kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skyldnersvig

Skyldnersvig er en formueforbrydelse som består i, at man uberettiget forringer muligheden for at tilbagebetale en gæld for at give sig selv eller andre en gevinst.

Skyldnersvig er strafbart efter straffelovens § 283:

§ 283. For skyldnersvig straffes den, som for derigennem at skaffe sig eller andre uberettiget vinding
1) afhænder, pantsætter eller på anden måde råder over ham tilhørende gods, hvorover tredjemand har erhvervet en rettighed, med hvilken handlingen er uforenelig, 
2) efter at hans bo er taget under konkursbehandling eller rekonstruktionsbehandling er indledt, foretager handlinger, der går ud på, at boets ejendele og fordringer ikke kommer fordringshaverne til gode, 
3) ved falske foregivender, forstikkelse, proformaretshandler, betydelige gaver, uforholdsmæssigt forbrug, salg til underpris, betaling af eller sikkerhedsstillelse for uforfaldne gældsposter eller på anden lignende måde unddrager sine ejendele eller fordringer fra at tjene sine fordringshavere eller nogen enkelt af disse til fyldestgørelse. 
Stk. 2. Er handlinger af den under nr. 3 angivne art foretaget til begunstigelse af en fordringshaver, bliver denne dog kun at straffe, hvis han på en tid, da han forudså, at skyldnerens konkurs eller betalingsstandsning var umiddelbart forestående, har bestemt skyldneren til at yde ham sådan begunstigelse.

Strafferammen er fængsel i op til et år og seks måneder (§ 285).

Se også 
Svig

Referencer 

Straffelovsovertrædelser
Juridiske begreber
Kongepingvin

Kongepingvinen (Aptenodytes patagonicus) er den næststørste af de omkring 18 forskellige pingviner, som findes; kejserpingvinen er den største.
 
Kongepingvinen får 1 unge ad gangen og opfostrer 2 unger i en 3-årig periode. Kongepingviner bygger ikke reder, men udruger ægget ved at hannen og hunnen på skift har ægget på fødderne med en hudfold ned over. Således skiftes de til at stå på land med ægget, mens magen er på havet for at finde føde. Hvis det varer for længe inden pingvinen på land bliver afløst, vil den forlade ægget og tage på havet efter føde.
 
Pasningen strækker sig over 1 år. I perioder forlades ungerne på land i såkaldte børnehaver. Når ungerne er 3-4 måneder gamle, fodres de ikke i flere uger,; somme tider kan ungerne være foruden mad i op til 4 måneder. I den periode kan de tabe næsten halvdelen af deres vægt. Sidst i opfostringen følger så igen en periode, hvor de får mad jævnligt indtil de kan klare sig selv. Først når de er 5-7 år gamle, er kongepingviner modne til selv at få unger.
 
Pingviner jager deres føde i havet. De kan dykke i op til 9 minutter og kongepingviner er registreret dykke helt ned til 323 meter. Nogle pingviner finder føde langt fra land; kongepingviner kan være hele 900 km væk fra land – på trods af at de ikke kan flyve.

Fakta 

 Yngleområder: Subantarktiske øer, bl.a. syd for Sydamerika
 Føde: Mest fisk, men også blæksprutter
 Antal æg pr. kuld: 1 æg
 Rugetid: 52-56 dage
 Kropslængde: Ca. 95 cm
 Vægt: 9-15 kg

Kendte kongepingviner 
Kongepingvinen Pondus var er af Københavns Zoologiske Haves mest kendte dyr i 1960'erne og i begyndelsen af 1970'erne. Kongepingvinen blev også maskot for den daværende Den Danske Bank.

I Norge er kongepingvinen Sir Nils Olav (der lever i Skotland) maskot for Hans Majestet Kongens Garde.

Kilder 
 BirdLife International 2012. Aptenodytes patagonicus. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2.
 

Pingviner
Det sydlige ishavs fugle
Perler for svin

Man skal ikke kaste perler for svin  er en allegori, der betyder, at man ikke skal give folk noget de ikke forstår værdien af. Ordsproget alluderer formodentlig til et Jesus-ord (Matt 7,6): Giv ikke hunde det hellige, og kast ikke jeres perler for svin, for at de ikke skal trampe dem ned med deres ben og så vende sig om og sønderrive jer.

Kan også henvise til Perler for Svin (Tegneserie).

Det Nye Testamente
Metaforer
Chickasaw

Chickasaw er en amerikansk indianerstamme, som oprindelig boede i hvad der nu er Mississippi, men som nu især bor i Oklahoma. De er i slægt med Choctaw, som taler et sprog, der er meget lig Chickasaw-sproget. Chickasawerne var en af "de fem civiliserede stammer", som blev tvangsforflyttet til Indianerterritoriet i 1830'erne.

Oprindelige amerikanere
Richard Løvehjerte

Richard 1. af England (Richard Løvehjerte; født 8. september 1157 på Beaumont Palace i Oxford i England, død 6. april 1199 i Châlus (nu Limousin, Frankrig), Hertugdømmet Aquitaine) var konge af England fra 1189 til 1199. Han deltog i det 3. korstog til Det hellige land.

Han var hertug af Normandiet, hertug af Aquitaine, hertug af Gascogne, herre over Cypern, greve af Anjou, greve af Nantes og overherre af Bretagne i forskellige perioder. Han er mest kendt som "Richard Løvehjerte", på fransk som "Cœur de Lion", før han blev konge på grund af sit ry som en stor militær leder og kriger.

Richard var den tredje søn af Henrik den 2. og Eleonora af Aquitanien. Han havde fire brødre og tre søstre og var i slægt med flere fyrstehus i Europa. Hans yngste bror Johan fulgte ham som konge.

Richard havde allerede kommando over sin egen hær, da han var 16 år og nedkæmpede et oprør i Poitou mod faren. Han var en af de vigtigste kristne ledere i det tredje korstog og ledede i praksis felttoget, efter at den franske konge, Filip 2. August, havde forladt korstoget. Han vandt flere vigtige sejre over sin muslimske modstander, Saladin.

Han talte dårligt engelsk og tilbragte meget lidt tid i sit kongedømme. Hovedsagelig brugte han det som en indtægtskilde for at finansiere sine soldater. Alligevel blev han anset som en from helt af sine undersåtter. Han er forblevet en ikonisk figur i England og i populærkulturen og er en af de få engelske konger, som huskes mere for tilnavn end for nummer i kongerækken.

Han var gift med Berengaria af Navarra.

Anetavle

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

 

Huset Plantagenet
Konger af England
Richard 04 af Normandiet
Fyrster fra middelalderen
Karakterer i Robin Hood
Syðrugøta

Syðrugøta er en bygd på Eysturoy, Færøerne. Bygden ligger på sydsiden sf fjorden Gøtuvík. Ligesom nabobygderne, Gøtugjógv og Norðragøta bliver den ofte bare kaldt Gøta, og disse bygder var en kommune, Gøtu kommuna, som nu er sammenlagt med Leirvíkar kommuna til den nye kommune Eystur kommuna. Første led i navnet siger, at den er den søndre af to bygder. Omkring 1860 kom en ny bygd, 

En af Færøernes største virksomheder, Varðin, etableret i 1985, har sit hovedkvarter i Syðrugøta. Varðin er moderselskab for fire virksomheder, som driver trawlerne Tróndur í Gøtu, Finnur Fríði, Jupiter og Saksaberg. Bygden var kendt for sin uldproduktion. Ulds og maskinspinderiet Tøting var indtil 2011 et uld ogsmaskinspinderi med forretning midt i bygden, som fremstillede de kendte færøske Tøting uldvarer.

Hvert år midt i juli måned har der siden 2002 på Syðrugøtas sandstrand været afholdt en sommerfestival "G! Festival". Foruden færøske musikere, er der også koncerter med internationale bands og solister.

Historie 
Navnet Gøta har samme betydning som gade, og her har fra gammel tid været hovedstien fra Skálafjørður til bygderne længere mod nord og øst.

Et gammelt sagn siger, at kirken var i Syðrugøta, men på grund af en forbrydelse blev den flyttet til Norðragøta. Endnu kan det ses hvor kirke og kirkegård var. Oprindelig var der to "býlingar" i bygden, Niðri við Hús og úti í Grógv, de er sammenvokset for længst. Syðrugøta har en stor udmark, og der er langt hjem fra den nordligste udmark. Et sagn siger, at mænd fra Syðrugøta havde hus med ildsted i den nordligste del af udmarken, hvor de kunne overnatte, hvis det var for sent at nå hjem før mørkets frembrud. En fårehyrde i bygden, som blev kaldt Jákup Dintil, var en særlig hurtig løber. Han opholdt sig engang i dette hus en aften, men så kom to fåretyve ind og opdagede ham. Med hurtighed og snilde kom han ud, løb hjem og fortalte om tyveriet.

Galleri

Personer fra Syðrugøtu 
Sámal Petur í Grund (1958–), politiker (SF)
Eivør Pálsdóttir (1983–), musiker
Jørgen Thomsen (1927–1995), politiker (JF)

Eksterne henvisninger 

 www.stamps.fo (kilde for artiklen fra Postverk Føroya, public domain)
 Gfestival.com
 faroislands.dk

Noter 

Byer på Færøerne
Eysturoy
Hvalbugter i Færøerne
Pilaster

Pilaster (fr. pilastre, ital. pilastro af lat. pila "en pille") er en vægpille, en halvpille, som kun for delvist springer frem fra murfladen.
Den er firkantet i modsætning til halvsøjlen; den har basis, skaft og kapitæl og retter sig stilmæssigt efter de anvendte søjler og piller.

Skaftet er ofte delt ved rifler eller fyldninger og dekoreret med ornamenter. Pilasteren tjener til forstærkning af mure eller til understøttelse for arkitrav, bjælkeloft eller hvælvinger; ofte anvendes den som dekoration for at bryde en død flade. Pilasteren bliver oftest i dag anvendt som pynt, da man nu til dags har bedre og nemmere metoder til at gøre konstruksionerne stærke.

Bygningsdele
Søjler og entablement
Pilâtre de Rozier

Jean François Pilâtre de Rozier, fransk fysiker og luftskipper (1754-1785). Han studerede først kirurgi og lidt kemi og kom senere til Paris, hvor han – for at leve – holdt forelæsninger over Franklins elektriske forsøg, samtidig med at han studerede matematik og kemi. Senere fik han ansættelse hos kongens broder som opsynsmand ved dennes fysiske og kemiske samling. Han blev kendt som den ene af de to mennesker der for første gang (15. oktober 1783) steg op i en ballon – ved sine følgende luftrejser samt ved sin død ved nedstyrtning fra en brændende ballon.

Fysikere fra Frankrig
Omkomne ved ballonulykker
Opfindere døde af deres egne opfindelser
Indian Removal Act

Indian Removal Act eller Loven om flytning af indianerne var en lov, der blev vedtaget i USA's kongres i 1830. Loven der havde til formål at give mulighed for at flytte alle indianerstammer, der levede øst for Mississippi-floden til områder længere mod vest. Loven var en del af regeringens politik om at flytte de oprindelige amerikanere, og den blev underskrevet af præsident Andrew Jackson den 28. maj 1830. 

Loven i sig selv beordrede ikke flytning af indianere, men den bemyndigede præsidenten til at indlede forhandlinger med de stammer, der boede inden for USA's daværende grænser om at, disse skulle bytte deres nuværende landområder med nye, i det område, som USA var kommet i besiddelse af i forbindelse med købet af Louisiana-territoriet fra Frankrig (Louisiana Purchase). 

Loven fik stor støtte, ikke mindst i det sydlige USA, hvor staterne kunne konstatere store befolkningstilvækster (fra 1773 til 1800 voksede fx Georgias befolkning fra 33.000 til 162.000, og i 1860 var der 1 million indbyggere i staten). 

Staterne ønskede derfor at få adgang til indianernes jord, ikke mindst den jord, der tilhørte De fem civiliserede stammer. Andrew Jackson støttede flytningen af stammerne af sikkerhedsmæssige grunde. Flytningerne skulle i princippet være frivillige, men i praksis blev der lagt meget stort pres på stammerne og deres medlemmer, for at få dem til at flytte, og stammernes ledere blev mere eller mindre tvunget til at underskrive traktater, hvor de opgav deres landområder. Mange var klar over at vedtagelsen af Indian Removal Act var ensbetydende med, at fordrivelsen af indianerne fra de østlige stater var uundgåelig. 

De fleste hvide amerikanere gik ind for loven, men der var også kraftig modstand mod denne. Missonæren Jeremiah Evarts, senator Theodore Frelinghuysen og kongresmedlemmerne Davy Crockett og Daniel Webster var blandt lovens prominente modstandere, og først efter en bitter debat i kongressen, blev loven vedtaget.

Loven, og de traktater der blev underskrevet i henhold til denne, banede vejen for flytningen af titusindvis af indianere mod vest. Den første traktat, der belv vedtaget var Dancing Rabbit Creek traktaten mellem regeringen og Choctawerne den 27. december 1830. Choctawerne afgav alt land øst for Mississippi-floden til gengæld for en betaling i form af dels land vestpå, dels kontanter. I 1835 undertegnede man New Echota traktaten, der førte til Trail of Tears, og cherokesernes bortfjernelse. Creek indianerne underskrev aldrig nogen traktat om at flytte, men stammen blev alligevel flyttet i 1832.

Oprindelige amerikanere
USA's love
Vendsyssel Historiske Museum

Vendsyssel Historiske Museum i Hjørring er grundlagt af tandlæge Lønborg Friis (død 1912, buste i museumshaven modelleret af J.N. Sondrup). Museet blev stiftet i 1889 og i 1959 statsanerkendt som kulturhistorisk museum. Siden 1974 er det blevet drevet som en selvejende institution, der støttes af stat og Hjørring Kommune. Museet har desuden arkæologisk ansvar i nabokommunerne Brønderslev, Frederikshavn og Læsø - og har på en række udstillings- og formidlingsmæssige områder hele landsdelen Vendsyssel som virkeområde.. Foruden besøgsadressen i Museumsgade i Hjørring, har museets udstillinger i Mosbjerg (Landskabs- og Landbrugsmuseet), Tornby (Tornby Skudehandel) og Hirtshals (Hirtshals Museum og Bunkermuseet)

Den nuværende bygning i Hjørring blev taget i brug 1900. 1928 genopførtes den ældste del af den gamle Sindal præstegård (opført 1678) i museumshaven. Også Hjørrings gamle provstegård er indlemmet i museet. Museet rummer samlinger af oldsager, mønter, folkedragter, borgerhjemsinteriører, landbrugsredskaber samt skiftende særudstillinger. Der findes en samling af lægeurter i haven.

Ekstern henvisning 
 Vendsyssel Historiske Museum

Noter 

Historiske museer i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Hjørring
Museer i Region Nordjylland
Museer etableret i 1889
Statsanerkendte museer i Danmark
Kultur i Hjørring
Indianerterritoriet

Indianerterritoriet var et landområde som USA reserverede til brug for de oprindelige amerikanere. Områdets grænser blev vedtaget ved en lov i 1834, men selve området havde eksisteret i flere år og havde sine rødder i en gammel engelsk lov fra 1763, der forbød hvide nybyggere at slå sig ned vest for Appalacherne. I 1834 var Indianerterritoriet dog for længst reduceret til at omfatte land vest for Mississippi-floden.

Oprindeligt dækkede begrebet "indianer territorier" alle de områder, som USA's regering havde forbeholdt de oprindelige amerikanske stammer. Disse områder var uorganiserede i modsætning til de territorier, fx Missouri-territoriet, som var beregnet til hvide nybyggere.

Efterhånden kom begrebet Indianerterritoriet dog til at dække et område vest for Mississippi-floden, primært i den nuværende stat Oklahoma, hvor det var hensigten, at alle indianerstammer, der boede øst for Mississippi-floden, skulle flyttes til. Også en række af de stammer, der var bosat længere mod vest, skulle flyttes til Indianerterritoriet. Da kongressen i 1830 vedtog Indian Removal Act, bemyndigede den præsidenten, på det tidspunkt Andrew Jackson, til at forhandle om, at at alle indianere øst for Mississippi, primært De fem civiliserede stammer, skulle flytte til Indianerterritoriet. Også Shawneerne, Cheyennerne, Apacherne og Comancherne foruden flere andre stammer blev tvunget til at flytte til Indianerterritoriet, hvor der i øvrigt allerede boede flere stammer, fx Osagerne.

Efterhånden blev løftet om, at hvide nybyggere ikke måtte slå sig ned i Indianerterritoriet brudt, og i 1880'erne og 1890'erne kom mange hvide til området, ikke mindst i forbindelse med Oklahoma Land Race i 1893, hvor cherokesernes område blev åbnet for hvide nybyggere. I 1907 blev Oklahoma en stat i USA, og dermed var det i praksis slut med Indianerterritoriet.

Oprindelige amerikanere
Krigskirurg

Krigskirurgi er ikke et selvstændigt kirurgisk speciale, men snarere en speciel form for kirurgiske principper, som egner sig specielt til krigsskader (ofte såkaldte højenergiskader) og generelt til krigsforhold, med alt hvad det indebærer af primitive faciliteter og urent miljø. Krigskirurgi er dog grundlæggende baseret på almindelig kirurgi. 

Krigskirurger kendes helt tilbage til Romerriget hvor de første hospitaler blev oprettet til brug for sårede soldater . I Danmark blev i 1700-tallet krigskirurgien fremmet ved oprettelsen af det Chirurgiske Akademie der skulle uddanne trænede kirurger især til brug for flåden .

Krigsskaderne opereres efter nogle forholdsvis simple retningslinjer hvor det gælder om at undgå at patienten får infektion i sine sår og dermed øger hans chancer for overlevelse. Det senere kosmetiske, og af og til også funktionelle, resultat er sekundært til "sikkerheden" for overlevelsen. Udføres primært af ortopædkirurger og parenchymkirurger ("mave-tarmkirurger") med assistance fra anæstesiologer ("narkoselæger"). 

Det danske forsvar har et antal (krigs-)kirurger som er ansat i "delestillinger" på Rigshospitalets Traumecenter, ortopædkirurgisk og kirurgisk-gastroenterologisk afd. Disse har (ligesom alle andre læger der har aftjent værnepligt i Forsvarets Sundhedstjeneste) en uddannelse i krigskirurgi. Der er nu oprettet tilsvarende stillinger på andre større sygehuse. Tillige er der anæstesiologer i "delestillinger". Ovennævnte læger udsendes på skift af forsvaret til de udenlandske missioner hvor der er danske tropper.

Henvisninger 

Sundhedsvæsen
Militær
Stillingsbetegnelser inden for sundhed
Kirurgi
Blue Knights

Blue Knights er fodboldklubben Esbjerg fB's officielle fanklub. Klubben blev stiftet den 1. april 1996 under navnet Blue Sharks. I sommeren år 2000 blev klubben slået sammen med den anden officielle fanklub Den Blå Bølge, der var blevet dannet i mellemtiden, og klubben skiftede navn til det nuværende.

Blue Knights er en selvstændig forening og er ikke økonomisk eller organisatorisk tilknyttet Esbjerg fB.

Antallet af medlemmer toppede i EfB's bronzesæson (2003/04) samt omkring pokalfinalen i 2006, hvor medlemstallet lå på omkring 1200, mens det nuværende tal hedder 600-700 medlemmer.

Blue Knights har klubhus i Frodesgade nær Strandbyplads, men skifter i forbindelse med opførslen af det nye fodboldstadion på Gl. Vardevej lokaler og flytter til denne placering.

Eksterne henvisninger 
 Blue Knights, Esbjerg fB's officielle fanklub 

Foreninger fra Danmark
Fodboldfanklubber
Esbjerg fB
Etableret i 1996
Almaty

Almaty (; indtil 1991 kendt som Alma-Ata, , ) er administrativt center i Almaty oblast, og med sine  indbyggere, den folkerigeste by i Kasakhstan.

Fra 1929 var byen hovedstad i Kasakhiske SSR. Efter Sovjetunionens opløsning i 1991, blev byen hovedstad i den selvstændige republik Kasakhstan. I 1998 blev hovedstaden flyttet til Astana.

Navnet "Almaty" kan oversættes til "stedet med æbler", Alma-Ata betyder "Æblets fader". Æbler menes at stamme fra regionen.

Byen er et vigtigt knudepunkt på den Turkestan-Sibiriske jernbane.

Medeo er en berømt skøjte- og bandybane udenfor byen.

Referencer

Eksterne henvisninger
Niels Erik Søndergaard

Niels Erik Søndergaard (født 30. januar 1964) er Talent- og Sportschef for AC Horsens. Han har også tidligere været Sportschef, Ungdomselitechef, direktør i Esbjerg forenede boldklubber samt spiller og anfører i klubben. Han har også en enkelt sæson spillet i Ikast fs, inden de sammensluttede sig med Herning KFUM og blev til FC Midtjylland. Han blev i 1998 den første fuldtidsansatte I EfB nogensinde, da han blev ansat som direktør i klubben. Efter at ishockey blev en idrætsgren under klubben, tiltrådte han den 1. december 2005 stillingen som sportsdirektør for fodboldafdelingen, efter at have været direktør i klubben siden 1998. Han forlod i sommeren 2020 EfB efter 40 år i klubben, til fordel for AC Horsens.

Niels Erik Søndergård spillede næsten hele sin aktive karriere i EfB, hvor han var anfører og var bl.a. med i pokalfinalen i 1985 som Esbjerg fB tabte med 2-3 til Lyngby Boldklub, bortset fra en enkelt sæson hvor han spillede for Ikast fs. Han nåede 357 kampe i EfB trøjen, som gør ham til den spiller med 10. flest i klubbens historie. Han var en alsidig spiller og kunne spille mange pladser, men gjorde sig mest på den defensive midtbane eller som venstre fløj.

Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldledere fra Danmark
Fodboldspillere fra Esbjerg fB
Hans Gregersen

Hans Gregersen er et navn på flere personer:

 Hans Gregersen (billedhugger) – blandt andet Appelsinpigen, Hestehaven, Højbjerg, 1993.
 Hans Gregersen (forfatter) (født 1946 i Sæby) – dansk lærer og forfatter
 Hans Gregersen (dr. med.) – dansk professor i gastrointestinal sansemotorisk funktion, 2005.
 Hans Gregersen (fodboldspiller) (død 2021) — dansk fodboldspiller i AGF og læge.
Hans Gregersen (forfatter)

Hans Gregersen (født 12. december 1946 i Sæby), er en dansk lærer og forfatter.

Lærereksamen fra Hjørring Seminarium 1969. Skolelærer i Solrød og Sæby fra 1971. Har i perioder haft orlov for at kunne rejse og lave research for kommende bøger.

Debuterede i 1975 med "Sæbygaard” og har siden skrevet ca. 60 bøger omfattende biografier, kulturhistorie, fortællinger for børn og unge, rejsebøger, lokalhistorie og bøger om historiske emner.

Gregersen er meget berejst. Han har for eksempel besøgt Nordamerika, Asien, Australien og Sydhavet. 

Flere af hans bøger er baseret på research fra rejserne i udlandet.

Referencer 

Børnebogsforfattere fra Danmark
Rejsebogsforfattere fra Danmark i 1900-tallet
Biografiforfattere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Historieformidlere
Personer fra Sæby
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Flerårig hør

 
Flerårig hør (Linum perenne) er en spinkel staude med en åben, næsten græsagtig vækst.

Beskrivelse 
Fra rodstokken dannes i foråret en række oprette til overhængende, meget tynde skud. Bladene er små og lancetformede. Randen er hel og begge sider af bladet er lyst grågrønne. Ved spidsen af hvert skud dannes der en stand af lyseblå blomster, som springer ud på skift i perioden juli-september. Frøene kan godt modnes her i landet, men planteskoleplanter er sterile.

Planten har en kraftig rodstok, som bærer de slanke skud, og desuden et tæt, dybtgående rodnet.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,50 x 0,50 (selvsåede frøplanter ikke medregnet).

Hjemsted 
Flerårig hør er nært knyttet til tørre, solåbne græsstepper. Den forekommer fra Central- og Østeuropa til Lilleasien, hvor den er en del af vegetationen på regnfattig, lysåben bund med neutralt eller basisk pH. 

I Danmark findes den ikke vildtvoksende.
 

I sine centrale udbredelsesområder findes den i selskab med mange græsarter, først og fremmest hejrefjergræs, og desuden med alm. agermåne, soløje, bibernelle, fjernellike, flerårig brudeslør, knoldet mjødurt, opret kobjælde, småblomstret salvie og sølvpotentil og masser af forårsblomstrende løgvækster.

Noter 

Flerårige urter
Haveplanter
Hør