kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karl von Gareis

Karl Heinrich Franz von Gareis (24. april 1844 i Bamberg – 15. januar 1923 i München) var en tysk retslærd.

Gareis blev privatdocent i Würzburg 1870, 1873 ordinær professor i Bern, 1875 i Giessen, hvor han samtidig fra 1883 var kansler, 1888 i Königsberg, 1902—17 i München, 1878—81 medlem af Rigsdagen som nationalliberal. Gareis har udfoldet en mangesidig og rig forfattervirksomhed, der omspænder såvel handels-, stats- og folkeret som
retsencyklopædi, retshistorie, borgerlig ret med mere.

Af hans civilretlige arbejder kan blandt mange andre fremhæves: Die Creationstheorie. Eine wechselrechtliche Kritik (1868), Das Stellen zur Disposition nach modernem deutschem Handelsrecht (1870), Die Verträge zu Gunsten Dritter (1873), Grundriss zu Vorlesungen über das deutsche bürgerliche Recht (1877), den meget benyttede Das deutsche Handelsrecht (1880, 8 oplag 1909. Oversat på russisk, italiensk og japansk), Das Recht am menschlichen Körper (1900).

Han skrev fremstillingen af Das Kaufgeschäft i Wilhelm Endemanns Handbuch (II 1882) og af handels- og vekselretten i Paul Hinnebergs Die Kultur der Gegenwart (II Afd. VIII 1906, 2. oplag 1913). Sammen med Friedrich Endemann udgav Gareis Einführung in das Studium des Bürgerlichen Gesetzbuchs für das deutsche Reich (2. oplag 1896). Til Marquardsens Handbuch bidrog Gareis med Allgemeines Staatsrecht (1883) og Das Staatsrecht des Grossherzogtums Hessen (1884).

På folkerettens område har Gareis blandt andet skrevet Das heutige Völkerrecht und der Menschenhandel (i festskriften til Bluntschli 1879) og Institutionen des Völkerrechts (1888, 2. oplag 1901, med tillæg 1912), på retsencyclopædiens
Encyclopädie und Methodologie der Rechtswissenschaft (1887, 4. oplag 1913. Oversat på engelsk), hvortil slutter sig Über die Einführung in das Studium der Rechtswissenschaft (1894), Vom Begriff Gerechtigkeit (1907, i festskriften til Giessen-Universitetets jubilæum) og rektoratstalen Moderne Bewegungen in der Wissenschaft des deutschen Privatrechts (1912).

I forening med Philipp Zorn offentliggjorde Gareis Staat und Kirche in der Schweiz (I—II 1877—78). Også på patent- og autorrettens felter har Gareis været virksom, blandt andet ved Patentgesetzgebung (I—II 1879, III 1880, IV, fortsat af A. Werner, 1885). Fra 1886 har han udgivet Deutsche Reichsgesetze in Einzel-Abdrucken, der indtil 1918 forelå i over 600 numre.

Kilder 

 

Jurister fra Tyskland
Ansatte ved Berns Universitet
Ansatte ved Giessens Universitet
Ansatte ved Münchens Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Bamberg
Salmonsens
Musholm

Musholm er en ubeboet ø på 25 ha i Musholm Bugt 3 km sydvest for Reersø. Musholm er beliggende i Kirke Helsinge Sogn. Øen tilhører Kalundborg Kommune og er beliggende i Region Sjælland. Øens ejer er Mullerupgård. Højeste punkt er 9 m over havet.

Øst for øen ligger Danmarks ældste havbrug, etableret i 1979, der drives af virksomheden Musholm A/S. På øen ligger et enkelt hus, der benyttes som feriebolig for havbrugets ejere og ansatte.

Kalundborg Kommunes geografi
Øer i Storebælt
Rasmus Mariager

Rasmus Mølgaard Mariager (født 21. august 1971 i Aalborg) er en dansk historiker, dr. phil., og lektor i dansk og europæisk samtidshistorie ved Saxo-Instituttet, Københavns Universitet, der i 2016 blev udpeget af daværende udenrigsminister Kristian Jensen som forskningsleder ved den uvildige udredning af baggrunden for Danmarks militære engagement i Kosovo, Irak og Afghanistan.

Omkring 2009 var han ansat på Institut for Historie, Kultur & Samfundsbeskrivelse, Syddansk Universitet. 

Mariager har forfattet I tillid og varm sympati. Dansk-britisk forbindelse og USA under den tidlige kolde krig (2006), var medforfatter på Danmark under den kolde krig. Den sikkerhedspolitiske situation 1945–1991 (2005) og var redaktør på Danskere i krig 1936–1948 (2009).
I tiden fra 2005 til 2009 var han ansat ved PET-Kommissionen og medforfatter på tre bind i dens beretning.
Sammen med to historikerkollegaer fra kommissionsarbejdet udgav han bogen PET: historien om Politiets Efterretningstjeneste fra den kolde krig til krigen mod terror (2009).
Han var i redaktionsgruppen for Gads leksikon Den Kolde Krig og Danmark.
Leksikonet blev udgivet i 2011 og fik en meget blandet modtagelse.
Mariager var redaktør på endnu en aflægger af PET-Kommissions arbejder med bogen Politik, historie og jura. Politisk overvågning i Danmark og Skandinavien under Den Kolde Krig (2012), der blev mindre vel modtaget af anmelderen Henrik Gade Jensen og kaldt "kedeligt opkog af brudstykker",
mens en mere positiv Mogens Rüdiger mente at bogen tjente Mariager til ære da "antologien åbner for en bredere vurdering af kommissionens store arbejde ved at leverer materiale til den evige debat om, hvordan og med hvilke midler demokratiet kan forsvares."

Mariager er landeredaktør af Scandinavian Journal of History.

Henvisninger 

Historikere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Redaktører fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Kylie's Remixes Volume 1

Kylie's Remixes Volume 1 er et remixalbum af den australske sangerinde Kylie Minogue som blev udgivet den 16. marts 1989 i Japan. Albummet blev senere udgivet i Australien i 1993 og genudsendt i 1998. Denne samling indeholder remixer af ni af hendes tidlige hits.

Sporliste 
"I Should Be So Lucky" (The Bicentennial Remix) – 6:12
"Got to Be Certain" (The Extra Beat Boys Remix) – 6:52
"The Loco-Motion" (The Sankie Remix) – 6:36
"Je Ne Sais Pas Pourquoi" (Moi Non Plus Mix) – 5:55
"Turn It into Love" (Album Version) – 3:37
"It's No Secret" (Extended Version) – 5:49
"Je Ne Sais Pas Pourquoi" (The Revolutionary Mix) – 7:16
"I Should Be So Lucky" (New Remix) – 5:33
"Made in Heaven" (Made in England Mix) – 6:19

Hitlister

Eksterne henvisninger 
Kylie's Remixes Volume 1 på Allmusic

Kylie Minogue-album
Album fra 1989
Percy Gardner

Percy Gardner ([født 24. november 1846 i London, død 17. juli 1937) var en engelsk klassisk arkæolog, bror til Ernest Arthur Gardner.

Gardner, der 1880—87 var professor i Cambridge og derefter i Oxford til 1925, var virksom for studiet af og kendskab til klassisk, græsk kunst og vel bevandret i bibelsk arkæologi. Blandt hans skrifter kan nævnes: Types of Greek Coins (1887); Manual of Greek Antiquities (sammen med Jevons; 2. udgave 1898); Grammar of Greek Art (1905); Exploratio Evangelica (1899); A Historic View of the New Testament (1901); Growth of Christianity (1907); History of Ancient Coinage (1918); Evolution in Christian Ethics (1918);
New Chapters in Greek Art (1926).

Kilder 

 
 

Arkæologer fra Storbritannien
Numismatikere
Ansatte ved University of Cambridge
Ansatte ved University of Oxford
Faglitterære forfattere fra England
Briter i 1800-tallet
Briter i 1900-tallet
Salmonsens
Personer fra London
Ernest Gardner

Ernest Arthur Gardner (født 16. marts 1862 i London, død 27. november 1939) var en engelsk klassisk arkæolog, bror til Percy Gardner. 

Han var 1887—95 direktør for den engelske arkæologiske skole i Athen, senere professor ved University College i London. 1915—17 deltog han som officer i 1. Verdenskrig (Saloniki). Navnlig under sin tid i Athen dels foretog han selv, dels ledede han talrige udgravningsarbejder i Naukratis i Ægypten, Paphos på Cypern og Megalopolis. 

Han skrev talrige studier over græsk kunst og arkæologi, samt redegørelser for undersøgelser. Blandt disse kan nævnes: Introduction to Greek Epigraphy (1887); Handbook of Greek sculpture (2 bind, 1905, 2. udgave 1909, ny udvidet udgave 1915); Six Greek sculptors (1910); Religion and Art in ancient Greece (1910); The Art of Greece (1925).

Kilder 

 
 

Arkæologer fra Storbritannien
Ansatte ved University of London
Briter i 1800-tallet
Briter i 1900-tallet
Personer fra London
Salmonsens
Johan Philip Degen

Johan Philip Caspar Degen (1738 i Wolfenbüttel – 27. januar 1789 i København) var en tysk-dansk musiker og maler, far til Carl Ferdinand Degen.

Han var født i Wolfenbüttel og søn af violoncellisten Gerhard Degen, der havde ansættelse i hertugen af Braunsweigs
kapel. I sit 19. år blev han adjungeret faderen, hvem han senere afløste; samtidig var han beskæftiget som
maler ved hertugens porcelænsfabrik. Da denne var blevet nedlagt, fik han ved en under grev Enevold Brandts auspicier foretagen omordning af Det Kongelige Kapel i København 1771 pladsen som 1. violoncellist. Han døde 22. januar 1789, 52 år gammel, få måneder efter, at han havde mistet sin hustru, Henriette Regine Schultz (1740 – 1. september 1788), datter af borgmester Schultz i Sondershausen.

Degen var en særdeles duelig kunstner på sit instrument, komponerede også, bl.a. nogle Frimurerkantater. Ved siden af musikken vedblev han at dyrke malerkunsten, og hans miniaturbilleder, af hvilke han malede en del for enkedronning Juliane Marie, medens andre gik til udlandet, synes at have gjort mere lykke end hans musikalske frembringelser. Han var fader til 8 børn, hvoriblandt matematikeren C.F. Degen.

Kilder 

 
 
 Johan Conrad Spengler, Artistiske Efterretninger, 1818, s. 15 f.

Malere fra Danmark
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Cellister fra Danmark
Cellister fra Tyskland
Frimurere fra Danmark
Tyskere i 1700-tallet
Danskere i 1700-tallet
Valdemar Bjerregaard

Valdemar Bjerregaard (29. juli 1892 i Fredericia – 1. februar 1964) var en dansk officer.

Han var søn af stabssergent C.C. Bjerregaard (død 1941) og hustru Barbara f. Larsen Schjødt (død 1938), blev premierløjtnant 1914, kaptajn 1926 og oberstløjtnant og chef for 11. bataljon 1936. Han var til rådighed for 1. regiment 1939, lærer ved Hærens Officersskole 1930-45 og blev chef for 1. bataljon 1942.

Efter besættelsen blev Bjerregaard generalmajor og chef for Sjællandske Division 1945, chef for Østre Landsdelskommando 1950 og 1957 pensioneret, men stillet til rådighed for Hærkommandoen. Han var formand for Det krigsvidenskabelige Selskab 1945-51, Kommandør af 1. grad af Dannebrogordenen og Dannebrogsmand.

Han blev gift 31. oktober 1937 med Else Koefoed (1. februar 1911 på Frederiksberg – ?), datter af boghandler Asker Koefoed og hustru Elisabeth f. Munck-Kastoft.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1957

Generalmajorer fra Danmark
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Personer fra Fredericia
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Foreningsformænd fra Danmark
Hannibal von Degenfeld

Hannibal friherre von Degenfeld (1648 – 12. oktober 1691 i Nauplia, Grækenland) var en tysk officer, som gjorde tjeneste i forskellige europæiske hære.

Karrierens begyndelse 
Han var den yngste søn af den vidtberømte venetianske general og generalguvernør i Dalmatien, friherre Christoph Martin von Degenfeld og Anna Maria Adelmann von Adelmannsfelden. Født 1648 var han kun 6 år gammel, da faderen døde, og han kom da under formynderskab af sin næstældste broder, den blinde friherre Ferdinand. Han blev ligesom de andre brødre opdraget til krigsmand og drog, 19 år gammel, til Kandia, hvor han udmærkede sig i høj grad. For yderligere at uddanne sig til at overtage en højere kommando i Republikken Venedigs krigstjeneste, der på den tid lokkede saa mange unge mænd, som tragtede efter hæder og bytte, til sig, søgte han til hertug Johan Frederik af Braunschweig-Calenberg og senere til Generalstaterne.

I dansk tjeneste 
Det lykkedes ham da også i årenes løb at vinde sig et sådant navn for tapperhed og dygtighed, at han blev kaldt til Danmark af Christian V, der stadig i fremmede lande søgte officerer til at føre Hæren i den forestående krig. I slutningen af 1674 hvervede Degenfeld en bataljon for dansk regning og deltog året efter med stor tapperhed i Wismars erobring. 1676 var han til stede ved Landskrones belejring og overgivelse og blev i slutningen af året generalmajor. Det påfølgende år stod han under Ulrik Frederik Gyldenløves kommando i Norge og spillede en fremragende rolle ved Marstrands erobring og i toget til Jæmteland. Han blev siden generalløjtnant, men forlod kort efter freden Danmark, hvorfra han førte en hustru med sig, idet han i København havde giftet sig med Anna Maria Gersdorff, enke efter oberstløjtnant Matthias Frederik von Rech og datter af oberst Christopher Frederik Gersdorff og Dorothea Gjedde.

Senere bedrifter 
Degenfeld førte senere et eventyrligt og omflakkende krigerliv og erhvervede sig som feltmarskal i venetiansk tjeneste ikke alene et berømmeligt navn på valpladserne, men også store rigdomme ved bytte og belønninger. Han
døde 12. oktober 1691. Hans enke, med hvem han havde en datter, giftede sig for 3. gang med en eventyrer, en bayreuthsk regimentskommissær Ferschen, men denne forlod hende, efter at de i fællesskab havde bortødslet hendes midler. Hun begav sig derefter til København, hvor hendes slægtninger dog ikke ville have med hende at gøre, og søgte til sidst tilflugt i Sachsen, hvor hun døde i trange kår. Hun begyndte på sine egne og sin datters vegne en proces med sin svoger Ferdinand den Blinde for at komme i besiddelse af Hannibal Degenfelds umådelige efterladenskaber, men denne, den såkaldte millionproces, blev først afgjort 1747 til fordel for huset Degenfeld.

Kilder 
 P.F. Rist, "Hannibal Degenfeld", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Thürheim, Christoph Martin Freiherr v. Degenfeld, Wien 1881.

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Generalløjtnanter fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Friherrer fra Tyskland
Tyskere i 1600-tallet
Feltmarskaller
Personer i Den Skånske Krig fra Danmark-Norge
Helm

Helm er en familieejet kæde af lædervarebutikker, som består af en netbutik og af 11 fysiske butikker i Holstebro, Ringkøbing, Herning, HerningCentret, Vejle, Varde, Broen Shopping, Viborg, Skive, Silkeborg og Hjørring.

Historie 
Henrik Helm startede i 1700-tallet et garveri i Holstebro.  Christian Helm flyttede i 1812 garveriet til Nørregade 31-33 i samme by, hvor den førstetablerede butik stadig har adresse. I 1873 omdannede Mads Højland Helm virksomheden til en egentlig lædervarerhandel, og kæden er dermed blandt de ældste af sin slags i landet.

Kæden har siden 1987 været drevet af Peter Videbæk Helm samt dennes kone, Susanne Helm. De har stået bag åbningen af butikker i Herning, Vejle, Hjørring, Ringkøbing og Varde, samt webshoppen i 2009.

I dag er Peter's sønner Martin og Henrik Helm også en del af firmaet, hvor de ejer ca. halvdelen af butikkerne og webshoppen der startede i 2011. De har haft stor andel i, at Helm har vokset sig til andre byer og så sent som i 2018 har de stået for åbningen af nye butikker i henholdsvis Silkeborg og Broen Esbjerg. 

Helm familien har dybe rødder i en fortid indbegrebet af passion for læder og generationer af dedikation, men formår samtidig at have en stærk vision, som vil bringe os imod fremtiden. 2018.

Kilde og ekstern henvisning 
 Helm.nu
  Tv MidtVest Fast Arbejde
Viborg Folkeblad
 Holstebro Dagblad
 Skive Folkeblad
 Ugeavisen Varde

Lædervarekæder i Danmark
Virksomheder i Holstebro
Netbutikker i Danmark
Sjakalen (flertydig)

Sjakalen har flere betydninger:

 Sjakalen – dæknavn for terroristen Ilich Ramirez Sanchez
 Sjakalen (film fra 1973) – film af Fred Zinnemann fra 1973
 Sjakalen (film fra 1997) – genindspilning fra 1997 af filmen fra 1973

Se også 
 Sjakal – et rovdyr
 Zjakalen – dansk rapper
Napoleon 2. af Frankrig

Napoléon François Charles Joseph Bonaparte (20. marts 1811 - 22. juli 1832) var søn af Napoléon Bonaparte og hans anden hustru Maria Louise af Østrig.

Født i Paris med opvækst hos moderens forældre i Kejserriget Østrig. Han blev tituleret Napoleon 2. efter faderens abdikation i 1814 og forvisning til Sankt Helena, men han blev ikke kronet kejser af Frankrig.
Napoleon 2., som også var hertug af Reichstadt og kongen af Rom, døde i 1832 af tuberkulose.

Eksterne henvisninger 

Kejsere af Frankrig
Huset Bonaparte
Tronprætendenter
Franskmænd i 1800-tallet
Personer fra Paris
Aboa (forskningsstation)

Aboa (det latinske navn for Turku) er Finlands eneste forskningsstation i Antarktis, beliggende omtrent 130 kilometer fra kysten i Vestfjella i Dronning Maud Land. Basen ligger tæt på den svenske station Wasa, som sammen med Aboa udgør den såkaldte Nordenskjöldbasen. Stationerne samarbejder tæt indenfor forskning og med logistik. Aboa drives af Finlands Antarktis forskningsprogram (FINNARP) og er kun bemandet om sommeren. Stationen har plads til cirka 10 personer.

Aboa blev bygget i 1988 på nunatakken Basen. Stationen består blandt andet af en hovedbygning, tre laboratorieenheder, lager og generatorbygning.

Eksterne henvisninger 
Forskningsstationen Aboa . 

Antarktis
Finland
Mad Kowz

Mad Kowz er en Winnipeg-baseret gadebande. Bandens medlemmer består primært af Aboriginere og Afrikanere. Det mest berygtede medlem af banden er Hussein Jilaow, en somalisk flygtning som blev deporteret tilbage til sit hjemland den 23. maj, 2007, for angiveligt at have overfaldet, nogle vagter. Efter ankomsten, blev han fængslet adskillige gange, før at han døde få måneder senere. En fraktion fra banden, blev for nylig udskilt, fra resten af bandne og tog tilnavnet Den afrikanske mafia ().

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Mad Kowz  
 Hussein Jilaow 

Bander i Canada
Gadebander
Zoe Pound

Zoe Pound er en kriminel gadebande, baseret i Miami, Florida og grundlagt af Haitianske immigranter et stykke tid før 1990.

Efter, at have spredt sig til udenfor, Miami i to årtier frem til 2010, er banden blev kendt for at være involveret i narkotikahandel, røveri og lignende voldelig kriminalitet, for at støtte deres narkotika-aktiviteter i Evansville.

Ordet Zoe, refererer til at banden primært består af haitianere Pound er et engelsk flertydig ord. De bruger Haitis flag som symbol.

I 2009, blev seks Zoe Pound-ledere anholdt for pengeafafkrævning i Fort Pierce, Florida efter at Florida Department of Law Enforcement Office, havde fået overbevist flere bandemedlemmer om at optræde som vidner for anklagemyndigheden.

Eksterne henvisninger og kilder 

 ThaIndian News  
 CelebGalz 

Bander i Florida
Gadebander
Gyldent Daggry

Gyldent Daggry (; (udtale: ) Hrisi Avji) er en stærkt højreorienteret kriminel organisation og et politisk parti i Grækenland, ledet af Nikolaos Mihaloliakos (, født 1957). Organisationen giver på det kraftigste udtryk for sin modstand mod ukontrolleret indvandring og sin militarisme. Den udtrykker også sin sympati med det totalitære, fascistiske regime ledet af Ioannis Metaxas i 1930'erne. Partiet definerer sig selv som et "folkets nationalistbevægelse" og som kompromisløse nationalister.

Ideologi 

Lederen er egenrådig. Dets politiske modstandere kalder ofte partiet for "nynazistisk", blandt andet på grund af symbolet, der bæres i form af en tatovering på overarmen af et parlamentsmedlem valgt i Magnisia, Panajiotis Iliopulos, hvor mæandersymbolet ledsages af ordene "Sieg Heil" Ledelsen er beskyldt for at være holocaust-benægtere, og medlemskab er kun muligt for ariere og folk af græsk slægt, det vil sige med "spartansk blod".

Historie 
Bevægelsen opstod i 1980-erne men blev først registreret som parti i 1993.

Bevægelsen har været involveret i en række voldsepisoder, rangerende fra hooliganvold, til angreb på og tortur af flygtninge og indvandrere og medlemmer af venstrefløjspartier. De beskrives af menneskerettighedsorganisationen "Human rights first" som værende det mest voldsparate af de Europæiske højrenationalistiske partier og bevægelser. I 2012 slog en Gyldent Daggry talsmand Ilias Kasidaris det kommunistiske parlamentsmedlem Liana Kanelli på live TV. Den 28. september 2013 blev flere af de centrale personer i Gyldent Daggry, der i blandt Nikos Michaloliakos arresterede og sigtede for at have oprettet en "kriminel organisation". Dette skete som følge af en efterforskning af drabet på rapperen, og anti-fascisten Pavlos Fyssas.

Partiet og dets hovedkvarterer har også været udsat for angreb af antifascistiske organisationer, herunder flere bombeangreb.

Valgresultater

Grækenlands Parlament

Europaparlamentet

Gyldent Daggry fik ved valget i 2009 kun 0,29 % af stemmerne.

Ved valget i maj 2012 fik partiet 21 mandater, og kom dermed i parlamentet for første gang. Ved valget i juni 2012 fik partiet 425.980 stemmer, dette svarer til 6,92 %, og det gav 18 mandater.

Ved valget til Europaparlamentet i 2014 opnåede Gyllent Daggry 2 af Grækenlands 21 repræsentanter.

Ved parlamentsvalget i januar 2015 fik partiet 388.383 stemmer svarende til 6,3% og 17 pladser. Ved valget til parlamentet i september 2015 fik partiet 379.581 stemmer svarende til 6,99 % og 18 mandater.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Politiske partier i Grækenland
Højreekstremisme
Partier repræsenteret i Europa-Parlamentet
Barner Hyldegaard Andersen

Barner Hyldegaard Andersen (10. oktober 1922 – 10. oktober 1985) var medlem af Hvidstengruppen. Han var bror til Henning Andersen, som sammen med syv andre medlemmer af Hvidstengruppen blev henrettet 29. juni 1944. 

Barner Hyldegaard Andersen blev fanget af Gestapo den 17. marts 1944 og idømt 4 års tugthus, som skulle afsones i Tyskland. Han kom tilbage til Danmark via Sverige med de hvide busser.

Forfatteren Peter Laursen har skrevet bogen Hvidsten-gruppen som Barner Andersen oplevede den, som blev udgivet i 2002 om Barner Andersens oplevelser.

Eksterne henvisninger
 

Medlemmer af Hvidstengruppen
Selvbiografer fra Danmark
Ofre for nazismen fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Neuilly-en-Véxin

Neuilly-en-Véxin () er en lille fransk kommune i departementet Val-d'Oise. Som navnet antyder er kommunen beliggende i naturområdet Vexin Français. Kommunen er mest kendt for, at det højeste punkt (207 meter over havet) i regionen Île-de-France er beliggende i kommunen.

Byer i Val-d'Oise
Nedergadeteatret

Nedergadeteatret var et amatørteater på Middelfartvej i Odense.

Teaterforeningen blev stiftet den 15. september 1948 under navnet Odense Dramatiske Forening, ved et møde i Møntergaardens Kirkesal, med det formål at spille komedie og i studiekredse drøfte og trænge ind i god litteratur.

I 1966 flyttede teatret til Nedergade, og fik i 1981 deraf navnet Nedergadeteatret. I 1988 måtte teatret dog flytte til de nuværende lokaler på Middelfartvej 125-127, men har alligevel beholdt sit navn.

I december 2015 flyttede foreningen ind i små lokaler i Nørregade. Det lykkedes dog ikke at drive foreningen videre pga. mangel på kapital og frivillige, og foreningen lukkede maj 2016.

Teatre i Odense
Etableret i 1948
Ole Henriksen

Ole Henriksen er navnet på flere personer:

 Ole Henriksen (politiker) (1934-2013) – dansk politiker, næstformand for SF
 Ole Henriksen (kosmetolog) (født 1951) – dansk kosmetolog
Se også:
 Ole Bernt Henriksen (1934-2002) – dansk journalist, konservativ politiker og forfatter (Ole Weirup Bernt Henriksen)
Free Souls Motorcycle Club

Free Souls Motorcycle Club er en rockergruppe der blev dannet i Eugene, Oregon i 1968.Klubben har over 100 medlemmer, og en række sets i Oregon og et enkelt sæt i Vancouver, Washington. Klubbens segl er en ankh, det gamle egyptiske symbol på evigt liv, og deres "bandefarver" er blå og hvid.

Kriminelle aktiviteter 
Tre Free Souls-medlemmer blev arresteret for en række tiltaler den 2. maj, 2007, efter at Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives, og det lokale politi havde ransaget seks hjem i Eugene. Ti stjålne motorcykler, pistoler, metamfetamin, marijuana og hasholie blev beslaglagt.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside  

Etableret i 1968
Rockergrupper
Bander i Oregon
Bander i Washington
Jens Kalf

Jens Kalf eller Kalv (fødselsår ukendt, død ca. 1304 på Agtrupgård eller Kalfgården, Sønder Bjert) var ridder og rigsmarsk fra 1255 under Christoffer 1. og Erik Klipping til 1272, hvor han blev fulgt af Stig Andersen Hvide. I 
Kong Valdemars Jordebog står, at kong Valdemar 2. ejede en gård i Agtrup Akthropgaarth(Agtrupgård).

Den gav Valdemars sønner Jens Kalf for hans store tjenester for kongen. Jens Kalf var gift med Cæcilie Nielsdatter Galen, datter af skatmester Niels Erlandsen Galen og Elisabeth Pedersdatter Ulfeldt. Jens og Cæcilie fik børnene:
 Johannes Kalf 
 Jakob Kalf 
 Anders Kalf 
 Ingerd Jensdatter Kalf

Notater 

Danskere i 1200-tallet
Rigsmarsker
Riddere fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon