kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rosenhan-eksperimentet

On Being Sane in Insane Places, også kaldt Rosenhan-eksperimentet, er navnet på et projekt i USA, hvor otte raske mennesker alle skulle indlægges på en psykiatrisk afdeling på 12 forskellige hospitaler, samt et projekt, hvor personalet skulle få at vide, at mindst et rask menneske ville prøve at blive indlagt. Undersøgelsen blev offentliggjort i 1973.

Undersøgelsen

Forkerte diagnoser 
Fremgangsmåden ved de 12 forskellige hospitaler var følgende: Hver af de otte raske mennesker skulle fremføre, at der var en stemme inde i hovedet, som sagde ”empty”, ”hollow” og ”thud”, og det skulle få psykiatere til at indlægge dem. Når først de var indlagte, skulle de overbevise personalet om, at de var raske.

Hver gang de fortalte, at der var en stemme inde i deres hoved, blev de indlagte. Men de kunne efterfølgende ikke overbevise personalet om deres raske tilstand. Alle blev udskrevet med diagnosen ”skizofreni i remission”.

Personale gav næppe svar 
De otte raske mennesker stillede høflige spørgsmål til psykiaterne, ingen psykiater blev spurgt mere end en gang i døgnet. Ved 71% af spørgsmålene så psykiaterne væk og de gav ikke noget svar eller måske afvigende svar. Eksempel:

”Undskyld dr. X. Må jeg spørge Dem om noget? Hvornår må jeg gå en tur på sygehusets grund?”.

Dr. X svarede ikke men gik forbi og sagde: ”Godmorgen Dave. Hvordan går det?”

Plejerne sagde noget lignende på 88% af spørgsmålene.

Afdelingerne var todelte – den ene del var kun for personalet, og den anden del for både personalet og de indlagte. De forskellige psykiatere kom forbi i den anden del gennemsitligt 6,7 gange i døgnet, men de var der kun i meget kort tid. De forskellige plejere kom også forbi, men gennemsnitligt 11,5 gange i døgnet – ligeledes i meget kort tid. Social- og sundhedsassistener opholdt sig der i forholdsvis lang tid, nemlig 11,3% af deres arbejdstid.

Kemiske stoffer 
De otte raske mennesker fik gennemsnitligt ni piller i døgnet. Der var både piller mod ”depression” og piller mod ”skizofreni”. De spiste dog ikke pillerne, men gemte dem under tungen.

Det andet projekt 
Personalet på en psykiatrisk forsknings- og undervisningsinstitution fik at vide, at mindst et rask menneske ville prøve at blive indlagt i løbet af 3 måneder. Der kom dog ikke nogen fra gruppen med de otte mennesker, men der kom 193 mennesker, som ellers også skulle komme. 23 af dem var ifølge mindst en psykiater raske.

De otte raske mennesker 
Lederen og samtidig medlem af gruppen med de otte raske mennesker var psykologen David Rosenhan. Han offentliggjorte i 1973 forsøget i artiklen, On Being Sane in Insane Places, i Science. Da 12 forskellige hospitaler blev gransket i sammenlagt 230 dage, kunne forsøget kaste lys over amerikansk psykiatri. Rosenhan var indlagt på et hospital i næsten to måneder. Han mener, at han først blev udskrevet, da han medgav, at han var sindssyg.

Eksterne henvisninger og kilder 

Psykiatri
Socialpsykologi
Mossø (Rold Skov)

Mossø er en cirka 5 ha stor skovsø med surt og brunt vand (naturtypen brunvandet sø) beliggende i i Rold Skov, øst for Store Økssø, syd for Skørping i Rebild Kommune. Mossø kan minde om en nordskandinavisk skovmose.
Søen omgives af et bælte af tørvemose, og i den nordlige ende findes er der et moseområde med højmoseplanter som spaghnummos, tranebær og soldug samt den sjældne hønsebær.

Nord for søen ligger jamborettepladsen, hvor der nogle år holdes internationale spejderlejre.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Søerne i Rold Skov 
 Danmarks Søer, Søerne i Nordjyllands og Viborg Amter, af Thorkild Høy m.fl. 
 

Søer i Rebild Kommune
Rold Skov
Mossø (flertydig)

Mossø kan henvise til flere artikler:
 Mossø er Danmarks næststørste sø, beliggende vest for Skanderborg
 Mossø (Rold Skov) er en lille skovsø i Rold Skov i Rebild Kommune.
Tadsjikisk

Tadjikisk (kyrillisk: тоҷикӣ, perso-arabisk: تاجیکی tājikī ) er en variant af farsi og er dermed et indoeuropæisk sprog hørende til satem-gruppen, undergruppen indo-iransk, iransk, vestiransk. Det er nationalsproget i Tadsjikistan og tales desuden i Usbekistan. Sproget skrives med kyrilliske bogstaver og afviger fra det persiske sprog, som tales i Iran, blandt andet ved en stor leksikalsk indflydelse fra russisk og tyrkiske (tyrkotatariske) sprog — navnlig usbekisk og turkmensk. Især usbekisk indflydelse gør sig stærkt gældende. Ofte betegnes usbekisk og tadsjikisk som en slags søstersprog, idet de begge afviger fra deres sproggruppe, hhv. vesttyrkisk og indo-iransk, ved at usbekisk et tyrkisk sprog, som er stærkt influeret af indo-iransk (f.eks. er den for tyrkiske sprog så karakteristiske vokalharmoni fraværende i usbekisk), mens tadsjikisk er et indo-iransk sprog, der er stærkt influeret af tyrkisk; denne affinitet, der er et resultat af en århundredelang symbiose mellem sprogene i hjertet af Asien, har gjort genetisk ubeslægtede sprog til strukturelt beslægtede, noget, som normalt kendetegner sprogforbund, f.eks. på Balkanhalvøen (balkansprogforbundet). På den anden side har tadsjikisk bevaret træk fra ældre persisk, vel grundet områdets isolation bag højtliggende bjerge nord for det større persiske sprogområde.

Alfabeter 
Før 1928 blev tadsjikisk skrevet med arabiske bogstaver, og efter indlemmelsen i Sovjetunionen havde tadsjikisk fra 1928-29 en periode med latinske bogstaver. Det arabiske alfabet egner sig ikke til gengivelse af indoiranske sprog, dels fordi det har en række bogstaver, som kun skelnes lydligt i semitiske sprog, dels fordi det arabiske alfabet ikke repræsenterer vokalerne, der er betydelige for dannelsen af stammer på indoeuropæiske sprog. Ved at bruge latinsk alfabet ville man derfor lette alfabetiseringen i et land, hvor kun de færreste kunne læse og skrive. Desuden ville sovjetmagten kunne trække den tadsjikiske befolkning væk fra indflydelsen fra den persiske og arabiske kultur og ikke mindst ved at afskære befolkningen fra koranens skriftsprog. Da det trak op til krig med Aksemagterne, ændrede man i 1939-40 alfabetet til en modificeret form af det kyrilliske alfabet, som stort set har bibeholdt sig til i dag. Denne skæbne har tadsjikisk delt med andre ikke-slaviske sprog. Efter Tadsjikistans uafhængighed fra Sovjetunionen 1. september 1991 blev der med den nationalistiske medvind i landet besluttet at vende tilbage til det arabiske alfabet i den persiske variant. Da kun de allerfærreste tadsjikker behersker det arabiske alfabet, er kyrillisk de facto fortsat som Tadsjikistans alfabet.

Ordforråd 
Eksempler

Referencer

Eksterne henvisninger 

Iranske sprog
Sprog i Tadsjikistan
Sprog i Usbekistan
Sprog i Kasakhstan
Sprog i Kirgisistan
Sprog i Rusland
Sprog i Turkmenistan
Sprog i Pakistan
Pæletræk

Pæletræk (en. Bollard pull) er den maksimale trækkraft, som eksempelvis en slæbebåd eller andet maritimt fartøj kan yde, uden at det gør fart gennem vandet.

Trækkraften for aktuelle fartøj anvendes som mål for fartøjets ydeevne, da det ikke er muligt, som på landbaserede køretøjers installerede kilowatt, at bestemme den afgivne kraft – dette på grund af andre faktorer, blandt andet transmissionstab, typen af fremdrivningsmaskineri og fremdrivningssystemet totale virkningsgrad.

Trækenhed
Anvendte kraftenhed for trækket er kN (SI-enhed) eller masseenheden ton.

Trækkraft
Fartøjets trækkraft kan bestemmes ved forskellige afprøvningsmetoder, eksempelvis:

Prøve, eksempel
I et dybtvandsbassin  fastgøres fartøjets slæbetov til en pullert, fartøjet trækkraft bestemme under varierende kilowatt-belastninger fra fartøjets fremdrivningsmaskineri.

Eksterne henvisninger og kilder
 EMERGENCY TOW VESSEL CAPABILITY MATRIX (BOLLARD PULL IN TONS)
Integrated Publishing – Bollard Pull

Skibsterminologi
Twiztid

Twiztid er en amerikansk-duo fra Detroit.
Bandet er kendt for deres ansigtsmaling og juggalo stil.

Diskografi 
 Mostasteless (1997)
 Freek Show (2000)
 Mirror Mirror (2002)
 The Green Book (2003)
 Man's Myth, Vol. 1 (2005)
 Mutant, Vol. 2 (2005)
 Independents Day (2007)
 W.I.C.K.E.D. (2009)
 Heartbroken & Homicidal (2010)
 Abominationz (2012)
 A New Nightmare (2013)
 The Darkness (2015)
 The Continuous Evilution of Life's ?'s (2017)
 Generation Nightmare (2019)
 Mad Season (2020)
 Revelashen (2020)

Eksterne henvisninger 
 Gruppens hjemmeside 

Metalgrupper fra USA
Hiphopgrupper fra USA
Musikere fra Detroit
Rapcoregrupper
Nu metal-grupper
Musikgrupper fra 1997
Åre kabinbana

Åre kabinbana er en kabinebane i Åre, der indviedes i 1976, og som er den eneste af slagsen i Norden. Kabinebanen består af to 16 kvadratmeter store kabiner med plads til 80 personer hver, som kører i pendultrafik, dvs. når den ene er oppe er den anden nede og de mødes på halvvejen. Dalstationen ligger ikke langt fra bytorvet i Åre i 421 m.o.h. Bjergstationen ligger i 1.274 m.o.h. på Åreskutan. I selve bjergstationen ligger Sveriges højstbeliggende restaurant, Stormköket.

Historie 
Kabinebanen havde sin begyndelse i 1972 med det statslige såkaldte Åreprojektet. Regeringen havde målsætningen at skabe et skiområde i Årefjällen, hvor selv almindelige mennesker havde råd og mulighed for at stå på ski. En del af projektet bestod i at opføre en kabinebane på Åreskutan.

Kabinebanen påbegyndtes i februar 1975 af det svejtsiske byggefirma Habegger. Man ønskede at begynde byggeriet midt om vinteren for at man kunne udnytte snedækket til transport. Kabinebanen stod færdig i 1976.

Links 
 Svævebanen på 'Lift-World'

Kilder 
 Artikel om kabinebanen 

Kabinbana
Svævebaner
Etableret i 1976
King Chulalongkorn Memorial

King Chulalongkorn Memorial, også kaldet Thailändska paviljongen, er en bygning ved Holmsta gård i Bispgården i Ragunda kommun i Jämtlands län i det nordlige Sverige, opført til minde for den thailandske konge Chulalongkorns besøg på stedet 1897.

Historie 
Kong Chulalongkorn (Rama 5.) besøgte Sverige 1897 efter at være indbudt af kong Oscar 2. for at besøge Stockholmsudstillingen 1897. Kong Oscar 2. ville også vise den thailandske konge andra dele af Sverige og to forslag fremlagdes. Det ene forslag var at rejse til Norrland, og det andet var at rejse sydpå og til Norge. Kong Chulalongkorn valgte Norrlandsrejsen blandt andet fordi tømmer på den tid var Siams største eksportprodukt. Først tog man til Härnösand. Derfra tog man i båd ad Ångermanälven til Sollefteå. I Sollefteå byttede man transportmiddel og tog toget til Bispgården, hvor man indtog måltid. Efter Bispgården tog man atter båd ad Indalsälven til Sundsvall. Til minde om besøget døbtes senere en vej i området til Kung Chulalongkorns väg. 

Det varede til 1992 inden thailændinge "opdagede" vejen. Det var en gruppe thailandske dansere på besøg i kommunen der hørte om vejens navn. De blev glade over at kong Chulalongkorn en gang havde været der, og da de kom tilbage til Thailand berettede de om vejen. 

En forening til Chulalongkorns minde dannedes 1993, og man besluttede sig for att begynde en indsamling for at bygga en pavillon. Året efter, i 1994, dannedes på Ragunda kommuns initiativ en kommité for at fremme arbejdet. Byggeriet gik i gang i 1997. 

Stedet man havde valgt til bygningen viste sig besværlig, da der var blåler 20 meter nede i jorden. Dog havde thailandske munke allerede velsignet pladsen, så man kunne ikke bytte sted. Man var derfor tvungne at sætte pæle 30 meter ned i jorden for at kunne opføre pavillonen. I 1999 stod bygningen færdig og Ragunda kommun fik pavillonen som gave af Thailands vicepremierminister.

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside 

Jämtlands län
Etableret i 1999
Sīkrags

Sīkrags () er en lettisk landsby i med 10 indbyggere i Kolkas pagasts, Dundagas novads ved Irbestrædets kyst. Landsbyen er opstået ved floden Ķikans udmunding, 26 kilometer fra pagastens hovedby Kolka, 20 kilometer fra novadens hovedby Dundaga og 171 kilometer fra Riga.

Sīkrags er én af de ældste liviske bopladser ved Kurlands kyststrækning, og nævnes i dokumenter som landsby allerede 1387. I det 17. århundrede, da landsbyen tilhørte godsejer Maidell fra Dundaga, udvikledes Sīkrags til én af de vigtigste småhavne i det nordlige Kurland. I slutningen af århundredet fandtes store lagerhuse samt et sømandshotel. Sīkrags som havneby ophørte i det 18. århundrede på grund af Store Nordiske Krig og Hertugdømmet Kurland og Semgallens politiske sammenbrud.

Sīkrags er et statsligt anerkendt bymæssigt mindesmærke. I landsbyens vestlige udkant står Sīkraga fyr.

Kildehenvisninger 

Letlands geografi
Landsbyer
Greatest Hits (Bruce Springsteen-album)

Greatest Hits er Bruce Springsteens første opsamlingsalbum, udgivet den 27. februar 1995 af Columbia Records. Det er en samling af nogle af Springsteens hit singler og populære album numre gennem årene og fire ekstra numre i slutningen, der er optaget med E Street Band i 1995. Nogle af sangene er kortere versioner end de oprindelige udgivelser.

Indarbejdelsen af de "nye" numre blev portrætteret i den dokumentariske Blood Brothers i 1996. "Murder Incorporated" og "This Hard Land" var i virkeligheden, ubrugte 1982 sange fra Born in the U.S.A. sessioner, men her mere end et årti senere genindspillet. "Blood Brothers", blev derimod afslutningssangen i forbindelse med 1999-2000 Reunion Tour og 2002-2003 Rising Tour, begge gange med et ekstra vers. "Secret Garden" opnåede berømmelse via soundtracket i 1996 filmen Jerry Maguire. Alternative versioner af flere af disse nye numre blev udgivet på EP'en Blood Brothers i 1996.

Albummet var en kommerciel succes, det toppede på den amerikanske Billboard 200 og den britiske UK Albums Chart og solgte mere end fire millioner eksemplarer i USA.

Trackliste 
 "Born to Run" – 4:30
 (Original udgivet på albummet Born to Run i 1975)
 "Thunder Road" – 4:48
 (Original udgivet på albummet Born to Run i 1975)
 "Badlands" – 4:03
 (Original udgivet på albummet Darkness on the Edge of Town i 1978)
 "The River" – 5:00
 (Original udgivet på albummet The River i 1980)
 "Hungry Heart" – 3:20
 (Original udgivet på albummet The River i 1980)
 "Atlantic City"
 (Original udgivet på albummet Nebraska i 1982)
 "Dancing in the Dark" – 4:03
 (Original udgivet på albummet Born in the U.S.A. i 1984)
 "Born in the U.S.A." – 4:41
 (Original udgivet på albummet Born in the U.S.A. i 1984)
 "My Hometown" – 4:12
 (Original udgivet på albummet Born in the U.S.A. i 1984)
 "Glory Days" – 3:49
 (Original udgivet på albummet Born in the U.S.A. i 1984)
 "Brilliant Disguise" – 4:14
 (Original udgivet på albummet Tunnel of Love i 1987)
 "Human Touch" – 5:10
 (Original udgivet på albummet Human Touch i 1992)
 "Better Days" – 3:44
 (Original udgivet på albummet Lucky Town i 1992)
 "Streets of Philadelphia" – 3:16
 (Original udgivet på soundtracket Philadelphia i 1994)
 "Secret Garden" – 4:27
 (Indspillet i januar 1995 i The Hit Factory, New York)
 "Murder Incorporated" – 3:57 
 (Indspillet i The Power Station april/maj 1982)
 "Blood Brothers" – 4:34
 (Indspillet i januar 1995 i The Hit Factory, New York)
 "This Hard Land" – 4:50
 (Indspillet i januar 1995 i The Hit Factory, New York)

Referencer 

Opsamlingsalbum fra 1995
Bruce Springsteen-album
Monsanto

Monsanto Company () er en amerikansk multinational kemi- og medicinsk virksomhed som også fremstiller GMO-afgrøder.

Virksomheden blev etableret i St. Louis i 1901 af John Francis Queeny. Pengene til etableringen var, dels af egen kapital og kom derudover også udefra. Navnet kommer fra hans kones oprindelige navn. Deres kunstige produkt var det kunstige sødemiddel sakkarin, som de solgte til Coca-cola. Virksomheden fremstillede Agent Orange til USA kampagne Vietnamkrigen og også miljømæssige toksiner såsom DDT og PCB.

Monsanto er specielt kendt som producent af gensplejsede fødevarer, f.eks. har firmaet modificeret majs til MON 863-majs med genet for et insekticid (protein) fra bakterien Bacillus thuringiensis. Bomuld er også blevet modificeret
med dette toxin. Desuden er majs og bomuld også genetisk modificeret af Monsanto til at modstå ukrudtsmidlet ”Roundup”, glyfosat.

Eksterne links 
 Genteknologi gør os afhængige af golde koncerner. Debatindlæg om genteknologi af Rolf Lembcke, 1998

 
Bioteknologivirksomheder fra USA
Fremstillingsvirksomheder fra USA
St. Louis
Kemivirksomheder fra USA
Steriogram

Steriogram er et New Zealandsk punkband dannet i 1999.
De er bedst kendt for sangen Walkie Talkie Man, der blev udgivet i 2004 og er blevet brugt i en reklamefilm for iPod og flere film og computerspil.

Diskografi

Studiealbums

EP'er

Singler

Gæsteoptræden 
2002: Channel Z: The Best of Vol. 3 (Warner Music) - "Sing The Night Away"
2004: MVP Baseball 2004
2004: State of the Nation: Fresh New Zealand Rock (EMI) - "Roadtrip"
2004: Hot Wheels: Hot Hits 4 (Shock Records) - "Walkie Talkie Man"
2004: Pump It Up Exceed SE (Andamiro) - "Walkie Talkie Man"
2004: Warren Miller's Impact (Warren Miller Films) - "Roadtrip"
2004: ATV Offroad Fury 3 "On and On", "Schmack!"
2005: Donkey Konga 2 - "Roadtrip"
2005: Robots (Virgin Records) - "Walkie Talkie Man"
2005: Top of the Pops 2005 (Universal Music) - "Walkie Talkie Man"
2005: Now That's What I Call Music 17 (EMI) - "Go"
2005: Kicking & Screaming (soundtrack)
2005: Punked (Warner Music) - "Walkie Talkie Man"
2006: More Nature (Sony BMG) - "Walkie Talkie Man"
2006: Elite Beat Agents (Nintendo) - "Walkie Talkie Man"
2008: WWE SmackDown vs. Raw 2009 - "Get Up"

Eksterne henvisninger 

Rockgrupper fra New Zealand
Punkgrupper
 
Musikgrupper fra 1999
Adolph Holst A/S

Adolph Holst A/S var en dansk papirvarefabrik og litografisk etablissement i Aalborg.

Virksomheden var grundlagt i 1887 af stentrykker Adolph Holst, men dets oprindelse kunne føres direkte tilbage til 21. marts 1800, da C.M. Rottbøl Sadolin begyndte et bogbinderi i Aalborg. Virksomheden begyndte i Jomfru Ane Gade med en enkelt hurtigpresse. I 1900 flyttede fabrikken til en stor fabrik på Kastetvej. Da grundlæggeren Adolph Holst døde i 1904, købte boghandler Magnus Andreas Schultz (1839-1908) virksomheden og lagde den sammen med det Asmussenske Bogbinderi og sin egen posefabrik og bogtrykkeri. Ved Schultz' død blev virksomheden et aktieselskab med ingeniør Christian Birger Schultz (1871-1937) som administrerende direktør.

Firmaets produktion omfattede alle litografiske arbejder, kartonnage, bogtrykkeri, æskefabrikation og bogbinderi. 13. januar 1945 blev fabriksbygningerne totalt ødelagt ved schalburgtage af Schalburgkorpset. En ny fabrik blev opført på i Korsgade 39 og taget i brug i 1947.

I 1910, hvor Illustreret Tidende foretog en reportage, beskæftigede fabrikken 200 medarbejdere. Virksomheden var bl.a. kendt for plakater og klippeark, men udgav også børnebøger. Ca. 1937 udgav Adolph Holst A/S udklipsark med figurer og enheder fra den danske Hær. En del af tegningerne til udklipsark og børnebøger blev udført af Ebba Schultz (1908-?). Hun var datter af Svend Ejnar Schultz (1877-?), der var bror til Christian Birger Schultz og fra 1904 ligeledes direktør i firmaet.

Bestyrelse i 1950: Direktør Paul Hansen (1887-), landsretssagfører Povl A. Engelsen (1903-), bankdirektør Richard Meyer (1874-), godsekspeditør Ingemann Westergaard (1895-) og direktør Asger Spannow (1903-).

Fabrikken eksisterede stadig i 1960'erne men er siden ophørt.

Direktion 

 1887-1904: Adolph Holst
 1904-1908: Magnus Andreas Schultz (1839-1908)
 1904-?: Svend Ejnar Schultz (1877-?)
 1908-1937: Christian Birger Schultz (1871-1937)
 1937-1939: ?
 1939-: A.C. Hedegaard (1896-)

Kilder 
 Danmarks ældste forretninger 1100-1911, Kraks Forlag 1950
 Reportage fra Adolph Holst A/S i Illustreret Tidende, årgang 52, nr. 2, 9. oktober 1910 (PDF)
 Boghandlere i Danmark
 Slægtsside

Grafiske virksomheder i Danmark
Virksomheder i Aalborg
Danske virksomheder etableret i 1887
Forlag fra Danmark
Christian von Koss

Christian von Koss (31. december 1698 på Solberg i Skedsmo – 1. november 1758 ved Byglandsfjorden) var en dansk-norsk officer, bror til Friederich von Koss.

En af de officerer, som under Carl XII's belejring af Akershus 1716 udmærkede sig mest, var Johan Christoph von Koss (født 1668), en meklenborgsk adelsmand, der som ung var kommet til Norge, siden i en række år havde tjent i Frankrig (Royal Danois) og der ægtet Marie Josepha de Butcher (død 1724), datter af en parlamentsråd i Lille. Efter hjemkomsten var han bleven kaptajn ved Akershusiske Infanteriregiment og havde under nævnte belejring taget fremtrædende del i flere kække udfald, indtil han 10. april 1716 blev på pladsen som offer for sin forvovne tapperhed. Hans lig blev revet ud af fjendens hænder af hans søn og stadige følgesvend Christian von Koss. Denne bedrift vakte megen opmærksomhed og gav endog anledning til et digt af Frederik Rostgaard.

Christian von Koss blev samme år sekondløjtnant ved 1. Vesterlenske Regiment og 1718 premierløjtnant efter at have deltaget i angrebene på Göteborg og Strømstad. Her var han kommet i svensk fangenskab; men efter flere genvordigheder undveg han og tog på ny del i krigen. Efter freden gik imidlertid hans krigsbedrifter i forglemmelse. Vel fik han 1731 kaptajns karakter, men 15 gange måtte han finde sig i at blive forbigået, inden han fik kompagni, fordi andre, mere bemidlede officerer "sluttede akkord" om et sådant. Omsider 1746 så kongen det uretfærdige heri og lod Koss springe over majorsgraden til oberstløjtnant. 1758 fik han obersts karakter (med anciennitet fra 1750), men druknede 1. november samme år på en tjenesterejse over Byglandsfjorden i Christiansand Stift. Koss, der ikke var gift, havde flere gange gjort længere rejser i udlandet og der muligen fået interesse for bjergværksdrift, som han gav sig en del af med; han var medejer af Omdals og Hyllestads kobberværker.

Kilder 
 H.W. Harbou, "Christian von Koss", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Genealog. Nachr. v. d. adel. Fam. v. Koss, 1789.
 Ludvig Daae, Det gamle Christiania, 2. udgave, s. 145.

Christian
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Den Store Nordiske Krig fra Danmark-Norge
Danskere i 1700-tallet
Officerer fra Danmark
Germanicus

Nero Claudius Drusus Germanicus (født 24. maj 15 f.Kr., død 19 e.Kr.) var en romersk digter og politiker. Han var søn af Drusus d.æ. (38-9 f.Kr.) og Antonia den yngre og var barnebarn både af Livia og Marcus Antonius. Han var nevø og fra 4. e.Kr. adoptivsøn af Tiberius, som  havde udset ham til tronfølger. Ved adoptionen fik han navnet Germanicus Julius Caesar. I 5 e.Kr. blev Germanicus gift med Vipsania Agrippina (Agrippina den ældre), datter af kejser Augustus' datter Julia, og Marcus Agrippa. De fik ni børn, hvoraf de tre døde som spæde. To af sønnerne Nero og Drusus blev dræbt på ordre fra Tiberius. Den 3. søn,  Gaius, blev kejser som Caligula. Døtrene var 
 Julia Drusilla (død 38 e.Kr.), 
 Julia Livilla (død 14 eller 42 e.Kr.) og 
 Julia Agrippina, som blev gift med kejser Claudius.

Roms befolkning fandt i den unge, karismatiske og børnerige kronprins alle de egenskaber, som den savnede hos den aldrende og tillukkede Tiberius. Der var stor sorg, da Germanicus formentlig døde af sygdom i Antiochia 19 e.Kr.. Han selv og mange i hans samtid var overbevist om, at der var tale om giftmord. Hans enke bragte urnen tilbage til Italien, hvor den blev båret i procession fra Brindisi til Rom.

Erindringen om Germanicus som "den bedste kejser, Rom aldrig fik" var i høj grad medvirkende til at sætte tre af hans slægtninge på tronen: sønnen Caligula (37-41), broderen Claudius (41-54) og dattersønnen Nero (54-68). Historikerne Tacitus og Sueton videregav ukritisk det idealiserede billede af Germanicus, mens den samtidige Velleius Paterculus var mere forbeholden.

Litteratur 
 A. Barrett, Agrippina: Sex and Politics in the Early Empire. London 1996.

Eksterne henvisninger 

 Fuld online-version af Suetons biografi over Caligula (engelsk)
 Portræt af Germanicus og kort biografi på dansk 

Politikere fra Romerriget
Personer fra Rom
Sigtemel

Sigtemel er en blanding af sigtet rugmel og sigtet hvedemel. Bemærk at der er forskel på sigtemel og sigtet mel. Sigtet mel betyder at et mel er sigtet, dvs. at melet i fremstillingsprocessen har passeret en sigte, hvor man er i stand til at frasigte partikler af en given størrelse. Processen anvendes normalt til at frasortere skaldele (klid), så man får et lysere mel, med en bedre bageevne. Blandingsforholdet mellem rug og hvede i sigtemel er ikke veldefineret i Danmark, men ligger typisk på mellem 50/50 og 30/70.

Mel