Aurignacienkultur

Aurignacienkulturen er en senpalæolitisk kultur (dateret til cirka 35.000-16.000 f.Kr.) opkaldt efter en fundplads i Frankrig. Redskaberne blev først og fremmest lavet ud fra flækker. Mange af de kendte hulemalerier i Frankrig og Spanien sættes blandt andet i forbindelse med Aurignacienkulturen. Foruden i Frankrig har man fundet spor efter kulturgruppen på Balkan, i Iran, Israel og i Afghanistan.

Den serie fra de franske huler, som kan gøre krav på en særlig opmærksomhed på grund af sin fundrigelighed, sin kulturelle rigdom og det, at den var den første, man fandt, indledtes flere tusinde år senere end i visse dele af Mellemøsten og i Cyrenaica. Châtelperronienkulturen indleder den lagserie, som historikeren Grahame Clark kalder den franske lagfølge. Det næste stadium er Aurignacien.

Aurignacien er selve indledningen til den omfattende ekspansion, som blev skabt af Homo sapiens sapiens eller Cro-Magnonmennesket. Denne periode omfatter tiden mellem ca. 30.000 og ca. 10.000 år før vor tid. Visse forskere sætter andre tidsgrænser, men alle er enige om, at en række grundlæggende opfindelser blev gjort allerede i indledningsfasen. Nu var både håndøksen, håndkilen og andre gamle, grove redskaber blevet forældede. En bedre teknik til bearbejdning af flinten var blevet udviklet, og det blev muligt at slå lange, smalle flækker eller skiver af en passende blok. Disse flækker kunne senere tildannes til en serie redskaber, beregnet til forskellige formål. De vigtigste var knive, skrabere og spidse værktøjer (bor, syl, mejsel osv.). Denne udrustning bestod givetvis af flere varianter, alle med en funktionsbestemt udformning.

Buen var ikke kendt i Aurignactraditionen, men spydet blev taget i brug. I hvert fald havde man flintespidser, som ofte var godt tilpassede og varierede i størrelse. En del af disse var utvivksomt beregnet som spidser på skafter af træ eller ben. Sammenfattende havde det "nye" folk en udrustning, som gjorde livet lettere at leve end tidligere. Dyrene kunne dræbes betydeligt hurtigere, og desuden blev det muligt at anvende alle dele af byttet langt mere effektivt.

Stikkelen var en næsten genial opfindelse. Dette lille instrument gjorde det mere enkelt at fremstille store og små genstande af horn og ben. Der var rigeligt af et førsteklasses materiale, først og fremmest gevirer og stødtænder, og nu kunne det udnyttes for første gang og i stort omfang til brugsgenstande og smykker. Brugen af horn og ben blev så almindelig, at det kom til at præge kulturen i den kommende tid over store dele af verden.

Se også 
 Chauvetgrotten

Noter

Eksterne henvisninger 
 Libor Balák: Picture Gallery of the Paleolithic  
 Landratsamt Heidenheim: Les chemins de l’art aurignacien en Europe 
 Lithic Casting Lab: An early Upper Paleolithic Stone Tool Industry 
 William E. Banks, Francesco d'Errico1, A. Townsend Peterson, Masa Kageyama, Adriana Sima, Maria-Fernanda Sánchez-Goñi: "Neanderthal Extinction by Competitive Exclusion" (PLoS ONE | www.plosone.org 1 December 2008 | Volume 3 | Issue 12 | e3972) (engelsk)
 Olaf Jöris, Martin Street: "At the end of the 14C time scaledthe Middle to Upper Paleolithic record of western Eurasia" (Journal of Human Evolution 55; 2008; 782–802) 
 Nicolas Teyssandier: "Neue Perspektiven zu den Anfängen des Aurignacien" (Mitteilungen der Gesellschaft für Urgeschichte — 14; 2005)  (tysk)
 J.O. Zilhão (red.): "Towards a Definition of the Aurignacian"; (Trabalhos de Arqueologia 45, Lisboa, American School of Prehistoric Research/Instituto Português de Arqueologia 2006) (engelsk)
 João Zilhão, Francesco d’Errico, Jean-Guillaume Bordes, Arnaud Lenoble, Jean-Pierre Texier and Jean-Philippe Rigaud: "Analysis of Aurignacian interstratification at the Chatelperronian-type site and implications for the behavioral modernity of Neandertals" (Proceedings of the National Academy of Sciences USA 2006, 103, p. 12643-12648) (engelsk)
 João Zilhão; Francesco d’Errico (red.): "The Chronology of the Aurignacian and of the Transitional Technocomplexes. Dating, Stratigraphies, Cultural Implications" (Trabalhos de Arqueologia 33, Lisboa, Instituto Português de Arqueologia 2003) (engelsk)
 João Zilhão: "The Aurignacian of Portugal: A Reappraisal" (i: José Manuel Maillo y Enrique Baquedano, eds. (2006). Miscelánea en homenaje a Victoria Cabrera. Zona Arqueológica, 7. Vol I: s. 372-395) (engelsk)
 João Zilhão: "Le Paléolithique supérieur du Portugal. Bilan quinquennal 1997-2001" (Commission VIII – XIVe Congrès UISPP; Liège, 2-8 septembre 2001. Liège, ERAUL 97, 2001, p. 161-171) (fransk)

Litteratur 
 G. Bosinski: Die grosse Zeit der Eiszeitjäger. Europa zwischen 40.000 und 10.000 v.Chr. i Jahrbuch des römisch-germanischen Zentralmuseums Mainz, nr. 34, 1987.
 Grahame Clark: World Prehistory: In New Perspective, 1977, 
 J. Hahn: Aurignacian Art in Central Europe i H. Knecht, A. Pike Tay, R. White (udg.): Before Lascaux : The Complex Record of the Early Upper Paleolithic, 1993, 
 Sven Skovmand: Politikens verdenshistorie, 2003, 
 J.O. Zilhão og F. d'Errico: The Chronology and Taphonomy of the Earliest Aurignacien and its Implications for the Understanding of the Neandertal Extinction i Journal of World Prehistory, nr. 13, 1999.
 J.O. Zilhão og F. d'Errico (udg.): The Chronology of the Aurignacien and of the Transitional Technocomplexes. Dating, Stratigraphies, Cultural Implications, 2001 .

Arkæologiske kulturer
Ældste stenalder
Weichsel-istiden