kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Colin Clive

Colin Clive (født 20. januar 1900, død 25. juni 1937) var en britisk-amerikansk skuespiller. Han nåede i sit korte liv at medvirke i 18 spillefilm. Han huskes nok bedst som Henry Frankenstein i de to gyser-film-klassikere Frankenstein (1931) og Frankensteins brud (1935).

I 1934 medvirkede han i Jane Eyre.

Clive var en stor skuespiller og – ifølge kollegaen Mae Clarke – et utroligt sødt, charmerende og sjovt menneske i ædru tilstand, medens han – under indflydelse af alkohol – blev det stik modsatte. Således skal Bride of Frankenstein have været indspillet med nogen nervøsitet for hvordan nu Clive havde det når han mødte op

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Skuespillere fra England
Dwight Frye

Dwight Iliff Frye (22. februar 1899 – 7. november 1943) var en amerikansk skuespiller.

Frye er bl.a. kendt for sine fine karakterpræstationer i klassiske horrorfilm såsom Renfield i Dracula (1931), Fritz i Frankenstein (1931) og Karl i Bride of Frankenstein (1935), men gjorde sig også i både komedier og dramaer – samt, naturligvis, på teateret.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Kansas
Hvirring Kirke

Hvirring kirke ligger i Hvirring Sogn, i det tidligere Nim Herred Skanderborg Amt, nuværende Hedensted Kommune, Region Midtjylland.

Apsis, kor og skib er opført i romansk tid af granitkvadre, apsis og skib over skråkantsokkel, koret over sokkel med rundstavsprofil. Begge døre er i behold, norddøren i tilmuret tilstand. Syddøren har glat tympanon, norddørens tympanon har akantusornamenter om et træ. Flere romanske vinduer er bevaret, i apsis ses et rundbuevindue mod øst og et cirkulært vindue mod sydøst. Det sengotiske tårn har muligvis afløst et ældre og smallere tårn.

Apsis blev i sengotisk tid adskilt fra koret. Den brede, runde korbue har skråkantsokkel og ornamenterede kragsten. Den nordre kragsten har akantusranke, der i midten afbrydes af et felt, hvori ses en form, der både kan være en dyreform og en vegetativ form. Den søndre kragsten har akantusranke, båndfletning og ringkæde, der knytter sig til fontene i Tvilum og Vejerslev Kirke. Kor og skib har krydshvælv, som ifølge overlevering er iværksat i 1591 af Claus Glambek til Rask Hovedgård med materialer fra den nedbrudte Boring Kirke. Alterbordets forside er udsmykket af Joakim Skovgaard, bag alterbordet er opført en afskilring til apsis, skillemuren er dekoreret med et vægmaleri af Joakim Skovgaard fra 1919, der fungerer som altertavle. Prædikestolen er fra slutningen af 1500-tallet. På korets nordvæg ses en figursten over Claus Glambek (død 1591) og familie.

Den romanske granitfont er cylindrisk med rundstave.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Hideko Bondesen på nordenskirker.dk 
 Hvirring Kirke hos KortTilKirken.dk
 Hvirring Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Hedensted Kommune
Kirker i Skanderborg Amt
Kirker i Haderslev Stift
Tønning (Horsens Kommune)

Tønning er en landsby i Østjylland, beliggende 5 km nordøst for Brædstrup, 7 km nordvest for Østbirk og 22 km nordvest for Horsens. Landsbyen hører tii Horsens Kommune og ligger i Region Midtjylland. Tønning hører til Tønning Sogn, og Tønning Kirke ligger i landsbyen.

Faciliteter 
Tønning har sammen med nabobyen Træden en friskole, der hedder Tønning-Træden Friskole, forkortet TTF. Den har 170 elever, fordelt på 0.-9. klassetrin.

Ved siden af friskolen ligger SFO'en Tønning-Træden Børnebolig og Tønning-Træden Børnehave. Den blev oprettet i oktober 1995 og lagt ind under friskolen 1. august 2006. Den er normeret til 40 børn.

Historie 
I 1904 omtales Tønning således: "Tønning med Kirke, Præstegd., Skole, privat Forskole, Forsamlingshus (opf. 1895), Sparekasse (opr. 1871...Antal af Konti 225), Mølle, Jærnbane- og Telegrafst.;"

Jernbanen 
23. april 1899 blev den smalsporede privatbane fra Horsens til Bryrup indviet, og Tønning fik station med omløbsspor og svinefold på den. Tønning ligger højt, men banen måtte gå længere nede i dalen, så stationen blev placeret ½ km syd for landsbyen. Omkring stationen opstod en lille bebyggelse på en halv snes huse, men den er aldrig vokset sammen med kirkelandsbyen.

For at undgå omladning af gods til og fra statsbanen i Horsens blev banen i 1929 omlagt til normalspor og samtidig forlænget til Silkeborg. Bryrupbanen blev nu 60,9 km lang og kom officielt til at hedde Horsens-Bryrup-Silkeborg Jernbane (HBS).

Bryrupbanen blev nedlagt i 1968. Stationsbygningen er bevaret på Stationsvej 1. Det meste af banens tracé kom til at indgå i Naturstien Horsens-Silkeborg, også kaldt Bryrupbanestien. Den passerer Tønning Station, men slår et sving uden om det gamle stationsterræn.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 

 Trømmelstrup – hjemmeside for Tønning, Træden, Gammelstrup & Troelstrup
 Landsbyhistorier: Tønning  – om dolketidsgrav i Tønning Skov og om livet i Tønning "Stationsby" i banens tid.
 Geodatastyrelsen: Høje målebordsblade 1842-1899 og lave målebordsblade 1901-1971

Lokaliteter i Horsens Kommune
Sølund

Sølund, der ligger i  Skanderborg, var  tidligere en centralinstitution under Statens Åndsvageforsorg, men er nu et botilbud for ca. 220 voksne med vidtgående fysiske og psykiske handicap.

Historie 
Sølunds ældste dele blev bygget i 1935, som en aflastning af institutionen Brejning, hvorfra en stor del af de første beboere kom. Igennem en menneskealder var Sølund en del af Statens Åndsvageforsorg. I 1970'erne skete der en større omlægning af åndsvageforsorgen, med stærkt forbedrede forhold for beboerne til følge. På Sølund medførte dette, at en del af afdelingerne i de gamle bygninger blev flyttet ud i et nybyggeri i nærheden. De gamle bygninger blev i stigende grad anvendt til fælles funktioner. 

Til og med 2006 blev Sølund drevet af Århus Amt. Fra 1.januar 2007 overtog Skanderborg Kommune, som en følge af kommunalreformen, Sølund.

Se også 
 Sølund Musik Festival

Eksterne Links 
Sølund, Skanderborg

Botilbud
Skanderborg
Paradisæblerne

Paradisæblerne og andre historier er en novellesamling skrevet af Martin A. Hansen i 1953. 

Den indeholder følgende noveller: Bolettes termin, Arme Rita, En isbod åbner, Paradisæblerne, Strudsen, Vor frues jæger og Tirad.

Noter 

Novellesamlinger
Litteratur i 1953
El Ajedrecista

El Ajedrecista (spansk for "skakspilleren") er en skakspillende analog computer, som kan sætte skakmat i et simpelt slutspil; tårn og konge mod konge. Den første færdige udgave blev bygget i 1912 af den spanske matematiker og ingeniør Leonardo Torres Quevedo (1852 – 1936). Den blev præsenteret første gang i omkring 1915 og fik udførlig omtale i Scientific American den 6. november 1915 i en artikel om "Torres and His Remarkable Automatic Devices" . 

El Ajedricista regnes for den første skakspillende maskine, og vakte betydelig opsigt, da den kom frem. I modsætning til illusionerne "Skaktyrken" og "Ajeeb" var det tydeligt, at maskinen udførte trækkene. Maskinen kan løse alle stillinger – dog ikke altid lige hurtigt - og kan gøre opmærksom på, når modstanderen udfører et ulovligt træk.

Det angives i The Machine Plays Chess? af Alex G. Bell fra 1978, at den første prototype af El Ajedricista kom i 1890, men der findes ingen referencer før 1915 

Leonardo Torres Quevedos søn Gonzales byggede en forbedret udgave under farens vejledning i 1920. Begge udgaver virker stadig og er udstillet på Museo Torres Quevedo i Madrid, sammen med andre opfindelser af Torres Quevedo.

Se også 
 Computerskak

Eksterne henvisninger 
 Stiller, Lewis: Multilinear Algebra and Chess Endgames, s. 151-192, artikel i MSRI Publications -- Volume 29 Games of No Chance

Noter 

Computerskak
Analoge computere
Per Wind

Per Wind (Andersen, indtil 1981) (født 15. august 1955 i København) er en tidligere dansk fodboldspiller og tidligere teammanager for fodboldklubben F.C. København. 

Wind begyndte at spille fodbold hos Frem i 1966 som 11-årig. Debuterede allerede som 17-årig (1973) på førsteholdet, hvor han på 20 år nåede 590 ligakampe som målmand, hvilket er Danmarks næsthøjeste antal kampe i samme klub, kun overgået af Lars Høgh. Han valgte at stoppe i 1993, men spillede en kamp mod Svendborg i 1998 da Frem fik problemer, idet målmanden Allan Jensen havde karantæne og andenmålmanden Lars Hansen var skadet. Dermed fik Wind, der var målmandstræner i Frem, comeback i en alder af 43 år efter næsten fem års fravær. Han vandt landspokalfinalen med FREM i 1978. Fik DM-sølv i 1976 og DM-bronze i 1992.
 
Wind spillede to landskampe mod Gambia og Finland 1977. Det blev også til 1 J-landskamp (1972), 10 Y-landskampe (1973-1974) og 11 U-landskampe (1974-1978). Han har spillet flere kampe for Old boys-landsholdet.

Wind arbejdede som kontorfuldmægtig hos Carlsberg i 28 år, men blev 2001 ansat på fuld tid som målmandstræner i F.C. København. Han havde da været træner sammen med Finn Bøje, da Frem gik konkurs i 1993. Derefter blev han træner i Tårnby Boldklub (1994-1996), B 1908 (1997), Frem ynglinge (1997), målmandstræner i Frem (1997-1999) og senere i FCK fra 1999, hvor han stadigvæk fungerer. Udover at være ansvarlig for målmandstræningen, er han koordinator for holdet i forbindelse med trupudtagelser, arrangementer og andre tiltag. Senere blev han så Teammanager for F.C København.

Per Wind opnåede at spille på hold med sin søn Morten Wind (født 1981) i en 2. holdskamp for Frem. Sønnen spillede i bl.a FCK, Hvidovre IF og FC Roskilde, men er stoppet som aktiv på divisionsplan.

Per Wind er far til fodboldspilleren Jonas Wind, der har spillet på det danske fodboldlandshold.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldtrænere fra Danmark
Fodboldlandsholdsspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra FC København
Fodboldspillere fra Boldklubben Frem
Personer fra København
Potsdamer Platz Arkaden

Potsdamer Platz Arkaden er et butikscenter på Potsdamer Platz i Berlin-bydelen Tiergarten.

Centret åbnede 2. oktober 1998. Det er 40.000 m² stort og har over 100 butikker fordelt på tre etager. Potsdamer Platz Arkaden har åbent mandag-lørdag 10-21, hvilket er længere end de fleste øvrige butikker. Centret ligger tæt ved den underjordiske regionaltogsstation Bahnhof Potsdamer Platz, der også har S-Bahn og U-Bahn. I tilknytning til centret ligger desuden et parkeringshus med plads til 4.000 biler.

Eksterne henvisninger 

 Potsdamer Platz Arkaden

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Berlin
Indkøbscentre i Tyskland
Petroleumsprodukter

Pertroleumsprodukter er brugbare produkter, som udledes af råolie (petroleum), på et olieraffinaderi.

Alt efter sammensætningen og efterspørgsel, kan raffinaderierne producere forskellige pertroleumsprodukter. Størstedelen af petroleumsprodukter bruges som energibærere: forskellige kvaliteter af brændsel og benzin. Raffinaderier producerer også kemikalier, hvor nogle bruges til kemisk fremstilling af plastik og andre brugbare produkter. Da råolie indeholder nogle få procent svovl, er store mængder svovl ofte produceret som et petroleumsprodukt. Hydrogen og kul, i form af koks, laves også som petroleumsprodukter.

Overordnede produkter fra olieraffinaderier

Specielle slutprodukter 
Olieraffinaderier tilsætter passende additiver, tilbyder kort opbevaring og forbereder produkter til levering med, lastbiler, pramme, tankskibe og togvogne.
 Gasser til brændstof, f.eks. propan, opbevaret og leveret flydende under tryk i specielle togvogne til distributørerne.
 Flydende brændstofblandinger (forskelligt bil- og flybenzin, petroleum, forskellige brændstoffer til flyturbiner og for for diesel, iblanding af farver, rensende kemikalier, antibanke-tilsætningsstoffer, iltholdige tilsætninger og svampemidler, hvor påkrævet). Fragtet med pram, tog og tankskib. Kan lokalt blive sendt via bestemte rør hovedsageligt flybrændstof til lufthavne, eller til distributører.
 Smørremidler (smøreolie, motorolie og fedt, tilføjet viskositetsstabilisatorer, hvor pålkrævet), normalt sendt til embaleringsfirmaer.
 Voks (parffin), bruges blandt andet til pakning af frosne fødevarer. Sendes som pakkede blokke til forbrugeren.
 Svovl (eller svovlsyre), biprodukter fra fjernelsen af svovl fra petroleum, som kan indholde op til et par procent svovl som organisk svovl. Svovl og svovlsyre er vigtige industrimaterialer. Svovlsyre sendes som regel som syreforgængeren oleum.
 Tjære sendes pakket til brug i tagpapproduktion og ligenede produktioner.
 Rå asfalt – bruges som binder i asfalt til vejbelægning, fortov, osv.
 Pertroleumskoks, bruges i specielle kulprodukter, f.eks electroder, eller somfast brændstof.
 Petroleumskemikalier, som ofte sendes til fabrikker, til videre produktion. Petroleumskemikalier kan være fogængere til andre kemikalier eller forskellige aromatiske kemikalier.

Se også 
Lanolin – lanolinbaserede produkter er naturlige alternativer til giftige pertroleumskemikalier og affedtere.

Fossile brændstoffer og brændsler
Stefan 3. af Moldavien

Stefan 3. af Moldavien også kaldt Stefan den Store (rumænsk: Ștefan cel Mare) (død 2. juli 1504) var fyrste af Moldavien i 1457-1504.

Tidlige liv 
Stefan blev født c. 1433. Hans far var Bogdan 2., fyrste 1449-1451 og medlem af den vigtige Muşat-slægt. Efter Bogdans mord var der borgerkrig indtil Stefans sejr i 1457.

Fyrste af Moldavien 
På det tidspunkt prøvede Ungarn, Polen og det Osmanniske Rige alle at dominere Moldavien. Stefans liv blev optaget af at kæmpe for fyrstendømmets uafhængighed. På trods af mange sejre over nabolandene – f.eks. Slaget ved Baia og Slaget ved Vaslui – måtte han til sidst indgå et kompromis med det Osmanniske Rige og betale tribut i 1486. Efter hans død blev Moldavien til en vasalstat.

Under hans regering blev mange kirker og klostre grundlagt, og han blev begravet i en af sine egne stiftelser, Putna kloster. Det er nu et valfartssted, da Stefan er anerkendt som helgen i den ortodokse kirke.

Han var gift med en niece af Vlad Țepeș.

Personer fra Rumænien
Tjek fødselsår
Hermann Huppen

Hermann Huppen (født 17. juli 1938, Bévercé) er – under navnet Hermann – en kendt belgisk tegneserietegner.

Han har lavet flere album i samarbejde med sønnen Yves Huppen, der arbejder under navnet "Yves H."

Serier 
Nogle af Hermann Huppens serier er:
 Bernard Prince, skrevet af Greg – udkom på dansk i fart og tempo
 Red Kelly, skrevet af Greg – udkom på dansk i fart og tempo
 Jeremiah – senere en tv-serie 
 Tårnene i Maury-skoven
 Jugurtha
 Lille Nic i Drømmeland
 Djævlen fra de 7 have
 Trilogie USA
 Duke

Album 
Enkeltalbum:
 Afrika
 Caatinga
 Færgemanden
 Game Over
 Månesyge
 Nylon-manden
 Old Pa Anderson
 Sarajevo Tango
 Station 16
 Sære fortællinger
 Gensyn med Congo
 Uden nåde
 Vandisandi
 Vlad Pælespidderen
 Wild Bill er død
 Zhong Guo

Eksterne henvisninger 

 minetegneserier.no
 bibliotek.dk
 [http://www.hermannhuppen.com/ Hermanns hjemmeside] – på fransk og engelsk

Tegneserietegnere fra Belgien
Tegneserieforfattere fra Belgien
Lisa Gerrard

Lisa Gerrard (født 2. april 1961) er en australsk sanger og komponist som blev internationalt kendt som en del af gruppen Dead Can Dance sammen mede den irske, forhenværende partner Brendan Perry. Hendes karriere begyndte i 1981 og hun har blevet involveret i en lang række projekter. Gerrard modtog en Golden Globe og en Academy Award soundtracket til Gladiator (film) i 2000, hvor hun samarbejdede med Hans Zimmer. Hun er også instrumentalist og benytter den kinesiske Yangqin. Lisa Gerrard's stemmeleje er alten.

Discografi

Dead Can Dance

Karriere efter Dead Can Dance 

 Solo Albums
 The Mirror Pool (1995)
 Whalerider (Original Soundtrack) (2003)
 The Silver Tree (2006), release on iTunes and by Rubber Records   
 The Best of Lisa Gerrard (2007)
 The Black Opal (2009)

 Singler
 Sanvean (1995)
 The Human Game (sammen med Pieter Bourke, 1998)
 Abwoon (sammen med Patrick Cassidy, 2003)

 Collaborations
 Duality (1998) sammen med Pieter Bourke
 Immortal Memory (2004), sammen med Patrick Cassidy
 A Thousand Roads (2005) sammen med Jeff Rona
 Ashes and Snow (2006) sammen med Patrick Cassidy
 Farscape (2008) sammen med Klaus Schulze
 Rheingold (2008) sammen med Klaus Schulze
 Dziękuję Bardzo (2009) sammen med Klaus Schulze
 Come Quietly EP (2009) sammen med Klaus Schulze
 Departum (2010) sammen med Marcello De Francisci
 The Trail of Genghis Khan (2010) sammen med Cye Wood

Eksterne henvisninger 

 Dead Can Dance
 Lisa Gerrard: Official Site
 

Sangere fra Australien
Komponister fra Australien
Musikere fra 4AD
Personer fra Melbourne
Parades (Efterklang-album)

Parades er et album fra Efterklang.

 Udgivet af: The Leaf Label og Rumraket

 Releasedato: 15. oktober 2007

Spor 

 Polygyne
 Mirador
 Him Poe Poe
 Horseback Tenors
 Mimeo
 Frida Found a Friend
 Maison de Réflexion
 Blowing Lungs Like Bubbles
 Caravan
 Illuminant
 Cutting Ice to Snow

Modtagelse 
GAFFA gav albummet fem ud af seks stjerner.

Referencer 

Album fra 2007
Efterklang-album
Under Giant Trees

Under Giant Trees er et mini-album fra Efterklang
 Udgivet af: The Leaf Label & Rumraket
 Releasedato: 2. April 2007

Spor 
 Falling Horses
 Himmelbjerget
 Hands Playing Butterfly
 Towards the Bare Hill
 JoJo

Album fra 2007
Efterklang-album
Dovrebanen

Dovrebanen er en jernbane fra Eidsvoll over Dombås til Trondheim i Norge. Den færdige strækning blev åbnet 17. september 1921, dog under dramatiske omstændigheder (se Nidareid-ulykken). Dovrebanen er en af de mest trafikerede og lønsomme banestrækninger i NSB's rutenet.

Banen betjenes i sin helhed af NSB's fjerntog mellem Oslo og Trondheim, en strækning, der ofte kaldes for Dovrebanen. Formelt er strækningen mellem Oslo og Etterstad dog en del af Hovedbanen, mens strækningen mellem Etterstad od Eidsvoll hedder Gardermobanen.

Historie 
Allerede ved anlægsstart for Hovedbanen blev der i et læserbrev i Morgenbladet lagt et forslag frem om at føre jernbanen videre gennem Gudbrandsdalen og over Dovre til Trondheim. Dette blev hurtigt forkastet som helt utænkeligt. Ved planlægningen af stambanen mellem syd og nord blev forslaget igen taget op, men også denne gang afvist som galskab.

Dovrebanen blev vedtaget bygget af Stortinget med 64 mod 58 stemmer den 9. juli 1908. I den foregående diskussion havde en omlægning af rørosbanen været på bordet, men blev forkastet til fordel for en fuld opgradering af Trondhjem-Størenbanen.

Noter 

Jernbanestrækninger i Norge
Drammenbanen

Drammenbanen (oprindelig Christiania – Drammenbanen) er en jernbanestrækning mellem Oslo og Drammen i Norge. Banen blev vedtaget bygget af Stortinget 16. juni 1869 og knyttede Drammen til den norske hovedstad da den blev åbnet 7. oktober 1872.

Banen var smalsporet, sporvidden var 1067 mm, som de fleste baner fra det 19. århundrede i Norge. Fornyelsen og opgraderingen af Drammenbanen under første verdenskrig er noget af det mest omfattende, som er udført ved jernbanen i Norge. Banen blev lagt om til normalspor (1435 mm), elektrificeret, og strækningen mellem Sandvika og Oslo V fik dobbeltspor. Drammenbanen blev åbnet som normalsporet bane 11. februar 1920. Elektrificeringen af Oslo V – Brakerøya blev fuldført 26. november 1922 som den første af de statslige baner.

I 1973 blev Lieråstunnelen åbnet og Drammenbanen lagt om mellem Asker og Brakerøya. Den 10,7 kilometer lange tunnel var landets længste, og medførte en radikal forbedring af rejsetiden.

Den gamle strækning blev beholdt mellem Asker og Gullaug, som frem til 1994 var Spikkestadlinjens endestation. I 1994 blev godstrafikken nedlagt, og banen forkortet ved Spikkestad station. Her kører nu NSB's lokaltog Spikkestad – Oslo S – Lillestrøm.

Jernbanestrækninger i Norge
Banen
Transport i Oslo
Etableret i 1872
Gardermobanen

Gardermobanen er en 64 km lang dobbeltsporet højhastighedsbane som går mellem Etterstad (i Oslo) og Eidsvoll i Norge. Togtrafikken blev sat i gang på strækningen, i august 1998, mens den nye lufthavn blev taget i brug 8. oktober samme år. Tunnelen Romeriksporten mellem Etterstad i Oslo og Lillestrøm blev ikke taget i brug før 22. oktober 1999 på grund af omfattende vandlekager og efterfølgende tætningsarbejde. Rhoca Gil blev forsøgt brugt til tætningen på en fejlagtig måde, og dette førte til lekage af miljøfarlige akrylamider.

Banen har to formål. Den første, og primære grund til at banen blev bygget, var for at tjene flyvepladsen. Da Stortinget 8. oktober 1992 vedtog at Gardermoen skulle være stedet for en ny primær lufthavn i Oslo, blev det samtidig vedtaget at tog skulle være det vigtigste transportmiddel. Banen bliver derfor brugt af Flytoget mellem Oslo og Oslo Lufthavn Gardermoen, og af tankvognstog som transporterer flybrændstof til et tankanlæg lige ved Gardermoen Station ved lufthavnen. Flytoget går i 210 km/t, næst hurtigst i Norden (efter Lahti-banen i Finland)

Det andet formål er at være et nyt dobbeltspor mellem Oslo S og Eidsvoll Station. Dette er samme strækning som betjenes af Hovedbanen. Det går meget hurtigere at bruge Gardemobanen end Hovedbanen, og banen benyttes derfor både af regionstoget til Trondheim og intercity–tog mellem Skien og Lillehammer samt egne lokaltog-ruter. Godstog som ikke skal til Gardermoen kører på Hovedbanen.

Totalt, inklusive togsæt, kostede det 10,0 milliarder norske kroner at bygge Gardermobanen. Byggeriet foregik i 5 år, fra 1994 til 1999.

Jernbanestrækninger i Norge
Etableret i 1998
Tå

Tå (latin: Digis pedis) er en legemsdel. Mennesker har ti tæer fordelt med fem på hver fod.

Danske navne
Den største tå kaldes storetåen, og den mindste kaldes for lilletåen. De tre midterste tæer har ingen danske betegnelser.

John Normann Ohrt har i børnebogen "Av, min tå! En drøm om tå-navne" (2006) foreslået betegnelserne langetå, rundtå og spidstå om de tre tæer mellem storetå og lilletå.

Reference

Eksterne henvisninger 

Bevægeapparatets anatomi
Gjøvikbanen

Gjøvikbanen er en jernbanestrækning i Norge. Strækningen hed egentlig Nordbanen og blev åbnet fra Grefsen til Røykenvik i 1900, og fra Jaren frem til Gjøvik i 1902. Længe kørte Bergenstogene på banen frem til Roa, hvor toget kørte videre på Roa-Hønefossbanen på vej mod Bergen. I dag bliver dette rutealternativ stort set kun brugt af godstog mellem Oslo og Bergen. Banen havde tre sidelinier: Røykenvikbanen (Jaren-Røykenvik), Valdresbanen (Eina-Fagernes) og Skreiabanen (Reinsvoll-Skreia). Alle er i dag nedlagt, men der køres turisttog på Valdresbanens strækning Eina-Dokka.

Eksterne henvisninger 

Jernbanestrækninger i Norge
Banen
Hypotermi

Hypotermi (græsk hypo-, under og thermia, varme) er underafkøling af kroppen således, at kropstemperaturen falder til under de normale 37° C. Ved en temperatur på 35° C, får man i en tilstand med rysteture, manglende koncentrationsevne og træthedsfornemmelse. Fortsætter kropstemperaturen med at falde, kan tilstanden være dødbringende.

Årsagen til nedkølingen er typisk, at man enten nedkøles af vand (f.eks. flygtende fra et skibshavari) eller, at man tilbringer for lang tid udendørs i forhold til sin påklædning (f.eks. i frost- snevejr eller hvis man sveder ved f.eks løb og man ikke får noget varmt tøj på). Flere sygdomme kan også bringe forstyrrelser i kroppens temperaturregulering, hvilket kan føre til hypotermi.

Se også 
 Hypertermi
 Dykkerrefleks

Eksterne henvisninger 
 SundhedsInformation.dk om hypotermi

Dykning
Kardiovaskulære sygdomme
Underafkøling

Underafkøling er flertydig:

 Underafkøling (fysik) – underafkøling af væsker.
 Hypotermi – underafkøling af kroppen.