kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Søby Volde

Søby Volde er et velbevaret voldsted fra 1100-tallet, nord for  Søbygaard og 5 km syd for Søby på Ærø, som formodentlig blev etableret af  Kong Niels der regerede  fra 1104-1134, som værn mod den tyske ekspansion i Østersøen. Flere vendiske angreb på den danske befolkning gjorde denne type borge nødvendige.

Borgen
Borgen fungerede i ca. 150 år, men mistede sin betydning inden udgangen af det 13. århundrede og gik hurtigt i forfald. Selve voldanlægget er stadig meget velbevaret, og voldens toppunkt er 36 meter over havets overflade. Voldanlæggeter delt i tre dele, som består af en hovedbanke med et nærmest trapezformet omrids, forsynet med en randvold, af en dobbelt halsgrav med en mellemliggende, spids vold nord for hovedbanken og forborg med noget, der kan ligne en halvcirkelformet randvold nordligst i anlægget.

Omgivelserne
Sydøst for voldstedet ligger herregårdsanlægget Søbygaard på slotsbanken og Ladegårdsbanken, to kunstige, stenomsatte banker, der er opbygget i 1500-tallet i en naturlig lavning. Lavningen har da været sø, mose og vandgrave, og bankerne har som nu været forbundet med en bro. 

Vest for voldstedet ligger Vitsø Nor som omkring 1100 var en regulær fjord. Mellem Søbyvolde og og bunden af Vitsø Nor er der ved udgravninger i 1978 og 2004 fundet spor af en middelalderlig bebyggelse som viser, at der i 1100-tallet var handel og håndværkere på stedet. 

Nord for voldstedet ligger Vester Mølle som er en hollandsk vindmølle, opført i 1824 som erstatning for 2 ældre stubmøller.

Naturfredning
Hele området omkring Søby Volde, Søbygård og Vitsø Nor, i alt  226 hektar, blev fredet i  1994

Kilder og henvisninger

Luftfoto af voldstedet på miljoegis.mim.dk
 Søby Volde 1100-1580  på soebygaard-info.dk

Voldsteder i Svendborg Amt
Fredede arealer i Danmark
Volde
Dêqên

Dêqên (Forenklet kinesisk: 迪庆; traditionel kinesisk: 迪慶; pinyin: Díqìng; Wade-Giles: Tí-ch'ìng; tibetansk: བདེ་ཆེན; Wylie: Bde-chen) er et autonomt præfektur for tibetanere og ligger i den nordvestlige del af den kinesiske provins Yunnan. Det er en del kulturregionen Kham. Dêqên har et areal på 23.870 km² og ca. 330 000 indbyggere (2003).

Administrative enheder 
Det autonome præfektur Diqing har jurisdiktion over 2 amter (县 xiàn) og et autonomt amt (自治县 zìzhìxiàn).

Etnisk befolkningssammensætning (2000) 
Ved folketællingen i 2000 havde Dêqên 353 518 indbyggere (befolkningstæthed: 14,81 indb./km²).

Autonome præfekturer i Yunnan
Tobias Menzies

Tobias Menzies (født 7. marts 1974) er en engelsk skuespiller, som bedst er kendt for sin rolle som Brutus i TV serien Rome.

Tobias blev født i London. Han dimitterede fra the Royal Academy of Dramatic Art i 1998 og begyndte sin karriere som skuesppiler i populære engelske TV serier, herunder Kriminalkommissær Foyle (Foyle's War), Kriminalkommissær Barnaby (Midsomer Murders), og Skadestuen (Casualty). Tobias Menzies spiller også henholdsvis Frank Randall og Jack Randall i tv-serien Outlander, der er baseret på bestsellerbøgerne af samme navn, skrevet af forfatteren Diana Gabaldon.

Han havde en stor filmrolle i The Low Down med Aidan Gillen og havde en lille rolle i James Bond-filmen fra 2006, Casino Royale. I 2007 optrådte Menzies som William Elliot i ITV's produktion af Jane Austen'''s klassiske bog Kærlighed og svaghed''.

Referencer

Eksterne kilder 
 

Skuespillere fra England
Fredens Kirke (Svendborg)

Grundstenen til Fredens Kirke blev lagt 16. oktober 1931. Kirken er tegnet af arkitekt Andreas Jensen som en model af den gamle, nu nedrevne klosterkirke, der i sin tid lå ca. hvor nu Svendborg Posthus ligger.

I de første mange år hørte kirken ind under Vor Frue Sogn, men i 1987 blev Fredens Sogn etableret, med cirka 5.000 sognebørn. I 1945 blev der bygget et kapel til. I 1988 fik kirken et 18-stemmers orgel. I 1995 blev et klokketårn indviet 20-25 meter bag selve kirken.

Eksterne henvisninger 
 Fredens Kirke  hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet).
 Fredens Kirke  hos KortTilKirken.dk
 Kirkens historie  med flere billeder

Kirker i Svendborg Kommune
Kirker i Fyens Stift
Kirker i Svendborg Amt
Dil Ke Jharoke Main

Dil Ke Jharoke Main er en indisk film fra 1997 og lavet i indien.Instruerert af Ashim Bhattacharya.

Eksterne henvisninger 
 
 Dil Ke Jharoke Main (1997)  at movietalkies.com

Film fra Indien
Film fra 1997
Musicalfilm
Romantiske film
Spiral (tv-serie)

Spiral eller Gerningssted Paris () er en fransk produceret TV-serie, indtil videre i syv dele, sendt siden 2005 i Frankrig. Serien er en af de få franske krimier, som er slået igennem internationalt.

1. del havde premiere i 2005 på Canal+, mens 2. og 3. del havde premiere i 2008 og 2010. Den 7. sæson blev vist på Canal+ i Frankrig i 2019, og en 8. sæson er på vej. 

1. del blev vist på DR2 i 2010 under titlen Spiral. Senest er 6. del (fra 2017) blev vist på DR2 og DR.dk i 2019 under titlen Gerningssted Paris.

I 1. del af serien efterforsker den unge, kvindelige efterforskningsleder Laure Berthaud en sag, hvor en ung kvinde er fundet død i en affaldscontainer. Hendes morder har smadret ligets ansigt til ukendelighed, så det er en vanskelig opgave at identificere liget.

Det lykkes dog, og Laure står over for en indviklet sag, hvor lyssky forretningsfolk, narkohandlere og alfonser omgås ledende politikere og embedsmænd. Undersøgelsesdommeren Roban presser de mistænkte med utraditionelle afhøringsmetoder og anklageren Pierre Clément kommer i et dilemma, da en af hans bedste venner er blandt de mistænkte i sagen.

Samtidig involveres de tre hovedpersoner i en række sager, som ikke har relation til hovedsporet, men skaber dramatiske effekter i hvert af de otte afsnit. Disse sidespor omfatter bl.a. drab på et barn og incest. En yderligere komplikation opstår, da Laure indleder et seksuelt forhold til Pierre, mens denne er i skilsmisseforhandlinger. Intrigen kulminerer, da det afsløres, at politiassistenten Gilou er narkoman og meddeler politiets efterforskning til en af de hovedmistænkte.

Den ambitiøse advokat Joséphine Karlsson, som arbejder for en advokat, der har mistet sin bestalling, har en særlig evne til at tilbagevise anklagemyndighedens bevisførelse i flere sager. Et af temaerne i serien er, om hun vil være i stand til at frikende skyldige personer, et andet er, om hun for at fremme sin karriere er villig til at lade uskyldige dømme.

Dansk anmeldelse 

Serien har generelt fået en fin kritik, og i en anmeldelse af 1. del fremhævede Politiken, at det er forfriskende at DR2 viser et alternativ til de mange engelske og svenske spændingsserier.

Medvirkende 
 Caroline Proust: Politiinspektør Laure Berthaud. 
 Grégory Fitoussi: Anklager Pierre Clément. 
 Philippe Duclos: Dommer François Roban. 
 Thierry Godard: Politiassistent Gilles "Gilou" Escoffier. 
 Fred Bianconi: Politiassistent Frédéric "Tintin" Fromentin. 
 Audrey Fleurot: Advokat Joséphine Karlsson.

Noter

Eksterne henvisninger 
 
 

Tv-serier fra Frankrig
Tv-serier fra 2000'erne
Tv-serier fra 2010'erne
Ismael Mengs

Ismael Israel Mengs (født 1690 i København, død 26. december 1764 i Dresden) var en dansk maler.

Mengs formodes at have været af jødisk herkomst. Han lærte portrætmaleri af kontrafejeren Peter Jochumsen (død 1711), men omtales også som lærling af Jacques d'Agar, Benoît le Coffre, Samuel Cooper og Paul Heinicke i Lübeck. Da næsten hele hans slægt bortreves i pestens tid, gik han til udlandet, opholdt sig nogle år i Lübeck og Hamborg og flakkede derefter om i Tyskland – hvor han 1720 ægtede Charlotte Burmann fra Zittau -, i Italien, Bøhmen og Østrig. Mengs var en tarvelig kunstner i miniatur og emalje og levede i trange kår; ikke længe før sin død opnåede han dog et professorat ved akademiet i Dresden og (1764) en understøttelse af hoffet der. Han var rå og brutal og opdrog sine børn med stokken.

Han var far til den store Anton Rafael Mengs og til miniaturmalerinden Therese Concordia Mengs, der blev gift med den wienske maler Anton von Maron.

Eksterne henvisninger 

 

Malere fra Danmark
Personer fra København
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Jøder fra Danmark
Tyskere i 1700-tallet
Portrætmalere
Christina af Nederlandene

Prinsesse Christina af Nederlandene (Maria Christina; født 18. februar 1947, død 16. august 2019) var prinsesse af Nederlandene, prinsesse af Oranje-Nassau og prinsesse af Lippe-Biesterfeld. Hun var døbt Maria Christina, og frem til 1963 blev hun kaldt Marijke, derefter Christina.

Hun var den yngste af dronning Juliana af Nederlandene og prins Bernhard af Lippe-Biesterfelds fire døtre.

Ægteskab og børn

I 1975 blev prinsesse Christina gift med den cubansk fødte Jorge Pérez y Guillermo (født 1946). De blev skilt i 1996. Parret fik tre børn:  
 Bernardo Federico Thomas (født 17. juni 1977), er gift og har en datter 
 Nicolás Daniel Mauricio (født 6. juli 1979)
 Juliana Edina Antonia (født 8. oktober 1981)

I forbindelse med sit bryllup mistede prinsesse Christina arveretten til den hollandske trone. Hendes børn indgår heller ikke i arvefølgen.

Anetavle

Referencer

Eksterne henvisninger 

Het Koninklijk Huis – Det nederlandske kongehus' officielle hjemmeside  

Huset Oranien-Nassau
Prinsesser af Nederlandene
Personer fra Baarn
Crying in the Chapel

"Crying in the Chapel" er en gospelkomposition fra 1953 af amerikaneren Artie Glenn. Sangen blev i juli 1953 udsendt på plade, indsunget af Darrell Glenn, søn af Artie Glenn.

Artie Glenn gennemgik en alvorlig rygmarvsoperation. I taknemmelighed over at have overlevet operationen opsøgte Glenn 'Loving Avenue Baptist Church', en kirke i Fort Worth, hvor han takkede Gud for at have skånet ham. Denne gribende oplevelse inspirerede ham til at skrive "Crying in the Chapel".

Artie Glenn døde i 1994.

Elvis Presleys version 
"Crying in the Chapel" er bedst kendt i en version indsunget af Elvis Presley.

Elvis indspillede sangen i RCA's Studio B i Nashville den 30. oktober 1960. Den blev produceret af Steve Sholes og medvirkende på indspilningen var bl.a. Scotty Moore på guitar, Floyd Cramer på klaver, D.J. Fontana på trommer og med The Jordanaires som kor.

Sangen var planlagt til udsendelse på gospel-LP'en His Hand In Mine i december 1960, men blev udskudt til senere brug. Den blev i stedet i april 1965 udsendt som A-side på en single med "I Believe In The Man In The Sky" (Richard Howard) som B-side. Pladen strøg til top på hitlisterne og "Crying in the Chapel" blev derfor en naturlig del af Presleys næste gospel-LP, How Great Thou Art fra marts 1967.

Den 24. september 2002 udgav RCA en CD med titlen "ELV1S 30 #1 HITS" (bemærk at 'i' i Elvis er erstattet af et 1-tal), hvor "Crying in the Chapel" var med. Denne nye CD blev, ligesom i sin tid sangene på den, nummer 1 på hitlisterne rundt om i verden, – 25 år efter kunstnerens død!

Andre versioner 
Udover Darrell Glenn og Elvis Presley er sangen indspillet af en række andre kunstnere, bl.a.:
 Rex Allen
 Sonny Till & The Orioles
 June Valli
 Ella Fitzgerald
 Art Lund
 Anita Wood

Referencer 

Elvis Presley-sange
Gospelsange
Sange fra 1953
Californication (tv-serie)

Californication er en amerikansk komedie-drama-tv-serie skabt af Tom Kapinos. Den havde premiere på Showtime i USA den 13. august 2007, og har været sendt i syv sæsoner, en ottende sæson var planlagt men blev aflyst. Serien følger hovedpersonen Hank Moody (David Duchovny), en tidligere succesfuld forfatter, hvis skriveblokering og flytning til Californien komplicerer forholdet til hans kæreste Karen (Natascha McElhone) og datteren Becca (Madeleine Martin). Seriens andre hovedkarakterer er Charlie Runkle (Evan Handler), Marcy Runkle (Pamela Adlon) og Mia Cross (Madeline Zima). Californication har vundet adskillige priser, herunder én Emmy (nomineret til yderligere to) og én Golden Globe (nomineret til yderligere tre). Sæson 4 udgivet i Region 1 (d. 1 November 2011) og Sæson 4 udgivet i Region 2 (d. 13 Februar 2012), Sæson 5 udgivet i Region 1 (d. 18 December 2012) og Sæson 6 udgivet i Region 2 (d. 09 Januar 2013). Sæson 7 blev den sidste og afsluttede d. 29. Juni 2014. (USA)

Referencer

Eksterne henvisniger 
 Officiel hjemmeside
 

Dramaserier fra USA
Emmy-vindere
Komedieserier fra USA
Amerikanske tv-serier fra 2000'erne
Amerikanske tv-serier fra 2010'erne
Tv-programmer fra Showtime
Californication

Californication kan henvise til:

 Californication (album) – et album af Red Hot Chili Peppers fra 1999
 Californication (sang) - en sang fra 1999, inkluderet på ovenstående album
 Californication (tv-serie) – en amerikansk tv-serie fra 2007
Vester Mølle (Ærø)

Vester Mølle sydøst for Søby på Ærø er en af Danmarks ældste hollandske vindmøller. Møllen er opført i 1834 som erstatning for to stubmøller og har været i brug indtil begyndelsen af 1980. Møllebygningen og undermøllen er opført i grundmur på et kampestensfundament. Overmølle og hat er stråtækt. Den har fungeret som kornmølle, og foruden mølleriet har der været drevet handel med korn og foderstoffer.  Møllens lofter er bevaret med ældre bræddegulve og en enkel ligeløbstrappe i træ. En del ældre mølleinventar er bevaret herunder blandt andet stjernehjul, hjul- og vingeaksel, samt en del kværne. Møllen og Møllegården blev bygningsfredet 1964.

Den grundmurede og stråtækte møllegårds stuehus og avlsbygning, nord for møllen, er fra 1800.  Avlsbygningen er en enetages bygning, der er opført dels i bindingsværk og dels i grundmur. Bindingsværket er sorttjæret, mens tavl og murpartier er pudsede og hvidkalkede.  

Møllegårdens bygninger rummer i dag Kunsthøjskolen på Ærø med maleatelier, skulptur- og medieværksted, bibliotek og foredragssal.

Eksterne henvisninger og kilder 
 Vester Mølle er drejeklar - fyens.dk - Svendborg - Ærø
 www.kulturarv.dk

Ærø
Hollandske vindmøller i Danmark
Fredede industribygninger og tekniske anlæg i Danmark
Andreas Jensen

Andreas Jensen er navnet på flere personer:

 Andreas Jensen (møbelsnedker) (1834-1915) – dansk møbelsnedker og fabrikant (fulde navn: Jens Andreas Jensen)
 Andreas Jensen (arkitekt) (1878-1959) – dansk arkitekt (fulde navn: Jens Andreas Jensen)
 Andreas Jensen (væver) (1880-1963) – dansk væver (fulde navn: Andreas Georg Jensen)

Desuden:
 Carl Andreas Jensen (1844- død efter 1897) – dansk litograf og maler
 Andreas Kaj Eilskov Jensen (1901-1982) – dansk brigadechef
Margriet af Oranien-Nassau

Prinsesse Margriet af Nederlandene (Margriet Francisca; født i Ottawa, 19. januar 1943) er prinsesse af Nederlandene, prinsesse af Oranje-Nassau og prinsesse af Lippe-Biesterfeld. Hun er den tredje datter af prins Bernhard af Holland og dronning Juliana af Nederlandene.

Ægteskab og børn 
I 1967 blev prinsesse Margriet gift med den senere professor Pieter van Vollenhoven (født 1939). Parret har fire sønner: 
 Maurits Willem Pieter Hendrik prins van Oranje-Nassau, van Vollenhoven (født 17. april 1968). Prins Maurits er gift og har tre børn, der bærer efternavnet "van Lippe-Biesterfeld van Vollenhoven".
 Bernhard Lucas Emmanuel prins van Oranje-Nassau, van Vollenhoven (født 25. december 1969). Prins Bernhard er gift og har tre børn, der bærer efternavnet van Vollenhoven.
 Pieter-Christiaan prins van Oranje-Nassau, van Vollenhoven (født 22. marts 1972). Prins Pieter-Christiaan er gift og har to børn, der bærer efternavnet van Vollenhoven. Ved sit giftemål gav Pieter-Christiaan afkald på arveretten til tronen, både for sig selv og sine efterkommere. 
 Floris Frederik Martijn prins van Oranje-Nassau, van Vollenhoven (født 10. april 1975). Prins Floris har to døtre, der bærer efternavnet van Vollenhoven. Ved sit giftemål gav prins Floris afkald på arveretten til tronen, både for sig selv og sine efterkommere.
 
Prins Maurits’s børn har ikke arveret til tronen, men de vil få arveret, hvis deres farmor bliver dronning, eller hvis deres far bliver konge. Det samme gælder for prins Bernhards børn.

Anetavle

Eksterne henvisninger 

Het Koninklijk Huis – Det nederlandske kongehus' officielle hjemmeside  
 

Huset Oranien-Nassau
Prinsesser af Nederlandene
Personer fra Ottawa
Sandboarding

Sandboarding er en sportsgren i familie med snowboarding. Forskellen består i, at sandboarding finder sted på sandklitter, mens snowboarding finder sted i sne. Sandboarding blev udviklet i Brasilien og dyrkes flere steder i verden, mest oplagt i områder med større sandklitter, enten i form af ørkenområder eller ved strande. Sporten er dog ikke så udbredt som snowboarding, hvilket til dels kan skyldes besværet med at lave skilifte i sandet. Af den grund må sandboarderen selv gå op til klittens top eller benytte sig af et motorkøretøj. Omvendt har sandboarding den fordel frem for snowboarding, at den kan dyrkes flere steder og normalt året rundt.

Sporten dyrkes ved, at sandboarderen kører på et bredt bræt, og det kan enten foregå med fødderne fastspændt til brættet eller uden bespændinger. Glidesiden af et sandboard er generelt hårdere end på et snowboard, og det er oftest lavet af formica eller laminex. For at give et ordentligt glid i sandet smøres sandboardet som regel med paraffinbaseret voks. Oversiden af boardet er typisk lavet af krydsfinér eller af et plastmateriale. Den officielle hastighedsverdensrekord på sandboard er 82 km/t og sat af Erik Johnson.

Blandt de steder, hvor man dyrker sandboarding, er Little Sahara på Kangaroo Island i Australien, nogle steder omkring Cape Town i Sydafrika, i Ica-provinsen i Peru, i Hirschau i Tyskland samt en lang række steder i USA, først og fremmest i Californien.
Rutschebanen i Tivoli

Rutschebanen i Tivoli i København er en rutsjebane bygget i 1914, og den er en af verdens ældste rutsjebaner. Den er bygget af ingeniøren Walther Queenland fra Irland, der også byggede Rutschebanen på Dyrehavsbakken i 1932. Rutschebanen i Tivoli kørte sin første tur med gæster midt i juni 1914.

Den består af en bane af træ belagt med stålbeslag, hvorpå der kører rutsjebanevogne, der trækkes op til startpunktet af en stålwire. Den er 625 meter lang (ekskl. 95 meter sidespor og værksted) og har en maksimal højde på 18 meter. Den højeste hastighed er 58 km/t.

Banen og stilladset er bygget af træ, mens skallen, som forestiller en bjergside, er bygget af glasfiber. En specialitet for netop denne rutsjebane er, at der er en bremsemand på hvert tog, der sørger for at bremse før alle sving og ved turens afslutning. På grund af de anstrengende arbejdsforhold for bremsemanden er der strenge regler for arbejdstider og pauser.

Den nuværende rutsjebane er Tivolis tredje. Den første stammede fra havens åbning i 1843 og bød gæsterne på 7 sekunders gys. Den blev revet ned i 1895 og året efter erstattet af en ny, der kun stod frem til 1901.

Under 2. verdenskrig måtte gæsterne pga. energirationering gå til toppen, mens vognende blev trukket op ved håndkraft vha. et spil på banens tag. I juni 1944 blev rutschebanen udsat for schalburgtage, hvor et stykke af banen blev sprængt væk.

I anledning af banens 100-års jubilæum i 2014 genskabte man de to “sneklædte bjergtinder” (i glasfiber), der oprindelig knejsede over rutschebanen ved dens åbning i 1914. I midten af 1920'erne blev de pillet ned efter krav fra Københavns Kommune. Ved renoveringen, der kostede 40 millioner kroner, tilføjede man også et kunstigt vandfald med 22 meters fald – Danmarks største – for at bidrage til illusionen om en ægte bjergbane.

I juni 2023 fik rutschebanen tildelt prisen Roller Coaster Landmark fra American Coaster Enthusiasts.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Rutschebanen i Tivoli
 Rutschbanen i Kjøbenhavns Sommer-Tivoli
 Rutschebanen (Tivoli Gardens)
 Rutschebane Tivoli Gardens POV (Video)

Tivoli
Rutsjebaner i Danmark
Etableret i 1914
Jørgen Fris Jensen

Jørgen Fris Jensen (26. september 1927 i Aarhus – 13. marts 2010) var en dansk agronom og professor, dr. h.c.

Han var søn af bankbetjent A. Fris Jensen (død 1967) og hustru Ingrid f. Bak Sørensen, blev agronom 1954 og lic.agro. 1959. Derpå blev Fris Jensen ansat ved Statens Byggeforskningsinstitut 1954-57, ansat ved Statens Husdyrbrugsudvalg, Landøkonomisk Forsøgslaboratorium, afd. for fjerkræforsøg 1959-72 og under orlov 1968-70 adjunktstipendiat ved Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole og dernæst professor i fjerkræets avl og fodring ved Landbohøjskolen og forstander for afdelingen for fjerkræforsøg under Statens Husdyrbrugsforsøg fra 1972.

Han var tillige formand for udvalget på avlsstationerne med fjerkræ og for udvalget for fjerkræforsøg på statens gårde; medlem af Landbrugsministeriets udvalg vedr. lægemiddelholdige foderstoffer og af udvalget for forsøgsfjerkræslagteriet.

Han var Ridder af 1. grad af Dannebrog.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974

Personer fra Aarhus
Ansatte ved Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole
Agronomer fra Danmark
Riddere af 1. grad af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Boil

Boil er et dansk rockband fra Århus, der blev etableret i 2004, og deres debutalbum VESSEL blev udgivet i 2007, og blev samme år nomineret til Årets Debutalbum ved Danish Metal Awards 2007.

Boil blev valgt til at åbne Sweden Rock Festival 2008 blandt over 2500 andre bands.
Boil har spillet sammen med blandt andre Judas Priest, Def Leppard, Carcass, Ill Niño, Volbeat, Illdisposed m.fl. De blev også blevet valgt til at optræde ved den populære SPOT Festival i Århus i maj 2009.

I 2010 blev bandets andet album "A new decay" udgivet.

I 2013 blev bandets tredje album "aXiom" udgivet.

Bandets medlemmer 
 Jacob Løbner: Lead Vocals
 Stig Nielsen: Guitar & Vocals
 Mikkel Ib: Trommer & Samples
 Kenneth Avnsted: Guitar
 Kristian Outinen: Bas

Tidligere medlemmer
 Asgrimur Stefan Waltersson: Lead Vocals
 Mikkel Misfeldt: Bas
 Bjørn Bihlet: Guitar
 Brian Stilling: Bas
 Mads Vigeholm: Guitar

Eksterne henvisninger 
 Bandets hjemmeside

Musikgrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 2004
Severin Jensen

Hans Severin Jensen (7. februar 1833 i København – 27. august 1893 sammesteds) var en dansk maler og fabrikant, bror til Andreas Jensen.

Severin Jensen blev født i København som søn af høker Jens Jensen (Bonde) og Anne f. Andersen. Efter en tarvelig skoleundervisning kom han i malerlære, og med den interesse for tegning, som faderen tidlig havde indprentet ham, gennemgik han tillige ikke alene Det tekniske Institut, men modelskolen på Kunstakademiet, hvor G.F. Hetsch blev opmærksom på ham. Og da han 1861 etablerede sig sammen med sin bror Andreas i firmaet Severin & Andreas Jensen, støttede Hetsch den i små forhold begyndte virksomhed. Den tog imidlertid hurtig opsving: Allerede 1869 flyttede brødrene ind i deres egen ejendom, det daværende Hotel du Nord på Kongens Nytorv, og gennem Kunstflidslotteriet kom de i forbindelse med en række kunstnere, efter hvis tegninger de udførte det ene dygtige møbel efter det andet. En del af disse er afbildet i Tidsskrift for Kunstindustri. En udpræget soliditet i forbindelse med en gennemgribende respekt for kunstens fordringer prægede deres virksomhed, hvor arkitekt, etatsråd Vilhelm Dahlerup stod for det kunstneriske tilsyn.

Jensen havde imidlertid andre interesser end de blot faglige. Han var medstifter af den nye Håndværkerskole (1868), af hvis bestyrelse han var medlem, til den 1875 sammen med Det tekniske Institut indgik i Det tekniske Selskabs Skole, af hvis bestyrelse han derpå var medlem til sin død. Det samme var han i Arbejdernes Byggeforening og i Industriforeningen, og fra 1874 til sin død var han medlem af Københavns Borgerrepræsentation. Han var tillige formand for Københavns samlede Sangforeninger (fra 1870), ligesom det skal nævnes, at han var virksom ved den i Københavns Malerlav oprettede alderdomsforsørgelses- og hjælpefond (1885-88), der kun fik et kort liv. 1888 blev han Ridder af Dannebrog. Han var i flittig virksomhed, da han 27. august 1893 afgik ved døden.

11. august 1876 havde han ægtet Pouline Christine Høyer (f. 27. september 1840), datter af urtekræmmer Johannes Høyer og Caroline Juliane f. Kragerup.

Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Kilder 
 C. Nyrop, "Hans Severin Jensen", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 C. Nyrop, Udstillingen i 1890 af kunstindustrielle Frembringelser.
 Erik Schiødte i Illustreret Tidende 32. årgang, nr. 47, 23. august 1891. s. 563 ff.

Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 1800-tallet
Snedkere fra Danmark
Fabrikanter fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Riddere af Dannebrog