kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Linnerup Kirke

Linnerup kirke ligger i Linnerup Sogn, i det tidligere Vrads Herred Skanderborg Amt, nuværende Hedensted Kommune, Region Midtjylland. Kirken var muligvis viet til Sankt Peter i middelalderen. Kirken blev opført i romansk tid med blev næsten nybygget i forbindelse med en restaurering i 1866, da skibet blev nedrevet og genopbygget af de gamle materialer, ved denne ombygning blev skibet forlænget mod vest. Koret blev skalmuret med små mursten i 1880. Kirken var oprindelig en kvaderstenskirke opført over skråkantsokkel, det tilmurede vindue i østgavlen er den eneste bevarede detalje. Tårnet blev opført i 1866.

Koret fik indbygget krydshvælv i sengotisk tid, korbuen er ombygget men er stadig rundbuet og har nederst bevaret kvaderstensvangerne, skibet har fladt træloft fra ombygningen i 1866. I korhvælvet har man afdækket sengotiske kalkmalerier af den såkaldte Liljemester, der nærmest må opfattes som en fællesbetegnelse for jyske håndværksmalere i begyndelsen af 1500-tallet, den noget skematiske lilje nederst i hvælvkapperne ses i mange jyske kalkmaleridekorationer fra denne periode. I østkappen ses en noget naiv fremstilling af Livshjulet med de fire konger, der vil blive konge, er konge, har været konge og engang var konge, et Memento Mori (:husk du skal dø) om livets forgængelighed, desuden ses skematisk udførte rosetter. Kalkmalerierne blev restaureret af E. Lind i 1961. Den kalkmalede dekoration på triumfvæggen er udført af Johan Thomas Skovgaard i 1924, motiver er "Ligesom en hjort skriger efter vand," omkring korbuen står to hjorte, der drikker af vandet som udstrømmer fra korset over korbuen. Altertavlen er en kopi efter Bloch fra 1893. Prædikestolen er fra omkring 1600. En Mariafigur fra en sengotisk krucifiksgruppe er opsat på skibets vestvæg.
Den romanske granitfont har glat kumme med tovsnoning omkring mundingsranden, den firkantede fod har kraftige hjørneudsmykninger.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Hideko Bondesen på nordenskirker.dk 
 Linnerup Kirke hos KortTilKirken.dk
 Linnerup Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Hedensted Kommune
Kirker i Skanderborg Amt
Kirker i Haderslev Stift
Johan Thomas Skovgaard

Johan Thomas Skovgaard (29. august 1888 – 25. oktober 1977) var en dansk maler, søn af Joakim Skovgaard; han udførte især kirkeudsmykninger og bogillustrationer. 

Efter uddannelse som gartner 1904-07 fik han tegneundervisning på Teknisk skole i København hos Holger Grønvold 1907-08. Fra 1908-11 gik han på Kunstakademiet i København hos Viggo Johansen og fik vejledning af Poul Christensen. I 1911 var han medhjælper hos farbroderen Niels Skovgaard på Høve Frimenighedskirke og blev siden medhjælper hos faderen på Viborg Domkirke fra 1912, i 1919 på Hvirring Kirke og på Lund Domkirke 1924 og 1927. Johan Thomas Skovgaard har udført talrige kirkeudsmykninger samt oliemalerier, tegninger, raderinger og bogillustrationer. Han var påvirket af faderen men danner samtidig overgang til en halvabstrakt naturalisme. Ud over figurkompositioner er hans motivkreds landskaber og dyr, specielt fugle.

Kirkeudsmykninger 
 Bejsnap Kirke altertavle (1914); 
 Svogerslev Kirke altertavle (1918); 
 Vanløse Kirke glasmalerier (1919); 
 Mygind Kirke altertavle (1920); 
 Ålborg Hospitalskirke altertavle. (1924); 
 Linnerup Kirke freskomalerier (1924); 
 Blære Kirke altertavle (1925); 
 Vojens Kirke glasmalerier (1925); 
 Jelling Kirke freskomalerier (1926); 
 Messiaskirken glasmalerier (1926, 1956); 
 Egens Kirke altertavle (1928); 
 Ørding Kirke freskomalerier (1929); 
 De døves Kirke alterfresko 1929; 
 Nørre Bjert Kirke altertavle (ca. 1930) glasmalerier (1935); 
 Tårnby Kirke freskomalerier efter udkast af Joakim Skovgaard (ca. 1930); 
 Durup Kirke altertavle (1931); 
 Brøns Kirke glasmalerier (1931); 
 Snejbjerg Kirke altertavle (1933); 
 Genner Kirke glasmalerier (ca. 1935); 
 Sønder Dråby Kirke maleri 1935; 
 Nykøbing Sankt Clemens Kirke fresko 1936; 
 Stokkemark Kirke glasmalerier (1937); 
 Butterup Kirke altertavle (1938); 
 Kirke Skensved Kirke glasmalerier (1939); 
 Ørum Kirke (Bjerre Herred) relieffer i alterbord 1940; 
 Gershøj Kirke glasmalerier (1941); 
 Kirke Helsinge Kirke glasmalerier (1942); 
 Vedbæk Kirke glasmalerier (1946); 
 Pjedsted Kirke glasmalerier (ca. 1946); 
 Vester Tostrup Kirke altertavle (1947); 
 Gjerlev Kirke altertavle (1949); 
 Jegerup Kirke altertavle (1949); 
 Dåstrup Kirke glasmalerier (1949); 
 Fiskbæk Kirke altertavle (1950); 
 Hobro Kirke alter 1952 efter tegninger af Joakim Skovgaard; 
 Skanderup Valgmenighedskirke glasmalerier (1958);
 Kregme Kirke glasmalerier (1950-61); 
 Sir Kirke altertavle 1959; 
 Dybbøl Kirke galvlmalerier på stoleværk 1959; 
 Odense Valgmenighedskirke glasmalerier. (1963). 
 Immanuelskirken relief; Øster Velling Kirke krucifiksgruppe; 
 Hvirring Kirke alterudsmykning

Eksterne kilder/henvisninger 
 
 Hideko Bondesen på nordenskirker.dk 

Personer fra København 
Malere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Johan Thomas
Dykkerrefleks

Dykkerrefleksen er en række fysiologiske ændringer, der gør det muligt at foretage langvarige dyk under stort tryk. Det udarter i lavt hjerteslag, sammentrækning af kar og ændret blodtilførsel.

Det blev først iagttaget hos havdyr som hvaler, delfiner, pingviner og sæler, og helt op til 1950'erne troede ingen, at mennesket havde denne refleks. I dag ved vi, at alle de træk, som kendetegner havpattedyrenes dykkerrefleks, også findes hos mennesker.

Tilstanden kan også forekomme i forbindelse med drukneulykker, hvor kroppen sættes på "standby" (herunder bevidstløshed og hypotermi) i stedet for at gå i stå (hjertestop). Der er eksempler på, at mennesker har overlevet i 66 minutter i vandet uden neurologiske skader.

Ekstern henvisning 
 Ugeskrift for Læger – Overlevelse i koldt vand

Kilder 

Dykning
Erich Mielke

Erich Fritz Emil Mielke (født 28. december 1907 i Berlin, død 21. maj 2000 i Berlin) var en drabsdømt tysk kommunist og minister for Ministerium für Staatssicherheit i DDR fra 1957 til DDR's sammenbrud i 1989.  Efter Murens fald blev han i oktober 1993 dømt for mordet på to politimænd begået i 1931.

Liv 
Mielke blev allerede medlem af det tyske kommunistparti i 1920'erne og deltog i gadekampe mod højreorienterede Frikorps. Den 9. august 1931 skød og dræbte han og Erich Ziemer på opfordring af DDR's senere statsleder Walter Ulbricht Paul Anlauf og Franz Lenck. Efter drabet på de to politimænd flygtede han til Sovjetunionen. I 1934 blev han dømt in absentia. Tre andre kommunister blev arresteret og dødsdømt.

Fra 1932 gik Mielke på Kominterns militærpolitiske skole og senere på Leninskolen. På grund af sit omdømme som pålidelig stalinist, som blindt adlød ordrer fra toppen, overlevede han Stalins udrensninger, som ellers gik hårdt ud over tyske kommunister i Sovjetunionen.

Mellem 1936 og 1939 blev han sendt til Spanien i Den spanske borgerkrig som politisk kommissær. Efter borgerkrigen og i begyndelsen af 2. verdenskrig gik han under jorden i Frankrig og Belgien. Han blev interneret i Vichy-Frankrig og involverede sig i den illegale KPD-ledelse.

I 1945 blev han sendt tilbage til Tyskland som sovjetisk politiinspektør med den opgave at bygge en sikkerhedsstyrke, som skulle sikre kommunistpartiets kontrol i den sovjetiske besættelseszone, det senere DDR. Han var medlem af SEDs centralkomité fra 1950 til 1989.

Mielke havde som chef for Stasi 85.000 heltidsansatte og 170.000 uofficielle medarbejdere, som overvågede befolkningen. Så mange arbejdede for Stasi, at der i hver offentlig bygning var mindst en, som holdt Stasi informeret om alt, som foregik. På Mielkes ordre udførte Stasi bortførelser, forfølgelser, chikane, fængslinger og tortur af tusindvis af borgere. Mielke var en af de mægtigste og mest frygtede mænd i DDR.

Efter murens fald blev Mielke arresteret og i oktober 1993 dømt til seks års fængsel for drabet på politimændene Paul Anlauf og Franz Lenck. Retssagen fandt sted samme sted som retssagen i 1934. På grund af dårligt helbred slap han for at afsone, og af samme grund blev videre strafforfølgelse for forbrydelser begået som stasichef indstillet. Han døde i 2000 på et plejehjem i Berlin og blev begravet i de ukendtes grav. Talen ved hans begravelse blev holdt af tidligere stasi-generalmajor Willi Opitz.

Stasi
Kommunister fra Tyskland
Politikere fra DDR
Personer fra Berlin
Mordere fra Tyskland
Evisu

Evisu, eller Evisu Genes, er en japansk tøjproducent, der blev grundlagt i 1988 af Hidehiko Yamane. Producenten er specialiseret i at producere højkvalitets denimtøj gennem traditionelle arbejdsintensive metoder.

Evisu, Ebisu, Evis, Yebisu eller Hikuro eller Kotoshiro-nushi-no-kami er navnet på den japanske gud for held og lykke, for arbejdstagere og for børns sundhed. Han er en af de syv guder for held. Evisu illustreres ofte med et muntret smil og en fiskestang. Yamane valgte navnet Evisu hans fem yndlingsting er fiskeri, penge, øl, kvinder og golf.

Referencer 

Beklædningsvirksomheder fra Japan
Virksomheder i Osaka
Billie Jean

"Billie Jean" er en hit-single fra 1982 fra Michael Jacksons Thriller-album. Nummeret var nummer 1 på adskillige hitlister, bl.a. på amerikanske og britiske hitlister. Nummeret betragtes i dag ikke blot som Michael Jacksons største hit, men måske et af de største hit nogensinde.

Baggrund 
Teksten og historien fra "Billie Jean" er baseret på en virkelig historie. Jackson synger om en kvinde, der påstår, at Jackson er far til hendes barn. I virkeligheden blev Jackson i starten af 1980'erne forfulgt af en stalker, som påstod, hun var gift med Jackson, og at han var far til hendes tvillingebørn. Kvinden blev senere indlagt på et psykiatrisk hospital.
I 2008 var der igen en hændelse, hvor den samme kvinde brød ind i Jacksons ranch "Neverland", stadig med de samme påstande. Hun blev dog straks anholdt og nåede aldrig i kontakt med Jackson.

I Grand Theft Auto: Vice City til PlayStation 2 fra 2002 er "Billie Jean" et af numrene på radiostationen Flash FM.

Musikvideo 

Udover at sangen var et stort hit, så medfulgte der også en berømt koreografi fra Michael Jackson til sangen. Ved Motown 25-showet fremførte Michael Jackson for første gang sin moonwalk live. Derudover var hele koreografien under koncerten ren improvisation.

Sange af Michael Jackson
Sverd i fjell

Sverd i fjell eller på dansk Sværd i bjerget er et monument inderst i Hafrsfjord i Stavanger kommune. Monumentet er lavet af billedhuggeren Fritz Røed fra Bryne og blev afsløret af Kong Olav i 1983. Det er tre store sværd er sat ned i klippen, til minde om Slaget i Hafrsfjord i 872, da Harald Hårfagre samlede Norge til et rige.

Det største sværd repræsenterer den sejrende konge, mens de to andre symboliserer de tabende småkonger. Mindesmærket er også et fredssymbol – sværdene er sat ned i bjerget for aldrig at skulle bruges igen.

Eksterne henvisninger 
 Sverd i fjell www.visitnorway.com (dansk)
 Sverd i fjell  Madla historielag
 Sverd i fjell  www.regionstavanger.com

Norges historie
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Stavanger
Kultur i Stavanger
Ferromagnetisme

Ferromagnetisme er den type magnetisme, de fleste kender og repræsenteres blandt andet i magneter. Ferromagnetisme er det fænomen, at et materiale – for eksempel jern – bliver magnetiseret i et magnetfelt og forbliver sådan efter det fjernes fra de pågældende omgivelser.

Mekanisme 
Det skyldes at uparrede elektroners spin orienterer sig parallelt inden for små områder, de såkaldte domæner. Magnetiseringen i de forskellige domæner peger i forskellige retninger, men når det ferromagnetiske materiale placeres i et ydre magnetfelt, magnetiseres det i samme retning som det ydre felt. Det skyldes dels at domæner drejer sig, dels at de domæner som i forvejen vender rigtigt, vokser på bekostning af de øvrige.

Når alle domæner peger i samme retning, kan magnetiseringen ikke øges yderligere. Mætningsmagnetiseringen yder typisk et bidrag til den magnetiske fluxtæthed der er tusindvis gange større end det ydre felt, som afstedkom magnetiseringen. Herpå beror anvendelsen af jernkerner i elektromagneter.

Magnetiseringen aftager med stigende temperatur. Når temperaturen overstiger en vis grænse, den såkaldte Curie-temperatur, som karakteriserer det pågældende materiale, falder magnetiseringen til nul. For jern er Curie-temperaturen 1.043 K = 770 °C.

Magnetisme
Jean-Baptiste Greuze

Jean-Baptiste Greuze (født 21. august 1725, Tournus, død 4. marts 1805, Paris) var en fransk maler, kendt for sine portrætter og genremalerier.

Eksterne henvisninger 
 

Malere fra Frankrig
Frimurere fra Frankrig
Portrætmalere
Franskmænd i 1700-tallet
Franskmænd i 1800-tallet
Medlemmer af Académie royale de peinture et de sculpture
Stephen Williams

Stephen Williams er en canadisk instruktør af film og tv-serier, der bl.a. har arbejdet på adskillige Lost-afsnit.

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra Canada
Tjek fødselsår
Joel Ballin

Joel "John" Ballin (født 22. marts 1822 i Vejle, død 21. marts 1885 i København) var en dansk kobberstikker og kunstmaler. Han var blandt andet medstifter af Kunstnerforeningen af 18. november i 1842.

Ballin var søn af en lysestøber og kom allerede som stor dreng til København for at komme i malerlære, og han blev optaget på Kunstakademiet, fra 1842 på Modelskolen her, hvor han blandt andet blev undervist af J.L. Lund og C.W. Eckersberg. Allerede tidligt begyndte Ballin at interessere sig for en nyopfundet teknik, kemitypi, og han rejste i 1846 til Leipzig, hvor han var med til at udvikle denne metode sammen med opfinderen, den danske fotograf Christian Piil. Med midler fra Den Reiersenske Fond gav rejste han til Paris, hvor han gennemførte en gravør- og kobberstikuddannelse (sidstnævnte var han begyndt på i Leipzig). Han gennemførte også en maleruddannelse på École des Beaux-Arts.

Han lavede en række almindelige kobberstik som Le maitre d’école efter Adriaen van Ostade og En ung Pige efter Jan Victor, som han havde set på Louvre. Senere gik Ballin over til at bruge en kombination af af radering, gravstik og roulet, og han bidrog til forskellige udstillinger i den franske hovedstad. Ved en af disse vandt han i 1861 en guldmedalje af 3. klasse, hvilket betød, at han blev anerkendt i sit fødeland, idet Kunstakademiet tildelte ham et toårigt stipendium samt et beløb fra Kultusministeriet. I 1862 blev en samling af hans blade udstillet på Charlottenborg, og de indbragte ham en udnævnelse til Ridder af Dannebrog.

I 1870 forlod han igen Danmark og bosatte sig i 1870-83 i London. I 1877 blev han medlem af Kunstakademiet, og i 1883 vendte han tilbage til København, hvor han dels underviste unge kobberstikkere, dels fik til opgave at lave kobberstik af en række eksisterende danske værker af blandt andet Carl Bloch og Wilhelm Marstrand. Disse opgaver blev imidlertid kun delvis gennemført, idet han blev ramt af sygdom og døde i 1885. Han er begravet på Mosaisk Nordre Begravelsesplads.

Udvalgte værker 
 Kobberstik
 The pool of Bethesda og Af Inkvisitionens Annaler (efter Edwin Long)
 Tartuffe (efter C. Hoff) 
 Les Adieux (efter James Tissot)
 Biskop Rønnov forsvares af Hans Tausen mod Almuens Angreb (efter Carl Bloch)
 Christian IV på Trefoldigheden (ufuldendt, efter Wilhelm Marstrand)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Kobberstikkere fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Personer fra Vejle
Danskere i 1800-tallet
Joel
Jøder fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Medlemmer af Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster
Richard Brinsley Sheridan

Richard Brinsley Sheridan (født 30. oktober 1751 i Dublin, død 7. juli 1816 i London) var en irsk skuespilforfatter og politiker.

R.B. Sheridan var søn af skuespiller og teaterleder Thomas Sheridan (1719-88) og forfatter Frances Chamberlaine (1724-66). Familien flyttede permanent til London i 1758. Her gik Richard på den berømte privatskole Harrow School. Han begyndte at studere jura og at komme sammen med skuespilleren Elizabeth Linley (1754-92).  Han afbrød studierne pga. familiernes modstand mod forbindelsen og flygtede til Frankrig i 1772. Da parret var gift og vendte tilbage i 1773, bosatte det sig i London, og Sheridan begyndte at skrive for scenen. Hans komedier blev en succes, der gjorde ham i stand til i 1778 at købe Drury Lane teatret sammen med to venner. Hans mest berømte stykke The School for Scandal (på dansk: Bagtalelsens Skole) fra 1777 regnes som en af de største komedier, der er skrevet på engelsk.

Som politiker blev Sheridan en ledende skikkelse i Whig-partiet. Han kom ind i parlamentet i 1780 og var der til 1812. Hans politiske karriere omfattede poster som finan- og flådeminister (Treasurer of the Navy).

Værker 
Flere af sheridans værker er oversat til dansk.
 The Rivals (uropført 17. januar 1775) – dansk oversættelse ved N.T. Bruun (1798): Medbeylerne, ved Ludolph Fog (1852): Medbejlerne, ved Erik H. Madsen (1967): Rivalerne, dansk uropførelse 19. november 1799 på Det kongelige Teater
 St Patrick's Day, or The Scheming Lieutenant (uropført 2. maj 1775)
 The Duenna, opera, (uropført 21. november 1775) – dansk oversættelse ved Carl Engholm: Lille Salomon!, uropført 19. december 1869 på Casino.
 A Trip to Scarborough (uropført 24. februar 1777)
 The School for Scandal (uropført 8. maj 1777) – dansk oversættelse ved A.G. Thoroup (1784): Bagtalelsens Skole, ved N.V. Dorph (1841), dansk uropførelse 8. januar 1784 på Det kgl. Teater, frem til 1975 opført 199 gange smst. 
 The Camp (uropført 15. oktober 1778)
 The Critic, or A Tragedy Rehearsed (uropført 30. oktober 1779)
 The Glorious First of June (uropført 2. juli 1794) – Sheridan skrev sangene til en velgørenhedsforestilling til fordel for sømændsenker og børn fra slaget den 1. juni
 Pizarro (uropført 24. maj 1799) – er en oversættelse og bearbejdning af det tyske skuespil: Die Spanier in Peru, oder Rollas Tod af August von Kotzebue – dansk oversættelse ved N.T. Bruun: Pizarro eller Rollas Død – dansk uropførelse 30. maj 1818 på Det kgl. Teater.

Eksterne henvisninger 

 Tekster af Sheridan – Project Gutenberg

Digtere fra Irland
Dramatikere fra Irland
Let Me Down Slow

"Let Me Down Slow" er en den anden sang fra The Rolling Stones album A Bigger Bang fra 2005.

Sangen er hovedsagelig en Jagger komposition selvom den, ligesom alle de andre sange, bliver krediteret til makkerparret Mick Jagger og Keith Richards. Richards sagde i 2005:” Mick kom op med den grundlæggende sang, men jeg kom på tonen… Men jeg vil sige at denne her er mere Mick end mig, absolut. Det kan du høre .”

Til indspilningen sang Jagger, mens Richards spillede akustisk og elektrisk guitar. Ron Wood spillede den elektriske slide guitar, mens Charlie Watts og Darryl Jones henholdsvis spillede trommer og bass. Koret bestod af Richards og Jagger .

Eksterne henvisninger 

Tekst

Fodnote 

Rolling Stones-sange
Mejlby Kirke

Mejlby Kirke ligger i Mejlby Sogn i det tidligere Øster Lisbjerg Herred, Randers Amt, nu i Aarhus Kommune, Region Midtjylland. Kirken er beliggende 20 km nord for Aarhus.

Apsis, kor og skib er opført i romansk tid af granitkvadre over dobbeltsokkel, halv attisk profil over skråkant. Kirken blev kraftigt restaureret i 1874, ved den lejlighed blev skibets murværk nedrevet og bygget op igen. Norddøren er tilmuret men den oprindelige tympanon med to løver og omløbende tovstav er bevaret. Tårnet blev opført i 1957 over et våbenhus fra 1874. Mod vest fik våbenhuset indsat den tidligere sydportal, der har en vis tilknytning til Horder. Karmstenene har tovstave og en løve, på tympanonen ses Kristus mellem Peter og Paulus. Enkelte rundbuevinduer er bevaret.

Under tagudhænget på vestsiden af skibet findes en skaktavlkvader med 8 vandrette og 7 (8?) lodrette rækker. Skaktavlmønsteret er udført på en forhøjning midt på stenen.

Kor og skib har fladt bjælkeloft. Apsisbuen er bevaret med skråkantprofilerede kragbånd. I 1990 måtte kirken restaureres pga. revner i murværket. Den gamle altertavle fra 1934 med en kopi efter Skovgaard blev udskiftet med en Kristusfigur af Valdemar Foersom Hegndal, som desuden udarbejde kirkerummets farvesammensætning og tegnede tre glasmosaikker til koret over de tre højtider, Pinse, Jul og Påske. Kun vinduet mod syd har fået indsat Pinsen, de øvrige må vente til økonomien tillader. Prædikestolen er fra 1857. På sydvæggen er opsat en Mariafigur, som formodentlig stammer fra et sengotisk Maria-alter.

Den romanske granitfont har løver i lavt relief på kummen samt løver og fugle på den firkantede fod.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 

 Mejlby Kirke  hos nordenskirker.dk
 Mejlby Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Aarhus Kommune
Kirker i Randers Amt
Kirker i Århus Stift
Christian Piil

Christian Actonius Theodorus Piil (20. januar 1804 på Løjtved Gods ved Svendborg – 2. oktober 1884 i Christianstad) var en dansk guldsmed, fotograf og opfinder af kemitypi.

Piil blev guldsmed og nedsatte sig som sådan i Århus. Men da han fik en tommelfinger knust i et valseværk, kunne han ikke længer arbejde i sit håndværk, og han, der allerede tidligere havde givet sig af med at opfinde, begyndte nu at arbejde på at tilvejebringe raderinger i zinkplader, der ved en slags kemisk behandling kunde blive brugbare til trykning i bogtrykkerpressen. Han nåede målet, og 1842 fik han af Industriforeningen i København en anbefaling, der indbragte ham en belønning fra Christian 8. 1843 flyttede han til København. Her udstillede han på Industriudstillingen i 1844 og på Charlottenborg 1845, det første sted sammen med kobberstikkeren Peter Christian Schøler, opfinderen af den såkaldte stylografi. Men derpå drog han til Tyskland. 1846 arbejdede han i Leipzig, 1849 trykkede han banknoter i Chemnitz, 1851 forsøgte han i statsbogtrykkeriet i Wien at ætse daguerreotypier til brug i bogtrykkerpressen osv. 1855 vendte han tilbage til København, hvor han begyndte udgivelsen af et månedsskrift, men væsentlig virkede som fotograf. 1858 udstillede han på Charlottenborg sammen med en søn et blad i såkaldt hyalografi, 1861 udgav han en fotografisk håndbog. Fra 1867 levede han hos sin nævnte søn, der havde nedsat sig som fotograf i Christianstad i Sverige. Hos ham døde han 2. oktober 1884. 12. juni 1832 havde han ægtet Jensine Zarette Lindbom (1807 – 1853).

Eksterne henvisninger 

Opfindere fra Danmark
Fotografer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Fyn
Guldsmede fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
P.C. Schøler

Peter Christian Schøler (13. juli 1803 i Hammel – 16. november 1867 i Vester Hassing Præstegård) var kobberstikker og opfinder, bror til Laurids og Vilhelm Schøler.

Først i en alder af 24 år fik han, der hidtil havde ernæret sig som huslærer i forskellige familier, lejlighed til at søge kunstnerisk uddannelse; han kom ind på Akademiet, malede under J.L. Lund og lagde sig samtidig efter kobberstikkerkunsten. Sit første stik, et landskab efter Jens Peter Møller, udstillede han i 1833; senere stak han forskellige billeder af de Vries, Jakob Ruisdael og flere. Mere opmærksomhed end ved sine kobberstik, der ikke hæver sig over det respektable, vakte han ved opfindelsen af en egen reproduktionsmåde, stylografien; for at bringe denne ud i livet fik han af regeringen ret betydelige understøttelser, så han endog en tid kunne holde en anstalt for stylografi i gang i Berlin, men interessen for opfindelsen tabte sig snart, da det viste sig, at de resultater, der ved den kunne opnås, ingenlunde var betydelige; særlig var og blev den streg, der fremkaldtes efter den schølerske metode, altid død og mere eller mindre uren. Schøler ægtede 1843 Henriette Florentine Schouw.

Han er begravet på Vester Hassing Kirkegård.

Kilder 
  Biografi af Sigurd Müller

Eksterne henvsininger 
 

Opfindere fra Danmark
Kobberstikkere fra Danmark
Litografer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Hammel
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon