kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gyldenpalm

Gyldenpalm er uddød dansk-norsk adelsslægt, som er en gren af slægten Hagerup.

Våben 
Skjoldet er guld og kvadreret og har hjerteskjold; 1. og 4. felt blåt med en guld krone, 2. og 3. felt sølv med et rødt mantuakors, hjerteskjoldet er guld med rødt felt med to krydslagte guld palmegrene. Hjelmen har krone, og hjelmtegnet er to krydslagte guld palmegrene. Skjoldholdere er en naturligt farvet ulv og en naturligt farvet los, begge tilbageseende.

Skjoldets kors og krone er fra Hagerups slægtsvåben, mens hjerteskjoldets våben og hjelmtegnet er et såkaldt talende våben for Gyldenpalm.

Historie 
Biskop Eiler Hagerup den ældres søn, Hans Hagerup (1717-1781), var stiftamtmand i Christiansands Stift. Hans Hagerup blev optaget i den danske adel den 23. februar 1781, fire dage efter sin død, under navnet Gyldenpalm. Hans børn, som ikke anvendte navnet Gyldenpalm, var borgmester i Christianssand Eiler Hagerup Gyldenpalm (1740-1817), Anna Cathrine Hagerup Gyldenpalm (1741-1815), Hans Hagerup Gyldenpalm (1742-1793) og Richard Hagerup Gyldenpalm (født og død 1744).

Eiler Hagerup Gyldenpalm var fader til Hans Hagerup Gyldenpalm (1772-1827), Cathrine Elisabeth (1776-1828), kammerjunker Andreas Dedekam Hagerup Gyldenpalm (1777-1832), som var legationssekretær i Stockholm, Madrid og Westfalen, Anne Margrethe Hagerup Gyldenpalm (1779-1846), Eiler Hagerup Gyldenpalm (1780-1807), Severin Anton Christian Hagerup Gyldenpalm (1782-1803), Manlius Octavius Hagerup Gyldenpalm (1783-1824) og Elen Aasille Hagerup Gyldenpalm (1785-1850).

Slægten uddøde på sværdsiden 1832 med Andreas Gyldenpalm.

Kilder 
 Albert Fabritius, "Hagerup", i: Povl Engelstoft & Svend Dahl (red.), Dansk Biografisk Leksikon, København: J.H. Schultz Forlag 1932-44.
 Poul Bredo Grandjean, "Hagerup", i: Christian Blangstrup (red.), Salmonsens Konversationsleksikon, København: J.H. Schultz Forlag 1915-30.
 Sofus Elvius: Familien Hagerup i Danmark og Norge, 1902.
 Bernt Moe: "Familien Gyldenpalm", Tidsskrift for den norske Personalhistorie, 1. hæfte (1840), side 63 ff.
 Danmarks Adels Aarbog, XII, 1895, s. 197 ff

Adelsslægter fra Danmark
Adelsslægter fra Norge
Andreas Gyldenpalm

Andreas Dedekam (Hagerup) Gyldenpalm (4. juni 1777 i Christianssand – 21. oktober 1832 i Stockholm) var en dansk diplomat.

Karriere 
Han fødtes i Christianssand, hvor faderen, justitsråd Eiler Hagerup (Gyldenpalm), var præsident og borgmester; moderen hed Aasille Andrea f. Dedekam. Gyldenpalm blev student 1791 og tog 1794 Anden Eksamen. Efter en kort tid at have været sekretær ved det danske General-Handelskommissariat i Paris blev han 1801 legationssekretær i London og 1802 kammerjunker, var 1804-08 legationssekretær i Stockholm, den meste tid fungerende som chargé d'affaires der, dog med en kort afbrydelse i 1806, da han sendtes til Madrid; 1810-11 var han legationssekretær i Kongeriget Westfalen. Derpå trådte han vistnok ud af den diplomatiske virksomhed og vendte tilbage til København.

Skandale og svensk tjeneste 
"Han var bekjendt som en Mand af Talenter, endskjønt han for tidligen afbrød sine akademiske Studier; men han manglede en Diplomats nødvendige Egenskab, Tavshed og Forsigtighed i Udførelsen af sine Embedsærender." Efter prins Christian Frederiks indbydelse ville han rejse til Norge og havde allerede 4. januar 1814 erholdt det for rejsen gennem Sverige fornødne pas af den svenske gesandt i København. Gyldenpalm tilbød venner og bekendte at medtage breve til Norge og pralede i København af, at han skulle gemme disse således, at de ikke kunne findes. Dette var imidlertid meldt forud for ham, og ved sin ankomst til Göteborg blev han derfor arresteret og 14. april bragt til Vänersborg, hvor han i den kommanderende svenske general grev Hans Henric von Essens nærværelse blev visiteret. Der fandtes hos ham en række af kompromitterende breve fra højtstående danske mænd o.a., som af den svenske regering meddeltes den danske og bl.a. voldte statsminister Frederik Moltkes afgang. Gyldenpalm førtes til Stockholm og indsattes på Vaxholm Fæstning, hvor han endnu sad i 1815. Senere modtog han en ansættelse ved den norske statsrådsafdeling i Stockholm, i hvilken by han døde ugift 21. oktober 1832.

Kilder 
 Yngvar Nielsen, "Andreas Gyldenpalm", i: C.F. Bricka (red.), Dansk biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Bernt Moe, Tidsskrift for den norske Personalhistorie, I, 80 f.
 Jacob Aall, Erindringer, 2. udgave, s. 420 ff.
 Yngvar Nielsen, "Grev Essens Breve", Historisk Tidsskrift, 4. række, II, 70 f.
 Jens Braage Halvorsen, Norsk Forf. Lex.
 Christiania Intelligentssedler f. 1815, nr. 10 og 16.

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Andreas
Diplomater fra Danmark
Personer fra Kristiansand
Jan van Goyen

Jan Josefszoon van Goyen (van Goijen) (født 13. januar 1596 i Leiden, død 27. april 1656 i Haag var en nederlandsk landskabsmaler.

Jan van Goyen tog som 19-årig på rejse i Frankrig for at studere landskabsmaleri og arbejdede efterfølgende hos en anset maler i Haarlem, Esaias van de Velde, hvor han gjorde store fremskridt og efter kort tid blev en efterspurgt kunstner.

Det nederlandske landskabsmaleri havde inden da hovedsageligt været idealiserende og holdt sig til sydlandske former og var ikke fri for en vis konventionalisme. Ved 1600-tallets begyndelse fremkom en ny retning, som beskedent og tro mod naturen holdt sig til hjemlandets motiver. Van Goyen er en af de første mestre i denne stilart og dermed en af grundlæggerne af det moderne landskabsmaleri.

Hans billeder er oftest simpelt komponerede, i modsætning både til de ældre nederlandske landskabsmalerier og de samtidige italienske. Værker af ham findes i flere samlinger – Statens Museum for Kunst har 40 malerier af van Goyen, Nivaagaards Malerisamling har 2.

Links og henvisninger 
 

Malere fra Nederlandene
Personer fra Leiden
Landskabsmalere
Hand on Your Heart

"Hand on Your Heart" er en sang af den australske sangerinde Kylie Minogue fra hendes andre studiealbum Enjoy Yourself (1989). Sangen blev skrevet og produceret af Stock, Aitken og Waterman.

Udgivelse og indspilning 
"Hand on Your Heart" blev udgivet den 24. april 1989 i Storbritannien som albummets første single. Sangen blev indspillet i London, England gennem samlingerne af albummet. Sangen blev Minogues andre single nåede nummer to på UK Singles Chart og nåede førstepladsen den næste uge.

Uden for Storbritannien var sangen også en succes. Den nåede nummer fire i Australien og blev Minogues femte single på Top 5. Sangen nåede Top 10 i Finland, Frankrig, Japan og Sydafrika, og Top 20 i Tyskland, Nederlandene, New Zealand og Sverige.

Musikvideo 
"Hand on Your Heart" indeholdt en farverig musikvideo filmet i marts 1989 på Minogues hjemby i Melbourne, Australien. Videoen indeholder Minogue dans i et moderne hus. Hun optræder iført en kjole med et stort hjerte, der skifter farve mellem levende farver rød, blå og gul.

Format og sporliste 
CD single
"Hand on Your Heart" (The Great Aorta Mix) – 6:26
"Just Wanna Love You" – 3:34
"It's No Secret" (Extended Mix) – 5:30

Kassette-single
"Hand on Your Heart" – 3:51
"Just Wanna Love You" – 3:34
"Hand on Your Heart" (The Great Aorta Mix) – 6:26

7" single
"Hand on Your Heart" – 3:51
"Just Wanna Love You" – 3:34

12" single
"Hand on Your Heart" (The Great Aorta Mix) – 6:26
"Just Wanna Love You" – 3:34
"Hand on Your Heart" (Dub) – 5:33

Britisk 12" Remix
"Hand on Your Heart" (Heartache Mix) – 5:22
"Just Wanna Love You" – 3:34
"Hand on Your Heart" (Dub) – 5:33

Hitlister

Certificering

Eksterne henvisninger 
Hand on Your Heart på Allmusic

Kylie Minogue-sange
Singler fra 1989
Kongsfjorden

Kongsfjorden (engelsk: Kings Bay) er en bugt på vestkysten af Spitsbergen i Oscar II Land på Svalbard. Den er 26 kilometer lang og varierer mellem 6 og 14 kilometers bredde og er op til 250 meter dyb. Afgrænsningen yderst er Kapp Mitra på Mitrahalvøen i nord og Kvadehuken på Brøggerhalvøen mod syd. Ud i Ishavet fortsætter fordybningen i Kongsfjordrenden.

Den nordlige fjordarm hedder Krossfjorden og strækker sig ind i Albert I Land og Haakon VII Land, mens selve Kongsfjorden skærer ind mod sydøst. Inderst i Kongsfjorden løber to isbræer ned i fjordbunden: Kongsbræen (en del af Kronebræen) og isbræen Kongsvegen. Fjeldene er op til 1.000 meter høje i nord og 900 meter i syd. Der er i alt fire fyr langs sydsiden af fjorden.

Øerne i fjorden er den store Blomstrandhalvø og de langt mindre Loénøerne og Storholmen- de to sidstnævnte i Kongsfjorden fuglereservat.

I sydvest, på østsiden af Brøggerhalvøen, ligger kulfelter med den tidligere grubeby Ny-Ålesund, som nu er base for arktisk forskning og har flyveplads. Kongsfjorden var en tryg ankerplads, som blev meget brugt af sæl- og hvalskuder i ældre tider, og nu er den populær blandt turister.

Beskyttede naturområder 
Kongsfjorden har en række beskyttede naturområder, tre på grund af fugle og et pga. af mere generelle naturinteresser. Regnet fra nord er disse:
 Guissezholmen fuglereservat bestående af Guissezholmen i nord mod Krossfjorden.
 Blomstrandhamna fuglereservat helt nordpå Blomstrandhalvøen.
 Kongsfjorden fuglereservat, som også er Ramsarområde og udgøres af Lovénøyane og Storholmen øst for Ny-Ålesund.
 Ossian Sars naturreservat inderst i fjordbunden op mod Kongsbræen.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Opslag i Stadnamn på Svalbard (med kort)  – Norsk polarinstitutt.

Fjorde på Svalbard
Canal+

Canal+ kan have flere betydninger:

 Canal+ Groupe – en fransk medievirksomhed, der markedsfører tv-kanalerne Canal+ i andre lande end i Norden.
 C More – siden 2012 navnet på de tv-kanaler på det danske marked, som tidligere hed noget med Canal+.
VM i landevejscykling 2012

Verdensmesterskaberne i landevejscykling 2012 blev afholdt i Limburg, Holland 16-23. september 2012. Dette var den 85. udgave af VM i landevejscykling. Enkeltstartsløbene blev kørt mellem Heerlen – Valkenburg aan de Geul i Holland og linjeløbene på en rute i omkring Maastricht.

Arrangementet bestod af holdløb, landevejsløb og enkeltstart for herrer, damer og herrer under 23, samt juniorherrer og -damer. Castelfidardo ved Loreto i Italien var også VM-kandidat, men da Italien havde holdt VM i Varese i 2008 blev Limburg i Holland valgt. Sidste gang Holland var vært for VM i cykling var i 1994.

Programmet 
Søndag 16. September

Kvindernes Holdtidsørsel (34,2 km)

Mændenes Holdtidskørsel (53,2 km)

Mandag 17. September

Mændenes Junior enkelstart (26,6 km)

Mændenes U/23 enkelstart (36 km)

Tirsdag 18. September

Kvindernes Junior enkelstart (15,6 km)

Kvindernes enkelstart (24,3 km)

Onsdag 19. September

Mændenes enkelstart (45,7 km)

Fredag 21. September

Kvindernes Junior linjeløb (65 km)

Lørdag 22. September

Mændenes U/23 linjeløb (177 km)

Kvindernes linjeløb (129 km)

Søndag 23. September

Mændenes Junior linjeløb (129 km)

Mændenes linjeløb (267 km)

Resultater

Medaljefordeling

Eksterne henvisninger
Gibraltars parlament

Gibraltars parlament (engelsk: Gibraltar Parliament) er den lovgivende forsamling i det britiske oversøiske territorium Gibraltar. Før 2006 blev det kaldt Gibraltar House of Assembly.

Funktioner 
Da parlamentet blev etableret i 1969, hvor Gibraltars første egen forfatning trådte i kraft. Der er tale om et etkammersystem, hvor der i begyndelsen blev valgt femten parlamentsmedlemmer samt udpeget to medlemmer, heriblandt rigsadvokaten. Man anvendte i begyndelsen betegnelsen "House of Assembly", en betegnelse der generelt blev brugt for parlamenter i britiske områder, når de ikke havde fuld suverænitet. Forfatningen blev i 2006 erstattet af en ny forfatning, som afspejlede en øget selvstændighed for Gibraltar. Med denne forfatning er alle sytten medlemmer af parlamentet nu folkevalgte. 

Valgsystemet i territoriet tillader hver vælger at stemme på op til ti kandidater ved parlamentsvalgene. Der er kun ét valgdistrikt på grund af Gibraltars beskedne størrelse, og de områder, der nævnes i forbindelse med valgene, er blot valgstederne. Alle kandidater stiller derfor op i hele territoriet.

Der anvendes en form for flertalsvalg, hvor hvert parti eller koalition opstiller en liste med ti kandidater og opfordrer sine vælgere til at stemme på alle disse kandidater. Den liste, der opnår flest stemmer, får på den måde som regel valgt alle sine ti kandidater, mens den liste, der opnår næstflest stemmer, får valgt syv af sine kandidater.

Parlamentsbygningen 
Parlamentet har sæde i en bygning, der har udsigt til Main Street og John Mackintosh Square. Bygningen blev opført i 1817 og har tidligere huset Exchange and Commercial Library. I 1951 blev bygningen renoveret og blev sæde for det Lovgivende Råd. Da parlamentet blev oprettet ved forfatningen i 1969, trådte det i stedet for det Lovgivende Råd og overtog dette råds bygning. Det første møde blev åbnet 28. august 1969 af guvernør Varyl Begg.

Nuværende parlamentsmedlemmer 
Listen viser de sytten medlemmer, der blev valgt ind i parlamentet ved valget 21. december 2011 i alfabetisk rækkefølge efter efternavn.
Balban, Paul John (GSLP)
Bossano, Joseph John (GSLP)
Bossino, Damon James (GSD)
Bruzon, Charles Arthur (GSLP)
Caruana, Peter Richard (GSD)
Cortes, John Emmanuel (GSLP)
Costa, Neil Francis (GLP)
Elluk-Hammond, Isobel Marie (GSD)
Feetham, Daniel Anthony (GSD)
Figueras, Selwyn Matthew (GSD)
Garcia, Joseph John (GLP)
Licudi, Gilbert Horace (GSLP)
Linares, Steven Ernest (GLP)
Netto, James Joseph (GSD)
Picardo, Fabian Raymond (GSLP)
Reyes, Edwin Joseph (GSD)
Sacramento, Samantha Jane (GSLP)

Noter

Eksterne henvisninger 
Parlamentets officielle hjemmeside

Parlament
Parlamenter
Etableret i 1969
Desmercières

Desmercières var en kortlivet dansk adelsslægt tilhørende brev- og lavadelen.

Våben 
Tværdelt af gult, hvori mellem af to sorte vinger en rød skråbjælke, belagt med tre gule stjerner, og blåt, hvori en springende hvid hund med rødt halsbånd. På hjelmen en krone og en naturligt farvet jernklædt arm, som holder et sværd.

Historie 
Grev Jean Henri Huguetan Gyldensteen (1665-1749, se Gyldensteen) havde med en parisisk modehandlerske en uægte søn, Jean Henri Desmercières (1687-1778), som blev opkaldt efter modehandlergaden Rue des Merciers.

Desmercières arvede hverken faderens titler eller grevskabet Gyldensteen. Han blev dog naturaliseret som dansk adelsmand 22. februar 1776, og han arvede slægtens palæ i Bredgade og landstedet Rustenborg i Lyngby. Han havde ingen sønner, og slægten uddøde derfor blot to år senere i 1778.

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1922.
 Jean Henri Huguetan Gyldensteens biografi i Dansk Biografisk Leksikon, 3. udgave 

Adelsslægter fra Danmark
Franske efternavne
Helmuth Gotthardt von Barner

Helmuth Gotthardt von Barner (14. juli 1714 i Mecklenburg – 20. marts 1775 på Algestrup) var en dansk officer og godsejer.

Han var en søn af Hans Gottfried von Barner til Nütteln og Dorothea Margrethe (eller Elisabeth) von Lützow. Han gik i dansk krigstjeneste og avancerede i den fredelige periode, hvori hans liv faldt, til generalmajor 1770. Barner blev 1738 sekondløjtnant ved Livgarden til Fods, 1739 premierløjtnant i Holstenske Kompagni af Fynske nationale Infanteriregiment, fik 1753 afsked som karakteriseret major, 1756 på ny ansat, ansøgte 1761 om oberstløjtnants karakter, hvilket blev »akkorderet«, 1769 oberst og fik 1770 karakter af generalmajor,

Mest kendt er han som godsejer – han ejede fra 1759 Algestrup og Egemarke, som han fik af sin svigerfader, og Vedbygård på Sjælland (stamhuset Barnersborg), som han arvede 1768 efter Joachim Hartwig Johann von Barner – og som den, der blev stamfader til slægten Barner i Danmark, idet samtlige hans agnatiske efterkommere lod sig naturalisere som dansk adel 3. juli 1872. Han døde på Algestrup 20. marts 1775 og var gift 1. gang (8. september 1758) med Louise Christiane Magdalene Charlotte Adeler (27. maj 1731 – 27. maj 1759), en datter af gehejmeråd Frederik Adeler og Anna Beate født Rosenkrantz, og 2. gang (28. oktober 1760) med Henriette Margrethe Lente-Adeler (8. september 1731 – 3. oktober 1786), en datter af gehejmeråd Theodor Lente-Adeler og Leopoldine Cathrine født Rosenkrantz. Hun blev stammoder til de tre endnu levende linjer af slægten Barner.

Kilder 
 P.F. Rist, "Helmuth Gotthard von Barner", i: C.F. Bricka (red.), Dansk biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
   K. v. Barner, Familienbuch der von Barner. Se  «Eksterne kilder og henvisninger» under Barner.
 Danmarks Adels Aarbog 1988-90.

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Generalmajorer fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Helmuth Gotthardt
Konrad Barner

Konrad Barner (født 26. oktober 1836 på Eskilstrup ved Ringsted, død 13. august 1903 i Wiesbaden) var en dansk toldembedsmand og personalhistoriker, bror til Sophus Barner.

Karriere 
Han var søn af hofjægermester Leopold Otto Theodor Barner til Eskildstrup og Julie Aurelia f. Munck. Efter 1856 at være blevet student fra Herlufsholm tog han 1862 statsvidenskabelig eksamen og fik året efter ansættelse i Generaldirektoratet for Skattevæsenet, hvor han var assistent, da han 1875 udnævntes til overtoldinspektør i København. Fra nytår 1891 forflyttedes Barner til Aarhus som overtoldinspektør for Nørrejylland. Han kom 1894 tilbage til København, nu som overtoldinspektør for Østifterne, i hvilket embede han virkede til 1902, da han fik afsked. 1876-91 var han medlem af Københavns Havneråd.

Barner blev 1866 kammerjunker og fik 1877 kammerherrenøglen. Han blev Ridder af Dannebrogordenen 27. april 1878, Dannebrogsmand 20. marts 1882 og Kommandør af 2. grad 24. marts 1902. Barner bar en række udenlandske ordener.

Personalhistoriker 
Foruden at have gjort sig bemærket som dygtig embedsmand var Barner optaget af slægtsforskning. Han udgav et omfangsrigt arbejde, 1. del af Familien Rosenkrantz' Historie (1874), hvis fortsættelse hans embedspligter nødsagede ham til at overlade til andre (Arnold Heise). Gennem en årrække samlede han et stort materiale til sin egen slægts historie, der under titlen Beiträge zur Geschichte der Familie von Barner blev offentliggjort i gennemarbejdet skikkelse af arkivregistrator F. Rusch, I-II, Schwerin, 1910–11, idet dog Barner står som det bredt anlagte værks hovedforfatter. (Se Barner under  «Eksterne kilder og henvisninger»!)

Konrad Barner blev gift 24. april 1863 i Garnisons Kirke med Nanna Elisabeth Iselin Fabritius de Tengnagel (12. september 1836 i Odense – 25. juli 1883 i København), ejer af det Rosenfeldtske fideikommis, datter af major Mathias Leth Fabritius de Tengnagel (1770-1859) og Vilhelmine Frederikke Augusta von Romer (1814-1891).

Barner er begravet i familiegravstedet i Bülow i Mecklenburg.

Han er gengivet i et litografi af Wilhelm Otto Bentzon 1878, efter foto. Portrætmaleri af Watzelhahn, Wiesbaden, 1901. Fotografier.

Kilder 
 G.L. Wad, "Konrad Barner", i: C.F. Bricka (red.), Dansk biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Leth og G.L. Wad, Dimitterede fra Herlufsholm, I, 253 f. II, 239.
 Biografi i Dansk Biografisk Leksikon, 3. udgave
 Danske Jurister 1736-1936.

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kommandører af Dannebrog
Kammerherrer fra Danmark
Genealoger fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Økonomer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Konrad
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Maurice Genevoix

Maurice Genevoix (født 29. november 1890 i Decize, død 8. september 1980 i Alicante) var en fransk forfatter, der i 1925 fik Goncourtprisen for romanen Raboliot.

Eksterne henvisninger 
 

Goncourtpris-modtagere
Romanforfattere fra Frankrig
Vintilă Horia

Vintilă Horia (født 18. december 1915 i Segarcea, død 4. april 1992 i Collado Villalba) var en rumænsk forfatter, der i 1960 fik Goncourtprisen for romanen Dieu est né en exil.

Goncourtpris-modtagere
Skønlitterære forfattere fra Rumænien
Fransksprogede forfattere
Roger Vercel

Roger Vercel (8. januar 1894 i Le Mans – 26. februar 1957 i Dinan) var en fransk forfatter, der i 1934 fik Goncourtprisen for romanen Capitaine Conan.

Goncourtpris-modtagere
Romanforfattere fra Frankrig
Bernard Clavel

Bernard Clavel (født 29. maj 1923 i Lons-le-Saunier, død 5. oktober 2010 i Grenoble) var en fransk forfatter, der i 1968 fik Goncourtprisen for romanen Les Fruits de l'hiver.

Titler oversat til dansk 
 Himlens søjler (1986)

Eksterne henvisninger 

Goncourtpris-modtagere
Romanforfattere fra Frankrig
Robert Merle

Robert Merle (28. august 1908 i Tébessa – 28. marts 2004 i Grosrouvre) var en fransk forfatter, der i 1949 fik Goncourtprisen for romanen Week-end à Zuydcoote.

Titler oversat til dansk 
 Den blufærdige romerinde (1989)
 Den sidste week-end (1950)

Eksterne henvisninger 

Goncourtpris-modtagere
Essayister fra Frankrig
Romanforfattere fra Frankrig
Biografiforfattere fra Frankrig
Dramatikere fra Frankrig
Alphonse de Châteaubriant

Alphonse de Chateaubriant (født 25. marts 1877 i Rennes, død 2. maj 1951 i Kitzbühel) var en fransk forfatter, der i 1911 fik Goncourtprisen for romanen Monsieur des Lourdines.

Goncourtpris-modtagere
Romanforfattere fra Frankrig
Marius Grout

Marius Grout (født 8. november 1903 i Fauville-en-Caux, død 1. maj 1946 i Le Havre) var en fransk forfatter, der i 1943 fik Goncourtprisen for romanen Passage de l'Homme (da: Manden som besøgte os).

Goncourtpris-modtagere
Romanforfattere fra Frankrig
Maxence Van Der Meersch

Maxence Van Der Meersch (født 4. maj 1907 i Roubaix, død 14. januar 1951 i Le Touquet) var en fransk forfatter, der i 1936 fik Goncourtprisen for romanen L'Empreinte de Dieu (da: Karelina).

Goncourtpris-modtagere
Romanforfattere fra Frankrig
Personer fra Roubaix
André Savignon

André Savignon (født 1. januar 1878 i Tarbes, død 10. januar 1947 i London) var en fransk forfatter, der i 1912 fik Goncourtprisen for romanen Les Filles de la pluie.

Goncourtpris-modtagere
Romanforfattere fra Frankrig
Personer fra Tarbes
Pierre Gascar

Pierre Gascar (pseudonym for Pierre Fournier, født 13. marts 1916 i Paris, død 20. februar 1997 i Lons-le-Saunier) var en fransk forfatter, der i 1953 fik Goncourtprisen for romanen Les Bêtes.

Goncourtpris-modtagere
Romanforfattere fra Frankrig
Louis Pergaud

Louis Pergaud (22. januar 1882 i Belmont – 8. april 1915 i Marchéville-en-Woëvre) var en fransk forfatter, der i 1910 fik Goncourtprisen for romanen De Goupil à Margot.

Eksterne henvisninger 

Goncourtpris-modtagere
Romanforfattere fra Frankrig
Roger Vailland

Roger Vailland (16. oktober 1907 i Acy-en-Multien – 12. maj 1965 i Meillonnas) var en fransk forfatter, der i 1957 fik Goncourtprisen for romanen La Loi.

Eksterne henvisninger 
 

Goncourtpris-modtagere
Romanforfattere fra Frankrig
Jean-Louis Bory

Jean-Louis Bory (25. juni 1919 i Méréville – 11. juni 1979 i Méréville) var en fransk forfatter, der i 1945 fik Goncourtprisen for romanen Mon village à l'heure allemande (da: Fremmede i Byen).

Goncourtpris-modtagere
Romanforfattere fra Frankrig
Henri Barbusse

Henri Barbusse (født 17. maj 1873 i Asnières-sur-Seine, død 30. august 1935 i Moskva) var en fransk forfatter, der i 1916 fik Goncourtprisen for romanen Le Feu (da: Ilden).

Værker oversat til dansk 
 Ilden (1919)
 ''Verden venter (1919)

Eksterne henvisninger 

Goncourtpris-modtagere
Romanforfattere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
Marc Bernard

Marc Bernard (født 6. september 1900 i Nîmes, død 15. november 1983 i Nîmes) var en fransk forfatter, der i 1942 fik Goncourtprisen for romanen Pareil à des enfants.

Udgivelser 
 1929 - Zig-zag
 1931 - Au secours
 1934 - Anny
 1936 - Rencontres
 1939 - La Conquête de la Méditerranée
 1939 - Les Exilés
 1941 -  Pareils à des enfants
 1945 - Vert-et-argent
 1946 - Les Voix
 1949 - La Cendre
 1950 - Une Journée toute simple
 1953 -  Vacances
 1955 - Salut, camarades
 1957 - La Bonne humeur
 1961 - Le Carafon
 1964 - Sarcellopolis
 1970 -  Mayorquinas
 1972 - La Mort de la bien-aimée
 1976 - Au-delà de l'absence
 1977 - Les Marionnettes
 1979 - Tout est bien ainsi
 1984 - Au fil des jours

Goncourtpris-modtagere
Romanforfattere fra Frankrig
Personer fra Nîmes