kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Minimalløn

Minimalløn er, sammen med det beslægtede begreb mindsteløn, et centralt begreb i den danske lønstruktur, der fastsættes ved overenskomsterne, ikke mindst på LO/DA-området. De to begreber angiver den laveste løn, som en arbejdsgiver/virksomhed må udbetale til en medarbejder, der er dækket af den pågældende overenskomst.

Begrebet bør ikke forveksles med en lovfæstet minimumsløn, som eksisterer i bl.a. USA og de fleste andre EU-lande, men ikke i Danmark.

Danske lønsystemer 

På det private manuelle danske arbejdsmarked findes der fire lønsystemer:

 Normallønssystemet: Her fastsættes hele lønnen ved overenskomstforhandlingerne, sådan at der som hovedregel ikke kan forhandles løn i løbet af overenskomstperioden. Systemet har tidligere været meget udbredt blandt ufaglærte og omfatter i dag 16 % af de ansatte indenfor LO/DA-området. Det er også fortsat meget anvendt inden for den offentlige sektor.

 Minimallønssystemet: Her fastsætter overenskomsterne alene en grundløn (minimallønnen). Den faktiske løn forhandles så lokalt i form af en række tillæg. Dette system er mest udbredt blandt faglærte arbejdere. Normalt fastsætter overenskomsterne direkte mulighed for at forhandle løn en eller flere gange i løbet af overenskomstperioden (dog uden konfliktret).

 Mindstebetalingssystemet: Her er lønnen mere individualiseret. Overenskomsten sikrer alene den ansatte en vis, som regel ret lav, mindsteløn. Også her vil der typisk være ret til lokale lønforhandlinger, også i løbet af overenskomstperioden. Minimallønssystemet og mindstebetalingssystemet omfatter tilsammen 62 % af de ansatte indenfor LO/DA-området.

 Overenskomster uden lønsats omfatter de sidste 22 % af de ansatte på LO/DA-området. Her fastsættes hele lønnen ved forhandlinger på den enkelte arbejdsplads.

Minimalløn og mindsteløn 

Forskellen på minimalløn og mindsteløn kan synes beskeden, og både i den arbejdsretlige faglitteratur og i overenskomsterne er der uklarhed over, hvordan man skelner mellem minimalløn og mindstebetaling. I praksis bruges begreberne således ofte synonymt. Minimalløn er den ældste betegnelse, mens begrebet mindstebetaling siden har udviklet sig fra minimallønssystemet. Der er den principielle forskel, at minimallønnen skal forstås som en grundløn, der tages udgangspunkt i ved lokale forhandlinger, og som lokale tillæg så typisk vil supplere. Mindstelønnen skal ikke på samme måde forstås som en naturlig grundløn, men udgør blot en absolut nedre grænse for, hvad arbejdsgiverne skal betale for en times arbejde på det givne sektorområde.

Ingen lovfæstet minimumsløn 

Ansatte på virksomheder, som ikke er omfattet af en overenskomst, har kun krav på den løn, der er anført i deres ansættelseskontrakt eller på tilsvarende vis aftalt. Dette betyder at man i Danmark ikke har en lovbestemt minimumsløn, som det kendes fra mange andre lande, altså en alment gældende minimumsaflønning for en arbejdstime.

Se også 

 Minimumsløn
 Overenskomst
 Løn (arbejde)

Kilder 

Arbejdsmarkedet
Jørgen Rasmussen (politiker)

Jørgen Rasmussen (1. august 1803 i Allerslev, Bårse Herred – 11. januar 1881 i Tikøb) var en dansk godsejer og siden proprietær, kammerråd, jurist og politiker.

Virke som landbruger 
Han var søn af gårdejer i Ammendrup, sognefoged Rasmus Jørgensen og Bodil Pedersdatter, kom 1818 på Præstø Byfogedkontor, var 1820-25 på Vordingborg Amtstue og blev 1827 exam.jur. og samme år fuldmægtig ved nævnte amtstue. Rasmussen blev 1830 godsforvalter på Høvdingsgård samt distriktskommissær og kystbefalingsmand og var fra 1833 til 1839 forpagter af Brattingsborg, Tranebjerg Sogn. Han var fra 1837 til 1853 tillige ejer af lystgården Ørsholt, Tikøb Sogn, blev 1843 landvæsenskommissær i Frederiksborg Amt og kammerråd, og var fra 1853 til 1855 ejer af herregården Østergård i Salling, fra 1855 af Flynderupgård, Tikøb, som han senere solgte, og boede derefter på det lille sted Lovisenlund i Tikøb Sogn.

Han var 1848-54 tiendekommissær for Kronborg, Hørsholm og Frederiksværk distrikter, 1856-80 repræsentant for 6. Distrikt i Østifternes Kreditforening og fra 1867 til sin død formand for sammes repræsentantskab, fra 1861 formand for afløsning af jagtretten i Frederiksborg Amt og 1870-80 repræsentant for Den almindelige Brandforsikring for Landbygninger.

Jørgen Rasmussen var den drivende kraft i oprettelsen af Tikjøb Forsørgelses- og Arbejdsanstalt, der åbnede 1. april 1861. I 1862 skrev han i Tidsskrift for Landbrug om begrundelsen for at oprette anstalten:

Politisk karriere 
Jørgen Rasmussen var formand for sogneforstanderskabet i Tikøb i tre omgange; i 1851, 1853 og 1856. Han var 1842-48 og 1859-65 medlem af Frederiksborg Amtsråd.

Han blev valgt til det første Folketing og sad fra 4. december 1849 til 4. august 1852 som medlem for Frederiksborg Amts 2. Kreds (Fredensborgkredsen). Fra 20. juni 1855 til 20. juni 1859 var han så medlem af Landstinget for 8. Kreds og var fra 11. november 1863 til 7. juni 1864 på ny medlem af Folketinget for Frederiksborg Amts 1. Kreds (Helsingørkredsen). Han tilhørte Højre.

Ægteskaber 
 Rasmussen blev gift første gang 7. juni 1833 i Kalvehave Kirke med Anna Laurentze Malling (3. november 1804, døbt i Øster Egesborg - 21. juni 1834 i Tranebjerg), datter af ejer af Stensby Mølle Jacob Malling (1760-1824) og Marie Vibeke Neergaard (1781-1842).
 Anden gang ægtede han 1. november 1834 Dorothea Sophie Malling (4. august 1810 i Kalvehave - 6. maj 1867 i Tikøb), søster til hans første hustru.

Kilder 
Danske Jurister 1736-1936.
 Formænd for Tikøb Sogneforstanderskab 
 Formænd for Tikøb Sogneforstanderskab og Sogneråd 

Kammerråder fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Jurister fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 1840'erne
Folketingsmedlemmer i 1850'erne
Folketingsmedlemmer i 1860'erne
Landstingsmedlemmer i 1850'erne
Amtsrådsmedlemmer
Sognerådsformænd fra Danmark
Storcolombia

Storcolombia (spansk Gran Colombia) var navnet på den statsdannelse, der bestod af den tidligere spanske besiddelse Ny Granada senere Colombia, Panama, Ecuador og Venezuela, og som i 1819 blev udråbt som selvstændig fra Spanien af Simón Bolívar.

Ordet Colombia kommer fra Christopher Columbus' navn og anvendtes først af Francisco de Miranda som en betegnelse for den Nye verden, specielt alle amerikanske territorier og kolonier under spansk og portugisisk styre. Ordet Gran (som betyder "stor") blev ikke anvendt under republikken Storcolombias tid, men blev senere lagt til navnet af senere tiders historikere for at skelne mellem den historiske føderation og det nutidige Colombia. Mens landet fandtes, hed det officielt Republikken Colombia..

Føderationens historie 

Sydamerikas frihedskæmper Simón Bolívar og andre revolutionære anvendte navnet Gran Colombia om hele det spanske Amerika til republikken blev dannet i 1819 ved Angosturakongressen. Ved denne kongres blev Gran Colombia udråbt som en føderal republik bestående af tre departementer med hovedstæder i Bogotá (departementet Cundinamarca), Caracas (departementet Venezuela) og Quito (departementet Quito). Den nye republiks forfatning blev vedtaget i 1821 ved kongressen i Cucuta og ved samme lejlighed blev Bogotá vedtaget som republikkens hovedstad. En ny administrativ inddeling blev vedtaget, Bolívar valgtes til præsident og Francisco de Paula Santander til vicepræsident.

Under sine første år hjalp Storcolombia andre provinser, som fortsat befandt sig i krig med Spanien, til at blive selvstændige. Panama kom med i føderationen i 1821, lige som nogle tilbageværende provinser i Quito og Venezuela. Peru og Øvre Peru (det nuværende Bolivia) blev selvstændigt med hjælp fra Storcolombia. Både Bolívar og Santander genvalgtes i 1826.

Føderationens opløsning 

Bolívar drømte om at forene hele Sydamerika og så Storcolombia som en begyndelse. Andre sydamerikanske politikere var ikke lige så tiltrukne af idéen om en enkelt stat, og denne modvilje førte til, at Bolívar gik af i 1828. Føderationen opløstes i 1830, blandt andet beroende på indbyrdes kampe mellem forskellige regioner - stridigheder som voksede i omfang efter Bolívars afgang.

I 1863 besluttede staten Ny Granada, som var opstået ved føderationens opløsning officielt at ændre navn till Colombias forenede stater. I 1886 ændredes navnet til det nuværende Republikken Colombia. Panama forblev en provins i Colombia til 1903, hvor provinsen blev en selvstændig stat.

Eksterne henvisninger 
 "Gran Colombia," Flags of The World

Sydamerikas historie
Forhenværende sydamerikanske lande
Etableret i 1819
Ophørt i 1830
Allround-VM i hurtigløb på skøjter 1903

Verdensmesterskabet i hurtigløb på skøjter 1903 var det 14. VM i hurtigløb på skøjter. Mesterskabet blev afviklet den 20. - 21. marts 1903 på markedspladsen i Sankt Petersborg, Rusland med deltagelse af 15 løbere fra Finland, Norge, Rusland, Sverige og Ungarn.

Der blev løbet fire distancer, og for at vinde verdensmesterskabet skulle en løber vinde tre af de fire distancer:
 500 m, 5000 m, 1500 m og 10.000 m.

De fire distancer blev imidlertid vundet af fire forskellige løbere. 500 m-distancen blev vundet af Franz Wathén, 5000 m-distancen af Grigorj Kiselev, 1500 m-distancen af Johan Schwartz, mens Theodor Bønsnæs sejrede på 10.000 m-distancen. Derfor blev der for andet VM i træk ikke kåret nogen verdensmester.

Resultater 

 DNF = Fuldførte ikke.  DNS = Startede ikke.  NC = Ikke klassificeret.  DQ = Diskvalificeret.  Kilde: SpeedSkatingStats.com

Referencer 

VM i hurtigløb på skøjter
Sport i 1903
Sport i Sankt Petersborg
Nyborg Slot (museum)

Nyborg Slot er et kulturhistorisk museum, der holder til på Nyborg Slot i Nyborg på Østfyn. Per 1. januar 2009 blev museet en del af Østfyns Museer, da det fusionerede med Nyborg Museum og Kerteminde Museum. Museet består af Nyborg Slot, hvor der er udstillet forskellige historiske genstande og forklarende tekst, samt borgterrænet om slottet. På terrænet omkring slottet afholdes hvert år middelaldermarkedet Danehof.

Dronning Margrethe 2. er protektor for museet.

Historie 
Slottet, der blev opført omkring 1170, blev oprindeligt brugt som kongeslot. I 1913 forlod garnisonen slottet, og Nationalmuseet stod derefter for at renovere slottet, der havde oplevet en del forfald efter at have været brugt som pakhus og krudtkammer i omkring 200 år. I 1925 slap pengene op, inden renoveringen var færdiggjort. Først i 1990'erne blev de sidste ting færdiggjort.

Udstilling og arrangementer 

Museet består bl.a. af tre riddersale på slottet, der er indrettet efter hver deres tidsperiode, bl.a. fra Margrete 1. og Christian 3.'s tid. Der er desuden udstillet historiske genstande.

Nyborg Slot afholder bl.a. middelaldermarkedet Danehof og festivalen Nyborg Kampdage, hvor forskellige reenactmentgrupper deltager og kæmper og udfører ridderturnering som i danehoffets tid. Museet har også forskellige særudstillinger, f.eks. om Tolkiens univers og dets relation til middelalderen.
I 2012 havde museet næsten 53.000 besøgende, hvilket var en fremgang på knap 64 % i forhold til året før.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Østfyns Museer

Museer i Region Syddanmark
Historiske museer i Danmark
Slot (museum)
Museum
White Day

er en mærkedag i Japan, Sydkorea, Vietnam, Taiwan og Kina, der finder sted hvert år 14. marts, en måned efter Valentinsdag. Den består i at mænd der fik chokolade af kvinder på Valentinsdag skal give dem gaver til gengæld.

Markering 
I Japan markeres Valentinsdag 14. februar typisk af piger og kvinder ved at give chokolade (enten købt eller hjemmelavet), som regel til drenge eller mænd som et udtryk for kærlighed, høflighed eller social forpligtelse. Modtagerne foretrækker som regel hjemmelavet chokolade, da de derved kan fornemme den oprigtighed, anstrengelser og følelser, der er lagt i hjemmelavet konfekt. På White Day sker så det modsatte. Mænd der fik  eller  på Valentinsdag forventes at yde gengæld ved at give gaver. Traditionelle populære gaver på White Day er småkager, smykker, hvid chokolade, hvidt lingeri og skumfiduser. Nogle gange bruges udtrykket  til at beskrive en ofte citeret regel om, at gaven skal være to eller tre gange så stor som værdien af den fra Valentinsdag.

I Sydkorea, hvor traditionen også markeres som tak for kvindernes gaver Valentinsdag (typisk chokolade), gør man det lidt anderledes, idet mændene typisk køber slikkepinde eller anden hård konfekt. Det sælges også særlige gavesæt med chokolade, men størstedelen af gavesættene er fyldt med hård konfekt.

Historie 
White Day blev fejret første gang i 1978 i Japan. Den blev startet af den nationale konfektindustriforbund som en "svar-dag" til Valentinsdag med den begrundelse, at mænd skulle yde gengæld til de kvinder, der gav dem chokolade og andre gaver på Valentinsdag. Året før i 1977 havde et konfektfirma i Fukuoka, Ishimuramanseido, markedsført skumfiduser til mænd 14. marts, som de kaldte for .

Snart efter begyndte konfektfabrikanterne at markedsføre hvid chokolade. Nu giver mænd både hvid og mørk chokolade såvel som andre spiselige og ikkespiselige gaver så som smykker eller ting af sentimental værdi eller hvidt tøj som lingeri til kvinder, som de fik chokolade af på Valentinsdag en måned tidligere. Hvis chokoladen der blev givet var høflighedschokolade, vil manden typisk tilsvarende give gave af høflighed og ikke nødvendigvis fordi, de nærer nogle romantiske følelser.

Med tiden har traditionen bredt sig til de østasiatiske nabolande Sydkorea, Kina, Taiwan og Vietnam, hvor White Day markeres på lignende vis.

Se også 
 Valentinsdag
 Pi-dag - markeres også 14. marts.

Noter 

Kultur i Japan
Kultur i Sydkorea
Kultur i Kina
Kultur i Taiwan
Mærkedage
Chokolade
Hans Fisker

Hans Fisker (28. maj 1793 i København – 11. september 1855 sammesteds) var en dansk søofficer og kammerherre.

Biografi 
Fisker var søn af kontreadmiral Lorentz Fisker og hustru Charlotte Amalie født Koefoed, blev 1804 kadet, var 1808-09 ved auxilliærstyrken på Schelden, blev 1811 sekondløjtnant, 1811-13 med briggen Alsen, sprang overbord herfra og reddede en matros, der var faldet over bord fra Fokkeråen, medens skibet var under sejl. 1814 fik han ordre til at afgå til Vestindien med transportskibet Anna Sophie med vestindiske soldater, men fik 1815 permission i to til tre måneder for at rejse til Christianssand. 1816 blev han sat à la suite for at gå i koffardifart som styrmand med kaptajn Anthonius Krieger til Vestindien, blev 1819 premierløjtnant, var 1824-26 indrulleringsofficer i Assens, 1824-25 næstkommanderende i briggen St. Croix til Middelhavet og Vestindien, 1826-27 indrulleringsofficer i Nyborg, 1828 fører af dampskibet Kiel til disposition for kongen og blev samme år kaptajnløjtnant. Fisker blev 1832 næstkommanderende i fregatten Nymphen, som også var kadetskib, var 1835-36 chef for briggen St. Jan til Vestindien, 1838 næstkommanderende i fregatten Rota, som blev sendt til Middelhavet efter Thorvaldsen. Samme år fik han understøttelse til at få udgivet sin Dictionnaire over Søtermini. Han blev 1839 chef for vagtskibsposten på batteriet Trekroner, blev 1840 kaptajn, var 1840-41 chef for briggen St. Croix til Vestindien og fik i 1840 ordre til med briggen at overføre generalguvernør Peter von Scholten fra Falmouth til Vestindien. 1841 blev han medlem af kommissionen i Vestindien i sagen mod løjtnant Hedemann m.fl. 1847 blev Fisker kommandørkaptajn, 1848 forsat til søtransportvæsenet og ledede i juni samme år overfarten af det svenske troppekontingent på 4-5.000 mand fra Göteborg til Fyn og meldte samme år om tilbagetransporten af svenske tropper fra Nyborg til Göteborg. Han blev 1851 kommandør og døde 1855 i København.

Hæder 
Fisker blev 1815 kammerjunker, fik 7. januar 1825 Medaljen for Druknedes Redning, blev 28. oktober 1836 Ridder af Dannebrog, 13. september 1848 Dannebrogsmand og 6. oktober 1851 kammerherre.

Privat 
Fisker blev gift 7. oktober 1815 i Christianssand med Charlotte Julie de Fromery (10. marts 1794 i København - 9. oktober 1854 sst.), datter af fransk generalkonsul i Norge Pierre Fromery og hustru Marguerite Claire født Aubière.

Han er begravet på Holmens Kirkegård. Han er gengivet i en tegning af Ditlev Blunck i Thorvaldsens Museum.

Kilder 
 T.A. Topsøe-Jensen og Emil Marquard, Officerer i den dansk-norske Søetat 1660-1814 og den danske Søetat 1814-1932, bind 1, København: H. Hagerups Forlag 1935, s. 369-370.

Hans
Søofficerer fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Kammerjunkere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Riddere af Dannebrog
Dannebrogsmænd
Sofienholm

Sofienholm kan hentyde til flere emner:

Sofieholm - en landbrugsejendom i Tølløse sogn
Sophienholm - et landsted ved Bagsværd Sø, som i dag huser
Sophienholm (museum) - et kunstmuseum
Marcus Ingvartsen

Marcus Ingvartsen (født 4. januar 1996) er en dansk professionel fodboldspiller, der spiller for den danske Superliga klub FC Nordsjælland.

Karriere

FC Nordsjælland 
Marcus Ingvartsen stammer fra Farum og begyndte at spille fodbold i Farum Boldklub som femårig. Da han blev ældre, kom han med i ungdomsafdelingen i Farum Boldklubs overbygning, FC Nordsjælland.

Han fik sin debut på FC Nordsjællands førstehold, da han blev skiftet ind i stedet for Mario Ticinovic i en 2-0-sejr hjemme over Viborg FF den 28. februar 2014.

Han fik sit helt store gennembrud i Superligaen 2016-17, da han blev topscorer med 23 mål. Han spillede da også 32 ud af 35 kampe fuld tid i Superligasæsonen.

KRC Genk 
Den 12. juli 2017 skrev han under på en fire-årig kontrakt med den belgiske klub KRC Genk. Prisen skulle ifølge TV3 Sport være på 37 millioner kroner.

Hæder

Individuelt 
FC Nordsjælland
 Månedens Superligaspiller, november 2016
 Topscorer i Superligaen: 2016-17 (23 mål)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Marcus Ingvartsen  på FCN.dk

Fodboldlandsholdsspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra FC Nordsjælland
Personer fra Farum
Fodboldspillere fra KRC Genk
Sophienholm (museum)

Sophienholm er et udstillingssted, et kunstmuseum på landstedet Sophienholm i Lyngby, Nordsjælland.

Bygningen blev oprindeligt opført i 1768-69 og er opkaldt efter Sophie Holmskiold, født Sophia Magdalena de Schrødersee (1746-1801), gift med Theodor Holmskiold. Siden kom det i købmanden Constantin Bruns besiddelse. For ham byggede Joseph-Jacques Ramée i 1800-1805 landstedet Sophienholm. Hans hustru Friederike Brun holdt her saloner og gjorde det til et af datidens kulturelle samlingssteder. Fra 1883 kom det i Aller-familiens eje. I 1963 overtog Lyngby-Taarbæk Kommune ejendommen.

Sophienholm har i dag skiftende kunstudstillinger og drives som kunsthal. Udendørs findes forskellige permanente skulpturer af bl.a. Jørgen Haugen Sørensen, Ib Spang Olsen m.fl. Ved Portnerboligen findes en buste af digteren Benny Andersen, skabt i 2021 af billedhuggeren Stine Ring Hansen, og i Cobrarummet i staldbygningen findes et loft dekoreret af kunstnergruppen COBRA. 

Sophienholm huser årligt en af Lyngby Kunstforenings udstillinger. Lyngby Kunstforening viser desuden eksperimenterende samtidskunst i Cobrarummet og i Portnerboligen ved Sophienholm

Referencer 

Kunstmuseer i Danmark
Museer i Region Hovedstaden
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Kongens Lyngby
Kultur i Kongens Lyngby
Svend Nielsen

Svend eller Sven Nielsen er navnet på flere personer:

 Svend Nielsen (gårdejer) (f. 1879) - dansk gårdejer og medlem af Folketinget
 Svend Nielsen (filmselskabsdirektør) (1891-1958) – dansk filmselskabsdirektør (Svend Jens Frederik Nielsen)
 Svend Nielsen (nationalbankdirektør) (1893-1981) – dansk nationalbankdirektør (Svend Aage Nielsen)
 Sven Nielsen (1901-1976) – dansk forlægger (Sven Sigurd Nielsen)
 Svend Nielsen (1903-1995) (1903-1995) – dansk direktør
 Svend Nielsen (politiker) (f. 1909) - dansk modstandsmand og medlem af Folketinget
 Svend Nielsen (fodboldspiller) (1928-2005) – dansk fodboldspiller
 Svend Nielsen (museumsinspektør) (1931-1994) – dansk museumsinspektør
 Svend Nielsen (komponist) (født 1937) – dansk komponist
 Svend Hvidtfelt Nielsen (født 1958) – dansk komponist og organist
Cristina Scarlat

Cristina Scarlat (født 3. marts 1981 i Chișinău) er en moldavisk sangerinde. Den 15. marts 2014 vandt hun O melodie pentru Europa, den moldaviske forhåndsudvælgelse til Eurovision Song Contest 2014 med nummeret "Wild Soul". Hun repræsenterede herefter Moldova med nummeret ved Eurovision 2014 i København, hvor det dog ikke nåede videre fra den første semifinale den 6. maj.

Noter 

Deltagere ved Eurovision Song Contest 2014
Moldovas Eurovision Song Contest-deltagere
Sangere fra Moldova
Personer fra Chişinău
Carl Espen

Carl Espen Thorbjørnsen, eller blot Carl Espen, er en norsk sanger, født 1982 i Bergen. Den 15. marts 2014 vandt han Norsk Melodi Grand Prix med sangen "Silent Storm", og dermed retten til at repræsentere Norge med dette nummer ved Eurovision Song Contest 2014 i København. Sangen gik videre fra den anden semifinale den 8. maj 2014 og nåede efterfølgende en ottendeplads ved finalen to dage senere.

Referencer 

Deltagere ved Eurovision Song Contest 2014
Sangere fra Norge
Personer fra Bergen
Norges Eurovision Song Contest-deltagere
John Smyth

John Smyth (ca. 1570 - d. 28 August 1612) var en tidlig baptistpræst i England og forsvarer af princippet om religiøs frihed. Historikere mener at John Smyth er en af grundlæggerne af Baptistkirken.

Baptister fra England
Æbelholt Klostermuseum

Æbelholt Klostermuseum er et kulturhistorisk museum ved Æbelholt Kloster i Nordsjælland. Museet udstiller bl.a. en del af de skeletter, der blev fundet ved udgravninger på klostertomten i 1930'erne og 1950'erne. Museet er en del af Museum Nordsjælland.

Museet er åbent fra maj til oktober.

Udstilling 
Skeletterne i udstillingen er udvalgt så det kan belyse sygdomme, levevilkår og dødsårsager i middelalderen. Samtlige kranier med krigslæsioner og mange underarmsknogler med såkaldte parérbrud er også udstillet. Desuden er der udstillet en del genstande, som er fundet ved udgravningerne, hvilket indbefatter lægeinstrumenter, syredskaber og pilgrimstegn. Der er også et udvalg af detektorfund fra området omkring Æbelholt, hvilket bl.a. inkluderer en præsts segl.

Museet har også en klosterhave med knap 100 forskellige middelalderlige lægeplanter. Haven blev anlagt i 1957 som en rekonstruktion af klosterhaven i St. Gallen i Schweiz.

Æbelholt Klostermarked 
Fra gammel tid afholdt man to-ugers marked ved klosteret fra d. 16. juni, som var helliget Sankt Vilhelm, der var Abbed på klostret, som han oprettede i 1176. Siden 1998 har museet middelaldermarkedet Æbelholt Klostermarked i en weekend én gang om året.

Museer i Region Hovedstaden
Historiske museer i Danmark
Hillerød Kommune
Svend Nielsen (filmselskabsdirektør)

Svend Jens Frederik Nielsen (født 2. august 1891 i Ordrup, død 2. juli 1958) var en dansk filmselskabsdirektør.

Karriere 
Han var søn af filmudlejeren og direktøren for Cirkusbygningen Niels Hansen Nielsen og hustru Marie Christine Petersen. Han blev uddannet som maskinmester i DFDS og sejlede som maskinmester i ØK og DFDS til 1916. I 1917 var han operatør i Stockholm og året efter inspektør i Palladium-biografen i samme by. Fra 1920 var han direktør for A/S Palladium, som han i 1922 overtog sammen med Lau Lauritzen Sr., og åbnede i 1938 Palladium-biografen, tegnet af Ernst Kühn, med 1.347 pladser og eneste teater i Norden med kinoorgel installeret. Palladiums atelierer blev i 1944 bombet, men genopbygget året efter.

I årene 1920-33 var Nielsen og Lauritzen ansvarlige for indspilningen af bl.a. 36 Fy og Bi-film. Svend Nielsen samarbejdede med bl.a. følgende instruktører: A.W. Sandberg, Jon Iversen, Alice O'Fredericks, Lau Lauritzen jun., Svend Methling og Peer Guldbrandsen. Han medvirkede selv i stumfilmen Kan kærlighed kureres (1922), og i revyen Sommer i By fra samme år på Nørrebros Teater sang han sammen med Carl Schenstrøm visen "Otte dage på landet".

Ægteskaber 
Svend Nielsen var gift med skuespillerinden Lili Lani, men de blev skilt i 1926. Svend Nielsen blev den 12. april 1933 gift i Gurre Kirke med skuespillerinden Solveig Oderwald-Lander. I november 1945 blev han på Skælskør Rådhus viet til sekretær hos fhv. socialminister Hans Hedtoft frk. Betty Overgaard.

Fra 1929 til 1944 ejede han Flynderupgård, hvor han lod nogle film optage.

Han er begravet på Garnisons Kirkegård.

Kilder 
 

Personer fra Ordrup
Proprietærer fra Danmark
Filmselskabsdirektører fra Danmark
Danskere i 1900-tallet