kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Altamonte Springs

Altamonte Springs er en by i Seminole County i Florida, USA. Byen havde i begyndelsen af 2000 en befolkning på 41.200. Byen udgør den nordlige forstad til den metropole region Greater Orlando, som efter 2008-statistik havde et befolkningstal på 2.054.574. 

Navnet Altamonte er spansk og betyder høje bjerge.

Fodnoter 

Byer i Florida
Dragespringvandet

Dragespringvandet er et springvand i bronze og granit som står på Rådhuspladsen i København. Fontænen er udført i et samarbejde mellem Thorvald Bindesbøll og Joakim Skovgaard, og anledningen var en konkurrence om et monument til Amagertorv-Højbro Plads, som Foreningen til Hovedstadens Forskønnelse havde udskrevet.

Det første udkast til Dragespringvandet blev modelleret 1889 af Skovgaard, som også var ophavsmand til den første idé. Bindesbøll ændrede projektet, og Skovgaard udfærdigede en færdig skitse. De to kunstneres forslag vandt dog ikke konkurrencen, eftersom førstepræmien gik til Storkespringvandet.

I stedet blev Dragespringvandet opført på Rådhuspladsen og blev indviet i sin tidligste skikkelse, uden tyren, i 1904. Initiativtagere var komitéen for udstillingen "Dansk Kunst til 1890", som blev afholdt 1901 i Rådhushallen (også kendt som Rådhusudstillingen). Foreningen til Hovedstadens Forskønnelse samt Eibeschütz' Legat gav desuden penge til formålet.

Springvandet bærer inskriptionen: "TILVEIEBRAGT FOR/OVERSKVDET VED RÅDHVS-/VDSTILLINGEN AF/DANSK KUNST 1901:/ OVERDRAGET/BYEN 1904"

Ideen til kummen med de knækkede led fik Skovgaard angiveligt, da han en dag passerede Sølvgades Kaserne og fik øje på dens smukke taglinje. Hvis man vendte den på hovedet, fik man en glimrende springvandskumme!

Kort før afsløringen af den store udsmykning til Rådhuspladsen, havde dagbladet Politiken et interview med Thorvald Bindesbøll, som bl.a. udspurgtes: "Hvordan forholder det sig egentlig med Deres og Joakim Skovgaards Samarbejde? Hvem har komponeret det Ene og hvem det Andet af Springvandet?" "Fontænen, mener De. Tja, Joakim og jeg har s'gu været lige gode om at rode med det Hele".

Da monumentet blev indviet 1904, var pressen yderst kritisk, og det folkelige vid sammenlignede kummen med en spyttebakke. I 1908 blev springvandet omgivet af et lavt, ydre bassin med granitkant. Kritikken forstummede dog helt, da tyren i kamp med dragen omsider kom til i 1923. I 1954 blev yderkummen fjernet i forbindelse med, at H.C. Andersens Boulevard langs med Rådhuspladsen blev udvidet. Samtidig blev springvandet flyttet 25 meter ind på pladsen. Kummen blev i 1973 opstillet på Brønshøj Torv, men atter nedtaget i 2001.

I 2016 blev det besluttet at flytte Dragespringvandet til en mere central placering på Rådhuspladsen i forbindelse med, at pladsen skulle genetableres efter byggeriet af en metrostation. Samtidig skulle springvandet så have sin yderkumme igen. Springvandet blev i første omgang fjernet med henblik på renovering i efteråret 2020. De efterfølgende arbejder med at grave og flytte viste sig imidlertid at blive dyrere end de forventede 11,5 mio. kr. I 2021 afsatte kommunen derfor yderligere 9,3 mio. kr. til det. Anlægsarbejderne på Rådhuspladserne gik derefter i gang i september 2022. Det samlede springvand blev genindviet på sin nye plads 14. juni 2023.

Kilder 
 
 Om Dragespringvandet – Visit Copenhagen

Noter 

Indre By (København)
Monumenter i København
Skulpturer i Danmark
Aage Thomas Mariegaard

Aage Thomas Mariegaard (21. oktober 1922 i Vestre Mellerup, Jerslev Sogn – 9. maj 1947 i København) var en dansk nazist, der var medlem af Petergruppen, som udøvede terror under Besættelsen. Efter krigen blev han arresteret af britiske tropper i Tyskland og sendt til Danmark, hvor han blev henrettet ved skydning den 9. maj 1947.

Liv 
Aage Thomas Mariegaard var søn af husmanden Peder Christian Mariegaard og hustru Otillia .

Da Frikorps Danmark blev oprettet i juli 1941, meldte han og hans fætter  Per Mariegaard sig til tjeneste efter først at have gennemgået et sportskursus fra april 1941 i Hamburg. (Per fortsatte ved Østfronten efter at Aage var blevet hjemsendt og faldt i kamp 25. november 1943 i Kroatien.) 

Aage Thomas Mariegaard deltog i Frikorps Danmarks kampe både ved Demjansk og Welikije Luki. Under kampene blev han såret, men meldte sig hurtigt tilbage ved sin enhed. I januar 1943 ramtes han af difteritis og måtte forlade fronten.

Nogle måneders lazaret- og rekreationsophold afslørede nogle hjerteproblemer, som gjorde, at han han blev erklæret for delvist tjenestedygtig. En besked, som reelt betød, at han ikke kunne være ved fronten, men kun kunne bruges til andet militært arbejde.

I maj 1943 blev han sendt hjem til Danmark, hvor han beordredes til tjeneste ved Schalburgkorpset i Ringsted.

Hans to gamle frontkammerater Henning Brøndum og Ib Nedermark Hansen bemærkede, at han var vendt hjem til Danmark. De var kommet med i Petergruppen, og hertil hentede de ham. Han meldtes ind i gruppen med dæknavnet Svend. I Petergruppen deltog han blandt andet i mordet på to dyrlæger i Vendsyssel og sprængningen af Aarhus-hallen, hvor en syvårig pige mistede livet.

Efter krigen flygtede Mariegaard og Nedermark Hansen til Tyskland under dække af at være soldater fra Luftwaffe. De blev hurtigt afsløret og arresteret af britiske tropper i Nordtyskland. De overgav de dem til det danske politi den 18. januar 1946. 

Han dømtes han for 10 drab og 32 sabotagehandlinger. Den 14. april 1947 blev han og seks andre danskere dømt til døden ved skydning. Dommen blev eksekveret kl. 01.10 den 9. maj 1947 på Bådsmandsstrædes Kaserne i København.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Danskere i Tysk Tjeneste – Aage Thomas Mariegaard

 Frank Bøgh: Peter-Gruppen - tysk terror i Danmark. Kbh. 2004

Nazister fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Medlemmer af Frikorps Danmark
Henrettede i Danmark i retsopgøret efter 2. verdenskrig
Danskere i tjeneste for Nazityskland
Henrettede personer fra Danmark
Adrian Boult

Sir Adrian Cedric Boult (født 8. april 1889 i Chester, England, død 22. februar 1983 i London, England) var en engelsk dirigent.

Boult studerede hos dirigenten Arthur Nikisch, og hører til en af Englands store dirigenter i det 20. århundrede.

Han var specielt fornem i de engelske værker, såsom af komponisterne, Ralph Vaughan Williams, Edward Elgar, Frederick Delius, Gustav Holst og Humphrey Searle.

Han uopførte bl.a. Williams' 4., 5. og 6. symfoni og Holsts orkestersuite Planterne.

Han var også den første engelske dirigent, som opførte Alban Bergs Wozzeck og Doktor Faust i England.

Boult dirigerede oftest Philharmonia Orchestra, London Philharmonic Orchestra og London Symphony Orchestra.

Indspilninger på pladeselskaber 

 EMI, Everest Records, Philips

Eksterne henvisninger 

 Om Adrian Boult på bach-cantatas.com

Dirigenter fra England
Briter i 1800-tallet
Briter i 1900-tallet
Æresdoktorer
Personer fra Chester
Thomas Beecham

Sir Thomas Beecham, CH (født 29. april 1879, død 8. marts 1961) var en britisk dirigent og impresario. Fra begyndelsen af det tyvende århundrede til sin død var Beecham en betydelig figur i det musikalske liv i Storbritannien, og ifølge Neville Cardus var han den første britiske dirigent der fik en egentlig international karriere.

Beecham kom fra en velhavende industrifamilie. Han brugte sine penge på at omdanne operascenen i England fra 1910'erne frem til begyndelsen af Anden Verdenskrig, idet han arbejdede på Covent Garden, Drury Lane og His Majesty's Theatre med internationale stjerner, sit eget håndplukkede orkester og en bred vifte af operaer.

London har stadig to orkestre, der er grundlagt af Beecham: London Philharmonic Orchestra og Royal Philharmonic Orchestra. Han har også tætte forbindelser med Royal Liverpool Philharmonic Orchestra og Hallé Orchestra i sit hjemamt, Lancashire. Hans repertoire var eklektisk, idet han undertiden begunstigede mindre kendte komponister frem for større, mere berømte komponister. Hans specialer omfattede komponister, hvis værker sjældent blev spillet i Storbritannien, før Beecham stod frem som fortolker af fx
Frederick Delius og Hector Berlioz.

Hans styrke lå i det klassiske og romantiske repertoire. Han har fx dirigeret værker af Jean Sibelius, Wolfgang Amadeus Mozart, Joseph Haydn og Edvard Grieg. Hans indspilningsselskab var EMI.

Han var kendt for sin humor, og mange "Beechamhistorier" fortælles stadig næsten halvtreds år efter hans død.

Eksterne henvisninger 

Dirigenter fra England
Siegfried Wagner

Siegfried Wagner kan henvise til flere personer:

 Siegfried Wagner (komponist) (1869-1930) – tysk komponist
 Siegfried Wagner (billedhugger) (1874-1952) – dansk billedhugger
Helmer Wøldike

Helmer Andreas Fabricius Wøldike (25. september 1913 på Stendalgård, Vium Sogn – 12. juni 1944 i Ryvangen) var en dansk modstandsmand.

Helmer Wøldike arbejdede fra 1931 som kreditforeningsassistent i Viborg, var finlandsfrivillig og var under besættelsen leder af Viborg-Stoholm-gruppen (Birkesøgruppen) organiseret af Dansk Samling. 13. januar 1944 blev hele gruppen afsløret og arresteret af Gestapo, og efterfølgende blev Wøldike som gruppeleder dømt til døden og henrettet i Ryvangen den 12. juni 1944. Hans lig blev efter befrielsen fundet der. Han blev begravet på Asmild Kirkegård ved Viborg, og er i Mindelunden i Ryvangen mindet med en mindetavle.

Wøldike blev gift 15. juni 1943 med Vibeke Lose Andersen-Kjær, datter af Anton Andersen-Kjær og Jutta Augusta Lose. Parret havde en datter, Helle Fabricius Wøldike, som er i et forhold med forfatteren Arthur Krasilnikoff.

Kilder 
 
 Slægtsside

Modstandsfolk fra Dansk Samling
Personer fra Viborg
Danskere i 1900-tallet
Henrettede i Danmark af den tyske besættelsesmagt under 2. verdenskrig
Finlandsfrivillige fra Danmark
Helmer
Henrettede personer fra Danmark
Christian Thomsen (militærperson)

Christian Thomsen (født 2. marts 1917 i Rakkeby, død 29. august 1943 i Korsør) var en dansk torpedo-underkvartermester af 2. grad på minestrygeren Hajen og faldt under Danmarks besættelse, da han modsatte sig tyskernes angreb den 29. august 1943.

Et monument for ham og søjløjtnant Aage Rübner Jørgensen, der ligeledes blev dræbt i kamp, er rejst i Rådhushaven i Korsør.

Borgerne i Korsør rejste en gravsten på Korsør Kirkegård over ham.

Kilder 

 Mindetavlen for danske flådefolk 
 Danske soldater faldet i tjenesten 

Faldne danske militærfolk
Flådefolk fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Danmark myrdet af Nazi-Tyskland
Sunette Gjedde

Sunette Gjedde (født 1973) er en tidligere dansk atlet. Hun var medlem af Københavns IF.

Danske mesterskaber 
  2000 3000 meter inde 11,38,58
  1999 3000 meter inde 11,42,96

Eksterne henvisninger 
 DAF i tal – Sunette Gjedde 

Mellemdistanceløbere fra Danmark
Atleter fra Københavns IF
Annika Køppen

Annika Lisbeth Køppen (født 1975) er en tidligere dansk atlet. Hun var medlem af Københavns IF.

Danske mesterskaber 
  1999 800 meter inde 2,43,15

Eksterne henvisninger 
 DAF i tal – Annika Køppen

Mellemdistanceløbere fra Danmark
Atleter fra Københavns IF
Heidi Jacobsen

Heidi Jacobsen er en tidligere dansk atlet. Hun var medlem af Københavns IF.

Danske mesterskaber 
  1998 200 meter inde 27,83

Eksterne henvisninger 
 DAF i tal – Heidi Jacobsen

Sprintere fra Danmark
Atleter fra Københavns IF
Erik Bille-Brahe

Erik baron Bille-Brahe (1. september 1883 på Fraugdegaard – 8. august 1944) var en dansk officer.

Erik Bille-Brahe var den ældste søn af hofjægermester Preben baron Bille-Brahe og Elisabeth f. Cederfeld de Simonsen, blev student fra Odense Katedralskole 1902, sekondløjtnant 1905 og samme år premierløjtnant i Feltartilleriet, adjutant hos forsvarsministeren 1914-1917, kaptajn 1919, chef for Feltartilleriets Underofficersskole 1919-1923, chef for Generalstabens taktiske afdelings fæstnings- og trafiksektion 1923-1928 og blev 1928 personlig adjutant for Kong Christian 10.

Bille-Brahe var blandt de militærfolk, der var skuffede over den hurtige overgivelse, da tyskerne besatte landet i 1940. Han endte som generalmajor og generalinspektør for det danske artilleri, og i den egenskab måtte han overgive det danske artilleri til den tyske general Hermann von Hanneken den 29. august 1943 i forbindelse med Operation Safari.

Han døde som en syg og nedbrudt mand i 1944, 60 år gammel. Han var da Kommandør af 1. grad af Dannebrogordenen og Dannebrogsmand.

Bille-Brahe var gift med Elisabeth, f. de Jonquières (1855-1971), datter af overpræsident Frederik de Jonquières.

Kilder 
 Slægten Bille-Brahe 
 Kraks Blaa Bog 1929
 hannekens brev til generalmajor Bille-Brahe 

Erik
Generalmajorer fra Danmark
Danskere i 2. verdenskrig
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Fyn
Baroner fra Danmark
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Artilleriofficerer fra Danmark
Studenter fra Odense Katedralskole
Leopold Gmelin

Leopold Gmelin (født 2. august 1788, død 13. april 1853) var en tysk kemiker, søn af Johann Friedrich Gmelin.

Gmelin studerede i Göttingen og Tübingen, tog den medicinske doktorgrad 1809, berejste Østerrig og Italien og blev 1813 assistent hos Stromeyer i Göttingen; 1814 blev han ekstraordinær professor i kemi i Heidelberg. Vinteren 1814—15 tilbragte han i Paris, hvor han studerede i Vauquelins laboratorium. Senere forblev han i Heidelberg som ordentlig professor i medicin og kemi.

Af hans arbejder fortjener frem for alt hans Handbuch der Chemie at nævnes, der først udkom 1817, og som 1843 udkom i 4. oplag. Det var et monumentalt arbejde, hvis betydning strækker sig til nutiden; 1875—97 udkom 6. oplag af Gmelins Handbuch der anorganischen Chemie, i ny bearbejdelse udgivet af Karl Kraut under medvirkning af Albert Hilger og den danske kemiker S.M. Jørgensen.

7. oplag, der benævntes: Gmelin/Kraut: Handbuch der anorganischen Chemie, blev fra 1905 udgivet af Carl Friedheim i Bern, støttet af talrige medarbejdere. 8. oplag (i 760 bind) udkom 1924-80, med supplementbind frem til 1997. Den organiske del af håndbogen blev derimod allerede 1881 afløst af Friedrich Konrad Beilsteins Handbuch der organischen Chemie.

Eksterne henvisninger 

 Gmelin-Krauts Handbuch der anorganischen Chemie ... unter Mitwirkung hervorragender Fachgenossen 7. Aufl. C. Winter, Heidelberg 1906/7. Bd. I/1, Bd. II/1, Bd. III/2

Kemikere fra Tyskland
Ansatte ved Heidelbergs Universitet
La vestale

La vestale (Vestalinden) er en opera komponeret af Gaspare Spontini til en fransk libretto af Etienne de Jouy. Den blev uropført på Académie Royale de Musique i Paris den 15. december 1807.

La vestale er en berømt opera, men opføres kun meget sjældent. Der er flere optagelser af den. To af arier, "Tu che invoco" og "O Nume tutelar", er (i italiensk oversættelse) blevet indspillet af hhv. Maria Callas og Rosa Ponselle; disse arier er bedre kendt end værket som helhed.

Roller

Synopsis 

Rom, ca 269 f.Kr.

Akt I 
Efter at være vendt tilbage til Rom efter en række sejre finder Licinius sin elskede Julia, der er blevet en præstinde for Vesta. Selvom Julia forsøger at undgå at Licinius' triumftog, bliver hun sendt af sted for at overrække ham en krans. Han fortæller hende, at han agter at kidnappe hende og vinde hende tilbage.

Akt II 
I Vestas tempel vogter Julia den evige flamme og beder om at blive fri for fristelsen. Licinius ankommer; de er henrykte, og mens de forsones, dør flammen ud. Licinius rådes af Cinna til at flygte. Julia forhøres af ypperstepræst, men nægter at angive Licinius. Hun dømmes til døden for tøjlesløshed.

Akt III 
På trods af Licinius' bønner skal Julia begraves levende. Selvom han indrømmer sin indtrængen i templet, hævder Julia ikke at kende ham. Et tordenvejr opstår, hvor et lyn genantænder den hellige flamme. Dette fortolkes som et tegn fra guderne, og ypperstepræsten og den store vestalinde frigiver Julia, der bliver gift med Licinius.

Bibliografi 
 Les Aventures militaires, littéraires et autres de Etienne de Jouy de l'Académie Française af Michel Faul (Seguier, 2009 )

Eksterne henvisninger 
 Om librettisten Etienne de Jouy 

Kompositioner af Gaspare Spontini
Operaer på fransk
Aalborg Universitetsbibliotek

Aalborg Universitetsbibliotek (forkortet AUB) er et offentligt forskningsbibliotek for det nordjyske område.

Bibliotekets primære opgave er at understøtte forskning og undervisning på Aalborg Universitet ved at stille relevant information og dokumentation til rådighed. Ved Aalborg Universitet er der ca. 2.000 ansatte og mere end 14.000 studerende.

Universitetsbiblioteket er geografisk placeret på Kroghstræde 3 i Aalborg, hvortil der er knyttet mindre filialer placeret på universitetsområdet i henholdsvis Aalborg, Esbjerg og København.

Forskningsbiblioteker i Danmark
Aalborg Universitet
Universitetsbibliotek
Djævlemuren

Djævlemuren (tjekkisk: Čertova Stena) er en komisk romantisk opera i tre akter med musik af Bedřich Smetana og libretto af Eliska Krásnohorská, deres tredje samarbejde om en opera. Handlingen bygger på en tjekkisk legende om en klippe over floden Vltava nær det gamle kloster Vyšši Brod, hvor djævelen efter sigende skulle have stoppet bygningen af klosteret ved opstemning af floden, som derefter steg og oversvømmede området.

Krásnohorská havde oprindelig en intention om at skabe et værk i en alvorlig tone, en symbolsk fremstilling af konflikten mellem kirken og djævelen. I modsætning hertil Smetana ønskede en mindre seriøs tilgang til stoffet. Hun accepterede komponistens krav og fremstillede en synopsis i overensstemmelse hermed, men så ændrede Smetana sine tanker om historien. Han omarbejdede plottet, så den unge pige, Hedvika, blev til en erstatning for Lord Voks afdøde første kone, og historien blev således mere alvorlig. Smetanas egenrådige fremfærd betød, at Krásnohorská og Smetana ikke havde kontakt i halvandet år; Smetana foretog væsentlige ændringer Krásnohorskás libretto uden at spørge hende til råds og slettede op mod 500 af hendes oprindelige vers.

Smetana afsluttede første akt i marts 1881 og anden akt i april 1882. Operaen blev uropført den 29. oktober 1882 på Nové České Divadlo (Nyt tjekkisk teater) i Prag. Premieren var ikke vellykket; iscenesættelsen voldte vanskeligheder med meget forskelligt udseende sangere, som ifølge historien skulle ligne hinanden. På trods af spændingerne mellem librettist og komponist, mødte Krásnohorská op ved premieren og forsvarede Smetana og tav overfor den kritik, der blev rettet mod librettoen af de forandringer, Smetana havde foretaget, og som hun ikke kendte til eller havde godkendt.

Den første britiske produktion fandt sted på University College Opera i London i februar 1987.

Roller

Diskografi 
 1960, Zdeněk Chalabala (dirigent), Orkestret og koret ved nationalteatret i Prag; Václav Bednar (Vok Vítkovic), Ivana Mixová (Záviš Vítkovic), Ivo Žídek (Jarek), Milada Šubrtová (Hedvika), Antonín Votava (Michálek), Libuše Domanínská (Katuška), Karel Berman (Benes), Ladislav Mraz (Rarach)

Referencer 

Operaer af Bedřich Smetana
Operaer på tjekkisk
Musik i 1882
Dalibor

Dalibor er en tjekkisk opera i tre akter af Bedřich Smetana. Librettoen blev skrevet på tysk af Josef Wenzig og oversat til tjekkisk af Ervin Spindler. Den blev uropført ved Nové České Divadlo (Nyt tjekkisk teater) i Prag den 16. maj 1868.

Operaens titel er også navnet på dens hovedperson; Dalibor z Kozojed var en tjekkisk ridder, som deltog i en opstand til støtte for de undertrykte folk. Han blev dømt til døden i 1498 under Vladislav II. Plottet ligner plottet i Beethovens opera Fidelio, eftersom den kvindelige hovedperson i hver opera forklæder sig i mandetøj i et forsøg på at forsøge at redde helten.

Operaen fik kritik på det tidspunkt for at være alt for påvirket af tysk opera, herunder af Richard Wagner. Smetana var dog meget glad for denne opera, men på grund af den lunkne modtagelse, den fik, døde han senere i den tro, at den måtte være en fiasko. Ved en genopsætning i 1886, to år efter komponistens død, fik blev den dog en succes. I 1890'erne blev operaen sat op i Zagreb, München og Hamborg. Gustav Mahler fik desuden foranstaltet en produktion i Wien i 1892.

Roller

Diskografi 
På tjekkisk
 1950, Jaroslav Krombholc (dirigent), Orkestret og koret ved nationalteatret i Prag; Václav Bednar, Beno Blachut, Teodor Šrubař, Karel Kalaš, Antonín Votava, Marie Podvalová, Stefa Petrova, Jan Hadraba, Jaroslav Kubala, Josef Loskot, Ferdinand Kotas, František Trnka
 1967, Jaroslav Krombholc (dirigent), Orkestret og koret ved nationalteatret i Prag; Jindrak, Přibyl, Švorc, Horáček, Švehla, Kniplová, Svobodová-Janků, Jedlicka
 1977, Eve Queler (dirigent), Opera Orchestra New York og New York Choral Society; Allan Munk, Nicolai Gedda, Harlan Foss, Paul Plishka, John Carpenter, Teresa Kubiak, Nadia Šormová, Raymond Gniewek
 1995 Zdeněk Košler (dirigent), Orkestret og koret ved nationalteatret i Prag; Eva Urbanová, Jiřina Markova, Leo Marian Vodička, Ivan Kusnjer, Miroslav Kopp, Vratislav Kriz, Jiří Kalendovský, Bohuslav Maršík
 1999, Yoram David (dirigent), Orchestra e Coro del Teatro Lirico di Cagliari, Eva Urbanová, Valerij Popov, Valeri Alexejev, Dagmar Schellenberger, Jiri Kalendovsky, Damir Basyrov, Valentin Prolat, Carmine Monaco, Alexandr Blagodarnyi, Bruno Pestarino

På tysk
 1969, Josef Krips (dirigent), Orchester und Chor der Wiener Staatsoper, Eberhard Wächter, Ludovico Spiess, Oskar Czerwenka, Walter Kreppel, Adolf Dallapozza, Tugomir Franc, Leonie Rysanek-Gausmann, Lotte Rysanek

Noter

Kilder 
 The Oxford Dictionary of Opera, af John Warrack og Ewan West (1992), 782 sider,

Eksterne henvisninger 
 Engelsksproget introduktion til Dalibor på pladeselskabet Supraphons hjemmeside 

Operaer af Bedřich Smetana
Operaer på tjekkisk
Hemmeligheden (opera)

Hemmeligheden (tjekkisk: Tajemství) er en komisk opera i tre akter af Bedřich Smetana. Librettoen er skrevet af Eliska Krásnohorská. Premieren fandt sted den 18. september 1878 på Nové České Divadlo (Nyt tjekkisk teater) i Prag.

Roller

Diskografi 
 1982: Zdeněk Košler (dirigent), Orkestret og koret ved nationalteatret i Prag; Jaroslav Horáček, Václav Zítek, Věra Soukupová, Daniela Šounová, Leo Marian Vodička, Karel Průša, Oldřich Spisar, Bohuslav Maršík, Eva Hlobilová, Alfred Hampel, Pavel Horáček

Referencer 

Operaer af Bedřich Smetana
Operaer på tjekkisk