kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas Funder

Thomas Funder (20. juni 1804 i Aarhus – 21. juli 1860 sammesteds) var en dansk fabrikant og politiker.

Karriere 
Han var søn af tobaksfabrikant Peter Funder og Karen født Rindom og dimitteredes 1821 fra Katedralskolen der, tog 1826 juridisk embedseksamen og trådte ind i faderens forretning, Den Funderske Tobaksfabrik. 1834 valgtes han til stænderdeputeret for Jyllands 2. købstaddistrikt og genvalgtes 1841. Han var kongevalgt medlem af Den Grundlovgivende Rigsforsamling 1848. I december 1849 valgtes han til medlem af Rigsdagens Landsting (sad indtil 1853). Som stænderdeputeret spillede han en fremragende rolle, havde sæde i en række udvalg og hyldede som politiker konservativ-liberale anskuelser, hvorfor han ikke ganske kunne sympatisere med den demokratiske retning, som den indre konstitutionelle udvikling tog. Han beklædte desuden flere tillidshverv, idet han var borgerrepræsentant, rådmand og meddirektør for Aarhus Spare- og Laanekasse. Han blev 1840 ejer af hovedgården Astrup ved Skive. 1840 fik han titel af kancelliråd. Funder døde 21. juli 1860 i Aarhus.

Ægteskaber 
Funder var to gange gift: 1. gang 14. oktober 1829 i Vor Frue Kirke med Vilhelmine Apolline Louise Bidsted (5. juli 1804 i Gentofte – 28. november 1832 i Aarhus); 2. gang 1834 med søsteren Henriette Juditte Bidsted (døbt 22. juni 1801 i Gentofte – 5. september 1868 i Aarhus), begge døtre af byfoged i Frederiksted Thomas Albertin Bidsted (1747-1826) og Johanne Margrete født Boesen (1770-1844).

Han er begravet i Aarhus.

Gengivelser 
Thomas Funder er gengivet i et portrætmaleri af David Monies 1845, litograferet 1862 af I.W. Tegner & Kittendorff (Det Kongelige Bibliotek). Litograferet 1844 af Em. Bærentzen & Co. efter tegning af L.A. Smith på gruppebilledet Danske Folkerepræsentanter i Viborg.

Kilder 

 
 Frederik Barfod, Dansk Rigsdagskalender, I, 199.

Jurister fra Danmark
Fabrikanter fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Medlemmer af Aarhus Byråd
Stænderdeputerede fra Nørrejylland
Medlemmer af Den Grundlovgivende Rigsforsamling
Landstingsmedlemmer i 1840'erne
Landstingsmedlemmer i 1850'erne
Personer fra Aarhus
Bankdirektører fra Danmark
Rådmænd i Aarhus
Kancelliråder fra Danmark
Studenter fra Aarhus Katedralskole
Mount Erebus

Mount Erebus er den næsthøjeste vulkan på Antarktis (efter Mount Sidley) og den sydligste vulkan på jorden. Det er den sjette højeste enkeltstående bjerg på en ø. På toppen er vulkanen 3.794 moh.. Den ligger på øen Ross Island, hvor der også findes tre inaktive vulkaner f.eks. Mount Terror. Mount Erebus er en del af Ildringen, der indeholder over 160 aktive vulkaner.

Vulkanen var aktiv siden 1972. I umiddelbar nærhed ligger et vulkan-observatorie, der drives af New Mexico Teknologiske Institut.

Opdagelse 
Erebus blev opdaget den 27. januar 1841 af polarforskeren Sir James Clark Ross, der opkaldte den (og den nærliggende Mount Terror) efter sine to skibe, Erebus og Terror. Vulkanen var da i udbrud.

Bjergbestigning 
Erebus blev første gang besteget i 1908 af deltagere i Sir Ernest Shackletons rejseselskab:
professor Edgeworth David, sir Douglas Mawson, dr. Alister Mackay, Jameson Adams, dr. Eric Marshall og Phillip Brocklehurst (som ikke nåede til toppen).
Den første gang det blev besteget af en solo-klatrer og første gang om vinteren var i marts 1985 af den engelske bjergbestiger Roger Mear, der var med i Robert Swans ekspidition "In the Footsteps of Scott". D. 19.-20. januar 1991 besteg Charles J. Blackmer bjerget på omkring sytten timer ved hjælp af en snescooter. Blackmer var en jernarbejder, der havde arbejdet på McMurdo Station] og på Sydpolen i mange år.

Robotundersøgelse 1992 
I 1992 blev indersiden af vulkanen undersøgt af Dante I, som er en ottebenet fasttøjret robotudforsker. Dante var designet til at tage gasprøver fra magmasøen i bunden af vulkankrateret. Desværre nåede robotten aldrig bunden af vulkanen, men alligevel vurderes ekspeditionen at være en succes for datalogi og robotteknologi.

Geologi og vulkanologi

Flyulykken 28. november 1979 
Air New Zealand Flight 901 var en skemalagt sightseeing-tur fra Auckland Lufthavn, New Zealand over Antarktis med et planlagt stop i Christchurch Airport, før den vendte tilbage til Auckland. Servicen, som blev varetaget af Air New Zealand, var en turistservice med det formål at vise Antarktis. Ruten blev fløjet med McDonnell Douglas DC-10-30-fly og begyndte i februar 1977. Flyet styrtede ind i Mount Erebus under et vejrfænomen kaldet whiteout den 28. november 1979. Alle 257 passagerer omkom. Når sneen smelter i den antarktiske sommer, kan vragrester ses fra luften.

Se også 
Air New Zealand Flight 901 (engelsk)

Fodnoter 

Vulkaner
Bjerge i Antarktis
Danish Records

Danish Records er et københavnsk pladeselskab grundlagt i 2011. Danish Records står pt. for to udgivelser. Heriblandt Magenta Skycodes Relief. 

Pladeselskabets første danske signing,  Overmoon, udgav deres første single  Magic i løbet af 2012 som led i bandets debutalbum sat til udgivelse i 2013.

Ekstern henvisning 

Officiel hjemmeside 
Pladeselskaber fra Danmark
Joseba Eskubi

Joseba Eskubi er bildende kunstner, født I 1967 og arbejder i Bilbao, Spanien med maleri og skulptur. Joseba Eskubi har studeret kunst ved Faculty of Fine Arts of the Basque Country og underviser nu på Faculty of Fine Arts of the Basque Country (Leioa campus).

Joseba Eskubi maler bløde og amorfe organiske former i et univers af nedbrydning og hans billeder fremstår surrealistiske, mørke og ofte mystisk foruroligende. Hans billeder er mange gange en enkelt organisk figur malet i et dystert perspektiv som i et mørkt landskab eller som i havets dystre dyb. Hans arbejder er udført med blandede teknikker (oliemaling, acryl, plasticine, fotografi m.m.)

Nogle Udstillinger 

"NIGHT ON EARTH", Collegium Hungaricum, Berlin 2015
"GRAND OPENING", Artdocks Gallery, Bremen 2014
delicARTessen 13, Esther Montoriol Gallery, Barcelona 2014
"ENCAPSULADOS", Casa Sostoa, Málaga 2014
KONTVENTPUNTZERO 2014, Silenci abans de Bach, Cal Rosa (Cataluña)
PULSE MIAMI, Mirus Gallery, Miami 2013
“NOT NOW”, Galerie Wolfsen, Aalborg, Denmark 2013
ART COPENHAGEN, Galerie Wolfsen, 2013
“DREAMTIME: NEW SURREALISM”, Mirus Gallery, San Francisco 2013
PINTA Art Show, Galería Paula Alonso, London 2013
“IN TRANCE”, Schafhof, European House of Art, Freising 2013
“VIEKZUVIEL”, Galerie Baum Auf Dem Hügel, Berlin 2013
“SMALL WORLDS”, Galerie im Park, Bremen 2013
“DINA A33” , Louis 21 Gallery, Palma de Mallorca 2013
“VERFHOND´S 2013 INTERNATIONAL PAINTING SHOW”, Brouwersgracht 151, Amsterdam 2013
Galerie im Park, Bremen 2013
Galeria Paula Alonso, Madrid 2013
Louis 21 Gallery. Palma Mallorca 2013
Insomnia, Sala Rekalde, Bilbao 2012-2013
Galería Alegría, Barcelona 2012
Jamete Gallery, Cuenca 2010
Epelde & Mardaras Gallery, Bilbao 2008
Muelle 27 Gallery , Madrid 2005
Bilkin Gallery , Bilbao 2002
 2001 Desparadisoa, Städtische Galerie im Butentor, Bremen / Academia de España, Roma
 1997 La Brocha Gallery , Bilbao.
 1994 Aula de Cultura de la BBK, Elcano, Bilbao.
 1993 Casa de Cultura de Muskiz.
 1992 La Fundición Gallery , Bilbao.

Joseba Eskubi har deltaget i gruppeudstillinger siden 1987 i Spanien, Portugal, Italien, Tyskland, USA og Danmark. I Danmark har han udstillet på NOT NOW juni 2013, Galeri Wolfsen, Ålborg, Art Herning 25-27 januar 2013 hos Galerie Wolfsen og på "High On Lowbrow" Galerie Wolfsen, Ålborg, 3-24 november 2012.

Eksterne links 

Joseba Eskubi homepage
Joseba Eskubi på Supersonic, 2014 
Joseba Eskubi på Collater.al, 2014
Joseba Eskubi på Empty Kingdom, 2013 
Joseba Eskubi på Patternbank, 2012 
 Joseba Eskubi på Facebook
 Joseba Eskubis fotostream på flickr.com
 Joseba Eskubi hos Escape Into Life
 Joseba Eskubi hos Saatchi Online
 Joseba Eskubi hos Juxtapoz
 Joseba Eskubi hos Portfotolio
 http://teorificios.com/arteficios/joseba-eskubi/ 
 http://the22blog.com/tag/eskubi/

Malere fra Spanien
Potemkintrappen

Potemkintrappen (, ), er en stor trappe i havneområdet i Odessa i Ukraine. Den er den officielle indgang fra havet til byen. Den forbinder havneterminalen via Primorskijboulevard med byens centrum.

Trappen hed Primorskijtrappen frem til 1955, hvor den blev omdøbt til Potemkintrappen, 

Trappen blev designet som en optisk illusion. En nedadgående person ser kun platformene, da trinene er skjult oppefra, mens en opadgående person kun kan se trinene, da platformene er skjulte nedefra. En anden illusion skaber et falsk perspektiv, da trappen er bredere ved bunden end ved toppen. Ser man op ad trappen, synes den længere end den er, og ser man ned ad trappen, synes den kortere end den er.

Oprindelig bestod trappen af 200 trin, men som tiden er gået, er havnen blevet udvidet flere gange, og i dag ses kun 192 trin.

Langs sydøstsiden af trappen går en 120 meter lang kabelbane, bygget i 1902, som med en 2 minutters kørsel forbinder toppen ved Hertug Richelieu-statuen (), et andet af Odessas jærtegn, ned til Primorska-gaden og Cabotage-havnen.

Historie 

Odessa ligger på et højt steppeplateau, og det var nødvendigt for byens udvikling med direkte adgang til havet. Før trappen blev bygget, var snoede stier og trætrapper eneste adgang ned til Sortehavet. I 1837 blev det besluttet at bygge en "storslået trappe", der var tegnet af Avraam I. Melnikov. Opgaven med opsyn gik til en engelsk ingeniør ved navn John Upton. Upton var flygtet fra Storbritannien, mens han var løsladt mod kaution i en sag om dokumentfalsk.

Grå-grøn sandsten fra Trieste (dengang østrigsk område) blev leveret med skibe og bygget i 1837-1841. Trappen kostede 800.000 rubler at bygge.

Trappen blev verdenskendt efter en scene i Sergej Eisensteins stumfilm Panserkrydseren Potemkin, hvor kosakker under et oprør anstiftet af matroserne på Potemkin i 1905 slagter Odessa-borgere på trappen, og en herreløs barnevogn med et spædbarn i bumper ned af trapperne, mens kuglerne fyger omkring den.

Billeder

Eksterne henvisninger

 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Odessa
Etableret i 1841
Trapper
Giottino

Giottino (1324-1357) egentlig Giotto di Maestro Stefano, virkede vist fra begyndelsen af 1350’erne til slutningen af 1370’erne, var 1369 i Sankt Lukasgildet i Firenze og arbejdede samme år som en af de ledende malere i Vatikanet. Giottino, der også går under navnet "Mesteren for Sylvester-Freskerne" efter scenerne fra Sylvesters og den hellige Konstantins legende i Kapel Bardi i Firenzes Santa Croce, skal bl.a. have udført Nikolaus-Freskerne, Marias Kroning med videre i Assisis underkirke, Madonna i Santa Chiara i Assissi, Kristi Fødsel og Korsfæstelsen i Kapel Strozzi, Santa Maria Novella, Firenze. Giottino hører til gruppen — vanskelig at rede ud fra hinanden — af Giotto-efterfølgere. Efter Osvald Siréns undersøgelser i 1917 skulle Giottino måske kunne identificeres med Stefano Fiorentino. Han går i sin store mesters spor, men er også sienesisk påvirket, stille og dæmpet i sit udtryk, med fin følelse for rumvirkning der kan ses i Sylvesterbillederne.

Litteratur 
 Osvald Sirén, Giottino, Leipzig, 1908

Kilde 
 

Malere fra Italien
Personer fra middelalderen

Italienere i 1300-tallet
Fairey Swordfish

Swordfish (med øgenavnet Stringbag; indkøbsnet) var et hangarskibsbaseret britisk biplan, bygget af Fairey-flyfabrikken.

Royal Air Force havde fået monopol på britisk militærflyvning. Det udmøntede sig bl.a. i at man negligerede hangarskibsfly betragtelig. Fairey Swordfish var forældet allerede da det fløj første gang i 1934, men Royal Navy måtte tage til takke med flyet. Den lave flyvehastighed havde dog flere fordele. Det var nemmere at lande på et gyngende hangarskib, torpedoer skulle kastes ved lav fart, og fjendens skytter var ikke vant til at skyde efter så langsomme fly.

Fairey Swordfish blev anvendt til rekognoscering, og havde tre besætningsmedlemmer; pilot, navigatør og radiotelegrafist/agterskytte. Torpedomissioner blev fløjet uden navigatøren. Ved Slaget ved Taranto d. 12. november 1940 sænkede 21 Swordfish-fly et italiensk slagskib, og beskadigede to mere. Den tyske Kriegsmarines store enheder kunne ikke sejle ind Middelhavet, og Vichy-Frankrig havde mistet slagskibe ved angrebet ved Mers-el-Kébir i juli 1940. Det stækkede aksemagternes flådestyrke i Middelhavet kraftigt.
Den 26. maj 1941 i Slaget i Danmarksstrædet torpederede Swordfish-fly det topmoderne tyske slagskib Bismarck, så det mistede styreevnen. Derefter kunne de britiske slagskibe sænke Bismarck.

Fairey Swordfish blev også brugt til at finde og nedkæmpe tyske ubåde. Flyene blev bl.a. brugt fra eskortehangarskibe og anvendte dybdebomber. Fairey Swordfish klarede sig ikke så godt mod fjender med hangarskibe, ved angrebet i det Indiske ocean i april 1942 nedskød japanerne Swordfish-fly ved Ceylon.

Udvikling 
Efterfølgeren Fairey Albacore havde problemer med Bristol Taurus-motoren, og levede ikke op til forventningerne. Royal Navy måtte derfor fortsætte med Swordfishen resten af krigen. Swordfish Mk II fik forstærket vingerne, så den kunne affyre otte tretommers RP-3-raketter mod skibsfart. Swordfish Mk III havde en ASV-radar (Air-to-Surface Vessel) mellem de faste understelsben.

Kilder 

 

Hangarskibsfly
Royal Navy
Fly fra 2. verdenskrig
Biplaner
Militærfly fra Storbritannien
1-motors propelfly
Tour of Beijing

Tour of Beijing var et kinesiske etapecykelløb der kørtes i og omkring landets hovedstad Beijing. Den første udgave fandt sted i oktober 2011, som det næstesidste løb på UCI World Tour 2011, den sidste udgave fandt sted i 2014.

Løbet var et partnerskab mellem det internationale forbund UCI og bystyret i Beijing, og gjaldt perioden fra 2011 til 2014. Den praktiske arrangør var franske ASO, og løbet var en del af UCI World Tour. 

Tyskeren Tony Martin vandt de to første udgaver af løbet. Belgieren Philippe Gilbert vandt den sidste udgave af løbet.

Vindere

Eksterne henvisninger 
 Tour of Beijings officielle hjemmeside 

 
Etableret i 2011
Springer Science+Business Media

Springer Science+Business Media (tidligere: Springer-Verlag) er et tysk forlag, som kan føre sin historie tilbage til 1842, hvor den tyske boghandler Julius Springer åbnede egen boghandel i Berlin og samtidtigt startede en mindre forlagsvirksomhed. Forlaget voksede hurtigt til at blive Tysklands mest betydningsfulde forlag for videnskabelig litteratur, med publikationer af høj kvalitet, både hvad angår det faglige indhold og hvad angår kvalitet i det redaktionelle arbejde.

I dag har Springer-Verlag status som et af de førende internationale forlag for udgivelsen af videnskabelig litteratur og har kontorer i alle verdensdele.

Kilder 
 Springer-Verlag

Forlag fra Tyskland
Etableret i 1842
Running Up That Hill

"Running Up at Hill" er en sang af den engelske singer-songwriter Kate Bush. Det var den første single fra hendes album Hounds of Love, udgivet i Storbritannien 5. august 1985. Det var hendes første 12" single. Det var den mest succesfulde af Bushs 1980'er udgivelser; den kom ind i Storbritanniens hitliste som nr. 9 og toppede til sidst som nr. 3, hendes næsthøjeste på en hitliste. 

Singlen havde også en indvirkning i USA, hvor den gav Bush sin første hitlistehit dér siden 1978, hvor den nåede top 30, og var fremtrædende inden for Dance Charts. Bush optrådte også med sangen med David Gilmour fra Pink Floyd på Secret Policeman Third Ball. Sangens titel på Hounds of Love og alle efterfølgende udgivelser var "Running Up that Hill (A Deal with God)."

B-siden af 7" singlen indeholder Bushs sang "Under the Ivy". 12 tommer singlen indeholder en udvidet remix og en instrumental version af "Running op at Hill", samt "Under Ivy".

Sangen har været rost af kritikerne. I en retrospektiv undersøgelse af det indre, skrev Allmusic journalist Amy Hanson: "Altid dygtig til følelser og smukt i stand til at manipulere selv den mest bitre hjerte, sjældent har Bush skrevet sådan en brutalt ærlig, smerteligt sensuel sang".

Sangen rangeret som #22 om Rate Your Music's Top Singles of All Time list.

Sangen blev brugt som det vigtigste tema melodi for BBC 1s børne-drama-serie Running Scared fra 1986. 

De første 17 sekunder af sangen blev senere brugt i sangen Midnight City af bandet M83

Sangen blev brugt i sæson 4 af Netflix-serien Stranger Things i 2022 og opnåede derefter fornyet succes.

Referencer 

Kate Bush-sange
Singler fra 1985
Tom-Jelte Slagter

Tom-Jelte Slagter (født 1. juli 1989 i Groningen) er en tidligere hollansk professionel cykelrytter.

Han fik sin første professionelle kontrakt i 2011, da han blev tilknyttet hjemlandets hold . Forinden havde han i ét år været tilknyttet holdets kontinentalhold.

I 2013 kørte han for Rabobanks efterfølger, , og vandt i januar en af karrierens hidtid største sejr, da Slagter vandt 3. etape, ungdomskonkurrencen og det samlede klassement i World Tour løbet Tour Down Under.

Udvalgte resultater 

2010
1'  Hollandsk U23-mester i linjeløb
1' 2. etape Circuit des Ardennes
1' Hel van Voerendaal
1' Skandis GP
4' Tour de l'Avenir
2012
5' Grand Prix Cycliste de Québec
6' Tour of Oman 2012
30' Giro d'Italia
2013
1'  Tour Down Under
1' 3. etape
1'  Ungdomskonkurrencen
2014
1' 4. etape, Paris–Nice

Eksterne henvisninger

Referencer 

Mandlige cykelryttere fra Nederlandene
Personer fra Groningen
Maurice Karkoff

Maurice Ingvar Karkoff (født 17. marts 1927 i Stockholm, død 20. januar 2013 samme sted) var en svensk klassisk komponist af bl.a. symfonier og kammermusik. Han var far til komponisten Ingvar Karkoff.

Karkoff valgtes som medlem af Föreningen svenska tonsättare 1954.

I 2006 tildeltes Karkoff den store komponistpris af Christ Johnson Musikprisfondet "for et halvt århundrede langt komponistgerning omfattende mange store orkesterværker af konsekvent højt kunstnerisk niveau".

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
Musikforlagets biografi over Karkoff  
Oversigt over Karkoffs værker  
 

Personer fra Stockholm
Komponister fra Sverige
Svenskere i 1900-tallet
Bruno Soriano

Bruno Soriano Llidó (født 12. juni 1984) i Artana, Spanien) er en professionel spansk fodboldspiller, der i øjeblikket spiller for Villarreal CF.

Bruno har spillet hele sin professionelle karriere i Villarreal, og er således en del af klubbens egen "cantera". Han fik sin debut 1 oktober 2006 i en ligakamp mod Real Mallorca, mens han stadig var en del af b-truppen. I 2007 blev han rykket permanent op på Villarreals 1. hold og har siden været en vigtig brik på den defensive midtbane. 

Bruno har (pr. april 2018) spillet 10 kampe for Spaniens landshold.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Spanien
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2016
Fodboldspillere fra Villarreal CF
Takashi Miyazawa

Takashi Miyazawa (født 27. februar 1978 i Nagano) er en japansk professionel cykelrytter, der fik sin første professionelle kontrakt i 2003, da han blev tilknyttet Team Bridgestone Anchor. Siden januar 2014 har han været på kontrakt med det italienske hold Vini Fantini-Nippo.

Ved Sommer-OL 2008 i Beijing blev Miyazawa nummer 86 ved linjeløbet.

Resultater 

2006
 1' Tour de Okinawa
 1' 4. etape Tour of Siam
 1' 2. etape Tour de Hokkaido
 5' Flèche Hesbignonne
 7' Japan Cup
2007
 1' Asian Road Race Championships
 1' Tour de Okinawa
 1' 1. etape Tour of Japan
 2' Ronde van Overijssel
 2' Circuito de Getxo
 3' Japanske mesterskaber
 6' Vuelta Ciclista a León
 6' Tro-Bro Léon
 8' Grand Prix de Rennes
 9' Châteauroux Classic
 10' Japan Cup
2008
 1'  Tour de Hokkaido
 3' Asian Road Race Championships
 3' Tour de Taiwan
 6' Grand Prix de Rennes
 86' Sommer-OL 2008
2009
 1'  Tour de Hokkaido
1' 1. etape (TTT) & 5
 2' Japanske mesterskaber
 4' Circuito de Getxo
 10' Châteauroux Classic
2010
 1'  Japanske mesterskaber
 1' Kumamoto International Road Race
 1' 2. etape Vuelta Ciclista a León
 2' Asian Road Race Championships
 2'  Asian Games
 2' Tour de Kumano
1' Prolog (ITT)
 4' Tour de Taiwan
1' 3. & 4. etape
 6' Japan Cup
 7' Tour de Okinawa
2011
 1' Izegem Koerse
 5' Paris-Brussels
 6' GP Nobili Rubinetterie
2012
 5' Tour de Picardie

Eksterne henvisninger 

 

Mandlige cykelryttere fra Japan
Personer fra Nagano
Cykelryttere ved sommer-OL 2008
Obbolaön

Obbolaön er en 	23,71 kvadratkilometer stor ø i Umeälven, ved dens udløb i havet. Øen ligger i Umeå kommun, et stykke syd for byen Umeå i Västerbottens län i Sverige.

Øen er cirka 10 kilometer lang (fra nord til syd) og godt 3 kilometer bred på det bredeste sted. Øen deler Umeälven i to dele hvor den løber ud i havet. Øst for øen ligger den 1–3 kilometer brede Österfjärden, mod vest ligger den betydeligt smalere Västerfjärden. Syd for øen ligger Bottenviken. Mod nord grænser den til den yderst smalle del af Västerfjärden som kallas Storrinneln.

På øens østlige side ligger byen Obbola, med godt 2.000 indbyggere. Den forbindes nordud med Umeå via E12, som fra Obbola fortsætter mod øst via Obbolabron og Holmsundsbron til Holmsund og Umeå havn.

Øen er hovedsagelig dækket af nåleskov. Ud over industribyen Obbola er bebyggelsen på øen hovedsageligt fritidshuse, samt et antal landbrugsejendomme.

Eksterne kilder og henvisninger

Umeå kommun
Øer i Sverige
Étienne Fumars

Étienne Fumars (22. oktober 1743 nær Marseille – 30. november 1806 i København) var en fransk digter og professor ved Kiels og Københavns Universitet.

Han blev født i en flække i nærheden af Marseille den 22. oktober 1743. Efter at have studeret hos oratoriefædrene i Paris sluttede han venskab med en kreds digtere (Imbert, Dorat, Lemierre og flere) og blev indført i den berømte Marquise du Deffands litterære salon. Han blev lærer i generalløjtnant, grev de Graves hus og senere hos Marquis de Vérac. Da denne blev udnævnt til gesandt i København, fulgte Fumars med. 

I 1778 blev han professor extraordinarius i Kiel og i 1783 i København. Han ægtede en datter af den reformerte præst P.P. Eyraud, Marie Henriette (død 1816). Som fransk digter var han bange for at lære fremmede sprog og lærte da heller ikke dansk. Han døde pludselig på gaden 30. november 1806 i København, hvor han synes at have haft mange venner, da der i en kort tid tegnede sig 500 subskribenter på hans digte, som man besluttede at samle. 1807 udkom i Paris Fables et poésies diverses par Fumars. Samlingen begynder med en "Notice historique sur Fumars". Hans datter blev gift med J.V. Neergaard.

Kilder 

 
 Rasmus Nyerup, Lit. Lex.
 Clément, Notice sur l’église réform. française de Copenhague.
 Den ovennævnte "Notice".

Digtere fra Frankrig
Ansatte ved Kiels Universitet
Ansatte ved Københavns Universitet
Franskmænd i 1700-tallet
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet