kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Emilie Galotti

Emilie Galotti (tysk: Emilia Galotti) er et skuespil i fem akter af Gotthold Ephraim Lessing. Stykket havde premiere 8. marts 1772 i Braunschweig og er et eksempel på den tyske borgerlige tragedie. Historien er baseret på den romerske myte om Verginia.

Skuespillet blev oversat til dansk af Charlotta Dorothea Biehl og opført på Det Kongelige Teater første gang 8. december 1775.

Handling 
Stykket handler om den dydige unge Emilie Galotti, der tilhører borgerskabet i Italien. Den enevældige prins Hettore Gonzaga bliver efter et møde med Emilie besat af tanken om at gøre hende til sin elskerinde. Han pålægger sin snu kammertjener Marinelli at gøre alt, der står i hans magt, for at forhindre det planlagte bryllup mellem Emilie og grev Appiani. Marinelli lejer nogle kriminelle, der myrder greven på vej til brylluppet. Emilie føres i sikkerhed i prinsens sommerresidens i nærheden. I modsætning til sin mor har Emilie ikke opfattet rænkernes egentlige mål. Kort efter kommer grevinde Orsina, prinsens tidligere elskerinde, til sommerresidensen. I sin frustration over at være blevet afvist søger hun at overbevise Odoardo, Emilies far, om at hævne grev Appiani ved at dolke prinsen til døde. Odoardo tøver dog og beslutter sig for at lade Gud om at dømme prinsen. Emilie, som på grund af Marinellis næste intrige bliver nødt til at blive under prinsens beskyttelse, forsøger at overtale sin far til at dræbe sig for at opretholde sin værdighed i lyset af prinsens anstrengelser for at forføre hende. Faderen indvilliger heri og dolker hende, men bliver straks efter forfærdet over sin handling. Odoardo overlader sagen til prinsen, der beslutter, at Marinelli er skyld i hele miseren, hvorpå han bortviser ham fra sit hof. Stykket ender med, at Odoardo erkender Guds ultimative overhøjhed.

Bearbejdninger 
Der er lavet flere filmatiseringer af Emilie Galotti, blandt andet i en østtysk version fra 1958 samt en tysk, moderniseret version fra 2006.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Teksten til Emilie Galotti  

Skuespil fra Tyskland
Skuespil fra 1772
Skuespil som er oversat til dansk
Ruslands Superliga i ishockey

Ruslands Superliga (RSL) (russisk: Чемпионат России Суперлига, , dansk: Russisk Mesterskab Superliga) var fra 1996 til 2008 den højst rangerende ishockeyliga i Rusland.

Ligaen erstattede i 1996 den Internationale Hockey-Liga. Til forskel fra sin forgænger havde RSL ikke deltagelse af andre end russiske klubber. Efter 12 sæsoner blev ligaen nedlagt og erstattet af en ny international liga, den Kontinentale Hockey-Liga.

Sæsoner

Placeringer 

Nedenstående tabel angiver holdenes slutspilsplaceringer fordelt på sæson. I de sæsoner, hvor holdene ikke har kvalificeret til slutspillet, er grundspilsplaceringen angivet.

Kilder 
 Passion Hockey - Championnat de Russie 1996/97 
 Passion Hockey - Championnat de Russie 1997/98 
 Passion Hockey - Championnat de Russie 1998/99 
 Passion Hockey - Championnat de Russie 1999/2000 
 Passion Hockey - Championnat de Russie 2000/01 
 Passion Hockey - Championnat de Russie 2001/02 
 Passion Hockey - Championnat de Russie 2002/03 
 Passion Hockey - Championnat de Russie 2003/04 
 Passion Hockey - Championnat de Russie 2004/05 
 Passion Hockey - Championnat de Russie 2005/06 
 Passion Hockey - Championnat de Russie 2006/07 
 Passion Hockey - Championnat de Russie 2007/08

Noter 

 
Etableret i 1996
Ophørt i 2008
Kragetæer i kor

Kragetæer i kor er en dansk antologi, som indeholder udvalgte værker af 6 debuterende, himmerlandske forfattere.

Indhold  
Bogens indeholdte værker dækker et bredt spektrum af genrer og temaer. Repræsenteret er både noveller, romanuddrag og poesi i flere afskygninger, som blandt andet dækker fantasy, social realisme, romantik, mm.
Forfatterne tæller følgende:
 Astrid Holm Olsen (romanuddrag)
 Charlotte Meng Kristensen (digte)
 Ellen Schmidt (digte)
 Sandra O'Brien Kirk (noveller)
 Sonja Paulsen (noveller)
 Thomas A. Baumann Christensen (digte)
 Henrik Bugge Mortensen (forord)
Forfatternes samarbejde om bogudgivelsen blev faciliteret af Henrik Bugge Mortensen gennem Forlaget Rebild og foreningen, Bogby9520.

Referencer

Eksterne henvisninger 
Forlaget - http://www.forlagetrebild.dk/index.php?id=70&no_cache=1&tt_products%5BbackPID%5D=37&tt_products%5Bproduct%5D=99&cHash=90b24efb74 
Lokal netavis - http://vores-avis.dk/kragetaeer-i-kor-debut-for-seks-lokale-forfattere/
Kommunal kulturinstitution (lokal) - http://www.rebildporten.dk/sites/default/files/asp/visitrebild/kragetaer_i_kor_flyer_web_2.pdf 

Litteratur i 2015
Noveller
Digte
Elise Ahlefeldt-Laurvig

Elise Ahlefeldt-Laurvig (født 17. november 1788 på Tranekær Slot, død 21. marts 1855 i Berlin) var en dansk grevinde, der var en kulturpersonlighed i begyndelsen af det 19. århundrede i Danmark og Tyskland.

Elise Ahlefeldt-Laurvig, hvis fulde navn var Elisabeth Davidia Margarethe Ahlefeldt-Laurvig (eller Ahlefeldt-Laurvigen), var datter af Frederik Ahlefeldt-Laurvig og dennes hustru, Louise Charlotte Hedemann. Hun var enebarn og blev ret frit opdraget. På Tranekær Slot kom der mange gæster, og Elise Ahlefeldt-Laurvig førte sig snart frem med sikkerhed i selskabslivet.

Hun havde en kort affære med en officer, hvilket resulterede i, at hun i 1807 fødte et uægteskabeligt barn, som blev bortadopteret til tyske forældre, og som hun først i 1823 optog kontakt med. I mellemtiden var hun taget med sin mor til Tyskland, hvor hun ved et badested i Bad Nenndorf nær Hannover mødte den tyske krigshelt Ludwig Adolf Wilhelm von Lützow, som hun – trods faderens modstand – giftede sig med i 1810. Hun delte von Lützows modstand mod Napoleon og gik aktivt ind i modstandsarbejdet. Dette gav hende berømmelse og anerkendelse i Tyskland. Men efter slaget ved Waterloo og den dermed opståede fred blev forholdet mellem ægtefællerne mindre godt, og hun kastede i stedet sin interesse på den senere så berømte digter Karl Immermann. Denne skrev som forfatter Die Epigon om livet på Tranekær Slot. Da Elise Ahlefeldt-Laurvig og Karl Immermann efterhånden levede mere og mere sammen, blev hun i 1825 skilt fra von Lützow.

Ahlefeldt-Laurvig fulgte derpå Immermann rundt i Tyskland, og hun blev ofte midtpunkt i selskabslivet, der tiltrak kunstnere og videnskabsfolk. Ahlefeldt-Laurvig, der var otte år ældre end Immermann, blev aldrig gift med ham, men blev alligevel knust, da han i 1839 giftede sig med en ung kvinde. Mod slutningen af sit liv boede Ahlefeldt-Laurvig i Berlin, hvor hun arrangerede litterære saloner og litteraturoplæsning, hvilket igen samlede betydningsfulde personer. I sine sidste år var hun svækket af sygdom, men var fortsat i kontakt med kulturlivet.

Elise Ahlefeldt-Laurvig skrev trods stor interesse for blandt andet litteratur ikke selv, men oversatte Ivanhoe til tysk.

Forbindelsen til Christian 8. 
I sin ungdom var prins Christian, den senere kong Christian 8., ofte gæst på Tranekær, og han havde et godt øje til den unge datter af huset. Ifølge en teori fødte Elise Ahlefeldt-Laurvig i 1805, hvor hun opholdt sig i Odense, et barn, hvis far var Christian 8. og derfor blev bortadopteret; barnet skulle være H.C. Andersen. Rygterne trivedes allerede tidligt i H.C. Andersens karriere som følge af hans ret lette adgang til kongehuset og bedre kredse i København.

Teorien bør ikke forveksles med det forhold, at Elise Ahlefeldt-Laurvigs i 1807 uden for ægteskab fødte og bortadopterede datteren Adolphine Laurvig.

Referencer 

Elise
Grevinder fra Danmark
Super Mario Odyssey

Super Mario Odyssey er et platformspil, der er udviklet af Nintendo til Nintendo Switch. Spillet finder sted i forskellige verdener i sandkassestil, hvor Mario kan udforske, på samme måde som i Super Mario 64 til Nintendo 64 og Super Mario Sunshine til Nintendo GameCube. Nyt i spillet er, at Mario kan kaste sin hat som en boomerang. Hatten kan bruges som springbræt til at nå nye områder, eller til at tage kontrol over en række forskellige figurer og genstande i spillet.

Super Mario Odyssey blev lanceret internationalt 27. oktober 2017.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Officiel hjemmeside

Computerspil fra 2017
Nintendo Switch-spil
Platformspil
Odyssey
The Legend of Zelda: Breath of the Wild

The Legend of Zelda: Breath of the Wild er et action-eventyrspil, der er udviklet og udgivet af Nintendo til Wii U og Nintendo Switch. Spillet finder sted i en åben verden, som hovedpersonen Link kan udforske, og det er det første spil i The Legend of Zelda-serien med HD-opløsning.

The Legend of Zelda: Breath of the Wild blev lanceret den 3. marts 2017 til Wii U og Nintendo Switch.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Officiel hjemmeside

Action-adventurespil
Computerspil fra 2017
Nintendo Switch-spil
Breath of the Wild
Wii U-spil
Rafael Capote

Rafael Capota (født 5. oktober 1987) er en cubansk/qatarsk håndboldspiller, der spiller for El Jaish SC og Qatars håndboldlandshold.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Håndboldspillere fra Qatar
Håndboldspillere ved sommer-OL 2016
Maria Antonia af Begge Sicilier (1814–1898)

Maria Antonia Anna af Bourbon-Begge Sicilier (født 19. december 1814 i Palermo, død 7. november 1898 i Gmunden i Oberösterreich) var født som prinsesse af Begge Sicilier og medlem af Huset Bourbon-Begge Sicilier. Gennem sit ægteskab med storhertug Leopold 2. af Toscana blev hun den sidste storhertuginde af Toskana.

Forældre 
Maria Antonia var datter Frans 1. af Begge Sicilier og María Isabella af Spanien. Hendes far var søn af Ferdinand 1. af Begge Sicilier og Maria Karolina af Østrig, mens hendes mor var datter af Karl 4. af Spanien og Maria Luisa af Parma (1751 – 1819).

Familie 
I 1833 giftede Maria Antonia sig med storhertug Leopold 2. af Toscana.

De fik ti børn:
 ærkehertuginde Maria Isabella af Toscana (1834-1901). Gift med sin morbror Francesco di Paola, hertig di Trapani, yngste søn af Frans 1. af Begge Sicilier og Maria Isabella af Spanien. 
 Ferdinand 4. af Toscana (1835–1908).
 ærkehertuginde Maria Theresa af Toscana (1836-1838). 
 ærkehertuginde Maria Christina af Toscana (1838-1849). 
 ærkehertug Karl Salvator af Toscana (1839-1892). Gift med Maria Immaculata af Begge Sicilier, datter af Ferdinand 2. af Begge Sicilier og Maria Theresa af Østrig. 
 ærkehertuginde Maria Anna af Toscana (1840-1841). 
 ærkehertug Rainer af Toscana (1842-1844). 
 ærkehertuginde Maria Louisa af Toscana (1845-1917). Gift med fyrst Karl af Isenburg-Büdingen. 
 ærkehertug Ludwig Salvator af Toscana (1847-1915) ugift
 ærkehertug Johann Salvator af Toscana (1852-1891 ?) (Han blev meldt savnet på havet i 1891). Der har været spekulationer om, at han overlevede, og at han derefter levede under et alias (Johann Orth eller Herman Köhler).
 

Huset Bourbon
Huset Habsburg-Lothringen
Storhertuginder af Toscana
Prinsesser fra Italien
Personer fra Palermo
Korsør Station (1907-1997)

Korsør Station var fra 1907 til 1997 en jernbanestation beliggende ved havnen i Korsør. Korsør havde fået jernbaneforbindelse med København allerede i 1856 (kongerigets næstældste jernbanestrækning). I 1904—06 blev opført en ny station nord for havneindløbet ved de store færgelejer. Stationen ved det gamle jernbanefærgeleje blev nedlagt i 1997 i forbindelse med åbningen af Storebæltsforbindelsens jernbanedel, hvor der blev åbnet en ny station i den nordlige del af byen.

Arkitektur 
Stationen var tegnet af arkitekt Heinrich Wenck. Bygningen fik en markant udformning i to etager med tagetagen som mansardtag og partier udført som risalitter. Bygningens karakteristiske knæk var betinget af de stedlige forhold. Bygningen blev fredet i 1992.

Referencer 

Nedlagte jernbanestationer i Danmark
Station (1907-1997)
Station (1907-1997)
Django (film)

Django er en fransk film om Django Reinhardt liv fra 2017, filmen er instrueret af Étienne Comar. Filmen blev valgt til at åbne den 67'ende Berlin International Film Festival

Medvirkende 

 Reda Kateb som Django Reinhardt
 Cécile de France som Louise de Klerk 
 Bea Palya som Naguine
 Johnny Montreuil som Joseph Reinhardt
 Raphaël Dever som Vola
 Patrick Mille som Charlie Delaunay
 Àlex Brendemühl som Hans Biber
 Ulrich Brandhoff som Hammerstein

Eksterne henvisninger 

 

Franske film fra 2017
Dramafilm fra Frankrig
Fransksprogede film
Jørgen Walter

Jørgen Walter (død i maj 1670) var en dansk officer.

Walter gjorde sig som oberstløjtnant under krigen mellem Danmark og Sverige 1643—1645 fordelagtig bekendt ved sit tapre og dygtige forsvar af fæstningen Rendsborg, hvorfor den danske konge belønnede ham med et gods i Holsten og en større årlig pension. Efter Frederik III's tronbestigelse kom han til København, fik trods sit brutale og udannede væsen adgang til hoffet, hvor navnlig dronning Sophie Amalie begunstigede ham, og optoges 1649 i den danske adelsstand. Særlig omtalt blev han, da han, uvist af hvilke bevæggrunde, fik sin elskerinde Dina Vinhofvers til at rette den beskyldning mod Corfitz Ulfeldt og Leonora Christina, at de havde villet rydde Frederik III af vejen ved gift. I december 1650 berettede Dina Vinhofvers sagen for kongen og vandt virkelig tiltro. I februar 1651 udnævntes han til oberst og kongelig råd. Under sagens forløb sigtede Ulfeldt Walter for at være Dina Vinhofvers' medskyldige og beskyldte ham også for mordplaner mod sig. Walter fik vel ordre til at blive i København, og det forbødes ham at vise sig ved hoffet, men kongen tog ham dog i sin særlige beskærmelse i anledning af de trusler, der rettedes mod ham. enDa Dina Vinhofvers havde bekendt, at Walter var ophavsmanden til beskyldningerne mod Ulfeldt, frafaldt denne selv at forfølge sagen. Walter indstævnedes nu for herredagen, der dog erklærede, at der ikke forelå noget bevis for, at Walter var ophavsmanden til Dina Vinhofvers' løgnagtige fortællinger; derimod havde han mod bedre vidende fremstillet hende som en ærbar kvinde, og kongen opfordredes af den grund til at forvise ham. Dette skete også kort efter. I den følgende tid opholdt Walter sig i udlandet; efter Ulfeldts domfældelse 1663 fik han tilladelse til at vende tilbage, men gjorde først 1668 brug deraf. Han måtte dog snart efter rømme til Skåne. Da han vendte tilbage herfra og mistænktes for at være deltager i nogle formodede planer om at forgive kongehuset, blev han sat i fængsel i Blåtårn, hvor han døde.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 

Officerer fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Tredje Italienske Uafhængighedskrig

Den Tredje Italienske Uafhængighedskrig i sommeren 1866 var en sidekrig til Den preussisk-østrigske krig og endte med, at Kongeriget Italien erobrede den resterende del af Kongeriget Lombardiet-Venetien (dvs. Venetien med Venezia) fra Kejserriget Østrig. Dermed fik Italien næsten sit nuværende omfang. Længst mod nordøst beholdt Østrig dog Sydtyrol, grevskabet Görz og Gradisca, flådehavnen Triest og hele Slovenien.

Se også 
 Risorgimento
 Første Italienske Uafhængighedskrig
 Anden Italienske Uafhængighedskrig

Italienske krige
Østrigske krige
Begivenheder i 1866
Dyveke Helsted

Dyveke Helsted (født 30. januar 1919 i København, død 5. januar 2005) var en dansk museumsdirektør.

Dyveke Helsted blev student i 1938 fra N. Zahles Skole, hvorefter hun studerede kunsthistorie ved Københavns Universitet og blev mag.art. i 1951. I 1954 blev hun inspektør på Thorvaldsens Museum, og perioden 1963-89 var hun museets direktør. Op igennem 1970’erne lavede Helsted altid til Thorvaldsens Museums særudstillinger grundige og udførlige kataloger på høj niveau.

Hæder 

 1959 og 1992, Carl Jacobsens Museumsmandslegat,
 1967, Ingrid Jespersens Legat,
 1967, G.E.C. Gads Fonds pris,
 1991, Tagea Brandts Rejselegat
 1968 ridder af Dannebrogordenen og 1978 ridder af 1. grad.

Eksterne henvisninger 

 Dansk Kvindebiografisk Leksikon - Dyveke Helsted 

Kunsthistorikere fra Danmark
Museumsdirektører fra Danmark
Thorvaldsens Museum
Avenuen

"Avenuen" er en dansk sang, som blev sunget af Trine Dyrholm. Den lå nummer 1 over flere omgang og tilbragte over 100 uger på singlehitlisten.

Baggrund 
Teksten er skrevet af Anders og Peter Lund Madsen, mens Kim Larsen skrev melodien til showet Mr. Nice Guy, som brødrene Lund Madsen optrådte med sammen med Dyrholm i 2004 på Bellevue Teater.

Modtagelse 
Sangen blev et kæmpe hit, og lå #1 på singlehitlisten i adskillige omgange, og tilbragte i alt 135 uger på listen. Til trods for at være certificeret til platin med et salg på over 16.000 eksemplarer modtog Dyrholm ikke de adskillige platinplader som hun var berettiget da pladeselskabet CMC efter eget udsagn ikke holdt øje med det.

Personel 
 Trine Dyrholm - sang
 Kristian Jørgensen - kontrabas
 Gustaf Ljunggren - akustisk guitar, stålguitar, klaver

Referencer 

Sange fra Danmark
Sange fra 2004
Irish Recorded Music Association

Irish Recorded Music Association (IRMA) er en almennyttig organisation, der styrer musikindustrien i Irland.

Bestyrelsefirmaer 
The recording companies and other music-related companies that are on the IRMA board are:
Warner Music Ireland
Universal Music Ireland
Sony Music Ireland (tidligere Sony BMG Ireland)
IML Irish Music Licensing Ltd
Faction Records
Rubyworks

Referencer

Eksterne henvisninger 

IRMA Irish Charts Website
GFK Chart-Track 
Sony Music Ireland
EMI Music Ireland 
Warner Music Ireland
Independent Records
Reekus Records
RMG Chart Entertainment 

Musik fra Irland
Musikorganisationer
Svensk uppslagsbok

Svensk uppslagsbok er en svensk encyklopædi, der blev udgivet mellem 1929 og 1955 i to udgaver.

Første udgave 
Den første udgave blev startet i 1929 af Baltiska förlaget AB, men udgivelsen blev overtaget af Svensk uppslagsbok AB i 1931. Denne udgave bestod af 30 bind og et supplementsbind, der var færdige i 1937. Artiklerne i Svensk uppslagsbok blev skrevet af subject matter experts.

Det konkurerede med Nordisk familjebok i den tredje, forkortrede udgave (1923–1937), og forsøgte at være billigere og derved lettere tilgængelig for et bredere publikum.

Anden udgave 
Anden udgave var en fuldstændig revideret udgav, der blev udgivet mellem 1947 og 1955, og bestod af 32 bind. Udgiveren, Svensk uppslagsbok AB fik navnet Förlagshuset Norden AB i 1945.

I resten af 1950'erne og frem til begyndelsen af 1970'erne blev der kun påbegyndt mindre svenske encyklopædi-projekter. Den anden udgave af Svensk uppslagsbok forblev således den mest udgivne store encyklopædi på svensk frem til første udgave af Bra böckers lexikon der udkom fra 1973–1981, og størrelsen blev først overgået med Nationalencyklopedin der udkom fra 1989–1996.

Referencer 

Encyklopædier
Litteratur i 1929
Litteratur i 1947
Jasná

Jasná er en ferieby og et skisportssted i Tatrabjergene i det centrale Slovakiet. Det er en del af kommunen Demänovská Dolina.

Ski 
Jasná-området har i alt omkring 30 lifter (her imellem otte stolelifte og fire gondollifter), som alle er placeret på Chopok-bjerget. Jasná er med sit antal af lifter og sine 49 km piste det største skisportssted i Slovakiet. Desuden byder stedet på en funpark, 12 freeride zoner og aftenski.

Pisterne er gradueret således at 28 % er begynder, 51 % middelsvær og 21 % svær.

Topografi 
Bjerget Chopoks top er 2.024 meter over havet og der er base i 943 meters højde. Højdeforskellen er på 1081 meter.

Vandland 
Jasná har et af de største vandlande i Centraleuropa, "Tatralandia". Det er størst, når den udendørs del er åben om sommeren, men den indendørs del er også meget stor.

Nærliggende områder 
Nær feriestedet findes to grotter Demänovská jaskyňa Slobody og Demänovská ľadová jaskyňa.

Liptovský Mikuláš er den nærliggende turistby 12 km fra bjerget. 

Liptovský Mikuláš har direkte togforbindelse til Bratislava og flyforbindelse via Poprad-Tatry Airport.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 jasna.sk - resort website - 
 Skiing and crosscountry at Jasná on DiscoverLiptov.com 

Vintersportssteder i Slovakiet
Byer i Slovakiet
Tatrabjergene
Imed Louati

Imed Louati (født den 11. oktober 1993 in Sfax, Tunesien) er en tunesisk fodboldspiller, der er angriber for den libysk fodbold klub Al-Nasr SC.

Karriere

CS Sfaxien
Louati begyndt sin fodboldkarriere i den tunesiske klub CS Sfaxien i 2012. Han fik sin førsteholdsdebut for klubben den 1. september 2012 mod EGS Gafsa, hvor han blev skiftet ind i stedet for Fakhreddine Ben Youssef i det 82. minut. Hans træner, Philippe Troussier, anså ham for at have en stor fremtid.

Hangzhou Greentown
Den 8. januar 2015 offentliggjorde CS Sfaxien, at Louati var blevet udlejet til Hangzhou Greentown i Chinese Super League de næste seks måneder. Her var Philippe Troussier i mellemtiden blevet træner. Hangzhou Greentown bekræftede først lejemålet den 28. januar 2015. 

I juni 2015 gjorde Hangzhou Greentown lejeaftalen til en permanent kontrakt, men da Troussier blev fyret i klubben, blev Louati udlejet til Gyeongnam FC allerede en måned senere.

Louati nåede at spille 14 kampe og score et mål for Hangzhou Greentown i den bedste kinesiske liga.

Dalkurd FF
Louati var i efteråret 2016 udlejet til svenske Dalkurd FF i den næstbedste række. Han scorede tre mål i fem kampe inden han fik en korsbåndsskade og var ude resten af året.

Vejle Boldklub
Den 9. februar 2017 annoncerede Vejle Boldklub på klubbens hjemmeside, at Imed Louati var rejst med holdet på træningslejr i Tyrkiet forud for foråret i 2016/2017-sæsonen. Klubben skrev desuden, at Louati undervejs på den 12 dage lange træningslejr ville sætte sin signatur på en aftale med traditionsklubben. Handlen var en fri transfer, da Louatis kontrakt med  Hangzhou Greentown udløb i januar 2017. Vejle Boldklubs kendskab til Louati var stort, da hans cheftræner i Dalkurd FF, Johan Sandahl, i vinterpausen blev assistenttræner i VB.

Han fik sin officielle debut i den tredje ligakamp i foråret 2017, da han som indskifter kom på banen til de sidste 26 minutter i udesejren over AB. I den efterfølgende hjemmekamp mod Vendsyssel FF scorede han sit første mål for Vejle Boldklub. I hans første halvsæson scorede han fire mål i ti kampe for klubben. 

I den efterfølgende 2017/2018-sæson blev Louati ligatopscorer for VB, da han med 10 mål var med til at sikre klubben førstepladsen i landets næstbedste række og dermed sikre oprykning til Superligaen.

Titler
CS Sfaxien
 CAF Confederation Cup: 2013
 Tunisian Ligue Professionnelle 1: 2012–13

References

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Vejle Boldklub
Fodboldspillere fra Tunesien
Fodboldspillere fra Hobro IK