kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sven Skovmand

Sven Skovmand (født 29. september 1936 på Frederiksberg) er journalist, forfatter, historiker, forlagsejer og politiker (Folkebevægelsen mod EU og Det Radikale Venstre). Han er født på Frederiksberg som søn af historikeren Roar Skovmand. 

Sven Skovmand blev uddannet som journalist på Venstrebladet for Det sydlige Jylland, Helsingør Dagblad og Skive Folkeblad. Senere var han redaktør for flere tidsskrifter. Han har også udgivet adskillige bøger, herunder flere på eget forlag (Forlaget Hedeskov), der også udgiver hans netavis Samtid. 
  
Politisk set var han medlem af Radikal Ungdoms forretningsudvalg (1959-64 og 1965-66). Han har været medlem af Det Radikale Venstres hovedbestyrelse i flere omgange siden 1962 – senest valgt som første suppleant for Østjylland i 2020. Han har ofte været folketingskandidat 1966-2005. Radikal folketingsmedlem for Københavns amt 1968-73. Indkaldt som stedfortræder i 1984. 

I 1972 blev Sven Skovmand medlem af kommunikationsudvalget i Folkebevægelsen mod EF, som han repræsenterede i Europa-Parlamentet i 1979-84. Han har været medlem af Folkebevægelsens forretningsudvalg gennem mange år, og han blev genvalgt til Folkebevægelsens landsledelse, indtil han trådte ud på landsmødet i oktober 2019. I 2008 blev han opstillet til Europa-Parlamentet for anden gang, men han opnåede ikke valg i 2009.

Sven Skovmand er ikke Charlie 
I 2015, mens han var medlem af Radikale Venstres hovedbestyrelse, udtalte Sven Skovmand følgende om skuddramaerne i København i januar 2015: "I virkeligheden skulle de folk, der lavede arrangementet med Lars Wilks, straffes for uagtsomt manddrab, for havde de ikke gjort det, var der ikke sket noget. Og hvorfor indbyde en mand, der har tegnet Muhammed som hund? Det er plat og skal ikke belønnes". 

Om terrorangrebet mod Charlie Hebdo udtalte Skovmand: "Charlie Hebdo var selv ude om det. Hvorfor skulle de genere muslimer, som ikke har det for godt i Frankrig?" 

Formand for Radikales hovedbestyrelse, Svend Thorhauge, udtalte til Jyllands-Posten, at han tog afstand fra udtalelserne, som han ikke kunne genkende i partiets politik.

Syn på Sovjetunionen 
Sven Skovmand besøgte i 1977 Sovjetunionen og hævdede i den forbindelse, at kampagnen for at indføre basale menneskerettigheder i USSR var en hindring for varig fred og sikkerhed. I 1979 beskrev Skovmand det sovjetiske diktatur under Leonid Bresjnev som et rigt og frit samfund. I undervisningsbogen Sovjetunionen fra 1979 hævdede Skovmand, at den sovjetiske forfatning sikrede befolkningen bedre rettigheder end den danske grundlov.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Forlaget Hedeskov
 Præsentation hos Folkebevægelsen 
 Netavisen Samtid 

Faglitterære forfattere fra Danmark
Tidligere folketingsmedlemmer fra Det Radikale Venstre
Politikere fra Folkebevægelsen mod EU
Medlemmer af Europa-Parlamentet fra Danmark 1979-1984
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Folketingsmedlemmer i 1980'erne
Journalister fra Danmark
Forlæggere fra Danmark
Personer fra Frederiksberg
Redaktører fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Karl Verner

Karl Adolf Verner (ved dåben: Carl Adolph Werner) (født 7. marts 1846 i Aarhus, død 5. november 1896 på Frederiksberg) var en dansk sprogforsker, der er særlig kendt for Verners lov.

Verner var født og opvokset i Aarhus og studerede sammenlignende sprogvidenskab ved Københavns Universitet, hvor han 1873 tog magisterkonferens. 1876 blev han bibliotekar ved universitetsbiblioteket i Halle an der Saale, og fra 1888 til sin død var han professor i slavisk sprog og litteratur ved Københavns Universitet.

Verner blev medlem af Videnskabernes Selskab 1888, Ridder af Dannebrog 1892 og æresdoktor ved universitetet i Heidelberg 1887.

Han er begravet på Bispebjerg Kirkegård.

Eksterne henvisninger 
 Karl Verner 
 

Filologer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Aarhus
Faglitterære forfattere fra Danmark
Bibliotekarer fra Danmark
Ansatte ved Københavns Universitet
Æresdoktorer
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Riddere af Dannebrog
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Studenter fra Aarhus Katedralskole
Dansk Institut for Internationale Studier

DIIS, Dansk Institut for Internationale Studier, er en uafhængig, statslig forskningsinstitution, der udfører og kommunikerer forskning og analysearbejde inden for globalisering, sikkerhed, udvikling og udenrigspolitik.

DIIS har cirka 100 ansatte inklusive forskere og administrative medarbejdere. Instituttet deltager i uddannelsen af nye forskere både i Danmark og i udviklingslandene og har praktikere fra relevante ministerier ansat i længere perioder for at supplere med erfaring om, hvordan DIIS’ forskning bliver brugt uden for akademiske kredse.

Desuden udfører DIIS grundforskning, konsulentopgaver og andet rekvireret arbejde, for eksempel udredninger. Rekvireret policy-arbejde kan være bestilt af Folketinget, ministerier, ngo'er eller andre.

DIIS blev oprettet som en selvejende institution ved lov nr. 411 af 6. juni 2002, og dets aktiviteter begyndte 1. januar 2003. Der var tale om en fusion af Center for Freds og Konfliktforskning (COPRI), Center for Udviklingsforskning (CUF), Dansk Center for Holocaust- og Folkedrabsstudier (DCHF) og Dansk Udenrigspolitisk Institut (DUPI).

DIIS ledes af en bestyrelse, som fortrinsvis består af medlemmer fra den akademiske verden for at sikre, at instituttet lever op til sine akademiske forpligtelser. Direktøren er udpeget af bestyrelsen, og et internt forskningsnævn rådgiver direktøren og deltager i den strategiske forskningsplanlægning.

I 2005 udgav instituttet en rapport i fire bind om Danmark under den kolde krig.

Ifølge det lovgivningsmæssige grundlag er DIIS' formål:
 at udføre, fremme og samordne uafhængig forskning om internationale forhold,
 at udarbejde udredninger og redegørelser efter anmodning fra Folketinget, regeringen eller på eget initiativ samt at følge den internationale udvikling med henblik på at vurdere Danmarks udenrigs- og sikkerhedspolitiske situation i en bred politisk og økonomisk sammenhæng, herunder Danmarks placering i forhold til udviklingspolitiske problemstillinger. Medmindre andet aftales i det enkelte tilfælde, afgives de nævnte udredninger og redegørelser på institutbestyrelsens ansvar,
 at formidle forskningsresultater, analyser og viden samt udøve dokumentations- og informationsvirksomhed, herunder biblioteksvirksomhed, om internationale forhold,
 at medvirke ved forskeruddannelse i samarbejde med andre forskningsinstitutioner, herunder støtte udvikling af forskningskapacitet i udviklingslandene, samt gennemføre videreuddannelse for instituttets brugere,
 at fungere som bindeled mellem danske og internationale forskningsmiljøer inden for instituttets arbejdsområde.

Eksterne henvisninger 
 DIIS´s hjemmeside
 Lov nr 411 af 06/06/2002. Lov om etablering af Dansk Center for Internationale Studier og Menneskerettigheder 

Institut for Internationale Studier
Etableret i 2002
Else Hammerich

Else Hammerich (født 7. september 1936 på Frederiksberg, død 20. marts 2021) var en dansk lærer, centerleder og politiker. Aktiv i Kampagnen mod Atomvåben. Lærer 1960-1971. Lektor på Blågård Seminarium 1971-1979. Medlem af Europa-Parlamentet for Folkebevægelsen mod EF 1979-1989. Medlem af Socialistisk Folkeparti i to korte perioder (1973 og 1992), men ellers udenfor partierne. Medstifter af Center for konfliktløsning, som hun var leder af 1994-1998. Derefter medarbejder på centret.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Danskere i 1900-tallet
Medlemmer af Europa-Parlamentet fra Danmark 1979-1984
Medlemmer af Europa-Parlamentet fra Danmark 1984-1989
Politikere fra Folkebevægelsen mod EU
Lærere fra Danmark
Else
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kvalitativ og numerisk identitet

Kvalitativ og numerisk identitet er grundlæggende relationer mellem entiteter. 

Kvalitativ identitet betegner lighed mellem to entiteter, mens numerisk identitet betyder, at der er tale om én og samme entitet.

Sagt på en anden måde: Hvis to objekter er kvalitativt identiske, så er der vitterligt tale om to objekter; men disse to objekter har de samme kvaliteter. De har samme udseende, indhold, størrelse osv. Hvis to objekter derimod er numerisk identiske, så er der i virkeligheden kun tale om ét og samme objekt.

Et eksempel: Hvis man i én situation har observeret en person med et bestemt udseende, og sidenhen i anden situation observerer en person som tilsyneladende er kvalitativt identisk, så kunne man gå ud fra, at de også er numerisk identiske. Dvs. at man måske umiddelbart vil antage, at det blot er den samme person, som man har observeret på forskellige tidspunkter. Ret beset kan man dog ikke være sikker på det, idet der kunne være tale om et enægget tvillingepar, – som er kvalitative, men ikke numerisk identiske.

Kvalitativ identitet indebærer altså ikke nødvendigvis numerisk identitet. Omvendt gælder det dog, at numerisk identitet også indebærer kvalitativ identitet, da enhver entitet per definition altid ligner sig selv.

Begrebspar
Rus (tilstand)

En rus er en virkning, som fremkommer ved brug af rusmidler – man føler sig "høj" eller opstemt.

Rusmidler
Rus

Rus har flere betydninger:

 Rus (tilstand) – en virkning, frembragt af rusmidler
 Rus (student) – en førsteårsstuderende
 Rus (folk) – et gammelt folkeslag i Østeuropa
 Rus - betegelse for Kijevriget (ca. 862–1349) beboet af bl.a. folkeslaget Rus
 Rus, Spanien - en kommune i provins Jaén i autonome region Andalusien.
Wimbledon-mesterskabet i damedouble

Wimbledon-mesterskabet i damedouble er en tennisturnering, der hvert år afvikles som en del af Wimbledon-mesterskaberne. Mesterskabet blev indført i 1913, samtidig med mixed double-mesterskabet.

Amerikaneren Elizabeth Ryan har vundet flest Wimbledon-titler i damedouble, idet hun fra 1914 til 1934 vandt titlen tolv gange med fem forskellige partnere. Seks af titlerne, i 1919-1923 og 1925, blev vundet sammen med Suzanne Lenglen. De sidste seks sejre var fordelt på to titler (1927 og 1930) sammen med Helen Wills Moody, to titler (1933 og 1934) sammen med Simonne Mathieu samt en titel (1914) sammen med Agnes Morton og en titel (1926) sammen med Mary Browne.

Mesterskabet blev ikke spillet i perioden 1915-18 på grund af første verdenskrig og i 1940-45 på grund af anden verdenskrig. I 2020 blev mesterskabet aflyst på grund af COVID-19-pandemien.

Fra 1913 til 1924 var mesterskabet officielt sanktioneret af International Lawn Tennis Federation som verdensmesterskab i tennis på græs.

Vindere og finalister

Se også 
 Wimbledon-mesterskaberne

Andre Wimbledon-mesterskaber
 Wimbledon-mesterskabet i herresingle
 Wimbledon-mesterskabet i damesingle
 Wimbledon-mesterskabet i herredouble
 Wimbledon-mesterskabet i mixed double

Andre grand slam-mesterskaber i damedouble
 Australian Open-mesterskabet i damedouble
 French Open-mesterskabet i damedouble
 US Open-mesterskabet i damedouble

Kilder / eksterne henvisninger 
 Wimbledon - Roll of Honour - Ladies' Doubles Finals 1913-2014 

 
Etableret i 1913
Wimbledon-mesterskabet i mixed double

Wimbledon-mesterskabet i mixed double er en tennisturnering, der hvert år afvikles som en del af Wimbledon-mesterskaberne. Mesterskabet blev indført i 1913, samtidig med damedouble-mesterskabet, og det var reelt en fortsættelse af All England-mesterskabet i mixed double, der siden 1888 var blevet spillet som en del af Northern Association Tournament, som var blevet afviklet en gang om året i Manchester eller Liverpool.

Fra 1913 til 1924 var mesterskabet officielt sanktioneret af International Lawn Tennis Federation som verdensmesterskab i tennis på græs.

Amerikaneren Elizabeth Ryan har vundet flest Wimbledon-titler i mixed double, idet hun fra 1919 til 1932 vandt titlen syv gange med fem forskellige partnere. Tre af titlerne, i 1919, 1921 og 1923, blev vundet sammen med Randolph Lycett, mens de sidste fire titler blev vundet i konstellation med henholdsvis Francis Hunter (1927), Patrick Spence (1928), Jack Crawford (1930) og Enrique Maier (1932).

Mesterskabet blev ikke spillet i perioden 1915-18 på grund af første verdenskrig i 1940-45 på grund af anden verdenskrig og i 2020 blev det aflyst på grund af COVID-19-pandemien.

Vindere og finalister

Se også 
 Wimbledon-mesterskaberne

Andre Wimbledon-mesterskaber
 Wimbledon-mesterskabet i herresingle
 Wimbledon-mesterskabet i damesingle
 Wimbledon-mesterskabet i herredouble
 Wimbledon-mesterskabet i damedouble

Andre grand slam-mesterskaber i mixed double
 Australian Open-mesterskabet i mixed double
 French Open-mesterskabet i mixed double
 US Open-mesterskabet i mixed double

Kilder / eksterne henvisninger 
 Wimbledon - Roll of Honour - Mixed Doubles Finals 1913-2014 

 
Etableret i 1913
Det gamle guld

Det gamle Guld er en dansk film fra 1951. Filmatisering af Morten Korchs roman om slægtens dyrebare jord.
Instruktion Alice O'Fredericks.

Medvirkende 
Blandt de medvirkende kan nævnes:

Poul Reichhardt
Tove Maës
Maria Garland
Per Buckhøj
Ib Schønberg
Peter Malberg
Erika Voigt
Louis Miehe-Renard
Sigurd Langberg
Birgitte Reimer
Jørn Jeppesen
Grethe Holmer

Eksterne links 
 

Morten Korch-film
Danske film fra 1951
Film instrueret af Alice O'Fredericks
Lejlighed til leje

Lejlighed til leje er en dansk film fra 1949. En filmkomedie om hvad bolignød kan udarte til.
Manuskript Mogens Fønss.
Instruktion Emanuel Gregers.
Blandt de medvirkende kan nævnes:

Ib Schønberg
Lis Løwert
Bjørn Watt Boolsen
Knud Rex
Helga Frier
Henry Nielsen
Buster Larsen
Betty Helsengreen
Alex Suhr

Eksterne henvisninger 
 

Komediefilm fra Danmark
Danske film fra 1949
De blaa Drenge

De blaa Drenge er en dansk film fra 1933. En fin filmfarce om en meget individualistisk lærerinde, der kommer til teatret.

Medvirkende 
Liva Weel
Johannes Meyer
Karen Lykkehus
Knud Heglund
Svend Bille
Nina Kalckar
Schiøler Linck
Helga Frier
Sigfred Johansen
Mathilde Nielsen
Ib Schønberg
Lis Løwert

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Komediefilm fra Danmark
Danske film fra 1933
Det gyldne smil

Det gyldne smil er en dansk film fra 1935, skrevet og instrueret af Paul Fejos efter en roman af Kaj Munk. En film om sjælens frelse contra den ydre succes.

Handling 
En efterårsaften i storbyen. Tågen har sænket sit hvide skær over gader og stræder. Udenfor den fejrede operette-primadonna Elsa Bruuns villa på den fornemme boulevard standser en ung mand i luvslidt tøj og tydeligt sulten. Han tager en rask beslutning og går ind men bliver afvist af den travle sangerinde. Senere finder vagabonden anledning til at lægge et manuskript, han har skrevet.

Medvirkende
Bodil Ipsen
John Price
Victor Montell
Petrine Sonne
Carl Alstrup
Aage Foss
Aage Schmidt
Carlo Wieth
Aage Winther-Jørgensen

Referencer

Eksterne henvisninger
 

Danske film fra 1935
Film i sort-hvid
Film baseret på værker af danske forfattere
Gudrun (film)

Gudrun er en dansk spillefilm fra 1963 instrueret af Anker Sørensen efter manuskript af Anker Sørensen, Mette Budtz-Jørgensen efter en roman af Johannes V. Jensen med samme titel.

Her er der nærmest tale om en folkekomedie, som godt kunne være skrevet af Morten Korch.

Blandt de medvirkende kan nævnes:
Laila Andersson
Jørgen Buckhøj
Poul Reichhardt
Birgitte Federspiel
Elsa Kourani
Yvonne Ingdal

Handling 
Gudrun er den dejlige pige, som indeholder alt det gode, som man tillægger en ung - på sin vis almindelig pige, men alligevel én, som er anderledes. Hun er flittig, en pige, der vil noget, kan noget og har lyst til at lære. Hun er, kort sagt, en pige, man slet ikke kan lade være med at blive forelsket i - og det er der også tre mænd, der bliver.

Henvisninger

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1963
Johannes V. Jensen
Livet paa Hegnsgaard

Livet paa Hegnsgaard er en dansk fílm fra 1938. En hjemstavnshistorie fra år 1900.
 Manuskript Svend Rindom og Fleming Lynge, frit efter skuespil af Jeppe Aakjær.
 Instruktion Arne Weel.
 Musik Emil Reesen.
Blandt de medvirkende kan nævnes:

 Holger Reenberg
 Karin Nellemose
 Carl Heger
 Axel Frische
 Sigrid Neiiendam
 Carlo Wieth
 Petrine Sonne
 Jakob Nielsen
 Karen Marie Løwert
 Kai Holm

Eksterne henvisninger 
 

Dramafilm fra Danmark
Danske film fra 1938
Film instrueret af Alice O'Fredericks
Familiefilm fra Danmark
Film instrueret af Lau Lauritzen junior
Asynkronmotor

En asynkron motor (eller induktionsmotor) er en elektromotor, der virker ved at viklingerne (spolerne) i statoren skaber et roterende magnetfelt. Det inducerer en vekselstrøm, som løber i rotoren. Strømmen i rotoren laver et andet magnetfelt, der sammen med feltet fra statorviklingen skaber den kraft, der driver rotoren (motorakslen) rundt.

Asynkronmotorer er simple og billige at bygge. De er ikke afhængige af "børster", som slæber mod kontaktringe kommutatoren på rotoren, som en jævnstrømsmotor. Så de kræver ingen vedligeholdelse og har en længere levetid. Det er den mest anvendte type elmotor på over 1 kW. Normalt har rotoren ingen elektrisk forbindelse med omverdenen.

Alle asynkrone motorer roterer med en lidt lavere hastighed end magnetfeltet fra statorviklingen. Det er fordi, rotoren må bevæge sig baglæns i forhold til statorens magnetfelt, for at der kan induceres strøm i rotoren. Forskellen mellem statorfeltets hastighed og rotorens hastighed kaldes "slip". Slippet stiger, og motorens hastighed falder, når belastningen af motoren stiger.

Når forsyningsspændingens frekvens er 50 hertz, vil tre viklinger medføre, at statorens magnetfelt roterer med 3.000 omdrejninger/minut. Rotoren (motorakslen) roterer med ca. 2800 omdrejninger/min..

Viklingerne i statoren kan være fordoblede (6 stk.), tredoblede (9) og firdoblede (12), og statorfeltet roterer med hhv. 1.500, 1.000 og 750 omdrejninger/min..

Nogle motorer er lavet, så tilslutningen af viklingerne kan omkobles under drift, så de kan køre med forskellige hastigheder.

Hvis de faste hastighedstrin ikke dækker behovet, kan en frekvensomformer ændre forsyningsspændingens frekvens. Så kan motorens hastighed ændres.

Historie 
Princippet med et roterende magnetfelt blev udtænkt af Nikola Tesla i 1882, og han brugte det til at opfinde en tofaset asynkronmotor i 1883. Michael von Dolivo-Dobrowlsky opfandt den første moderne trefasede "bur-rotor" i 1890. Motoren indledte i 1888 den anden industrielle revolution.

Se også 
 1-faset asynkron motor
 3-faset asynkron motor
 Vekselspænding (3-faset)

Elektromotorer
Kontroludvalget vedrørende Politiets og Forsvarets Efterretningstjenester

Kontroludvalget vedrørende Politiets og Forsvarets Efterretningstjenester, det såkaldte Wamberg-udvalg, var et udvalg der blev nedsat 8. juni 1964 af den danske regering og fik til opgave at føre tilsyn og kontrol med Politiets Efterretningstjenestes registrering og videregivelse af personoplysninger. Udvalgets kaldenavn skyldes dets første formand, amtmand A.M. Wamberg.

I 1978 blev også Forsvarets Efterretningstjeneste lagt ind under udvalgets tilsyn, og i 1996 blev kontrollen med registreringen af herboende udlændinge lagt over til udvalget. Udvalget består af en formand og tre øvrige medlemmer, der alle udpeges af justitsministeren.

Udvalget blev nedlagt den 31. december 2013 og blev afløst af Tilsynet med Efterretningstjenesterne (forkortet TET) da det blev oprettet den 1. januar 2014.

Medlemmer 
Udvalget havde ved nedlæggelsen følgende medlemmer: 
 Advokat Oluf Engell (formand)
 Overarkivar Hans Christian Bjerg
 Fhv. forlagsdirektør Kurt Christian Fromberg
 Stiftamtmand Bente Flindt Sørensen

Referencer

Eksterne henvisninger 
Om Wamberg-udvalget på PET's hjemmeside
Redegørelse vedrørende dele af PET's virksomhed

Danmarks politik
Etableret i 1964
Ophørt i 2013
Skilsmissens børn

Skilsmissens Børn er en spillefilm fra 1939 instrueret af Benjamin Christensen efter manuskript af Benjamin Christensen.

Handling 
Vi befinder os i New York. En ung, dansk pige har en samtale med dansk-amerikaneren Mr. Lang. Man forstår, at hun elsker hans søn, og at han har sendt den unge mand til London, fordi han synes, de begge er for unge. Endvidere fremgår det af samtalen, at han står i begreb med at søge skilsmisse. Den unge pige er bekymret for, hvorledes det skal gå hans lille datter - til trods for sin ungdom har hun selv gjort bitre erfaringer, og hun fortæller Mr. Lang sin historie.

Medvirkende 
Blandt de medvirkende kan nævnes:

Johannes Meyer
Grethe Holmer
Ellen Malberg
Mathilde Nielsen
Jeanne Darville
Palle Huld
Randi Michelsen
Petrine Sonne
Sigrid Horne-Rasmussen
Clara Østø
Bjørn Spiro
Carlo Wieth

Referencer

Eksterne Henvisninger 

Spillefilm fra Danmark
Danske film fra 1939
Film instrueret af Benjamin Christensen
Sol over Danmark (film fra 1936)

Sol over Danmark er en dansk film fra 1936. En rørende komediefilm.
 Manuskript John Olsen.
 Instruktion Holger-Madsen.
 Musik Emil Reesen

Blandt de medvirkende kan nævnes:

 Henrik Malberg
 Knud Rex
 Gerda Neumann
 Sigrid Horne-Rasmussen
 Aage Redal

Eksterne henvisninger 
 

Komediefilm fra Danmark
Danske film fra 1936
Solstik (film fra 1953)

Solstik er en dansk komediefilm fra 1953 med manuskript og instruktion af Astrid Henning-Jensen og Bjarne Henning-Jensen. Filmens sangtekster er skrevet af Ewald Epe.

Medvirkende 
 Kjeld Petersen
 Birgitte Reimer
 Preben Neergaard
 Ole Monty
 Helle Virkner
 Lise Ringheim
 Jessie Rindom
 Dirch Passer
 Eik Koch

Eksterne henvisninger 
 

Komediefilm fra Danmark
Danske film fra 1953
Film instrueret af Astrid og Bjarne Henning-Jensen
Sommerglæder

Sommerglæder er en dansk film fra 1940. Sommerglæder er en filmatisering af Herman Bangs bittersøde sommerpensionats-roman.
 Manuskript Gunnar Robert Hansen.
 Instruktion Svend Methling.
 Musik Emil Reesen.

Medvirkende 
Blandt de medvirkende kan nævnes:

 Rasmus Christiansen
 Ellen Gottschalch
 Mathilde Nielsen
 Elith Foss
 Sigurd Langberg
 Agnes Rehni
 Knud Hallest
 Karl Gustav Ahlefeldt
 Agnes Thorberg-Wieth
 Inger Stender
 Helge Kjærulff-Schmidt
 Kai Holm
 Albert Luther
 Karen Poulsen
 Johannes Meyer
 Karen Berg
 Chr. Arhoff
 Ellen Jansø
 Henrik Bentzon
 Martin Hansen
 Karen Lykkehus
 Aage Redal
 Petrine Sonne
 Clara Østø
 Torkil Lauritzen
 Alex Suhr
 Henry Nielsen
 Carl Johan Hviid
 Ingeborg Pehrson

Eksterne henvisninger 
 

Familiefilm fra Danmark
Danske film fra 1940
Film baseret på værker af danske forfattere
Herman Bang
Effektiv værdi

Effektiv værdi er i forbindelse med vekselstrøm og -spænding et mål for strømmens eller spændingens signalniveau. 

Ved en vekselstrøms effektive værdi (effektivværdi) forstås størrelsen af den jævnstrøm som afsætter samme effekt i et kredsløb med en vis modstand som den givne vekselstrøm, og tilsvarende med spændinger.

Undertiden bruges det engelske udtryk rms eller RMS (forkortelse for root mean square) i stedet for effektiv værdi. Udtrykket kan også bruges mere generelt som en statistisk værdi for en varierende størrelse. RMS henviser til beregningen af værdien som kvadratroden af middelværdien af kvadraterne på enkelte værdier, når der er tale om et endeligt antal værdier:

Når der som ved vekselstrøm er tale om en kontinuert funktion f(t) defineret over intervallet T1 ≤ t ≤ T2 er formlen:

I det normale tilfælde hvor der er tale om en sinusformet vekselstrøm I, får man ved brug af formlen ovenfor at:

hvor Ipeak er strømmens peak værdi.

Tilsvarende for spændinger er:

hvor Upeak er spændingens peak værdi, ikke at forveksle med spændingens peak-to-peak værdi, og Urms er spændingens effektivværdi.

Se også
 Vekselspænding (3-faset)
 Standardafvigelse

Eksterne henvisninger
 RMS values and measurement 
 An explanation of why RMS is a misnomer when applied to power 
 RMS Power Explained 

Elektroniske begreber og fænomener
Statistik