kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Omloop Het Nieuwsblad 2023

Omloop Het Nieuwsblad 2023 var den 78. udgave af det belgiske cykelløb Omloop Het Nieuwsblad. Det godt 200 km lange linjeløb blev kørt den 25. februar 2023 med start i Gent og mål i Ninove i Østflandern. Løbet var fjerde arrangement på UCI World Tour 2023. Det blev kørt samme dag som sjette etape af UAE Tour. Løbet blev vundet af hollandske Dylan van Baarle fra .

Resultater

Hold og ryttere

Danske ryttere 

* DNF = gennemførte ikke

Startliste

Se også 
 Omloop Het Nieuwsblad for kvinder 2023

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

2023
UCI World Tour 2023
Kuurne-Bruxelles-Kuurne 2023

Kuurne-Bruxelles-Kuurne 2023 var den 75. udgave af det belgiske cykelløb Kuurne-Bruxelles-Kuurne. Det 193,1 km lange linjeløb blev kørt den 26. februar 2023 med start og mål i Kuurne i Vestflandern. Løbet var en del af UCI ProSeries 2023.

Det blev en stor triumf for . Det hollandske hold besatte de to øverste pladser på podiet, da Tiesj Benoot vandt foran holdkammeraten Nathan Van Hooydonck. Matej Mohorič fra  tog sig af tredjepladsen.

Resultater

Hold og ryttere

Danske ryttere 

* DNF = gennemførte ikke

Startliste

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 
 

2023
UCI ProSeries 2023
Classic de l'Ardèche 2023

Classic de l'Ardèche 2023 var den 23. udgave af det franske cykelløb Classic de l'Ardèche. Det 168,5 km lange linjeløb blev kørt den 25. februar 2023 med start og mål i Guilherand-Granges i den sydøstlige del af landet. Løbet var en del af UCI ProSeries 2023. Løbet blev vundet af franske Julian Alaphilippe fra .

Resultater

Hold og ryttere

Danske ryttere 

* DNF = gennemførte ikke

Startliste

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

2023
UCI ProSeries 2023
Lars Bay Larsen

Lars Bay Larsen (født 8. juni 1953 i Gladsaxe) er en dansk jurist. Han har været dommer ved EU-Domstolen siden 2006 og dens vicepræsident siden 2021. Han har desuden været højesteretsdommer i Danmark siden 2003, men med orlov fra Højesteret mens han er ved EU-Domstolen.

Uddannelse og erhvervskarriere 
Som ung var Larsen taxichauffør i København. Han fik en bachelorgrad fra Københavns Universitet i 1976, før han i 1978 begyndte at studere jura. Han færdiggjorde sin cand.jur. fra universitet i 1983.

Han var sekretær i Justitsministeriet fra 1983 til 1985. I 1985 blev han fuldmægtig i Advokatsamfundet før han igen i 1986 blev ansat i Justitsministeriet, hvor han var fuldmægtig fra 1986 til 1991 og kontorchef fra 1991 til 1995. Larsen var afdelingschef i Civil- og Politiafdelingen 1995-1999 og i Lovafdelingen 2000-2003. Han sad også i flere råd og komiteer, og blev kendt som leder af den danske delegation ved forhandlingerne om Schengen-traktaten.

Larsen blev i 2003 udnævnt til højesteretsdommer uden tidligere at virket som dommer, og i 2006 blev han dommer ved Domstolen i Den Europæiske Unions Domstol. Han er fortsat højesteretsdommer i Danmark, men har orlov. Hans embedsperiode som EU-dommer er forlænget flere gange, senest i februar 2021 blev den forlænget til 6. oktober 2027 hvor Lars Bay Larsen vil være 74 år.

I oktober 2021 blev Lars Bay Larsen valgt af Domstolens dommere til vicepræsident for Den Europæiske Unions Domstol for perioden 8. oktober 2021 til den 6. oktober 2024. Han afløste spanieren Rosario Silva de Lapuerta på posten.

Ved siden af sit øvrige arbejde har han sideløbende undervist. Han var undervisningsassistent ved Københavns Universitet fra 1984 til 1991 og ekstern lektor i familieret ved universitetet fra 1991 til 1996. Fra 2008 har han undervist i europæisk strafferet ved Université du Luxembourg i Luxembourg.

Familie 
Larsen er gift, og hans kone og fem børn fulgte ham til Luxembourg da han blev dommer der i 2006.

Hæder 
Larsen blev udnævnt til ridder af 1. grad af Dannebrogordenen i 2002.

Referencer 

Højesteretsdommere fra Danmark
Dommere ved Den Europæiske Unions Domstol
Riddere af 1. grad af Dannebrog
Anders Frederik Gjesing

Anders Frederik Gjesing (født 8. marts 1977) er en dansk politiker, erhvervsmand og foreningsleder.

Anders Frederik Gjesing er student fra Haderslev Katedralskole, cand.scient.pol. fra Københavns Universitet og Executive MBA fra CBS. Han var i perioden 1999-2000 formand for Københavnsafdelingen af Frit Forum, den socialdemokratiske studenterorganisation.

Han blev valgt til byrådet i Næstved Kommune ved valget den 16. november 2021 for Socialdemokratiet. Han er bestyrelsesformand for NK-Forsyning A/S og Envafors A/S samt medlem af bestyrelserne for Næstved Havn og Næstved Erhverv.

Han er medlem af Frivilligrådet (nedsat af Socialministeren), medlem af Komiteen for god ledelse i den frivillige sociale sektor, landsformand for foreningen Cykling uden alder og medlem af bestyrelsen for Hjerteforeningen.

Anders Frederik Gjesing driver rådgivningsvirksomheden Gjesing Consult og er tillige bestyrelsesformand for Get Visual A/S. Han har tidligere været kommunikationschef i Dansk Metal samt Public Affairs Manager i hhv. Danske Bank Koncernen og PBS A/S.

Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Socialdemokraterne
La Drôme Classic 2023

La Drôme Classic 2023 var den 10. udgave af det franske cykelløb La Drôme Classic. Det 191,5 km lange linjeløb blev kørt den 26. februar 2023 med start og mål i Étoile-sur-Rhône i den sydøstlige del af landet. Løbet var en del af UCI ProSeries 2023.

Efter solokørsel på de sidste 38 km kom franske Anthony Perez fra  først over målstregen. Rui Costa og Andrea Bagioli tog de sidste to pladser på podiet.

Resultat

Hold og ryttere

Danske ryttere 

* DNS = stillede ikke til start
* DNF = gennemførte ikke

Startliste

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

2023
UCI ProSeries 2023
Strade Bianche 2023

Strade Bianche 2023 var den 17. udgave af det italienske cykelløb Strade Bianche. Det 184 km lange linjeløb blev kørt den 4. marts 2022 med start og mål i Siena i det sydlige Toscana. Det indeholdte 11 sektorer med grusvej. Løbet var femte arrangement på UCI World Tour 2023.

Britiske Tom Pidcock fra  kom alene til mål, og vandt med 20 sekunders forspring til Valentin Madouas fra .

Resultater

Hold og ryttere

Danske ryttere 

* DNF = gennemførte ikke
* DNS = stillede ikke til start

Startliste

Se også 
 Strade Bianche for kvinder 2023

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 
 

2023
UCI World Tour 2023
Einer Rubio

Einer Augusto Rubio Reyes (født 22. februar 1998 i Chiquiza) er en cykelrytter fra Colombia, der er på kontrakt hos .

Samme dag som han fyldte 25 år, vandt Einer Rubio sit første cykelløb som professionel, da han kom først over målstregen på 3. etape af UAE Tour 2023.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 

Mandlige cykelryttere fra Colombia
Câmpina

Câmpina (rumænsk udtale: [ˈkɨmpina]) er en by i distriktet Prahova i Rumænien med   indbyggere. Den ligger nord for distriktsbyen Ploiești, ved hovedvejen mellem Valakiet og Transsylvanien. Dens eksistens er første gang attesteret i et dokument fra 1503. Den ligger i den historiske region Muntenien.

Historie
Byen var tidligere et toldsted på handelsruten mellem Transsylvanien og Valakiet og udviklede sig i slutningen af det 19. århundrede og begyndelsen af det 20. århundrede som et center for olieudvinding og -forarbejdning. Mellem 1897 og 1898 var Câmpina stedet for det største olieraffinaderi i Europa.

Kilder og henvisninger

Byer i distriktet Prahova
Exopterygota

Exopterygota (oldgræsk ἔξω (éxō, "udenfor") + πτερόν (pteron, "vinge") + latin - ota ("have")), også kendt som Hemipterodea, er en foreslået overorden af insekter, der rummer insekter med såkaldt ufuldstændig forvandling (eller hemimetabolisme). Hos insekter med ufuldstændig forvandling ligner ungerne (kaldet nymfer) de voksne, med undtagelse af vingerne, der udvikler sig gradvist udenpå kroppen. De gennemgår en beskeden ændring mellem umodne og voksne, uden at gå gennem et puppestadium. Nymferne udvikler sig gradvist til voksne gennem en proces der involverer flere hamskifter. Exopterygota tilhører underklassen  Pterygota som er en del af infraklassen Neoptera.

Exopterygota er en meget forskelligartet overorden af insekter, med mindst 130.000 levende arter fordelt på 15 ordener. De omfatter kakerlakker, termitter, græshopper, trips, lus og vandrende pinde, blandt mange andre typer insekter.

De adskiller sig fra Endopterygota (eller Holometabola) ved den måde, hvorpå deres vinger udvikler sig. Endopterygota (betyder bogstaveligt talt "indre vingede former") udvikler vinger inde i kroppen og gennemgår en fuldstændig forvandling (metamorfose), der involverer et puppestadium. Exopterygota ("ydre bevingede former") udvikler vinger på ydersiden af deres kroppe uden at gå gennem et ægte puppestadium, selvom nogle få har noget, der ligner en puppe (f.eks. mellus; Aleyrodidae).

Ephemeroptera (Døgnfluer) og Odonata (guldsmede) har også gradvis vingeudvikling, hvilket er et plesiomorfisk træk (en karakter, der er karakterisktisk for gruppen, men som også findes i andre grupper). Disse to ordener tilhører imidlertid infraklassen Palaeoptera, som ikke er inkluderet i Neoptera. I modsætning til Neoptera kan medlemmer af Palaeoptera ikke folde deres vinger fladt langs ryggen, kun lodret (som vandnymfer gør det), hvis overhovedet.

Systematik

Traditionelt har Exopterygota inkluderet alle ordener i Neoptera, der har ufuldstændig forvandling. Det diskuteres stadig, hvordan man underinddeler Exopterygota og Neoptera generelt. Det er blevet klart, at nogle insekter der viser træk fra Exopterygota måske er tidlige medlemmer af Neoptera, og i så tilfælde er overordenen parafyletisk, dvs. den ekskluderer visse grupper som har en fælles stamform med gruppen.

Her er en liste over levende og uddøde ordener af "Exopterygota", med nogle foreslåede underafdelinger:

Overorden Exopterygota:
 Caloneurodea (uddøde)
 Titanoptera (uddøde)
 Protorthoptera (uddøde)
 Plecoptera (slørvinger)
 Embioptera 
 Zoraptera 
 Dermaptera (ørentviste)
 Orthoptera (græshopper)
Foreslået overorden Dictyoptera
 Phasmatodea (vandrende pinde)
 Notoptera
 [Blattodea]] (kakerlakker og termitter)
 Mantodea (knælere)
Foreslået overorden Paraneoptera
 Psocoptera (bark- og boglus)
 Thysanoptera (trips)
 Phthiraptera (lus)
 Hemiptera (næbmunde)

Referencer

Insekter
Niels Peder Kristensen

Niels Peder Kristensen (født 2. marts 1943, død 6. december 2014 i København) var en dansk zoolog, professor og dr.scient. som var en international førende forsker inden for insekters udviklingshistorie.

Niels Peder Kristensen var søn af tidligere finansminister Thorkil Kristensen og Ellen Christine Kristensen (født Nielsen). Han var interesseret i insekter fra barnsben af og besøgte som dreng regelmæssigt den entomologiske afdeling på Zoologisk Museum og blev medlem af Entomologisk Forening. Han blev student fra Birkerød Statsskole i 1961 og begyndte derefter at læse biologi på Københavns Universitet. Han skrev sin første videnskabelige artikel om danske cikader som student i 1965. I studieåret  1966–67 var han udvekslingsstudent på University of Bristol i England hvor han studerede under entomologen professor Howard E. Hinton og lærte at bruge scanning-elektronmikroskopi. Han blev mag.scient. i 1968 og blev ansat som amanuensis på Zoologisk Museum. Han blev lektor ved museet i 1972, var dets bestyrer 1986-1989 og professor i systematisk entomologi 1995-2013. Han var desuden zoologichef for Statens Naturhistoriske Museum fra 2004 til 2006. Han blev doktor i 1984

Hans hovedforskningsområde var sommerfugle, og han redigerede to bind om sommerfugle i Handbook of Zoology (1998 og 2003). Han gjorde sig også bemærket inden for andre områder af entomologi. Hans artikel "The phylogeny of hexapod ‘orders’. A critical review of recent accounts" fra 1975 blev i 2005 af entomologerne Grimaldi og Engel betegnet som "måske den vigtigste enkeltstående artikel i systematisk entomologi". Kristensen var i 2004 medforfatter til beskrivelsen af insektordenen Mantophasmatodea, den var første nye insektorden beskrevet siden 1914.

Han skrev også mange bøger og artikler. Mange videnskabelige bøger gjorde ham kendt uden for Danmark, og i Danmark blev Systematisk Entomologi fra 1974 i mange år brugt lærebog i undervisningen på Københavns Universitet.

Kristensen var formand for Entomologisk Forening 1889-1999. Han var medlem af Videnskabernes Selskab og af Danmarks Naturvidenskabelige Akademi, foruden en række selskaber uden for Danmark.

Referencer 

Entomologer fra Danmark
Professorer fra Københavns Universitet
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Det lollandske dige

Det lollandske dige er et dige på Lollands sydkyst, der blev anlagt fra 1873-1878 for at beskytte dele af Lolland mod oversvømmelse. Det længste dige i landet.

Diget blev opført efter stormfloden 1872, der oversvømmede store dele af Lolland-Falster druknede 80 mennesker, og i 1873 blev der vedtaget en lov om opførsel af nye digeanlæg, der også omfattede Det falsterske dige, der stod færdigt allerede i 1875. Det var den største kystsikring i Danmarkshistorien.

Allerede i 1830'erne var man begyndt at inddæmme Lolland, men allerede under en stormflod i 1838 viste de sig ikke at kunne holde vandstanden ude. Ved stormfloden i 1872 gik det særligt hårdt ud over områderne omkring Rødby Fjord og Nakskov Fjord. Diget blev anlagt fra Nakskov i vest, til Errindlev i øst, hvorved man inddæmmede Rødby Fjord, hvilket gjorde diget væsentligt kortere, end hvis man skulle have fulgt den oprindelige kystlinje. Diget er 63 km og 4-5 m højt. Det er et af de største digeinddæmninger i Danmark, og beskytter omkring 70 km2. Omkring 1/10 af området, der blev inddæmmet, lå under havets overflade og er blevet tørlagt ved hjælpe af pumpestationer. Anlægningsarbejdet blev forsinket i 1874 af endnu en stormflod. Omkring 600 mænd arbejde på projektet, der også omfattede 24 km kanaler med brakgrøfter og 10 km dige inde i landet. Derudover blev der anlagt 27 sluser, hvor den største ligger ved Kramnitze, hvor også den største pumpestation ligger. Sammenlagt blev der flyttet 1,73 millioner kubikmeter jord.

Diget vedligeholdes i dag af et digelaug, og midlerne kommer fra en såkaldt digeskat, der omfatter 7.243 ejendomme. Digelauget har sin egen lov fra 1904. Udgifterne til digerne blev dog allerede med loven fra 1873 bestemt til at påhvile de berørte ejendomme.

Se også 
Det falsterske dige
Rødby Fjord

Referencer 

Kystsikring
Lolland
Anton Gaaei

Anton Gaaei (udtalt [gaj]; født 19. november 2002) er en dansk professionel fodboldspiller, som spiller for Eredivisie-klubben Ajax.

Klubkarriere

Barndom og ungdom 
Gaaei spillede først i Bruunshåb/Tapdrup IF og skiftede til siden Overlund GF, inden han endte hos FK Viborg. Egentlig valgte han at stoppe i FK Viborg og havde ikke lyst til at blive professionel, men dette ændrede sig på et efterskoleophold ved Levring Efterskole, hvor han genfandt lysten til at spille fodbold.

I ungdomsårene har Gaaei fungeret som kantspiller, men er blevet omskolet til højreback.

Viborg FF 
Gaaei fik sin debut på Viborg FFs førstehold i en pokalkamp ude mod FC Fredericia i sæsonen 21/22.

Gaaei nåede i alt 48 kampe for Viborg FF inden skiftet til AFC Ajax.

AFC Ajax 
I august 2023 blev Gaaei solgt til hollandske AFC Ajax og skrev med sit skifte rekord i Viborg FF som den dyreste spiller, klubben nogensinde har solgt. Gaaeis kontrakt med Ajax løber til 2028.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Personer fra Viborg
Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Viborg FF
Fodboldspillere fra AFC Ajax
Det falsterske dige

Det falsterske dige er et dige på det sydlige Falster, der blev anlagt fra 1873-1875 for at beskytte mod oversvømmelse. Diget inddæmmer området Bøtø Nor og blev opført efter stormfloden 1872, der oversvømmede store dele af Lolland-Falster druknede 80 mennesker. I 1873 blev der vedtaget en lov om opførsel af nye digeanlæg, der også omfattede det noget længere lollandske dige, der stod færdigt allerede i 1878.

Diget blev anlagt fra Elkenøre og Gedser på Falsters østkyst.

Diget vedligeholdes i dag af et digelaug, og midlerne kommer fra en såkaldt digeskat, der omfatter 8.037 ejendomme. Udgifterne til opførsel af digerne blev dog allerede med loven fra 1873 bestemt til at bliver fordelt med 40% fra staten, 24% fra amtet og de resterende 36% fra ejerne af de ejendomme, der blev beskyttet mod oversvømmelse fra havet.

Se også 
Det lollandske dige
Bøtø Nor

Referencer 

Kystsikring
Falster
Khanat

Et khanat er en territorial enhed, der regeres af en khan (også betegnet khagan, khatun eller khanum). Khanater bestod typisk på den Eurasiske steppe og kan sammenlignes med et fyrstedømme eller kongerige.

Khanaterne opstod først hos de seldsjukkiske fyrster (khaner) og herefter hos mongolerne og de efterfølgende tatariske klaner og stammer.

I forbindelse med Mongolernes invasion af Centralasien og senere af Rus' etablerede Djengis Khan under sin regeringstid (1206–1227) en række territorier, der blev givet til Djengis Khans familiemedlemmer som apanage. I forbindelse med interne stridigheder i Det Mongolske kejserdømme, blev det i praksis opdelt i fire khanater: Yuan-dynastiet (omkring det nuværende Kina), Chagatai-khanatet (omkring det nuværende vestlige Kina, østlige Kasakhstan, Tadsjikistan) , Il-khanatet (omkring det nuværende Turkmenistan, Iran, Irak, østlige Tyrkiet) og Den Gyldne Horde (omkring det nuværende sydvestlige Rusland og Ukraine). Med årene blev disse khanater opdelt i yderligere (under)khanater.  

Flere af khanaterne konverterede til Islam og blev domineret af herskere af tatarisk/tyrkisk oprindelse.

Referencer 

Statsformer
Sydney McLaughlin

Sydney Michelle McLaughlin (født 7. august 1999) er en amerikansk atlet, der konkurrerer i hækkeløb.

Hun repræsenterede USA ved sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, hvor hun blev elimineret i semifinalen på 400 meter hækkeløb.

Hun satte verdensrekord på 400 meter hekk med 51,90 under den amerikanske OL-udtagning i Eugene 27. juni 2021.

Sydney McLaughlin satte verdensrekord (51,46) og vandt guld i 400 meter hækkeløb under sommer-OL 2020 i Tokyo. Hun vandt også guld som en del af 4×400 meter stafethold.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Hækkeløbere fra USA
Atleter ved sommer-OL 2016
Atleter ved sommer-OL 2020
Deltagere for USA ved sommer-OL 2016
Deltagere for USA ved sommer-OL 2020
Medaljevindere ved sommer-OL 2020
Olympiske mestre fra USA
Olympiske medaljevindere i atletik
Universitetets Oldsaksamling

Universitetets Oldsaksamling er en afdeling af Kulturhistorisk museum som igen er del af Universitetet i Oslo i Norges hovedstad Oslo. Afdelingen er arkæologisk landsdelsmuseum for Østlandet og Sørlandet. Oldsaksamlingen har kontorer i Historisk museum i Frederiks gate 3, i St. Olavs gate 29 og i Vikingeskibsmuseet på Bygdøy. Universitetets Oldsaksamling er landets ubestridt største arkeologiske museum, efter antallet af ansatte og ved antallet katalogiserede genstande. I dag består samlingen af over 2,7 million genstande.

Liste over bestyrere og direktører
Cornelius Enevold Steenbloch, 1823
Rudolf Keyser, 1823-1862
Oluf Rygh, 1862-1899
Gabriel Gustafson, 1899-1915
Anton Wilhelm Brøgger, 1915-1949 
Bjørn Hougen, 1950-1968
Sverre Marstrander, 1968-1980
Arne Skjølsvold, 1980-1985
Arne Emil Christensen, 1985-1989
Egil Mikkelsen, 1989-1992
Erla Bergendahl Hohler, 1992-1994 
Einar Østmo, 1994-1997
 Erla Bergendahl Hohler, 1997-1999
 Egil Mikkelsen, 1999-2011
 Rane Willerslev, 2011-2013
 Håkon Glørstad, 2014-nu

Referencer 

Museer i Oslo
Museer etableret i 1823
Historiske museer
Historisk museum

Historisk museum er en museumsbygning på Tullinløkka i Oslo centrum med hovedindgangen mod Frederiks gate. Bygningen blev tegnet af Henrik Bull og åpnede for publikum i 1904.

Historisk museum har aldrig været en selvstændig museumsorganisation, men en fælles bygning for de tre universitetsmuseer Universitetets Oldsaksamling (med Vikingskipshuset), Myntkabinettet og Etnografisk museum. I 1999 blev disse tre slået sammen til én organisation: Universitetets kulturhistoriske museer (UKM). I 2004 blev navnet ændret til Kulturhistorisk Museum.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Museer i Oslo
Museer etableret i 1904
Myntkabinettet

Myntkabinettet eller Universitetets Myntkabinett er en numismatisk museumsamling og tidligere museum, der blev oprettet af Universitetet i Oslo i 1817. 

Myntkabinettet ligger i sammen bygning i Oslo som de tre universitetsmuseer Universitetets Oldsaksamling (med Vikingskipshuset), Historisk museum og Etnografisk museum. I 1999 blev disse tre slået sammen til én organisation: Universitetets kulturhistoriske museer (UKM). I 2004 blev navnet ændret til Kulturhistorisk Museum.

Universitetets Myntkabinett blev ved køb af 6000 antikke mønter fra Den Kongelige Mønt- og Medaillesamling i København på initiativ af Georg Sverdrup. Under Christopher Holmboe fra 1830-1876 blev samlingen udvidet fra omkring 9000 til over 43.000 genstande. Flere store depotfund fra vikingetiden og tidlig middelalder kom til museet i denne periode, heriblandt Dælifunnet og Årstadskatten. Museet indeholder over en kvart millioner genstande i form af mønter, medaljer, pengesedler og andet fra ca. 650 f.v.t. til moderne tid, og tæller bl.a. Fridtjof Nansens og Roald Amundsens samlinger af medaljer og ordener.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Museer i Oslo
Museer etableret i 1817
Numismatik
Etnografisk museum

Etnografisk Museum eller Universitetets Etnografiske Museum er en museumssamling, der var en egen museumsinstitution som bestod fra 1857 til 1999. I dag er det en del af Kulturhistorisk museum, Universitetet i Oslo.

Oprindelsen til Etnografisk Museum var at Universitetet i 1851 fik en forespørgsel om at skaffe samiske genstande til en udstilling i London. I bytte fik Universitetet en del etnografika fra andre lande. Disse, sammen med kopier af samiske gipshoveder og en del andre genstande i Universitetets eje, blev udgangspunktet for en samling som åbnede for publikum i 1857. Dette var et af de første rene etnografiske museer i verden. I de første år holdt museet til i nogle loftsrum i de gamle universitetsbygninger på Karl Johans gate, men i 1904 flyttet Etnografisk Museum, sammen med Universitetets Oldsaksamling og Myntkabinettet, ind i det nybyggede Historisk Museum i Frederiks gate 2. I 1999 blev de tre institutioner slået sammen til én, under navnet Universitetets Kulturhistoriske museer. I 2004 blev navnet ændret til Kulturhistorisk museum.

Blandt museets bestyrere/professorer kan nævnes Yngvar Nielsen 1877 - 1916, Ole Solberg 1916 - 1946 og Gutorm Gjessing 1947 - 1973. 

Den samiske samlingen, som var museets udgangspunkt, ble i 1951 overført til Norsk Folkemuseum, med den begrundelse at samerne da ville blive mere ligestillet med den øvrige befolkningen i landet.

Litteratur
Yngvar Nielsen: Universitetets ethnografiske samlinger 1857 - 1907. Christiania 1907, Fabritius
Yngvar Nielsen: Universitetets lappiske samlinger 1857 - 1911. Christiania 1911, Fabritius
Gutorm Gjessing og Marie Krekling Johannessen: De hundre år - Universitetets Etnografiske Museums historie 1857 - 1957. Oslo 1957.
 

Etnografi
Museer i Oslo
Historiske museer
Museer etableret i 1857