kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Statsrådet (Norge)

Statsrådet i Norge er et råd, bestående af statsministeren og mindst syv andre medlemmer udpeget af kongen. Statsrådet er både et kabinet og et kongeligt råd.

Kongen udpeger kun medlemmer, som har støtte fra Stortinget til dette. Mellem 1884 og 2007 blev parlamentarismen praktiseret med grundlag i konstitutionel sædvane. I 2007 blev parlamentarismen grundlovfæstet gennem den nye § 15 i den norske grundlov.

Af statsrådets medlemmer må desuden over halvdelen bekende sig til den evangelisk-lutherske religion (dvs. være medlemmer af statskirken). Statsråder, som ikke er medlem af statskirken, deltager ikke i behandlingen af sager, som angår statskirken.

Norges politik
Kenny Sansom

Kenneth Graham "Kenny" Sansom (født 26. september 1958 i London, England) er en tidligere engelsk fodboldspiller, der spillede som venstre back hos en række engelske klubber, men i længst tid hos Arsenal F.C. Han spillede desuden hel 86 kampe for Englands landshold.

Karriere

Klub 
Sansom startede sin seniorkarriere i 1975 hos Crystal Palace, hvor han spillede sine første fem sæsoner. Herefter flyttede han til Palace' London-rivaler Arsenal, som han var tilknyttet frem til 1988. I sin sidste sæson i klubben var han med til at vinde den lille pokalturnering Liga Cuppen.

Efter i 1988 at have forladt Arsenal spillede Sansom i resten af sin karriere for henholdsvis Newcastle, Queens Park Rangers, Coventry, Everton, Brentford og Watford. Han indstillede sin karriere i 1994.

Landshold 
Sansom nåede gennem karrieren at spille hele 86 kampe og score ét mål for Englands landshold, som han debuterede for i 1979. Han var en del af den engelske trup til EM i 1980, VM i 1982, VM i 1986 og EM i 1988.

Efter karrieren 
Kenny Samson lever i dag på gaden som en hjemløs alkoholiker, da han ingen penge har. Både Arsenal og den engelske spillerforening har tilbudt ham hjælp, hvilket Samson har afvist, da han mener at det udelukkende er ham selv der kan hjælpe.

Titler 
Liga Cup
 1988 med Arsenal F.C.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Soccerbase.com spillerinfo

Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Crystal Palace F.C.
Fodboldspillere fra Arsenal F.C.
Fodboldspillere fra Newcastle United F.C.
Fodboldspillere fra Queens Park Rangers F.C.
Fodboldspillere fra Coventry City F.C.
Fodboldspillere fra Everton F.C.
Fodboldspillere fra Brentford F.C.
Fodboldspillere fra Watford F.C.
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1980
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1982
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1986
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1988
Norskekysten

Norskekysten er kystlinjen, som Norge har imod Skagerrak, Nordsjøen, Norskehavet og Barentshavet (kun kysten på fastlandet er regnet med, ikke Svalbard)

Den norske grænse mod havet er omkring 2.650 kilometer lang. Siden kysten har mange floder, øer osv. har man fundet frem til, at Norskekysten i alt er 25.000 kilometer lang.

Kysten
Grenseboerbevis

Et grenseboerbevis var et dokument, som alle over 15 år bosat i norske grænseområder, skulle være i besiddelse af under den tyske besættelse af Norge under 2. verdenskrig. Et grenseboerbevis var et slags pas til internt brug i Norge; det var et bevis på hvem, man var, og at man havde lov til at opholde sig i det område, som man opholdt sig. I første omgang blev grenseboerbeviset indført for at kontrollere grænsen mod Sverige. Derefter blev der behov for at kontrollere illegal bådtrafik mellem Norge og de britiske øer.

Størrelsen på grenseboerbeviset var (ca.): H=14,5cm x B=10,5cm.

På forsiden var trykt:  

Grænseområde var vidt defineret og omfattede også kysten. Der var to zoner. I juni 1940 blev zone øst oprettet: områderne nær rigsgrænsen fra Grong i nord og til Halden i syd. Fra oktober 1940 blev grænsezone vest oprettet. Den omfattede kommunerne Sarpsborg, Fredrikstad, Moss og Jeløy i Østfold og videre langs søen mod vest. Den 1. januar 1944 blev zonerne betydeligt udvidet. I praksis var det kun nogle få kommuner langt fra kysten og rigsgrænsen, hvor befolkningen var fritaget for at bære grenseboerbevis, fx Vinje i Telemark.  

Grenseboerbeviset havde et fotografi af indehaveren og indehaverens signatur og oplysninger om beskæftigelse, fødselsdato og fødested. På kortet var  anført de politidistrikt(er), indehaveren havde ret til at færdes i. Det havde tekst på både norsk og tysk. Den tyske betegnelse på beviset var Grenzzonen-Bescheinigung.

Grenseboerbevis blev udstedt af politimesteren eller lensmanden på hjemstedet. 

Skulle man sig til et politidistrikt, som ikke var anført i kortet, måtte man have en passerseddel.

Se også
Legitimation

Norge under 2. verdenskrig
Identifikationssystemer
Herman Siegumfeldt

Herman Carl Siegumfeldt (født 18. september 1833 på Haregabsgaarden i Esbønderup Skovhuse ; død 27. juni 1912 i København) var en dansk maler. Han er søn af landmand Heinrich Anton Siegumfeldt og Maren Cathrine født Schou.

Siegumfeldt blev som 11-årig optaget på Kunstakademiet og senere elev hos Niels Simonsen. Som 17-årig fik han Den mindre sølvmedalje, men opnåede aldrig den større. 

Han sad i trange kår, måtte ernære sig ved håndværksarbejde og havde derfor kun lidt tid til maleriet. 1860 fik han på en rejse til Sverige en alvorlig skade på højre arm, så han fik vanskeligt ved at færdiggøre billeder.

Efter nogle år kunne han imidlertid udstille billedet En Sømand bringer Efterretninger om en afdød, som han fik solgt til Kunstforeningen, og Akademiet (Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster?) tildelte ham 1863 et rejsestipendium, så han i to år kunne  studere i Belgien, Frankrig og Italien.

På grund af betændelse i højre hånds tommelfinger måtte den amputeres, og han tog mod en plads som skriver på Østifternes Sindssygeanstalt 1872-75. Hans tilstand forbedredes dog efter nogle år, og 1880 blev Siegumfeldt kaldet til medlem af Akademiet. På bestilling af udstillingskomiteen udførte han portrætter af malerne Heinrich Hansen (1878) og Vilhelm Kyhn (1882) samt af medaljør Harald Conradsen (1888).

Siegumfeldt er begravet på Assistens Kirkegård i København.

Referencer

Eksterne henvisninger
 
 
 Herman Siegumfeldt hos Dansk biografisk Lexikon (DBL) af kunsthistoriker Sigurd Müller
 Værker af Herman Siegumfeldt hos  på Artnet.com 
 Herman Siegumfeldt hos Arcadja.com

Malere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Medlemmer af Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster
Personer fra Esbønderup
Führerbefehl

Führerbefehl eller Führererlass (befaling/forordning fra Føreren) var en ordre eller forordning direkte fra Adolf Hitler til sine underordnede.

En vigtig kilde til ordningen var artikel 48 i Weimarforfatningen; da Hitler blev rigspræsident i 1933 benyttede han sig af denne artikel til at udstede "nødforordninger" (Notverordnungen). De stred ofte både mod øvrig tysk lov, og de kunne også være i strid med grundlæggende borgerrettigheder.

Med en vedtagelse i Rigsdagen den 26. april 1942 blev Hitlers autoritet yderligere retsligt styrket.
Et eksempel på Führerbefehl var en ordre, som bestemte, at alle specialstyrker der blev taget til fange af tyske styrker i Europa eller Afrika, skulle henrettes umiddelbart.

Litteratur 
 Martin Moll: „Führer-Erlasse“ 1939–1945 .
 Schönfelder: Deutsche Reichsgesetze, Beck, 1944
 Sartorius: Sammlung von Reichsgesetzen staats- und verwaltungsrechtlichen Inhalts, Beck, 1935–37

Adolf Hitler
Piet Schrijvers

Pieter "Piet" Schrijvers (født 15. december 1946 i Jutphaas, Holland, død 7. september 2022) var en  hollandsk fodboldspiller, der som målmand på Hollands landshold var med til at nå finalen ved både VM i 1974 og VM i 1978 og blev nr. 3 ved EM i 1976. På klubplan var han primært tilknyttet FC Twente og AFC Ajax.

Efter at have stoppet sin aktive karriere gjorde Schrijvers karriere som træner og stod i spidsen for FC Wageningen, AZ samt FC Zwolle.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Weltfussball.de spillerinfo

Fodboldspillere fra Holland
Fodboldspillere fra FC Twente
Fodboldspillere fra AFC Ajax
Fodboldspillere fra FC Zwolle
Fodboldtrænere fra Nederlandene
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1974
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1976
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1978
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1980
Telavåg

Telavåg (også kaldt Tælavåg) er et byområde, beliggende i den tidligere  Sund kommune, nu Øygarden  i Vestland. Byområdet har 484 indbyggere (pr. 1. januar 2009), og ligger på Sotra udenfor Bergen.

Historie

2. verdenskrig 
Stedet blev jævnet med jorden den 30. april 1942 som hævn for en skudveksling mellem norske Kompani Linge og gestapofolk, hvoraf de to gestapo-officerer Gerhard Berns og Henry Bertram, og en af de norske Linge-folk, Arne Medal Værum, døde. Stedet lå helt centralt for englandsfarten, og både Shetlandsgjengen og andre skøyter (norske både) landsatte og hentede agenter i området. Lokalbefolkningen deltog desuden ivrigt i modstandsarbejdet. 

Rigskommissær Josef Terboven kom personligt til Telavåg for at overvåge byområdet, mens det blev straffet. Huse blev sprængt og brændt, både sænket, og dyr slagtet. Alle de 72 mænd mellem 16 og 60 år i byen blev sendt til koncentrationslejren Sachsenhausen, hvor 31 døde.

Eksterne henvisninger 
Nordsjøfartmuseet i Telavåg  
Telavåg Online, nytt frå Telavåg  
Nordsjøløypa gjennom Telavåg  
Telavåg IL Online 

Byer i Norge
Vestlands geografi
Albertus Pictor

Albertus Pictor (ca. 1450-1507) var en svensk kirkemaler og perlestikker med værksted i Stockholm. Han udsmykkede vægge og lofter i adskillige kirker i Västmanland og Uppland som Härkeberga, Härnevi, Kumla og Täby. Som forlæg benyttede han træsnittene i Biblia Pauperum, som han udviklede i en friere retning.

Kirker med hans værker 
 Almunge (Uppland)
 Bromma (Stockholm)
 Bälinge (Uppland)
 Danmark (Uppland)
 Dingtuna (Västmanland)
 Ed (Uppland)
 Floda (Sörmland)
 Helga Trefaldighet (Uppsala)
 Husby-Sjutolft (Uppland)
 Håbo-Tibble (Uppland)
 Härkeberga (Uppland)
 Härnevi (Uppland)
 Kalmar (Uppland)
 Kumla (Västmanland)
 Lid (Sörmland)
 Nederluleå (Norrbotten)
 Odensala (Uppland)
 S Per (Uppsala)
 Sala (Västmanland)
 Sollentuna (Uppland)
 Solna (Uppland)
 Storkyrkan (Stockholm)
 Torshälla (Sörmland)
 Täby (Uppland)
 Uppsala domkyrka (Uppland)
 Vadsbro (Sörmland)
 Vaksala (Uppland)
 Vansö (Sörmland)
 Vittinge (Uppland)
 Vårdinge (Sörmland)
 Vänge (Uppland)
 Västerås domkyrka (Västmanland)
 Yttergran (Uppland)
 Ösmo (Sörmland)
 Österunda (Uppland)
 Övergran (Uppland)

Kilde 
 Lars-Ove Larsson: Vem är vem i svensk historia 

Malere fra Sverige
Delta Force

Delta Force er et first person shooter computerspil, der foregår i de mellemøstlige lande. Spillet findes i flere versioner og kan fra version til version udspille sig på forskellige måder. Det mest populære spil i rækken er Delta Force: Black Hawk Down. Her kan man spille flere typer spil som: Deathmatch (Alle mod alle), Team (Rød mod blå team), Capture the flag (Rød mod blå team) og meget andet. Derudover er spillet stadig populært da der med spillet følger en map editor, der hvis man først lære at bruge den, er meget nem. Derudover kan man med Delta Force spille singleplayer, online (med NovaLogic login) og over ens lokale netværk (LAN).

Deathmatch 
Her spiller alle spillere alle mod alle, i de krigshærgede ruiner. Du kan hele tiden følge med på en liste over, hvem der har skudt flest og dermed ligger nummer et. Et spils længde variere alt efter spiladministratorens, spilindstillinger.

Multiplayer 
Der findes flere multiplayer games i Delta Force, den mest udbredte er nok det som man på dansk kan oversætte til 'Rød mod blå team'. Her fordeler spillet alle spillere på 2 hold hvorefter man starter forskellige steder. Der er i det vi kalder 'Rød mod blå team' endnu to underkategorier. Den ene er Team Deathmatch, her gælder det om at skyde så mange modstandere så muligt. Dør du bliver du livet op igen umiddelbart lige efter og starter hvor du startede ved spillets start. Det hold som har skudt flest fjender til sidst, vinder. Den anden multiplayer mode (ukendt navn), foregår således at de to teams som før skal skyde modstandere, men de skal også erobre det de i spillet kalder 'Spawn points', det er små halvtrekanter placeret strategiske steder på banen. Her gælder det for holdet om at trekanten skal have holdets farve så længe så muligt uden et andet hold erobre den. Man erobre et 'spawn point' ved at gå ind i den. Der er også en rund zone. Jo længere tid du er her uden at blive skudt af fjenden, jo flere points laver du til dit team. Nogle baner er sat til at når man som en person har været i zonen i ti minutter i rap uden at dø, så vinder holdet.. Der er denne teknik som denne type multiplayer game er bygget på.

Eksterne henvisninger 
 

Computerspil fra 1998
First-person shooter
Windows-spil
Laurentius Nicolai Norvegus

Laurentius Nicolai Norvegus (Tønsberg, 1538 – Vilna, 1622) var en norskfødt jesuit med kaldenavnet "Klosterlasse". Han arbejdede for katolicismen, især i Stockholm. I 1584 blev han leder af præsteseminariet på Riddarholmen, men da Johan III's økumeniske planer afvistes af paven, faldt "Klosterlasse" i unåde og blev forvist i 1588. Han rejste til Riga, men da byen blev erobret af den svenske hær i 1621, blev han anerkendt af svenskerne og tvunget sammen med byens jesuitkollegium til at forlade byen. De havde frit lejde til Vilna, hvor han døde i 1622.

Kilder 
 Vello Helk, Laurentius Nicolai Norvegus S.J. – en biografi med bidrag til belysning af romerkirkens forsøg på at genvinde Danmark -Norge i tiden fra reformationen til 1622, G.E.C. Gad, 1966.
 Lars-Ove Larsson, Vem är vem i svensk historia 

Jesuitter
Personer fra Tønsberg
Johannes Bureus

Johannes Thomae Agrivillensis Bureus også Johan Bure (15.- ell. 25. marts 1568, død 23. oktober 1652) var en svensk rune- og sprogforsker, der var lærer for Gustav II Adolf, og senere blev rigsarkivar og -antikvar. Bureus lod over 200 runesten aftegne.

Litteratur 
Lars-Ove Larsson: Vem är vem i svensk historia

Noter 

Historikere fra Sverige
Arkæologer fra Sverige
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Gunno Dahlstierna

Gunno Dahlstierna, født Eurelius (7. september 1661 i Örs socken, Dalsland – 7. september 1709 i Stralsund) var en svensk landmåler og digter.

Han kendes i eftertiden især for sine hyldestdigte til den svenske enevælde. Hans store værk er en elegi over Karl XI ved navn Kungaskald, hvor han kommer omkring i barokpoesiens forskellige stiludtryk. Hans balladeimitation Giöta Kiämpa-Wisa, der var en burlesk hyldest til Karl XII's sejr ved Narva, var mere populær i samtiden.

Han blev adlet 1702.

Kilde 
 Lars-Ove Larsson: Vem är vem i svensk historia. 

Digtere fra Sverige
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Georg Carl von Döbeln

Georg Carl von Döbeln (29. april 1758-16. februar 1820) var en svensk officer, der i litteraturen kendes fra Johan Ludvig Runebergs Fänrik Ståls sägner. Han var sønnesøns søn af Johan Jacob Döbelius.

Döbeln kæmpede på fransk side mod englænderne i Indien og forblev i fransk tjeneste efter freden. Han vendte i 1788 tilbage til Sverige for at deltage i Gustav III's krig mod Rusland og blev kaptajn i infanteriet. Han blev ramt af en kugle i panden, og operationen efterlod et hul i kraniet, som han siden holdt dækket med et sort bånd. I 1808 gjorde han sig bemærket i slaget ved Juutas. Under Karl 14. Johans krig mod Napoleon faldt Döbeln i unåde og blev dømt til døden – en straf som dog blev til fængsel.

Kilder 
 Lars-Ove Larsson: Vem är vem i svensk historia

Eksterne henvisninger 
 

 

Militærfolk fra Sverige
Personer i den gustavianske periode
Svenskere i 1800-tallet
Joseph Anselm Feuerbach

Joseph Anselm Feuerbach (født 9. september 1798 i Jena, død 8. september 1851 i Freiburg im Breisgau) var en tysk arkæolog. Han var søn af Paul Johann Anselm von Feuerbach og far til Anselm Feuerbach.

Feuerbach blev 1836 professor i filologi i Freiburg im Breisgau. Han blev specielt kendt gennem sit arbejde med Der vaticanische Apollo (1833).  Hans Nachgelassene Schriften blev udgivet i 1853, i fire bind.

Kilder 

 

Arkæologer fra Tyskland
Filologer fra Tyskland
Ansatte ved Freiburgs Universitet
Tyskere i 1700-tallet
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Jena
Ugglan
Ricardo Gallego

Ricardo Gallego Redondo (født 8. februar 1959 i Madrid, Spanien) er en pensioneret spansk fodboldspiller, der tilbragte størstedelen af sin karriere som midtbanespiller hos La Liga-klubben Real Madrid i sin fødeby. Han spillede desuden to sæsoner hos en anden Madrid-klub, Rayo Vallecano, samt et enkelt år i Udinese i Italien.

Med Real Madrid vandt Gallego det spanske mesterskab fire gange, ligesom det blev til to Copa del Rey-titler og to UEFA Cup-triumfer.

Landshold 
Gallego nåede gennem sin karriere at spille 42 kampe og score to mål for Spaniens landshold, som han debuterede for den 24. februar 1982 i et opgør mod Skotland. Han repræsenterede sit land ved både samt VM i 1982, EM i 1984, VM i 1986 samt EM i 1988. Det lykkedes dog ikke det spanske hold at vinde nogen af turneringerne.

Titler 
La Liga
 1986, 1987, 1988 og 1989 med Real Madrid C.F.

Copa del Rey
 1982 og 1989 med Real Madrid C.F.

Supercopa de España
 1988 med Real Madrid C.F.

UEFA Cup
 1985 og 1986 med Real Madrid C.F.

Eksterne henvisninger 
 FIFA.com Spillerinfo 

Fodboldspillere fra Spanien
Fodboldspillere fra Real Madrid CF
Fodboldspillere fra Udinese Calcio
Fodboldspillere fra Rayo Vallecano
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1984
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1986
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1988
Wilhelm Mauritz Klingspor

Wilhelm Mauritz Klingspor (født 7. december 1744, død 15. maj 1814) var en svensk greve og feltmarskal, der var øverstbefalende i Finland frem til 1808, hvor han pensioneredes.

Da Rusland året efter erobrede Finland fra Sverige i den finske krig, faldt de af Klingspor lagte planer fra hinanden, hvad der fik Johan Ludvig Runeberg til i Fänrik Ståls sägner at lægge skylden for tabet på Klingspor og kong Gustav IV Adolf. Klingspor var i 1809 med til at fængsle og afsætte Gustav IV Adolf og blev overstatholder i Stockholm, men blev året efter afsat, fordi han ikke havde grebet ind i forbindelse med mordet på Axel von Fersen den yngre.

Klingspor var En af rikets herrar, ridder af Serafimerordenenen og ridder af Sværdordenen.

Kilde 
 Lars-Ove Larsson: Vem är vem i svensk historia. 

Grever fra Sverige
Feltmarskaller fra Sverige
Personer i den gustavianske periode
Svenskere i 1800-tallet
Den Finske Krig
En af rikets herrar
Storkorskommandører af Sværdordenen
Riddere af Serafimerordenen
Super-Light Structures

Super-Light Structures er en byggeteknik, som gør det muligt at erstatte traditionelle beton- og stålkonstruktioner med billigere, mere miljøvenlige betonkonstruktioner. 

Den grundlæggende idé bag de super-lette konstruktioner er at fremstille et skelet af meget stærk beton, som omgives på en eller flere sider af en let beton. Den stærke beton bærer belastningen og kan lægges præcist dér, hvor den gør mest gavn, hvilket ofte er i trykbuer eller hvælvinger. 

Den lette beton skaber den ydre form og påfører belastningen på den stærke kerne, som den stabiliserer og beskytter mod slag og brand. Da letbetonen vejer 3-5 gange mindre end almindelig beton, vil den nedbringe den samlede vægt på betonkonstruktionen med ca. 50 % . 

Derudover virker den lette beton varmeisolerende næsten som træ, lyddæmpende næsten som akustiklofter og derudover også fugtabsorberende, hvad der giver et godt indeklima uden brug af mekanisk regulering eg. aircondition, affugtere m.m.
Ved at isolere den stærke kerne med en letbeton forøges styrkeevnen af kernen med ca. 4 gange. Alt i alt er det muligt at opnå en konstruktion, som er dobbelt så stærk som almindelige betonkonstruktioner, men som kun bruger ca. det halve materialeforbrug og derudover vejer op mod 50 pct. mindre end nuværende stål- og betonkonstruktioner. Derved kan såvel byggeomkostningerne som CO2-emissionen reduceres betragteligt i forbindelse med produktion, transport og opførelse. Den lave rumvægt muliggør desuden transport af elementer over større afstande, samt anvendelse af lettere og billigere formmaterialer til støbning, ligesom teknologien muliggør at det stort set kan undgås at bruge stilladser.

Anvendelsesområder for de super-lette konstruktioner er talrige og tæller bl.a. bygninger, haller, shopping centre, facader, tage, broer, stadions, off-shore konstruktioner, tunneller, flydende fundamenter og selv skibe er blandt mulighederne pga. den meget lave vægt.

Den lave vægt gør det desuden muligt at bygge endnu højere bygninger end de, der bygges i dag. Den begrænsende faktor ved byggerier af højhuse er vægten af konstruktionen, eftersom fundamentet kun kan bære en begrænset vægt. Med de super-lette konstruktioner kan vægten på en råhuset reduceres med op mod 50 %, mens vægten på en hel bygning kan reduceres omkring 30-35 %. 
Super-lette konstruktioner kan udføres både som elementer og støbt på stedet (in situ). Mens betonelementer traditionelt bruges meget i Danmark, støber man i resten af verden mest på selve byggepladsen. Kombinationen af perlekædearmering, lette forme og skumbeton sætter helt nye standarder for hvor let det kan være at støbe konstruktioner på stedet.

Ekstern henvisning 
 abeo.dk
 SL-Dækket

Bygningskonstruktion
Johan August Sandels

Johan August Sandels (31. august 1764 − 22. januar 1831) var en svensk greve og officer, der udmærkede sig i krigen mod Rusland 1788-90, og siden deltog i krigen mod Danmark-Norge 1808-09 og i Napoleonskrigene 1813-14. 1818-27 var han statholder i Norge, men blev afsat, da kongen ikke var ganske tilfreds med hans embedsførelse. I Runebergs Fänrik Ståls sägner indgår et digt med titlen "Sandels", hvor han skildres som en rolig, næsten doven person, der kun modstræbende forlader sin morgenmad for at sætte sig på sin hvide hest Bijou og besejre russerne ved Virta bro.

Kilder 

 Lars-Ove Larsson: Vem är vem i svensk historia

Eksterne henvisninger 

 

Grever fra Sverige
Feltmarskaller fra Sverige
Personer i den gustavianske periode
Lantmarskalkar fra Finland
Lantmarskalkar fra Sverige
En af rikets herrar
Administrasjonsrådet

Administrasjonsrådet var et styringsorgan oprettet af Norges Høyesterett  den 15. april 1940 efter Tysklands besættelse af dele af Norge. Rådet var ingen egentlig regering (det svarede til departementschefstyret i Danmark)  og var oprettet mod Vidkun Quislings ønske. Medlemmene aflagde troskabsløfte til den tyske ambassadør i Norge, Curt Bräuer.

Administrasjonsrådet blev opløst af rigskommissær Josef Terboven den 25. september 1940 og erstattet af et kommissarisk råd oprettet af ham selv.

Administrasjonsrådet bestod af
Amtmand Ingolf Elster Christensen, formand. Ansvarlig for sager vedrørende udenrigsdepartementet og forsvarsdepartementet (ikke-militære og ikke-politiske sager). Var også ansvarlig for sager vedrørende Arbeidsdepartementet fra 4. juni 1940
Stadsfysikus Andreas Diesen. Ansvarlig for sager under Socialdepartementet
Direktør i Statistisk sentralbyrå Gunnar Jahn. Ansvarlig for sager under Finansdepartementet og for sager under Arbeidsdepartementet til 4. juni 1940  
Universitetets rektor Didrik Arup Seip. Ansvarlig for sager under Kirke- og undervisningsdepartementet
Sorenskriveren i Nedre Romerike Ole F. Harbek. Ansvarlig for sager under Justis- og politidepartementet
Direktøren for den statlige industriforsyning Jens Bache-Wiig. Ansvarlig for sager under Handelsdepartementet og Forsyningsdepartementet
Docent ved Norges landbrukshøgskole Rasmus Mork. Ansvarlig for sager under Landbruksdepartementet

Norge under 2. verdenskrig