kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Journal des Savants

Journal des Savants (oprindelig Le Journal des sçavans) regnes for at være verdens ældste videnskabelige tidsskrift. Ideen om et videnskabeligt og litterært tidsskrift blev fostret af den franske historiker François Eudes de Mézeray, men det blev filosoffen og juristen Denis de Sallo som førte den ud i livet i januar 1665.

Indholdet var fra starten præget af resumeer, anmeldelser og uddrag som blev skrevet af fra længere artikler og bogudgivelser. Sallo mente selv at tidsskriftet var for dem som var "for dovne eller for travle til at læse hele bøger".

Tidsskriftet er en meget vigtig kilde til den videnskabelige formidling i 1600- og 1700-tallet, og alle tidens videnskabelige opdagelser blev enten refereret eller udgivet her. For eksempel blev Ole Rømers banebrydende bestemmelse af lysets hastighed publiceret her i 1676.

Op til begyndelsen af 1700-tallet publicerede tidsskriftet også alle resultater fra Académie Royale des Sciences i Paris, men dette ophørte i 1702 da akademiet fik sit eget tidsskrift.

Sallo gjorde sig ikke populær i alle kredse, dels på grund af sit stærke tilhørsforhold til montanismen som bragte ham på kollisionskurs med andre religiøse kredse, og dels på grund af at han gennem sit tidsskrift kritiserede personer som ikke var vant til kritik. Hans tid som redaktør blev derfor kort, idet han måtte stoppe efter det trettende nummer, den 30. marts 1665. Fra 4. januar 1666 fortsatte tidsskriftet, nu med Jean Gallois som redaktør.

Journal des Savants er siden begyndelsen udkommet i perioderne 1665-1792, 1797 og 1816-i dag; hullerne i udgivelsesrækken skyldes revolutionen og Napoleonskrigene.

Til at begynde med blev det udgivet på uge-basis, men i 1724 gik man over til månedlig udgivelse.

Tidsskriftet findes stadig, men udkommer nu stærkt uregelmæssigt og som et mere generelt magasin uden egentlige videnskabelige publiceringer.

Tidsskrifter om naturvidenskab
Tidsskrifter om litteratur
Etableret i 1665
Ærø Herred

Ærø Herred var et herred i Svendborg Amt. Herredet hørte oprindeligt under Hertugdømmet Slesvig, til dettes Nordborg Amt, indtil øen efter krigen i 1864 tilfaldt Danmark som en del af udvekslingen af de Kongerigske enklaver med virkning fra 1. april 1867.

I herredet ligger købstaden Ærøskøbing og følgende sogne:
 Bregninge Sogn
 Marstal Sogn
 Rise Sogn
 Søby Sogn
 Tranderup Sogn
 Ærøskøbing Sogn

Kilder 
 
 Trap Danmark 4. udgave 1924
 DIS-Danmark Amt-Herred-Sogn 

Herred
Herreder i Svendborg Amt
Emirates

Emirates er et flyselskab med base i Dubai i De Forenede Arabiske Emirater og opererer hovedsageligt fra Dubai International Airport.

Selskabet blev stiftet i 1985 af Dubais regering (som stadig er eneejer) og lagde ud med ruter til Indien. I 1987 kom ruter til Europa, og i dag har selskabet ruter over det meste af verden. I 2019 havde selskabet over 58 millioner passagerer og regner med vækst; også fordi Emirates har bestilt langt de fleste af Airbus nye A380 superjumbo med 120 i tjeneste og en taget ud af tjeneste. Selskabet er derudover den største operatør af Boeing 777-300ER med 124 fly i tjeneste. Emirates er sponsor for flere store fodboldhold som f.eks. Real Madrid, Arsenal, AC Milan, Benfica, Paris Saint-Germain, Hamburger SV og Olympiacos.

Emirates' flåde 
Liste over fly og flytyper i Emirates. Selskabet har kun wide-body fly i sin flåde.

Passagerfly 
Emirates flåde bestod i august 2016 af følgende fly

Fragtfly lige nu

Eksterne links 

 Emirates – officiel website 

Flyselskaber fra Forenede Arabiske Emirater
Dubai
Etableret i 1985
Statsejede virksomheder
Catherine Deneuve

Catherine Deneuve (født 22. oktober 1943) er en fransk skuespillerinde, der har haft en karriere på film i mere end 50 år. Blandt hendes mest kendte film kan nævnes Pigen med paraplyerne, Dagens skønhed, Den sidste metro og Dancer in the Dark.

Med Roger Vadim har hun en søn, Christian Vadim, der også er skuespiller. Med Marcello Mastroianni har hun datteren Chiara Mastroianni, ligeledes skuespiller. Hun var i perioden 1965-72 gift med fotografen David Bailey.

Hendes position som fransk personlighed knæsattes, da hendes portræt i en årrække repræsenterede nationens æstetiske symbol, Marianne, hvormed hun bl.a. blev afbildet på frimærker.

Filmografi 
Her ses et udvalg af de film, Deneuve har spillet med i.
 Den skøre familie (Michel Fermaud og Jacques Poitrenaud, 1960)
 Dyden og og lasten (Roger Vadim, 1963)
 Pigen med paraplyerne (Jacques Demy, 1964)
 Erotisk safari (Edouard Molinaro, 1964)
 Chok (Roman Polanski, 1965)
 Livet på slottet (Jean-Paul Rappeneau, 1966)
 Pigerne fra Rochefort (Jacques Demy og Agnès Varda, 1967)
 Dagens skønhed (Luis Bunuel, 1967)
 Benjamin (Michel Deville, 1967)
 Mayerling (Terence Young, 1968)
 Pigen Manon (Jean Aurel, 1968)
 Min kone forstår mig ikke (Stuart Rosenberg, 1969)
 Den falske brud (François Truffaut, 1969)
 Tristana (Luis Buñuel, 1970)
 Æselskind (Jacques Demy, 1970)
 Telefon til chefen (Jean-Pierre Melville, 1972)
 Strømeren og luksuspigen (Robert Aldrich, 1975)
 Vildmanden (Jean-Paul Rappeneau, 1975)
 Den sidste metro (François Truffaut, 1980)
 L'africain (Philippe de Broca, 1983)
 Hunger (Tony Scott, 1983)
 Indokina (Régis Wargnier, 1992)
 Tyvene (André Téchiné, 1996)
 Place Vendôme, Juvelerkvarteret (Nicole Garcia, 1997)
 Dancer in the Dark (Lars von Trier, 2001)
 The Musketeer (Peter Hyams, 2001)
 8 kvinder (François Ozon, 2002)
 Den kongelige familie (Valérie Lemercier, 2005)
 Et juleventyr (Arnaud Desplechin, 2008)
 Trofæfruen (François Ozon, 2010)

Litteratur / kilder 
 Françoise Sagan: Den mystiske skønhed (Politiken, 14.7.1985)
 Edward Schmidt: Franske fristelser (PS Pige-Special nr. 6, 1996)
 Liselotte Michelsen: Isjomfruen tør op (Politiken, 6.1.1996)
 Per Dabelsteen: Parat til eventyr (Politiken, 8.6.1999)

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Frankrig
Filmskuespillere fra Frankrig
Personer fra Paris
Cesar for bedste kvindelige hovedrolle
Les Enfoirés
Oscar-nominerede skuespillere
Franskmænd i 1900-tallet
Franskmænd i 2000-tallet
Poul Nyboe Andersen

Poul Frode Nyboe Andersen (født 23. november 1913 i Malt Sogn, død 5. november 2004 i Slagelse) var en dansk økonom og politiker.
Han var søn af gårdejer og landbrugskandidat Anders Andersen og hustru Kristine født Nyboe.

Poul Nyboe Andersen blev student fra Aarhus Katedralskole i 1932 og i 1939 cand.polit. fra Københavns Universitet med det højeste gennemsnit både før og siden under 1929-studieordningen.

Han var journalist ved Kristeligt Dagblad 1939-1941.

Fra 1941 var han manuduktør ved Københavns Universitet og fra 1943 undervisningsassistent ved Aarhus Universitet. Han blev dr.oecon. i 1946 og herefter i 1948 docent og fra 1950-1971 professor ved Handelshøjskolen i København. Han var med til at grundlægge Krogerup Højskole, hvor han var lærer fra 1946 til 1961.

I 1953 blev han medlem af FDB's repræsentantskab, og 1956-1966 var han formand for FDB.

Han var knyttet til partiet Venstre og i 1968-1971 økonomiminister og minister for nordiske anliggender samt europæiske markedsanliggender i Regeringen Hilmar Baunsgaard og i 1973-1975 økonomi- og handelsminister i Regeringen Poul Hartling. Fra 1968-1977 var han medlem af Venstres hovedbestyrelse.

Nyboe Andersen blev valgt til Europa-Parlamentet 18. december 1973, men trak sig fra posten allerede dagen efter da han blev minister.

Han var 1966-1968 kvæstor for Carlsbergfondet og Ny Carlsbergfondet. I 1976 blev han formand for Andelsbankens direktion og bestred denne post til 1981.

Han blev i 1938 gift med lærer Ditte født Raben, datter af malermester Emanuel Raben og hustru Kathrine født Jeppesen. Han er far til tidligere nationalbankdirektør Bodil Nyboe Andersen.

Referencer

Kilder 
 Juridisk Økonomisk Stat 1995. .

Eksterne henvisninger 
 
 

Økonomer fra Danmark
Danske ministre fra Venstre
Økonomiministre fra Danmark
Ministre for nordisk samarbejde fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Brugsbevægelsen i Danmark
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Medlemmer af Europa-Parlamentet fra Danmark 1973-1979
Charlotte Fischer

Charlotte Fischer (født 3. juli 1963) er direktør for Dansk Affaldsforening. Hun har tidligere været kommunikationschef og politiker. Som politiker var hun medlem af Folketinget fra 8. februar 2005 - 24. oktober 2007, valgt for Det Radikale Venstre i Søndre Storkreds. Hun var partiets bolig- og sundhedsordfører.

Fra 2010 - 2018 var hun medlem af regionsrådet i Region Hovedstaden. Fischer fik 12.015 stemmer ved valget i 2013.

Hun er cand.mag. i fransk, samfundsfag og retorik fra Københavns Universitet i 1990. Fra 1999-2005 var hun ansat som kommunikationschef i Amtsrådsforeningen, og fra 1997 til 1999 var hun Christiansborg-redaktør for den radikale presse – Skive Folkeblad og Holbæk Amts Venstreblad. Fra 1995 til 1997 arbejdede Fischer som pressesekretær for Det Radikale Venstre og inden det var hun fuldmægtig i KLs EU-kontor i Bruxelles.

Charlotte Fischer har arbejdet som kommunikationsdirektør i Forsikring & Pension, fra 2016-18 var hun chef for tænketanken Concito, og siden 2018 har hun været direktør for Dansk Affaldsforening.

Noter

Eksterne henvisninger
 Gammelt portrætfoto

Tidligere folketingsmedlemmer fra Det Radikale Venstre
Folketingsmedlemmer i 2000'erne
Regionsrådsmedlemmer fra Radikale Venstre
Pølse

Pølse er en madvare, som består af kødfars, evt. med forskellige tilsætninger, eksempelvis krydderier, der er stoppet i tarme, kaldet pølseskind. Tidligere brugte man mest svinetarme, men i dag bruges ligeledes kunstige tarme, som kan bestå af eksempelvis kollagen, cellulose eller endda af plast. I husholdningen anvendes et pølsehorn til at stoppe farsen i de rensede tarme.

Pølser kan være tilberedt på flere forskellige måder. Røgede, saltede og tørrede pølser er alle holdbare i forholdsvis lang tid. Pølser der købes rå, steges eller koges ofte, før de spises. Pølser anvendes både i varme retter og som pålæg.

I Sydtyskland er pølse en delikatesse og er en del af den sydtyske kultur.

Se også 

 Pølsevogn
 Rullepølse (eller flæskeroulade – ret beset ikke en pølse, selv om den har pølsenavn)

 
Charcuterivarer
IMK Almene Fond

IMK Almene Fond er opkaldt efter millionæren Ib Mogens Kristiansen og styres af Lars og Peter Kristiansen, der er i familie med Ib Mogens Kristiansen. 
Fonden skulle have næsten 150 millioner kroner og formand for fondens bestyrelse er Erhardt Gram.

Fonden giver "støtte til sygdomsbehandling og sygdomsbekæmpelse og således at bekæmpelse af kræftsygdomme og hjernesygdomme tilgodeses i særligt omfang efter bestyrelsens nærmere skøn".
Således giver den støtte til almindelig lødig forskning.
To gange har fonden dog støttet projekter hvor kontroversielle projektledere har været vidt omtalt i medierne — uforskyldt af fonden.

I 2005 kom det frem i medierne at IMK Almene Fond havde støttet Søren Ventegodt i en årerække med adskillige millioner kroner.
Ventegodt var da sat i forbindelse med udokumenterede behandlinger såsom "vaginal akupressur". 
Da det kom frem i medierne valgte fonden at indstille bevillingen til Ventegodt.
Fonden var da Søren Ventegodts største indtægtskilde.

I 2005 gav IMK Almene Fond en rekordstor bevilling til hjerneforskeren Milena Penkowa på 5,6  millioner kroner. Det var da den indtil største enkeltbevilling en forsker ved fakultetet havde modtaget fra en privat fond.
Fonden havde beskrevet i detaljer hvad bevillingen skulle bruges til nemlig indkøb af forsøgsdyr, dyre præparater og kemiske stoffer.
I 2010 forlangte fonden at Københavns Universitet betalte op mod halvdelen af beløbet tilbage da bevillingen ikke var brugt til de foreskrevne formål.
Nyhedsmedier nævnte oprindeligt at udgifterne havde været til private formål såsom advokatregninger, tøj, rejser og middage,
men senere oplysninger nævnte at udgifterne var til løn, kontorhold, computere, rejseudgifter, repræsentation og advokatregninger.
Københavns Universitet betalte 2 millioner tilbage til fonden og en del af regningen på 276.380,75 kroner sendte universitet videre til Penkowa.
Penkowas del omfattede advokatregningerne.

I 2005 gav IMK Almene Fond støtte i forbindelse med oprettelsen af privathospitalet Kildehøj, der behandler patient for bulimi. 

Ib Mogens Kristiansen er ikke videre kendt.

Eksterne link og kilder 
 Sundhedsguiden, Imk Almene Fond, Sundhedsfagbogen.

Noter 

Fonde fra Danmark
Sveriges Television

Sveriges Television (SVT) er den nationale public service-udbyder af tv i Sverige. Kanalerne SVT 1 og SVT 2 er landets ubestridt største tv-stationer med en markedsandel på 36,4%. 

Sveriges Television blev dannet i 1979, da tv-aktiviteterne blev udskilt fra Sveriges Radio. Fra de første udsendelser i 1956 til TV4 fik premiere i 1992 havde SVT monopol på at udsende tv via det jordbaserede sendenet i Sverige. Allerede i 1987 fik kanalen imidlertid konkurrence i form af TV3.

Kanaler 
 SVT 1
 SVT 1 HD
 SVT 2
 SVT 2 HD
 SVT Barnkanalen
 Kunskapskanalen
 SVT 24
 SVT Europa
 SVT HD

Se også 
 Svenske tv-stationer

Eksterne henvisninger 

 Sveriges Television

 
Etableret i 1956
Medier fra Sverige
Medlemmer af European Broadcasting Union
Public service-medier
Theodor Mommsen

Christian Matthias Theodor Mommsen (født 30. november 1817, død 1. november 1903) var en dansk-tysk klassicist og historiker, der ofte betragtes som 1800-tallets største klassicist. Hans arbejder om romersk historie er stadig af stor betydning.

Mommsen tilbragte sine første år inden for grænserne af det danske monarki. Han blev født i Garding i Slesvig, voksede op i Oldesloe og gik i skole i Altona. Han studerede herefter retsvidenskab i Kiel 1838-1843.

Ved dansk statsstøtte fik han mulighed for at besøge Frankrig og Italien, hvor han studerede antikkens historie. I revolutionsåret 1848 var Mommsen korrespondent i Rendsborg for Schleswig-Holsteinische Zeitung, og samme år blev han professor i jura ved universitetet i Leipzig. Pga. sine liberale politiske holdninger måtte han opgive professoratet i 1851, men allerede 1852 blev han han professor i romerret ved universitetet i Zürich og i 1854 ved universitetet i Breslau.

I 1858 blev Mommsen ansat ved Preußische Akademie der Wissenschaften (det preussiske videnskabsakademi) i Berlin, og i 1861 blev han professor i romersk historie ved universitetet her. Han fortsatte med at holde forelæsninger til 1887.

Mommsen modtog flere hædersbevisninger for sit arbejde. I 1868 modtog han således medaljen Pour le Mérite og i 1902 Nobelprisen i litteratur for hovedværket Römische Geschichte fra 1854-1856. Han blev også æresborger i Rom.

10. september 1854 blev Mommsen gift med Marie Auguste Reimer (1832-1907) – datter af redaktør Karl Reimer fra Leipzig. De fik 16 børn, hvoraf nogle døde i en meget ung alder. Barnebarnet Wilhelm Mommsen (1892-1966) blev selv historiker og hans sønner, tvillingerne Hans (født 1930) og Wolfgang Mommsen (1930-2004), blev betydningsfulde tyske historikere. Et andet barnebarn af Theodor Mommsen, Wolfgang A. Mommsen (1907-1986), blev arkivar, mens et tredje, Theodor Ernst Mommsen (1905-1958), blev middelalderhistoriker.

Litterære arbejder 
Foruden Römische Geschichte (tre bind, 1854-1856) må værket Römisches Staatsrecht (fem (fire) bind, 1871-1888) nævnes som de vigtigste værker i Mommsens store litterære produktion. Fremstillingen af den romerske statsret var i mange år hovedværket om emnet og først mange år efter Mommsens død begyndte svagheden i værkets betragtning af statsretten som konstant og styrende at stå klart.

En pudsighed ved værket Römische Geschichte er, at et planlagt fjerde bind aldrig udkom, men et femte bind – som jo egentlig kun var det fjerde – om de romerske provinser udkom i 1885.

I 1980 fandt den tyske antikhistoriker Alexander Demandt, i en tysk antikvarboghandel, manuskriptet til en romersk kejserhistorie af Mommsen, i form af en studerendes forelæsningsnotehæfte. Værket blev udgivet med titlen Römische Kaisergeschichte i 1992 (engelsk oversættelse 1996).

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Theodor Mommsen på Nobelprize.org 
 
 

Historikere fra Tyskland
Nobelprismodtagere i litteratur
Nobelprismodtagere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Ansatte ved Leipzigs Universitet
Public service

Public service er en betegnelse for en uafhængig radio- og tv-virksomhed, som er "i offentlighedens tjeneste". Institutionens rammer er politisk og lovgivningsmæssigt reguleret, mens selve programvirksomheden og prioriteringerne inden for disse rammer foretages af mediets egen ledelse. Hovedindkomstkilden er som regel en løbende afgift (licens) på licenspligtige apparater, såsom radio, tv computer, smartphone og tablet.

Danmark
Reglerne for medielicens i Danmark er vedtaget af Folketinget, og står beskrevet i Kulturministeriets Bekendtgørelse om medielicens.

Public service loven § 10:

Public service-virksomheder 
DR
TV 2
Radio24syv
NRK
Sveriges Radio
Sveriges Television
YLE (Yleisradio Oy, Rundradion Ab), Finland
ARD og sin medlemmer, Tyskland
BBC
TVP og PR, Polen
NPO, Nederlandene

Eksterne kilder/henvisninger 

 Om Public service på Kulturministeriets websted

Radio
Tv
Offentlige services
Kulturpolitik
Niels Juel (flertydig)

Niels Juel kan henvise til følgende:

Personer 
 Niels Juel (1626-1697) – dansk admiral og godsejer
 Niels Juel (kammerherre) (1696-1766) – dansk kammerherre, officer og godsejer
 Niels Juel (officer) (1786-1875) – dansk officer
 Niels Juel (politiker) (1861-1938) – dansk kammerherre, hofjægermester og godsejer, medlem af Folketinget (Niels Joachim Christian Gregers Juel)
 Niels Iuel (1924-2001) – dansk hofjægermester og godsejer
 Niels Rudolf Juel (1894-1959) – dansk kammerherre, hofjægermester og godsejer
 Niels Juel Simonsen (1846-1906) – dansk operasanger
 Niels Iuel-Brockdorff (1878-1964) – dansk søofficer

Skibe 
 Niels Juel (fregat) – dansk orlogsfartøj
 Niels Juel (artilleriskib) – dansk orlogsfartøj (1918–1945)
 Niels Juel (korvet) – dansk orlogsfartøj (1980–2009)
 F363 Niels Juel (fregat) - dansk orlogsfartøj (2011- )
Adam Duvå Hall

Adam Duvå Hall (født 7. juli 1975) er en dansk radio og tvvært

Karriere
Han var, sammen med Mads Vangsø, medvært på programmet Monkey Business, der sendte frem til maj 2006 via Danmarks Radios P3 og var frem til 2011 vært på Formiddagen med Adam og Sara, ligeledes på P3.

Han har også været vært på flere TV-programmer – bl.a. som Adam Duvall'''.
I 2002 lavede han programmet Torsdag i 2'eren sammen med blandt andre Simon Jul Jørgensen og Jan Elhøj. Her optrådte han som den "amerikanske" TV-vært Adam Duvall. Programmet blev vist på DR2. I 2003 lavede han programmet Go' røv & go' weekend sammen med, igen, Jan Elhøj, og Sara Bro. I programmet spillede han sig selv, dog under navnet Adam Duvall. Programmet blev vist som fredagssatire på DR2. 

Adam Duvå Hall har været vært for Dansk Melodi Grand Prix tre gange. I 2006 sammen med Mads Vangsø og i 2007 og 2008 med Camilla Ottesen.

Adam Duvå Hall har også været tv-vært i programmet Fristet som første gang blev vist i 2011 på TV3. Anden sæson blev vist i 2012.

Adam Duvå Hall var vært for quizshowet Jeopardy! i 4 Sæsoner i 2014/2015.

I efteråret 2018 deltog han i sæson 15 af Vild med dans''. 

I december 2018 offentliggjorde TV 2, at Adam Duvå Hall er ny vært på Go' morgen Danmark.

Privat liv
Adam Duvå Hall er nevø af den nu afdøde sanger og musiker Henrik Hall.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Komikere fra Danmark
Studieværter fra Danmark
Sorte Slyngel

Sorte Slyngel er en figur i Disneys tegneserier, og en af Mickey Mouses værste fjender. Sorte Slyngel er en berygtet skurk i Andeby, og er mere sofistikeret end Mickeys ærkemodstander, Sorteper.

Han dukkede først op i en historie af Floyd Gottfredson fra 1939, hvor han forsøgte at dræbe Mickey på alle mulige raffinerede måder. Folk mente, at det burde censureres. Han var som han altid siden iklædt en sort hætte, kappe, bukser og sko, men han blev demaskeret, og viste sig at have en vis lighed med Walt Disney.

Første gang Sorte Slyngel optræder i Danmark, er den 29. juni 1965 i Anders And & Co nr. 26 i historien Sorte Klat vender tilbage, en historie hvor Sorteper optræder og rivaliserer med ham. Det er et af de få tilfælde i en Disney-serie, hvor forbryderne rivaliserer indbyrdes, det er en ofte forekommende foreteelse i det virkelige liv. Oprindeligt havde han navnet Sorte Klat, da han altid efterlod en seddel underskrevet med en klat blæk på gerningsstedet, som sit mærke.

Han blev en fast tilbagevendende skurk i de lange historier i månedshæfterne, en overgang i samarbejde med Bjørnebanden om at få fat i Joakim von Ands milliarder, her blev andeuniverset og museuniverset ført sammen. På et tidspunkt kastede heksen Madam Mim sin kærlighed på ham, meget mod hans vilje.

Den tegner, der mest har brugt ham, var Paul Murry, men også italieneren Romano Scarpa har haft en vis forkærlighed for ham.

I Ducktales vender han tilbage og blev stemmelagt af Giancarlo Esposito

Sorte Slyngel på andre sprog 
 Norsk: Spøkelseskladden
 Svensk: Spökplumpen
 Finsk: Mustakaapu
 Engelsk: The (Phantom) Blot
 Tysk: Das Schwarze Phantom
 Spansk: Borrón el Encapuchado / Máscara Negra
 Italiensk: Macchia Nera
 Portugisisk: Mancha Negra

Eksterne henvisninger 

 Anders And – Portrætter – Sorte Slyngel 
 

Anders And-figurer
Fiktive skurke
1868

Konge i Danmark: Christian 9. 1863-1906 

Se også 1868 (tal)

Begivenheder

Udateret 
Cro-Magnonmennesket, der levede for ca. 24.000 år siden, opdages under et vejarbejde i Frankrig.
 Øgruppen Nicobarerne afhændes af Danmark til Storbritannien.
 Japan går fra det feudale samfundssystem til det moderne samfund, grundet Meiji-restaurationen (1867-69)

Marts 

 5. marts - clipsen patenteres i England af C.H. Gould

April 

 14. april - de to fremsynede forretningsfolk Emil Vett og Theodor Wessel åbner en forretning i Vestergade i Århus, der med tiden bliver til stormagasinet Magasin du Nord

Juli 

 9. juli - det fjortende tillæg til USA's forfatning ratificeres, hvorved afroamerikanere opnår fuldt statsborgerskab og beskyttelse af loven

August 
18. august - Pierre Janssen, fransk astronom, opdager helium under en total solformørkelse i Indien

December 

 3. december - William Ewart Gladstone bliver for første gang engelsk premierminister. Han genvælges yderligere tre gange
10. december - Verdens første trafiklys opsat ved parlamentet i London tages i brug.

Født 
 6. januar – Vittorio Monti, italiensk komponist (død 1922).
 9. januar – S. P. L. Sørensen, dansk kemiker (død 1939).
 29. marts - Obe Postma, frisisk digter (død 1963).
 20. maj - Vilhelmine Zahle, dansk forfatter og lærer (død 1940).
 9. juli - Gustav Noske, tysk politiker (død 1946).
 12. oktober – August Horch, tysk ingeniør og forretningsmand, der grundlagte Audi (død 1951).
 18. november – Agnes Henningsen, dansk forfatter (død 1962).
 22. november – John Nance Garner, amerikansk vicepræsident (død 1967).
 24. november – Scott Joplin, amerikansk ragtime-pianist og -komponist (død 1917).
 24. december – Emanuel Lasker, tysker og verdensmester i skak fra 1894-1921 (død 1941).

Dødsfald 
 29. februar - Ludwig 1. af Bayern (født 1786).
 1. maj – Thomas C. Dula, sangens og legendens Tom Dooley (født 1844).

Sport

Musik

Litteratur

Eksterne henvisninger 

68
Endetarmsåbning

Endetarmsåbningen (lat.: anus) er udmundingen på kroppens overflade mellem balderne, hvor den sidste del af fordøjelseskanalen kaldes analkanalen, eller canalis analis ender. Kanalen er det sidste 3 til 4 cm lange stykke ringmuskelbeklædte tarm af den 20 cm lange endetarm. Den er lukkemuskel for tarmens udmunding.

Canalis analis er forbundet med rectum, endetarmen, og omgivet af fedtvæv, så kanalen kan udvides når fæces passerer. Hos mænd har rectum tæt kontakt med prostata, urinrøret og bulbus penis, hvilket muliggør palpation af disse strukturer ved rektal eksploration. Hos kvinder er skeden og rectum adskilt af bløddele i mellemkødet.

Histologisk er der ved anus et skift mellem tarmens slimhinde og hudens forhornede pladeepitel. I selve canalis analis findes længdegående analsøjler, columnae anales, der indeholder endegrene fra den øvre rectale arterie og vene (a. et. v. rectalis superior), disse løber i søjlerne sammen med grene fra den nedre rectale arterie og vene (a. et v. rectalis inferior).

Anus er en erogen zone og kan deraf stimuleres som del af en seksuel akt, hvorfra der kan opleves nydelse.

Kilder og referencer 

 

Tarm
Histologi