kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Greatest Hits 2011

Greatest Hits 2011 er det første studiealbum fra rapperen KIDD. Albummet kom på gaden den 5. oktober 2011 og indeholder bl.a. singlerne "Ik' lavet penge" og "Uhh det er så svært at være så god". Albummet fik blandt andet fin kritik i Politiken.

Spor

Noter 

Album fra 2011
Venskab med fryns

Venskab med fryns (originaltitel: No Strings Attached) er en amerikansk komediefilm fra 2011 instrueret af Ivan Reitman og med Natalie Portman og Ashton Kutcher i hovedrollerne.

Medvirkende 
 Natalie Portman som Dr. Emma K. Kurtzman
 Ashton Kutcher som Adam Franklin
 Cary Elwes som Dr. Metzner, Emmas chef
 Kevin Kline som Alvin Franklin, Adams far

Referencer 

 'Venskab med fryns' har sin charme Anmeldelse i Politiken, 24. marts 2011

Eksterne henvisninger 
 Filmens officielle hjemmeside
 

Amerikanske film fra 2011
Komediefilm fra USA
Film instrueret af Ivan Reitman
Sibiloi nationalpark

Sibiloi nationalpark  er en nationalpark i det nordlige Kenya, beliggende ved Turkanasøen, den salteste af Afrikas store søer. Parken blev oprettet i 1973 på initiativ af Kenyas nationalmuseer, for at beskytte værdifulde fundpladser fra forhistoriske mennesker bosættelser. Parken administreres af Kenya Wildlife Services (KWS).

Sibloi nationalpark er 1.570 km² stor og består for største delen af savanne. Den ligger omkring 800 km fra Nairobi. I parken er der to flyvepladser, en campingplads samt faciliteter for kortere besøg samt Koobi Foramuseet.

Parken har fået sit navn efter Sibiloibjerget som ses ved Alia Bay i den sydlige ende. Det mest kendte fund  i parken er Australopithecus og tidlige menneskelige fossiler. Disse er flyttet til Nairobi, men andre fossiler vises på museet.

I 1997 blev Sibiloi sammen med Central Islands nationalpark og South Islands nationalpark optaget  på Unescos verdensarvsliste under navnet Turkanasøens nationalparker.

Eksterne kilder og henvisninger

Unesco om Sibiloi
KWS om Sibiloi 

Verdensarven i Kenya
Nationalparker i Kenya
Zigfrīds Anna Meierovics

Zigfrīds Anna Meierovics (6. februar 1887 i Durbe i Guvernement Kurland – 22. august 1925 nær Tukums i Letland) var en lettisk politiker og diplomat, der tjente som Letlands første udenrigsminister fra uafhængigheden i 1918 til 1924, og atter fra december samme år til sin død. Han tjente også to embedsperioder som Letlands premierminister fra juni 1921 til januar 1923 og igen fra juni 1923 til januar 1924. Meierovics var en af grundlæggerne af Latviešu Zemnieku savienība (Lettiske Bonde-Union) – ét af Letlands ældste politiske partier.

Opvækst  
Meierovics var søn af en jødisk læge og dennes lettiske hustru Anna, som døde i barselssengen. Hans far blev psykisk syg, så derfor voksede den unge Meierovics op med sin onkels familie i Sabile. Han studerede ved Rigas Polytekniske Institut.

Karriere 
Siden 1911 tilhørte Meierovics forskellige lettiske organisationer, især Rigas Lettiske Selskab. Under 1. verdenskrig arbejdede han for Letlands Flygtningekomité samt organiseringskomitéen for Lettiske Skytter. Efter Februarrevolutionen flyttede han til Riga for at arbejde som professionel politiker. Den 11. november 1918, mens han arbejdede for Letlands Nationalråd, modtog han skriftlig bekræftelse på, at Storbritannien anerkendte en de facto statsdannelse af Letland. Meierovics blev den første udenrigsminister i Letland den 19. november 1918, én dag efter, at Republikken Letland blev udråbt. Han var medlem af Letlands Folkeråd, den grundlovsgivende forsamling samt 1. Saeima.

Æresbevisninger 
Den 17. marts 1922 tildeltes Meierovics Storkorset af Polonia Restitutaordenen. Den 30. maj 1922 modtog han Kommandør af Storkorset af Sylvesterordenen (Den Hellige Stol). Meierovics var også Kommandør af Storkorset af Trestjerneordenen, Hvidroseordenen og Croix de Guerre. Andre æresbevisninger omfatter Lāčplēsisordenen.

Privatliv 
Den 28. september 1910 giftede Meierovics og Anna Fielhold sig, med hvem han havde tre børn, to drenge og en pige (Helmuts, Ruta og Gunars). Den 18. februar 1924 blev de officielt skilt, og den 7. juni samme år giftede han sig Kristīne Bakmane..

Dødsfald 
Zigfrīds Anna Meierovics døde i en bilulykke den 22. august 1925 i en alder af 38. Bilen med ministeren, hans chauffør, hans tidligere kone og hans børn fra første ægteskab, forlod Tukums, hvor hans første kones palæ lå, på vej mod havet. Cirka 18 kilometer fra Tukums kørte bilen ved et uheld af vejen og væltede. Mens andre passagerer kun led mindre skrammer, var ministeren tilsyneladende knust af køretøjet, hvilket resulterede i en brækket nakke og afhugget rygmarv. Chaufføren måtte løbe cirka 2 kilometer til den nærmeste bebyggelse, men inden lægen ankom, døde ministeren på stedet.

Kilde

Kildehenvisninger 

Personer fra Kurland
Politikere fra Letland
Diplomater fra Letland
Kommandører af Storkorset af Trestjerneordenen
Kavalerer af Lāčplēsisordenen
Smeltevandsdal

Smeltvandsdale blev dannet i istiden; I perioder med varmere klima afgav den smeltende is store mængder smeltevand, som samlede sig i strømme, både under isen og foran isranden, og dannede efterhånden smeltevandsdale.
Der findes forskellige smeltevandsdale. Gudenådalen er et eksempel på en smeltevandsdal, hvor farten på smeltevandet var så lille, at det kunne bringe de fineste partikler med sig. Sten og grus blev aflejret.
Grejsdalen er også en smeltevandsdal. Her var vandets kraft så stor, at det gravede sig ned i dalbund og dalsider og fjernede materialerne. Det kaldes erosion.

Istider og mellemistider
Dale
Vizma Belševica

Vizma Belševica (født 30. maj 1931 i Riga i Letland, død 6. august 2005 sammesteds) var en lettisk digter, forfatter og oversætter. Hun var gentagne gange nomineret til Nobelprisen i litteratur.

Belševicas far Jānis Belševics var arbejder, mens hendes mor Ieva Belševica (pigenavn Cīrule) var husmor. Familien var relativt fattig, eftersom kun den ene af de to ægtefæller havde lønnet arbejde. Vizmas far havde alkoholproblemer, der forværres, da han i forbindelse med Den Store Depression mistede sit job som bager. Vizma Belševica blev født  i førkrigstidens Riga, hovedstaden i et kapitalistisk og demokratisk Letland, hvor hun tilbragte det meste af sin barndom. Byen omtales ofte i hendes værker, især hendes mest berømte værk, den selvbiografiske trilogi "BILLE", mens tiden tilbragt i Kurland, på hendes slægtninges lille gård også spiller en vigtig rolle i hendes digte og skrifter. Hendes søn Klāvs Elsbergs var en kendt lettisk digter i 1980'erne, og hendes anden søn Jānis er også forfatter.

Æresbevisninger 
At modtage Nobelprisen var hendes barndoms drøm; hun, som en fattig, men oplyst pige, tilbragte meget af sin tid på at læse klassisk litteratur. Belševicas arbejde er blevet anerkendt: den 6. december 1990 blev hun valgt til æresmedlem af Letlands Videnskabsakademi, hun har to gange modtaget Spidolaprisen, hvilket er den højeste anerkendelse indenfor lettisk litteratur. Belševica har også modtaget den højeste udmærkelse fra den lettiske stat, nemlig Trestjerneordenen.

Kilder

Kildehenvisninger 

Personer fra Riga
Digtere fra Letland
Romanforfattere fra Letland
Officerer af Trestjerneordenen
Oversættere fra Letland
Digtere fra Sovjetunionen
Skønlitterære forfattere fra Sovjetunionen
Novelleforfattere fra Letland
Handelshøjskolen Turība

Handelshøjskolen Turība (; forkortet BAT) er en virksomhedsorienteret privat handelshøjskole i Riga, hovedstaden i Letland. Dens vigtigste undervisningsområder er business administration, retsvidenskab, turisme- og gæstgiveri management samt public relations.. Handelshøjskolen grundlagdes i 1993 og havde i semesteret 2014/2015 mere end 3.500 studerende, heraf fem doktoranter, og handelshøjskolen havde 241 undervisere tilknyttet.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside 
 Officiel Instagram
 Officiel Twitter
 Officiel Facebook

Skoler i Letland
Etableret i 1993
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Riga
Phil Jackson

Philip Douglas "Phil" Jackson (født 17. september 1945 i USA) er en pensioneret professionel basketballspiller og -træner. Han er anerkendt som en af de bedste amerikanske trænere nogensinde.

Som aktiv spiller spillede Jackson efter tiden på collegehold som professionel for New York Knicks (1967-1978) og New Jersey Nets (1978-1980). Han vandt med New York Knicks den amerikanske NBA-liga i 1970 og 1973.

Efter karrieren som aktiv spiller blev Jackson træner for Chicago Bulls (1989-1998) og for Los Angeles Lakers (1999-2004 og igen 2005-2011). Som træner har Jacksom vundet NBA-ligaen 11 gange, hvilket gør ham til den mest vindende basketball træner i NBA's historie. Herudover har han vundet  Eastern Conference Championship seks gange og  Western Conference Championship syv gange. Han har ligeleds som træner fire gange vundet NBA All-Star Game. 

I 2007 blev Jackson optaget i Naismith Memorial Basketball Hall of Fame.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Basketballspillere fra USA
Medlemmer af Naismith Memorial Basketball Hall of Fame
Trænere
Boksning under sommer-OL 1956

Boksning under Sommer-OL 1956 i Melbourne, Australien blev afviklet på et nyt genopbygge stadion i West Melbourne. 

Der deltog 164 boksere fra 34 nationer i turneringen. Som ved Sommer-OL 1952 i Helsinki kæmpede bokserne i 10 vægtklasser. 

Val Barker trofæet, der uddeles til legenes ”most stylish and efficient boxer” gik til Richard McTaggart fra Storbritannien, der blev olympisk mester i letvægt. Ungareren László Papp blev den første bokser, der vandt 3 guldmedaljer, da han vandt titlen i letmellemvægt. Han havde forinden vundet guld ved Sommer-OL 1948 og 1952. Papp besejrede ved i finalen at besejre den senere verdensmester i letsværvægt, amerikaneren José Torres. Sværvægtstitlen gik til amerikaneren Pete Rademacher, der i finalen noget overraskende stoppede favoritten Moukhine fra USSR. Pete Rademacher blev umiddelbart herefter professionel, og debuterede i en VM-kamp om den professionelle sværvægtstitel mod den forsvarende mester, OL guldvinderen fra 1952, Floyd Patterson.

Bedste nationer blev USSR (3 guld, 1 sølv og 2 bronze), Storbritannien (2 guld, 1 sølv og 2 bronze) og USA (2 guld og en enkelt sølv).

Danske deltagere 
Fra Danmark deltog 
 Henrik I. Ottesen (bantamvægt, tabte sin første kamp i turneringens 2. runde)
 Hans V. Petersen (letweltervægt, vandt 1. kamp mod Rodriguez, Venezuela, men tabte 2. kamp til Dumitrescu, Rumænien)
 Jens Andersen (mellemvægt, tabte sin første kamp på point til Rinaldi, Italien).

Medaljer

Fluevægt (51 kg)

Bantamvægt (54 kg)

Fjervægt (57 kg)

Letvægt (60 kg)

Letweltervægt (63,5 kg)

Weltervægt (67 kg)

Letmellemvægt (71 kg)

Første runde  
 Boris Nikolov (BUL) def. Muhammad Safdar (PAK), PTS

 Zbigniew Pietrzykowski (POL) def. Richard Karpov (URS), PTS

 Ulrich Kienast (FRG) def. James Montgomery (CAN), PTS

 John McCormack (GBR) def. Alexander Webster (RSA), PTS

 José Torres (USA) def. Peter Read (AUS), PTS

 Franco Scisciani (ITA) def. Eugene Legrand (FRA), PTS

Kvertfinaler
 László Papp (HUN) def. Alberto Saenz (ARG), KO-3

 Zbigniew Pietrzykowski (POL) def. Boris Nikolov (BUL), PTS

 John McCormack (GBR) def. Ulrich Kienast (FRG), KO-3

 José Torres (USA) def. Franco Scisciani (ITA), PTS

Semifinaler
 László Papp (HUN) def. Zbigniew Pietrzykowski (POL), PTS

 José Torres (USA) def. John McCormack (GBR), PTS

Finale
 László Papp (HUN) def. José Torres (USA), PTS

Mellemvægt (75 kg)

Letsværvægt (81 kg)

Sværvægt (+81 kg)

Kilder 
 Officiel rapport fra legene p. 376ff 

Sommer-OL 1956
1956
Boksning i Australien
Knud Andersen

Knud Andersen kan henvise til flere personer:

 Knud Andersen (atlet), (aktiv i 1920'erne og 1930'erne) – dansk atlet
 Knud Andersen (zoolog), (1867-1918) – dansk zoolog
 Knud Andersen (forfatter) (1890-1980) – dansk forfatter
 Knud Andersen (fodboldspiller, født 1899) (1899-?) – dansk fodboldspiller fra B 93
 Knud Andersen (fodboldspiller, født 1900) (1900-1967) – dansk fodboldspiller fra B1903 samt spillede to A-landskampe
 Knud Andersen (fodboldspiller) – dansk fodboldspiller fra Randers Freja
 Knud Andersen (kreditforeningsdirektør) (1911-1983) – dansk landsretssagfører og kreditforeningsdirektør
 Knud Andersen (maler) (født 1945) – dansk maler og grafiker
 Knud Andersen (amtsborgmester) (født 1947) – dansk fhv. amtsborgmester i Bornholms Amt
 Knud Andersen (atletiktræner) (født 1962-01-11) – atletiktræner
 
Desuden:
 Knud Hee Andersen (1886-1964) – dansk stiftsprovst
The Last Waltz

The Last Waltz er en amerikansk musikfilm, der skildrer den sidste koncert, som The Band gav. Filmen er instrueret af Martin Scorsese, og den blev indspillet 25. november 1976 i Winterland Ballroom i San Francisco. Den blev udsendt som dokumentarfilm i 1978 og er siden blevet rost som en af de bedste koncertfilm, der nogensinde er skabt.

Baggrund 
Ideen om The Bands farvelkoncert opstod i begyndelsen af 1976, da Richard Manuel var blevet hårdt såret i en bådulykke. Robbie Robertson begyndte efter dette at overveje, om The Band skulle stoppe med koncerterne og gå over til udelukkende at blive et studieorkester i lighed med The Beatles' beslutning i 1966. 

Resten af orkesteret var dog ikke enige med Robertson, men koncerten blev alligevel planlagt til Winterland Ballroom. I første omgang var det meningen, at The Band skulle spille alene, men da man fik ideen med at invitere Ronnie Hawkins og Bob Dylan, greb det om sig, og der endte med at være en lang række gæstemusikere.

Synopsis 
Efter en indledende tekst med opfordringen: "This film should be played loud!" ("Denne film bør spilles med høj volumen!") får man koncertens sidste nummer, "Don't Do It", inden der springes tilbage i tiden til koncertens indledning. Derpå følger filmen koncerten nogenlunde kronologisk, idet der dog mellem numrene indskydes stumper af studieoptagelser og interviews med gruppens medlemmer. Instruktøren, Martin Scorsese, får i samtalerne med gruppens medlemmer dem til at mindes deres karriere med små anekdoter. En rød tråd i samtalerne er, at koncerten markerer slutningen af en epoke for gruppen.

Numrene i filmen og koncerten

Noter

Eksterne henvisninger 
 

Dokumentarfilm fra USA
Amerikanske film fra 1978
Film instrueret af Martin Scorsese
Tunisair

Tunisair er det nationale flyselskab fra Tunesien. Selskabet har den tunesiske stat som hovedaktionær. Det har hub og hovedkontor på Tunis Internationale Lufthavn ved landets hovedstad Tunis. Tunisair blev etableret i 1948.

Selskabet opererede i november 2011 ruteflyvninger til 60 destinationer i Afrika, Asien og Europa.

Flyflåde 
I november 2011 bestod flåden i Tunisair af 33 fly med en gennemsnitsalder på 14.6 år.

Eksterne henvisninger 

 Tunisairs officielle hjemmeside

Referencer 

Flyselskaber fra Tunesien
Etableret i 1948
Jørgen Wichfeld (politiker)

Jørgen Wichfeld (30. november 1800 på Engestofte – 3. maj 1888 sammesteds) var en dansk godsejer og politiker.

Han var søn af major, senere kammerherre og oberstløjtnant Henning Wichfeld (brodersøn af landsdommer Jørgen Wichfeld) til stamhuset Engestofte og Anna Henriette Marie f. Braes (død 1853), blev student fra Roskilde Katedralskole 1818, juridisk kandidat 1824, var fra 1828 en tid lang auskultant i Rentekammeret og overtog ved sin faders død 1846 stamhuset, i hvis bestyrelse han fulgte med tiden ved bortsalg af bøndergods m.v. 1827 blev han kammerjunker, 1847 kammerherre og 25. november 1852 Ridder af Dannebrog. Han døde 3. maj 1888.

Wichfeld var 1848-54 medlem af Maribo Amtsråd, og af Lolland-Falsters Stifts sædegårdsejere valgtes han 1846 til stænderdeputeret, og som kongevalgt medlem af Rigsrådets Landsting fra 14. november 1864 havde han efter grundlovsforandringen 1866 sæde i Rigsdagens Landsting fra 28. juli 1866, indtil hans mandat udløb 14. november 1876. I det politiske liv spillede han ingen fremtrædende rolle. Hans antikvariske og historiske interesser gav sig udtryk i nogle afhandlinger om Mariboegnens fortidsminder og i en viografi af den berømte geolog Niels Steensen.

Jørgen Wichfeld var desuden 1848-58 formand for Lolland-Falsters Brandforsikring for rørlig Ejendom, 1854-78 repræsentant i Maribo Diskontobank, 1856-57 formand og derpå direktør for samme, 1856-72 medlem af Det Kongelige Danske Landhusholdningsselskab, fra 1870 repræsentant i Det gjensidige Forsikringsselskab "Danmark", 1865 medstifter af landbrugsskolen Søgård ved Kongeåen og samme år medstifter og medlem af bestyrelsen for Oktoberforeningen

Han blev gift 18. april 1843 i Helligåndskirken med Warinka Frederikke Louise Rosenkrantz (16. maj 1822 i København – 28. juli 1908 i Grandløse), datter af amtmand Niels Preben Rosenkrantz og Karen Elisabeth f. Klingberg.

Der findes fotografier, bl.a. af Alfred Cailliez i Paris (Det Kongelige Bibliotek). Desuden to ovale portrætmalerier af Wichfeld og hustru malet 1855 af August Schiøtt (solgt 27. september 2010 på Bruun Rasmussen Kunstauktioner som lot nr. 127).

Referencer

Kilder 
 G.L. Wad, "Jørgen Wichfeld", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Thomas Hansen Erslew, Almindeligt Forfatter-Lexicon for Kongeriget Danmark med tilhørende Bilande fra 1814.
 Danske Herregaarde XIX: Engestofte.
 Danske Jurister 1736-1936.

Eksterne henvisninger 
 

Jørgen 2
Godsejere fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Jurister fra Danmark
Amtsrådsmedlemmer
Bankdirektører fra Danmark
Landstingsmedlemmer i 1860'erne
Landstingsmedlemmer i 1870'erne
Medlemmer af Rigsrådet (1855-1866)
Personer fra Lolland
Stænderdeputerede fra Østifterne
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kammerherrer fra Danmark
Bordesholm Amt

Bordesholm Amt var et amt i Hertugdømmet Holsten med forvaltningssæde i Bordesholm. Amtet hørte til Slesvig-Holsten-Gottorp og fra 1721 til Holsten-Gottorp, men kom efter Traktaten i Zarskoje Selo til den danske krone 1773. I 1864 blev det sammen med det øvrige Holsten afstået til Preussen og Østrig. I 1866 overtog Preussen efter freden i Prag alle rettigheder fra Østrig, og i 1867 blev amtet omdannet til Kreis Bordesholm under provinsen Slesvig-Holsten, og lederen af kredsen fik titel af landråd.

Amtmænd 

 1559-1559: Johan Rantzau
 1559-1566: Iven Reventlow
 1566-1571: Christopher Rantzau
 1571-1584: Sievert Rantzau
 1584-1584: Ägidius von der Lancken den ældre
 1584-1604: Otto von Qualen
 1604-1610: Johann von der Wisch
 1610-1622: Johann von Schwerin
 1622-1648: Ägidius von der Lancken den yngre
 1648-1671: Paul Rantzau
 1671-1697: Hans Hinrich Kielmann von Kielmannseck
 1697-1711: Henning von Buchwald
 1711-1722: Hans von Blome
 1722-1729: Joachim Otto von Bassewitz
 1729-1759: Gerhard von Dernath
 1759-1766: ?
 1766-1788: Carl Hinrich von Saldern-Günderoth
 1789-1800: Conrad Holck
 1800-1802: ?
 1802-1825: Detlev von Buchwald
 1825-1839: Johann Rudolph von Bülow
 1839-1841: Heinrich Reventlow
 1841-1845: Christian Andreas Julius Reventlow
 1845-1855: Josias Friedrich Ernst von Heintze-Weissenrode
 1855-1860: Heinrich Kauffmann
 1860-1864: Arthur Christian Detlev Ludvig Eugenius Reventlow
 1864-1864: Johann Bernhard Carstens (ikke kgl. udnævnt)

Kilder 
 Amtmænd over Bordesholm Amt

Litteratur 
 Georg Hanssen: Die Amt Bordesholm im Herzogthume Holstein: Eine statistische Monographie, Kiel 1842. Online hos Google Books
 Paul Steffen (Hrsg.): Amt und Kreis Bordesholm 1566-1932, Bordesholm 1984.

Holstens amter
Hovawart

Hovawarten er en tysk racehund, der stammer fra Schwarzwald. Hovawart betyder gårdvogter; Hova (gård) – Wart (vogter). Den findes i tre farver: sort, black and tan (schwarzmarken) og i blond.

Kroppens kraftige og lange pels er let bølget med kun lidt underuld. På hovedet og på forsiden af benene er pelsen kort, ligesom pelsen er robust, og fælder ikke meget

Historie 
I middelalderen havde de tyske godser vagthunde med et stærkt beskytterinstinkt. Typen forsvandt senere og i starten af 1900-tallet besluttede zoologen Kurt F. Köning at genskabe den. Han krydsede bondehunde fra Schwartzwald og Harzen med så forskellige racer som schæferhund, newfoundlænder, samt muligvis den ungarske Kuvasz.

Den moderne gårdvogter blev anerkendt i 1937, og den har også vist sig velegnet som tjeneste-, spor- og redningshund, samt til forskellige former for hundesport.

Temperament 
Racen er en aktiv, samarbejdsvillig, selvstændig og vagtsom hund, men den kan være forbeholden over for fremmede. Den skal have en fornuftig mængde motion og forskellige opgaver, der stimulerer den mentalt. Dette vil kombineret med en tidlig socialisering nedsætte racens reserveration over for nye og ukendte ting.

Træning 
Den vil gerne være udendørs, den behøver gode muligheder for at strække ud og bruge sine kræfter. Den er samtidig meget knyttet til sine mennesker og holder i reglen nær kontakt. Den bør opdrages med tålmodighed, venlighed og konsekvens, men er i øvrigt lærenem og samarbejdsvillig. Undgå hårdhed, som hunden risikerer at opfatte som en provokation. Sportræninger stimulerer og trætter hunden mentalt.

Eksterne henvisninger 
 Dansk Hovawart Klub

Hunderacer fra Tyskland
Molosser
Sexministeriet

Sexministeriet er et program på DR Mama med Emil Thorup som vært. Programmet sendte gennem to sæsoner. Jacob Ege Hinchely havde et indslag i programmet kaldet Jacobs Bolleskole.

Eksterne henvisninger 
 Sexministeriet

DR-programmer
Emil Thorup

Emil Nyløkke Thorup (født 5. september 1983) er en dansk autodidakt radio- og tv-vært.

Karriere 
I 2003 deltog han i sangkonkurrencen Popstars.

I 2009 var han med i talkshowet ALOHA! med Casper Christensen som vært, hvor han agerede bartender. Han var bl.a. vært på DR MAMAs program Sexministeriet og det danske Dansk Melodi Grand Prix 2012, der blev afholdt i Gigantium, Aalborg, den 21. januar 2012.

Emil Thorup er derudover ambassadør for Fairtrade/Max Havelaar-sagen i Danmark. I 2012 var han i Indien sammen med Fairtrade Mærket Danmark, hvor han besøgte Fairtrade ris – og bomuldskooperativer. Samme år udgav han også bogen Stil med Emil, om tøjstil, hvordan man skal klæde og opføre sig som mand for at tiltrække kvinder.

Thorup medvirker også på Thomas Holms sang "Knep Smerten Væk" fra 2011 og i musikvideoen til "Stjerne & Hvid Lys" med Simon Talbot, Clemens og Rasmus Nøhr, der blev produceret til Zulu Awards 2014.
Emil Thorup var også vært på X-Factor'''s "om bag scenen" program; Xtra-factor fra 2013.I 2014 lagde han stemme til Grønne Lygte i animationsfilmen LEGO Filmen.

I 2016 blev Emil Thorup arkitekt og møbeldesigner og designer møblerne for sin egen møbelvirksomhed Handwärk.

I 2018 deltog Thorup i sæson 15 af Vild med dans, hvor han dansede med Jenna Bagge.

 Bibliografi 
 2012 Stil med Emil Gyldendal. 

 Filmografi 
 1996 Tøsepiger - Jonas
 2008 Klovn - Caspers assistent i afsnittet "Surprise Mia"
 2009 ALOHA! - bartender
 2014 LEGO Filmen'' (stemme til Grønne Lygte)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Studieværter fra Danmark
Ansatte i DR
Ansatte ved TV 2
Tegnefilmsdubbere fra Danmark
Plön Amt

Plön Amt var et amt i Hertugdømmet Holsten med forvaltningssæde på Plön Slot i Plön. Amtet hørte til det lille plönske hertugdømme, som i 1761 kom til den danske krone og indgik i helstaten. I 1864 blev det sammen med det øvrige Holsten afstået til Preussen og Østrig. I 1866 overtog Preussen efter freden i Prag alle rettigheder fra Østrig, og i 1867 blev amtet omdannet til Kreis Plön under provinsen Slesvig-Holsten, og lederen af kredsen fik titel af landråd.

Amtmænd 

 1480-?: Joachim Buchwald
 Claus von der Wisch
 ?-1545: Godske Ahlefeldt
 1761-?: Detlev von Reventlow
 1787-1808: August Hennings (døde i embedet)
 1808-1824: Nikolaus von Luckner (døde i embedet)
 1843-1859: Ernst Rantzau
 1859-1864: Werner von Levetzau

Holstens amter