to the Chief" blev udgivet i Philadelphia omkring samme tidspunkt, som 'March and Chorus in the Dramatic Romance of the Lady of the Lake'. De mange parodier der opstod var et sikkert tegn på den universelle popularitet.

4. juli 1828, opførte Marine Bandet sangen ved en ceremoni for den formelle åbning af Chesapeake og Ohio kanalen, som blev overværet af præsident John Quincy Adams. Sangen blev først spillet for at markere præsidentens ankomst ved James K. Polks inauguration den 4. marts 1845. Det var Julia Tyler, konen til Polks forgænger, John Tyler, der foreslog at sangen skulle spilles når præsidenten optrådte offentligt.

Sangtekst af Albert Gamse er sat til melodien, men synges sjældent:
Hail to the Chief we have chosen for the nation,
Hail to the Chief! We salute him, one and all.
Hail to the Chief, as we pledge cooperation
In proud fulfillment of a great, noble call.

Yours is the aim to make this grand country grander,
This you will do, that's our strong, firm belief.
Hail to the one we selected as commander,
Hail to the President! Hail to the Chief!

Se også
 Hail, Columbia

Eksterne henvisninger 

Ruffles and flourishes with "Hail to the Chief" (MP3)

Amerikanske patriotiske sange
Boeing T-43

T-43A var et modificeret Boeing 737-200 der blev anvendt af United States Air Force. Flyet blev leveret i 1973 og 1974. Dets primære mission var at fungere som flyvende klasseværelse til uddannelse af navigatører til luftvåbnet. Der var tolv navigatorposter om bord til eleverne, og pladser til seks instruktører, en pilot og en andenpilot.

Flyet blev taget ud af drift i september 2010. 

Militære træningsfly
T-43
T-43
2-motors jetfly
Soundtrack To Your Escape

Soundtrack To Your Escape er det syvende album fra det death metalbandet In Flames. Det blev udgivet d. 29 marts 2004 gennem Nuclear Blast. Albummet udkom også i en udvidet version med en DVD og et bonus track på CDen ved navn: Discover Me Like Emptines. På DVDen var der musikvideoer til deres to første singler "The Quiet Place" og "Touch of Red" samt en optagelse live. Albummet blev kritiseret af mange fans for dens moderne lyd som fik det til at lyde mere som nu-metal. Dog endte endte Soundtrack to Your Escape på en plads #145 på Billboard 200 hitliste.

Numre 
 "F(r)iend" – 3:27
 "The Quiet Place" – 3:45
 "Dead Alone" – 3:43
 "Touch of Red" – 4:13
 "Like You Better Dead" – 3:23
 "My Sweet Shadow" – 4:39
 "Evil in a Closet" – 4:02
 "In Search for I" – 3:23
 "Borders and Shading" – 4:22
 "Superhero of the Computer Rage" – 4:01
 "Dial 595-Escape" – 3:48
 "Bottled" – 4:17
 "Discover Me Like Emptiness" (Bonusnummer) – 4:17

Musikere 
 Anders Fridén – Vokal
 Jesper Strömblad – Guitar
 Björn Gelotte – Guitar
 Peter Iwers – Bas
 Daniel Svensson – Trommer
 Örjan Örnkloo – Keyboard og opsætning (programmering)

Henvisninger 
 Soundtrack to Your Escape albumdetaljer 
 Soundtrack to Your Escape sangtekster 

In Flames-album
Album fra 2004

pt:Soundtrack to Your Escape
Amok (flertydig)

AMOK eller Amok henviser til flere artikler:

 Amok – blandt andet et anfald af raseri.
 Amok (roman) – en roman fra 1977 skrevet af Stephen King, under pseudonymet Richard Bachman.
 AMOK (motion) – motionsløbeklub i Aalborg.
 Amager Orienteringsklub
 Skive AMOK – orienteringsafdeling under Skive Atletik og Motionsklub.
 Amok (band) – et norsk thrash/grind/dødsmetal-band

Filmtitler
 Bedstemor går amok – en dansk film fra 1944
 Dyden går amok – en dansk film fra 1966
 Guderne går Amok – Sydafrikansk filmkomedie fra 1980
 Olsen-banden går amok – en dansk film fra 1973

Se også
 Mobbeland – antimobbekonsulenter forkortes AMOK
Rusland (flertydig)

Rusland henviser til forskellige artikler:

 Rusland – jordens største land med hensyn til areal.
 Rusland (Sjælland) – område i Nordøstsjælland.
 Rusland (eksperimentalfilm) – dansk eksperimentalfilm fra 1994 instrueret af Anja Franke og Jørgen Michaelsen

Se også
 Ruslands revolutioner – Rusland har gennemgået flere revolutioner
 Sovjetunionen – Unionen af Socialistiske Sovjetrepublikker (USSR) 1922–91
 Russiske zarer – regenter i det russiske kejserrige indtil februarrevolutionen i 1917
 Russiske præsidenter – statsoverhoveder i den Russiske Føderation efter 1991
 Den Russiske Føderations historie
 Zar-Rusland 1547–1721
 Det russiske kejserrige 1721–1917
McDonnell Douglas DC-10

DC-10 fra McDonnell Douglas er et mellemstort langdistance fly.

Udvikling 
Douglas DC-10 blev bygget som et svar på Lockheed Martins L1011 Tristar. Produktionen blev påbegyndt i 1968 med ordrer fra American Airlines og United Airlines. I 1970 fløj den for første gang for American Airlines. Det blev oprindeligt designet som et 2 motoret fly, men da American Airlines ville have at det skulle kunne lette fra korte landingsbaner, blev en tredje motor monteret i halen.

Varianter 
Den første variation af DC-10 var DC-10-10. Denne var bygget til det amerikanske marked, hvor den egnede sig til flyvninger på tværs af USA. I 1971 var McDonnell Douglas dog allerede i gang med DC-10-30. Denne version havde et ekstra landingstel, kraftigere motorer og flere brændstoftanke. Den havde en typisk rækkevidde på 10.000 km.

DC-10-30 er den mest populære DC-10, og den blev også brugt som basismodel for KC-10 tankflyet, og for fragtversionen. Den sidste DC-10 blev bygget i 1989 på hvilket tidspunkt Boeing havde overtaget McDonnell Douglas. I 1998 ombyggede Boeing nogle af FedEx`s DC-10'er til MD-10. Denne ombygning omfattede fjernelse af det ene af de 3 besætningsmedlemmer, og et nyt cockpit, magen til det på McDonnell Douglas MD-11.

Brugere 
I dag, 2007, er der ikke mange DC-10 i vesten, dog bruger fragtselskaber en del.

De største brugere er Federal Express (FedEx) med 79 DC-10, USAF med 59 KC-10, Omni Air International med 13, og Gemini Air Cargo med 7 stk.

Scandinavian Airlines har tidligere anvendt DC-10-30 på langdistanceflyvninger.

Uheld 
DC-10 har haft 18 uheld, og er kendt for at have en del fejl med motorerne.

Det alvorligste uheld med flyet målt på antal omkomne var flykatastrofen, der indtrådte den 3. marts 1974, da en fyldt DC-10, Turkish Airlines Flight 981, kort efter start i Paris-Orly Lufthavn styrtede ned, da den bagerste fragtlem ikke blev låst, og undertryk i 9000 meter højde gjorde, at den sprang op og trak den bagerste stolerække ud af flyet. Ingen hydraulik virkede og flyet tabte herefter højde og ramte jorden med 800 km/h. Alle 346 ombordværende omkom.

Der blev af McDonnell Douglas udbetalt 80 millioner i erstatning, og fejlen på fragtlemmen blev løst på en fornuftig måde. Men ulykken trak et slør af negativ publicity omkring McDonnell Douglas.

Uheldet kunne være undgået, hvis man hurtigt havde reageret på et tidligere uheld, den 12. juni 1972, hvor det lykkedes at nødlande i Detroit, med den 5. første DC-10. Den bageste fragtlem blev ikke låst, og undertryk i 9000 meter højde gjorde, at den sprang op og trak den bagerste stolerække ud af flyet. Der var ingen passagerer på stolerækken. Alle passagerer overlevede.

Eksterne links 

Passagerfly
Douglas DC-10
Douglas DC-10
Tankfly
3-motors jetfly