kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan Halvorsen

Johan Halvorsen (født 15. marts 1864 i Drammen, død 4. december 1935) var en norsk komponist, dirigent og musiker.

Han blev født i Drammen og spillede violin i en alder af ni år. I 1883 rejste han til Stockholm for at studere musik. Han fortsatte sine studier i Leipzig, Aberdeen (1887), Helsinki (1890), Bergen (1893), og til slut i Kristiania (nu Oslo) (1899).

Hans bedst kendte kompositioner er Bojarenes inntogsmarsj og Bergensiana.

Udvalgte værker  

 Symfoni nr. 1 i C-mol (1923) - for orkester
 Symfoni nr. 2 i D-mol (1924) - for orkester
 Symfoni nr. 3 i C-dur (1929) - for orkester
 Violinkoncert (1908-1909) - for violin og orkester

Eksterne henvisninger 
 
 Johan Halvorsen - Beyond the Transitory på MIC 

Komponister fra Norge
Dirigenter fra Norge
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Violinister fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Nordmænd i 1900-tallet
Personer fra Drammen
Mariss Jansons

Mariss Jansons (født 14. januar 1943 i Riga, død 30. november 2019 i Sankt Petersborg) var en lettisk dirigent.

Mariss Jansons blev født i Riga som søn af dirigenten Arvid Jansons. Han gik på Leningrad Konservatorium, hvor han studerede klaver og direktion. I 1969 fortsatte han sine studier i Wien og Salzburg under Herbert von Karajan.

Sine første koncerter i Skandinavien havde Jansons med Sjællands Symfoniorkester, som han gæstede jævnligt gennem mange år. I 1973 blev Jansons 2. dirigent ved St. Petersborg Filharmoniske Orkester (på det tidspunkt Leningrad filharmonikerne). I 1979 blev han chefdirigent for Oslo Filharmoniske Orkester, i 1992 for London Philharmonic Orchestra og i marts 1997 musikalsk leder for Pittsburgh Symphony Orchestra.

I 2003 blev Jansons chefdirigent i Det Bayerske Radiosymfoniorkester og Kor, og fra september 2004 afløste Jansons Riccardo Chailly som chefdirigent for Amsterdams Concertgebouw Orkester, et af verdens mest estimerede symfoniorkestre. I perioden frem til marts 2015, hvor han stoppede hos Concertgebouw, var han chefdirigent for begge disse orkestre.

I 2006 dirigerede Jansons den legendariske nytårskoncert med Wiener Philharmonikerne. Samme år modtog han dels en Cannes Classical Award som årets kunstner, dels en Grammy for sin direktion af Sjostakovitjs 13. symfoni. Mariss Jansons er siden den 20. marts 2006 Storofficer af Trestjerneordenen. Han dirigerede også nytårskoncerten i Wien i 2012 og 2016, og han modtog Léonie Sonnings Musikpris i 2018.

Referencer

Kilder 
 

Personer fra Riga
Dirigenter fra Letland
Storofficerer af Trestjerneordenen
Modtagere af Kritikerprisen
Modtagere af Léonie Sonnings musikpris
Hundborg Herred

Hundborg Herred var et herred i det tidligere Thisted Amt, fra kommunalreformen 1970 Viborg Amt . Efter nedlæggelse af amterne: Region Nordjylland

Hundborg Herred hørte i middelalderen til Thysyssel senere kom det under Ørum Len, og fra 1660 kom det meste under Ørum Amt, der i 1661 blev slået sammen med Vestervig Amt, og i 1664 også sammen med Dueholm Amt (Mors). I 1793 sammenlagdes de med Vester Han Herred til Thisted Amt
 
Flg. sogne ligger i Hundborg Herred og alle kom efter Kommunalreformen i 1970) under Thisted Kommune

 Hundborg Sogn 
 Jannerup Sogn
 Kallerup Sogn 
 Nørhå Sogn 
 Sjørring Sogn 
 Skinnerup Sogn
 Skjoldborg Sogn 
 Thisted Sogn
 Thisted Købstad Sogn
 Thisted Landsogn Sogn
 Tilsted Sogn
 Torsted Sogn
 Vang Sogn
 Vorupør Sogn (indtil 1980 en del af Hundborg Sogn)

Valgmenighed
 Hundborg Valgmenighed

Kilder 
 
 Trap Danmark 4. udgave 1924

Herreder i Thisted Amt
Hækkerup

Hækkerup-familien er en dansk familie, hvis medlemmer har været redaktører, borgmestre, folketingsmedlemmer og ministre. Slægten har navn efter landsbyen Hæggerup ved Ringsted på Sjælland, hvor stamfaderen Lars Andersen var husmand. Han støttede oprindeligt 
Bondevennerne, men gik under forfatningskampen over til Højre. I moderne tid har slægten primært været aktive i Socialdemokratiet, hvor adskillige medlemmer har indtaget ledende poster.

Simplificeret stamtræ

Fremtrædende medlemmer af slægten 
 Lars Andersen Hækkerup – var medlem af Den Grundlovgivende Rigsforsamling 1848-1849 samt folketingsmedlem 1849-1852 for Bondevennerne.
 Hans Kristen Hækkerup – var redaktør og folketingsmedlem for Socialdemokratiet 1920-1929.
 Per Hækkerup – var udenrigsminister, økonomiminister, handelsminister og minister uden portefølje 1962-1979. 
 Hans Hækkerup – var justits- og senere indenrigsminister 1953-1968.
 Grete Hækkerup – var folketingsmedlem for Socialdemokratiet 1964-66 samt 1970-81.
 Klaus Hækkerup – var socialdemokratisk borgmester i Fredensborg-Humlebæk 1978-88.
 Hans Hækkerup – var forsvarsminister 1993-2000.
 Lise Hækkerup – var folketingsmedlem for Socialdemokratiet 1990-1994, 1998-2001 samt et par måneder i 2004.
 Ole Hækkerup – var folketingsmedlem for Socialdemokratiet 1998-2001 og er det igen siden 2007.
 Nick Hækkerup – var socialdemokratisk borgmester i Hillerød fra 2000-2007, og er folketingsmedlem for Socialdemokratiet fra 2007 og siden 2011 minister i Regeringen Helle Thorning-Schmidt.
 Karen Angelo Hækkerup (født Schmidt) – var folketingsmedlem for Socialdemokratiet fra 2005 til 2014 og fra 2011 til 2013 minister i Regeringen Helle Thorning-Schmidt.
 Fie Hækkerup – folketingsmedlem for Socialdemokratiet, valgt i 2022.

Hækkerupfamilien
En fremmed banker på (film fra 1959)

En fremmed banker på er en dansk film fra 1959. Manuskriptet er skrevet af Finn Methling med instruktion af Johan Jacobsen. Filmen havde premiere i Triangel Teatret og spillede i mere end tre måneder.

Medvirkende
 Birgitte Federspiel
 Preben Lerdorff Rye
 Victor Montell

Eksterne henvisninger
 

Danske film fra 1959
Kriminalfilm fra Danmark
Dansksprogede film
Film i sort-hvid
Film instrueret af Johan Jacobsen
Bodilprisen for bedste danske film
Jeg har elsket og levet

Jeg har elsket og levet er en dansk film fra 1940. Det er en romantisk sangfilm om komponisten C.E.F. Weyse.

Filmens titel er et citat fra Oehlenschlägers oversættelse af Schillers "Des Mädchens Klage", indlagt i hans Sanct Hansaften-Spil (1802):

Maria [synger]   
Dybt Skoven bruser og Skyen gaaer.  
Ved Strandens Blomsterbred Pigen staaer.  
Høit opskyller Bølgen saa brat, saa brat;  
og hun synger ud i den dæmrende Nat,  
af trøstesløs Kummer henrevet.  
    
Ak Hiertet er dødt og hvorhen hun seer  
er intet, intet at ønske sig meer.  
Du Hellige! kald da dit Barn til dit Bryst  
Mig har jo alt henrykt den jordiske Lyst.  
Jeg har jo alt elsket og levet!  
    
Konen.   
Deres Stemme har dog en herlig Klang.  
Hvad hedder den Arie?  
    
Maria.   
                                        Teklas Sang.   
Den er oversat efter tydsk Poesie  
til Weyses deilige Melodie.

Se nærmere i Kalliope

Manuskriptet er skrevet af Fleming Lynge med instruktion af George Schnéevoigt, som blev assisteret af Bjarne Henning-Jensen. Blandt de medvirkende kan nævnes:

 Erling Schroeder
 Ellen Gottschalch
 Johannes Meyer
 Edith Oldrup
 Bjarne Forchhammer
 Inger Stender
 Aksel Schiøtz
 Angelo Bruun
 Edvin Tiemroth
 Karen Lykkehus
 Hans Kurt
 Carl Viggo Meincke
 Victor Montell

Eksterne henvisninger 
 

Spillefilm fra Danmark
Danske film fra 1940
Dramafilm fra Danmark
Familiefilm fra Danmark
Kirke og orgel

Kirke og Orgel er en spillefilm fra 1932 instrueret af George Schnéevoigt efter manuskript af Fleming Lynge. Filmen er et poetisk melodrama, formentlig inspireret af Holger Drachmanns værk med samme titel .

Handling 

Anno 1826. Grethi Birger er 17 år - og står nu helt alene i verden. Hendes moder, den store sangerinde, er død i Paris - på koncerttribunen. En fader har hun aldrig kendt, og Grethi søger da til moderens eneste søster, Moster Birger, der har et vaskeri i den fjerne lille provinsby. Samlivet med moderen har lært Grethi at elske musikken, tonerne, kunsten - alt det, der er bandlyst fra mosterens hus. Hun er et strengt religiøst gemyt, der modtager søsterdatteren med kølig godhed.

Medvirkende 
 Karin Nellemose
 Karen Poulsen
 Svend Methling
 Thorkild Roose
 Clara Pontoppidan
 Elith Pio
 Holger Reenberg
 Kai Holm
 Mathilde Nielsen

Referencer

Eksterne Henvisninger 

Film instrueret af George Schnéevoigt
Spillefilm fra Danmark
Danske film fra 1932
Donau-deltaet

Donau-deltaet (Delta Dunării på rumænsk) er beliggende i Dobrogea i Rumænien samt i Odessa oblast i Ukraine. Deltaet er med et areal på 3.446 km², det største og bedst bevarede blandt de europæiske deltaer.

Geografi 
Hvert år udvider Donaus alluvialdannelse bredden af deltaet med cirka 40 meter, og det er således enormt dynamisk. I nærheden af Tulcea bliver Donau delt i tre flodgrene før vandet ender i havet: Kilijske hyrlo, Sulina og Sfântu Gheorghe (Sankt Georg), men mange andre kanaler opdeler deltaet i områder med siv, moser og skove, og nogle af disse oversvømmes hvert forår og efterår.

Omkring 44 kilometer ude i deltaet ligger Slangeøen, som er et territorium der hører under Ukraine, men som Rumænien gør krav på.

I 2004 bebudede Ukraine at man ville begynde arbejdet på Bistro-kanalen, som skulle give et sejlbart forbindelsesled mellem Sortehavet og den ukrainske del af Donau-deltaet. EU har opfordret Ukraine til at stoppe arbejdet, da det ville ødelægge vådområderne omkring deltaet. Rumænien har påtaget sig at beskytte området og har derfor truet med at anlægge sag mod Ukraine ved Den internationale domstol.

Natur 
Deltaet er beboet af mere end 1.200 forskellige plantearter, 300 fuglearter samt 45 arter af ferskvandsfisk i sine utallige søer og moser. Donau-deltaet er blevet opført i UNESCOs liste over Verdens naturarv og som biosfærereservat. Omkring 2.733 km² af deltaet er strengt beskyttet.
Dette er området, som millioner af fugle fra forskellige områder af kloden (Europa, Asien, Afrika og Middelhavsområdet) årligt anvender til redeplads.
For cirka 2.500 år siden, som Herodot skriver, var Donau splittet i syv grene.

Indbyggere 
Omkring 15.000 personer bor i deltaet. De fleste af disse lever af fiskeri ved brug af deres traditionelle trækajakker. Blandt disse findes et lille samfund af lippovanere som er efterkommere af "tilhængere af den gamle skik", som forlod Rusland i 1772 for at undgå religiøs forfølgelse. Midtpunktet for Lippovansamfundet i den ukrainske del af deltaet er Vilkovo.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 www.deltadunarii.ro 
 Donaudelta: Fotogalleri 

Deltaer
Rumæniens geografi
Verdensarvsområder i Rumænien
Verdensarvsområder i Ukraine
Deltaet
Biosfærereservater under UNESCO
Babisme

Babismen var en shiitisk sekt fra midten af 1800-tallet. Babismen blev stiftet 1844 af Ali Muhammed fra Shiraz (f. 1821), som følte sig frastødt af den shiitiske gejstligheds fordærvelse. Han kaldte sig "Bab" ("Porten", nemlig til den guddommelige sandhed) og samlede en gruppe tilhængere omkring sig. Sidst i 1840'erne kom det til en række opstande i Persien, hvad der medførte, at Bab blev henrettet og opstandene blev slået ned. Et attentat, der fra babitisk side øvedes mod shahen, Nasir ed-Din, førte i 1852 til frygtelige babi-massakrer i Teheran.

Bab beskæftigede sig meget med tanken om den profet, der skulde komme efter ham, "den, som Gud vil lade opstå". Bab havde udpeget Mirza Jahja, kaldet Subh-i-Ezel ("Evighedens Morgengry"), til sin efterfølger. Denne flyttede sektens centrum fra Persien til det Osmanniske Rige, først til Bagdad, senere til Adrianopel. Her optrådte Subh-i-Ezels halvbroder Mírzá Husayn-'Alí omkring 1866 som "den, som Gud vil lade opstå" og trak snart de fleste babister væk fra Subh-i-Ezel. Mírzá Husayn-'Alí kaldte sig efter en åbenbaring Bahá'u'lláh og hans gruppe fik navnet Bahá'í. Langt de fleste babister fulgte med over til Bahá'í, og i dag er der så vidt vides kun få tusinde babister tilbage, de såkaldte Azali.

Bahai
Frøken Kirkemus

Frøken Kirkemus er en dansk film fra 1941, skrevet af Paul Sarauw og instrueret af Alice O'Fredericks og Lau Lauritzen jun. Den bygger dog på den svenske film Fröken Kyrkråtta fra tidligere i 1941 skrevet af Ragnar Hyltén-Cavallius og Hasse Ekman.

Medvirkende
Marguerite Viby
Poul Reumert
Johannes Meyer
Ib Schønberg
Else Jarlbak
Knud Rex
Knud Heglund

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1941
Film instrueret af Alice O'Fredericks
Film instrueret af Lau Lauritzen junior
Frøken Vildkat

Frøken Vildkat er en dansk film fra 1942, instrueret af Alice O'Fredericks og Lau Lauritzen jun efter manuskript af Paul Sarauw.

Medvirkende
Marguerite Viby
Ebbe Rode
Ib Schønberg
Gerda Neumann
Poul Reichhardt
Maria Garland
Jon Iversen
Sigurd Langberg
Olaf Ussing
Knud Heglund
Stig Lommer
Tove Arni

Eksterne henvisninger 
 

Dramafilm fra Danmark
Danske film fra 1942
Film instrueret af Alice O'Fredericks
Knud Heglund

Knud Lars Valdemar Heglund (født 10. juli 1894 i København, død 1. september 1960 i Gentofte) var en dansk skuespiller. Han debuterede 1920 på Det kongelige Teater efter at have gennemgået elevskolen. Senere fik han engagement ved blandt andet Betty Nansen Teatret og siden hen Folketeatret. Fra 1956 og til sin død var Knud Heglund bevillingshaver til Skovshoved Bio.

Han var gift med Lili Heglund.

Filmografi i udvalg 
 Tretten år (1932)
 De blaa drenge (1933)
 Under byens tage (1938)
 En pige med pep (1940)
 Niels Pind og hans dreng (1941)
 Tror du jeg er født i går? (1941)
 Frøken Kirkemus (1941)
 Tag til Rønneby kro (1941)
 Tak fordi du kom, Nick (1941)
 Frøken Vildkat (1942)
 Tordenskjold går i land (1942)
 Ballade i Nyhavn (1942)
 Hans onsdagsveninde (1943)
 Det ender med bryllup (1943)
 Teatertosset (1944)
 Frihed, lighed og Louise (1944)
 Bedstemor går amok (1944)
 Det kære København (1944)
 Mens sagføreren sover (1945)
 De pokkers unger (1947)
 Kristinus Bergman (1948)
 Tre år efter (1948)
 Min kone er uskyldig (1950)
 Susanne (1950)
 Mød mig på Cassiopeia (1951)
 Familien Schmidt (1951)
 Den gamle mølle på Mols (1953)
 Tre piger fra Jylland (1957)
  Sønnen fra Amerika  ( 1957 )

Eksterne henvisninger 
 
 

Skuespillere fra Danmark
Personer fra København
Tag til Rønneby Kro

Tag til Rønneby Kro er en  dansk komediefilm fra 1941, med manuskript af Børge Müller og instrueret af Alice O'Fredericks og Jon Iversen.

Handling 
Lille årsag - stor virkning. Det er et gammelt ord, som ofte beviser sin rigtighed. Hvem skulle fx tro, at en lille notits i et af hovedstadens blade skulle få tre af landets mest kendte mænd til at blive hede om ørerne. Disse tre, en minister, en bakdirektør og en professor, skyndte sig at opsøge hinanden for at søge trøst og hjælp. Hvad skulle de gøre? Ministeren dirrede af angst for at blive skandaliseret overfor sit parti, bankdirektøren rystede for sin prestige i banken, og professoren bævede af frygt for sin kone!

Medvirkende 
 Bodil Kjer
 Sigrid Horne-Rasmussen
 Petrine Sonne
 Johannes Meyer
 Lau Lauritzen jun.
 Poul Reichhardt
 Sigurd Langberg
 Svend Bille
 Knud Heglund
 Ib Schønberg

Eksterne henvisninger

Referencer 

Danske film fra 1941
Komediefilm fra Danmark
Film instrueret af Alice O'Fredericks
Film instrueret af Jon Iversen
Porticus

Porticus eller søjlehal, i Grækenland også kaldet stoa, er et søjlebåret indgangsparti foran hovedindgangen til en bygning, som er inspireret af de gamle græske templer. Den enkleste form består af to søjler der bærer et stump trekantet gavlfelt. Gavlfeltet kan være med og uden udsmykning, og ses ofte udsmykket med relieffer af forskellige græske guder og gudinder.

Arkitektur
Bygningsdele
Søjler og entablement
Jamie Lynn Spears

Jamie Lynn Marie Spears (født 4. april 1991 i McComb, Mississippi) er en amerikansk skuespiller og sangerinde. Jamie Lynn er lillesøster til popidolet Britney Spears, og har optrådt sammen med hende ved flere lejligheder.

Jamie Lynn er bedst kendt for sin rolle som Zoey Brooks i tv-serien Zoey 101 på tv-kanalen Nickelodeon.

Jamie Lynn har desuden haft en rolle i filmen Crossroads (2002).

I 2002 genindspillede hun sammen med gruppen Triple Image sangen Girls Just Wanna Have Fun, som blev et stort hit blandt det yngre publikum. Sangen opnåede bl.a. at ligge nummer et på Disney Top 40 Countdown-listen.

I 2013 relancerede Jamie Lynn sin karriere som countrysanger. Hendes debutsingle "How Could I Want More" blev udgivet i november.

Privatliv

I 2007 blev det offentliggjort i et interview med Jamie Lynn i bladet OK! Magazine, at hun var gravid i 3. måned med sin daværende kæreste, Casey Aldridge. Rygterne vil vide, at Britney Spears intet vidste om graviditeten før hun læste nyheden i bladet. Jamie Lynns datter, Maddie Briann Aldrige, blev født den 19. juni 2008.

I marts 2013 blev Jamie Lynn forlovet med sin kæreste, Jamie Watson.

Eksterne links 
 Jamie Lynn Spears 
 

Personer fra USA
Skuespillere fra USA
Diesel

Diesel har flere betydninger:

 Dieselolie – brændstoffet til en dieselmotor opkaldt efter opfinderen Rudolf Diesel
 Dieselelektrisk – produkktion af elektricitet ved samemnkobling af dieselmotor og generator
 Diesel-kredsproces – forbrændingscyklus
 Diesel (tøjfirma) – italiensk tøjfirma
 Diesel (band) – tysk band
 DieselHouse- oplevelses og videncenter
 Diesellokomotiv – lokomotiv med dieselmotor(er) som fremdrivningsmiddel
 Vin Diesel – amerikansk skuespiller
 Nathanael Diesel – Tysk/dansk guitarist og komponist
 Rudolf Diesel – Tysk opfinder
Benzinmotor

En Benzinmotor (eller Otto-motor) er en forbrændingsmotor opkaldt efter konstruktøren Nikolaus August Otto (1832-1891).

I modsætning til dieselmotorens gløderør, bliver blandingen af benzin og luft antændt med en gnist fra et tændrør. 

En Ottomotor/benzinmotor kan realiseres på 2 måder, enten som totaktsmotor eller firetaktsmotor.

Begge realiseringer benytter Otto-kredsprocessen.

Forbrændingsmotorer
Bilmotorer
Versefod

Versefødder er den rytme som findes i et digt, vers eller bare udtalen af et enkelt ord. Lejlighedssange hvor versefødderne ikke passer er vanskelige eller umulige at synge.
En sang kan skrives med skæve versefødder med fuldt overlæg som en spiritusprøve til f.eks firmafestens sene timer.

De mest almindelige er Trokæ (-.), Jambe (.-), Anapæst (..-) og Daktyl (-..)
, hvor (.) er en tryksvag stavelse og (-) en betonet stavelse.

Tips til at huske føddernes navne:
Anapæst: er let at huske, fordi ordet på dansk selv udgør en anapæst (med "a" og "na" som de tryksvage stavlser og "pæst" som den trykstærke.)
Daktyl: Hvis man husker, hvad ordet hed på oldgræsk, er det også let nok: "Dáktylos" (med tryk på føste stavelse) udgør en daktyl på dansk.
Jambe og trokæ: Skal huskes omvendt, så at sige: Ordet "jambe" udgør en trokæ (-.), og ordet "trokæ" udgør en jambe (.-).

Disse huskeregeler kan selvfølgelig kun bruges i forb. med moderne metrik (og de virker naturligvis kun på dansk). Alle ordene stammer fra oldtiden, hvor man har opfattet metrik på en helt anden måde, end vi gør i dag.

Ordner man flere fødder efter hinanden, efter et system, får man et versmål. Indtil begyndelsen af det 20. årh. var dét definitionen på poesi. I dag er det ikke så simpelt. Sangskrivningen er i reglen det eneste sted, hvor man af og til kan tale om en fast rytme i teksten. Men selv her er det de færreste tekstforfattere, der tænker over, hvordan de ordner tekstens fødder.

Se også 
 Metrik (verslære)

Poesi
Versefødder
Daktyl

En daktyl (gr. δάκτυλος dáktulos, "finger") er en versefod, der har en betonet stavelse plus to ubetonede stavelser og en faldende betoning. (-..) Det er dermed det modsatte af en Anapæst.

Ord der udtales som daktyl 

Vielse
Juletræ
Tegnebog
Vandrestav
Bagindgang
Jordskredsvalg

Se også
 Versemål

Versefødder
Trokæ

En trokæ (græsk: trochaios, løber) er en versefod, der består af én betonet stavelse efterfulgt af én ubetonet stavelse (-.). Ordet trokæ er ikke selv en trokæ, men i stedet en jambe.

Eksempler på ord, der er trokæer 

krone
plante
jambe
lygte
plade
spade
gade

Versefødder
Jambe

En jambe (af græsk: ἴαμβος, iambos) er en versefod bestående af en tryklet efterfulgt af en tryktung stavelse, som i ordet "figur".

Ordet "jambe" er ikke selv en jambe, men i stedet en "trokæ". Ordet kan måske knyttes til gudinden, som Homer kaldte Iambe, og som tjente hos kongen i Eleusis udenfor Athen. Iambes vittige kvikheder rystede Demeter ud af den dybe sorg, der tyngede hende under eftersøgningen af hendes datter Persefone, som Hades havde bortført til underverdenen.

Et versemål bygget på dobbeltjambe lå tæt op til græsk talesprog, og var derfor velegnet til improvisation. Det ser ud til, at improviserede, jambiske vers var i brug fra oldtiden af til en rituel udskælden, der indgik i frugtbarhedskulten med centrum på Demeters ø Paros. I græsk folketro tænkte man sig, at grove ord og ordspil kunne afværge onde magter. Derved blev ordet "jambe" forbundet med nidvers.

Den kendteste jambedigter var Arkhilokhos, der netop kom fra Paros, men rejste ud som lejesoldat. Hans far var af fin familie, hans mor slavinde. Hans jamber dannede forbillede for senere satirikere i antikken, såsom Horats. Kun brudstykker af Arkhilokhos' vers er bevaret, men han skildrede bramfrit, hvordan han på slagmarken smed sit skjold og stak af uden tanke på sin ære - for at redde livet. Afstanden til samtidens heroiske ideal var afgrundsdyb. I andre digte besynges soldatens glæder: Kvinder og vin. Vi kender navn og familie til pigen, han var trolovet med, og som han skrev lidenskabelige digte til. Hendes far fik forbindelsen brudt, men til gengæld overøste Arkhilokhos hende og hele hendes familie med de nedrigste smædedigte, så det ene offer endte med at tage sit liv.

Horats vendte også jambedigtningen mod sig selv, som når han beskriver sig selv:
Kom her og kig på mit glinsende fedt.Her kan du se en gris fra Epikurs store flok!''

Ord udtalt som jambe 
 patent
 privat
 kuvert
 tomat
 agurk
 avis
 trokæ
 betændt
 betjent
 bekendt
 måske
 parat
 tangent

Noter 

Versefødder
Agogo

Agogo er et rytmeinstrument, der frembringer en lyd der minder om en hunds gøen, vil nogen mene. Instrumentet består af to metal-"koklokker", som er stemt som dyb/lav, og som sidder sammen. Agogo bliver specielt brugt i sydamerikansk karnevalsmusik, men er også blevet meget populær i andre musikformer.

Eksterne henvisninger 

 Bateria Sounds

Percussion
Atabaque

Atabaque er et brasiliansk slagtøj (tromme), som ligner den afrikanske djembe eller den cubanske conga.

Percussion
Rytmeæg

Et rytmeæg er et hult ægformet musikinstrument der indeholder små korn. Skallen er lavet af hård plastic. Lyden fremkommer ved at kornene slår imod indersiden af "ægget". Det er i familie med shakeren. Det er en moderne version af maracas.

Percussion
Vibraslap

En Vibraslap er et musikinstrument der består af et stykke træ med nitter i, som er forbundet til en kugle med en metalstang. Man slår kuglen ned mod håndfladen, og nitterne rasler så mod træet. 
Er en efterligning efter den oprindelige æselkæbe/muldyrkæbe, der er en kæbe fra henholdsvis et æsel eller muldyr, hvor i tænderne sidder løse så det rasler når man slår på den.
Bruges især til salsa-musik.

Percussion
Claves

Claves er et cubansk rytme-musikinstrument, som består af to cylindriske stykker hårdt træ (omkring 20-30 cm), der slås mod hinanden, hvorved de skaber en let klikkende lyd. I dag laves claves også af fiberglas eller plastic, som følge af bedre holdbarhed ved disse materialer. Det bruges ofte i salsamusik, hvor grundrytmen bliver betegnet 3-2 eller 2-3 alt efter hvor mange slag, der er i takten. De findes også under betegnelsen rumbastave.

Overblik 
En clave er både et instrument og et rytmisk mønster. Ordet kommer fra Cuba, og dækker ifølge Fernando Ortiz over et musikalsk instrument afledt af diverse versioner af rytmestave.
Mens at lignende idiofoner eksisterer i forskellige kulturer, da erklærer Ortiz, at claven er et instrument, der stammer fra Cuba, og den at den blev skabt af Creolere (som er en blanding af sorte og hvide kulturer).

Omkring det tyvende århundrede i Cuba beskrev visse musikologer claven som "et musical instrument bestående af to runde stave lavet af hård, pudset, rungende træ, og som spilles ved at slå den ene imod den anden og bruges til at vedholde rytmen. Den er især en god ledsager til guitaren, men kan også ofte høres i orkestre."

Ordet "clave" er spansk, og er afledt af de små trædybler, som kan laves i forskellige former, også kaldet "clavijas". Direkte oversat fra spansk betyder clave "nøgle", herunder også i musiske sammenhænge, og kan endvidere oversættes som "kodeord".

Percussion