kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brønderslev Neurorehabiliteringscenter

Brøndeselv Neurorehabiliteringscenter er et specialiseret hospital for genoptræning af patienter i Region Nordjylland. Centret hører organisatorisk under Sygehus Vendsyssel, og kaldes derfor undertiden for Sygehus Vendsyssel, Brønderslev, især med henvisning til, at bygningerne tidligere husede Brønderslev Sygehus.

Centret har 37 sengepladser.

Se også 
 Brønderslev Psykiatriske Sygehus

Referencer 

Sygehuse i Region Nordjylland
Neurorehabiliteringscenter
Gruppen Nationernes og Frihedens Europa

Gruppen Nationernes og Frihedens Europa (engelsk: Europe of Nations and Freedom Group, ENF-gruppen) er den mest højreorienterede gruppe i Europa-Parlamentet. Parlamentsgruppen blev dannet den 16. juni 2015. Gruppen kan betragtes som en efterfølger for parlamentsgruppen Identity, Tradition, Sovereignty, der eksisterede kortvarigt i 2007.

Oprettet i 2015 
Gruppen Nationernes og Frihedens Europa blev dannet af Vlaams Belang fra Belgien, Front national pour l'unité française fra Frankrig, Lega Nord fra Italien, Frihedspartiet fra Holland Det nye Højres Kongres fra Polen og Frihedspartiet fra Østrig samt en løsgænger, der oprindeligt var blevet valgt for det britiske uafhængighedsparti. 

Ved sin oprettelse havde gruppen ingen medlemmer fra Rumænien og Bulgarien, men en rumænsk løsgænger tilsluttede sig i juli 2015.

Grupper i Europa-Parlamentet
Etableret i 2015
Fra et romersk osteria

Fra et romersk osteria er et maleri af Carl Bloch fra 1866, det er inspireret af et maleri af Wilhelm Marstrands Italiensk Osteriscene. Pige der byder den indtrædende Velkommen fra 1848.

Fra et romersk osteria blev bestilt af købmand Moritz G. Melchior, ønskede et maleri, der lignede Marstrands  italiensk osteriscene.

Persongalleri 
I baggrunden ses Melchior der taler med to af sine venner og med ryggen til beskueren ses Carl Bloch.

Proveniens 
Maleriet er testamentarisk gave til Statens Museum for Kunst fra M.G. Melchior i 1935.

Yndet motiv 
Med Elisabeth Jerichau Baumanns maleri Italiensk osteria kendes mindst tre versioner af dette motiv.

Eksterne henvisninger 
 Artworks - Carl Bloch: In a Roman Osteria, 1866: Statens Museum for Kunst 

Malerier fra 1866
Malerier af Carl Bloch
Malerier fra Statens Museum for Kunst
Nibe Købstadskommune

Nibe Købstadskommune var en købstadskommune i Aalborg Amt mellem 1838 og 1970. 

Ved kommunalreformen i 1970 blev kommunen lagt sammen med en række omegnskommuner til Nibe Kommune.

Ved Strukturreformen i 2007 kom området til Aalborg Kommune.

Referencer 

Kommuner i Aalborg Amt
Købstadskommune
Købstadskommuner
Nibe Birk

Nibe Birk var en dansk retskreds, der eksisterende fra 1545 til 1727.

Historie 
Nibe fik tildelt birkeret d. 19. februar 1545 af Christian 3., og blev dermed udskilt af Hornum Herred. Birketinget blev d. 3. august 1590 flyttet ud af byen af lensmanden på Aalborghus, da man oplevede, at folk mødte berusede op til birketinget. Birketinget blev afholdt ved foden af en bakke i den nordøstlige udkant af byen, dog inden for birket. På toppen af bakken stod en galge. Fra 1673 blev birketinget atter afholdt i byen.

Birkefogeder 
Listen stammer fra bog af Ole Færch (2011).
 f. 1556: Lars Thamesen
 1556-1572: Just Farsen i Nibe
 1572: Lars Pallesen
 1588-1589: Anders Nielsen
 1591-1598: Laurids Nielsen
 1604-1610: Niels Pedersen
 1615-1616: Christen Madsen
 1617: Christoffer Holgersen
 1618: Christen Pedersen
 1618-1649: Søren Pedersen
 1649-1663: Ingvor Michelsen
 1633-1677: Jens Pedersen
 1677-1710: Knud Pedersen

Referencer 

Birketing i Danmark
Birk
Historie af Danmark

Historie af Danmark er et historieværk i 14 bind skrevet af den kongelige danske historiograf Peter Frederik Suhm (1728–1798), udgivet mellem 1782 og 1824.

Værket består af følgende bind:

Bd I - Fra de ældste Tider til Aar 803	(1782)

Bd II - Fra Aar 804 til 941	(1784)

Bd III - Fra Aar 942 til 1035	(1787)

Bd IV - Fra Aar 1035 til 1095	(1790)

Bd V - Fra Aar 1095 til 1147	(1792)

Bd VI - Fra Aar 1147 til 1152	(1793)

Bd VII - Fra Aar 1157 til 1182	(1800)

Bd VIII - Fra Aar 1182 til 1202	(1806)

Bd IX - Fra Aar 1202 til 1241	(1808)

Bd X - Fra Aar 1241 til 1286	(1809)

Bd XI - Fra Aar 1286 til 1319	(1812)

Bd XII - Fra Aar 1320 til 1340	(1824)

Bd XIII - Fra Aar 1340 til 1375	(1826)

Bd XIV - Fra Aar 1375 til 1400	(1828) - Ugivet med en fortale af Rasmus Nyerup.

Danmarks historie
Altenkrempe

Altenkrempe er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Ostholstein-Mitte under Kreis Østholsten. Kreis Østholsten ligger i den østlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Ud over Altenkrempe, ligger Hasselburg, Jarkau, Kassau, Klaushorst, Mühlenkamp, Plunkau, Rogerfelde, Sibstin, Sierhagen og Stolpe i kommunen.

Altenkrempe ligger ved motorvejen A1. Kommunen grænser mod øst til søen Binnenwasser, på hvis modsatte bred, byen Neustadt in Holstein ligger.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Byens side   på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Gødstrup Station

Gødstrup Station er en jernbanestation på Vejle-Holstebro-banen, der ligger ved Regionshospitalet Gødstrup vest for Herning. Stationen består af et spor og en 120 m lang perron. Den ligger ca. 200 m fra hospitalets hovedindgang.

Baggrunden for etableringen er en aftale fra 7. februar 2012, hvor partierne S, R, DF og SF blev enige om at afsætte ca. 16,5. mio. DKK til en ny station i Gødstrup. Perronen blev bygget af entreprenørvirksomheden Forstas for Banedanmark i november-december 2018, hvorefter Banedanmark og DSB sørgede for læskure, skilte og andet perroninventar. Herning Kommune etablerede forpladsen med busstoppested, parkeringsplads og en kiss-and-ride zone, hvor bilister kan optage og afsætte passagerer. Stationen åbnede for driften 15. marts 2021. Der var dog ingen officiel indvielse på grund af restriktionerne i forbindelse med coronaviruspandemien.

Landsbyen Gødstrup 300 m sydøst herfor havde fra 1904 til ca 1969 en station af samme navn.. Den gamle stationsbygning står stadig.

Referencer 

Stationer på Vejle-Holstebro-banen
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Herning Kommune
Frøs Arena

Frøs Arena (indtil 15. august 2018 SE Arena - Syd Energi Arena), er en is-arena i Vojens, i Sønderjylland, som primært bruges til SønderjyskE Ishockeys ishockeyholds hjemmekampe. Arenaen har tribuner hele vejen rundt, og har i alt 2000 siddepladser, og 3000 ståpladser, så den samlede kapacitet er 5000. I tillæg er der også sponsorlounge og skyboxe til sponsorer. Hallen blev opført i 2011 med henblik på at den skulle erstatte det gamle skøjtehal i Vojens, som i folkemunde blev kaldt "blikskuret". Officielle navn er Frøs Arena, da Frøs Sparekasse lægger navn til.

Arrangementer 
SønderjyskE indviede arenaen den 30. januar 2011 i en hjemmekamp mod Odense Bulldogs. Den officielle åbning af arenaen fandt sted den 20. august 2011, hvor SønderjyskE Ishockey spillede en testkamp mod DEL-holdet Hamburg Freezers.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Haderslev Kommune
Idrætshaller i Danmark
Etableret i 2011
Vojens
Jean-Baptiste Oudry

Jean-Baptiste Oudry (født 17. marts 1689 i Paris, død 30. april 1755 i Beauvais) var en fransk maler. 

Jean-Baptiste Oudry, der var elev af faderen Jacques Oudry og Nicolas de Largillière, begyndte som historie-, landskabs- og portrætmaler (stort portræt af tsar Peter I), men fandt efterhånden sit rette felt i dyr-, særlig jagtstykket, som gerne maledes i ret stort format, med udmærket sans for dekorativ virkning og landskabskarakteren (eksempel: Avlsgården i Louvre). Ved sin naturfriskhed viser Oudry frem mod senere tids kunst. Hans ferme forherligelse af jagtlivet var naturligvis velset ved hoffet, han var Ludvig XV's hofmaler, blev akademimedlem 1719, arbejdede for hertugen af Mecklenburg-Schwerin (en stor mængde billeder ses endnu i Schwerins samling) og andre. Mange arbejder i kunstmuseer (Louvre, Fontainebleau og franske provinssamlinger, Stockholm, 8 arbejder etc.; i Kunstmuseet i København Rovfugl slår ned på ænder, Løvehoved i Gavnøsamlingen). Oudry var fra 1734 knyttet til tapetmanufakturen i Beauvais og bidrog til dens genrejsning efter en forfaldsperiode; han udførte selv mange mønstre, elegante og festlige farve og figurkompositioner: jagt-, Molièreske scener (omtalt i Terkel Klevenfeldts memoirer), men fik senere tilkaldt Boucher og Natoire. Forgæves søgte man Oudry indkaldt til Danmark. Hans raderede blade er beskrevne i Robert-Dumesnils Peintre graveur français.

Kilder 

 

Malere fra Frankrig
Franskmænd i 1700-tallet
Personer fra Paris
Dyremalere
William Oughtred

William Oughtred (født 5. marts 1574 i Buckinghamshire, død 30. juni 1660) var en engelsk teolog og matematiker.

Hans hovedværk Arithmeticæ in numeris et speciebus institutio (London 1631, fremkommet gentagne gange i nye udgaver under titlen Clavis mathematica) indeholder flere ney algebraiske og geometriske teoremer. Den såkaldte "Oughtreds regel" omhandler multiplikation af tilnærmede tal. Skal man for eksempel multiplicere 0,0014183 med 51678, plejer man at multiplicere hele multiplikanden med første ciffer i multiplikator, multiplikanden med bortkastelse af sidste ciffer med andet ciffer i multiplikator osv. Ved addition af disse partielle produkter fås det søgte produkt, idet dog de to sidste cifre er upålidelige. Ved nedenstående af Oughtred foreslåede opstilling kommer hvert ciffer i multiplikator til at stå under det sidste ciffer i multiplikanden, som det skal multipliceres med.

0,0014183

87615 (multiplikators cifre i omvendt orden).

70915

1418

846

98

8

0,073285

Produktet kan sættes = 0,0733.

Kilder 

 

Matematikere fra England
Teologer fra England
Johann Ludwig Casper

Johann Ludwig Casper (født 11 marts 1796 i Berlin, død 24. februar 1864 sammesteds) var en tysk læge.

Efter at have studeret ved forskellige universiteter blev han i 1825 ekstraordinær professor og råd i det Brandenburgske medicinalkollegium og 1839 ordentlig professor i Berlin. Casper fik betydning for retsmedicinens studium ved universitetet, idet han var en meget dygtig lærer, og fordi han stadig ledede undervisningen ud fra den forudsætning, at retsmedicinen ikke måtte skilles ud fra den øvrige videnskabelige medicin. Desuden beskæftigede han sig med medicinsk statistik og havde en stor praksis.

Kilder 

 

Læger fra Tyskland
Ansatte ved Humboldt-Universität zu Berlin
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Berlin
Francesco Filelfo

Francesco Filelfo (født 25 juli 1398 i Tolentino ved Macerata, død 31. juli 1481 i Firenze) var en italiensk humanist. 

Filelfo kom 1420 — som sekretær hos en venetiansk gesandtskab — til Konstantinopel, hvor han fik Johannes Chrysoloras til lærer i græsk; blev selv benyttet til diplomatiske sendelser af den byzantinske kejser og ægtede Chrysoloras' datter. I 1427 kom han hjem til Italien med en del græske håndskrifter, blev indbudt til Firenze for at holde forelæsninger, men blev uven med andre lærde. Senere opholdt han sig i Siena, Bologna og Milano, fik store honorarer for sin docentvirksomhed og fyrstelige gaver af magthaverne. Efterhånden blev han utilfreds med sin stilling ved det milanesiske hof, hvor man ikke gav ham penge nok; han henvendte sig da til paven og andre med tiggerier, og fik han intet, skældte han dem ud i giftige skandskrifter. Endelig fik han Sixtus IV til at kalde sig til Rom, men der blev han også snart ked af opholdet og søgte atter til Milano. Den forfængelige, sangvinske og arrige mand har fortjenester af de græske studiers genoplivelse, skønt just ikke så store, som han bildte sig ind. Han skrev latinske og græske vers ligefrem i alenvis (hans satirer for eksempel er delte i 10 bøger, hver paå 10 satirer, hver af disse på 100 heksametre); men man må indrømme, at han — især i sine breve og taler — var en udmærket latiner, der tillige havde blik for Dantes storhed, idet han på helligdage læste over Divina Commedia i domkirken i Firenze.

kilder 

 

Renæssancehumanister
Personer fra renæssancen
Italienere i 1400-tallet
Claude Goudimel

Claude Goudimel (født c. 1505, død 24. august 1572) var en fransk kontrapunktiker.

Goudimel antogs tidligere med urette for identisk med en vis Gaudio Mell, der som Palestrinas lærer betragtedes som den første grundlægger af den store "romerske skole". Hans kompositioner træffes i forskellige franske kollektioner fra midten af 16. århundrede, men hans navnkundigste værk er den firestemmige udsættelse af melodierne til Clement Marots og Théodore de Bèzes franske salmeværk (1565), hvilket lagde grunden til de hugenottiske kirkesange. Som formodet eller virkelig tilhænger af hugenotterne blev Goudimel myrdet Bartholomæusnatten i Lyon.

Kilder 
 

Komponister fra Frankrig
Franskmænd i 1500-tallet
Personer fra Besançon
Michel Goudchaux

Michel Goudchaux (født 18. marts 1797 i Nancy, død 27. december 1862 i Paris) var en fransk
finansmand.

Goudchaux var af en rig jødisk købmandsslægt og kom ved faderens død 1821 i spidsen for et bankierhus i Paris. Han tog livlig del i den frisindede opposition og fik derfor efter Julirevolutionen et vigtigt embede i Strassburg, men blev afskediget 1834. Han fortsatte kampen mod regeringen i flere flyveskrifter samt i bladet National og var tidlig talsmand for, at staten byggede og drev jernbaner. Efter Februarrevolutionen 1848 var han i 14 dage finansminister, men afgik som udpræget modstander af Louis Blancs socialistiske planer. Juni valgtes han til Nationalforsamlingen, hvor han hørte til de mådeholdne republikanere; blev efter arbejderopstanden igen finansminister under Cavaignac til oktober og tog senere kun del i drøftelsen af finansielle spørgsmål (var afgjort imod tanken om progressiv beskatning). Fra 1849 tog han ikke del i det offentlige liv; var 1852 og 1857 oppositionens kandidat, men nægtede at aflægge ed til kejseren, da han blev valgt 1857, og fik derfor ikke sæde i den lovgivende forsamling.

Kilder 

 

Finansministre fra Frankrig
Politikere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Personer fra Nancy
Niels Aall

Niels Aall (født 1. december 1769 i Porsgrund, død 23. oktober 1854) var en norsk statsmand og godsejer. Han var søn af købmand og godsejer til Ulefoss, cand. theol. Nicolai Benjamin Aall (1739—1798), bror til Jacob og Jørgen Aall samt farfars far til Hans Jacob Aall.

Efter et flerårigt studieophold i England og Frankrig nedsatte han sig som købmand i Skien, hvor han betroedes forskellige kommunale hverv, og hvorfra Aall i krigsårene 1807—14 med store personlige opofrelser sørgede for kornforsyningen til hele Bratsberg Amt. 2. marts 1814 blev han af Prinsregenten udnævnt til regeringsråd og chef for 4. departement (for handels- og toldvæsenet) samt til andet medlem af overprovideringskommissionen, og var som sådan aktiv leder af landets forsyning med brødkorn. Udnævnt til statsråd 19. maj samme år blev han en ugestid senere i følge med Eidsvoldsmændene sorenskriver Christie og købmand Rosenkilde sendt til London for at underhandle med den engelske regering om Norges selvstændighed, en sendelse, hvorfra de dog i slutningen af juli samme år måtte vende tilbage med uforrettet sag. Efter hjemkomsten afsluttede han i forening med statsråd Jonas Collett 14. august 1814 konventionen i Moss. Efter at foreningen mellem Norge og Sverige således var kommen i stand, fik han 28. november afsked som statsråd. Ved Stortinget 1815—16 mødte han som 1. repræsentant for Bratsberg Amt og valgtes til præsident i Lagtinget. Senere trak han sig tilbage fra det offentlige liv og viede sig til sine omfattende forretninger som ejer af storgodset Ulefoss og mange andre ejendomme navnlig i Telemarken. Denne betydelige, men på grund af uheldige konjunkturer økonomisk haardt truede virksomhed overlod han 1840 til sin søn, kammerherre og foged Hans Aall (1805—1863). Niels Aall efterlod sig ligesom sine brødre Erindringer fra 1814, der første gang foreligger udgivet ved Christopher Brinchman (Kristiania 1911).

Kilder

Eksterne henvisninger 

 

Godsejere fra Norge
Ministre fra Norge
Købmænd
Erhvervsfolk fra Norge
Stortingsrepræsentanter
Niels
Nordmænd i 1700-tallet
Nordmænd i 1800-tallet
Personer fra Porsgrunn
Listen

Listen kan referere til flere artikler:

Computer 
 Project LISTEN, Udviklingsprojekt af software der bruger stemmekendelse
 listen, (), en funktion fra Berkeley sockets API
 Listen server, en type spilserver

Musik

Albums 
 Listen (Chordettes album), Columbia CL-956, 1957
 Listen (C21 album), 2004
 Listen (Christy Moore album), 2009
 Listen (Cindy Morgan album), 1996
 Listen (David Guetta album), 2014
 Listen (A Flock of Seagulls album), 1983
 Listen (Jordan Rudess album), 1993
 Listen (Michelle Tumes album)
 Listen (The Kooks album), 2014
 Listen (TQ album), 2004
 Listen (EP), en EP fra 2004 af Stonefree
 Listen: The Very Best Of, af Herbs
 Listen: The Very Best of Jenny Morris
 Listennn... the Album, af DJ Khaled
 Listen, af Bondy Chiu

Sange 
 "Listen" (Beyoncé Knowles sang), 2007
 "Listen" (Collective Soul sang), 1997
 "Listen!!!", af Talib Kweli
 "Listen", af Chicago fra The Chicago Transit Authority
 "Listen", af The Clash fra Capital Radio One
 "Listen", af Tears for Fears fra Songs from the Big Chair
 "Listen", af Toad the Wet Sprocket fra Dulcinea

Film og tv 
 Listen (film fra 1996) – film fra 1996 med Sarah G. Buxton
 Listen (film fra 2009) – dansk kortfilm fra 2009 instrueret af Mette Kjærgaard
 Listen (film fra 2014) – dansk film fra 2014
 Listen, en film fra 2015 med Micah Hauptman
 Listen (Doctor Who), en episode af Doctor Who'' fra 2014

Se også 
 Liste
Bartolomé José Gallardo

Bartolomé José Gallardo (født 13. august 1776, død 14. september 1852) var en spansk litteraturhistoriker.

Gallardo gjorde sig bekendt på to måder: ved sin store boglærdom og de rige samlinger, han tilvejebragte (til dels gik de desværre til
grunde i borgerkrigen 1823), og ved sin umådelige gnavenhed og bidskhed som litterær kritiker, dannet i 18. århundredes skole. Men
ubestridelig fortjeneste indlagde han sig ved tidsskriftet El Criticón, som han udgav en kort tid i 1830'erne, og som indeholder mange
værdifulde bibliografiske notitser, og især ved Ensayo de una biblioteca española de libros raros ó curiosos, udgivet af hans efterladte samlinger ved Sancho Rayon og Zarco del Valle (4 bind, de to første Madrid 1863—66, de to sidste sammesteds 1888—89). Det er et hovedværk for studiet af Spaniens ældre litteratur.

Kilder 
 

Litteraturhistorikere
Faglitterære forfattere fra Spanien
Spansksprogede forfattere
Spaniere i 1700-tallet
Spaniere i 1800-tallet
Pierre-Victor Galland

Pierre-Victor Galland (født 15. juli 1822, død 3. december 1892) var en fransk maler.

Galland kom 1840 på École des Beaux-Arts, kastede sig over det dekorative maleri og blev i dette fag en af sit lands betydeligste kunstnere. Af hans mange dekorative foretagender kan fremhæves: Sankt Dionysius' prædiken i Pantheon, loftet i Sorbonnes amfiteater med fremstilling af universitetet, videnskaberne etc., Arbejdets triumf (i 26 fremstillinger) i Paris' Hôtel de Ville. Han virkede også som billedhugger og arkitekt.

Kilder 

 

Historiemalere
Malere fra Frankrig
Arkitekter fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Jean-Pierre Gallais

Jean Pierre Gallais (født 18. januar 1756, død 26. oktober 1820) var en fransk journalist og historiker.

Gallais var under den store revolution og kejserdømmet en ivrig forfægter af royalistiske anskuelser. Efter Ludvig XVI's henrettelse udgav han en Appel à la postérité, der en tid bragte ham i fængsel. Efter restaurationen forfattede han de meget partiske tilbageblik: Histoire de la revolution du 18. fructidor et de Buonaparte (I—IV, 1814—15), Histoire de France depuis la mort de Louis XVI jusqu'en 1815 (I—V 1820—21) og flere.

Kilder  

  

Journalister fra Frankrig
Historikere fra Frankrig
Faglitterære forfattere fra Frankrig
Fransksprogede forfattere
Franskmænd i 1700-tallet
Franskmænd i 1800-tallet
Breitling

Breitling er en schweizisk producent af armbåndsur. Med hovedkvarter i Grenchen, og grundlagt i Saint-Imier, har selskabet producert ure og armbåndsur næsten kontinuerlig siden 1884. Breitling producerer hovedsagelig kronometer-certifiserede ure med pilot- og luftfartsindspireret design. Hovedvægten ligger på relativt store ure, gerne med kronograf. Breitling leverer både mekaniske- og quartzure.

Alle Breitlings ure er produceret i Schweiz, med hovedsagelig schweiziske komponenter. Urværkerne er ofte indkøbt fra ETA og Valjoux, og tilpasset og/eller udsmykket i Breitlings egne værksteder. Alle urværker som benyttes i Breitlings ure gennemgår en kronometercertifisering hos COSC. F.o.m 2009 blev Breitling en såkaldt manufacture, da de laver et kronograf-urværk som er fuldstændig tegnet, produceret og sammensat på egne fabrikker, kaliber BO1.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Etableret i 1884
Armbåndsursproducenter fra Schweiz
Urmærker
Louis Gallait

Louis Gallait (født 9. maj 1810 i Tournai, død 20. november 1887 i Bryssel) var en belgisk historiemaler.

I sin fødeby oplærtes han under Hennequin nærmest i den Davidske kunstretning, i Antwerpen fik studiet af Rubens og van Dyck betydning for hans kolorit (udførte her Kristus helbreder en blind, 1833, katedralen i Tournai); men først opholdet i Paris og bekendtskabet med Delaroche virkede afgørende på hans opfattelse af historiemaleriets mål og midler. Her malede han blandt andet Farende musikanter (museet i Liège), Hertugen af Alba, Hiob og hans venner (i Luxembourgmuseet), Antiochias erobring (1840), et slagbillede for Versailles. Hans berømmelse daterer sig dog først fra Karl V's tronfrasigelse (1841, museet i Bryssel); dets efter datidens opfattelse glimrende farverige teknik vakte furore under dets turné i Tyskland og andre steder. Lignende lykke gjorde Egmonts sidste øjeblikke (1848) og det gribende, grandiost, men lidt melodramatisk virkende Skyttegildet i Bryssel viser Egmont og Hoorn den sidste ære (1851, rådhuset i Tournai, replika i Antwerpens museum).

Så højt samtiden hævede disse — kunsthistorisk altid fremragende — værker med den lysende farvepragt, der dog smagte stærkt af atelierbryg og udvortes effekt, og med sans for prægnant, men lidt teatermæssig karakterskildring, så lavt på rangstigen stillede et senere kunstsyn dem. Med de her nævnte arbejder havde Gallait væsentlig udtømt sin evne; i de mange senere hviler han på de alt vundne laurbær: Tasso i fængslet, det smukke Den fangnes familie (1855), Johanne den Vanvittige (1856, museet i Bryssel), Frants I hos den døende Lionardo da Vinci (1857), Alba underskriver dødsdommen (1863), Pesten i Tournai (1882, museet i Bryssel) med mange flere; i Berlins Nationalgalleri: Grev Egmonts sidste øjeblikke (1858), i Bryssels museum Violinspilleren. Gallait malede en del portrætter, Pius IX (1861) m. v. Om hans anseelse vidner blandt andet hans udnævnelse til medlem af adskillige akademier; til ære for Karl V's tronfrasigelse lod byen Bryssel slå en medalje.

Kilder 

 

Historiemalere
Portrætmalere
Malere fra Belgien
Georg Detharding

Georg Detharding (født 13. maj 1671 i Stralsund, død 19. oktober 1747 i København) var en tysk læge.

Han studerede medicin i Rostock og derefter ved talrige andre universiteter. I 1696 blev han professor i medicin og matematik i Rostock - en post, han beklædte i 35 år, hvor han 4 gange var universitetsrektor. I 1732 blev han professor ved Københavns Universitet, hvilket embede han tiltrådte året efter og beholdt til sin død.

Kilder 
  

Læger fra Tyskland
Rektorer ved Københavns Universitet
Tyskere i 1600-tallet
Tyskere i 1700-tallet
Personer fra Stralsund