kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Centralasien

Centralasien er et område i Asien. Der er forskellige definitioner af præcis hvad Centralasien omfatter.

Afgrænsninger 

En afgrænsning som omfatter 9.029.000 km2 eller 21 % af Asiens areal, siger:
 Den vestlige og vest-centrale del af Kina (provinserne Qinghai og Xinjiang) og Tibet
 Den asiatiske del af Kasakhstan
 Kirgisistan
 Mongoliet
 Tadsjikistan
 Turkmenistan
 Usbekistan
 Afghanistan

En anden afgrænsning (anvendt af UNESCO) er:
 Den nordøstlige del af Iran
 Områder i det sydlige Sibirien
 Mongoliet
 De vestligste dele af Folkerepublikken Kina: Xinjiang og Tibet
 Afghanistan
 Dele af Pakistan og Indien

En tredje afgrænsning beskriver Centralasien som de tidligere sovjetiske centralasiatiske republikker:
 Kasakhstan
 Kirgisistan
 Usbekistan
 Tadsjikistan
 Turkmenistan
Denne afgrænsning har stort sammenfald med det historiske område Turan eller Turkestan, men medtager tillige områder nord herfor.

Geografi 
Centralasien er præget af højsletter, bjergområder, ørkener og stepper. Meget af jorden er for tør til at blive dyrket. Størstedelen af befolkningen lever af husdyrhold. Der er industri i områdets storbyer.

Vigtige floder: Amu Darya, Syr Darya, Hari Rud

Større søer: Aralsøen, Balkaschsøen

Demografi 

Efter den mest inklusive definition bor mere end 80 millioner mennesker i Centralasier hvilket kun er omkring 2 % af Asiens samlede befolkning. Befolkningstætheden er 9 personer/km².

Se også 
 Centralasiatisk Selskab
 Centralasiens historie
 Tidslinje for Centralasien

Eksterne henvisninger 

 David Christian: "Inner Eurasia as a Unit of World History" (Journal of World History, Vol. 5, No. 2; 1994; University of Hawaii Press; s. 173-211)  (engelsk)
 David Christian: "Silk Roads or Steppe Roads? The Silk Roads in World History." (Journal of World History, Vol. 11, No. 1; 2000; University of Hawaii Press; s. 1–26  (engelsk)
 Svat Soucek: A History of Inner Asia; Cambridge University Press 2000;  eBook (engelsk)
 A. H. Dani, V. M. Masson (red.): History of civilizations of Central Asia, vol I: The dawn of civilization: earliest times to 700 b.c.; UNESCO 1992;  (engelsk)
 János Harmatta: History of civilizations of Central Asia, vol II: The development of sedentary and nomadic civilizations: 700 B.C. to A.D. 250; UNESCO 1994;  (engelsk)
 B. A. Litvinsky (red.): History of Civilizations of Central Asia, vol III: The crossroads of civilizations: A.D. 250 to 750; UNESCO 1996;  (engelsk)
 M. S. Asimov and C. E. Bosworth (red.): History of Civilizations of Central Asia, vol IV: The age of achievement: A.D. 750 to the end of the fifteenth century; UNESCO 1998;  (engelsk)
 Chahryar Adle and Irfan Habib (red.): History of Civilizations of Central Asia, vol V: Development in contrast: from the sixteenth to the mid-nineteenth century; UNESCO 2003;  (engelsk)
 Chahryar Adle (red.): History of Civilizations of Central Asia, vol. VI: Towards the contemporary period: from the mid-nineteenth to the end of the twentieth century; UNESCO 2005;  (engelsk)
Glenn Gould

Glenn Herbert Gould (født 25. september 1932, død 4. oktober 1982) var en canadisk pianist. Gould opnåede navnlig berømmelse for sine indspilninger af Johann Sebastian Bachs klavermusik. Som 31-årig holdt han op med at give koncerter og koncentrerede sig derefter helt om at lave pladeindspilninger.

Goulds navn er uløseligt forbundet med Bachs Goldbergvariationer, som han indspillede i 1955 som 23-årig og igen i 1981, året før sin død. De to indspilninger, vidt forskellige af natur, regnes begge blandt de vigtigste optagelser af stykket, der er et klaverhistoriens hovedværker.

Gould døde som følge af en hjerneblødning.

Eksterne henvisninger 

Pianister fra Canada
Klassiske pianister
Spilleren

Spilleren (; moderne stavning  , Igrok) er en kort roman fra (1866) af Fjodor Mikhajlovitj Dostojevskij, der selv var en lidenskabelig hasardspiller. Dostojevskij er en af verdenslitteraturens største skildrere af ekstreme tilstande i menneskesindet, så han havde alle forudsætninger for at skrive noget af det bedste, der nogensinde er skrevet om ludomani.

Romaner fra Rusland
Ludomani
Troels

Troels er et drengenavn af nordisk oprindelse. Det betyder Thors pil (eller Thors stråle). Det svarer til norsk Truls.

Kendte bærere af navnet 
Troels Andersen (kunsthistoriker), dansk kunsthistoriker.
Troels Kløvedal, dansk forfatter og sejlskipper.
Troels Lyby, dansk skuespiller.
Troels V. Østergaard, dansk økolog, geolog og fagbogsforfatter
Troels Rasmussen, dansk fodboldspiller.
Troels Trier, dansk sanger.
Troels Frederik Troels-Lund, dansk kulturhistoriker.

Drengenavne
Edmonton

Edmonton er en canadisk by og hovedstad i provinsen Alberta. Byen, der har et areal på 670 km², er en af de arealmæssigt største i Nordamerika og har  indbyggere.

Edmonton blev grundlagt i 1795 da Hudson's Bay Company oprettede en handelsstation på stedet.

Venskabsbyer 
  Gatineau, Canada (1967)
  Harbin, Kina (1985)
  Nashville, USA (1990)
  Wonju, Sydkorea (1998)
  Bergen op Zoom, Holland (2013)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
Byer i Alberta
Verona

Verona er en italiensk by med indbyggere. Byen er hovedstad i provinsen af samme navn og er beliggende i regionen Veneto.

Verona er et trafikknudepunkt, hvor jernbanen gennem Brennerpasset videre til Bologna mødes med Jernbanen mellem Milano og Venezia. Floden Adige løber igennem Verona.

Byen er på UNESCOs verdensarvsliste.

Det er i Verona, at handlingen i William Shakespeares skuespil Romeo og Julie foregår.

Midt i byen findes et amfiteater, Arena di Verona, hvor der opføres opera gennem hele sommeren uanset vejr og vind.

Byens store fodboldklub Hellas Verona, hvor bl.a. Preben Elkjær spillede, hører som regel til i den bedste italienske fodboldrække Serie A.
Klubben har hjemmebane på Stadio Marc'Antonio Bentegodi.

Galleri

Kilder 

 
Verdensarvsområder i Italien
Vælgerforening

En vælgerforening består af medlemmer af et politisk parti.

Hovedformålet med vælgerforeningen er at vælge eller udpege kandidater til politiske organer, f.eks. byråd, amtsråd, Folketinget og Europa-Parlamentet.

Ofte anvendes en vælgerforenings medlemmer til offentlige hverv, såsom valgstyrere og tilforordnede vælgere (medhjælpere ved valg og folkeafstemninger) og domsmænd.

Hertil kommer andre gøremål som indsamling af penge til valgkampe, udgivelse af medlemsskrifter, hjemmesider, der portrætterer og eksponerer partiet lokalt, opsætning af valgplakater mv.

Endelig kommer helt sociale formål med fokus på det politiske indhold lokalt, nationalt og international.

Nogle partier kalder deres vælgerforeninger for partiforeninger (Socialdemokratiet og SF). Det er som regel et ønske om at understrege det lokale niveaus betydning i politikudviklingen.

Andre partier kalder det foreninger (Det Radikale Venstre).

Se også 
 Arbetarekommun - de svenske socialdemokraters lokalorganisationer

Politiske partier i Danmark
Coma (butikskæde)

Coma er en dansk kæde af selvstændige købmandsbutikker. Kæden består af fire butikker på Lolland og Falster.

Referencer 

Supermarkedskæder i Danmark
Føniks (flertydig)

Føniks eller Fønix har flere betydninger:

 Fugl Føniks
 Føniks (person)
 Føniks (stjernebillede)
 Fønix (hønserace)
 Fønix (tidsskrift) – "Fønix bringer ... indlæg, der beskæftiger sig med teologi og humaniora samt spændingsfeltet imellem disse to."
 Føniks (møntenhed)
 Daddelpalme – planteslægt med det latinsk-græske navn Phoenix

Se også 
 Fønikien, Fønikerne
 Phoenix
Cistercienserordenen

Cistercienserordenen er en gren af Benediktinerordenen, der har navn efter moderklostret Cîteaux (Cistercium) ved Dijon, stiftet 1098 af Robert de Molesme (Robert fra Champagne), som ville reformere benediktinerne.

Hans efterfølger, Alberich, fik pavelig stadfæstelse på klostret og skrev Instituta monachorum Cisterciensium, hvori der påbydes streng opfyldelse af Benedikts regel samt en brun ordensdragt; denne ombyttedes senere med en hvid kappe med sort skapular og kapusse. Efter Alberichs død 1109 blev englænderen Stephan Harding abbed i Citeaux. Livet der blev under ham så hårdt, at ingen turde træde ind, men så kom 1112 den hellige Bernhard af Clairvaux med 30 venner, og Bernhardinerne, som de nu ofte kaldtes, voksede med rivende fart. 1150 talte man 343 abbedier og i midten af 14. århundrede 700.
Carta caritatis, der fik pavelig stadfæstelse 1119, er ordenens grundlov. Abbeden i Citeaux, der valgtes af sit klosters munke og døtreklostrenes abbeder, stod i spidsen for hele ordenen; men øverste instans var det årlige generalkapitel, der kunne afsætte selve generalabbeden.

Cisterciensernes videnskabelige betydning er mindre, men arkitektur, tonekunst og landbrug står i stor gæld til dem. Deres kirkebygninger er nogle af gotikkens betydeligste mindesmærker. Deres avlsgårde var middelalderens landbrugsskoler. Det gik imidlertid cistercienserne som det er gået alle andre munke; de overlæssedes med privilegier og rigdomme, og det kvalte livet. Reformatorer fremstod og dannede nye kongregationer, hvoraf trappisterne er de vigtigste.

I Danmark indførtes ordenen af ærkebiskop Eskil, der var ven med abbed Bernhard. Første danske og nordiske cistercienserkloster var Clara Sylua i det tidligere  i Skåne, grundlagt i 1138 af munke fra Citeaux. Ordenen blev den betydeligste klosterorden i Danmark, hvor den bl.a. havde Løgumkloster, Tvis, Vitskøl, Esrum Kloster, Sorø Kloster, samt Holme Kloster (Brahetrolleborg gods i dag)

Se også 
 Feuillanterne (munkeorden)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Anders Reinholdt Nielsen: "Lægbrødre og godsdrift" (Historisk Tidsskrift, Bind 107 Hæfte 1)

Romerskkatolske munkeordener
Svingningskreds

Svingningskreds har flere betydninger:

Mekanisk svingningskreds
Elektrisk svingningskreds
Elektrisk svingningskreds

En elektronisk svingningskreds består af en spole og en kondensator, der energimæssigt er koblet tæt sammen - i serie med hinanden - eller ækvivalent - parallelt med hinanden.

Afhængig af hvordan hovedindkoblingen til svingningskredsen og hovedudkoblingen er, kaldes det en parallelsvingningskreds (eller rettere parallelkoblet svingningskreds) hvis der kobles højimpedanset ind parallelt over en del af eller hele spolen eller kondensatoren – eller en seriesvingningskreds (eller rettere seriekoblet svingningskreds) hvis der kobles lavimpedanset ind i serie med spolen og/eller kondensatoren.

Når der skrives lavimpedanset eller højimpedanset menes der i forhold til svingningskredsens kondensator og spoles samlede impedans ved resonansfrekvensen.

Anvendelse 
Svingningskredse kan bruges som filtre, hvor det gælder om at fremhæve et større eller mindre frekvensinterval i forhold til resten (eller omvendt - at dæmpe et frekvensinterval i forhold til resten).

Resonansfrekvens 
Kondensatoren og spolen yder hver for sig en vis reaktans ('vekselstrømsmodstand') overfor en vekselspænding. Afhængig af denne vekselspændings frekvens varierer denne reaktans:
 For spolens vedkommende stiger reaktansen ved stigende frekvens.
 Kondensatorens reaktans falder ved stigende frekvens.
 Ved den frekvens hvor komponenternes reaktans er lig hinanden opstår et fænomen der kaldes svingningskredsens resonans. 

Hvorledes resonansen udarter afhænger af, hvordan der indkobles til svingningskredsen. I både spoler og kondensatorer opstår der en fasedrejning på 90 grader mellem strøm- og spændingskurver som funktion af tiden:
 I spolen kommer spænding før strøm.
 I kondensatoren kommer strøm før spænding.
Ved resonans i en svingningskreds er enten strøm eller spænding lige stor og modsat rettet i de to komponenter.

Parallelkobling 
Her er spændingen ens for begge komponenter. Strømmen i spolen er i modfase med strømmen i kondensatoren. Der løber altså samlet set ingen strøm gennem kredsen (i praksis vil ohmske tabsmodstande i komponenterne bevirke at der løber en lille strøm). Kredsen må derfor have høj impedans.

Seriekobling 
Her er strømmen ens for begge komponenter. Spændingen over spolen er i modfase med spændingen over kondensatoren. Der ligger altså samlet set ingen spænding over kredsen (i praksis vil ohmske tabsmodstande i komponenterne bevirke at der vil være et mindre spændingsfald). Kredsen må derfor have lav impedans.

Se også 
 Godhed (elektronik)
 Æterofon; theremin - instrumentet spilles, ved at musikerens hænder forandrer position i forhold til to faste elektroder koblet til elektriske svingningskredse

Eksterne henvisninger 
 Tuned circuits. A beginner's guide to tuned circuits. 
 Chapter 1 Tuned Circuits 
 smeter.net: Tuned Filters
 Tuned Circuit Calculator Citat: "...Welcome! Please enter your variables in the form boxes below: see notes or help file about requirements and assumptions. The remaining variables will be computed and displayed to you..."
 21 July, 2004 A Poor Man's Q Meter

Elektroniske delkredsløb
Elektrisk energilagring
Resonatorer
Mundasprog

Munda-sprogene er en sproggruppe under de austroasiatiske sprog. De tales af omkring 9 millioner mennesker i det nordøstlige og centrale Indien. De menes at være oprindelige sprog i modsætning til andre indiske sprog som er kommet med folkevandringer.

Munda-sprogene har påvirket andre indiske sprog som sanskrit og de dravidiske sprog. De deles i underfamilier: De nordlige munda-sprog som tales på Chota Nagpur-højsletten i Jharkhand, Bengalen og Orissa, og de sydlige munda-sprog som tales i det centrale Orissa og langs grænsen mellem Andhra Pradesh og Orissa.

90 % af talerne af munda-sprog taler et af de nordlige sprog. Det største munda-sprog er i rækkefølge:
Santali som tales af santalfolket.
Mundari
Ho
Korku
Sora

De nævnte, pånær sora, er nordlige sprog. De øvrige munda-sprog tales kun af små, isolerede grupper, og kendes kun lidt uden for disse.

Karakteristisk for munda-sprogene er tre tal (ental, total og flertal), to køn (levende og ikke-levende) for navneord, og brugen af suffikser eller hjælpeverber til at angive verbernes tid. I lydsystemerne er konsonant-følger sjældne, undtagen i midten af ord. Trykket er fast, pånær i korku hvor der skelnes mellem høj og lav tone i stavelser.
Firdausi

Hakīm Abul-Qāsim Ferdowsī Tūsī  (), bedre kendt som Ferdowsi (; også stavet Firdausi) levede fra 940 til 1020 og var en højt agtet persisk digter. Han er primært kendt for hovedværket Shahnameh ("Kongernes bog"), på dansk kendt som Kongebogen, der er nationalepos for Persien og den persisk-talende verden. Shahnameh er skrevet mellem 977 og 1010 og består af ca. 60.000 vers, der fortæller Irans historie, såvel den mytologiske fortid som den senere historiske tid op til den arabiske erobring af Iran og sassanidernes fald i 651. Shahnameh regnes for en af verdenslitteraturens store klassikere.

Liv

Familie
Firdausi blev født ind i en familie af iranske jordejere i 940 i en landsby der hed Paj, som var nær byen Tus i provinsen Khorasan, nu i det nordøstlige Iran.  Der vides kun lidt om Firdausis tidlige liv. Firdausi havde foruden en kone en søn, der døde som 37-årig og blev begrædt af digteren i en elegi, som han indsatte i Shahnameh.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Digtere fra Iran
Persere
Chota Nagpur-højsletten

Chota Nagpur er en højslette i det østlige Indien som dækker en stor del af delstaten Jharkhand foruden tilstødende områder i Orissa, Bihar og Chhattisgarh. Sletterne ved Ganges ligger nord og øst for Chota Nagpur, og Mahanadi-flodbækkenet ligger mod syd.

Højsletten består af gamle klipper fra prækambrium. Der er aflejringer af kul. Området består egentlig af tre mindre højsletter og er på omkring 65.000 km².

Det meste af området er dækket af skov med dominans af sal-træ ("Tørre skove i Chota Nagpur"-økoregionen). Højsletten er et af de få tilbageværende tilholdssteder i Indien for tigre og indiske elefanter.

Indiens geografi
Højsletter
Bardowick

Bardowick (plattysk : Bewick) er en tysk by i delstaten Niedersachsen, og er administrationsby for Samtgemeinde Bardowick. Den ligger lidt nord for Lüneburg ved Ilmenau som er en biflod til Elben. Byen kendes fra år 795, og det var en efter tidens forhold stor og rig by i den tidlige Middelalder. I dag er der 5.845 indbyggere (2002).

Eksterne henvisninger 

Byer i Niedersachsen
Positivisme

Positivisme kan referere til flere ting:

 Social positivisme (også kaldet klassisk positivisme) – en skole inden for filosofien
 Logisk positivisme (også kaldet nypositivisme eller logisk empirisme) – en skole inden for filosofien
 Positivisme (jura)
 Positivisme (litteratur) – en polsk litterær retning fra anden halvdel af det 19. århundrede
Negativ differentiel modstand

En komponent eller et kredsløbs dynamiske modstand eller differentielle modstand er defineret ved: R(I)=dU/dI eller R(U)=dU/dI, hvor R er den dynamiske modstand ved hhv. strømmen I eller spændingen U, U er spændingen over komponenten og I er strømmen gennem komponenten.

Der findes simple komponenter, som har negativ differentiel modstand (NDR), på visse dele af deres modstandskarakteristik. Nogle af disse er tunneldiode, diac, Gunn diode, IMPATT-Diode, mikrobølge avalanchediode, resonanstunneldiode, unijunction-transistor (ujt), resonanstunneltransistor, plasma, lysbuer (f.eks. gasudladningsrør og dermed lysstofrør).

Selvom en komponent er ulinear og har negativ differentiel modstand, er den som regel i mindre strøm- og spændings-intervaller linear, hvilket betyder at den differentielle modstand i intervallet er konstant.

I netop et nogenlunde lineart interval med negativ differentiel modstand, kan komponenten forstærke signaler nogenlunde lineart. En af de simpleste eksempler er at sætte komponenten i serie med (lav NDR-impedans) eller parallelt over (høj NDR-impedans) en svingningskreds.

En NDR-komponent eller NDR-system i det rette kredsløb, kan fungere som en elektronisk forstærker - se kilder.

Afhængig af om svingningskredsens samlede tab (inkl. evt. ekstern belastningsmodstand) delvis ophæves, netop ophæves eller mere end ophæves, så vil kredsløbet hhv. fungere som en afstemt forstærker, bibeholde en igangsat svingning eller fungerer som en oscillator.

Der findes også kredsløb, som udviser negativ differentiel modstand, på visse dele af deres modstandskarateristik. Nogle af disse er: Lambda-diode, gyrator, Negativ impedanskonverter (eng. Negative Impedance Converter) (NIC), Genereliseret impedanskonverter (eng. Generalized Impedance Converter) (GIC), Frekvensafhængig negativ modstand (eng. frequency-dependent negative resistor) (FDNR).

Anvendelse 
Af anvendelser af negativ differentiel modstand er der f.eks. små radioantenner, superregenerativ modtager og NDR-oscillatorer.

Her er et eksempel på at to komponenter (her glimlampe), som udviser negativ differentiel modstand, kan fungere som en astabil multivibrator.

Kilder/referencer 

 Matematisk orienteret: Jim Lesurf: Negative Resistance Oscillators
 God: Negative Resistance Revived. by Lloyd Butler VK5BR. (Condensed version of article originally published in Amateur Radio, November 1995)
 The Negistor & Negative Resistance – 04/07/00 courtesy Marcelo Puhl 

 
Elektroniske begreber og fænomener

de:Elektrischer Widerstand#Negativer differentieller Widerstand
Gensyn med Kaninbjerget

Gensyn med Kaninbjerget af Richard Adams er en fortsættelse af Kaninbjerget. Bogen er skrevet langt senere; men dens hovedhandling ligger i umiddelbar fortsættelse af den første bog.

Betragtet som roman bringer Gensyn med Kaninbjerget egentlig ikke handlingen meget videre. De afgørende og dramatiske hændelser i kaninernes liv skete i Kaninbjerget, og nu kører livet i kolonien videre i et temmelig stabilt spor.

Børnebøger
Litteratur i 1996
Bøger af Richard Adams
Superregenerativ modtager

Den superregenerative modtager var især populær i radiofoniens barndom (1920'erne-1950'erne). Den har forbavsende god selektivitet og forstærkning.

Den kan være svær at benytte, da den let går i selvsving (den "hyler"). Selvsving undgås ved benytte quenching. Kun én transistor/elektronrør anvendes normalt i radioforsatsen og den har lavt strømforbrug.

Eksperimenter med krystaldetektorer og en strømkilde er formentlig årsagen til, at dioder med negativ differentiel modstand blev opdaget bl.a. 190x, 1908, 1910 - og bredt offentliggjort omkring 1924 af flere. Apparatet eller modtagerprincippet blev kaldt Crystdyne, Cristadyne eller Crystodyne.

 
Disse "sære" dioder, kan med den rette justering og kredsløb, få et krystalapparat til at fungere som en superregenerativ modtager, radiosender - eller blot et standard krystalapparat.

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger 

Bedste – af Charles Kitchin: electronics-tutorials.com: Regenerative radio receiver Citat: "...The radio described here is a two band short wave receiver which is both very sensitive and very portable. It receives AM, single sideband (SSB), and CW (code) signals over a frequency range of approximately 3.5 to 12MHz..."
Regenerative Shortwave Receiver (pdf)
QST September 2000, pp, 61-64. By Charles Kitchin, N1TEV: A Simple Regen Radio for Beginners. Notes
"En superregenerativ modtager Følsomhed 0,5uV", Dansk OZ oktober 1995, s.562-565 . Der er også lidt historisk om den superregenerative modtager.

Kommunikationskredsløb
Negativ differentiel modstand
Gabriel García Márquez

Gabriel García Márquez (født 6. marts 1927 i Aracataca, død 17. april 2014 i Mexico City) var en colombiansk forfatter. Han betragtes som en af det 20. århundredes mest betydelige forfattere samt en af de væsentligste spansksprogede forfattere. Han modtog i 1972 Neustadt internationale litteraturpris og i 1982 Nobelprisen i litteratur. Efter at have studeret jura, valgte han at blive journalist. Fra tidligt i karrieren holdt han sig ikke tilbage med at kritisere colombiansk politik eller storpolitik.

Samtidig med arbejdet som journalist skrev García Márquez både nonfiktion og noveller, men det er som romanforfatter, han er mest kendt med værker som Hundrede års ensomhed (1967), Patriarkens efterår (1975) og Kærlighed i koleraens tid (1985).

Med sine bøger gjorde han den litterære stil magisk realisme populær og opnåede både ros fra anmeldere og kommerciel succes. I magisk realisme indgår overnaturlige eller magiske elementer i ellers ganske almindelige og dagligdags situationer. En del af hans værker foregår i den fiktive by Macondo, der i høj grad er inspireret af hans fødeby, Aracataca. Ensomhed er et tilbagevendende tema.

Ved hans død i april 2014 kaldte Juan Manuel Santos, Colombias præsident, García Márquez for "den største colombianer, der nogensinde har levet."

Bibliografi

Værker oversat til dansk

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 Gabriel García Márquez  på Leksikon.org
 

Skønlitterære forfattere fra Colombia
Nobelprismodtagere i litteratur
Refleksmodtager

En refleksmodtager er en radioforsatstype, som før i tiden benyttedes for at spare på antallet af anvendte transistorer og elektronrør.

Det grundlæggende i en radioforsats af refleksmodtagertypen er, at et eller flere af forstærkertrinnene benyttes til forstærkning af flere frekvensintervaller samtidigt – sædvanligvis 2 – f.eks. (radiofrekvens og audiofrekvens - eller MF) og audiofrekvens).

Frekvensintervallerne skal være letadskillelige via filtre. Hvis lavfrekvens forstærkes i forstærkertrinnet, så anvendes som regel lavpasfiltre til at koble LF ind i indgangen og ud ad udgangen.

Eksterne henvisninger 

 ke3ij.com: A 'Reflex'-type AM Radio -- Speaker Volume with only 2 transistors! Feb 2004 by Rick Andersen
 Wonderful One-Transistor Radio. If you are going to build a one-transistor radio, make it this one!
 electronics-tutorials.com: Reflex radio receiver

Kommunikationskredsløb