kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anne Hathaway

Anne Jacqueline Hathaway (født 12. november 1982) er en amerikansk skuespiller, som er bedst kendt for sin rolle som Andy Sachs i filmen The Devil Wears Prada, hvor hun spillede overfor Meryl Streep, og sin rolle som Fantine i Les Misérables, der indbragte hende en Oscar for bedste kvindelige birolle. 

Hun har herudover medvirket som Amelia "Mia" Thermopolis i Disney-filmene Prinsesse eller ej og Prinsesse eller ej, 2 og i Havoc, Brokeback Mountain og Becoming Jane, hvor hun spillede Jane Austen. 

Hathaways er blevet sammenlignet med Judy Garland og Audrey Hepburn. I 2001 udnævnte People hende til en af årets "Breakthrough Star" og i 2005 kom hun på listen over "Worlds 50 Most Beautiful People".

Karriere

Opvækst 
Hathaway er født i Brooklyn i New York. Hendes forældre er advokat Gerald Hathaway og skuespiller Kate McCauley, som inspirerede Hathaway til at følge i sit fodspor. Hun har en storebror, Michael, og en lillebror, Thomas. Hele familien flyttede til Millburn i New Jersey, da hun var seks år gammel. Hathaway er opkaldt efter forfatteren William Shakespeares kone, Anne Hathaway. Hun er hovedsageligt af irsk og fransk afstamning, med lidt fjernere rødder i det tyske og oprindelige amerikanere. Hun blev opdraget i den katolske tro og drømte som lille om at blive nonne. Hendes forbilleder er bl.a. Kate Winslet og Meryl Streep.

Hun er vegetar, har en hund der hedder Esmeralda og har været nomineret til tre forskellige priser. Hun laver meget velgørenhedsarbejde sammen med sin italienske ex-kæreste Raffaello Follieri. Hun elsker at designe og male.

Filmografi 

 1999 – Get Real (1999, tv-serie) (Meghan Green)
 2001 – The Princess Diaries (Mia Thermpolis)
 2001 – The Other Side of Heaven (Jean Sabin)
 2002 – Neko no ongaeshi (lagt stemme til Haru)
 2002 – Nicholas Nickleby (Madeline Bray)
 2004 – Ella Enchanted (Ella)
 2004 – The Princess Diaries 2: Royal Engagement (Mia Thermpolis)
 2005 – Hoodwinked (lagt stemme til Red)
 2005 – Havoc (Allison)
 2005 – Brokeback Mountain (Lureen Twist)
 2006 – The Devil Wears Prada (Andrea)
 2006 – Becoming Jane (Jane Austen)
 2008 – Get Smart (Agent 99)
 2008 – Rachel Getting Married (Kym)
 2008 - Passengers (Claire Summers)
 2009 – Bride Wars (Emma Allen)
 2009 – Valentine's Day (Liz)
 2010 – Alice i Eventyrland (the White Queen)
 2010 – Love and Other Drugs (Maggie)
 2011 – Samme dag næste år (Emma Morley)
 2012 – The Dark Knight Rises (Catwoman/Selena Kyle)
 2012 - Les Miserables (Fantine)
 2015 - Praktikanten (Jules)
 2018 - Ocean's 8 (Daphne Kluger)
 2020 - The Witches

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filmskuespillere fra USA
Vegetarer
Oscar for bedste kvindelige birolle
Boknafjorden

Boknafjorden er en fjord i Rogaland fylke i Norge. Fjorden deler fylket i Nord-Rogaland og Syd-Rogaland, hvilket har forringet udviklingsmulighedene i fylket stærkt. Af den grund er der planlagt en tunnel under fjorden, Boknafjordtunnelen. Håbet er, at den skal binde fylket sammen i fremtiden.

Kommunene Kvitsøy, Rennesøy, Finnøy, Tysvær, Bokn og Karmøy ligger i eller ved Boknafjorden.

Side- og delfjorde 
fra kysten mod indlandet
 Indløb
 Karmsundet
 Skudenesfjorden
 Kvitsøyfjorden

 Boknafjorden
 Mastrafjorden

 Boknasundet
 Talgjefjorden

 Hervikfjorden
 Skjoldafjorden
 Grindefjorden
 Nedstrandfjorden
 Forasundet
 Vindafjorden
 Krossfjorden
 Yrkjefjorden
 Vatsfjorden
 Sandeidfjorden
 Sandsfjorden
 Lovrafjorden
 Hylsfjorden
 Saudafjorden
 Jelsafjorden
 Erfjorden

Fjorde i Rogaland
Rennesøy
Kvitsøy
Haugalandet

Haugalandet er et geografisk område omkring byen Haugesund. Regionen består af dele af det nordlige Rogaland fylke og sydlige Vestland fylke. Haugalandet består af de 9 kommuner Bokn, Etne, Haugesund, Karmøy, Sauda, Sveio, Tysvær, Utsira og Vindafjord.

Etne og Sveio ligger i Sunnhordland Hordaland fylke. Ølen kommune hørte tidligere til i Hordaland, men blev 1. januar 2002 overført til Rogaland. Kommunerne Ølen og Vindafjord slog sig sammen fra 1. januar 2006 til Vindafjord kommune.

Haugaland er ikke et præcist defineret historisk område, men et område for kommunalt samarbejde og et begreb, erhvervslivet bruger for at skabe identitet. Også store dele af Sunnhordland og Hardanger bliver ofte regnet med i begrebet Haugalandet, eller man bruger begrebet udelukkende om kommunerne Haugesund og Karmøy.

I 2005 havde kommunerne, som udgør Haugalandet tilsammen 100.928 indbyggere. Bycentrum og vigtigste servicekommune for Haugalandet er Haugesund.

Eksterne henvisninger 
 Profil Haugalandet
 Haugalandet – Norges fødested 

Rogalands geografi
Vestlands geografi
Landskap i Norge
LaDainian Tomlinson

LaDainian Tomlinson (født 23. juni 1979 i Rosebud, Texas) er en tidligere runningback for NFL-holdet San Diego Chargers. Han bliver kaldt en all-purpose back på grund af sin fart, styrke og smidighed.

Collegekarriere 
Tomlinson gik på TCU. I 1999 satte han en NCAA-rekord ved at løbe for 406 yards i en kamp.
TCU trak hans trøje nr. 5 tilbage i 2005.

NFL karriere 
Tomlinson blev valgt i første runde i NFL Draften i 2001 af San Diego Chargers. Han har startet for Chargers, siden han kom ind på holdet, og han har holdrekorden for minimum et touchdown i flest kampe i træk. efter 2009 sæsonen endte han med at stå uden en kontrakt og endte dermed på free agent markedet hvor New York Jets signede ham med en kontrakt på 2 år med en værdi af $5.2 millioner.
efter 2011 sæsonen stod han igen uden en kontrakt. Han skrev under på en 1-dags kontrakt med San Diego Chargers d. 18 Juni 2012 hvor han annoncerede at han ville trække sig tilbage fra den professionelle football verden.
Han er blevet valgt til Pro Bowl i 2002, 2004, 2005 og 2006.

Trivia 
 Tomlinson har løbet for minimum 1200 yards i alle hans sæsoner i NFL.
 Tomlinson holder en NFL-rekord for flest touchdowns på fem sæsoner med 80 styks.
 Tomlinson blev den 19. november 2006 spilleren til at nå 100 touchdowns på kortest tid, nemlig efter bare 89 kampe.
 Tomlinson satte ny rekord ved at score flest touchdown på en sæson, med 31; det svarer til 186 point (ekstrapoint ikke inkluderet)

Eksterne henvisninger 

 Tomlinsons' NFL-statistik (på engelsk)

Amerikansk fodbold-spillere fra Texas
Amerikansk fodbold-spillere fra San Diego Chargers
Amerikansk fodbold-running backs

Amerikansk fodbold-spillere fra New York Jets
Skånsk

Skånsk (på svensk også skånemål eller blot skånska) er dialekten i Skåne. Skånsk og bornholmsk indordnes af dansk sprogvidenskab traditionelt som østdanske dialekter og af svensk sprogvidenskab som sydsvenske dialekter. Det er oprindeligt en dansk dialekt, men siden Skåne overgik til Sverige i 1658, har dialekten været under kraftig indflydelse fra svensk. Ordforrådet er med tiden, især efter 1900, blevet opblandet med det svenske, men der er stadig rester af det gamle danske ordforråd. Den egentlige skånske dialekt har i dag størst udbredelse i Østerlen, det sydøstlige Skåne.

Skånsk er også betegnelsen for en regional variant af rigssvensk med skånsk udtale. Der eksisterer mange mellemvarianter mellem regionalsproget og den oprindelige dialekt.

Kendetegn

Fonetik og fonologi
Skånsk udtale ligger stadig nærmere dansk end svensk udtale. Eksempler på dette er udtalen af /r/ og kombinationen af /rs/ (som bliver til et [ʁ~ʀ] hhv. en sch-lyd, nord for mellemste Småland) samt en mere almindelig brug af diftonger. Mens [jo] (og [ɑw] i begyndelsen af få ord som augusti og "ia" i "via") er de eneste diftonger der bruges i standardsvensk, er fx "ue", "ua", "ai" m.fl. udbredte i skånsk. Eksempler: mig,dig og sig udtales [mɑj], [dɑj] og [sɑj], i modsætning til rigssvensk [mɛj], [dɛj] og [sɛj]. Hue i sted for huvud (hoved). Og de forholdsvis nye svenske ord mejl og tejp udtales som [mɑjl] og [tɑjp].

Skånsk har svækkelse af lukkelyde i udlyd og intervokalisk – i lighed med dansk, men i modsætning til svensk. Se for eksempel ord som kaga (svensk: kaka, dansk: kage), gaba (svensk: gapa, dansk: gabe).

Ortografi
Brugen af vokalerne "e" og "ä" stemmer ofte slet ikke overens med rigssvensk. F.eks. stavedes byen "Hälsingborg" lige på den måde mellem 1912 og 1971. Og byen "Ängelholm" staves stadig på denne måde, men udtales i Skåne som "Engelholm". Bynavn som "Skanör" (med stavning Skanør), "Skurup", "Everöd" (som Everød) og "Hyllinge" kunne lige så godt være danske bynavne. Bynavne der ender med -rup og -röd (-rød) er meget almindelige. Danske bynavne, der ender på -løse, -vang, -sted og -lev, svarer til  -lösa, -vång, -stad og -löv, men findes (undtagen -stad) ikke udenfor de gamle danske provinser. Eksempler: "Ramlösa" (som pga. drikkevaren med samme navn, nord for Skåne ofte udtales med et langt "a"), "Nyvång", "Eslöv", "Ystad".

Ordforråd
Skånsk har flere ord af dansk oprindelse, som adskiller sig fra de rigssvenske ord. Det gælder for eksempel albu (sammenlign svensk: armbåge, dansk: albue), balle (svensk: ändhalva, dansk: balle), där henne (svensk: där borta, dansk: derhenne), grina (svensk: skratta, dansk: grine), mölla (svensk: kvarn, dansk: mølle).

Eksterne henvisninger 
P 1 Ud med sproget om Skånsk 1
P 1 Ud med sproget om Skånsk 2

Danske dialekter
Svensk sprog
Fering

Fering eller Føring er en nordfrisisk dialekt på Før (frisisk Feer). Endnu 3.000 føringer taler fering. Der findes tre før-frisiske varianter. Den vestlige variant kaldes weesdring, den østlige aasdring og den sydlige boowentaareps. Sproget står dog stærkest i øens vestlige egne (Vesterlandet). Førfrisisk er tæt beslægtet med amrumfrisisk på naboøen Amrum.

Den ældste overleverede nordfrisiske litteratur er den før-frisiske ballade A Bai a Redder (på dansk Der dansede en ridder). Balladen fra 1400-tallet er blandet med arkaiske former og ligner tilsvarende danske og nordiske folkeviser. Den første skriftlige dokumentation af fering er oversættelsen af Martin Luthers lille katekismus til Østerland-Førs dialekt fra omkring 1600. Af før-frisiske forfattere kan blandt andet nævnes Arfst Arfsten og Lorenz Conrad Peters.

For at bevare den før-frisiske sprog og kultur etableredes i 1988 Ferring-stiftelsen.

Eksterne henvisninger 
 Fering stiftelses Netsted 
 Phonetic Documentation of Fering 

Frisiske dialekter
Før
Maria Reiche

Maria Reiche (født 15. maj 1903, død 8. juni 1998) var en tysk-født matematiker og arkæolog, som er berømt for sin forskning i Nazca-linjerne i Peru.

Maria Reiche blev født i Dresden og studerede matematik, geografi og sprog på Technische Universität Dresden. I 1932 begyndte hun at arbejde som barnepige og lærer for en tysk konsul i Cuzco, Peru. I 1934 mistede hun en finger på grund af koldbrand. Samme år startede hun som lærer i Lima samtidig med, at hun foretog nogle videnskabelige oversættelser. Da 2. verdenskrig nogle år senere brød ud, besluttede hun sig for ikke at vende tilbage til Tyskland.

I 1940 blev hun assistent for den amerikanske arkæolog Paul Kosok, der havde opdaget Nazca-linjerne. Omkring 1946 gik hun i gang med at kortlægge figurerne i Nazca. Da Kosok rejste hjem igen i 1948, fortsatte hun arbejdet og fik efterhånden kortlagt hele området.

Reiches teori var, at de, der byggede linjerne, brugte dem som solkalender og observatorium for astronomiske cykler. Da linjerne tydeligt kan ses ovenfra, overtalte hun Perus luftværn til at hjælpe hende med fotografiske opmålinger. Hun tilbragte det meste af sin tid alene i sit hjem i Nazca. Hun gjorde rede for sine teorier i bogen The Mystery of the Desert og brugte indtægterne fra bogen til at slå til lyd for en fredning af ørkenen og til at hyre vagter og assistenter.

Reiche ønskede at bevare Nazca-linjerne fra trafikale ødelæggelser – området ligger tæt på den panamerikanske highway – og diverse regeringsplaner, og hun brugte de fleste af sine penge på dette. Hun overbeviste regeringen om, at den offentlige adgang til området skulle begrænses. Hun lod bygge et tårn nær ved hovedvejen, så besøgende kunne se en større del af linjerne på afstand. I 1993 modtog hun en fortjenstmedalje, og hun blev peruviansk statsborger i 1994. UNESCO erklærede linjerne verdensarvsområde i 1995.

Reiches helbred blev dårligere hen over årene. Hun endte med at være bundet til en kørestol, led af hudlidelser og mistede synet. I sine sidste år led hun desuden af Parkinsons sygdom. Hun døde af livmoderhalskræft på et hospital i Lima. Hun blev ved en officiel begravelse stedt til hvile nær Nazca, og hendes tidligere hjem er blev indrettet som museum.

Eksterne henvisninger 

 Maria Reiche – the Nazca Lines Theory, i Labyrinthina.com 

Arkæologer fra Tyskland
Personer fra Dresden
Niels Arden Oplev

Niels Arden Oplev (født 26. marts 1961 i landsbyen Oue i Himmerland) er en dansk film- og tv-instruktør. Han har opnået stor folkelig succes med instruktion af flere af DRs store serier, og med filmen Drømmen slog han for alvor igennem som spillefilmsinstruktør.

Biografi 
Niels Arden Oplev stammer fra Himmerland, hvor han gik i en lille landsbyskole. Her havde han som en af de første lærere den nyansatte Ole Lund Kirkegaard, der forstod at inspirere Niels ved at lave utraditionelle tiltag i undervisningen. Efter fem år her måtte han skifte til en større centralskole, der blev ledet på en langt mere disciplineret måde. Det er hans egne oplevelser fra sin skoletid, der ligger til grund for Drømmen.

Oplev startede i sin tid på landbrugsskole, men foretog et markant karriereskift og blev i 1987 uddannet på instruktørlinjen fra Den Danske Filmskole. Hans afgangsfilm var Kyndelmisse og dokumentarfilmen Hugo fra Himmerland. De følgende år lavede han forskellige mindre film til DR, inden han debuterede som spillefilminstruktør med Portland i 1996. Det blev dog ikke umiddelbart starten på en spillefilmskarriere, idet han de følgende år kom til at være meget aktiv på DRs satsninger på tv-serier. Disse tv-serier benytter sig som regel af vekslende instruktører, men seriernes ensartethed og kontinuitet skabes af den instruktør, der starter (den såkaldt konceptuerende instruktør): Oplev fungerede som sådan på Rejseholdet og Ørnen samt TV 2's Forsvar.

I 2009 instruerede han den svensk-producerede film Mænd der hader kvinder, en filmatisering af Stieg Larssons bogtrilogi: Mænd der hader kvinder, Pigen der legede med ilden og Luftkastellet der blev sprængt, den bedst sælgende nordiske trilogi nogensinde. Filmen modtog i 2011 en BAFTA Award for bedste udenlandske film.

Filmografi

Film
 Enerum (1993)
 Portland (1996)
 Fukssvansen (2001)
 Drømmen (2006)
 To Verdener (2008)
 Mænd der hader kvinder (2009)
 Dead Man Down (2013)
 Kapgang (2014)
 Ser du månen, Daniel (2019)
 Rose (2022)

Tv-serier
 TAXA (9 afsnit)
 Rejseholdet (3 afsnit)
 Forsvar (4 afsnit)
 Ørnen (8 afsnit)
 Unforgettable (4 afsnit)
 "Mr. Robot" (Pilot)
 "Under the Dome" (Pilot)

Tv-film
 Tusmørket (1990)
 Nøgen (1992)
 Headbang i Hovedlandet (1997).

Priser og hædersbevisninger 
Niels Arden Oplev har modtaget følgende priser og hæder:
 Glasbjørnen ved Berlin Filmfestival, for Drømmen.
 Robert som bedste instruktør 2006, for Drømmen.
 Nominering til Guldbjørnen ved Berlin Filmfestival, for Portland.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra Danmark
Robertprisen for årets instruktør
Personer i Kraks Blå Bog
Danskere i Hollywood
Sami Uusitalo

Sami "Tundra" Uusitalo (født 1977) er en bassist bedst kendt fra folk/viking metal bandet Finntroll og funeral doom bandet Shape of Despair. Han spiller også i folk/doom metal gruppen The Mist and the Morning Dew og begyndte sin musikalske karriere i old school dødsmetalgruppen Funebre.

Bassister
Musikere fra Finland
Finntroll
Mathias Lillmåns

Mathias Lillmåns, også kendt som Vreth, er en finsk musiker, bedst kendt som den nuværende sanger i folk metal-bandet Finntroll. Lillmåns kom med i bandet i 2006. 

Han er eller har også været aktiv i flere andre bands, deriblandt Carnaticum, Chthonian, Degenerate og Twilight Moon.

Sangere fra Finland
Finntroll
Laurids Hansen Lindenov

Laurids Hansen Lindenov til Oregård (født 27. april 1583 på Hindsgavl, død 14. december 1635 på Oregård) var dansk lensmand.

Han var søn af Hans Johansen Lindenov og Margrethe Ottesdatter Rosenkrantz.

Da han var 10 år kom han i Sorø Skole, hvor han var fire år, hvorefter han 1597 sendtes til Heidelberg og tjente her fire år som edelknabe hos kurfyrst Frederik 4.; siden tjente han fire år i Holland. I 1604 var han hjemme, men kun en kort tid, hvorpå han sluttede sig til Christian Friis og Henrik Belows bud til England, hvorfra han drog til Frankrig og opholdt sig her i fem år. Efter at være kommet hjem i 1609 tog han tjeneste som hofjunker og deltog i Kalmarkrigen som fanejunker ved hoffanen. 

Efter freden tog han 1613 sin afsked fra hoffet for 19. september at gifte sig med Sidsel Ovesdatter Lunge (19. december 1586 – 6. august 1614 i barselseng). Den 30. januar 1620 giftede han sig igen, med Anne Jørgensdatter Friis (16. juni 1587 – 7. marts 1657), og samme år fik han i forlening Århusgård, som han beholdt til sin død.

Kilder 
 Dansk biografisk leksikon

Laurids Hansen
Danskere i 1500-tallet
Danskere i 1600-tallet
Lensmænd fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Preben Thomsen

Preben Thomsen (født 22. marts 1933, død 17. november 2006) var en dansk præst og forfatter, der i 1960'erne vakte opsigt med især dramatik til blandt andet Radioteatret.

Biografi 
Preben Thomsen var født i et indremissionsk præstehjem, og allerede som helt ung skrev han teaterstykket Picerna, som blev opført i Radioteateret. Det fik Poul Reumert til at hjælpe den unge dramatiker til et ophold på Yale University i USA, og da han kom hjem igen, havde han skrevet Atalja, der blev opført på Det Kongelige Teater i 1955. Han blev student 1952 fra Metropolitanskolen, læste teologi på Københavns Universitet, hvorfra han blev cand.theol. i 1960. I 1961 blev han gift med skuespilleren Ingeborg Brams, men ægteskabet holdt dog ikke så længe.

Omkring 1970, mens han var sognepræst i Ordrup Kirke, blev han gift med dommer Marianne Erritzøe og fik to sønner, Adam og David.

De følgende år fungerede Thomsen som præst ved forskellige kirker, blandt andet i Helsingør, Ordrup og Møgeltønder, inden han sluttede sin præstegerning ved Grundtvigs Kirke i København. Samtidig med dette fortsatte han med at skrive dramatik og digte, og hans skuespil blev opført flere steder, ikke mindst i Radioteateret. Desuden oversatte han udenlandske værker til dansk.

Værker 
Preben Thomsen skrev blandt andet følgende værker:
 Picerna (1953)
 Atalja (1955)
 Mørket og morgenen (1956)
 Maria og Magdalene (1958)
 Telse (1958)
 Maskerne (1959)
 Bogen (1965)
 Moderen. Eva taler til Maria i en drøm (1971 – digt)
 Syv mytiske digte (1974 – digte)
 Så dybt i mit ler... (1979 – digte og prædikener)

Kilder og henvisninger 

 Om Preben Thomsen på litteraturpriser.dk
 

Dramatikere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Præster fra Danmark
Studenter fra Metropolitanskolen
Ebbe Frej

Ebbe Cortes Frej (født 30. april 1974) er musikproducer, musiker (primært trommeslager) og sangskriver indenfor genrerne indie rock, alternativ rock. Fra 2003 til 2009 var han producer, co-komponist og alt-muligt-instrumentalist for epo-555, hvis albums blev udgivet i hele Europa og U.S.A via Crunchy Frog og div. udenlandske pladeselskaber.

Sideløbende og efterfølgende har Ebbe Frej arbejdet som bl.a. musiker, mixer og producer for kunstnere som Lise Westzynthius, Helsinki Poetry, My Evil Twin, The Late Parade, 1 2 3 4, Frejs Jazz, Nana Jacobi, Frank Hemmingsen, Jeremy Sparrow og Charlie, Don't Surf.

Ebbe Frej er desuden partner i Ha Ha Records & Management og ejer af Club Petit Surprise Studio i København.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Musikere fra Danmark
Spardame

Spardame er en roman af Helle Stangerup fra 1989.

Det er en historisk roman om fem selvbevidste, sanselige kvinder i renæssancens Danmark: Ellen Marsvin, Kirsten Munk, Leonora Christine, Vibeke Kruse og Dronning Sophie Amalie.
 
Den foregår i 1600-tallet under kongerne Christian 4. og Frederik 3.

Romaner fra Danmark
Litteratur i 1989
Vidingherredfrisisk

Vidingherredfrisisk (Wiringhiirder freesk) er den nordfrisiske dialekt, der tales syd for Vidåen i Viding Herred. I Viding Herred tales også sønderjysk. Dialekten findes stadig i blandt andet Klangsbøl (Klangsbel) og Nykirke (Naischöspel).

Vidingherredfrisisk er den nordligste frisiske dialekt på fastlandet. Dialekten er stærk påviket af dansk.

Dialekten er tæt beslægtet med bøkingherredfrisisk og gøsherredfrisisk.

Litteratur 
 Adeline Petersen et al.: Freesk Uurdebuk. Wörterbuch der Wiedingharder Mundart auf der Grundlage eines Manuskripts von Peter Jensen (1861-1939). Wachholtz Verlag, Neumünster 1994, .
 Alastair G.H. Walker, Ommo Wilts: Die nordfriesischen Mundarten. I: Horst H. Munske (Hrsg.): Handbuch des Friesischen – Handbook of Frisian Studies. Niemeyer, Tübingen 2001, , S. 284–304.

Nordfrisland
Frisiske dialekter
Kærherredfrisisk

Kærherredfrisisk er den nordfrisiske dialekt, der tales i Stadum (Ståårem) og Enge-Sande (Ding-Sönj) i Kær Herred. Sproget er næsten uddødt. I Kær Herred tales også plattysk og sønderjysk.

Frisiske dialekter
Sydslesvig
Statens Humanistiske Forskningsråd

Statens Humanistiske Forskningsråd (SHF) var et tidligere dansk forskningsråd. Dets ansvarsområder blev i store træk per 1. januar 2005 overtaget af Forskningsrådet for Kultur og Kommunikation, der er et af de fem faglige forskningsråd under Det Frie Forskningsråd, og SHF er opløst. SHF stod for at fordele midler til humanistisk forskning.

Henvisning 
 Forskningsrådet for Kultur og Kommunikation – officiel website 

Danmarks politik
Kær Herred (Slesvig)

Kær Herred er også navnet på et herred i Nordjylland, se Kær Herred

Kær Herred (tysk: Karrharde) hørte i middelalderen til Ellumsyssel, og senere til Tønder Amt. Området blev tysk med krigen i 1864. Ved folkeafstemningen om grænsedragningen i 1920 hørte området til 2. zone og stemte for at forblive del af Tyskland (Medelby og Ladelund sogne stemte dog begge ca. 25% dansk). 

Kær Herred nævnes i Kong Valdemars Jordebog fra 1231 som Kyærræhæreth.

I dele af Midtsletten slog sprogskiftet fra dansk (sønderjysk) til tysk først endeligt igennem efter 2. Verdenskrig. Områdets stednavne er beskrevet i Sydslesvigs Stednavne, bind 4 .

I herredet ligger følgende sogne:
 Brarup Sogn
 Enge Sogn
 Humtrup Sogn
 Karlum Sogn
 Klægsbøl Sogn
 Ladelund Sogn
 Læk Sogn
 Medelby Sogn
 Stedesand Sogn
 Sønder Løgum Sogn

Oprindeligt omfattede Kær Herred også Skovlund (i Nørre Haksted Sogn) og dele af Valsbøl

Litteratur 
 O. Nielsen: Liber Census Daniæ. Kong Valdemar den Andens Jordebog; G.E.C. Gads forlag, København 1873
 Jens Peter Trap: Statistisk-topographisk beskrivelse af hertugdømmet Slesvig, Kjøbenhavn 1864, side 162

Eksterne henvisninger 
 Sydslesvigs Stednavne – Københavns Universitet

Noter 

Herreder i Sydslesvig
Danmarks Frie Forskningsfond

Danmarks Frie Forskningsfond (DFF), indtil juli 2017 Det Frie Forskningsråd, er et dansk forskningsråd der fordeler midler til forskning og giver forskningsfaglig rådgivning til regering og Folketing. DFF er en del af Uddannelses- og Forskningsstyrelsen der hører under Uddannelses- og Forskningsministeriet.

DFF's bestyrelse har otte medlemmer, og i 2021 tiltrådte Lone Gram som konstitueret formand efter David Dreyer Lassen

Under DFF er fem faglige forskningsråd:
 Forskningsrådet for Sundhed og Sygdom (FSS)
 Forskningsrådet for Natur og Univers (FNU)
 Forskningsrådet for Kultur og Kommunikation (FKK)
 Forskningsrådet for Teknologi og Produktion (FTP)
 Forskningsrådet for Samfund og Erhverv (FSE)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Hjemmeside  for DFF

Frie Forskningsfond
Forskning i Danmark
Statens Samfundsvidenskabelige Forskningsråd

Statens Samfundsvidenskabelige Forskningsråd er et nu opløst dansk forskningsråd der fordelte midler til forskning inden for samfundsvidenskab. Dets anvarsområder blev per 1. januar 2005 overtaget af Forskningsrådet for Samfund og Erhverv under Det Frie Forskningsråd.

Eksterne henvisninger 
 Forskningsrådet for Samfund og Erhverv – officiel website 

Danmarks politik