kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pervomajsk

Pervomajsk (, }, ) er en by i Mykolaiv oblast, Ukraine og det administrative centrum for Pervomajsk rajon. Administrativt er byen betegnet som en By af regional betydning og hører ikke til rajonen. Den ligger ved floden Sydlige Buh, som gennemskærer byen.
Byen havde i 2021 en befolkning på omkring 63.377.

Historie 
Byen blev dannet af tre nabobyer: landsbyen Holta (Голта) og byen Bohopil (Богопіль) omkring en amtsby Olviopol (Ольвіополь) der blev slået sammen. Sammenlægningen blev vedtaget af den alukrainske centrale eksekutivkomité den 6. juni 1919. Disse byer eksisterede fra 1773, og den første bosættelse i området blev nævnt allerede i 1676.

I det 17. århundrede var Holta en del af , Bohopil var toldsted i Den polsk-litauiske realunion og Olviopol var en del af Det Russiske Kejserrige.

Den anden verdenskrig 
Under Anden Verdenskrig blev Pervomajsk besat af Aksemagterne i 1941 og blev delt mellem tyske besættelsesmyndigheder på den østlige bred (Bohopol og Olviopol) og det rumænsk besatte Region Transnistrien mod vest (Holta). Holta fungerede som centrum for Golta judeţ' (distrikt) i Transnistrien. I Pervomajsk var mere end 1/3 af befolkningen jødiske før krigen, men de fleste blev myrdet under besættelsen.

Byen var efter krigen hjemsted for 46. Raket Division med Interkontinentale ballistiske missiler i Sovjetunionens atomvåben, under Den kolde krig. Anlægene blev nedlagt og destrueret, efter nedrustningsforhandlingerne i 1990'erne.

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Byer i Mykolajiv oblast
Den enogfyrretyvende

Den enogfyrretyvende eller Den 41. (, translit.: Sorok Pervyj) er en sovjetisk spillefilm fra 1956 produceret af Mosfilm og instrueret af Grigorij Tjukhraj.
Den er baseret på en roman af Boris Lavrenyov med samme navn. Den havde Izolda Izvitskaya og Oleg Strizhenov i hovedrollerne. Filmen, der er en genindspilning af filmen Træffer nr. 41 fra 1927, foregår under Den russiske borgerkrig og fortæller historien om en tragisk romance mellem en kvindelig snigskytte fra Den røde hær og en officer fra Hvide hær.

Filmen havde dansk premiere i november 1957.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1956
Dramafilm fra Sovjetunionen
Krigsfilm fra Sovjetunionen
Grigorij Tjukhraj

Grigorij Tjukhraj (russisk: Григо́рий Нау́мович Чухра́й) (født den 23. maj 1921 i Melitopol i det Ukraine, død den 28. oktober 2001 i Moskva i Rusland) var en sovjetisk filminstruktør og manuskriptforfatter.

Tjukhrajs opnåede stor kunstnerisk succes og mange af hans film blev distribueret i Vesten. Hans film Historien om en soldat modtog i 1961 en Bodil for bedste ikke amerikanske film, ligesom filmen ved den 34. Oscaruddeling, der fandt sted i 1962, blev nomineret til en Oscar for bedste originale manuskript.

Filmografi 
 Den een og fyrretyvende (Сорок первый, 1956)
 Historien om en soldat (Баллада о солдате, 1959)
 Den rene himmel (Чистое небо, 1961)
 Der var engang en gammel mand og en gammel kone (Жили-были старик со старухой, 1965)
 Trjasina (Трясина, 1977)
 Zjizn prekrasna (Жизнь прекрасна, 1979)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Sovjetunionen
Manuskriptforfattere fra Ukraine
Adyen

Adyen er en hollandsk it-virksomhed, der udvikler og driver betalingsløsninger til e-handel, mobiltelefoni og point of sale. Adyen tilbyder erhvervsdrivende mulighed for at modtage elektronisk betaling via kreditkort, debitkort, kontooverførsel og straksoverførsel via netbank.
Adyen blev etableret i 2006 af professionelle, der tidligere havde arbejdet med betalingsløsninger. Flere nøglemedarbejdere havde tidligere haft job hos Bibit.

Referencer 

It-virksomheder fra Nederlandene
Virksomheder i Amsterdam
KPN

KPN N.V. (tidligere Koninklijke PTT Nederlands) er en hollandsk telekommunikationsvirksomhed. Forretningen omfatter mobiltelefoni, fastnet, bredbånd, tv og detailhandel. I 2020 var omsætningen på 5,283 mia. euro.

KPN i dets nuværende form begyndte i 1989, da det statsejede (post-, telefoni- og telegrafvæsen) blev reorganiseret som en privat virksomhed med navnet Koninklijke PTT Nederlands. KPN drev også postvirksomhed indtil 1998, hvor TNT N.V. (i dag PostNL) blev oprettet som et selvstændig postselskab.

Referencer 

Telekommunikationsvirksomheder fra Nederlandene
Frederik 5., borggreve af Nürnberg

Frederik 5., borggreve af Nürnberg (født omkring 1333, død 21. januar 1398) var den tredje sidste borggreve af Nürnberg. På den tysk–romerske kejsers vegne havde han kommandoen over byens strategisk vigtige fæstning. 

Kejser Karl 4. ophøjede ham til rigsfyrstestanden. Dermed blev Frederik 5. den første borggreve, der fik kongelig rang.

Hans sønner og nogle af svigersønnerne opnåede fremtrædende stillinger i Det tysk-romerske Rige, mens ugifte døtre blev knyttede til klosterene.

Sønner 
Begge sønner kom til at efterfølge faderen som borggrever af Nürnberg.

 Johan 3., borggreve af Nürnberg og markgreve af Brandenburg–Kulmbach (Brandenburg–Bayreuth), blev den næstsidste borggreve af Nürnberg.

 Kurfurste Frederik 1. af Brandenburg, sidste borgreve af Nürnberg, slægtens første kurfyrste. Forfader til kongerne af Preussen i 1701–1918 og til de tyske kejsere i 1871–1918.

Døtre og svigersønner 
 Elisabeth af Hohenzollern-Nürnberg, gift med Ruprecht 3., konge af Tyskland og kurfyrste af Pfalz,

 Beatrix af Hohenzollern-Nürnberg, gift med Albrecht 3., hertug af Østrig, forældre til hertug Albrecht 4. af Østrig og bedsteforældre til kong Albrecht 2. af Tyskland.

 Margrethe af Hohenzollern-Nürnberg, gift med landgreve Herman 2. af Hessen, forældre til landgreverne Ludvig 1. af Hessen og Henrik 3. af Overhessen.

 Anna af Hohenzollern-Nürnberg, blev nonne i Nünchritz i Markgrevskabet Meissen.

 Catherine af Hohenzolle rn-Nürnberg, medlem af Clarisserordenen, abbedisse i Hof.

 Agnes af Hohenzollern-Nürnberg, flyttede som ung ind på klosteret i Hof, blev senere gift med friherre Friedrich von Daber, efter mandens død flyttede hun tilbage til klosteret, hvor hun blev søsterens efterfølger som abbedisse.   

 Veronika af Hohenzollern-Nürnberg, gift hertug Barnim 6. af Wolgast-Demmin og Greifswald i Pommern, kendt fra Fetaljebrødrenes krige mod nordiske lande.

Huset Hohenzollern
Borggrever af Nürnberg
Fyrster fra middelalderen
Personer fra Nürnberg
Wolters Kluwer

Wolters Kluwer N.V. er et hollandsk multinationalt forlag.
Wolters Kluwer i dets nuværende form blev etableret i 1987, ved en fusion mellem Kluwer Publishers og Wolters Samsom. Virksomheden agerer indenfor jura, erhverv, skat, regnskab, finans, revision, risiko, sundhed og software i over 150 lande og med hovedkontor i Alphen aan den Rijn i Zuid-Holland. .

Referencer 

Forlag fra Nederlandene
Paris-Roubaix 2022

Paris-Roubaix 2022 var den 119. udgave af det franske brostensmonument Paris-Roubaix. Det 257,2 km lange linjeløb blev kørt den 17. april 2022 med start i Compiègne og mål på Vélodrome André-Pétrieux i Roubaix. Løbet var en del af UCI's World Tour-kalender i 2022. Løbet blev vundet af hollandske Dylan van Baarle fra .

Resultat

Hold og ryttere

Danske ryttere 

* DNF = gennemførte ikke

Startliste

Se også 
 Paris-Roubaix for kvinder 2022

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

2022
UCI World Tour 2022
William B. McGregor

William Bernard McGregor (født 1952) er en australsk sprogforsker og professor i lingvistik ved Aarhus Universitet. Han arbejder med beskrivelsen af australske sprog, særligt Gooniyandi, Nyulnyul og Warrwa, men også det afrikanske sprog Shua samt lingvistisk typologi og teori, især indenfor hans egen variant af systemisk-funktionel lingvistik, Semiotic Grammar.

McGregor er optaget i Academia Europaea og Fellow of the Australian Academy of the Humanities og blev udnævnt til Ridder af Dannebrog i 2010.

Biografi
William B. McGregor modtog en ph.d.-grad fra University of Sydney i 1984. I de efterfølgende 10 år havde han en række stillinger ved forskellige universiteter i Australien indtil han kom til Europa, hvor han først var Senior Research Fellow ved KU Leuven i 1998 og derefter Visiting Research Fellow hos Max-Planck-instituttet for psykolingvistik i Nijmegen i halvandet år, hvorefter han blev professor ved Aarhus Universitet i 2000.

Udvalgte publikationer

Referencer

Professorer fra Aarhus Universitet
Riddere af Dannebrog
Personer fra Australien
Za vlast Sovetov

Za vlast Sovetov () er en sovjetisk spillefilm fra 1956 af Boris Bunejev.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1956
Dramafilm fra Sovjetunionen
Devotjka i krokodil

Devotjka i krokodil () er en sovjetisk spillefilm fra 1956 af Iosif Gindin og Isaak Menaker.

Medvirkende 
 Jelena Granovskaja
 Jevgenij Teterin
 Natalja Polinkovskaja som Katja
 Natalja Zabavnaja som Milka
 Zoja Fjodorova som Nadezjda Fedotovna

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1956
Komediefilm fra Sovjetunionen
Isaak Menaker

Isaak Menaker (russisk: Исаа́к Миха́йлович Мена́кер) (født den 17. januar 1905 i Sankt Petersborg i det Russiske Kejserrige, død den 12. april 1978 i Leningrad i Sovjetunionen) var en sovjetisk filminstruktør.

Filmografi 
 Devotjka i krokodil (Девочка и крокодил, 1956)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Sovjetunionen
Medovyj mesjats

Medovyj mesjats () er en sovjetisk spillefilm fra 1956 af Nadesjda Kosjeverova.

Medvirkende 
 Ljudmila Kasatkina som Ljuda Odintsova
 Pavel Kadotjnikov som Aleksej Rybaltjenko
 Tatjana Pankova som Anna Terentjevna
 Pavel Sukhanov som Ivan Terentevitj
 Zoja Fjodorova som Jlizaveta Povariha

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1956
Komediefilm fra Sovjetunionen
Ilja Muromets (film fra 1956)

Ilja Muromets () er en sovjetisk spillefilm fra 1956 produceret af Mosfilm og instrueret af Aleksandr Ptusjko. Filmen er baseret på historien om bogatyren Ilja Muromets, der optræder i russisk folklore.

Filmens handling er baseret på Ilja Muromets' bedrifter som beskrevet i de russiske folkesagn. 

Filmen blev i en redigeret amerikansk version udsendt i USA i begyndelsen af 1960'erne. Den amerikanske udgave af filmen blev også vist i Storbritannien.

Medvirkende 
 Boris Andrejev – Ilja Muromets
 Ninel Mysjkova – Vasilisa
 Sjukur Burkhanov – Kalin
 Andrej Abrikosov – Vladimir
 Natalja Medvedeva – Apraksia

Referencer

Eksterne henvisninger 
  på Mosfilms officielle kanal med visning af Ilja Muromets 
 

Sovjetiske film fra 1956
Krigsfilm fra Sovjetunionen
Eventyrfilm fra Sovjetunionen
Fantasyfilm
Film baseret på eventyr
Børnefilm fra Sovjetunionen
Bessmertnyj garnizon

Bessmertnyj garnizon (, på dansk Den udødelige garnision) er en sovjetisk krigsfilm fra 1956 instrueret af Zakhar Agranenko og Eduard Tisse.

Filmen omhandler forsvaret af Brest-fæstningen Hviderussiske SSR i Sovjetunionen i dagene 22. juni-20.juli 1941 under Nazi-Tysklands invasion

Medvirkende 
 Vasilij Makarov som Baturin
 Vladimir Jemeljanov som Kondratjev
 Nikolaj Krjutjkov som Kukharkov
 Anatolij Tjemodurov som Rudenko
 Valentina Serova som Marija Nikolajevna

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1956
Krigsfilm fra Sovjetunionen
Film om 2. verdenskrig fra Sovjetunionen
Zakhar Agranenko

Zakhar Agranenko (russisk: Захар Маркович Аграненко) (født den 6. juli 1912 i Sankt Petersborg i det Russiske Kejserrige, død den 24. oktober 1960 i Moskva i Sovjetunionen) var en sovjetisk filminstruktør.

Filmografi 
 Bessmertnyj garnizon (Бессмертный гарнизон, 1956)
 Leningradskaja simfonija (Ленинградская симфония, 1957)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Sovjetunionen
Eduard Tisse

Eduard Tisse (russisk: Эдуа́рд Казими́рович Тиссэ́) (født den 13. april 1897 i Moskva i det Russiske Kejserrige, død den 18. november 1961 i Moskva i Sovjetunionen) var en sovjetisk filmfotograf og filminstruktør.

Eduard Tisse var fotograf på flere af Sergej Eisensteins film.

Filmografi 
 Bessmertnyj garnizon (Бессмертный гарнизон, 1956)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Sovjetunionen
Alireza Afshari

Alireza Afshari er professor i ventilationsteknik ved Institut for Byggeri, By og Miljø (BUILD) ved Aalborg Universitet i København. Han er uddannet i Sverige, hvor han har en Ph.d. og en Docentur i HVAC (installation og vedligehold af varmeanlæg, ventilationsanlæg, køleanlæg) fra Chalmers University of Technology fra 1999.

Karriere 
Alireza Afshari var koordinator og konsulent i den private sektor inden han tog sin ph.d. Herefter blev han forsker i ventilation og luftkvalitet ved Aalborg Universitet. I 2012 blev han professor i energieffektiv ventilationsteknologi , og i 2018 blev han også forskningsgruppeleder af forskningsgruppen for indeklimakvalitet og bygningssystemer, som tilvejebringer energieffektive løsninger til forbedring af indeklima og komfort i bygninger.  Han har optrådt i medierne mange gange, og været medlem af mange forskellige organisationer, været gæsteforelæsere og foredragsholder.

Publikationer 
Alireza Afshari har udgivet over 150 publikationer herunder peer-reviewed artikler og bogkapitler.

Referencer 

Professorer fra Aalborg Universitet
Ubijtsy

Ubijtsy eller på dansk: Morderne () er en sovjetisk spillefilm fra 1956 af Marika Bejku, Aleksandr Gordon og Andrej Tarkovskij.
er en film fra 1956 af den sovjetiske og russiske-filminstruktør Andrej Tarkovskij og hans medstuderende Marika Beiku og Aleksandr Gordon. Filmen er baseret på novellen The Killers af Ernest Hemingway, skrevet i 1927. Det var Tarkovskijs første film, som blev produceret, da han var studerende på Gerasimov Institute of Cinematography (VGIK).

Medvirkende 
 Julij Fait som Nick Adams
 Aleksandr Gordon som George
 Valentin Vinogradov som Al
 Vadim Novikov som Max
 Jurij Dubrovin

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1956
Film instrueret af Andrej Tarkovskij
Aleksandr Gordon

Aleksandr Gordon (russisk: Алекса́ндр Вита́льевич Гордо́н) (født den 26. december 1931 i Moskva i det Sovjetunionen, død den 7. december 2020 i Moskva i Rusland) var en sovjetisk filminstruktør, manuskriptforfatter og skuespiller.

Filmografi 
 Ubijtsy (Убийцы, 1956)
 Segodnja uvolnenija ne budet (Сегодня увольнения не будет..., 1959)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Sovjetunionen
Maksim Perepelitsa

Maksim Perepelitsa () er en sovjetisk spillefilm fra 1956 af Anatolij Granik.

Medvirkende 
 Leonid Bykov som Maksim Perepelitsa
 Ljudmila Kostirko som Maroussia
 Nikolaj Jakovtjenko som Kondrat Perepelitsa
 Aleksandr Borisov som Marco Mukha
 Georgij Osipenko som Opanas

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1956
Komediefilm fra Sovjetunionen
Inhul

Inhul () er en biflod fra venstre til Sydlige Buh (Boh eller Bog) og er den 14. længste flod i Ukraine. Den løber gennem regionerne Kirovohrad- og Mykolaiv oblast.

Den har sit udspring nær landsbyen Rodnykivka, Oleksandrijskyj rajon i Kirovohrad oblast (i det centrale Ukraine), og løber sydpå til den Sydlige Buh ved Mykolaiv, som er 65 km fra dennes udmunding i Sortehavet. Inhul-floden er 354 km lang.

Floddalen er for det meste trapezlignende med en bredde på op til 4 km og en dybde på op til 60 meter. Ved den øverste del har den en smal snoet kanal, der skærer gennem Dnepr-højlandet, og ved dens klippefyldte bredder ses granit og gnejs; ved det midterste og nederste løb efter indsejlingen i Sortehavslavlandet udvides den til 30 meter og derover. Floden fryser til i december og tøer op engang i marts.

Blandt større byer ved floden er der Kropyvnytskyi  og Mykolaiv .

Kilder og henvisninger 

 Sukhenko, O., Domaranskyi, A. Inhul. Majestætisk og forfærdelig (Інгул. Величний og жахливий) . Den ukrainske uge . 31. maj 2017. (fotosamling)

Floder i Mykolajiv oblast
Floder i Kirovohrad oblast
Ubijstvo na ulitse Dante

Ubijstvo na ulitse Dante () er en sovjetisk spillefilm fra 1956 af Mikhail Romm.

Medvirkende 
 Jevgenija Kozyreva som Madeleine Thibault
 Mikhail Kozakov som Charles Thibault
 Nikolai Komissarov som Hippolyte
 Maksim Shtraukh som Philipp Thibault
 Rostislav Pljatt som Grin

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1956
Dramafilm fra Sovjetunionen
Sovjetunionens Venner (Norge)

Sovjetunionens Venner var en organisation i Norge, som fremmede relationer med Sovjetunionen. Organisationen blev grundlagt i 1928 , og arbejdede tæt sammen med Norges Kommunistiske Parti.
Adam Egede-Nissen var organisationens formand fra 1933-1935 , og fra 1935 til 1940 var Nordahl Grieg organisations formand.
Organisationen blev sammen med Kommunistpartiet gjort forbudt under den Tyske bestættelse den 16. august 1940 .

Referencer 

Sovjetunionen i mellemkrigstiden
Foreninger fra Norge
Etableret i 1928
Ophørt i 1940
Starik Khottabytj

Starik Khottabytj () er en sovjetisk spillefilm fra 1956 af Gennadij Kasanskij.

Medvirkende 
 Nikolaj Volkov som Hassan Abdurrahman ibn Khottab
 Aleksej Litvinov som Volka Kostylkov
 Gena Khudyskov som Zjenja
 Ljova Kovaltjuk som Goga Piljukin
 Maja Blinova

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1956
Othello (film fra 1956)

Othello () er en sovjetisk spillefilm fra 1956 af Sergej Jutkevitj.

Medvirkende 
 Sergej Bondarčuk som Otello
 Andrej Popov som Jago
 Irina Skobtseva som Desdemona
 Vladimir Sošal'skij som Cassio
 Evgenij Vesnik som Rodrigo
 Antonina Maksimova som Emilia

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1956
Dramafilm fra Sovjetunionen
Tjuzjaja rodnja

Tjuzjaja rodnja () er en sovjetisk spillefilm fra 1956 af Mikhail Sjvejtser.

Medvirkende 
 Nikolaj Rybnikov som Fjodor Solovejkov
 Nonna Mordjukova som Stesja Rjasjkina
 Nikolaj Sergejev som Silanti Ryasjkin
 Aleksandra Denisova som Alevtina Ryasjkina
 Jelena Maximova som Varvara Stepanovna

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1956
Dramafilm fra Sovjetunionen
Poeten (film fra 1956)

Poet () er en sovjetisk spillefilm fra 1956 af Boris Barnet.

Medvirkende 
 Nikolaj Krjutjkov som Nikolaj Tzarev
 Izolda Izvitskaja som Olga
 Sergej Dvoretskij som Nikolaj Tarasov
 Zoja Fjodorova som Jekaterina Tarasova
 I. Kolin

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1956
Dramafilm fra Sovjetunionen
Buzkyj Hard Nationalpark

Buzkyj Hard Nationalpark () dækker et område langs floden  Sydlige Buh i det sydlige centrale Ukraine. På dette sted  skærer Sydlige Buh sig gennem den sydlige kant af det ukrainske skjold (grundfjeldsområde). Parken er derfor en canyon, der overfører floden fra højlandet til stepperegionen.  Faldet sker i en relativt smal kløft med granitfremspring og talrige afsatser, strømfald og øer.  Parken er spredt i sektioner over Arbuzynka, Bratske, Voznesensk, Domanivka og Pervomaisk rajoner i Mykolaiv oblast . De største delområder er omkring 140 km opstrøms fra udmundingen af Sydlige Buh ved Sortehavet.

Parken falder sammen med den regionale landskabspark "Granit-steppelandet i Buh", en betegnelse, der har høj status som et område af naturskøn betydning, men som ikke giver et så stærkt sæt af beskyttelser som status som nationalparken.

Økoregion og klima 
Buzkyj Hard  ligger mod den vestlige udkant af økoregionen  den pontisk-kaspiske steppe. Klimaet er klassificeret som fugtigt kontinentalt klima, varm sommer efter  Köppen klimaklassificering . Dette klima er kendetegnet ved store temperatursvingninger, både i døgnet og sæsonmæssigt, med milde somre og kolde, snedækkede vintre. Nedbøren er  i gennemsnit 450 – 500 mm/år.

Flora og fauna 
Biodiversiteten er høj, da parken ligger i et overgangspunkt mellem højlandsskov og lavlandssteppe. Forskere har i parken registreret 900 arter af planter og 300 arter af hvirveldyr. Det øverste plateau er delvist skovklædt, efterårszonen byder på stenet terræn med buske og tagrør, der går over til steppevegetation.

Offentlig brug 
De fleste besøgende til parken ankommer som en del af arrangerede turgrupper eller forudbestilt logi. Personer, der ønsker at besøge, forventes at kontakte de administrative kontorer på forhånd for at få information om reglerne i parken.

Se også 

 Ukraines nationalparker

Kilder og henvisninger 

IUCN Kategori II
Nationalparker i Ukraine
Delo Rumjantseva

Delo Rumjantseva (, på dansk: Rumjantseva-sagen) er en sovjetisk spillefilm fra 1955 produceret af Lenfilm og instrueret af Iosif Chejfits. Det er en af de første sovjetiske film i detektivgenren. Filmen havde premiere i 1956 i Sovjetunionen.

Filmen er optaget i Tallinn i Estiske SSR.

Handling 
En ung lastbilchauffør, Sasja Rumjantsev, giver den unge pige Klavdiju Naumenko et lift, da hendes cykel er gået i stykker. Han kører galt, da han undviger et barn, der er løbet ud på vejen. Klavdiju kommer slemt til skade ved ulykken. Sasja bliver tiltalt, men anklageren finder ud af årsagen til uheldet og Rumjantsev slipper fri.

Sasja og Klavdiju bliver forelskede og forlovede, men Sasja kommer i nye problemer, da hans skumle og fordrukne chef blander Sasja ind i chefens lyssky forrentinger. På grund af chefen bliver Sasja medskyldig i tyveri, da Sasja kører med stjålne varer i lastbilen. Sasja bliver arresteret og politiet er helt sikre på, at Sasja er skyldig. Men den erfarne politimand Afanasjev tror på Sasja og finder frem til de skyldige.

Sasja og Klavdiju får hinanden og det hele ender godt.

Medvirkende 
 Aleksej Batalov som Sasja Rumjantsev
 Ninel Podgornaja som Klavdja Naumenko
 Sergej Lukjanov som Sergej I. Afanasjev
 Pjotr Lobanov som Samokhin
 Gennadij Jukhtin som Pavel Evdokimov

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1956
Kriminalfilm fra Sovjetunionen
Russisksprogede film
Tugoj uzel

Tugoj uzel () er en sovjetisk spillefilm fra 1956 af Mikhail Sjvejtser.

Medvirkende 
 Oleg Tabakov som Sasja Komelev
 Viktor Avdjusjko som Pavel Mansurov
 Nikolaj Sergejev som Ignat Gmyzin
 Ivan Pereverzev
 Vladimir Jemeljanov

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1956
Dramafilm fra Sovjetunionen
Kabushiki kaisha

Kabushiki kaisha (forkortet K.K. eller KK), eller kabushiki gaisha (), er en japansk selskabsform som nogenlunde svarer til et aktieselskab. Selskabsformen er reguleret i den japanske lovgivning.

Anvendelse 
Både kabushiki kaisha og rendaku-varianten kabushiki gaisha anvendes. K-formen er mest almindelig i firmanavne og i engelsksprogede legale tekster, mens G-formen er den mest almindelige i japansk sprogbrug.

På japansk kan kabushiki gaisha både anvendes som præfiks (eksempel: (japansk: 株式会社電通) Kabushiki gaisha Dentsū, en placering som kaldes "mae-kabu") eller som suffiks (eksempel: (japansk: トヨタ自動車株式会社) Toyota Jidōsha Kabushiki gaisha, kaldet "ato-kabu"). På skrift forkortes selskabsbetegnelsen ofte til (japansk: (株)), det vil sige det første skrifttegn ("kabu").

Mange japanske selskaber oversætter sætningen "Kabushiki Kaisha" (KK) som "Co., Ltd.", mens andre benytter den mere amerikaniserede oversættelse Corporation eller Incorporated. I engelsksprogede tekster omtales disse selskaber normalt som "joint stock companies" (aktieselskab), også selv om de ikke er direkte modsvarigheder til hinanden. Den japanske regering anbefalede tidligere "business corporation" (omtrent "selskabsbevægelse") som officiel oversættelse. men i dag benyttes den ordrette oversættelse "stock company" "aktieselskab".

Historie 
Det første kabushiki gaisha var det i 1873 grundlagte Dai-Ichi Kangyo. Reglerne om kabushiki gaisha blev skrevet ind i den japanske erhvervslov i 1899.

Under den amerikanske besættelse af Japan efter 2. verdenskrig introducerede USA's besættelsesmyndigheder ændringer i erhvervslovgivningen. Ændringerne var baseret på Illinois Business Corporation Act fra 1933, hvilket efterfølgende gav kabushiki gaisha en større lighed med amerikanske selskaber. Siden da har japansk og amerikansk selskabslovgivning igen gjaldt hver for sig. I dag gælder eksempelvis at et selskab ikke kan tilbagekøbe deres én gang frasolgte aktier og at man ikke kan sætte en tærskelpris på mindre end 50.000 yen pr. aktie (siden 1982). I årene 1991 til 2005 gjaldt at man ikke kunne drive selskabet med et egenkapital på mindre end 10 millioner yen.

Den 29. juni 2005 stemte Japans parlament for en ny selskabslovgivning, som trådte i kraft den 1. maj 2006. Den nye lov indebar store forandringer for hvordan et selskab (k.k. og andre selskabsformer) oprettes og drives, og igen kom japansk selskabslovgivning nærmere sin amerikanske modsvarighed.

Bemærkninger

Referencer 

Virksomhedsformer
Japanske ord og vendinger
Japans økonomi