kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pernille Schrøder

Pernille Schrøder (født 3. april 1964) er en dansk skuespiller, der især er kendt som revyskuespiller, men også har spillet andre teaterformer og medvirket i film og tv-produktioner.

Schrøder er selvlært som skuespiller og indledte sin karriere i underholdningsverdenen som sangerinde i forskellige orkestre samt i Studenterrevyen i København i 1980'erne. Revyengagementerne fortsatte i Brændegårdshaven ved Svaneke i 1990 og senere i Asserbo i Sandkroens Sommerrevy i 1993, fulgt af Græsted Revyen de følgende to år. Hendes teaterdebut kom i 1998, hvor hun medvirkede i stykket Rigtige piger ta'r penge for det på Nørrebros Teater. Siden har hun spillet på en række københavnske scener, ofte i komiske og/eller musikalske opsætninger. Således har hun spillet med i Det Ny Teaters opsætning af Cats i 2003 og andre musicals som Chicago, Mød mig på Cassiopeia og Mamma Mia!, lige som hun har spillet cabaret. 

Hendes revykarriere har efter de første år omfattet syv år i Cirkusrevyen (1997-2003), hvorfra hun i 1998 blev kåret som årets revykunstnere, samt et par år i Nykøbing F. Revyen, og i de senere år Tobakskuller i Esbjerg. På film har Pernille Schrøder blandt andet spillet Puk i Askepop - the movie og Vivi i tv-serien Kaos i opgangen på TV3 i 1997. 

På det seneste har Schrøder genoptaget at tage ud og optræde som sanger i orkester, og hun har samlet nogle musikere i Schrøders Showtime Band.

Filmografi 
 Kaos i opgangen (tv-serie, 1997)
 Klinkevals (1999)
 Juliane (2000)
 Askepop - the movie (2003)
 Bølle Bob og Smukke Sally (2005)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Clem Cattini

Clemente Anselmo "Clem" Cattini (28. august 1937 i London England) er en engelsk rocktrommeslager.  

Cattini er en af de mest benyttede sidemen i den engelske rocks historie. Han har indspillet over hundrede af plader med f.eks. The Tornados, Cliff Richard, Tom Jones, Engelbert Humperdinck, Lou Reed, Roy Orbison, Hank Marvin og Donovan. 

Trommeslagere fra Storbritannien
Rockmusikere fra Storbritannien
Terningkast

Terningkast er et udtryk brugt i norske medier som en pointskala i forbindelse med anmeldelser. Som en terning strækker pointskalaen sig fra 1 til 6. I trykte anmeldelser vises ofte pointberegningen som en terning med et bestemt antal øjne op. Terningkastet blev introduceret af Arne Skouen i Verdens Gang 31. marts 1952.

Mens helt andre pointskalaer er almindelige i andre lande ( 1–3, 1–5 eller 1–10), er terningkast med 1–6 point blevet meget udbredt og er på mange måder standarden i Norge. Udtrykket blev først brugt i aviser, men har spredt sig til TV, radio og internet.

Det benyttes som konklusion og slutresultat i et utal af anmeldelser, fra film- og teateranmeldelser til test af frosne pizzaer til vuderinger af kjoler under kongelige brylluper og lignende.

Links 
 https://bora.uib.no/bitstream/1956/1091/1/terningkastsyv.pdf 

Medier fra Norge
Kultur i Norge
Eric Delaney

Eric Delaney (22. maj 1924 i London – 14. juli 2011) var en engelsk trommeslager og percussionist.

Delaney var nok mest kendt som jazztrommeslager i bigband-sammenhæng, men spillede også pop- og rockmusik i underholdningsstil. Han spillede desuden pauke, xylofon, klokkespil, vibrafon, gong, lilletromme og tom-tom. 

Han var kapelmester fra midt i 1950'erne og op igennem 1960'erne med sit eget bigband, hvor han var solist på trommer, pauker og percussion.  Delaney hørte til Buddy Rich- og Louis Bellson-traditionen på trommer, men tilegnede sig også rockens rytmer.

Han indspillede en del plader i eget navn.

Udvalgt diskografi 
 Mainly Delaney
 At The London Palladium
 Big Noise from Winnetka
 Skin Ed

Kilde 
Om Eric Delayney på allmusic.com

Trommeslagere fra Storbritannien
Jazzmusikere fra England
Jazztrommeslagere
Fra Chr. Michelsen til kronprins Olav og prinsesse Märtha

Fra Chr. Michelsen til kronprins Olav og prinsesse Märtha (også omtalt som Fra Christian Michelsen til kronprinsparret) er en norsk film fra 1929.

Filmen er en jubilæumsdvd som gennemgår Norges historie gennem 25 år i en film.

Filmen indeholder en nyindspillet version af Fiskerlivets farer, under titlen Et drama på havet. I filmen får man også en række historiske klip og se, helt tilbage fra dengang kongefamilien ankom til landet i 1905, naturbilleder, militærøvelser, Bjørnstjerne Bjørnson, Roald Amundsen og klip fra andre norske film som Himmeluret til brylluppet mellem kronprins Olav og prinsesse Märtha.

Eksterne henvisninger 
 

Norske film fra 1929
Stumfilm fra Norge
Film i sort-hvid
Dokumentarfilm fra Norge
Tom-tom (musik)

En tom-tom eller koncert tom-tom er en cylindrisk tromme placeret på et stativ, hvor udøveren spiller dem siddende eller stående med stikker eller køller. Tom-tom'erne er aflange og uden bundskind, med metalbespænding i bunden. Tom-tom trommer har således ikke, sådan som lilletrommen har, metalfjedre (seidinger) spændt ud under det nederste trommeskind, hvorfor tom-tom lyden derfor ligger noget nærmere stortrommens end lilletrommens klangfarve.

Tom-tom trommerne, der ikke må forveksles med hverken bongo trommer eller conga trommer, kan som betegnelse både referere til et par mindre trommer i et trommesæt, der sammenkoblet sædvanligvis monteres hængende på stortrommens øvre kant - eller også til en enkelt større gulv tom-tom, placeret på egne ben på gulvet ved siden af lilletrommen (evt. i flere størrelser ved siden af hinanden).

Ud over at være standardtilbehør på ethvert moderne trommesæt i dag inden for den rytmiske musik, ses de også benyttet i den nyere klassiske orkestermusik, såsom Igor Stravinskys Historien om en Soldat eller Le Noches, samt i harmoniorkester og store rytmiske ensembler.

Tom-tom trommerne, der formentlig er af indiansk oprindelse, startede med at vinde indpas som fast element i jazzmusikkens standard-trommesæt allerede i begyndelsen af 1900-tallet.

Percussion
Jack Parnell

Jack Parnell (6. august 1923 i London – 8. august 2010 i Southwold, England) var en engelsk orkesterleder og trommeslager.

Parnell ledede sit eget big band. Han vandt førsteprisen som bedste trommeslager i Melody Maker i 1940'erne og 1950'erne.
Han var musikalsk leder for husorkesteret på det engelske tv-selskab ATV (1956-1981) og var orkesterdirigent i tv-serien for børn, The Muppet Show.

Kilde 
 På Allmusic

Musikere fra Storbritannien
Trommeslagere fra Storbritannien
Johann Julius Hecker

Johann Julius Hecker (født 2. november 1707 i Werden an der Ruhr, død 24. juni 1768) var en tysk skolemand.

Hecker studerede i Halle, hvor han blev stærkt påvirket af A.H. Francke, der 1729 knyttede ham som lærer til sit pædagogium. I 1735 blev Hecker præst og skoleinspektør ved militærvajsenhuset i Potsdam og kaldtes 1739 til præst i Berlin.

Her oprettede han 1747 en realskole og 1748 et seminarium for folkeskolelærere. Begge vandt stor anerkendelse og kaldte fremmede til fra fjern og nær. I realskolen søgte Hecker at gøre undervisningen praktisk og anskuelig ved righoldige, naturvidenskabelige, teknologiske og historiske samlinger.

Seminariet anvendte nye metoder og fik fra 1753 offentlig understøttelse for at uddanne landsbylærere til Brandenburg. Heckers virksomhed tiltalte i høj grad Frederik den Store, der udnævnte ham til overkonsistorialråd og overdrog ham at udarbejde det generalskolereglement (af 12. august 1763), hvorpå den preussiske folkeskole til dels hvilede hele 19. århundrede.

Kilder 

 

Skoleledere
Præster fra Tyskland
Tyskere i 1700-tallet
Veterandagen

Veterandagen er en norsk mærkedag indført af Norges regering for at styrke anerkendelsen af indsatsen til veteraner. Mærkedagen er lagt til den  8. maj, VE-dagen. Veterandagen skal hædre deltagere under anden verdenskrig, så vel som dem som har tjenestegjort i FN's fredsbevarende styrker og andre internationale operasjoner. Beslutningen om indføring af veterandagen blev forslået i 2010 og den første markering er planlagt i 2011.

Forsvaret har i tillæg en mindedag for faldne, dette er første søndag i november.

Kilder

Mærkedage
Norges militær
Alderdom
Code of conduct

Code of Conduct er nogle retningslinjer i en virksomhed, for ansvarlighed og god praksis for medarbejdere og organisation, samt hvilke krav man stiller til sine leverandører vedrørende sociale, etiske og miljømæssige forhold.

Etik
Erhvervsliv
Flensburgska huset

Flensburgska huset eller Flensburgska gården ligger på hjørnet af Södergatan og Skomakeregatan i det indre Malmø i Sverige. Ejendommen består af flere bygninger, hvor murstenshuset mod Södergatan kaldes for Flensburgska huset. Huset tilhører Malmøs ældste bygningsmasse og er sandsynligvis en reduceret kopi af det samtidige skånske Svenstorp Slot. Det siges at Flenburgska huset opførtes af rådmand Helmicke Ottesen i 1596. Huset har en for den tid karakteristisk byggestil med skiftevis røde murstensflader, skiftevis hvide kridtstensbånd. Volutgavlens design var populær i Danmark i slutningen af 1500-tallet efter indfydelse fra Holland.

I begyndelsen af 1600-tallet kom huset i Söffren Christensens besiddelse, en af de mere bemærkelsesværdige borgere i datidens Malmø. Som barn hyrdede han får på Skabersjö Slot udenfor byen, da han døde i 1651 var han borgmester i Malmø og tilmed byens rigeste indbygger. Hans store epitafium er bevaret i Sankt Petri Kirke, hvor Söffren ses med hele sin store familie. I 1827 købte købmand Flensburg bygningen, som på det tidspunkt benyttedes som magasin. Eva Flensburg donerede hele boet til Malmö Museum i 1964. Gården erklæredes byggnadsminne i 1968, og blev dermed Malmøs første kommunale af slagsen. I dag forvaltes ejendommen af Malmø Museum gennem foreningen Flensburgska huset. Huset er kontor for Malmøs Kulturforvaltning.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Malmø
Malmøs historie
Byggnadsminnen i Skåne län
Seværdigheder i Malmø
Etableret i 1596
James Wolfe

James Wolfe (født 2. januar 1726, død 13. september 1759) var en engelsk general. 

Han kæmpede tappert i den østrigske arvefølgekrig, drog som general 1758 til Nordamerika og udmærkede sig her særlig ved erobringen af den franske fæstning Louisbourg. 1759 angreb han med 8000 mand Quebec, først gentagne gange forgæves fra østsiden, senere fra vestsiden, hvorved han tvang den franske kommandant Montcalm til en kamp, der kostede begge modstandere livet, men som blev en sejr for de engelske våben.

Generaler fra Storbritannien
Briter i 1700-tallet
Sándor Gombos

Sándor Gombos (4. december 1895 i Sombor – 27. januar 1968 i Budapest) var en ungarsk fægter som deltog i de olympiske lege 1928 i Amsterdam. 

Gombos blev olympisk mester i Fægtning under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det ungarske som vandt holdkonkurrencen i disciplinen sabel mod Italien og Polen. De andre på holdet var Ödön Tersztyánszky, János Garay, József Rády, Attila Petschauer og Gyula Glykais.

Fægtere fra Ungarn
Jøder fra Ungarn
Jerzy Zabielski

Jerzy Feliks Zabielski (født 28. marts 1897 i Warszawa, død 19. november 1958 smst.) var en polsk fægter, som deltog i to olympiske lege i 1920'erne. 

Zabielski var med ved OL 1924 i Paris i sabelholdkonkurrencen, hvor Polen dog blev elimineret i første runde. Bedre gik det, da han var med ved OL 1928 i Amsterdam i samme disciplin sammen med Kazimierz Laskowski, Tadeusz Friedrich, Władysław Segda, Aleksander Małecki og Adam Papée. Polakkerne indledte med at vinde deres førsterundepulje (delt sammen med Ungarn) og gik dermed videre til semifinalerne. Her tabte de ganske vist 0-16 til Italien, men vandt derpå deres to andre kampe, og dermed kom de med i finalepuljen. Her talte kampen mod Italien fra semifinalen og derudover blev det til nederlag til Ungarn, men sejr over Tyskland, hvorpå det blev til polsk bronze, mens Ungarn fik guld og Italien sølv.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fægtere fra Polen
Deltagere for Polen ved sommer-OL 1924
Deltagere for Polen ved sommer-OL 1928
Olympiske bronzemedaljevindere fra Polen
Fredy Fautrel

Fredy Fautrel (født 31. oktober 1971) er en fransk fodbolddommer. Han har dømt internationalt under det internationale fodboldforbund FIFA siden 2007, hvor han er placeret i den europæiske dommergruppe som Category 2-dommer, der er det tredjehøjeste niveau for internationale dommere.

Kampe med danske hold 
 Den 19. juli 2007: Kvalifikation til UEFA Cuppen: St. Patrick's – OB 0-0.
 Den 6. august 2009: Kvalifikation til UEFA Cuppen: Legia Warszawa – Brøndby IF 2-2.

Referencer 

Kampoversigt 

Fodbolddommere fra Frankrig
André Gaboriaud

André Gaboriaud (1. maj 1895 – 23. november 1969) var en fransk fægter som deltog i de olympiske lege 1928 i Amsterdam. 

Gaboriaud vandt en sølvmedalje i fægtning under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det franske hold som fik en anden plads i disciplinen Fleuret bagefter Italien. De andre på holdet var Lucien Gaudin, Philippe Cattiau, Roger Ducret, André Labatut og Raymond Flacher.

Fægtere fra Frankrig
Felix Brych

Felix Brych (født 3. august 1975) er en tysk fodbolddommer fra München. Han har dømt internationalt under det internationale fodboldforbund FIFA siden 2007, hvor han er placeret i den europæiske dommergruppe som Elite Category-dommer.

Han dømte UEFA Europa League finalen 2014.

Brych begyndte som dommer i Bundesligaen i 2004 og blev FIFA-dommer i 2007 og har dømt en lange række kampe i Champions League og Europa League, herunder første kamp i semifinalen ved Champions League 2011–12 mellem Chelsea og Barcelona. Den 14. maj 2014 var han dommer i finalen Europa League 2013-14 mellem Sevilla og Benfica, og den 3. juni 2017 var Brych dommer ved finalen ved Champions League 2016-17 i Cardiff mellem Juventus og Real Madrid.

Brych har endvidere dømt landskampe og har været dommer ved VM-slutrunderne i 2014 og 2018.

Brych var tillige dommer i Champions League-opgøret den 19. september 2018 mellem Juventus og Valencia CF, hvor Brych udelte et kontroversielt rødt kort til spilleren Christiano Ronaldo.

Ved siden af den aktive dommerkarriere har Brych en ph.d.-grad i jura.

Kampe med danske hold 
 Den 25. august 2010: Kvalifikation til Champions League: FC København – Rosenborg 1-0.
 Den 14. oktober 2014: Kvalifikation til Europamesterskabet: Danmark - Portugal 0-1.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Kampoversigt 

Fodbolddommere fra Tyskland
Dommere i UEFA Champions League
Fodbolddommere under sommer-OL 2012
Justus Hecker

Justus Friedrich Karl Hecker (født 5. januar 1795 i Erfurt, død 11. maj 1850 i Berlin) var en tysk medicinhistoriker og epidemiograf.

Hecker hørte til en bekendt lægefamilie, kom 1805 til Berlin og begyndte 1812 at studere medicin, men brød af for at deltage i frihedskrigen. Han tog doktorgraden 1817 med en afhandling Antiquitates hydrocephali, addita hydrocephali intemi chronici feliciter sanati historia. Samme år blev Hecker privatdocent, atter med et historisk arbejde. I 1834
udnævntes han til professor i medicinens historie. Hecker er den egentlige skaber af den historiske patologi. Hans første arbejde på dette område var Der schwarze Tod im 14. Jahrhundert (1832). Senere fulgte Die Tanzwut (1832), Der englische Schweiss (1834), forskellige skrifter over pest, Die Kinderfahrten (1845), Ueber Sympathien (1846). Af hans større værker mærkes Geschichte der Heilkunde, I og II (1820—22) og Geschichte der neueren Heilkunde (1829). Hecker skrev også over klassisk medicin (Hippokrates, Praxagoras, Aristoteles og Oribasios) samt en del arbejder over klinisk medicin. En del af hans arbejder over middelalderlige emner udgavs 1865 af Hirsch med titelen Die grossen Volkskrankheiten des Mittelalters.

Kilder 

 

Medicinhistorikere
Læger fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Erfurt
Friedrich Hecker

Friedrich Karl Franz Hecker, født 28. september 1811 i Eichtersheim, Baden, død 24. marts 1881 i Summerfield, Illinois, var en tysk revolutionsmand.

Han blev 1838 Advokat i Mannheim og valgtes 1842 til andet
Kammer, hvor han høi te til den yderligste
Opposition; det var ham, som 1845 bragte det
siesvig-holstenske Spørgsmaal paa Omtale i
Kamret. Da han s. A. tillige med sin
Meningsfælle Itzstein besøgte Berlin, blev de udviste
herfra. Septbr 1847 var han sammen med G.
Struve Leder for Folkeforsamlingen i
Offen-burg, hvor det radikale Program fastsattes, og;
Marts 1848 begyndte han straks Agitation for
at omdanne Tyskland til en Republik. 11. Apr.
forsøgte han * endog et Oprør, som dog hurtig
blev undertrykket, og han maatte selv flygte
til Schweiz og drog Septbr til Nordamerika.
Herfra vendte han dog tilbage paa Budskabet
om, at der Maj 1849 var udbrudt Revolution i
Baden, men naaede kun til Strassburg, da den
allerede var forbi, og tyede igen til
Nordamerika, hvor han bosatte sig som Landmand
i Illinois. Ved Præsidentvalgene 1856 og 1860
var han en virksom Agitator bl. Tyskerne for
det republikanske Parti, og da Borgerkrigen
udbrød 1861, førte han et tysk Regiment, først i
Missouri, senere i Kentucky; en Tid lang førte
han endog en Brigade, men tog Afsked 1864,
da han ikke blev forfremmet. Efter at hans
Forvisning fra Baden var hævet 1868, gjorde
han 1873 et Besøg i Tyskland, men fandt sig
ikke tilpas her og drog tilbage til Nordamerika.

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Tyskland
Gary Husband

Gary Husband (født 14. juni 1960 i Leeds, Yorkshire, England) er en engelsk jazz- og rocktrommeslager  og pianist.

Husband er nok bedst kendt som fusionstrommeslager for Allan Holdsworth, men han har også spillet med  Level 42, John McLaughlin,  Jack Bruce, Robin Trower, Mike Stern, Gary Moore, Andy Summers, Jeff Beck og Mark King.

Husband er respekteret for sin alsidighed, på både trommer og klaver. 

Han har givet seminarer sammen med andre trommeslagere såsom Vinnie Colaiuta , Dennis Chambers og Omar Hakim.

Han har indspillet et par plader i eget navn både som pianist og trommeslager.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Gary Husband på Drummerworld.com
 

Trommeslagere fra Storbritannien
Pianister fra Storbritannien
Personer fra Leeds
Terje Hauge

Terje Hauge (født 5. oktober 1965) er en norsk fodbolddommer fra Bergen. Han dømte internationalt under det internationale fodboldforbund FIFA fra 1993 til 2010, hvor han faldt for aldersgræsen på 45 år for internationale dommere. Han var med i den europæiske dommergruppe som Elite Category-dommer og nåede at deltage ved to af de store slutrunder: VM 2002 og EM 2004.

Han var dommer i UEFA Champions League finalen 2006, hvor han blev den første, der gav et rødt kort i turneringens finale.

Karriere

VM 2002 
   –   1-0.

EM 2004 
   –   0-2.
   –   1-2.

Kampe med danske hold 
 Den 16. december 2010: Europa League gruppespillet: Stuttgart – OB 5-1.

Se også 
Liste over fodbolddommere der har dømt Champions League-finalen

Referencer 

Kampoversigt 

Fodbolddommere fra Norge
Dommere i VM i fodbold 2002
Dommere i UEFA Champions League
Brad Wilk

Brad Wilk (født 5. september 1968 i Portland, Oregon, USA) er en amerikansk musiker, bedst kendt som trommeslager i de amerikanske rockbands Rage Against The Machine og Audioslave.

Musik karriere

Tidlig karriere 
Brad Wilk startede sin karriere som trommeslager i 1989 i bandet Lock Up, som udgav albummet "Something Bitchin' This Way Comes", i samme år på Geffen Records. Albummet fik opmærksomhed i medierne, men bandet slog dog aldrig igennem og i 1990 gik de i opløsning.

Guitaristen Tom Morello havde hørt om bandet, og tog i 1991 kontakt med Brad Wilk. Tom Morello var på det tidspunkt aktiv på forskellige hiphopklubber i Los Angeles sammen med Zack de la Rocha. I sommeren 1991 dannede de sammen med Tim Commerford deres band Rage Against The Machine, som året efter udgav sit første album "Rage Against The Machine".

I år 2000 gik Rage Against The Machine i opløsning, og Brad Wilk var med til at starte et nyt band, kaldet Audioslave. I 2012 gik han i studiet med Black Sabbath for at deltage i indspilningerne af deres genforeningsalbum, 13.

Diskografi

Rage Against The Machine 
 1992 – Rage Against The Machine
 1996 – Evil Empire
 1999 – The Battle Of Los Angeles
 2000 – Renegades

Audioslave 
 2002 – Audioslave
 2005 – Out Of Exile
 2006 – Revelations

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Musikere fra USA
Singer-songwritere fra USA
Trommeslagere fra USA
Kunta Kinteh Ø

Kunta Kinteh Ø ( – tidligere James Ø; ) er en ø i Gambiafloden, 30 kilometer fra flodens munding ved Juffureh i Gambia. Den 6. februar 2011 omdøbtes øen til sit nuværende navn for at give øen et gambisk navn. På øen ligger Fort James. Det ligger mindre end to mil fra Albreda på flodens nordlige bred, der havde samme formål for franskmændene.

De første europæiske bosættere på øen var tyskbaltere fra Hertugdømmet Kurland og Semgallen, der også havde andre koloniale besiddelser i området. De kaldte stedet Sankt Andreas Ø, selvom den engelske krone tidligere havde tildelt øen til to separate selskaber i 1588 og 1618. I 1651 byggede nybyggerne et fort, som de kaldte Fort Jacob efter Jacob Kettler, hertugen af Kurland, og brugte det som handelsbastion. Hollænderne havde fortet i en kort periode fra 1659 indtil englænderne erobrede det i 1661; hollænderne afstod formelt fortet til englænderne i 1664.

Som et vigtigt historisk sted i vestafrikas slavehandel, er det nu opført som på UNESCO's verdensarvsliste, sammen med relaterede steder, herunder Albreda, Juffureh og Fort Bullen. Kunta Kinteh Ø lider af voldsom erosion, og er nu cirka en sjettedel af sin størrelse i forhold til tiden da fortet var aktivt. Ruinerne af flere af de britiske administrative bygninger (herunder en enkelt celle, tilsyneladende brugt til at huse de mest besværlige fanger), en lille bådebro og en række baobabtræer er blevet tilbage. Ruinerne er blevet stabiliseret og beskyttet af en udjævning. På grund af det flade lavland øen består af, er nogle strukturer til tider blevet rørt af bølgerne ved højvande og storme.

Kunta Kinte, forfatteren Alex Haleys Mandingo-forfader, der er beskrevet i bogen og tv-serien Rødder, var formentlig afskibet via Kunta Kinteh Ø.

Eksterne henvisninger 
 UNESCO's side for James Island 
 Flere detaljer samt kort

Kildehenvisninger 

Gambia
Verdensarvsområder i Afrika
Øer i Afrika
Øer i vandløb
Manu Katché

(Emmanuel) Manu Katché (født 27. oktober 1958 i Saint-Maur-des-Fossés, Val-de-Marne) er en fransk trommeslager. 

Katché blev kendt som trommeslager på Peter Gabriel pladen So. Derefter spillede han på Stings plader Nothing Like The Sun og The Soul Cages. 

Han flyttede så til USA, hvor han har haft base siden. 

Han har spillet med Jeff Beck, Dire Straits, Jan Garbarek, Eurythmics, Joan Armatrading, Joe Satriani og Mango. Katché lavede i 1992 sit første soloalbum It’s About Time med sig selv på sang og trommer. Han har siden lavet tre soloplader mere på pladeselskabet ECM i mere jazz- og improvisatorisk stil, med bl.a. Jan Garbarek.

Diskografi 

 It’s About Time
 Neighbourhood
 Playground
 Third Round
 Manu Katché
 Unstatic

Som Sideman:

 So – Peter Gabriel
 Nothing Like The Sun – Sting
 The Soul Cages – Sting

Eksterne kilder og henvisninger 

 Biografi mm

Trommeslagere fra Frankrig
Trommeslagere fra USA
Musikere fra USA