kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Løvfældende

En plante kaldes løvfældende, når den taber bladene i en proces kaldet løvfald, i Danmark typisk om efteråret. Løvfældning er en tilpasning til nicher, hvor risikoen for energitab og udtørring overstiger gevinsten ved at opretholde blade med fotosyntese.

Planter kan af samme grund være løvfældende i både varme og kolde egne. Det er påvist, at vinteren påvirker planterne som en tørkeperiode. Derfor svarer vinterløvfald ganske til tørtidsløvfald. Løvfald er styret af flere forskellige faktorer:
Tørke
Skygge
Lysmangel
Arveanlæg

Visse stueplanter, som normalt er stedsegrønne, kan reagere med løvfald, hvis åndingstabet overstiger fotosyntesegevinsten (i kombinationen: stuevarme og svagt dagslys). Et velkendt eksempel er Birkefigen (Ficus benjamina) (= Stuebirk).

Når de ydre og indre faktorer udløser processen, går planten i gang med at tømme bladene for kulhydrater og de næringsstoffer, som kan flyttes (i først række kvælstof, kalium og fosfor). Stofferne oplagres på beskyttede steder i planten, og i samme takt ændrer bladene farve fra grøn til gullige eller rødlige farver. Når bladene er tømt, dannes et løsningslag af kork mellem bladfoden og grenen. Det forhindrer stoftransport mellem bladet og planten, og dermed er bladet dødsdømt, mens grenen er beskyttet mod fordampningstab og angreb af skadegørere. Når korklaget er færdigt, er det kun et spørgsmål om tid, før bladet afkastes.

For nedbryderne er det vigtigt, at planten ikke kan tømme bladene helt for energirigt kulhydrat og mineralske stoffer. Det betyder, at de nedfaldne blade (førnen) kan bruges som fødekilde og grundlag for hele nedbryderfødekæden. Det viser sig, at der er stor forskel på, hvor effektivt planterne tømmer deres blade. Træer som Ask (Fraxinus excelsior), Småbladet Lind (Tilia cordata) og Rød-El (Alnus glutinosa) og buske som Almindelig Hyld (Sambucus nigra) og Hassel (Corylus avellana) lader energi- og mineralrige blade falde til jorden. Det tiltrækker regnorme, som skaber muld i krummestruktur. Derfor kaldes den slags planter for "mulddannere".

Se også 

 Høstfarve
 Stedsegrøn
 Vintergrøn

Eksterne henvisninger 
Hvorfor taber træer og buske deres blade...

Biologi
Plantetyper
Botanik
Økologi
Aceh

Aceh er en indonesisk provins, der har selvstændighed på det religiøse, kulturelle og uddannelsesmæssige område. Provinsen ligger i den nordligste del af Sumatra og har en befolkning på ca. 4,2 mio. 

Aceh er kendt for sin politiske uafhængighed og stærke modstand mod besættelse fra fremmede, herunder det tidligere hollandske kolonistyre og den nuværende indonesiske regering. Siden 2003 har Aceh været hjemsted for fornyede kampe mellem det indonesiske militær og lokale oprørere. Aceh-provinsen er, i modsætning til resten af Indonesien, præget af religiøs konservatisme. 

En af grundene til den indonesiske regerings modstand mod at give Acehs indbyggere selvstændighed er de store mængder af naturresurser, der findes i området, heriblandt olie.Et politisk forlig mellem Bevægelsen for et Frit Aceh (Gerakan Aceh Merdeka – GAM) og den indonesiske regering blev indgået i Helsinki d. 15. august 2005.[39]

Det vestlige kyster i provinsen, herunder hovedbyen Banda Aceh, blev svært beskadiget under tsunamikatastrofen 26. december 2004. 

Provinser i Indonesien
Nordjyske Jernbaner

Nordjyske Jernbaner (NJ) er et jernbaneselskab, som driver de to lokalbaner Skagensbanen og Hirtshalsbanen i Vendsyssel samt lokaltog mellem Skørping og Frederikshavn. Virksomheden er 89% ejet af Nordjyllands Trafikselskab og er opstået ved fusion, iværksat 1. juli 2001 med tilbagevirkende kraft pr. 1. januar 2001, mellem Hjørring Privatbaner (HP) og Skagensbanen (SB). Togflåden består af 8 enmandsbetjente Desiro togsæt, der blev sat i drift i 2005 , samt 17 Alstom Coradia LINT 41 togsæt, der blev sat i drift i henholdsvis 2017 og 2021.

I oktober 2018 modtog banerne DI Vendsyssels Initiativpris. I begrundelsen hedder det bl.a., at NJ har præsteret en markant stigning i antallet af afgange og været med til at implementere og teste det nye signalsystem det første sted i landet. Målt på kundernes generelle tilfreds i en branche, hvor kunderne generelt ikke er positive, klarer NJ sig også godt. Med i opløbet om prisen var 18 andre virksomheder.

Køreplan 
Skagensbanen mellem Frederikshavn og Skagen og Hirtshalsbanen mellem Hjørring og Hirtshals betjenes hver især to gange i timen i myldretiden og ellers en gang i timen. En del tog på Skagensbanen fortsætter til og fra Aalborg jf. nedenfor.

I sommeren 2008 og sommeren 2009 kørte Nordjyske Jernbaner drift på hele strækningen fra Hirtshals over Hjørring og Frederikshavn til Skagen én gang dagligt i hver retning. I sommeren 2010 var det strækningen fra Hirtshals til Aalborg, der blev kørt ekstraordinært.

Fra køreplanskiftet 2009 begyndte Nordjyske Jernbaner passagerdrift mellem Hjørring og Frederikshavn (i forbindelse med videre afgang til/fra Skagen), med stop på Sindal, Tolne og Kvissel Stationer. Tidligere blev ruten kun kørt uden passagerer.

Fra 6. august 2017 overtog Nordjyske Jernbaners DSB's kørsel med regionaltog mellem Aalborg og Frederikshavn samt på Aalborg Nærbane mellem Skørping og Lindholm. I første omgang køres der Skørping - Aalborg og Aalborg - Skagen med skift i Frederikshavn på visse afgange. I forbindelse med overtagelsen af trafikken indkøbte Nordjyske Jernbaner 13 Alstom Coradia LINT 41-togsæt. Iflg. Regeringen vil dette medføre, at omkostninger til driften reduceres og serviceniveauet højnes, endvidere forventes de 13 nye LINT togsæt at kunne frigøre et mindre antal IC3-togsæt til fjerntogtrafikken.

Fakta om banerne

Frederikshavn – Skagen 25. juli 1890 

 Længde: 39,7 km
 Sporvidde 1890 – 1924: 1.000 mm
 Sporvidde 6. juni 1924: 1.435 mm

Hjørring – Hirtshals 19. december 1925 

 Længde: 16,5 km
 Sporvidde: 1.435 mm

Rullende materiel

Se også 

 Danske jernbaner

Ekstern henvisning 
 Nordjyske Jernbaners hjemmeside
 Nordjyske Jernbaner på Jernbanen.dk

Referencer 

Jernbaneselskaber i Danmark
Vildtremise

En vildtremise er en lille plantage med buske og træer, hvor vildtet kan gemme sig. I Sønderjylland findes vildtremiser ikke mange steder, fordi der her er mange levende hegn. På Sjælland er der en del remiser. Er ejeren god til at pleje vildtet, ser man ofte, at der er sået majs omkring remisen.

En flyvende remise er et tilsået areal med en foderafgrøde til vildtet. Beliggenheden kan variere fra år til år.

Jagt
Natur
Muscat

Muscat eller Muskat (Masqat) er Omans hovedstad og har 880.000 indbyggere. Byen dækker et område på hele 1500 km². Den består af flere oprindeligt mindre landsbyer, der nu er vokset sammen. Fra syd mod nord hedder de: Muscat, Muttrah, Ruwi, Darsayt, Qurum, Al Khuwair, Athaiba og Gubra og ligger stort set som perler på en snor op langs kysten. Andre bydele er Madinat Al Qaboos, der er etableret primært til expat befolkningen, Al Sarooj og Wadi Al Kabir, som er præget af mangfoldige værksteder og mindre industri. Den internationale lufthavn ligger nord for byen i et område der hedder Seeb. Den største og mest traditionelle souk ligger i Mutrah og består af både en overdækket del og en del der ligger som en myriade af små stræder og snørklede stier bag ved den overdækkede del. Også andre bydele har souk-lignende områder, men her er der mere tale om koncentrerede handelsstrøg med masser af små og større forretninger og restauranter. I Al Sarooj finder man bl.a. en biograf, der viser internationale film. Byen har et mangfoldigt udbud af restauranter – mange indiske og libanesiske og så er de fleste større amerikanske fastfood-kæder repræsenteret. Også den franske supermarkedskæde Carrefour er der med to store supermarkeder, et i Qurum og et i Seeb.

Referencer

Henvisninger 

Byer i Oman
Muskat

Muskat har flere betydninger:

 Muskat er et andet navn for Omans hovedstad Muscat.
 Muskat er en nød. Se Muskatnød.
 Muscat er en vindruesort.
Monte Rosa

Monte Rosa er et bjergmassiv på grænsen mellem Schweiz (kantonen Valais) og Italien (regionerne Piemonte og Valle d'Aosta). Den højeste bjergtop er Dufourspitze (it. La Punta Dufour, fr. Pointe Dufour) der er 4.634 m.o.h. Det er det højeste bjerg i Schweiz og det næsthøjeste i Italien. Det højeste bjerg i Italien er Monte Bianco.

Første bestigning fandt sted 1. august 1855. Bestigerne var bl.a. Charles Hudson, J. Smyth, C. Smyth.

Området er et skisportssted fra Zermatt og Cervinia i Italien.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

Bjerge i Schweiz
Bjerge i Italien
Bjergmassiver
Poul Nielsen (fodboldspiller)

Niels Poul "Tist" Nielsen (25. december 1891, København – 9. august 1962, København) var en dansk fodboldspiller. Nielsen var aktiv på landsholdet i perioden 1910 til 1925. Han nåede at spille 38 landskampe og score 52 mål, hvilket placerer ham som nummer 1 på topscorerlisten for det danske landshold. Ved hans debut i 1910 var han med 18 år og 131 dage den hidtil yngste landsholdspiller. Poul Nielsen var med på det danske hold som vandt sølvmedaljer ved OL i Stockholm 1912. Danmark blev i finalen besejret af Storbritannien med 2-4 uden Poul Nielsen på holdet. Han spillede dog i en af kampene, nemlig den, der endte med en 4-1 sejr over Holland, og hvor han scorede sit første landsholdsmål.

Poul Nielsen spillede i hele sin karriere for KB. Han begyndte på førsteholdet som 16-årig i 1907 og sluttede som 36-årig i 1927, og i alt blev det til 201 kampe. Han var med til at vinde det danske mesterskab med KB i 1913, 1914, 1917, 1918, 1922 og 1925.

Poul Nielsen fik tilnavnet "Tist", fordi han som dreng var så dygtig til at komme gratis til fodbold – han var gra-tist!

Han er begravet i fællesgraven på Bispebjerg Kirkegård.

Noter 

 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Kjøbenhavns Boldklub
Fodboldlandsholdsspillere fra Danmark
Olympiske sølvmedaljevindere fra Danmark
Personer fra København
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1912
Næseabe

Næseaben (Nasalis larvatus) er den eneste art i slægten nasalis i marekattefamilien. Næseaben når en længde på 73-76 cm dertil en hale på 66-67 cm og vejer op til 21 kg.

Næseaben findes kun i Borneos regnskove og mangrovesumpe. Dyrene lever i grupper med en han og mellem 6 og 10 hunner og deres unger. 

Det mest karakteristiske træk ved næseaben er, som navnet antyder, den lange og hængende næse som voksne hanner får. Dens eneste funktion er formentlig at tiltrække hunner.

Den har også opsvulmede maver som følge af deres specielle fordøjelsessystem, der udleder en stor mængde gas. Den specielle fordøjelse har også den betydning, at næseaben ikke er i stand til at fordøje moden frugt.

Næseaben er stærkt udryddelsestruet; der lever blot 7.000 individer i naturen.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Aber fra Indonesien
Marekatte
Harvey Sacks

Harvey Sacks (født 19. juli 1935, død 14. november 1975) var en amerikansk interaktionsforsker, hvis tanker, forskning og analysemetoder har været banebrydende bl.a. inden for sociolingvistik, pragmatik, sociologi, kommunikationsvidenskab og socialpsykologi. Harvey Sacks betragtes som fader til konversationsanalysen – ofte bare kaldet CA – (Conversation Analysis) 

I 1975 blev Harvey Sacks dræbt i et trafikuheld. Hans forelæsninger på University of California var blevet optaget på bånd, og blev i 1992 udgivet i bogform.

Eksterne referencer 

 Harvey Sacks, (1992) Lectures on Conversation ed. G. Jefferson. Oxford:Blackwell.
 Harvey Sacks, Harold Garfinkel (1986) On formal structures of practical action, in: J.C. McKinney and E.A. Tiryakian (eds.), Theoretical Sociology, Appleton-Century-Crofts, New York, 1970, S.338-366. Optrykt in H. Garfinkel, ed., Ethnomethodological Studies of Work, S.160-193.

Sociologer fra USA
Benjamin Lee Whorf

Benjamin Lee Whorf (24. april 1897 – 26. juli 1941) var en amerikansk lingvist, egentlig uddannet kemiingeniør. Arbejdede livet igennem i brandsikringsbranchen. 

Whorf er berømt for sine ideer om sproglig relativitet, også kendt som Sapir-Whorf-hypotesen. Hans kontroversielle sprogsyn, at sproget udøver betydelig indflydelse på kultur og tænkemønstre, har skabt debat igennem et halvt århundrede. Formalistisk-orienterede lingvister afviser hans teser, mens visse kognitive lingvister, fx George Lakoff i nogen grad bygger på hans teser. 

Whorfs studier af hopi-indianernes sprog og kultur er ligeledes delvist berygtede, delvist berømte i lingvistiske kredse.

Eksterne Henvisninger 

 Whorf, Benjamin L. (1956) Language, thought and reality: Selected papers of Benjamin Lee Whorf. Cambridge: Cambridge University Press.

Lingvister fra USA
Gelada

Geladaen (Theropithecus gelada) er den eneste art i slægten theropithecus i marekattefamilien. Den er nært beslægtet med bavianer. Den er endemisk for Etiopien og Eritreas savanner. Den lever ved jorden og spiser græsblade, stængler og frø, der samles op fra jorden.

Geladaen bliver 70-74 cm lang med en hale på 46-50 cm og vejer op til 19 kg.

Geladaen lever i små grupper med en han og flere hunner og deres afkom. Disse grupper forener sig ofte til større grupper på helt op til 350 individer. I et enkelt tilfælde hvor fødestedet var specielt godt, er der blevet observeret så mange som 670 geladaer i gruppen.

Aber fra Afrika
Dyr fra Østafrika
Marekatte
Østsjællandske Jernbaneselskab

Østsjællandske Jernbaneselskab (ØSJS eller Østbanen) var et dansk jernbaneselskab. Selskabet betjente linjerne Køge-Hårlev/Rødvig/Faxe Ladeplads (Østbanen) og påbegyndte drift 1. juli 1879.

Østbanen var indtil 1. januar 2009 en del af Lokalbanen A/S og Hovedstadens Lokalbaner A/S, hvorefter banen fusioneredes med de øvrige privatbaner i Region Sjælland til Regionstog A/S. 1. juli 2015 indgik banen sammen med de andre baner under Regionstog og Lokalbanen i Lokaltog.

Se også 
 Faxe Jernbane
 Danske jernbaner

Tidligere jernbaneselskaber i Danmark
Etableret i 1879
Paludosus

Paludosus er et latinsk adjektiv dannet til substantivet palus = "sump" eller "morads". Det betyder derfor "det, som er knyttet til sumpen" eller bare "sump-". Ordet bruges ofte som artsepitet i botaniske og zoologiske navne, hvor det henviser til den sumpbiotop, hvor arten hører hjemme.

Når ordet beskriver navne i hunkøn, hedder det paludosa, og i intetkøn bliver det paludosum.

Biologi
Båndpil

 
Bånd-Pil (Salix viminalis) er en op til 10 meter høj, opret busk eller træ, der i Danmark vokser i hegn, klitter, heder og ved søer og vandløb. Den har silkehårede knopper og bladene er smalt lancetformede, kun omkring 1 cm brede. Alle dele af planten indeholder stoffet salicin, der omdannes til hovedpinemidlet salicylsyre i vores krop.

Beskrivelse 
Bånd-Pil er en stor, løvfældende busk eller et middelstort træ med en stift opret, senere noget overhængende vækstform. Barken er først gul og tæt gråhåret på den yderste ende. Senere bliver den grå og glat med spredte korkporer. Knopperne er spredte, tilliggende og smalle. Farven er gulgrøn, hos de yderste dog grå på grund af hårklædningen.

Bladene er lange (op til 25 cm) og meget smalle, og de har savtakket, indrullet rand. Oversiden er mørkegrøn, og undersiden er sølvgrå. Planterne er enten rent hanlige eller rent hunlige. Planten blomstrer før løvspring i april-maj. Frøene modner godt, men mister spireevnen efter få timer.

Rodnettet er fladt udbredt og meget tæt forgrenet, så det danner rodfilt. Grenene slår meget let rod, hvis de rører jorden. Bånd-Pil er meget nøjsom og kan trives på alle jordtyper undtaget på meget fugtig bund.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 15 x 4 m (100 x 50 cm/år).

Voksested 
I Danmark er Bånd-Pil almindelig i hele landet i hegn, klitter, heder og ved søer og vandløb.

Bånd-Pil danner kratskove sammen med Rød-El, Ask, andre arter af Pil og Solbær, Hæg og Benved på fugtig og mineralrig bund i Europa (herunder Danmark) og Sibirien.

Anvendelse 
Planten tåler kraftig beskæring godt og er velegnet som hjælpetræart i læplantninger på vindudsatte steder. Den er ret lyskrævende.

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .
 Træer og buske til skovbryn, læhegn og vildtplantninger 
 Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Buske
Pil
Nias

Nias (Indonesisk: Pulau Nias, lokalt sprog: Tanö Niha) er en ø ved vestkysten af Sumatra og en del af Indonesien. Jordskælvet, der førte til tsunamikatastrofen den 26. december 2004, havde sit epicenter få kilometer nord for øen og forårsagede tsunamier på op til 10 meters højde. Der er rapporteret 122 dødsfald på øen efter katastrofen.

Eksterne henvisninger 

Øer i Indonesien
Gribskovbanen

Gribskovbanen er navnet på jernbanestrækningerne Hillerød-Kagerup-Græsted-Gilleleje/Kagerup-Helsinge-Tisvildeleje. Oprindeligt var banen ejet af tre forskellige selskaber, A/S Gribskovbanens Drifts-Selskab, A/S Kagerup-Helsinge Jernbaneselskab og A/S Helsinge-Tisvildeleje Banen, hvoraf de to sidstnævnte havde forpagtet de fulde driftsherrerettigheder til A/S Gribskovbanens Drifts-Selskab. De tre selskaber blev 1. januar 1945 sammensluttet til A/S Gribskovbanen .

Strækningerne drives i dag af Lokaltog. Kørslen Hillerød-Gilleleje indgår i R-Nettet som linje 950R og Hillerød-Tisvildeleje som linje 960R. Togene til og fra Gilleleje fortsætter ad Hornbækbanen til og fra Helsingør.

Fakta 
Hillerød – Græsted 20. januar 1880.

Længde: 19,7 km
Sporvidde: 1435 mm
Stationsbygningerne er tegnet af Heinrich Wenck.

Græsted – Gilleleje 14. maj 1896.

Længde: 6,2 km
Sporvidde: 1435 mm
Stationsbygningerne er tegnet af Heinrich Wenck.

Kagerup – Helsinge 16. juni 1897.

Længde: 6,0 km
Sporvidde: 1435 mm
Stationsbygningerne er tegnet af Thomas Arboe.

Helsinge – Tisvildeleje 18. juli 1924.

Længde: 10,1 km
Sporvidde: 1435 mm
Stationerne er tegnet af Carl Lundquist.

Stationer 

|}

 Hillerød
 Slotspavillonen
 Kildeport (nedlagt)
 Gribsø(X)
 Kagerup(X)

Linje 960R – Tisvildeleje 
 Duemose(X)
 Høbjerg (nedlagt)
 Helsinge
 Troldebakkerne(X) (åbnede 12. december)
 Laugø (nedlagt)
 Ørby(X)
 Vejby
 Holløse(X)
 Godhavn(X)
 Tisvildeleje

Linje 950R - Gilleleje 
 Storkevad (nedlagt)
 Mårum(X)
 Saltrup(X)
 Vokstrup (nedlagt)
 Græsted Syd
 Græsted
 Pårup(X)
 Fjellenstrup(X)
 Gilleleje

(X): Standser kun efter behov

Se også 
Danske jernbaner

Referencer 
Fodnoter

Ekstern henvisning 
 Lokaltog
 Gribskov Kommune infoside

Jernbanestrækninger i Danmark
Spanske regenter

Spanien blev først et samlet kongerige omkring år 1479. Før den tid bestod  landet af to riger, Castilien og Aragonien. Aragonien havde også besidelser i Italien, Sicilien og Sardinien. Områderne samledes i en personalunion da regenterne, dronning Isabella 1. af Castilien og kong Ferdinand 2. af Aragonien giftede sig med hinanden.

Huset Trastámara (1479–1555)

Huset Habsburg (1516–1700) 
Hovedartikel: Habsburg-Spanien

Huset Bourbon (1700–1808)

Huset Bonaparte (1808–1813)

Huset Bourbon (1813–1868)

Huset Savoyen (1870–1873)

Spanske Republik (1873–1874)

Kongeriget Spanien (1874–1931)

Huset Bourbon (1874–1931) 
Hovedartikel: Restorationen

Spanske Republik (1931–1939)

Spanske Stat (1936–1975)

Kongeriget Spanien (1975–)

Huset Bourbon (1975–)

Stamtræ 
Spanske regenter angivet med fed. Andre regenter, herunder franske og tysk-romerske angivet med kursiv.

Prætendenter 
 Ærkehertug Karl af Østrig var kandidat til den spanske trone i den Spanske Arvefølgekrig.
 Fra 1833 var der flere carlistiske prætendenter til Spaniens trone.
 I 1869 blev Leopold af Hohenzollern-Sigmaringen tilbudt tronen, men måtte trække sig tilbage under fransk pres.

Noter 

 
Lister over regenter
Slægter
Simeulue

Simeulue er en indonesisk ø og amt 150 km vest for Aceh på Sumatra. De fleste af øens indbyggere er muslimer. Simeulue amts hovedstad er Sinabang.

Øer i Indonesien
Meulaboh

Meulaboh er en indonesisk by på vestkysten af øen Sumatra med  indbyggere. Den ligger i Aceh 175 km sydøst for Banda Aceh. 

Byen blev hårdt ramt af tsunamikatastrofen den  26. december 2004. Man regner med, at 40.000 ud af byens 120.000 indbyggere mistede livet i katastrofen.

Byer i Indonesien
Medan

Medan er hovedstad i den indonesiske provins Sumatera Utara (Nordsumatra). Byen er Indonesiens fjerdestørste efter Jakarta, Surabaya og Bandung med  indbyggere. Samtidig er byen den største udenfor øen Java.

Referencer

Eksterne henvisninger
Husarabe

Husaraben (Erythrocebus patas) er en primat i familien hundeaber, der lever i det vestlige og centrale Afrika. Den bliver 60–88 cm lang og dertil en hale på 43–72 cm. Aben vejer 10–13 kg.  Husaraben lever i træløs savanne. Den kan nå en topfart på 55 km/t og er dermed den hurtigste primat. Det er den eneste art i slægten Erythrocebus.

Eksterne henvisninger 

 fotografier af husaraben (engelsk)

Marekatte
Lazio

Lazio () er en region i det centrale Italien. Dens naboregioner er Toscana, Umbrien, Abruzzo, Molise, Campania og det Tyrrhenske hav.

Regionshovedstaden er Rom.

Andre byer i Lazio: Tivoli, Viterbo, Frascati, Latina, Frosinone.

Transport 
Den største italienske lufthavn, Fiumicino (FCO), ligger i Lazio. Den større havneby, Civitavecchia, ligger i den nordlige del af regionen med trafik til Sardinien og Sicilien. Fra Anzio kan man tage færger til de pontiske øer (Ponza).

På grund af Roms centrale beliggenhed er jernbanenettet meget udbygget i Lazio med direkte forbindelser til hele Italien samt en stor mængde regional trafik.

Der er to større nordgående motorveje fra Lazio samt en østgående mod Abruzzo og en sydgående mod Campania.

Sport 
Fodboldklubben S.S. Lazio ligger i regionen.

Eksterne henvisninger 

Regioner i Italien
Allens sumpabe

Allens sumpabe (Allenopithecus nigroviridis)  er den eneste art i slægten allenopithecus. 

Den er et ret kraftigt bygget dyr; dens skind er grågrønt på oversiden. Aben når en længde på 45-60 cm med en hale på 50 cm. Hannen vejer op til 6 kg, mens hunnen ikke vejer mere end 3,5 kg. 

Dyrene lever sammen i grupper på op til 40 individer og kommunikerer med forskellige råb, gestus og berøringer. Allens sumpabe kan blive op til 23 år gammel.

Marekatte
Temmincks skældyr

Temmincks skældyr (Manis temminckii) er en art af skældyr, opkaldt efter den nederlandske zoolog Coenraad Jacob Temminck. Den når en længde på 50-60 cm med en hale på 40-50 cm og vejer 15-18 kg. Den er udbredt i det sydlige og østlige Afrika. Den er en af fire arter af skældyr, som lever i Afrika.

Afrikas fauna
Skældyr
Kinesisk skældyr

Det kinesiske skældyr (Manis pentadactyla, en. Chinese pangolin) er en art af skældyr. Den når en længde på 54-80 cm med en hale på 26-34 cm og vejer 2,5-7 kg. Den er udbredt i det østlige og sydøstlige Asien. Den er en af tre arter af skældyr, som lever i Asien.

Det kinesiske skældyr anses for at være mellemvært for SARS-CoV-2 der i 2020 forårsagede en virus-pandemi.

Det kinesiske skældyr er kritisk truet på grund af dens udbredte brug i traditionel kinesisk medicin.

Kilder 

 :wikispecies:Manis pentadactyla

Dyr fra Østasien
Skældyr