kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aristillos

Aristillos (græsk, på latin Aristillus, fl. omkring 280 f.Kr.) er en af de ældste astronomer af den alexandrinske skole. Han lavede det første stjernekatalog omkring 300 f.Kr. med hjælp fra Timocharis. Han arbejdede på biblioteket i Alexandria og månekrateret Aristillus er desuden opkaldt efter ham.

Refererencer 
 S. 1469 – 1470 i Nordisk familjebok

Astronomer
Klodens kræfter (tv-serie)

Klodens kræfter (1-5) () er navnet på en TV-serie i fem dele produceret af BBC og National Geographic i 2007 og som blev vist første gang på den svenske TV-kanal SVT1 i september 2008 under navnet :  Jorden – en biografi.. I Danmark begyndte serien at vises d 19. juli 2009. Serien bringer unikke naturoptagelser, og viser ved hjælp af avanceret computer-animation, hvordan Jordens kræfter, har været med til at skabe forudsætningerne for liv. De første fire programmer har forskellige temaer, mens det femte og sidste program samler trådene.

Seriens afsnit 
 1. Vulkaner – (opr. titel Volcano)
 2. Atmosfæren – (opr. titel Atmosphere)
 3. Is – (opr. titel Ice)
 4. Havet – (opr. titel Oceans)
 5. Den enestående jord – (opr. titel Rare Earth)

På BBC og National Geographic blev serien præsenteret af dr. Ian Stewart, men i den udgave som dansk og svensk TV sendte, medvirker han kun ganske få gange, og hans speak er afløst af speak i de pågældende landes sprog.

Afsnit 1 – Vulkaner 
I seriens første afsnit, Vulkaner, fortælles det hvordan livet som vi kender det, ikke kunne være opstået uden vulkanernes aktivitet. En anden oplysning i første afsnit er, at der ved hjælp af satellit-målinger er konstateret en hævning af det pågældende Himalaya-bjergområde umiddelbart over epicentret for Jordskælvet i Kashmir 2005 på 5 meter. Tusindvis af sådanne skælv, forårsaget af at den Indiske Plade er blevet presset ind i den eurasiske plade, har i årmillionernes løb skabt denne mægtige bjergkæde

Den Islandske Kappediapir 
Som det siges i afsnittet, så skulle badegæsterne i Islands mange varme kilder sikkert være mindre afspændte, hvis de vidste at toppen af en Kappediapir () -- en mindst 600 km. dyb søjle af overophedet magma med en diameter på 100 km -- befinder sig kun 20 km. under dem. Den blev dannet for 50 millioner år siden, og skabte Island senere, på fuldstændig samme måde som øen Surtsey blev dannet ved et vulkanudbrud i 1963. Der vises i programmet en computer-animation af denne søjle baseret på den nyeste forskning.

Noter

Eksterne Henvisninger 
 
 Earth: The Power of the Planet
 Klodens kræfter

Britiske tv-serier fra 2000'erne
Dokumentarserier
Tv-programmer fra BBC
Google Translate

Google Translate (på dansk: Google Oversæt) er et gratis webbaseret program til maskinoversættelse. Google Oversæt blev lavet af forskergruppen hos Google og oprindelig lanceret i april 2006. Der kan pr. oktober 2021 oversættes til og fra 109 sprog. Ifølge Google selv har tjenesten verden over mere end 500 millioner brugere dagligt.

Fremgangsmåde 
Oprindelig byggede oversættelsestjenesten på statistisk maskinoversættelse, hvor den pågældende tekst først blev oversat til engelsk og derfra til det ønskede andet sprog, og hvor der for hvert udtryk søgtes en oversættelse ved bl.a. at sammenligne millioner af dokumenter, der allerede var forsynet med en officiel oversættelse, således officielle dokumenter fra FN og Europaparlamentet. Disse oversættelser var ikke særlig nøjagtige. De kunne give et overordnet indtryk af indholdet i den oprindelige tekst, men var langtfra på højde med, hvordan en kompetent menneskelig tolk kunne oversætte den samme tekst. I 2016 meddelte Google, at man gik over til at anvende kunstige neurale netværk, en form for kunstig intelligens, der anvender såkaldt deep learning i oversættelsen. Det kan give større nøjagtighed i oversættelsen, bl.a. fordi man ser på sammenhængen i hele sætningen i stedet for at forsøge at oversætte de enkelte elementer isoleret uden hensyn til konteksten. 

Ved søgninger på eksempelvis den danske udgave af Google kan man blive tilbudt en maskinoversættelse af de enkelte søgeresultater, hvis de er skrevet på et sprog, der er understøttet af Google Translate.

Understøttede sprog 
Google Translate kan pr. oktober 2021 oversætte til og fra følgende 109 sprog.

Afrikaans
Albansk
Amharisk
Arabisk
Armensk
Aserbajdsjansk
Baskisk
Bengali
Bosnisk
Bulgarsk
Burmesisk
Catalansk
Cebuano
Dansk
Engelsk
Esperanto
Estisk
Finsk
Filippinsk
Forenklet kinesisk
Fransk
Frisisk (vestfrisisk)
Galicisk
Georgisk
Græsk
Gujarati
Haitisk kreol
Hausa
Hawaiiansk
Hebraisk
Hindi
Hmong
Hviderussisk
Igbo
Indonesisk
Irsk
Islandsk
Italiensk
Japansk
Javanesisk
Jiddisch
Kannada
Kasakhisk
Khmer
Kinyarwanda
Kinesisk
Kirgirsk
Koreansk
Korsikansk
Kroatisk
Kurdisk (Nordkurdisk)
Laotisk
Latin
Lettisk
Litauisk
Luxembourgsk
Makedonsk
Malagassisk
Malajisk
Malayalam
Maltesisk
Maori
Marathi
Mongolsk
Nederlandsk
Nepalesisk
Norsk (Bokmål)
Nyanja
Oriya
Pashto
Persisk
Polsk
Portugisisk
Punjabi
Rumænsk
Russisk
Samoansk
Serbisk
Sesotho
Shona
Sindhi
Sinhala
Skotsk gælisk
Slovakisk
Slovensk
Somali
Spansk
Sundanesisk
Svensk
Swahili
Tadsjikisk
Tatarisk
Tamil
Telugu
Thai
Tjekkisk
Turkmensk
Tyrkisk
Tysk
Uighurisk
Ukrainsk
Ungarsk
Urdu
Usbekisk
Vietnamesisk
Walisisk
Xhosa
Yoruba
Zulu

Se også 
 Apertium

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 Translate Community
 Teach You Backwards: An In-Depth Study of Google Translate for 103 Languages

Internetteknologi
Maskinoversættelse
Software fra Google
Zvi Zamir

Zvi Zamir (hebraisk: צבי זמיר) blev født Zvicka Zarzevsky (født 1925) var en generalmajor i det israelske forsvar og direktør for Mossad fra 1968 til 1974. Han var født i Polen, men immigrerede med sin familie til det daværende britiske mandatområde Palæstina da han var 7 måneder gammel. Som 18-årig indledte han sin militære karriere, først som soldat i Haganahs Palmach, en enhed som rummede fremtidige ledere som Moshe Dayan og Yitzhak Rabin. Under Israels uafhængighedskrig i 1948 kæmpede Zamir i det nyetablerede israelske forsvar. EFter krigen fortsatte han med at stige i graderne og blev til sidst udnævnt til chef for Sydkommandoen. Hans sidste post i forsvaret inden han gik blev direktør for Mossad var som militærattaché i London i 1966.

Under sin tid i Mossad hjalp han med til at gennemføre Operation Guds Vrede, det israelske svar på München massakren og håndterede optakten og efterspillet til Yom Kippur krigen i 1973. Efter at den tyske regering afviste at modtage et israelsk hold under gidselkrisen i München blev Zamir sendt af sted for at observere hvad der foregik. Han var på flyvestationen i Fürstenfeldbruck den nat hvor forsøget på at redde alle ni resterende israelske gidsler slog fejl. Zamir blev interviewet om hændelsen i 1999 da han talte med producenten af One Day in September, en dokumentarfilm om massakren. Her kritiserede han kraftigt den tyske redningsindsats for fuldstændig at have manglet koordination. Han var tidligere blevet interviewet om dette emne til en portrætudsendelse i NNC under deres dækning af Sommer-OL 1992|De olympiske lege i Barselona, og han har talt om massakren flere gange siden. Zamir bor i dag i Zahala nord for Tel Aviv.

Zamir blev spillet af Ami Weinberg i Steven Spielberg's film Munich fra 2005.

Referencer 
 "Preventive measures" Zamir interview fra 2006.
 One Day in September, (1999), en dokumentarfilm af Kevin Macdonald.
 Raviv, Dan and Melman, Yossi. Every Spy a Prince: The Complete History of Israel's Intelligence Community. Boston: Houghton Mifflin Company, 1990.  p. 179

Militærfolk fra Israel
Robert Saaskin

Robert René Saaskin (2. august 1920 i København – 3. maj 1972) var en dansk filminstruktør og manuskriptforfatter, der bl.a. instruerede flere af Far til fire-filmene sammen med Alice O'Fredericks.

Filmografi (som instruktør) 
 Der brænder en ild (1962) 
 Far til fire med fuld musik (1961) 
 Det skete på Møllegården (1960) 
 Far til fire på Bornholm (1959) 
 De sjove år (1959) 
 Vagabonderne på Bakkegården (1958) 
 Far til fire og ulveungerne (1958) 
 Far til fire og onkel Sofus (1957) 
 Bundfald (1957) 
 Frihed forpligter (1951) 
 Når der kommer en båd (1949) 
 Værelse søges (1948)

Eksterne henvisninger 
 
 

Filmfolk fra Danmark
Personer fra København
Gøgler

En gøgler er en omrejsende underholder og artist, der dækker en lang række forskellige kunstarter. Gøglere kendes igennem en længere historisk periode.

I nutiden er gøgler oftest forbundet med gadeartister (gadekunstnere), markeder og omrejsende tivoli.

Historie 
Gøglere har rødder helt tilbage fra antikkens mimeskuespillere og middelalderens trubadurer.

Betegnelsen gøgler dukker op på dansk omkring 1500-tallet, hvor det bruges om omrejsende underholdere, som optræder på gader og markeder. På den tid, blev der skelnet skarp mellem skuespillerere, musikere, artister og nederst på ranglisten kom så gøglere. Flere af gøglerne fra den periode blev til nogle af Europas senere cirkusdynastier, for eksempel den stadigt eksisterende schweiziske Knie-familie. Gøglerne kom med tiden til at underholde med blandt andet akrobatik, dukketeater, komedie, linedans, musik, pantomime, trylleri og meget andet. Også kom med dyr, hvor dresserede bjørne og den såkaldte regnehest var populære. Regnehesten kan stadig opleves som et cirkusnummer. Begrebet gøgler blev mere en betegnelse for en livsform, end for en bestemt profession.

Da cirkus opstod i 1700-tallet og senere varietéer i 1800-tallet, begyndte gøglerne at blive opdelt, hvor nogle skilte sig ud. Cirkus og varieté appellerede oftest til højerestående sociale lag, hvor der blev stillet krav til professionel kunnen. Gøglere derimod blev en betegnelse for markedspladsernes folkelige underholdning.

Markedsgøgl blev underholdning med ofte forevisnings show i et telt. Foran teltet var en ofte primitiv forhøjning til parade, hvor de optrædende vistes frem, mens en rekommandør i rosende vendiger fortalte om den pågældende attraktion eller forestilling. Blandt kendte danske gøglere kan nævnes, professor Labri (1863-1935, Professor Tribini (1915-1973 – som mest kendes fra Dyrehavsbakken – og Berdino (Arne V. Olsen, 1914-1976, som senere stiftede Cirkus Arena.

Tivolifolk og mange gadeartister betragter fortsat sig selv som gøglere. De viderefører den gamle livsform som omrejsende underholdere.

Se også 
 Artist
 Cirkus
 Gadeartist
 Markedscirkus

Referencer 

Cirkusartister
Gøgl i Danmark
UCI's løbskategorier

UCI's løbskategorier er den officielle inddeling af UCI-cykelløb. Den angives som en kode, der består af to eller tre dele adskilt af punktum, der angiver både typen af løbet (første del) samt vigtigheden eller sværhedsgraden (den anden og tredje del). Den første del af koden kan være et heltal eller en forkortelse, mens den anden del normalt er et heltal.

Klassificeringen styrer blandt andet deltagende hold, pengepræmier og point til UCI's landevejsrangliste.

Landevejscykling 
Første del af løbskoden angiver om løbet er et endagsløb (angives med "1") eller et etapeløb (angives med "2").

Andel del angivet løbets rangering. Dette kan være (fra højest til lavest):

 "UWT" (UCI World Tour) eller "WWT" (Women’s World Tour)
 "Pro"
 "1"
 "2"

Eksempelvis angiver "2.2" et etapeløb i kategori 2.

Eksempler på løb

Referencer 

Cykelløb i landevejscykling
Dig Out Your Soul

"Dig Out Your Soul" er det 8. studiealbum fra den engelske rockgruppe Oasis. Albummet udkom i oktober 2008.

Oasis-album
Album fra 2008
Oslo City

Oslo City er et shoppingcenter beliggende tæt ved Oslo Sentralstasjon i det centrale Oslo i Norge. Centret er et af landets største og omsatte i 2008 for 1,778 mia. norske kroner. Det har ca. 16 mio. besøgende årligt.

Centret blev opført i 1988 og var Norges største enkeltstående bygning før Telenors hovedsæde på Fornebu blev bygget. Det blev udvidet i 2005 og er nu på 79.791 m² fordelt på fem etager. Det ejes af Vital Forsikring ASA. I forbindelse med udvidelsen åbnede Hennes & Mauritz en butik i centret, der er den største i Norge.

Eksterne henvisninger 
 Oslo Citys hjemmeside

Etableret i 2005
Indkøbscentre i Norge
City
Jan Voss

Jan Voss (født 9. oktober 1936 i Hamborg, Tyskland) er en tysk maler og grafiker, som bor i Paris, Frankrig.

Liv og kunstnerisk produktion 
Jan Voss studerede ved Akademie der Bildenden Künste München i perioden 1956 til 1960. Han har siden 1960 boet i Paris. Fra 1966 til 1967 var han gæstedocent ved Hochschule für bildende Künste i Hamborg. Fra 1987 til 1992 var han professor ved École nationale supérieure des beaux-arts de Paris i Paris. Sin første soloudstilling havde han i 1962 i Galerie Beyer i Mainz.

Grundtemaet i Voss’ maleri er ordenen i et kaos i fortsat. Jan Voss anvender talrige materialer og tekniker i sine arbejder. Han arbejder med farveintensive malerier på lærred og med finere tegninger, der minder om tegneserieagtige humoristiske fortællinger og er rige på detaljer. I 1968 deltog han i den 4. documenta udstilling i Kassel.

Voss laver også træ- og papirrelieffer og akvareller. Alle hans arbejder tegner sig gennem en ophobning af forskellige farve- og formelementer, som griber ind i hinanden og overlapper hinanden og som er indbyrdes forbundne med tegn og linjer. I begyndelsen holdt Voss’ sine værker inden for to dimensioner, men senere, i 1980’erne, begyndte han at arbejde i tre dimensioner ved at smadre, folde og save i sine billeder.

Litteratur og kilder 
 Udstillingskatalog til IV. documenta: IV. documenta. Internationale Ausstellung; Katalog: Band 1: (Malerei und Plastik); Band 2: (Graphik/Objekte); Kassel 1968
 Kimpel, Harald / Stengel, Karin: documenta IV 1968 Internationale Ausstellung – Eine fotografische Rekonstruktion (Schriftenreihe des documenta-Archives); Bremen 2007,

Eksterne henvisninger 
 Eksempler på værker af Jan Voss
 

Malere fra Tyskland
Nippo-Vini Fantini-Faizanè

Nippo-Vini Fantini-Faizanè var et italiensk professionelt kontinentalhold. Holdet var sponsoreret af et italiensk vineri, hvorfor der var flest italienere på holdet.

Ryttere

2019

2018

Sejre

Eksterne henvisninger 

Ophørte cykelhold fra Italien
Etableret i 2008
Ophørt i 2019
Jette Fuglsang

Jette Cathrine Fuglsang (født 31. maj 1978 i Thisted, død 13. juli 2009 i Frankrig) var en dansk cykelrytter, der opnåede gode resultater i landevejscykling for kvinder.

Historie 
Hun begyndte at cykle i barndomsbyen Thisted hvor hun startede i den lokale klub Thy Cykle Ring i 2000. Senere rykkede Fuglsang til Vejle hvor hun skiftede til Vejle Cykel Klub hvor hun cyklede ved siden af hendes arbejde som planteskolegartner. Eftersom talentet og ambitioner blev større skiftede Jette Fuglsang til CK Aarhus. Her begyndte resultaterne for alvor at komme. Hun blev bl.a. Danmarksmester i holdløb 2007 sammen med holdkammeraten Maria Kruse, samt nummer 2 i Danmarks Cykle Union´s gennemgående cup med 5 afdelinger. Det blev til i alt 6 første pladser i 2007 samt 4 andenpladser.

Op til sæsonstart 2008 skiftede hun til Fredericia CC som havde fået et cykelhold med store ambitioner på grund at stor sponsor støtte. Holdet skiftede i 2009 navn til Team High End Sport. Det blev til 5 førstepladser i 2008 hvoraf de alle kom på enkeltstart. I sæsonens sidste løb der blev kørt omkring Padborg den 28. september styrtede hun sammen med 2 holdkammerater, og toppen af lårbenet brækkede af hoften på Fuglsang.

Både i 2007 og 2008 var hun den mest vindende rytter i den danske A-række for kvinder.

Hun omkom under en træningstur i de franske alper den 13. juli 2009 hvor hun styrtede under nedkørslen på bjerget La Berarde, som er nabobjerg til Alpe d'Huez. Hun var sammen med sin kæreste René Ahrenkiel og nogle holdkammerater kørt fra byen Le Bourg-d'Oisans mod bjerget. Her var hun uheldig at ramme en autocamper og dernæst bjergmuren.

Jette Fuglsang var ved sin død ansat som områdeansvarlig i hus og have-afdelingen hos Bilka i Horsens hvor hun arbejdede ved siden af cyklingen. Hun havde en kæreste, men ingen børn.

Hun blev begravet fra Thisted Kirke.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 (Video) Interview med Jette Fuglsang under præsentationen af Team High-End Sport i 2009  Fredericia Avisen, 6. april 2009

Personer fra Thisted
Kvindelige cykelryttere fra Danmark
BACH-motivet

BACH-motivet er inden for musikken nodefølgen b, a, c og h. Dette motiv med fire noder har været anvendt af mange komponister, oftest som en hyldest til Johann Sebastian Bach. Det først kendte eksempel findes imidlertid i et stykke af Jan Pieterszoon Sweelinck. Det er muligt, men ikke bekræftet, at han anvendte det for at hylde en af Bachs forfædre, idet flere af dem også var musikere.

Bach anvendte selv motivet i en fuga i den afsluttende del af Die Kunst der Fuge (BWV 1080), et arbejde han ikke afsluttede inden han døde i 1750. Det kunne se ud til at motivet endog findes i flere af hans øvrige værker, som i slutningen af den fjerde af de kanoniske variationer af Vom Himmel Hoch (BWV 769). Forekomsten i næstsidste noderække i Kleines harmonisches Labyrinth (BWV 591) anses ikke for at være særlig fremtrædende, og dette arbejde kan til og med være uægte, idet Johann David Heinichen (1683-1729) af nogle antages at være komponisten. Motivet optræder i Matthæuspassionen, i afsnittet hvor korene synger "Denne mand var virkelig Guds egen søn". I mange stykker anvendes ikke noderne B-A-C-H, men en transponering.

Motivet anvendes ofte af andre komponister i fugaer og anden musik som anvender kontrapunkt, måske fordi Bach selv anvendte det i en fuga.

Værker som på en fremtrædende måde anvender BACH-motivet er blandt andre, i kronologisk orden.

 Robert Schumann – Seks fugaer for orgel, pedalpiano eller orgelharmonium, opus 60 (1845)
 Franz Liszt – Fantasie und Fuge über das Thema B-A-C-H, for orgel (1855, senere arrangeret for piano)
 Nikolai Rimsky-Korsakov – Variationer over BACH, for piano (1878)
 Max Reger – Fantasi og fuga over B-A-C-H, for orgel (1900)
 Ferruccio Busoni – Fantasia contrappuntistica for piano (første version 1910, senere versioner 1912 og 1922)
 Arthur Honegger – Prélude, Arioso, Fughette for piano (1932, senere arrangeret for strygeorkester)
 Artur Kapp - Fantaasia teemale B-A-C-H
 Francis Poulenc – Valse-improvisation sur le nom Bach for piano (1932)
 Ralph Vaughan Williams – Symfoni No.4 (1934)
 Anton Webern – Strygekvartet Opus 28 (1937-38)
 Jean Coulthard – Variationer over BACH for piano (1952)
 Luigi Dallapiccola – Quaderno musicale di Annalibera (1952)
 Arvo Pärt – Collage over B-A-C-H for strengeinstrument, obo, cembalo og piano (1964)
 Rudolf Brucci – Metamorfosis B-A-C-H for strengeinstrument (1974)
 Miloš Sokola – Passacaglia quasi Toccata on B-A-C-H for orgel (1976)
 Alfred Schnittke – Concerto Grosso No. 3 (1985)
 Ron Nelson – Passacaglia (Homage on B-A-C-H) for blæserensemble (1990'erne)

Musikhistorie
Musikteori
Hykleri

Hykleri er at foregive at have en særlig tro, holdning, værdisæt, følelse, kvalitet eller standard, som man ikke har.

Hykleri har en karakter af fejhed, krysteragtighed og ynkelighed.
Hykleri er i denne forstand udtryk for ens frygt for konsekvenserne af at udtrykke sin sande holdning etc.

Aktivt hykleri kan være et i reglen utilstrækkeligt dække over personlig umodenhed, for hvilken det naturlige udtryk i psykologien kaldes passiv aggression. Passiv aggression består i at at man ikke meddeler sin sande holdning etc, når situationen lægger op til det, fordi man ikke magter eller vover det. Hykleriet består i, at man i stedet siger noget andet, typisk det, som forekommer mest opportunt i situationen.

Etik
Filosofi
Kommunikation
Black Rebel Motorcycle Club

Black Rebel Motorcycle Club (B.R.M.C. som forkortelse) er et amerikansk alternative rock band fra San Francisco, Californien, som nu er baseret i Los Angeles.

Black Rebel Motorcycle Club blev dannet i 1998 af de to ungdomsvenner Peter Hayes og Robert Turner. De fik senere selskab af Nick Jago, der delte de tos interesse for støjende Indie rock. Navnet fik de fra den Marlon Brando-styrede motorcykelbande, der med oprejst pande indtog Californien i filmen 'The Wild One'.

I 1999 indspillede B.M.R.C. en demo, der endte med at blive et hit på Los Angeles-radiostationen KCRW. Rygtet om gruppen spredtes til England, hvor BBC en overgang havde demobåndet som ugens plade. Dette førte bl.a. til, at Oasis' Noel Gallagher udråbte B.R.M.C. til sit favoritband.

Med dette var døren åbnet for gruppen, der i 2000 udsendte albummet 'B.R.M.C.'. Albummet blev modtaget med åbne arme af et rock-publikum, der strengt taget ikke havde hørt fandenivoldsk støjrock som dette i en årrække, og som derfor fuldt ud kunne identificere sig med titlen på gennembrudssinglen: 'Whatever Happened To My Rock'n'Roll (Punk Song)?'.

Den henkastede og nedbarberede guitar-rock var også i centrum på efterfølgeren 'Take Them On, On Your Own' fra 2003, der banede vejen for et internationalt gennembrud for rebellerne. Albummet, der var mindre eksperimenterende end forgængeren, viste en mere moden gruppe, der fornemt blandede det mere svævende med den rene upolerede britiske shoegazer-lyd.

Gruppens tredje album 'Howl', der udkom i 2005, fortsatte den udvikling 'Take Them ON, On Your Own' havde varslet. Væk var guitarstøjen og det opskruede tempo og i stedet var der givet plads til stærke country-, blues- og gospelreferencer.

Senest har Black Rebel Motorcycle Club udsendt albummet 'Baby 81', der markerer en tilbagevenden til de to første albums elektriske dyder.

Siden 2008 har danske/amerikanske Leah Shapiro været trommeslager i Black Rebel Motorcycle Club. Leah er født og opvokset i Århus, men flyttede til USA i 2001.

Black Rebel Motorcycle Club udsendte sit femte album, 'Beat The Devils Tattoo', i marts 2010. Albummets navn blev afsløret af bandet ved at tagge titlen med graffiti på billboards o.lign. i Los Angeles og så give clues på deres fansite, blackrebelmotorcycleclub.com.

Diskografi

Albums 
 2001: Black Rebel Motorcycle Club (album)
 2003: Take Them On, On Your Own
 2005: Howl
 2007: Baby 81
 2008: The Effects of 333
 2010: Beat the Devil's Tattoo
 2013: Specter at the Feast
 2018: Wrong Creatures

Referencer 
 Black Rebel Motorcycle Club på DRs musikleksikon

Eksterne henvisninger 

 Officiel site

Fra DR's Musikleksikon
Rockgrupper fra USA
Ed Harris

Edward Allen "Ed" Harris (født 28. november 1950) er en amerikansk skuespiller, manuskriptforfatter og instruktør. Nomineret hele fire gange til en Oscar og vinder af en Golden Globe Award, samt en Screen Actors Guild Award. Ed Harris havde sin debut som filminstruktør i 2000 med filmen Pollock, hvor han også spillede hovedrollen som den amerikanske maler Jackson Pollock.

Filmografi i udvalg 
 Mænd af den rette støbning (1983) – John Glenn
 The Abyss (1989) – toolpusher Virgil 'Bud' Brigman
 China Moon (1994) – kriminalbetjent Kyle Bodine
 Nixon (1995) – E. Howard Hunt
 Apollo 13 (1995) – flyveleder Gene Kranz
 The Rock (1996) – brigadegeneral Francis X Hummel
 The Truman Show (1998) – mediemogul Christof
 Pollock (2000)
 Enemy at the Gates (2001) – major König
 A Beautiful Mind (2001)
 The Hours (2002)
 A History of Violence (2005)
 National Treasure: Book of Secrets (2007)
 Appaloosa (2008) – Virgil Cole
 Med livet som indsats (2012)
 Westworld (2016)

Eksterne henvisninger 

 

Filmskuespillere fra USA
Filminstruktører fra USA

Personer fra New Jersey
Oscar-nominerede skuespillere
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet