kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Allahs Riddere

Allahs Riddere er en ungdomsroman fra  2003 om livet som ung andengenerationsindvandrer i Danmark.
Bogen er udgivet af forlaget Moskito og skrevet af Torben Poulsen.

Ungdomsromaner
Litteratur i 2003
Rubén Galván

Rubén Galván (født 7. april 1952 i Comandante Fontana, Argentina, død 14. marts 2018) var en argentinsk fodboldspiller (midtbane).

Han spillede hovedsageligt hos Independiente i hjemlandet, og havde desuden et kortvarigt ophold hos Estudiantes. Med Independiente var han med til at vinde to argentinske mesterskaber, én Intercontinental Cup og hele fire udgaver af Copa Libertadores.

Galván var desuden en del af den argentinske trup der vandt guld ved VM i 1978 på hjemmebane. Han var dog ikke på banen under turneringen. Han nåede at spille tre landskampe.

Titler 
Primera División Argentina
 1977 (Nacional) og 1978 (Nacional) med Independiente

Copa Libertadores
 1972, 1973, 1974 og 1975 med Independiente

Intercontinental Cup
 1973 med Independiente

VM
 1978 med Argentina

Referencer 

Fodboldspillere fra Argentina
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1978
Fodboldspillere fra Independiente
Fodboldspillere fra Estudiantes de La Plata
Verdensmestre i fodbold
Torben Poulsen

Torben Poulsen (født 26. februar 1946 i Hjørring)  er en dansk forfatter og journalist. Han har bl.a. udgivet Smilja-trilogien: Smil, Smilja (1996), Krigens skygger (1997) og Smiljas hævn (1998) og ungdomsromanen Allahs Riddere i 2004 på forlaget Moskito.

Referencer

Eksterne kilder og henvisninger
Biografi skrevet af forfatteren selv: Litteratursiden.dk

Børnebogsforfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Romanforfattere fra Danmark
Personer fra Hjørring
Daniel Killer

Daniel Pedro Killer (født 21. december 1949 i Rosario, Argentina) er en tidligere argentinsk fodboldspiller (forsvarer).

Han spillede hovedsageligt hos Rosario Central med kortere ophold hos blandt andet Racing Club, Newell's Old Boys og Vélez Sársfield.

Killer var desuden en del af den argentinske trup der vandt guld ved VM i 1978 på hjemmebane. Han var dog ikke på banen under turneringen. Han nåede i alt at spille 22 landskampe og score tre mål. Han deltog også ved Copa América i 1975.

Titler 
Primera División Argentina
 1971 (Nacional) og 1973 (Nacional) med Rosario Central

VM
 1978 med Argentina

Referencer 

Fodboldspillere fra Argentina
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1978
Fodboldspillere fra Rosario Central
Fodboldspillere fra Racing Club de Avellaneda
Fodboldspillere fra Newell's Old Boys
Fodboldspillere fra Club Atlético Vélez Sársfield
Fodboldspillere fra Estudiantes de La Plata
Verdensmestre i fodbold
Personer fra Rosario
Anders Chydenius

Anders Chydenius (født 26. februar 1729, død 1. februar 1803) var en finsk-svensk præst, politiker og økonomisk forfatter.

Chydenius var en usædvanlig praktisk anlagt natur, der ved råd og eksempel fremmede agerbrug, fædrift og husflid blandt sine sognebørn; ved tidens mangel på læger bragtes han også til at udøve en udstrakt sygepleje.

Chydenius har dog navnlig interesse ved sine bemærkelsesværdige, økonomiske afhandlinger. Han er endog (af professor Clas Theodor Odhner) blevet betegnet som "Sveriges talentfuldeste tænker i økonomiske emner". Betydelig opsigt og diskussion i samtiden vakte hans tankerige og velskrevne indlæg Vederläggning etc. mod Stockholms, Åbos og Gefles handelsmonopol. I endnu højere grad blev dette tilfældet med skriftet: Källan till rikets vanmakt (2. udgave udkom 1765), som fremkaldte en mængde modskrifter.

Til forsvar for sine ny og djærvt liberalistiske meninger udgav Chydenius samme år: Den nationale vinsten, indeholdende en redegørelse for disse i usædvanlig koncis og klar form, samt Omständeligt svar etc., der indeholder hans økonomiske system og påviser svaghederne ved den indtil da herskende svensk-finske handelspolitik.

Chydenius' skrifter frembyder i deres bevisføring og deres hovedresultater på en række punkter en mærkelig overensstemmelse med de epokegørende tanker, Adam Smith 11 år senere udviklede i Wealth of nations.

Da Chydenius i 1765 sad i årets Riksdag, vakte han voldsom bevægelse ved sin brochure Rikets hjälp genom en naturlig finance-system, hvis radikalisme overtraf alt, hvad han tidligere havde præsteret af kritik over samtidens økonomiske fejlgreb. Han blev stemplet som landsforræder og afsat fra sin præstelige værdighed.

Chydenius virkede på Rigsdagen for indførelse af trykkefrihed. Hans samlede økonomiske arbejder udkom 1877-80 i Helsingfors, indledet med en levnedsskildring af professor E.G. Palmén.

Litteratur 
 Pentti Virrankoski, Anders Chydenius – Demokratisk politiker i upplysningens tid (Oversat til svensk af Jan-Ivar Lindén och Joachim Mickwitz), Stockholm, Timbro, 1995. .

Eksterne henvisninger 

 Ander Chydenius-stiftelsen

Præster fra Finland
Præster fra Sverige
Præstestandens rigdagsmedlemmer
Økonomer fra Finland
Økonomer fra Sverige
Personer i oplysningstiden
Personer i frihedstiden
Faglitterære forfattere fra Finland
Personer i den gustavianske periode
De bedste grin

De bedste grin var et underholdende talkshow fra 2011 på TV 2 Charlie med Jarl Friis-Mikkelsen som vært.
I hvert program tog Jarlen imod et kendt komikerpar. De to gæster viste deres 
talent for inden for komik foran et publikum og seerne hjemme i stuerne

Komikerpar

Sæson 1

Sæson 2

Referencer 

Tv-programmer fra TV 2 Danmark
Talkshow fra Danmark
Humorprogrammer fra Danmark
Danske tv-serier fra 2010'erne
Moritz Hauptmann

Moritz Hauptmann (født 13. oktober 1792 i Dresden, død 3. januar 1868 i Leipzig) var en tysk komponist og musikforfatter.

Efter grundige studier såvel i violinspil som musikteori tog Hauptmann plads som violinist i Dresdens hofkapel, men opgav denne stilling for 1815 at følge en russisk fyrste som privat musiklærer. Under et femårigt ophold i Sankt Petersburg og Moskva fortsatte Hauptmann ivrig sine teoretiske studier og blev efter sin hjemkomst først medlem af operakapellet i Kassel, hvilket Spohr dirigerede, senere (1842) på Mendelssohns og Spohrs anbefaling kantor ved Thomas-skolen i Leipzig og snart efter lærer ved det nyoprettede musikkonservatorium.

Disse stillinger beklædte Hauptmann til sin død, og han, der nød anseelse som en af tidens mest fremragende teoretikere, uddannede talrige elever, blandt hvilke mænd som Ferdinand David, Friedrich Hermann, Friedrich Kiel, Carl Friedrich Weitzmann, Joseph Joachim, Hans von Bülow, Felix Dräseke, Arthur Sullivan, Edvard Grieg, Erik Siboni, Emil Hornemann og mange flere. (Listen over hans elever tæller mere end 300 navne). Han grundede med Schumann og flere Bach-Gesellschaft.

Hauptmanns kompositioner udmærker sig ved harmonisk form og skøn sangbarhed, men besidder ingen udpræget ejendommelighed. Mest udbredelse har hans senere arbejder (kirke- og vokalmusik, særlig flerstemmige sange) fundet. Sit højt ansete navn erhvervede Hauptmann sig imidlertid som teoretiker og forfatter. Hovedværket i så henseende er Die Natur der Harmonik und Metrik (1853, 2. oplag 1873), hvori han har nedlagt sine omfattende matematiske og — af Hegel påvirkede — filosofiske betragtninger over musikalske grundfænomener.

Dette er imidlertid et værk, som på grund af dets strengt videnskabelige indhold og form nærmest har virket indirekte ved sin fylde af fine enkeltundersøgelser og ved de impulser, det har givet senere musikskribenter. En fortsættelse deraf, Die Lehre von der Harmonik, som Hauptmann efterlod sig ved sin død, har hans elev Oscar Paul udgivet. Forskellige af Hauptmanns mindre afhandlingerer er samlede i Opuscula, og endvidere er udgivet hans særdeles indholdsrige og værdifulde Breve (til Hauser 2 bind 1871, til Spohr og andre 1 bind 1876).

Kilder 
 

Musikforskere fra Tyskland
Musikteoretikere
Komponister fra Tyskland
Kirkemusikkomponister
Violinister fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Salmonsens
Personer fra Dresden
Astor House

Astor House er en femetagers bygning i distriktet Hongkou i Shanghais centrum. Den neoklassiske barok blev bygget i  1846 under navnet Richard's Hotel and Restaurant, men fik navnet Astor House i 1857. Mange berømtheder har boet på hotellet, blandt andre den amerikanske general og senere præsident  Ulysses S. Grant, fysikeren Albert Einstein, musikeren Scott Joplin, filosoffen Bertrand Russell, balletdanseren Margot Fonteyn og stumfilmkomikeren Charlie Chaplin. Chiang Kai-shek sov her i 24 dage før han flygtede til Formosa i 1949.  

Astor House var den første bygning i Kina som fik elektrisk lys.

I 1990 blev hotellet det første tilholdssted for Shanghaibørsen. Senere blev det et hotel igen, under navnet Pujiang Hotel.

Det ligger tæt ved udløbet af Suzhous udløb i Huangpu-floden, nord for broen som fører syd til The Bund.

Links
 The Bund
 Astor House Hotel 

Hoteller i Kina
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Shanghai
Etableret i 1846
Simon Sechter

Simon Sechter (født 11. oktober 1788 i Friedberg i Böhmen, død 10. september 1867 i Wien) var en østrigsk musikteoretiker.

Sechter studerede i Wien og forblev her, først som hoforganist og (fra 1851) som lærer ved musikkonservatoriet. Han, der var en højt anset kontrapunktiker, udgav særlig Die Grundsätze der musikalischen Komposition (1853—54). Sechter optrådte også som komponist (kirke- og orgelværker, strygekvartetten: De 4 Temperamenter, en komisk opera), men var som sådan uden synderlig betydning. Som en af tidens første teorilærere talte Sechter adskillige senere vidt kendte musikere blandt sine elever (Schubert, Thalberg, Loewe, Henselt, Bruckner med flere).

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Musikforskere fra Østrig
Musikteoretikere
Komponister fra Østrig
Kirkemusikkomponister
Salmonsens
Østrigere i 1800-tallet
Jinjiang Hotel

Jinjiang Hotel er et af de mest luksuriøse hoteller i Shanghai i Folkerepublikken Kina. De oprindelig hotel går tilbage til 1930'erne og er omfattet af et kompleks af lejligheder, butikker, restauranter, haver og en offentlig hal. Frem til bygningen af hotelskyskrabere i 1980'erne og 1990'erne var dette hotellet et af de bedste i Shanghai. 

Da præsident Nixon besøgte Kina i 1972, boede den amerikanske delegation der. Shanghaikommunikéet blev undertegnet af USA og Kina her i 1972.

Hotellet blev renoveret i 1998.

Hoteller i Kina
Virksomheder i Shanghai
Grafisk facilitering

Grafisk facilitering er en metode til at kombinere grafik som bl.a. diagrammer, billeder, symboler og tekst til at lede personer mod et fælles mål under møder, seminarer, workshops eller konferencer. Grafikken bliver normalt tegnet i hånden af en person kaldet en grafisk facilitator, der kan skab grafik i realtid under begivenheden. Denne person kan enten arbejde alene eller sammen med en anden person kaldet en facilitator der hjælper med diskussionen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Graphic Facilitation 

Biblioteks- og informationsvidenskab
Grafik
Carl Rottmann

Carl Anton Joseph Rottmann (født 11. januar 1797 i Handschuhsheim ved Heidelberg, død 7. juli 1850 i München) var en tysk maler,  bror til Leopold Rottmann.

Han lærte først hos sin far, maleren og tegnelæreren Friedrich Rottmann og modtog uden synderlig tilfredsstillelse fra 1822 undervisning på Münchens Akademi. Fra det bayerske højland udvidede han på en rejse 1826—28 sit studiefelt til det italienske bjerglandskab. Resultatet heraf blev de grandiose og storlinjede 28 italienske landskaber i fresko i arkaderne i Münchens Hofgarten (1829—33, nu delvis ødelagte af vejrliget; kartonerne i Darmstadts Galleri). Efter en rejse til Grækenland 1834 malede han (enkaustisk på cementgrund) en cyklus af 23 landskaber, atter af betydelig linjeskønhed, men særlig ejendommelige ved deres fine lysvirkning (Münchens ny Pinakoteks "Rottmann Zimmer"). Flere af disse arbejder gengav han senere i olie. Staffelibilleder af Rottmann findes nu i mange tyske museer: Havkyst i storm (Schackgalerie i München), Æginatemplet (Raczynski-Galleri i Berlin), tre i Berlins Nationalgalleri etc. Rottmann indtager en fremragende plads i kunsthistorien; påvirket af Poussin og Joseph Anton Koch fortsætter han det heroiske landskab, der lægger alle landskabets bimotiver til side for at dvæle ved de store, karakteristiske træk, den monumentale linje virkning.

Kilder

Litteratur 

 Biografi ved Regnet Bayersdorfer i "Dohmes Kunst und Künstler" 

Malere fra Tyskland
Landskabsmalere
Tyskere i 1800-tallet
Salmonsens
Leopold Rottmann

Leopold Rottmann (2. oktober 1812 i Heidelberg – 26. marts 1881 i München) var en tysk landskabsmaler, bror til Carl Rottmann.

Rottmann malede, især i akvarel, mange bjerglandskaber, mere naturalistisk gennemførte end brorens. Han gjorde sig også fortjent ved udgivervirksomhed (Ornamente an der Bauwerken Münchens [1845—49] med mere).

Kilder 

 

Malere fra Tyskland
Landskabsmalere
Tyskere i 1800-tallet
Salmonsens
Volkswagen Sharan II

Volkswagen Sharan II og søstermodellen SEAT Alhambra er en bilmodel fra Volkswagen. Bilen er teknisk set baseret på Volkswagen Passat B6 og er efterfølger for Sharan I.

Modellen introduceredes på Geneve Motor Show 2010 og kom ud til forhandlerne den 3. september 2010 (Sharan) hhv. 2. oktober 2010 (Alhambra).

Design 
Modellen er designet af Walter Maria de’Silva og Klaus Bischoff. Såvel ind- som udvendigt genfindes stilelementer fra Touareg, mens fronten ligner Golf Plus. I modsætning til forgængeren er Sharan II udstyret med et skydedørssystem, som betjenes manuelt eller mod merpris elektrisk.

Teknik 
Start/stop-system og bremseenergigenvinding bidrager til nedsættelse af brændstofforbruget. En yderligere teknisk detalje er den adaptive undervognsregulering, af Volkswagen benævnt Dynamic Chassis Control (DCC). Kraftoverførslen foregår gennem en sekstrins manuel gearkasse eller en sekstrins DSG-gearkasse. Siden 2011 fås også en firehjulstrukket 4Motion-udgave.

Motorer

Udstyr 

Sharan II findes som fempersoners (2:3) eller som seks- (2:2:2) eller syvpersoners (2:3:2). Sæderne i begge de bageste rækker kan i modsætning til i forgængeren ikke tages ud hhv. eftermonteres.

Sharan findes i udstyrsvarianterne Trendline, Comfortline og Highline. Til standardudstyret hører i samtlige versioner syv airbags, ESP, elektrisk justerbare og opvarmelige sidespejle, elektrisk parkeringsbremse, bjergigangsætningsassistent samt børnesikring og el-ruder. På seks- og syvpersonersversionerne er trezonet klimaautomatik ligeledes standardudstyr. Mod merpris kan Sharan bl.a. udstyres med panoramaskydetag. I år 2012 kunne specialmodellen "MATCH" købes.

Bagagerum 
Ved en med EasyFold-systemet nedsænket tredje sæderække ligger bagagerumsvolumet på 711 liter. Hvis også anden sæderække nedfældes, ligger det på 2.297 liter.

Bagagerummet på fempersonersversionen har, heller ikke efter fremklapning af anden sæderække, ingen plan lasteflade. Under lastefladen er der monteret flade opbevaringsrum, hvilket har indflydelse på den tilladte lastfordeling.

Sikkerhed 
Modellen er i 2010 blevet kollisionstestet af Euro NCAP med et resultat på fem stjerner ud af fem mulige.

Kilder 

 Der neue Sharan, Technik und Preise. Modelljahr 2011.  (tysk)

Eksterne henvisninger 

 Officielt websted for Volkswagen Sharan 
 Officielt websted for SEAT Alhambra 

2
Store MPV'er
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 2010
Biler fra 2010'erne
Petar Nenadić

Petar Nenadic (født 28. juni 1986) er en serbisk håndboldspiller, som spiller for Veszprém KC. Han har tidligere spillet i FC Barcelona, TTH Holstebro og har spillet 67 landskampe og 167 mål for det serbiske landshold.

Kilder 

Håndboldspillere fra Füchse Berlin
Håndboldspillere fra FC Barcelona Handbol
Håndboldspillere fra Team Tvis Holstebro
Håndboldspillere fra Serbien
Domesnæs Fyr

Domesnæs Fyr () er et fyrtårn for enden af Domesnæsrevet på en kunstig ø seks kilometer nordøst for Domesnæs. Fyrtårnet afmærker Irbestrædets østligste punkt og Rigabugtens vestligste punkt.

Der har været fyrtårn på stedet siden 1875, i begyndelsen i form af et midlertidigt tårn. Før et egentligt fyrtårn blev opført fandtes her et forankret fyrskib. Det nuværende fyrtårn sattes i drift i 1884, og er et 21 meter højt rundt murstenstårn med dobbeltgalleri og lanterne. Tårnet er rødt og lanternens tag er sort. Fyrtårn, fyrbøders hus samt andre bygninger ligger indenfor et ottekantet beskyttende mur. Fyrtårnet er tændt hele døgnet året rundt i mørketid, og fyrtårnets hvide lys kan ses på 10 sømils afstand med to blink hvert tiende sekund. Fyrtårnet er kun tilgængeligt med båd og er ikke åbent for offentligheden.

Kilder 
 
 

Fyrtårne i Letland
Léonard Steyaert

Léonard Steyaert (født 28. maj 1907 død ukendt) var en belgisk bokser som deltog i de olympiske lege 1928 i Amsterdam.

Steyaert vandt en bronzemedalje i boksning under OL 1928 i Amsterdam. Han fik en tredjeplads vægtklassen mellemvægt og han tabte til Piero Toscani fra Italien og Jan Heřmánek fra Tjekkoslovakiet.

Der kom 17 boksere fra 17 lande som stillede op i vægtklassen som blev afholdt fra den 7. til 11. august 1928.

Eksterne henvisninger 
 Profil  på sportsreference.com 
 Biografi på BoxRec.com 
 

Boksere fra Belgien
Olympiske bronzemedaljevindere fra Belgien
Olympiske boksere
Boksere ved sommer-OL 1928
Max Pinlig 2 - sidste skrig

Max Pinlig 2 – sidste skrig (også kendt som Max Pinlig på højskole og Max Pinlig 2) er en dansk komediefilm fra 2011 baseret på tv-serien Max. Det er anden film i rækken om Max, hvoraf den første, Max Pinlig er fra 2008. Den blev efterfulgt af Max Pinlig 3 på Roskilde i 2012.

Handling 

Max har det besværligt med at gå i 9. klasse efter sommerferien og han skal finde en praktikplads, da han ikke ved, hvad han skal vælge. Han har også andre problemer, da hans kæreste Esther sender forvirrende signaler til ham, da hun omtaler ham som hendes kæreste, men ikke vil være sammen med ham. Samtidig vil hans mor have ham på en højskole i Jylland, hvor forholdet mellem mor og søn kulminerer. Det ender med, at han søger en praktikplads i en bank, men det er hans mor ikke tilfreds med, og så dukker Hassan og Esther op, fori de er bekymrede for ham, og Max presses til at få styr på sit liv.

Medvirkende 
 Samuel Heller-Seiffert – Max
 Mette Agnete Horn – Maxs mor
 Lars Bom – Steen Cold
 Anna Agafia Svideniouk Egholm – Esther
 Henrik Lykkegaard – Bankdirektør
 Anders Hove – Mogens
 Faysal Mobahritz – Hassan
 Florian Fastina - (Voiceover På Ugebladsoverskrifterne)
 Luca d'Apuzzo Poulsen
 Malika Ferot
 Camille-Cathrine Rommedahl
 Niels-Martin Eriksen- Thor

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 2011
Komediefilm fra Danmark
Familiefilm fra Danmark
Dansksprogede film
Film baseret på tv-serier
Film instrueret af Lotte Svendsen
Guy Siner

Guy Siner (16. oktober 1947, New York City) er en amerikanskfødt engelsk skuespiller bedst kendt for sin rolle som Løjtnant Hubert Gruber i den britiske Tv-serie 'Allo 'Allo!, der indspilledes i årene fra 1982 til 1992. Efter TV-serien endte arbejdede Siner en overgang i USA, hvor han boede i Los Angeles, Californien. Han er siden returneret til Storbritannien og bor nu i Chesham i Buckinghamshire. Siner har også medvirket i afsnit af TV-serierne: Jeg, Claudius som Pylades (1976), Babylon 5 (1997), Seinfeld som Mandel (1995), You Rang, M'Lord? som Noël Coward (1990), The Brittas Empire som Philip Silverman (1994), Martial Law som Dr. Dreece (1999), Diagnosis: Murder (1999), Secret Army (1979), Star Trek: Enterprise som Stuart Reed (2002) og i to Doctor Who-afsnit som Ravon i Genesis of the Daleks (1975). Han spillede også en mindre rolle i spillefilmen Pirates of the Caribbean: Den sorte forbandelse. Desuden, så har Siner lagt stemme til fire Star Wars-spil.

Eksterne henvisninger 
  
 

Skuespillere fra England
Personer fra New York City
Star Trek-skuespillere
Joseph Vissers

Joseph "Jos" Vissers (28. november 1928 – 18. april 2006) var en belgisk bokser som deltog i de olympiske lege 1948 i London.

Vissers vandt en sølvmedalje i boksning under OL 1948 i London. Han fik en andenplads i vægtklassen Letvægt. I finalen tabte han til Sydafrikanske Gerald Dreyer.

Vissers vandt tillige europamesterskabet i letvægt for amatører i 1947.

Efter sølvmedaljen ved den olympiske bokseturnering blev Visser professioenel, men uden større succes. Han tabte til danskeren Jørgen Johansen i 1950 i KB Hallen, og trak sig tilbage efter 14 kampe med 8 nederlag.

Eksterne henvisninger 
 Profil  på sportsreference.com 
 Biografi på BoxRec.com 
 

Boksere fra Belgien
Olympiske sølvmedaljevindere fra Belgien
Olympiske boksere
Boksere ved sommer-OL 1948
Cykeltrailer

En cykeltrailer er en trailer, som kan spændes på en cykel og bruges til at transportere bagage o.a. En tilkoblet cykeltrailer anses ikke som et særskilt køretøj.

Se også 
Ladcykel

Cykeludstyr
Anhængere
Maud Adams

Maud Solveig Christina Wikström (født 12. februar 1945 i Luleå i Sverige), bedre kendt som Maud Adams, er en svensk skuespiller og fotomodel, bedst kendt for sine roller som to forskellige bondpiger i The Man with the Golden Gun (1974) og som titelkarakteren i Octopussy (1983).

Adams' borgerlige navn er Maud Solveig Christina Wikström, og hun er datter af Thyra, en skatteinspektør, og Gustav Wikström, en revisor. På et tidspunkt ønskede hun at arbejde som oversætter, da hun taler fem sprog flydende. Hun blev opdaget som 17-årig i en butik af en fotograf, som spurgte om han kunne tage et billede af hende. Hun rejste til Stockholm og arbejdede som model. Adams flyttede siden til Paris og senere til New York City for at arbejde for Eileen Ford. Hendes skuespillerkarriere begyndte, da hun blev spurgt, om hun ville optræde i filmen The Boys In The Band (1970), hvor hun optrådte som fotomodel i filmens indledning. I 1970'erne gæsteoptrådte hun i amerikanske tv-serier som Hawaii Five-O og Kojak.

Eksterne henvisninger

Kildehenvisninger 

Filmskuespillere fra Sverige
Fotomodeller fra Sverige
Personer fra Luleå 
Bond-piger
Marty

Marty er en amerikansk film fra 1955. Filmen er blevet tildelt en lang række filmpriser, herunder Oscar for bedste film og Den Gyldne Palme.

Handling 

Slagteren Marty på 34 år bor i Bronx sammen med sin mor. Han er en venlig, men lidt akavet mand, der konstant bliver opfordret til at blive gift. Han har selv affundet sig med situationen, men overtales af sin insisterende mor til at gå til dans, og der træffer han Clara, der også er ensom og ude på et sidespor i livet.

Medvirkende (i udvalg) 
Ernest Borgnine – Marty
Betsy Blair – Clara 
Esther Minciotti
Augusta Ciolli

Priser

Oscars 
Marty blev nomineret til 8 Oscars:
Oscar for bedste film (vinder)
Oscar for bedste instruktør (vinder)
Oscar for bedste mandlige hovedrolle (vinder)
Oscar for bedste filmatisering (vinder)
Oscar for bedste kvindelige hovedrolle
Oscar for bedste mandlige birolle
Oscar for bedste scenografi
Oscar for bedste fotografering

Den Gyldne Palme 
Den Gyldne Palme (vinder)
OCIC-prisen (Office Catholique International du Cinéma), uddelt på festivallen i Cannes (vinder)

BAFTA Awards 
 BAFTA Award Bedste udenlandske skuespiller (vinder)
 BAFTA Award Bedste udenlandske skuespillerinde (vinder)
 BAFTA Award Bedste film (nomineret)

Golden Globe 
 Golden Globe for bedste skuespiller - drama (vinder)

Bodilpris 
 Bodilprisen for bedste amerikanske film (vinder)

Eksterne henvisninger 
 Marty på Filmsite
 

Amerikanske film fra 1955
Dramafilm fra USA
Engelsksprogede film
Oscar for bedste film
Oscar for bedste mandlige hovedrolle
Oscar for bedste instruktør
Oscar for bedste filmatisering
Bodilprisen for bedste amerikanske film
De Gyldne Palmer
Cydia

Cydia er en softwareapplikation til operativsystemet iOS, der gør det muligt for brugere af applikationen at downloade softwarepakker (heriblandt andre applikationer) til deres iOS-enheder såsom iPhone, iPod Touch og iPad udenom Apples egen App Store.

Applikationen er udviklet af Jay Freeman, der også er kendt under kunstnernavnet saurik og er udgivet i marts 2008.

Cydia gør det muligt at få tredjepartsapplikationer, som ikke er godkendt af Apple Inc., downloadet til enheden. Betingelsen for at installere Cydia på en given iOS-enhed er dog, at den enkelte enhed har været udsat for et såkaldt jailbreak, der muliggør, at brugeren opnår root access i det ellers lukkede operativsystem.

Kilder 
 Sauriks hjemmeside
 Cydia

IOS programmer
Software