kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vladimirs Koļesņičenko

Vladimirs Koļesņičenko (født 4. maj 1980 i Riga, Sovjetunionen) er en lettisk tidligere fodboldspiller (offensiv midtbane). Han spillede 47 kampe og scorede seks mål for det lettiske landshold i perioden 2005-2013.

På klubplan tilbragte Koļesņičenko størstedelen af sin karriere i hjemlandet hos henholdsvis Skonto Riga og FK Ventspils. Han havde også udlandsophold i både Rusland og Ukraine.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Letland
Personer fra Liepāja
Māris Verpakovskis

Māris Verpakovskis (født 15. oktober 1979 i Liepāja, Sovjetunionen) er en lettisk tidligere fodboldspiller (angriber). Han spillede hele 104 kampe og scorede 29 mål for det lettiske landshold i perioden 1999-2014.

Verpakovskis debuterede for landsholdet 9. juni 1999 i en EM-kvalifikationskamp mod Grækenland, mens hans sidste landskamp var en venskabskamp mod Estland i maj 2014. Han deltog ved EM 2004 i Portugal, letternes første slutrundedeltagelse nogensinde. Her spillede han alle sit lands tre kampe i turneringen, og blev historisk da han scorede landets første slutrundemål nogensinde i åbningskampen mod Tjekkiet, der dog blev tabt 2-1.

På klubplan repræsenterede Verpakovskis blandt andet Liepājas Metalurgs og FK Liepāja i sin fødeby, samt Skonto FC i Riga. Han var også i en årrække udlandsprofessionel hos blandt andet Dynamo Kiev i Ukraine, spanske Celta Vigo og Getafe samt kroatiske Hajduk Split.

Verpakovskis blev to gange, i 2003 og 2004, kåret til årets fodboldspiller i Letland.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Letland
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2004
Personer fra Liepāja
Hermann Kriebel

Hermann Karl Theodor Kriebel, (20. januar 1876 i Germersheim, Pfalz, Tyskland - 16. februar 1941 i München, Bayern, Tyskland), var en tysk officer, frikorpsleder, diplomat og nationalsocialistisk politiker.

Kriebel deltog i Adolf Hitlers ølkælderkup i november 1923.

Referencer

Trykte kilder

Eksterne henvisninger 

Modtagere af Blodordenen
Ølkælderkuppet
Nazister fra Tyskland
Personer i 1. verdenskrig
Louisa Brandreth Aldrich-Blake

Dame Louisa Brandreth Aldrich-Blake (født som Louisa Brandreth Aldrich 15. august 1865 i Essex, England, død af cancer 28. december 1925 i London, England) var en britisk kirurg. Hun var den første kvindelige kirurg i Storbritannien

Hun blev uddannet fra London Universitet i 1892 i medicin og obstetrik. Hun blev MD i 1894 i London og blev året efter den første kvinde i Storbritannien, der blev Master of Surgery (MS). Hun arbejdede efterfølgende på New Hospital for Women, der senere kom til at hedde Elizabeth Garrett Anderson Hospital. Efterfølgende blev hun den første kvindelige anæstesilæge på Royal Free Hospital. Hun blev adlet til Dame Commander of the Order of the British Empire i 1925. Hun fungerede som ledende kirurg fra 1919 og frem til sin død.

Hun brugte sin ferie på at arbejde som kirurg under 1. verdenskrig, hvor hun hovedsageligt arbejdede i Frankrig. Hospitalet var på Château Tourlaville i nærheden af Cherbourg. Hendes patienter kaldte hende "Madame la Générale".

Hun sørgede også for, at der blev rekrutteret 80 kvinder til at arbejde på hospitaler i Malta, Egypten og Grækenland.

Referencer 

Læger fra England
Kirurger
Briter i 1800-tallet
Briter i 1900-tallet
Park Dome Kumamoto

Park Dome Kumamoto er en indendørs multiarena i Higashi-ku, Japan, med plads til 10.000 tilskuere til håndboldkampe.

I arenaen bliver benyttet under den kommende VM i håndbold 2019 for kvinder, hvor finalen skal spilles i.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside  

Etableret i 1997
Idrætsanlæg i Japan
Multiarenaer
Kumamoto
Kumamoto Prefectural Gymnasium

Kumamoto Prefectural Gymnasium er en indendørs multiarena i Nishi-ku, Japan, med plads til 4.110 tilskuere til håndboldkampe.

I arenaen bliver benyttet under den kommende VM i håndbold 2019 for kvinder, hvor gruppekampe skal spilles i.

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside 

Etableret i 1982
Idrætsanlæg i Japan
Multiarenaer
Kumamoto
Kvalifikation til EM i håndbold 2020 (kvinder)

Denne artikel beskriver kvalifkationen til EM i håndbold 2020 for kvinder i Norge og Danmark.

Kvalifikationen blev afblæst grundet Coronaviruspandemien i 2019-2020. EHF besluttede at alle holdene, fra den forgangne slutrunde, kvalificerede sig til EM i håndbold 2020.

Kvalifikation 1. fase 
Kvalifikationsfase 1 blev spillet den 31. maj til 2. juni 2019. Vinderen avancerede videre til Kvalifikationsfase 2.

Stilling

Resultater

Kvalifikation 2. fase 
Grupperne spiller deres kampe i et hjemme og ude round-robin format fra September 2019. – Maj 2020. Top-to holdene samt den bedste treer kvalificerer sig til hovedturneringen. Angående tredjeplads holdene ser man bort fra kampen mod fjerdepladsholdet i gruupen.

Lodtrækningen blev afholdt den 4. april 2019.

Seedning 

Alle tider er lokale.

Gruppe 1

Gruppe 2

Gruppe 3

Gruppe 4

Gruppe 5

Gruppe 6

Gruppe 7

Referencer 

2020 (kvinder)
Håndbold i 2019
Håndbold i 2020
Kvindehåndbold
Karl Fiehler

Karl Fiehler (født 31. august 1895 i Braunschweig, død 8. december 1969 i Diessen am Ammersee) var en tysk SS-Obergruppenführer. Han var et af de tidligste medlemmer i Det nationalsocialistiske tyske arbejderparti (NSDAP). Fiehler deltog som medlem af Stoßtrupp Adolf Hitler i Adolf Hitlers ølkælderkup i München den 8–9 november 1923. Fiehler havde partibog nr. 37. Han var Oberbürgermeister i München 1933–1945 og Reichsleiter 1935–1945.

Referencer

Noter

Trykte kilder

Eksterne henvisninger 

Modtagere af Blodordenen
Ølkælderkuppet
Nazister fra Tyskland
Politikere fra Tyskland
ORM (band)

ORM er et dansk black metal-band. Gruppen blev dannet i 2015, efter at deres tidligere band; By the Patient gik i opløsning.

Historie 
Allerede i 2016 spillede bandet på Roskilde Festival.

I 2018 var bandet nomineret til Årets danske hardrock-/metal-udgivelse ved GAFFA-Prisen, for deres første plade; ORM. 2018 var også året hvor de kunne opleves på Copenhell.

2019 startede ud med en koncert på SPOT Festival. Den 29. august spillede bandet en udsolgt release-koncert på ALICE CPH. Dagen efter udkom bandets andet album; IR. Albummet blev rost af anmelderne, Politiken gav albummet 5 ud af 6 hjerter. I slutningen af året udnævner Politiken albummet til det 6. bedste danske album fra 2019.

Året 2020 startede hvor 2019 sluttede. IR blev nomineret til årets udgivelse ved Steppeulven 2020. Udover nomineringen spillede bandet også til showet. Bandet havde dernæst planlagt en større forårsturné. Den blev dog desværre ikke gennemført da de efter kun par afholdte koncerter, måtte lægge det hele ned grundet Covid-19. Bandet skulle også have spillet på både Roskilde Festival og Copenhell dette år. Året 2020 blev langt fra hvad bandet havde håbet på, de fik dog en lille genrejsning med to udsolgte koncerter i Pumpehuset i oktober.

Medlemmer 
 Theis W. Poulsen – Vokal/Guitar
 Simon S. Andersen – Vokal/Guitar
 Adam Schønemann – Trommer
 Malthe Yde Tiufkær – Bas

Tour medlemmer 
 Jonas Bangstrup - Trommer (2020)

Tidligere medlemmer 
 Troels C. Nielsen – Bas (2015-2022)

Diskografi 
 2017: ORM
 2019: IR
 2020: MIT BLOD (EP)
 2022: INTET - ALTET

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 ORM hos Bandcamp
 

Metalgrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 2015
Black metal-grupper
Har spillet på Roskilde Festival
Dobbeltjættestuen ved Gundsølille

Dobbeltjættestuerne ved Gundsølille (også kaldet Tvillingejættestuen) ligger sydvest for Gundsølille  på  Sjælland. 

Jættestuerne er anlagt i tragtbægerkulturen, mellem 3500 og 2800 år f.kr. og er en byggestil i kampesten fra yngre stenalder, som oftest består af et kammer. Denne form ses mest i Danmark, Tyskland og Skandinavien, men også forenklet i Norge, Nederlandene og Frankrig.

Beskrivelse 
Anlægget består af en dobbelt ganggrav med to ovale kamre, som er dækket med hhv 2 og 3 dæksten, som ligger i en fælles rundhøj på ca. 25 m i diameter.
 
Begge kamre består af ni sidesten, hvoraf en sten danner sydvæggen i det 4,2m lange, 2,3m brede og 2,0m høje nordkammer samt danner nordvæggen i det 4,0m lange, 2,3 til 2,7m brede og 1,8m høje sydkammer.

Begge kamre har overliggere på sidestenene, som forhøjer afstanden til dækstenene samt  mindre sten mellem sidestenene.
Gulvene er belagt med sten. I det sydlige kammer er der to lag hvoraf et lag med ler afrettede det andet. I det nordlige kammer er der et ildsted.
 
 Gangen til sydkammeret er ca 5,5 m lang, 0,6 m bred og over 1,0 m høj. Den består af ti bæresten. 
 Gangen til nordkammeret er ca 5,0 m lang og 0,7 m bred. Den bæres af ni bæresten.
Begge gange er brostensbelagt. 

I 1876 blev dobbeltjættestuen udgravet. Dengang var kun de to lange gange ødelagt af mennesker. Fundene i gravkamrene var derfor omfangsrige. Man fandt en del flinteredskaber, knogler af både voksne og børn, ravperler samt skår af lerkar. 

En stor dæksten blev i 1925 solgt og ført til Fyn. Den står nu i Kongebro-skoven i nærheden af Middelfart til minde om politikeren Carl Slengerik.

1799 var der ved Gundsølille endnu 14 Dysser og fem gravhøje. 1925 var der kun fem dysser tilbage.

I 1989 blev anlægget restaureret og højen forhøjet.

I nærheden ligger gravhøjen Hvedshøj.

Se også 
 Fredede fortidsminder i Roskilde Kommune

Eksterne henvisninger 
 Beskrivelse på Kulturarv.dk 

Stenalderstensætninger i Danmark
Arkæologiske områder i Danmark
Roskilde Kommune
Jættestuer i Danmark
Schubertiade Vorarlberg

Schubertiade Vorarlberg betragtes som den vigtigste Schubert-festival i verden. Betegnelsen Schubertiade stammer fra aftenener med Schubert-kompositioner i private omgivelser i løbet af komponisten Franz Schuberts levetid.

De nyere tids festspil blev grundlagt i 1976 i Hohenems som "Schubertiade Hohenems" af den tyske baryton Hermann Prey sammen med Gerd Nachbauer, der arrangerer kulturelle begivenheder i Østrig. Prey ville udføre alle Schuberts værker kronologisk. Efter uoverensstemmelser om nedskæringer trak Prey sig i 1981 og etablerede en koncertserie med samme navn i Wiener Musikverein, som fortsatte den kronologiske idé.

Vorarlberg Schubertiade fandt først sted i Palast Hohenems, grevens tidligere residens, fra 1991 som "Schubertiade Feldkirch" i Feldkirch med opførelser i området (inklusive Schwarzenberg og Schloss Achberg), men er siden 2001 ført som "Schubertiade Schwarzenberg" i netop Schwarzenberg (Vorarlberg).

To gange i løbet af hver sommer mødes i Schwarzenberg nogle af verdens mest kendte Liederfortolkere, pianister og instrumentalister - i de senere år bl.a. Ian Bostridge, Robert Holl, Christian Gerhaher, Matthias Goerne, Christoph Prégardien, Thomas Quasthoff, Michael Schade, Angelika Kirchschlager, Diana Damrau, Juliane Banse, Bernarda Fink, Elisabeth Leonskaja, Oleg Maisenberg, Till Fellner, Alfred Brendel, Graham Johnson, Lars Vogt, Renaud Capuçon og Gautier Capuçon - samt kammermusikensembler såsom Alban-Berg Kvartetten, Hagen-kvartetten, Artemis-kvartetten og Emerson-kvartetten. Derudover har kendte fortolkere afholdt mesterklasser indenfor både Lied og strygekvartet, som også er åbne for offentligheden. Programmet tiltrækker internationale musikkendere, der ofte er der i hele den tid, festivallen varer. De fleste arrangementer finder sted i Angelika Kauffmann-hallen, der blev udvidet i 2001, og er rost for sin ideelle akustik, samt i den mindre Dorfsaal.

Siden 2005 har Schubertiade GmbH igen med jævne mellemrum arrangeret koncerter i Hohenems, hvor det hele oprindeligt startede, under navnet "Schubertiade Hohenems". Koncerterne i Hohenems finder sted i en tidligere gymnastikhal, der er blevet ombygget til koncertsalen  Markus-Sittikus-Saal.

Med til festivallen hører også besøg på flere museer, med fokus på Franz Schubert.

Kunstudstillinger på Schubertiade 

 Martha Griebler Meisterzeichnungen og andre kunstnere til temaet "Musik-Musik" sammen med Bode Galerie & Edition fra 17.-25. Juni 2017 og 25.08.-03.09.2017 i Angelika Kauffmann-Saal i Schwarzenberg, Østrig

Literatur 

 Annemarie Bösch-Niederer: Schubertiade, i: Vorarlberg Chronik
 Heinz W. Koch: Ein Besuch bei der Schubertiade in Schwarzenberg, i: Badische Zeitung, 28. Juni 2012
 Julia Decker:  Schubertiade: Hvert år igen  , i: crescendo, 1. september 2011
 Patrick Bahners: Die notwendige Illusion des wahren Ausdrucks, i: Frankfurter Allgemeine online, 28. August 2011

Weblinks 

 Schubertiade Schwarzenberg | Hohenems
 Franz Schubert Museum Hohenems 
 Elisabeth-Schwarzkopf-Museum Hohenems 

Klassisk musik
Musikfestivaler i Østrig
Vorarlberg
Elisabeth Auguste Sofie af Pfalz–Neuburg

Elisabeth Auguste Sofie af Pfalz–Neuburg (1693–1728) var det sidste medlem af den yngre neuburgske linje (Pfalz-Zweibrücken-Neuburg).

Forfædre 
Elisabeth Auguste Sofie var sønnedatter Filip Vilhelm af Pfalz, der havde været kurfyrste fra 1685 til 1690. Hendes far og hendes farbror havde også været kurfyrster af Pfalz. Desuden var hun oldedatter af landgreve Georg 2. af Hessen-Darmstadt.
  
Elisabeth Auguste Sofie var tipoldedatter af Filip Ludvig, pfalzgreve af Pfalz-Neuburg, Vilhelm 5., hertug af Bayern, landgreve Ludvig 5. af Hessen-Darmstadt og kurfyrste Johan Georg 1. af Sachsen.

Familie 
Hun var gift med arveprins Joseph Karl af Pfalz-Sulzbach. Da Joseph Karls far overlevede både sin søn og svigerdatter, blev Joseph Karl ikke hertug af Pfalz-Sulzbach. 

Elisabeth Auguste Sofie og Joseph Karl fik syv børn, men kun tre af døtrene nåede deres syv års fødselsdag: 
Karl Philipp August af Pfalz (1718–1724) 
Innocenza Maria, pfalzgrevinde af Pfalz (1719–1719) 
Elizabeth Augusta of Sulzbach (1721–1794), gift med Karl Theodor, kurfyrste af Pfalz og Bayern. 
Maria Anna, pfalzgrevinde af Pfalz (1722–1790), gift med Clemens Franz de Paula af Bayern (en sønnesøn af Maximilian 2. Emanuel af Bayern)
Maria Franziska af Pfalz-Sulzbach (1724–1794), gift med Frederik Michael af Zweibrücken-Birkenfeld, næstældste søn af Christian 3. af Pfalz-Zweibrücken. 
Karl Philipp August, pfalzgreve af Pfalz (1725–1728) 
en søn, pfalzgreve af Pfalz (1728–1728)

Efterkommere 
Elisabeth Auguste Sofie og Joseph Karl blev bedsteforældre til bl.a. kong  Maximilian 1. Joseph af Bayern.

De blev oldeforældre til bl.a.:
 Ludvig 1. af Bayern 
 Augusta af Bayern (mor til Josefine af Sverige og Norge) 
 Ludovika Wilhelmine, hertuginde i Bayern (gift med Max Joseph, hertug i Bayern)
 Elisabeth Ludovika af Bayern (gift med Frederik Wilhelm 4. af Preussen)
 Karoline Auguste af Bayern (gift med kronprins Vilhelm af Württemberg og senere med kejser Frans af Tysk-romerske rige og Østrig)
 Amalie Auguste af Bayern (gift med Johan 1. af Sachsen)
 Maria Anna af Bayern (gift med Frederik August 2. af Sachsen)
 Sophie af Bayern (gift med Franz Karl af Østrig og mor til Franz Joseph 1. af Østrig-Ungarn) 

De blev også oldeforældre til Pius August, hertug i Bayern

Literatur 
 Hans Rall: Wittelsbacher Lebensbilder von Kaiser Ludwig bis zur Gegenwart, München 1976

Weblinks 

Wittelsbachske pfalzgrever ved Rhinen
Reichsleiter

Reichsleiter ("rigsleder") var den næsthøjeste politiske grad inden for NSDAP. En Reichsleiter var underordnet Führer eller dennes stedfortræder rapporterede direkte til ham. Deres opgave omfattede hele riget. De 18 rigsledere dannede den NSDAPs regering, der havde sit hovedkvarter i Det brune hus, München. Nogle rigsledere tilhørte også rigsregering.

Organisation

Rigsledere af partiets interne organisation 
 Franz Xaver Schwarz, partiets rigsskatmester
 Philipp Bouhler, chef for Führerkansliet
 Martin Bormann, chef for partikansliet
 Walter Buch, ordførende i højeste partidomstolen
 Wilhelm Grimm, vice ordførende i højeste partidomstolen
 Joseph Goebbels, NSDAPs rigspropagandachef
 Max Amann, rigsleder for pressen
 Otto Dietrich, rigspresschef
 Franz von Epp, leder for partiets kolonialpolitiske afdeling
 Walther Darré, Herbert Backe (fra 1943), rigsbondeleder
 Wilhelm Frick, leder for partiets rigsdagsgruppe
 Karl Fiehler, chef for partiets kommunalpolitiske afdeling

Rigsledere med beføjelser også over for partiet tilknyttede organisationer 
 Alfred Rosenberg, chef for partiets undrigspolitiske afdeling og Hitlers repræsentant
 Hans Frank, chef for retafdelingen
 Robert Ley, rigsorganisationschef
 Heinrich Himmler, Reichsführer-SS
 Viktor Lutze, SA:s stabschef
 Baldur von Schirach, Arthur Axmann (1940), rigsungdomsleder

Referencer 
 

Nazi-Tyskland
Natura 2000-område nr. 138 Bøllemose

Natura 2000-område nr. 138 Bøllemose ligger i Jægersborg Hegn vest for Skodsborg ca. 10 km nord for København i Rudersdal Kommune. Natura 2000-området består af habitatområde H122 og har et areal på 20 hektar og består af Bøllemosen der tidligere har været højmose, men en del af den er nu en skovsø. Hele området er statsejet, og indeholder ingen fredede arealer eller reservater.

Områdebeskrivelse 
Området omfatter hovedsageligt selve Bøllemosen. Mosen er en tidligere højmose, hvor naturforholdene dog er ændret meget som følge af en omfattende tørvegravning før 1. verdenskrig. Bøllemosen omfatter i dag en brunvandet sø, der nærmest ved søen mest er omgivet af hængesæk, og mod vest, desuden af skovbevokset tørvemose domineret af birk. På Bøllemosens hængesæk lever desuden bl.a. sommerfuglen bølleblåfugl, som ikke i sig selv er på områdets udpegningsgrundlag, men er truet, og på den danske rødliste.

Natura 2000-området ligger i Rudersdal Kommune i Vandområdedistrikt II Sjælland i vandplanopland 2.3 Øresund

Se også 
 Internationale naturbeskyttelsesområder i Danmark
 Naturtyper i Danmark

Eksterne kilder og henvisninger 

 Kort over området på miljoegis.mim.dk
 Naturplanen
 Basisanalysen 2016-21

EU-habitatområder i Danmark
Lokaliteter i Rudersdal Kommune
Det brune hus

Det brune hus var rigshovedkvarteret for det tyske nazistpartiet Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei (NSDAP) fra 1931. Huset lå i Briennerstrasse 45 i München.

I 1920 oprettet partiet et mindre hovedkvarter på Sternacker-Bräu i München. Derefter tog man i 1922 et hus på Corneliusstrasse 12 i brug. Dette blev nedlagt da partiet blev opløst 11. november 1923, efter ølkælderkuppet.

Efter at partiet blev reorganiseret i 1925, brugte ledelsen lokalene til Eher Verlag på Thierstrasse 15. Dette firmaet blev derefter partiets officielle forlag. Efter seks måneder flyttet ledelsen videre til Schellingstrasse 50, hvor man tog over et helt hus.

I 1928 kunne partiet ved hjælp af midler fra industriherrer i Rhinland, specielt fra Emil Kirdorf, købe Briennerstrasse 45, som var en rummelig patriciervilla kendt som Barlow-palasset. Under Hitlers ledelse blev det ombygget til et kontorbygning af arkitekten Paul Ludwig Troost. De store værelser blev opdelt i mindre enheder, og på grund af den høje lofthøjde kunne mellemgulv installeres.

Dokumentationscenteret for nationalsocialisme i München 
Det brune hus blev beskadiget i et flyangreb i 1945 og blev revet ned i 1947. Husets fundament blev dog stående i 60 år, og den 6. december 2005 blev det besluttet at bygge et dokumentationscenteret om nationalsocialisme på stedet. Grundstennedlæggelsen skete i 2008. Der var problemer med finansieringen, men i juni 2009 blev byen München, delstaten Bayern og den føderale regeringen enige om en finansieringsaftale. Dokumentationscentret stod færdig og blev åbnet 30. april 2015.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

 Side om nazistisk arkitektur i München 
 München dokumentationscenter for historisk informastion om nationalsocialisme

Nazi-Tyskland
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Tyskland
Kristen Viikmäe

Kristen Viikmäe (født 10. februar 1979 i Tallinn, Sovjetunionen) er en estisk tidligere fodboldspiller (angriber). Han spillede hele 115 kampe og scorede 15 mål for det estiske landshold i perioden 1997-2013.

Viikmäe debuterede for landsholdet i januar 1997 i en venskabskamp mod Libanon, mens hans sidste landskamp var en venskabskamp mod Hviderusland i juni 2013. 

På klubplan repræsenterede Viikmäe blandt andet Flora Tallinn og Nõmme Kalju i hjemlandet. Han var også i en årrække udlandsprofessionel i både Norge, Sverige og Grækenland.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Estland
Personer fra Tallinn
Taavi Rähn

Taavi Rähn (født 16. maj 1981 i Pärnu, Estiske SSR) er en estisk tidligere fodboldspiller (forsvarer). Han spillede 75 kampe for det estiske landshold i perioden 2001-2014.

På klubplan repræsenterede Rähn blandt andet de to store Tallinn-klubber Flora og Levadia. Han havde også udlandsophold hos blandt andet Ekranas i Litauen og Neftçi i Aserbajdsjan.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Estland
Viktor Alonen

Viktor Alonen (født 21. marts 1969 i Viljandi, Sovjetunionen) er en estisk tidligere fodboldspiller (defensiv midtbane). Han spillede 71 kampe for det estiske landshold i perioden 1992-2001.

På klubplan tilbragte Alonen hele sin karriere i hjemlandet. Her var han blandt andet tilknyttet Flora Tallinn, FC Kuressaare og Tulevik.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Estland
Martin Vunk

Martin Vunk (født 21. august 1984 i Tartu, Sovjetunionen) er en estisk tidligere fodboldspiller (midtbane). Han spillede 67 kampe og scorede ét mål for det estiske landshold i perioden 2008-2014.

På klubplan tilbragte Vunk størstedelen af sin karriere i hjemlandet. Her var han blandt andet tilknyttet Flora Tallinn, FC Kuressaare og Nõmme Kalju. Han havde også udlandsophold i Sverige hos Syrianska FC, samt i Grækenland, Indonesien og Cypern.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Estland
Personer fra Tartu
Märt Kosemets

Märt Kosemets (født 25. januar 1981 i Tallinn, Sovjetunionen) er en estisk tidligere fodboldspiller (forsvarer/midtbane). Han spillede seks kampe for Estlands landshold og vandt det estiske mesterskab med FC Flora i 2001.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Estland
Personer fra Tallinn
Janek Meet

Janek Meet (født 2. maj 1974 i Viljandi, Sovjetunionen) er en estisk tidligere fodboldspiller (venstre back). Han spillede 37 kampe for det estiske landshold i perioden 1995-2000.

På klubplan tilbragte Meet hele sin karriere i hjemlandet. Her var han blandt andet tilknyttet Flora Tallinn, FC Kuressaare og Tulevik.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Estland
Liivo Leetma

Liivo Leetma (født 20. januar 1977 i Kose, Sovjetunionen) er en estisk tidligere fodboldspiller (midtbane). Han spillede 36 kampe for det estiske landshold i perioden 1998-2006.

På klubplan tilbragte Leetma størstedelen af sin karriere i hjemlandet. Her var han blandt andet tilknyttet Flora Tallinn, Tulevik og Nõmme Kalju.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Estland
Lembit Rajala

Lembit Rajala (født 1. december 1970 i Tallinn, Sovjetunionen) er en estisk tidligere fodboldspiller (angriber). Han spillede 26 kampe og scorede to mål for det estiske landshold i perioden 1992-1996.

På klubplan tilbragte Rajala størstedelen af sin karriere i hjemlandet, hvor han blandt andet repræsenterede Flora og Norma i sin fødeby. Han tilbragte også flere år i Finland hos IFK Mariehamn på Ålandsøerne.

I sæsonen 1995-96 blev Rajala, repræsenterende FC Flora, topscorer i den bedste estiske række, Meistriliiga.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Estland
Personer fra Tallinn
Mart Poom

Mart Poom (født 3. februar 1972 i Tallinn, Estiske SSR) er en estisk tidligere fodboldspiller (målmand). Han spillede hele 120 kampe for det estiske landshold.

Poom debuterede for landsholdet 3. juni 1992 i en venskabskamp mod Slovenien, mens hans sidste landskamp var en venskabskamp mod Portugal 10. juni 2009.

På klubplan tilbragte Poom størstedelen af sin karriere i engelsk fodbold, hvor han spillede mange år i landets bedste række, Premier League. Han var blandt andet tilknyttet Derby County, Sunderland, Arsenal og Watford.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Estland
Personer fra Tallinn