kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jan Grarup

Jan Anders Grarup (født 2. december 1968) var fastansat fotograf på dagbladet Politiken 2003-2009, bor i Holbæk og var gift med journalist Zasha Sekjær, som han har tre børn med. Jan Grarup har rejst overalt i verden og har vundet mange, både danske og udenlandske fotopriser for sine billeder af katastrofer rundt omkring på kloden. Jan Grarup udgav i 2006 en retrospektiv bog "Shadow Land" på Politikens Forlag med et stort udvalg af hans bedste reportagebilleder fra 1989 og frem. Han holder foredrag, underviser og er på reportager for internationale magasiner. Som nyuddannet på Ekstra Bladet og 22 år gammel fik han sin første pris.

15 år gammel begyndte Jan Grarup at arbejde som freelancefotograf på Helsingør Dagblad. Efter endt uddannelse i 1991 blev han ansat på Ekstra Bladet. I 1993 flyttede Grarup til Berlin og arbejdede som freelancer for flere danske blade og aviser. Året efter vendte han tilbage til Danmark. I 2003 forlod han Ekstra Bladet og blev fastansat på Politiken frem til 2009 hvor han opsagde sit job for at blive freelance i NOOR Images.

Bøger 
 While We Bleed, BookLab 2023
 Hvor jernkorsene gror - En krigsfotografs erindringer, , Gyldendal, 2018
 And Then There Was Silence, Book Lab, 2017
 Rejser i Danmark, , 2016
 Mærket for livet - Tatoveringer blandt Livgardens soldater, , Gyldendal, 2013
 Marked for Life, 9788702159295, Gyldendal, 2013
 Lidt mere af det hele, 2010
 Shadowland, Politikens Forlag, 2006

Modtagne priser 

(Listen er ufuldstændig)

World Press Photo of the Year
 2013: Førsteplads i kategorien "Sports Features"
 2005: Andenplads i kategorien "people in the news"
 2004: Førsteplads i kategorien "daily life stories"
 2003: Andenplads i kategorien "people in the news"
 2002: Andenplads i kategorien "people in the news"
 2001: Førsteplads i kategorien "people in the news stories"
 1999: Førsteplads i kategorien "people in the news"

Årets Pressefotograf
 2008
 2004
 2000
 1994
 1991

Årets Pressefoto
 2004
 2003
 2002
 1999
 1994

Andre priser
 2013: I-SHOT-IT Førsteplads, 2nd Quarter Black and White Compeition
 2002: UNICEF Children, årets foto
 2001: UNICEF – Children, årets foto
 2000: FUJI – News, årets fotograf
 1998: FUJI. årets fotograf
 1993: FUJI – News, årets fotograf

Se også 
 Krigsfotografen - film om Jan Grarup

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Jan Grarups shop med signerede billeder og indrammede værker: www.MadebyGrarup.com
 Nogle af Jan Grarups billeder http://jangrarup.photoshelter.com/
 Hjemmeside for "And Then There Was Silence" projektet (2017) http://www.andthentherewassilence.com
 Anmeldelse af "Shadowland" i Jyllands-Posten https://jyllands-posten.dk/premium/kultur/anmeldelser/litteratur/article4292524.ece
 Jan Grarup portfolio og bio på NOOR Images http://www.noorimages.com/index.php?id=jangrarup 

Fotografer fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Jan Michaelsen

Jan Munk Michaelsen (født 28. november 1970 i Nantes i Frankrig) er en tidligere dansk fodboldspiller og -træner.

Han har spillet for Svendborg fB, Vanløse, HIK, AB, Panathinaikos og HamKam. Med Panathinaikos spillede han også i Champions League.

Han har spillet 19 landskampe og scoret 1 mål for Danmark, 170 kampe for AB og 100 for Panathinaikos.

Fra januar 2009 var Jan Michaelsen træner for FCK's 2. divisionshold, fra sæsonen 09/10 som cheftræner for FCK's U17-hold. i 2012 tiltrådte han som træner for Danmarks U/17-landshold.

Jan Michalsens far var afdøde tidligere fodboldspiller Allan Michaelsen.

Titler og hæder 
Michaelsen spillede i de sekundære rækker, indtil han som 25 - årig fik en deltidskontrakt med daværende superligaklub AB. <ref name="rejs">En rejsende i fodbold"</ref> Her var han med til at vinde DBU's pokalturnering i 1999, og i 2000 blev han valgt som Årets pokalfighter i en finale, som AB dog tabte.. I 2001 blev han solgt til Panathinaikos, hvor han spillede på holdet, der både blev græske mestre og pokalvindere i 2004. Han var i den danske trup ved VM-slutrunden i 2002, hvor han dog ikke fik spilletid..
 Referencer 

 Litteratur 
 Artikler 
 Niels Idskov:En rejsende i fodbold''. Dagbaldet m.fl. weekend, 20. januar 2018, s. 2-3

Eksterne henvisninger 
 
 Profil på dbu.dk 

Fodboldspillere fra Danmark
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Fodboldspillere fra Akademisk Boldklub
Fodboldspillere fra Panathinaikos
Fodboldspillere fra Ham-Kam
Fodboldspillere fra Svendborg fB
Fodboldlandsholdsspillere fra Danmark
Personer fra Nantes
Søndag (flertydig)

Søndag henviser til flere artikler

 Søndag - den 7. ugedag
 Søndag (tv-program) - tv-program fra Danmarks Radio
 Søndag (ugeblad) - ugeblad der udkommer hver mandag i Danmark
 Søndag (film) - dansk kortfilm fra 2012 instrueret af Kasper Dahl Andersen
Søndag (ugeblad)

SØNDAG er et dansk ugeblad, der trods navnet udkommer hver mandag. Tidligere navne: Søndags B.T. og Søndags-B.T.

SØNDAG udkommer hver uge i et oplag på 78.147. Bladet henvender sig til voksne kvinder og har 386.000 læsere. Indholdet er primært store portrætter med kendte kvinder, krydsord, madopskrifter, sundhed, boligartikler, mode, skønhed og meget mere. Bladet udgives af Aller Media.

Ugebladet udkom første gang i 1921 som et weekend-tillæg til B.T. Da Det Berlingske Officin solgte bladet i 1989, skiftede bladet navn til Ugemagasinet Søndag. Senere ændredes navnet igen til Ugebladet SØNDAG, og i starten af 2006 gennemgik bladet en stor forandring i bladets layout, og navnet ændredes til det nuværende.

Bladets slogan er: SØNDAG – køb det mandag.

Christina Bølling er SØNDAGs chefredaktør.

Eksterne henvisninger 
 Ugebladet Søndags hjemmeside

Kilder 

Tidsskrifter fra Danmark
Aller Media
Etableret i 1921
Gangkhar Puensum

Gangkhar Puensum er det højeste bjerg i Bhutan og det højeste ubestegne bjerg i verden med en højde på 7.570 meter og en primærfaktor på over 2.990 meter. Efter der i Bhutan blev åbnet for bjergbestigning i 1983 har der været fire ekspeditioner, der uden held har forsøgt at bestige toppen i 1985 og 1986. Dog har der i 1998 været et hold, der med held har besteget en bitop i nærheden fra Tibet-siden.

Gangkhar Puensum, der betyder "De tre søskendebjerge", fik første gang målt sin højde i 1922, men kort over området er ikke særligt præcise, og bjerget optræder med forskellige placeringer og med forskelligt angivne højder. Faktisk var det første bjergbestigningshold på grund af upræcise kort overhovedet ikke i stand til at lokalisere bjerget.

Bogen om den britiske ekspedition fra 1986 opgiver bjergets højde til 24.770 feet (7.550 m) og hævder, at hele Ganghkar Puensum ligger inden for Bhutans grænser, men hele den nærtliggende Kula Kangri ligger i Tibet. Kula Kangri på 7.554 meter er et selvstændigt bjerg 30 km mod nordøst, og det blev første gang besteget i 1986. På kort figurerer det som hørende enten til Bhutan eller Tibet.

Siden 1994 er bestigning af bjerge i Bhutan på over 6.000 meter blevet forbudt af respekt for den lokale religion, og fra 2003 er bjergbestigning blevet total forbudt i landet. Gangkhar Puensum kan derfor beholde sin status som det højeste ubestegne bjerg i et stykke tid endnu; skulle der være højere bjerge i verden, der ikke er bestegne, er de højst sandsynligt blot bitoppe og ikke selvstændige bjerge.

I 1998 fik en japansk ekspedition tilladelse fra det kinesiske bjergbestigningsselskab til at bestige bjerget, men tilladelsen blev tilbagetrukket på grund af et politisk problem med Bhutan. I stedet startede holdet i 1999 fra Tibet og fik held til at nå bitoppen Liankang Kangri (også kendt som Gangkhar Puensum Nord) på 7.535 meter. I modsætning til, hvad de fleste kort viser, beretter ekspeditionen, at denne top ligger i Tibet, og at grænsen mellem Tibet og Bhutan går tværs over selve toppen af Gangkhar Puensum, der beskrives som "den højeste top i Bhutan" på 7.570 meter. Højden understøttes af japanske kilder, der igen er baseret på kinesiske kilder. Bjerget er ikke blevet opmålt af Bhutan.

Referencer og eksterne links 
 Steven K. Berry: "The Thunder Dragon King: A Mountaineering Expedition to Bhutan" (1988)
 Nirvana Expeditions : Billede af bjerget
 Tin-Tin Trekking Kort over det nordøstlige Bhutan, herunder Gangkhar Puensum]
 Den japanske 1999 ekspeditions rapport (på engelsk)

Bjerge i Asien
Himalaya
Bhutan
Lene Johansen

Lene Johansen (født 28. juni 1962) er en dansk journalist og tv-vært, uddannet fra Danmarks Journalisthøjskole i 1988.

I 1993 kom hun til Danmarks Radio og har været vært på TV-avisen, Temalørdag på DR2, samt på Nyhedsmagasinet, Profilen og Søndagsmagasinet på DR1. 

Lene Johansen var sidst vært på nyhedsprogrammet Deadline 17.00 på DR2, men valgte at forlade DR i september 2010.

Hun underviser på Den journalistiske Efteruddannelse sammen med journalisten Palle Steffensen i et kursus som er målrettet mod professionelle tv-værter, der mangler inspiration og vejledning.

Lene Johansen har tidligere været gift med journalisten Philip Sampson, som hun har et barn med, men er i dag gift med Jørgen Ramskov, der er tidligere direktør for Radio24syv,

Hun afløste Frederikke Ingemann for DR Dagen.

Filmografi 
 Dagens Donna (1990)
 Nynne (2005)

Eksterne henvisninger 
 

Studieværter fra Danmark
Journalister fra Danmark
Ansatte i DR
Millennium Stadium

Millennium Stadium (walisisk: Stadiwm y Mileniwm), fra 2016 tillige Principality Stadium (walisisk: Stadiwm Principality), er et fodbold- og rugbystadion beliggende i Wales' hovedstad Cardiff.

Stadionet har fået fem stjerner af UEFA, hvilket blandt andet betyder, at det opfylder kravene til at være vært for finalen i UEFA Europa League. Det er desuden hjemsted for Wales' fodbold- og rugbylandshold.

Da Wembley Stadium blev renoveret, var stadionet hjemsted for seks finaler i FA Cup.

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside

Etableret i 1999
Fodboldstadioner i Wales
Cardiff
Idrætsanlæg anvendt under sommer-OL 2012
Royal Stage Hillerød

Royal Stage (tidligere FrederiksborgCentret) er et sports-, messe- og konferencecenter beliggende i Hillerød. Centret benyttes desuden til teaterforestillinger og koncerter. Arenaen har en kapacitet på 3.017 siddepladser. 

Royal Stage er Nordsjællands største kursus- og konferencecenter og har 50 ansatte, 14 mødelokaler, festsale, restaurant og café, tre sports- og udstillingshaller, svømmehal, badmintonhal, tennishal, bordtennishal, kampsportshal, fysioterapi og træningscenter samt store udendørs sports- og grønne arealer.

Der er tit koncerter og teaterforestillinger i centret. Mastodonterne er en af de teatergrupper, der ofte laver teaterforestillinger.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Royal Stages hjemmeside

Teatre i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Hillerød
Tivolis Koncertsal

Tivolis Koncertsal ligger i hjertet af Tivoli og blev oprindeligt opført i 1902 i maurisk stil ved Richard Bergmann og Tivoli-direktør Knud Arne Petersen. I 1944, under tyskernes besættelse af Danmark, blev den sprængt i luften som en hævnaktion mod den danske modstandsbevægelse.

Den nuværende udgave af koncertsalen blev bygget 1954-1956 efter tegninger af Frits Schlegel og Hans Hansen. I 2005 blev koncertsalen moderniseret og publikumsområderne i tilknytning til salen kraftigt udvidet, bl.a. med en foyer i glas (Rotunden). Inde i salen er der tilføjet en orkestergrav og farverne i salen er ført tilbage de oprindelige. Under koncertsalen ligger endnu en foyer, Akvariefoyeren, med Europas længste saltvandsakvarium. Til gengæld blev koncertsalens originale indgangsparti mod Tietgensgade revet ned, hvorved kunstneren Mogens Zielers store mosaik Musik-dyr gik tabt.

Eurovision Song Contest 1964 blev afholdt i Tivolis Koncertsal.

Eksterne henvisninger 

 Koncertsalen – tivoli.dk

Københavnske seværdigheder
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i København
Indre By (København)
Koncertsale i Danmark
Koncertsal
Etableret i 1902
Ophørt i 1944
Etableret i 1956
Pernille Rahbek

Pernille Rahbek (født 1977) er en dansk Tv-vært på tv-kanalen DK4.

Pernille Rahbek gik ind i mediebranchen, da hun som ung kom i kontakt med nogle kamerafolk på en lokal tv-station i København. Hun har været medvært på Radiostationen The Voice på deres morgenprogram. Hun har også forfattet en række artikler i diverse magasiner og blade. Hun har været freelance skribent på Berlingske Tidende, Femina og Vi Unge og blev i 2002 fastansat på modemagasinet Costume. Pernille Rahbek har ingen formel uddannelse som journalist og betegner sig selv som autodidakt.

I september 2002 kom hendes første bog på gaden: 10 ting kvinder hader hos mænd.

Har i 2005 og 2006 været vært på tv-programmerne "Rahbecco" og "Fjernsyn for frøk'ner" på DK4. Indholdet var primært emner som mode, mad, strikketøj, yoga, skønhed og blomster.

Privat 
Hun blev i august 2004 gift med den 27 år ældre tv-vært Reimer Bo Christensen. De blev skilt i 2010.
Sammen har de 2 børn. Reimer Bo har yderligere to børn fra et tidligere ægteskab.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Faglitterære forfattere fra Danmark
Tv-værter fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Holbæk Bold- og Idrætsforening

Holbæk Bold- og Idrætsforening (HB&I, Holbæk B&I) er en dansk sportsforening med fokus på fodbold. Klubben har i alt 800 medlemmer. Fodboldsafdelingens førstehold spiller i Danmarksserien for herrer. Klubbens ungdomsspillere spiller i blå trøjer, hvide shorts og sokker.

Historie 
I 1900 begyndte medlemmerne af Holbæk Roklub at dyrke fodbold som vintertræning uden for ro-sæsonen, hvilket førte til skabelsen af Holbæk Idrætsforening 23. maj samme år. Skabelsen af klubben kom baggrund af, at flere i lokalsamfundet fik interesse for fodbold, og samtidig kunne man skabe en klub hvori cricket også kunne spilles. Efter intern uro i forbindelse med at have vundet det sjællandske mesterskab i 1924, startede en gruppe af spillerne en ny klub, Holbæk Boldklub den 12. maj 1925.

Holbæk B&I 
Klubben blev stiftet i den 4. august 1931 ved en sammenlægning af Holbæk Idrætsforening og Holbæk Boldklub.

Holbæk B&I spillede i den bedste række i fire sæsoner fra 1974 til 1977 under den succesfulde træner Bosse Håkansson I 1975 nåede klubben sin første pokalfinale, men tabte 0-1 til Vejle. Samme år var klubben meget tæt på at blive dansk mester, da Holbæk B&I lå på førstepladsen med to runder igen. Køge BK tog dog guldet på sidste spilledag takket være en bedre målscore.
I 1976 nåede Holbæk B&I atter pokalfinalen, men tabte igen. Denne gang til Esbjerg fB.

Den 1. juli 2008, lavede Holbæk B&I et overbygningshold ved navn Nordvest FC, hvor 1.+2. holdet samt U-21, U-19, U-17 spiller i lilla trøjer m hvide ærmer og hvide shorts samt hvide strømper hjemme, og sorte trøjer, sorte shorts og strømper ude. Overbygningen blev nedlagt i 2014, hvorefter førsteholdet igen vendte tilbage til Holbæk B&I-navnet.

Kendte spillere 
 Susanne Augustesen
 Christian Poulsen
 Nicolai Stokholm
 Gilberto Macena
 Clement Kafwafwa
 Jørgen Jørgensen
 Niels Tune
 Benno Larsen
 Søren Lindsted
 Johannes Edvaldsson

Europæisk deltagelse

UEFA Europa League / UEFA Cup

Eksterne kilder/henvisninger 
 www.hbi.dk - Holbæk B&I's officielle hjemmeside
 www.holbaek.fodboldarkiv.dk - omfattende historisk arkiv

Noter 

Fodboldklubber under DBU Sjælland
Sportsklubber i Danmark
Bold- og Idrætsforening
Præfekt (kostskole)

En præfekt er en elev på en kostskole, der har valgt eller er blevet valgt til at være en slags opsynsmand med en vis myndighed, men også pligter, i forhold de andre elever.

Titler
Præfekt

En præfekt (af latin: praefectus, "foresat") kan være flere ting:
 Præfekt (myndighed) – øverste myndighed i et præfektur.
 Præfekt (religiøs titel)
 Prætorianerpræfekt eller prætoriansk præfekt – embede i Romerriget, oprindeligt leder af Prætorianergarden
 Præfekt (kostskole) – elev på kostskole med særlige pligter.
Duke Nukem (flertydig)

Duke Nukem omhandler flere emner.
 Duke Nukem – Hovedpersonen i computerspilserien af samme navn.
 Duke Nukem (computerspil) – Det første spil i samme serie.
 Duke Nukem (Captain Planet) – En figur fra Captain Planet and the Planeteers.
Moonraker

Moonraker er en britisk actionfilm fra 1979. Filmen er den 11. i EON Productions serie om den hemmelige agent James Bond, der blev skabt af Ian Fleming. Producenterne havde egentligt tænkt sig at optage For Your Eyes Only, men efter at science fiction-filmen Star Wars Episode IV: Et nyt håb havde haft stor succes i 1977, valgte de at tage fat i Flemings roman Moonraker først. Bortset fra navnet på skurken og et par småting har filmen dog ingen lighed med sit litterære forlæg.

På grund af høje skatter blev en stor del af produktionen flyttet til Frankrig, hvor man lagde beslag på tre af landets største filmstudioer i Épinay og Boulogne-Billancourt. For eksempel blev det indre af rumstationen filmet hos Épinay Studios, mens det venetianske glasmuseum blev filmet hos Boulogne Studios. Til Drax' palæ benyttedes Château de Vaux-le-Vicomte til eksteriøret og den store salon, mens resten af interiøret blev filmet på Château de Guermantes. Andre scener blev optaget i London, Paris, Venedig, Californien, Florida og Rio de Janeiro.

Den britiske-franske produktion skete i henhold til en traktat, men for at opfylde den måtte der franske medvirkende til. Michael Lonsdale blev derfor valgt til at spille skurken Drax, mens Corinne Cléry fik rollen som Corinne Dufour. Lois Chiles fik rollen som Holly Goodhead, efter at hun tilfældigvis var kommet til at sidde ved siden af instruktøren Lewis Gilbert på et fly. Richard Kiel gentog sin rolle som den høje håndlanger Jaws fra The Spy Who Loved Me. Som partner fik han den lave Blanche Ravalec. Producenterne var godt nok usikre på, hvordan publikum ville reagere på højdeforskellen, men de accepterede det, efter at Kiel fortalte dem, at hans rigtige kone var lige så lav. Blandt Drax udvalgte ses Lois Maxwells 22-årige datter Melinda Maxwell.

Plot 

Rumfærgen Moonraker bliver kapret, og MI6 mistænker producenten Hugo Drax for at være involveret. Bond sættes på sagen, men Drax's folk gør, hvad de kan for at stoppe ham. Det forhindrer dog ikke Bond og CIA-agenten Holly Goodhead i at optage jagten via Californien, Venedig, Rio de Janeiro og Amazonfloden til det endelige opgør i selve verdensrummet.

Crew 
 Producent: Albert R. Broccoli
 Manuskript: Christopher Wood
 Instruktør: Lewis Gilbert

Medvirkende 
 Roger Moore – James Bond
 Michael Lonsdale – Hugo Drax
 Lois Chiles – Dr. Holly Goodhead
 Richard Kiel – Jaws
 Corrine Clery – Corrine Dufour
 Toshiro Suga – Chang
 Walter Gotell – General Gogol
 Geoffrey Keen – Frederick Gray
 Bernard Lee – M
 Desmond Llewelyn – Q
 Lois Maxwell – Miss Moneypenny

Bogen 
Da filmens manuskript afveg så meget fra Flemings roman gav Eon Productions manuskriptforfatteren Christopher Wood lov til at skrive en ny roman baseret på manuskriptet. Den blev kaldt for James Bond and Moonraker for at undgå forveksling med Flemings roman. Den blev udgivet i 1979 ligesom filmen. Wood havde i øvrigt i forvejen skrevet James Bond, The Spy Who Loved Me baseret på den foregående film i serien, The Spy Who Loved Me.

Eksterne henvisninger

Noter 

James Bond-film
Britiske film fra 1979
Actionfilm fra Storbritannien
Engelsksprogede film
Paula Larrain

Paula Gabriela Larrain Bjørn (født Paula Gabriela Alvarez Larrain 29. januar 1970 i Valparaíso, Chile) er en dansk journalist.

Baggrund 
Paula Larrain kom som fireårig til Danmark med sine forældre, der var politiske flygtninge fra Chile året efter kuppet mod Salvador Allende i 1973.

Hun blev student fra Esbjerg Statsskole i 1988 og journalist fra Danmarks Journalisthøjskole i 1994.
Hun havde haft overvejelse om at læse astronomi og fysik på Københavns Universitet.

Larrain har siden 2008 boet sammen med advokat Frederik Bjørn, med hvem hun har en søn. De blev gift i 2015. Forinden har hun været gift to gange: første gang med sin daværende kollega, journalisten Morten Løkkegaard, med hvem hun har en søn, og siden med Mads Holger.

Karriere inden for journalistik og kommunikation 
Hendes første journalistiske job var på Esbjerg Ugeavis, hvor hun blev ansat allerede som 18-årig. Hun valgte dog at tage den formelle uddannelse i Århus, hvor hun blev optaget i 1990. Undervejs var hun i praktik på TV-Avisen og på Mellemfolkeligt Samvirkes blad Kontakt. Efter endt uddannelse blev hun ansat som udenrigsmedarbejder på Radioavisen i DR, og hun blev siden udenrigsjournalist på Berlingske Tidende, hvor hun var ansat i syv år – hendes sidste funktion dér var som ledende redaktionssekretær på Berlingske Søndag. Hun vendte tilbage til DR som vært på DR Morgen i 2001 og kom siden på TV Avisens aftenudsendelser, hvor hun i det sidste år var studievært på udsendelsen kl. 21. I DR var hun ud over at være TV Avis-vært også vært for programmet Året der gik og var medlem af ekspertpanelet i P3-programmet Mads og Monopolet. Hun forlod DR i juni 2007 for at blive selvstændig.
Mindre end et år efter blev hun ansat i Danmarks Rederiforening som kampagneleder for Det Blå Danmarks rekrutteringsindsats.

I 2018 kom Larrain tilbage til DR med P1-radioprogrammet De højere magter om "danskeres erfaringer med tro og åndelighed". Her er hun vært sammen med Anders Laugesen.
Parret vandt KLF, Kirke & Mediers kvartalsbuket i april 2018.

Politiske karriere 
Ved folketingsvalget 2007 var hun opstillet som kandidat for De Konservative i Indre Bykredsen. Hun fik 2.230 personlige stemmer, men blev dog ikke valgt ind.
I 2009 blev hun opstillet igen denne gang i Hillerødkredsen. I slutningen af 2009 valgte hun dog at sige definitivt farvel til en karriere som politiker.

Forfatterskab 
Larrain har skrevet flere bøger.
Den selvbiografiske I morgen skal vi hjem udgav Lindhardt og Ringhof i 2003,
og i 2008 udkom hendes humoristiske medieroman, Uden for citat, på forlaget Rosinante.
Hun har tillige været medforfatter til "Politik og Jura" om Ole Espersen 2004 og medforfatter til "Det Glade Hjerte Lever Længst" (Lindhardt og Ringhof 2007).

Derudover har hun fungeret som klummeskribent på Ekstra Bladet
og har skrevet bloggen Lige lovlig for Journalisten.dk.

Noter 

Journalister fra Danmark
Tv-værter fra Danmark
Tidligere folketingskandidater fra Det Konservative Folkeparti
Ansatte i DR
Journalister ved Berlingske
Personer fra Valparaíso
Victoria and Albert Museum

Victoria and Albert Museum (ofte forkortet som V&A) ligger på hjørnet af Cromwell Gardens og Exhibition Road i South Kensington, vest London, England. Det er specialiseret i anvendt og dekorativ kunst. Det har verdens største samling af dekorativ kunst, og den permanente samling indeholder 2,27 millioner genstande.

Museet blev etableret i 1852 som South Kensington Museum, efter succesen ved Verdensudstillingen i 1851. Museets første direktør var Sir Henry Cole, en utilitarist og medarrangør af verdensudstillingen. Han skaffede nogle af genstandene fra udstillingen. Oprindelig omfattede museet både kunst og videnskab og var designet til at inspirere gæsterne med eksempler på hvad der kunne opnås indenfor de to felter. Man mente på den tid at dette ville hjælpe til at forbedre indstillingen hos forbrugerne, producenterne og designerne som ville skabe en god cirkel som ville være til gavn for kulturen, og økonomien. 

I 1913 blev den videnskabelige samling skilt fra og kom til at udgøre kernen i det nyetablerede Science Museum. Siden da har museet bibeholdt sin rolle med en af verdens fineste samlinger af dekorativ kunst.

Referencer

Litteratur

Eksterne henvisninger 

 Official website
 Website with image of Spiral
 BBC story on axing of Spiral extension
 Royal Engineers Museum  Royal Engineers and the South Kensington Museum
 V&A Flickr group

Museer i London
Kunstmuseer i London
Museer etableret i 1852
Paul Breitner

Paul Breitner (født 5. september 1951) er en tidligere tysk fodboldspiller, der i perioden 1971-1982 spillede 48 landskampe og scorede 10 mål. På klubplan spillede han i flere omgange for Bayern München samt for Eintracht Braunschweig i en kortere periode. Han var tillige knyttet til den spanske storklub Real Madrid i en række år.

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Borussia Mönchengladbach
Fodboldspillere fra FC Bayern München
Fodboldspillere fra Real Madrid CF
Verdensmestre i fodbold
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1974
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1982