kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ækvatorialafrika

Ækvatorialfrika er en tvetydig betegnelse, der både bruges om hele det tropiske Afrika, og mere snævert om den del af Afrika, der gennemskæres af ækvator samt disse landes umiddelbare nærområder.
 
Betegnelsen bruges i dag primært inden for tropemedicin og klimatologi, men i kolonitiden brugtes udtrykket også i geografisk og geopolitisk betydning.

Fransk Ækvatorialafrika 
Fransk Ækvatorialafrika (Afrique Équatoriale Française) var en føderation af fire franske kolonier: Gabon, Congo (nu Republikken Congo), Ubangi-Shari (nu den Centralafrikanske Republik) og Tchad, der eksisterede fra 1910 til 1959.

Afrikanske lande, der gennemskæres af ækvator 
  
 São Tomé og Príncipe
  
 Gabon
  
 Republikken Congo
  
 Den Demokratiske Republik Congo
 
 Uganda

 Kenya
  
 Somalia

Afrikas geografi
Tour de France 1980

Tour de France 1980 var den 67. udgave af Tour de France og fandt sted fra 26. juni til 20. juli 1980. Løbet bestod af 22 etaper på i alt 3.945,5 kilometer kørt med en gennemsnitsfart på 35,317 km/t.

Hold

Etaperne

Samlede resultat 

1980
Cykelløb i 1980
Blåfrugtet gedeblad

 
Blåfrugtet Gedeblad (Lonicera caerulea) er en løvfældende busk med en åben vækst. Den er især kendetegnet ved sine aflange, blå bær. Bærrene smager i de fleste tilfælde bittert, men varianten Lonicera caerulea var. edulis har velsmagende bær. Den  dyrkes derfor for sine spiselige bær.

Beskrivelse 
Blåfrugtet Gedeblad er en løvfældende busk med en åben og opret, men senere overhængende vækst. Barken er først lysegrøn og svagt håret, men snart bliver den rødbrun, og senere skifter den til mørkebrun. Gamle grene får en gråbrun bark, der løsner sig i lange strimler. Knopperne sidder modsat, og de er slanke og rødbrune med en lys solside. Endeknopperne er mere butte med en langt udtrukket spids. 

Bladene er hele og æg- eller ellipseformede med hel rand. Blomstringen foregår i april-maj (kort efter løvspring), hvor man finder blomsterne siddende parvis i bladhjørnerne. De enkelte blomster er 5-tallige og svagt ensymmetriske med gulligt-hvide og rørformede kroner. Frugterne sidder parvis og er uægte bær, hvor det kødfulde, opsvulmede bæger er blåt med lyseblå dug.

Rodsystemet er højtliggende og tæt forgrenet. 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 1,20 x 2,00 m (20 x 30 cm/år).

Hjemsted 
 
Blåfrugtet Gedeblad hører hjemme i alle tempererede egne på den nordlige halvkugle, dog synes den at mangle helt på kontinenternes fugtigt-milde vestsider. I Europa findes den fra Pyrenæerne via Alperne til Karpaterne. Overalt er den knyttet til højmoser og fugtige skove på næringsfattig og sur bund. 

I de kystnære egne af Kamtjatka, Rusland, hvor der er kystklima med kølige somre og snerige, milde vintre, vokser der skove, som er domineret af Kamtjatka-Birk, og her findes arten sammen med bl.a. Agerbær, Gederams, Carex pallida (en art af Star), Geranium erianthum (en art af Storkenæb), Kamtjatka-Birk, Moehringia lateriflora (en art af Skovarve), Rosa amblyotis (en art af Rose), Solidago spiraeifolia (en art af Gyldenris), Sorbus sambucifolia (en art af Røn), Spiraea beauverdiana (en art af Spiræa), Trenervet Snerre og Trisetum sibiricum (en art af Guldhavre)

Varianter 
 Lonicera caerulea var. altaica Nordasien
 Lonicera caerulea var. caerulea Centraleuropa 
 Lonicera caerulea var. cauriana Nordamerika
 Lonicera caerulea var. dependens Centralasien
 Lonicera caerulea var. edulis Østasien – grundlaget for de dyrkede sorter
 Lonicera caerulea var. emphyllocalyx Østasien
 Lonicera caerulea var. kamtschatica Nordasien
 Lonicera caerulea var. pallasii Nordlige Europa og Asien
 Lonicera caerulea var. villosa Østasien

Note 

Buske
Haveplanter
Falla N'Doye

Falla N'Doye (født 4. marts 1960) er en tidligere senegalesisk fodbolddommer fra Rufisque. Han dømte internationalt under det internationale fodboldforbund FIFA fra 1995 til 2005, hvor han var placeret i den afrikanske dommergruppe. Han har deltog ved VM slutrunden i 2002, hvor det blev til en enkelt kamp for N'Doye.

VM 2002
   –   (gruppespil)

Referencer 

Fodbolddommere fra Senegal
Personer fra Senegal
Dommere i VM i fodbold 2002
Københavns Laane- og Diskontobank

Københavns Laane- og Diskontobank var en dansk bank i København, der blev grundlagt 14. februar 1895 og eksisterede til 1919, hvor den fusionerede med Revisionsbanken og blev til Københavns Diskontobank og Revisionsbank. Denne nye bank krakkede kun få år senere, i 1924, i kølvandet på Landmandsbankens krak.

Banken blev stiftet af Axel Heide med finansiering fra C.F. Tietgen, men Heide var kun direktør for banken i et års tid, for 1. januar 1897 blev han hentet til Privatbanken for at erstatte netop Tietgen. 1. juni 1895 begyndte banken sin virksomhed. Dens formål blev beskrevet som "Yderligere at lette og befordre Pengeomsætningen navnlig for Mellemstanden i København, Frederiksberg og omliggende Birker, udføre al Bankforretning og modtage almindelige Indskud, der foruden almindelig Rente tildeles en Præmie eller Bonus af Bankens aarlige Fortjeneste. I Bankvirksomheden vil Hovedvægten blive lagt paa Køb og Salg af Veksler, Obligationer og Aktier, Laan paa Værdipapirer mod Pant og Kaution samt Laan i sunde Byggeforetagender."

Den stiftende aktiekapital var 2 mio. kr., senere hævet til først 4 mio. og derpå 6. mio. kr. Bankrådet bestod af 8-14 medlemmer.

Kjøbenhavns Laane- og Diskontobank etablerede i 1906 sit hovedsæde i en ny bygning på Amagertorv 24/Vimmelskaftet 39, som var tegnet af Axel Berg og opført 1904-06 i fire etager nationalromantisk stil. Bygningen optager en halv karré mellem Amagertorv, Klosterstræde og Valkendorfsgade. Bygningen i røde mursten og granit har et gårdsrum, der er åbent mod Klosterstræde, og krones af et kobbertag. Banken havde filialer på Nørrebrogade 26 og i Hellerup.

I 1924 overtog Haandværkerbanken i Kjøbenhavn hovedsædet som dens nye hovedsæde. Da Haandværkerbanken i 1970 fusionerede med Den danske Landmandsbank (nu Danske Bank), kom bygningen i Landmandsbankens, senere Danske Banks, eje, og indtil 2005 havde Danske Bank en filial i bygningens stueetage.

Ledelse

Direktion 
 1895-1897 Axel Heide
 1897-1907 J.P. Winther (dernæst direktør i Nationalbanken)
 1897-19?? Otto Jørgensen

Formænd for bankrådet 
 1896-1911 Niels Andersen, etatsråd og entreprenør

Bankrådsmedlemmer: Carl Ostenfeld, proprietær (1895-)

Referencer

Kilder 
 Theodor Green, Danske Fonds og Aktier 1899, København: Ludvig Jørgensens Bogtrykkeri 1899. Tilgængelig hos Google Books
 
 Dragens København

Tidligere banker i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1895
Ophørt i 1919
Indre By (København)
Låne- og Diskontobank
Ulf Löfgren

Ulf Löfgren (13. oktober 1931 – 10. oktober 2011) var en svensk børnebogsforfatter og illustrator.

Ulf Löfgren havde en baggrund i studier af kunst- og litteraturhistorie og reklame. Han var meget produktiv efter bogdebuten med illustrationer til Leif Krantz' Barnen i djungeln i 1959. Han forfattede over hundrede små og store billedbøger for børn, blandt andet de populære bøger om drengen Albin i 1970'erne og over tredive småbørnsbøger om tøjkaninen Ludvig fra 1984 og frem. Desuden var han illustrator til en masse børnebøger af andre forfattere: bøger af Gunnel Linde; eventyr af H.C. Andersen og bibelhistorier for børn. Ulf Löfgren lavede desuden en serie fagbøger for børn, Lära på skoj, og tegnede til tv-serien for børn Pellepennan och Suddagumman, en tegnefortælling som vistes på svensk tv 1965–70.

Ulf Löfgrens bøger er oversat til mere end tyve sprog. Han modtog flere priser for sine bøger.

Ulf Löfgrens illustrationer indeholder børnevenlige figurer og detaljer inspireret af blandt andet populære, humoristiske tegneserier. Motiverne er tegnet med klare konturer og rene linjer, runde, bølgende former og i en periode også dekorative mønstre og streger. Tegningerne er som oftest udført med pen, men farvelægningen varierer fra brug af dækkende gouache (plakatfarve) til fyldige markérpenne (sprittuscher) og senere lettere akvarelteknik.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 Ulf Löfgrens hjemmeside med biografi og billedeksempler  

Børnebogsforfattere fra Sverige
Illustratorer fra Sverige
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Sprittusch

Sprittusch er en pen- eller markeringspen med filtspids udført i fiber, hvor farven er blandet med xylen eller toluen (alkohol eller "sprit"), et giftigt opløsningsmiddel, som let fordamper. Sprittuscher giver en permanent, det vil sige vandresistent, delvis vaskeægte streg, der sætter sig på alt fra papir til glatte, ikke-porøse materialer såsom plastik, glas, metal og sten. Tagging med sprittuscher er ofte meget svært at vaske af. Indholdet i traditionelle sprittuscher er i dag i mange tilfælde erstattet af mindre skadelige opløsningsmidler. Dette gælder for eksempel, pantone – samt andre markeringspenne i forskellige farver beregnet til professionelle designere og illustratorer.

Tegne- og skriveudstyr
Vallerbæk

Vallerbæk er en lille bebyggelse nær Karup i Midtjylland, beliggende i Karup Sogn, godt 27 kilometer sydvest for Viborg. Byen ligger i Viborg Kommune og hører til Region Midtjylland. 

I Vallerbæk finder man en række Rundhøje eller Gravhøje, bygget mellem den tidlige bondestenalder og frem til overgangen til kristen tid i vikingetiden. Man finder også i dette område resterne efter nogle af de største engvandingsanlæg der nogensinde er bygget uden teknisk bistand i Danmark, den længste af disse var 3,5 km lang. Karup egnen har været beboet helt tilbage i stenalderen. Det viser en hel del oldtidsfund rundt om i sognet, der er i Vallerbæk fundet rester af 6-8 sværd og cirka 30 spydspidser fra romersk jernalder. Det kan tilføjes at der i Karup er gjort et af landets ældste metalfund, en økse i irsk stil og ved Åresvad Å er der fundet flere tusinde flinteredskaber.

Historie 
Omkring 1645 var hele området omkring Vallerbæk en næsten mennesketom hede som rejsende kun nødigt bevægede sig igennem på grund af frygt for røvere og omstrejfende ulve, dette gælder i øvrigt for hele området herunder både Karup og Frederiks. Der levede hedebønder på egnen som havde gjort en kunst ud af at føde deres kreature på lyngmel og de udnyttede den pinte hede så godt de kunne. I 1645 var der synsforretning af området og der var der kun 6-7 gårde i hele Karup sogn og hele området blev beskrevet som "Slet, ruineret og forarmet".

Indtil 1791 var området hede, men afvanding af engarealer gjorde at græs kunne vokse og derved skabte man bedre vilkår for kreaturdriften. Nu er heden i området så godt som væk, men man skal dog ikke langt for at se noget af egnens oprindelige natur, idet Vallerbæk grænser op til det fredede hedeområde nær Viborg. Tidlige erhverv i området har udover landbrug og kvægdrift, været mølledrift og dambrug. Vallerbæk husede blandt andet Vallerbæk Mølle og Porskrog Dambrug der i dag begge er nedlagt, men hvervene gik næsten indtil da i arv gennem generationer, helt tilbage fra begyndelsen af 1800-tallet af. 

Det var også i 1800-tallet at engvandingen tog fart, det skyldes blandt andet Jens Staulund Jensen fra Vallerbæk, som var engvandingsmester på heden og den mest kendte af i alt tre, han arbejdede sammen med hedeselskabet om opgaven og er grund til at Enrico Mylius Dalgas senere oprettede en engvandingsskole i Karup. Han nævnes i øvrigt af Steen Steensen Blicher som en "Mirakelmand" og hans grav på Karup Kirkes gravplads er fredet.

Se også 
 Fredede fortidsminder i Viborg Kommune A-Q
 Karup
 Jens Staulund Jensen Engvandingsmester

Kilder 
 Sogneportalen
 
 
 Karup lokalhistorie 

Lokaliteter i Viborg Kommune
Rihards Zariņš

Rihards Zariņš (i ældre tyske kilder også Richard Sarrinsch; født 27. juni 1869 i Kocēni i Guvernement Livland, død 21. april 1939 i Riga i Letland) var en prominent lettisk grafisk designer, som designede både frimærker, mønter og pengesedler samt Letlands nationalvåben.

Zariņš voksede op i Līgatne og senere i Grīva, som i dag er vokset sammen med byen Daugavpils. Han forfulgte sine studier i Sankt Petersborg, hvor han dimitterede i 1895 fra Stieglitz' centralskole for teknisk tegning. Han fortsatte med yderligere studier i Berlin, München, Wien, hvor han studerede litografi, og Paris, hvor han finpudsede sine evner i akvarel og pastel.

Han vendte tilbage til Rusland, hvor han var ansat af det kejserlige trykkeri i Sankt Petersborg i 20 år og fungerede som teknisk direktør. Fra 1905 var han ansvarlig for at designe statens papirer. I 1919 vendte han tilbage til det nyligt uafhængige Letland, hvor han blev udnævnt til direktør for regeringens trykkeri. Han sad i denne stilling i mere end 14 år og pensioneredes i begyndelsen af 1934. Efter et slagtilfælde mistede han sin evne til at tale, men han fortsatte med at tegne, indtil den sidste dag i sit liv.

Zariņš var en af de bedst kendte lettiske grafikere. Hans første værker dukkede op i begyndelsen af 1890'erne på siderne af det dengang populære lettisk-sprogede blad Austrums (Øst), da han stadig var elev på Stieglitz' kunstskole. Han dedikerede meget af sin tid til studiet af folkelig ornamentik, og under hans ledelse producerede statens forlag et monumentalt værk om lettisk dekorativ kunst.

I løbet af sin karriere, designede kunstneren Zariņš mange frimærker for Det Russiske Kejserrige, Russiske SFSR, Den Hviderussiske Folkerepublik og Letland. Han er ophavsmand til de allerførste sovjetiske frimærker udgivet i 1918.

Zariņš var en produktiv kunstner, der producerede mange bogillustrationer, stik og litografier. Hans værker omfatter også tegninger, akvarelmalerier og karikaturer. Blandt hans værker af brugskunst er designet af Letlands nationalvåben såvel som design af adskillige pengesedler og mønter.

Kilder 
 Biografi

Eksterne henvisninger 

Personer fra Livland
Kunstnere fra Letland
Illustratorer fra Letland
Grafiske designere
Jump Up!

Jump Up! er det sekstende studiealbum af den britiske sanger Elton John, udgivet i 1982 om Rocket Records, undtagen USA og Canada, hvor det blev udgivet på Geffen Records. Det indeholder sanger som "Blue Eyes" og "Empty Garden (Hey Hey Johnny)", en hyldest til John Lennon. Det blev indspillet i Montserrat og Nice, Frankrig.

Sporliste 
Alle sange af Elton John på musik og Bernie Taupin på teksterne, medmindre andet er angivet.

Musikere 
 Elton John – keyboard, vokal
 Pete Townshend – guitar på "Ball and Chain"
 James Newton Howard – synthesizer
 Dee Murray – basguitar
 Ritchie Zito – guitar
 Jeffrey Porcaro – trommer

Hitlister

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Elton John-album
Album fra 1982
Vaxholms kommun

Vaxholm er en kommune i det svenske län Stockholms län i landskapet Uppland.
Kommunens administrationscenter ligger i byen Vaxholm.
I kommunen ligger  Ytterby grube på øen Resarö.

Kommunen består af 70 øer, hvoraf 57 er beboede. Blandt de større øer er Vaxön som som er den tættest befolkede ø, Edholma, Kullö, Resarö, Hästholmen, Skarpö, Rindö, Ramsö, Tynningö, Skogsön, halvøen Bogesundslandet og den mindre ø Vaxholmen, som har givet navn til kommunen.

Byer 
Vaxholm kommune har fire byer.
Indb. pr. 31. december 2005.

Kommuner i Stockholms län
Tropemedicin

Tropemedicin er den gren af lægevidenskaben, der beskæftiger sig med sundhedsproblemer, der kun forekommer i troperne, eller er vanskelige at kontrollere i egne med tropisk eller subtropisk klima.

Klima versus sociale årsager 
Tropisk klima forværrer en række sygdomme, men mange infektioner, der er klassificeret som tropesygdomme plejede også at være endemiske i lande med tempereret klima. Dette indbefatter epidemier som malaria så vel som sjældne sygdomme som lagochilascaris minor. Mange af disse sygdomme er blevet bragt under kontrol eller udryddet i Ilandene, som følge af forbedrede boligforhold, ernæring og personlig hygiejne. En del såkaldte tropesygdomme er derfor snarere tredje verdens sygdomme, og derfor vinder betegnelsen Third World Medicine også frem internationalt.

Uddannelse 
I Europa findes der kun uddannelse i tropemedicin i lande, der har haft tropekolonier i nyere tid.. De fleste tropemedicinere er uddannnet på særlige institutter for tropemedicin. For eksempel sker uddannelsen i Nederlandene som en kombination af to års klinisk uddannelse og et tre måneders kursus på det kongelige tropiske institut (KIT) i Amsterdam.
 
Generelt ligger de fleste uddannelsesfaciliteter for tropemedicin stadig uden for troperne, men der sker en stadig udbygning af uddannelseskapaciteten på området i den tredje verden. Fornylig etablerede Bangladesh for eksempel Institute of Tropical and Infectious Diseases i havnebyen Chittagong.

Litteratur 
 Jonathan Kaplan. The dressing station, a surgeon's oddysey. Picador, London, 2001. 
 Anne Spoerry. Mama Daktari. JC Lattès, Paris, 1994. 
 

Medicinske specialer
Otto Larsen

Otto Larsen er navnet på flere personer:

 Otto Larsen (politiker) (1862-1936) – dansk postmester og politiker, medlem af Folketinget
 Otto Larsen (grosserer) (1875-1931) – dansk grosserer
 Otto Larsen (direktør) (1890-1978) – dansk landsretssagfører og kreditforeningsdirektør
 Otto Larsen (fodboldspiller) (1893-1969) – dansk fodboldspiller
Olaf Linck

Olaf Linck (født 28. juni 1874 i København, død 28. juli 1958) var en dansk journalist, rejsebogsforfatter og globetrotter. Han startede sin journalistisk løbebane på det konservative Vort Land 1900-1913 og arbejdede derefter på Berlingske Tidende 1913-1924, hvorefter han blev tilknyttet Nationaltidende som rejsende medarbejder og sideløbende arbejdede som freelancekorrespondent for en række danske og udenlandske aviser. I 1919-1920 var han desuden redaktør af Skandinavisk Sø og Handels-Tidende.
Linck debuterede som forfatter i 1919 og skrev over 30 rejsebøger, romaner, drengebøger, biografier om danskere bosat i andre verdensdele samt vejledninger til udvandrere. Desuden var han medstifter af Dansk Journalistforbund og sad i dettes første bestyrelse. Han foretog flere store reportagerejser til Afrika, Amerika og Østen og boede i længere perioder hos indfødte folkeslag som zuluerne i Sydafrika i 1921, sioux-indianere i USA i 1925 og battaker og atchinesere på Sumatra i 1926.

Bibliografi

Faglitteratur

Rejsebøger 
 Fra Kina til Danmark i en Ketch, 1924
 En Sommer blandt Sioux-Indianere, 1925
 Kanada det store Fremtidsland, 1926
 Sumatra, Landet for Mænd, 1927
 En Sommer blandt Zulukaffere, 1928
 Glædens Land, 1929
 Den rette Mand, 1930
 Kong Hans ved Stillehavet, 1930
 Etatsraad H N Andersen paa Rejse, 1937
 Paa Eventyr i Kanadas Skove, 1945
 Til søs igen under Dannebrog, 1945
 Det tabte Land – Minder fra Dansk Vestindien, 1947

Bøger om danske udvandrere 
 Danskere under Sydkorset, 1921
 Danskere under Stjernebanneret, 1922 
 Chancen derude—! Udvandrerens Bog, 1924 
 En Dansker i Østen (Laurits Andersens Livs Eventyr), 1927

Bøger om danske forhold 
 Hedebønder og Vestkystfolk, 1927
 Den store Børneven (Einar Holbøll og Julemærket), 1928
 Kommer snart hjem (samtaler med danske sømænds hustruer og mødre), 1942

Fiktion

Romaner 
 Ved lykkens port, 1919
 Den gode muld, 1922
 Glædens land, 1929

Drengebøger 
 Ole Skibsdreng paa Verdensrejse
 Ole Skibsdreng blandt kinesiske Sørøvere
 Styrmand Dans Bedrifter

Hæder 
Livsvarigt medlem af Geografiska Sällskapet i Finland.

Kilder 
 Raunkjærs Konversationsleksikon, 1948
 Erik Helmer Petersen: Pionererne,1986

Eksterne henvsininger 
 Kraks Blå Bog 1957
 Olaf Linck på Dansk Forfatterleksikon

Rejsebogsforfattere fra Danmark i 1900-tallet
Journalister fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Romanforfattere fra Danmark
Journalister ved Berlingske
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Christian Leonhard Klein

Christian Leonhard Klein (27. marts 1810 i København – 22. december 1891 på Frederiksberg) var en dansk porcelænsmaler.

Hans forældre var tæller i Nationalbanken Conrad Gottlieb Klein (1768-1842) og Jensine født Almstrup. Han blev efter sin konfirmation lærling på Den kongelige Porcelainsfabrik og gik samtidig fra 1827 på Kunstakademiet, hvor han blev elev på modelskolen (1831). Imidlertid lærte han blomstermaleriet og porcelænsmaleriet under J.L. Jensens vejledning fra 1825 og konkurrerede forgæves 1839 om den Neuhausenske Præmie med to tallerkener, hvorpå han havde malet blomsterne og Andreas Juuel den øvrige udsmykning. Han var i en række år blomstermaler ved Den kgl. Porcelainsfabrik og har som sådan udført og ledet udførelsen af det nye Flora Danica-stel, flere store vaser og tre store bordservicer. Et i 1831 udstillet maleri, Blomster og Frugter, blev købt til Den Kongelige Malerisamling, og en i 1855 i Paris udstillet vase fik hædersdiplom. Han udførte også isvaser og vinkølingsvaser til Christiansborg Slot og er repræsenteret i Den kgl. Porcelainsfabriks museum, bl.a. med en tallerken i nyrokoko, bemalet med rustrød georgine og med en meget bred forgyldt kant. 

I 1885 fik han Fortjenstmedaljen i guld. 

Han blev gift 22. september 1847 på Frederiksberg med Hannibaline Frederikke Marie Hansen (23. marts 1824 i København – 11. maj 1874 smst.), datter af skomager Christian Hansen og Inger Christine Lassen. 

Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Kilder 
 

Malere fra Danmark
Porcelænsmalere
Blomstermalere
Personer fra København
Danskere i 1800-tallet
Modtagere af Fortjenstmedaljen i guld
Frants Bøe

Frants Diderik Bøe (28. maj 1820 i Bergen – 13. november 1891 sammesteds) var en norsk maler.

Frants Bøe malede som dreng kopier, og blev af bl.a. Lyder Sagen opmuntret til at uddanne sig i København. Under opholdet her 1840-45 hjalp N.L. Høyen ham til gratis undervisning hos H.W. Bissen og G.F. Hetsch samtidig med, at Bøe søgte aftenundervisningen på Kunstakademiet. På Høyens initiativ fik Bøe støtte familien, senere fra en større kreds i Bergen. Hans landskaber fra denne tid var præget af elevforholdet til Christen Købke. Fra 1845 levede Bøe i Bergen. Hans arbejder, der også omfatter portrætter, var koncentreret om blomsterbilleder og stilleben, men under parisopholdet hos, Theude Grønland, udviklede motiverne sig til skildringer af konkylier, perler og smykker.

Eksterne henvisninger 

 

Malere fra Norge
Personer fra Bergen
Syriens håndboldlandshold (herrer)

Syriens håndboldlandshold for mænd er det mandlige landshold i håndbold for Syrien. Det repræsenterer landet i internationale håndboldturneringer. De reguleres af Syriens håndboldforbund.

Resultater

Asienmesterskabet i håndbold 

Sport i Syrien
Herrehåndboldlandshold