kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bodil Steen

Bodil Jørri Steen (f. Jensen 14. januar 1923 i København, død 10. januar 1979 på Frederiksberg) var en dansk skuespiller.

Bodil Steen blev først og fremmest kendt som revy- og lystspilskuespiller, der med sin karakteristiske sangstemme gjorde mange revyviser landskendte.

I Køge lå restauranten Bodil Steen, der var udsmykket med fotos og plakater fra Steens karriere.

Karriere 
Allerede som 16-årig debuterede hun som danser i Helsingør Revyen. Straks herefter blev hun elev på Apollo Teatret. I 1947 fik hun et stort gennembrud, da hun sang i Fifferrevyen Striber på Strøget den senere meget kendte sang Den er så sød, når den først kommer frem (en lille blå elefant med snabel).

Hun optrådte bl.a. på ABC Teatret i 1949 og kom til Cirkusrevyen i 1950. Fra 1951 var hun med i Apollorevyen og op gennem 1950'erne var hun primadonna i Helsingør Revyen og optrådte på Det ny Scala. Her dannede hun bl.a. par med Marguerite Viby, og de to optrådte f.eks. 407 gange som de to gamle tanter i Arsenik og gamle kniplinger. På Alléscenen viste Steen også sit talent som karakterskuespiller i En duft af honning og Gidslet.

Hun debuterede som filmskuespiller i 1939 i I dag begynder livet, og det blev efterfølgende til en lang række film.

I midten af 1960'erne måtte Bodil Steen trappe sin karriere ned på grund af nervesammenbrud og sygdom.

Ægteskaber 
Hun var gift/samlevende med:
 Knud Børge Andersen, prokurist, søn af grosserer Georg Andersen, gift 10. april 1941 i Jesuskirken
Jørgen Vilhelm Hoppe, grosserer, gift 14. december 1942 på Frederiksberg Rådhus.
Erik Otto Schack Hærskjold, trælasthandler
Knud Pheiffer, revyforfatter
Stig Lommer, revydirektør
Preben Mahrt, skuespiller
Hans Bruun Brenaa, balletdanser og -instruktør, gift 26. august 1953 i Tikøb Kirke
Sven Borre, redaktør på Ekstrabladet, gift i Frankrig
Ole Bram, regissør
 Nico, blikkenslager, regissør, filmproducer og Steens manager

Med Ole Bram fik hun sønnen Bo.

Filmografi 
 I dag begynder livet – 1939
 Tror du jeg er født i går? – 1941
 Når katten er ude – 1947
 Det hændte i København – 1949
 Op og ned langs kysten – 1950
 Vores lille by – 1954
 Hendes store aften – 1954
 I kongens klær – 1954
 Min datter Nelly – 1955
 Det var på Rundetårn – 1955
 Taxa K-1640 Efterlyses – 1956
 Hvad vil De ha'? – 1956
 Lån mig din kone – 1957
 Pigen og vandpytten – 1958
 Det lille hotel – 1958
 Rikki og mændene – 1962
 Det tossede paradis – 1962
 Han, hun, Dirch og Dario – 1962
 Pigen og pressefotografen – 1963
 Slottet – 1964
 Pigen og millionæren – 1965
 Sytten – 1965
 Mor bag rattet – 1965
 Soyas tagsten – 1965
 Dyden går amok – 1966
 Min kones ferie – 1967
 Lille spejl – 1978

Bibliografi 
 Mine 10 "ægtemænd" og mig – 1967

Eksterne henvisninger 
 
 

Skuespillere fra Danmark
Personer fra København
Springmus

Springmus (Dipodidae) er en familie af gnavere med omkring 50 arter fordelt på 16 slægter. De fleste arter har forlængede bagben, lang hale og bevæger sig hoppende. Springmusene er udbredt fra Centraleuropa og Nordafrika over de tempererede og tørre dele af Asien til Kina. Enkelte arter findes desuden i Nordamerika.

Udseende 
Længden af krop og hoved ligger mellem 4 og 26 centimeter. Dertil kommer halen, der altid er længere end krop og hoved. Grundet dyrenes nataktivitet er øjne og ører store.

Levevis 
De gemmer sig om dagen i tæt vegetation eller underjordiske gange. Om natten går de op for at finde føde, der består af bær, frø og insekter. Nogle arter af springmus kan springe op til 3 meter. De fleste arter går i dvale i en del af året, hvor de lever af deres fedtreserver.

Dansk art 
En enkelt repræsentant for familien findes i Danmark:
 Birkemus (Sicista betulina)

Ekserne henvisninger 

 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Dipodidae

Gnavere
C4-plante

C4-planter er planter, hvor det første produkt af fotosyntesen er en organisk syre, oxaleddikesyre, der indeholder 4 kulstofatomer. Det står i modsætning til de almindelige planter (C3-planter), der danner et stof med 3 kulstofatomer. CO2 bliver brugt til at skabe syren, som derpå bliver oplagret i bladets celler. Senere bliver den atter nedbrudt, sådan at der findes en CO2-kilde inden i bladet.

C4-metoden er en tilpasning til et miljø med høj lysintensitet og perioder med vandmangel. Den findes især hos planter fra ørkener og subtropiske egne. Oxaleddikesyren dannes, når lysintensiteten og temperaturen er høj, og når spalteåbningerne er åbne, sådan at der er fri adgang til CO2. Når der opstår vandmangel og spalteåbningerne lukkes, sætter omdannelsen af oxaleddikkesyren til CO2 planten i stand til at fortsætte en normal C3-fotosyntese. Da hvert eneste CO2molekyle skal gennemgå to kemiske processer, kræver C4-metoden mere energi end den gængse C3-metode. C3-planterne bruger 18 enheder ATP, når der skal skabes et molekyle glukose, mens C4-planter bruger 30 enheder ATP. Men da de tropiske og subtropiske planter mister mere end halvdelen af deres udbytte fra fotosyntesen på grund af fotorespiration, må C4-metoden ses som en tilpasning, der gør det muligt at nedsætte dette tab.

C4-planter findes i mange grupper af tropiske græsser (f.eks. i Sukkerrør og Majs) og halvgræsser, men også i nogle tokimbladede arter. Flere af de kendte præriegræsser er C4-planter, som trives bedst i højsommeren med vandunderskud. Flere familier (f.eks. Amaranth-familien, Vortemælk-familien og Elme-familien) rummer både C3- og C4-arter, og det betyder sandsynligvis, at C4-fotosyntese er opstået forholdsvis sent og uafhængigt indenfor forskellige plantegrupper.

Udviklingen og fordelene ved C4-metoden 
C4-planter har en konkurrencemæssig fordel i forhold til planter, som anvender den mere almindelige C3-metode under en eller flere af disse betingelser; tørke, høje temperaturer og begrænset nitrogen eller carbondioxid. C4-metoden har været under udvikling ved mindst 18 uafhængige tilfælde i forskellige plantegrupper, så C4-metoden er med den viden vi har i dag udtryk for konvergent udvikling. Planter som anvender C4-stofskiftet omfatter bl.a. sukkerrør, majs. C4-planter opstod under æraen Kænozoikum og blev først almindelig under den Miocæne tidsperiode. I dag udgør C4-planter omkring 5% af jordens planters biomasse og 1% af jordens kendte plantearter. C4-plantearterne er koncentreret i troperne.

Se også 
 CAM-plante

Plantetyper
 
Fotosyntese
Botanik
Kænozoikum
HMS Hood

HMS Hood var en britisk slagkrydser i mellemkrigstiden og den første del af 2. verdenskrig. Hood blev sænket af det tyske slagskib Bismarck i slaget i Danmarksstrædet nordvest for Island d. 24. maj 1941.

Skibet var opkaldt efter Samuel Hood, en admiral fra det 18. århundrede.

Bygningen af Hood blev beordret 7. april 1916 og påbegyndt 1. september 1916. Efter tabet af 4 slagkrydsere i søslaget ved Jylland (31. maj-1. juni 1916) blev der ændret i skibets design. Man indså dog, at der stadig var begrænsninger i designet, hvorfor arbejdet på hendes søsterskibe blev indstillet i midten af 1917 og Hood er derfor det eneste færdiggjorte skib af den klasse. Skibet blev dog ikke færdigt før i 1920 og fik derfor ikke nogen indflydelse på 1. verdenskrig.

I mellemkrigstiden var Hood verdens største krigsskib, og fordi mange briter havde stor veneration for flåden, var det meget kendt. Derfor brugte det også megen tid på diverse PR-aktiviteter. I denne periode var skibet bl.a. udstationeret i Middelhavet indtil det i 1939 måtte tilbage til Storbritannien til en gennemgang. Grundet udviklingen i maritim krigsførelse kunne skibet på dette tidspunkt ikke følge med den teknologiske udvikling. Det var meningen at skibet i 1941 skulle gennemgå en opgradering for at rette op på dette. På grund af 2. verdenskrigs udbrud i september 1939 skete dette dog aldrig og hun blev i aktiv tjeneste uden disse opgraderinger. 

Fra starten af 2. verdenskrig blev Hood sat til at patruljere omkring Island og Færøerne, hvor det kom i kamp med det tyske slagskib Bismarck der forsøgte at bryde ud i Atlanten. Under denne konfrontation blev Hood sænket. Af de 1.418 ombordværende blev kun 3 mænd reddet. Nogle briter kaldte senere tabet af Hood det største chok, de havde fået under krigen.

Hood, HMS
Sult (film)

Sult (svensk titel: Svält) er en sort-hvid dramafilm fra 1966 instrueret af Henning Carlsen. Filmen er baseret på romanen af samme navn, skrevet af den norske nobelprisvindende forfatter Knut Hamsun.

Handling 

Pontus (Per Oscarsson), en ung og ludfattig forfatterspire, prøver at opretholde livet i den norske hovedstad Kristiania i 1890. Han har ikke råd til mad eller til at blive i sit lejede værelse, men han giver samtidig sine sidste penge til en hjemløs, fordi har forsøger at opretholde sin selvrespekt. Dette er dog kun et spil, som omgivelserne og i virkeligheden heller ikke han selv tror på. For at få lidt penge, pantsætter han sine ejendele, men til sidst kan han ikke engang få penge for sine briller eller et slidt tæppe.

Pontus søger også arbejde, blandt andet uden held hos en købmand. Da han får antaget en artikel hos en avis, giver han igen straks pengene væk. På sine vandringer gennem byen ser han en ung, smuk kvinde (Gunnel Lindblom), som han forelsker sig i. Han er så heldig at blive budt på besøg hos kvinden, hvilket er et lyspunkt i hans bedrøvelige tilværelse.

Medvirkende 

 Per Oscarsson - Pontus
 Gunnel Lindblom - Ylajali
 Birgitte Federspiel - Ylaialis søster
 Sigrid Horne-Rasmussen - pensionatsværtinde
 Knud Rex - pensionatværtindes mand
 Lars Tvinde - pensionatværtindes mand
 Osvald Helmuth - pantelåner
 Hans W. Petersen - købmand
 Henki Kolstad - redaktør
 Wilfred Breistrand - "Jomfruen"
 Wilhelm Lund - redaktionssekretær
 Ola B. Johannessen - journalist
 Lars Nordrum - "Hertugen"
 Roy Björnstad - Konstantin
 Sverre Hansen - maler
 Leif Enger - oberst Schinkel
 Egil Hjorth-Jensen - gammel mand i park
 Per Theodor Haugen - ekspedient
 Pål Skjønberg - politibetjent
 Frimann Falck Clausen - politibetjent
 Else Heiberg - værtinde
 Veslemøy Haslund - servitrice
 Bjarne Andersen - mand på bænk
 Toralf Sandø - mand i port
 Per Gjersøe - mand i port
 Lise Fjeldstad - ung pige
 Carsten Byhring - kusk
 Rolf Sand - kaptajn
 Carl Ottosen - sømand
 Kåre Wichlund

Tilblivelse 
Sult er den allerførste samproduktion mellem alle tre skandinaviske lande. Filmen blev indspillet i efteråret 1965 i Norge. Dens indendørsscener blev filmet i Nordisk Films studier på Jar uden for Oslo, mens udendørsscenerne blev filmet on location i slumkvarterer i Oslos gamle bydel. For at sikre, at hovedpersonen Pontus havde et autentisk udseende, blev skuespilleren Per Oscarsson sat på sultekur op til optagelserne.

Modtagelse 
Filmen var med i konkurrencen ved Filmfestivalen i Cannes, og Per Oscarsson modtog prisen som bedste skuespiller i den forbindelse. Sult modtog Bodilprisen for bedste danske film i 1967, og Oscarsson fik ligeledes prisen for bedste hovedrolle. Oscarsson modtog endvidere den svenske Guldbagge-pris samt de amerikanske filmkritikeres pris (NSFC).

I 2006 blev filmen indvalgt i Kulturkanonen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Dramafilm fra Danmark
Danske film fra 1966
Film baseret på værker af Knut Hamsun
Film instrueret af Henning Carlsen
Kulturkanonen
Bodilprisen for bedste danske film
Dramafilm fra Norge
Svenske film fra 1966
Film fra Danmark (administrationskategori)
Tre små piger

Tre små piger er en dansk film fra 1966, instrueret af Ebbe Langberg efter manuskript af Susanne Palsbo. Filmen, der er et musikalsk lystspil, er baseret på operetten Drei arme kleine Mädels med libretto af Hermann Feiner og Bruno Hardt-Warden samt Walter Kollos musik.

Medvirkende 
Med i filmen er blandt andet:
Poul Bundgaard - Grev Rambow
Ove Sprogøe - Biebitz Von Biebitz
Susse Wold - Beate
Malene Schwartz - Marie 
Daimi Gentle - Annette
Bodil Udsen - Fru Munke
Karl Stegger - Skomagermester Knuse
Paul Hagen - Tjener Wendolin
Maria Garland - Enkeærkehertuginde
Birger Jensen - Hertug Wilhelm
Jørgen Kiil - Frands
Jesper Langberg - Andreas
Christoffer Bro - Adam
Ole Søltoft - Skomagerdrengen Gottlieb

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1966
Min kones ferie

Min kones ferie er en dansk film fra 1967.
Manuskript Finn Henriksen og Erik Pouplier.
Instruktion John Hilbard.
Blandt de medvirkende kan nævnes:

Axel Strøbye
Ghita Nørby
Ove Sprogøe
Malene Schwartz
Poul Bundgaard
Bodil Steen
Dario Campeotto
Kirsten Walther
Bjørn Puggaard-Müller
Jeanne Darville
Sejr Volmer-Sørensen
Kirsten Passer
Valsø Holm
Lise Thomsen
Henry Nielsen

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1967
Mariboes Skole

Mariboes Skole i København blev oprettet af Carl Mariboe 1. juli 1833 under navnet Mariboes Realskole. Skolen holdt først til i Boldhusgade, men i 1838 flyttede den til nybyggeri i Store Kongensgade. Samme år blev der oprettet en forberedelsesklasse til Den kongelige militære Højskole, og i årene efter oprettedes lignende klasser med henblik på Landkadetakademiet og Søkadetakademiet – den sidste blev Holger Drachmann en overgang sat i.

I 1868 blev det muligt at tage studentereksamen fra skolen, der derefter også omtales som Mariboes Latin- og Realskole. 14. marts 1885 kunne skolen indvie en ny bygning, men blev nedlagt 1899.

Kendte studenter fra Mariboes Skole 
 Ehrenreich Christopher Ludvig Koefoed
 C.C. Lose
 Carl Ludvig Løvenskiold
 1868: Louis E. Wulff
 1870: C.F.S. Ernst, Kristian Erslev, Leopold Meyer
 1871: Marcus Rubin
 1872: Emil Meyer
 1873: Holger Mygind
 1876: Salomon Levysohn
 1877: Charles Kjerulf
 1878: Christian Helweg-Larsen, Karl Mantzius
 1879: Karl Meyer
 1880: Max Melchior
 1881: Valdemar Henriques
 1884: Sophus Claussen
 1889: Adolf Langsted
 1891: Jon Munch-Petersen
1892: Thorkil Fussing
 1893: Vilhelm Wanscher
1894: P.V. Bigler, Albert Helweg-Larsen, Louis Levy
 1895: Jeppe Aakjær
 1896: Knud Jorck

Ekstern henvisning 
 Mariboes Skole på Danske litteraturpriser.dk

Uddannelsesinstitutioner i København
Etableret i 1833
Ophørt i 1899
Nedlagte gymnasier i Danmark
Magisterkonferens

Magisterkonferens var en akademisk grad i Danmark og Norge mellem kandidat-graderne og de traditionelle doktorgrader (bl.a. dr.phil.). Den giver indehaveren ret til at kalde sig mag.art. (forkortelse for den latinske betegnelse magister artium,  (de frie) kunsters lærer), hvis graden er i humaniora, mag.scient., hvis den er i naturvidenskab og (kun i Danmark) mag.scient.soc., hvis den er i sociologi. Ofte bruges betegnelsen magister dog. I 1978 blev magisterkonferensen nedlagt ved de naturvidenskabelige fag, og i 2007 fulgte de humanistiske fag trop.

Den består ud over indholdet i kandidat-graden bl.a. af en udvidelse af specialet. Graden blev indført i Danmark i 1848 som supplement til de eksisterende embedseksamener. Uddannelsen sigtede mod, at kandidaten skulle blive beskæftiget med videnskabeligt arbejde. Undertiden blev magistergraden opnået i fortsættelse af at have opnået kandidatgraden i samme fag.

I dag gennemfører forskningsinteresserede som regel i stedet en ph.d.-uddannelse som overbygning på en kandidatuddannelse.

Graden mag.art. (humaniora/samfundsvidenskab) eksisterede i Norge fra 1921 til 1990erne. Mag.scient. (naturvidenskab) eksisterede i Norge fra 1921 til 1977. I Norge var magistergraden en 7–8-årig grad, hvor arbejdet med den videnskabelige afhandling normalt tog mindst 3 år.

Titler
Videregående uddannelser i Danmark
Gary Gygax

Ernest Gary Gygax (27. juli 1938 – 4. marts 2008) var mest kendt som forfatteren til Dungeons & Dragons, som blev skabt sammen med Dave Arneson og udgivet sammen med Don Kaye i 1974 med firmaet TSR.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fantasyforfattere fra USA
Spildesignere
Leg

Leg er en fællesbetegnelse for underholdende aktivitet, som kan udføres af både mennesker og dyr. At lege er en aktivitet der ofte udføres af flere personer. For det meste bliver udtrykket brugt om børns aktiviteter. Når de leger kan legen have det mål at optræne motorikken, samt at lære om sig selv og omverdenen. Leg kan indgå som en vigtig del af pædagogik og uddannelse. 

Lege kan deles op i 5 hovedkategorier:
 Rollebaserede lege: Børns mere eller mindre spontane leg, hvor de indtager bestemte roller. Det sker igennem rollelege, som f.eks. cowboy og indianere, far, mor og børn eller købmand. Disse kan ses som forberedelse til den voksne verden. En stor del af indholdet i rollebaserede lege (eller rollelege) er forhandlingen om legens indhold og udvikling. 
 Regelstyrede lege: Denne omfatter gemmelege som tagfat, boldspil, rundbold, fodbold, samt mange selskabslege. Fælles for de regelstyrede lege er at de har faste regler, som ikke er til konstant forhandling. Se evt. spil. Selskabslege hører under denne kategori, og er lege for voksne, der leges til festlige begivenheder. Eksempler på kendte selskabslege er seddel under tallerken.
 Konstruktionslege: Bygge huler og sæbekassebiler, eksperimentere med materialer, lege med samlesæt, sproglege. 
 Fysisk betonede udfordringer: gynge, klatre i træer, snurre rundt, tumle. Disse lege betegnes ofte som udendørslege.
 Samle: finde, sortere, bytte og opbevare (sten, glansbilleder, frimærker, hjemmesider)

Referencer 

 
Børn
Adfærd
Boldspil

Et boldspil er et spil, hvor man benytter en bold af en art, det være sig et rundt eller sfærisk formet objekt, en puck eller lignende.

Boldspil kan deles op i kategorierne kaosspil og net, slag og træfspil.

Boldspil er en fællesbetegnelse for lege eller spil hvor man bruger en bold. F.eks. undervandsrugby, fodbold, håndbold, rundbold, etc.

Se også 
 Sportsgren

Referencer

Eksterne henvisninger 

Legedatabasen.dk
Kapillær

Kapillærer (latin capillaris, "hår") eller hårkar er fine blodkar, der ikke er tykkere end et hår, dvs. mellem 0,1 og 0,01 mm i diameter. 

Der løber kapillærer langs alle cellerne i en krop, og det er fra kapillærerne at næringsstoffer og ilt kommer over i cellerne, og kuldioxid kommer fra cellerne over i blodet.

I planter findes ligeledes kapillærer: det er de kanaler gennem hvilke vandet vandrer fra rødderne til bladene. Vandet vandrer op ved hjælp af kapillærkræfterne.

I byggeri bruger man begrebet kapillarbrydende lag om et bygningslag, der skal forhindre opstigende fugt.

Kredsløbets anatomi
Fysiologi
Histologi
Vedbend-torskemund

 
Vedbend-Torskemund (Cymbalaria muralis) er en 15-70 cm lang, krybende urt, der vokser på mure og stengærde. Efter bestøvning vokser den bort fra lyset.

Beskrivelse 
Vedbend-Torskemund er en flerårig, urteagtig plante med en klatrende, krybende eller hængende vækst. Stænglerne er kun let forgrenede, de er runde i tværsnit og lysebrune til lyst rødbrune. Bladene er spredtstillede, nyreformede eller hjerteformede og håndlappede med 5-7 helrandede lapper. Oversiden er græsgrøn og helt hårløs, mens undersiden er rødlig og ligeledes hårløs.

Blomstringen foregår i juni-september, hvor man finder blomsterne enkeltvis på korte stilke fra bladhjørnerne. De er 5-tallige og uregelmæssige med blegviolette kronblade og en gul plet på underlæben. Frugterne er kapsler med mange frø.

Rodsystemet er dybtgående og består af en kraftig hovedrod og mange, trævlede siderødder.
Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,10 x 0,70 m (10 x 70 cm/år). Målene kan bruges til beregning af planteafstande i fx haver.

Voksested 

Artens oprindelige udbredelsesområde var bjergene i Norditalien og på det nordlige Balkan. Den blev indført til andre europæiske lande som læge- og prydplante og er nu vidt udbredt over det meste af Europa og resten af verden. Den er knyttet til halvskyggede og fugtigt-varme klippe- og murrevner, gerne med et højt kalkindhold.

Arten er dominerende på murene i byen Krosno Odrzańskie i Polen, hvor den vokser sammen med bl.a. Alm. Hyld, Taks, Døvnælde, Ensidig Klokke, Gaffel-Vortemælk, Gærde-Snerle, Kirtel-Dueurt, Marts-Viol, Murrude, Rank Surkløver, Rundfinnet radeløv, Rød Stenurt, Rød Svingel, Skov-Stilkaks og Svaleurt

Vokser bort fra lyset 
Denne art har en usædvanlig måde at formere sig på. Den blomsterbærende stængel er først positivt fototropisk, dvs. at den vokser hen mod lyset. Efter bestøvning bliver den negativt fototropisk, sådan at den vokser bort fra lyset. Det medfører, at frøene bliver skubbet ind i mørke revner på de klippevægge, hvor den vokser, og hvor det er mere sandsynligt, at frøplanterne kan spire og vokse.

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Violette blomster
Haveplanter
Flerårige urter
Når enden er go'

Når enden er go' er en dansk film fra 1964.
Manuskript Ole Boje.
Instruktion Sven Methling jun.
Blandt de medvirkende kan nævnes:

Ebbe Langberg
Ove Sprogøe
Judy Gringer
Birgitte Reimer
Buster Larsen
Ingolf David
Mogens Brandt
Jessie Lauring
Bjørn Spiro
Kirsten Passer
Bent Vejlby
Bjørn Puggaard-Müller
Hardy Rafn

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1964
Film instrueret af Sven Methling
Filippinsk (sprog)

Filippinsk er nationalsproget på Filippinerne. Der tales over 80 vidt forskellige sprog eller dialekter, som er baseret på sproget tagalog, som tales i og omkring hovedstaden Manila. Af andre store befolknings- og sproggrupper kan nævnes ilocano som tales i og omkring Ilocos regionen og cebuano som tales i og omkring Cebu. I skolen lærer børnene engelsk fra børnehaveklasseniveau og mange mennesker kan tale og forstå meget engelsk. Engelsk er stadig det foretrukne sprog indenfor handel og politik, og i skoler og på videregående uddannelser undervises der på og i filippino og engelsk. Det vil sige, at et skolebarn som ikke vokser op i Manila regionen, først og fremmest skal lære sit lokale sprog eksempelvis cebuano. Dernæst skal det for at kunne følge undervisningen i skolen lære både engelsk og nationalsproget filipino.

Se også 
 Cebuano
 Tagalog
 Waray

Austronesiske sprog
Filippiske sprog
Tagalog (befolkningsgruppe)

Tagalog er navnet på den befolkningsgruppe, der fortrinsvis stammer fra Filippinernes hovedstad Manila og omegn, og også deres sprog, som er stort set det samme som pilipino (også kaldet filipino). Engelsk og tagalog er de officielle sprog på Filippinerne.

Historie 
Ordet tagalog stammer fra tagá-ilog, fra tagá som betyder "indfødte" og ilog betyder "flod". Således betyder det "flodens beboerne." Der er ingen bevarede skriftlige eksempler på Tagalog fra før de spanske opdagelsesrejsendes ankomst i det 16. århundrede. Der vides meget lidt om sprogets historie. Den første kendte bog skrevet på Tagalog er Doctrina Cristiana fra 1593. Den er dels skrevet på spansk og dels i tagalog skrevet både med det traditionelle baybayskript og det latinske alfabet. I 1937 blev tagalog valgt af det nationale sproginstitut som grundlag for det nye nationalsprog. I 1939 navngav Manuel L. Quezon dette sprog "wikang pambansa", som betyder nationalsprog. Tyve år senere blev det omdøbt af den daværende uddannelsesminister José Romero til pilipino for at give det et mere nationalt navn.

Se også 
 Cebuano
 Filippinsk
 Waray

Kultur i Filippinerne
Austronesere
Sprog i Saudi-Arabien
Filippiske sprog
Islands flag

Islands flag er nationalflaget for Island. Det er blåt med et rødt kors med hvidt omrids der når til flagets kant. Den lodrette del af korset er flyttet mod stangsiden, på samme måde som i det danske flag.

Betydning 
Flagets farver har ikke en officiel betydning, men en populær fortolkning er, at farverne repræsenterer vand (blå), is (hvid) og ild (rød).

Henvisninger 

Flag fra Europa
Flag
Nordiske korsflag
Nationale flag