kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Blot en drengestreg

Blot en drengestreg er en makaber sorthumoristisk novelle af Villy Sørensen.
Novellen blev første gang udgivet i novellesamlingen Sære historier fra 1953.

Novellen fortæller om to drenge, der amputerer benet på en tredje mindre dreng. De to drenges forældre har forklaret om onklens benamputation efter en blodforgiftning. Da den tredje dreng slår sig begynder de to drenge i god tro at amputere benet på ham.
Blot en drengestreg er set som en historie om "afstanden mellem børns fantasiverden og voksnes erfaringer".

Novellen er blevet en klassiker.

Da Villy Sørensen sendte Sære historier til Wivels Forlag eller Gyldendal
blev han dog afvist, og forlaget skrev "Mentaliteten svinger mellem det infantile og det udspekulerede, ofte sindssyge. (...) Man kan beundre forfatterens udholdenhed og konsekvens, som meget ubehageligt får en til at tænke på en tålmodig onanist".
Nogle måneder senere godkendte Gyldendal manuskriptet, og Sære historier blev udgivet i 1953, dog med undtagelse af teksten "Vidunderbarnet", der blev vurderet som værende for grov til udgivelse.

Foruden den oprindelige novellesamling finder man også novellen trykt i humorsamlingen Historier med humor fra 1994 og i den korte bog Blot en drengestreg med illustrationer af Pernille Kløvedal Helweg fra 1996.

Filmatiseringer 
John Goodwin instruerede en kortfilm fra 1998 baseret på novellen med samme titel.

Jannik Hastrup arbejdede med en animeret udgave af novellen siden 1960'erne, og hans 15 minutter lange animationsfilm havde endelig premiere i 2015 under titlen  Blot en drengestreg.

Som et kuriosum kan nævnes at endnu før Sørensen var udgivet, oplæste dansklæreren Johannes Nørvig de maskinskrevne sider for sin klassen på Sct. Jørgens Gymnasium med blandt andre Johannes Møllehave og Rolf Bagger.
Møllehave husker specielt Blot en drengestreg.

Noter

Referencer 

Noveller
Litteratur fra Danmark
Litteratur i 1953
Humor
Djóni í Geil

Djóni Isaksen (født 12. september 1849 i Tórshavn, død 20. april 1912), kaldet Djóni í Geil, var en færøsk håndværksmaler, redaktør og politiker.

Han var forkæmper for Færøernes uafhængighed, og var en af de ni mænd, som indkaldte til Julemødet 1888. Djóni í Geil var indvalgt i Lagtinget fra Suðurstreymoy 1882–1885, 1887–1899 og 1901–1906. Han var aktiv i afholdsbevægelsen, blandt andet som redaktør af afholdsbladet Dúgvan 1899–1907. Han var blandt grundlæggerne af avisen Tingakrossur, som sønnen Kristin í Geil blev den første redaktør af i 1901.

Referencer 
 Hans Jacob Debes: Nú er tann stundin ... (1982), s. 217–225. (Læs)
 Løgtingið 150 – Hátíðarrit, bind 2 (2002), s. 290. (Læs )

Lagtingsmedlemmer fra Færøerne
Afholdsbevægelsen
Personer fra Thorshavn
Redaktører fra Færøerne
Julemødet 1888
Frimod Joensen

Frimod Martin Sigvald Joensen (født 2. maj 1915 i Sandur på Sandoy, død 1997) var en færøsk billedkunstner. Han var selvlært. Særudstillinger i Torshavn, København og Reykjavik. Billeder findes i Listasavn Føroya og i Sveriges Riksdag.

Frimod Joensen var først sømand. 1935 tog han til København, hvor han arbejdede som jernbanearbejder og fik undervisning i billedkunst. 1964 bosatte han i Tórshavn. Han gengiver som den produktive og farveglade, naivistiske maler alt det, han ser omkring sig: Landskaber, folk og fæ, fugle og fisk, himlen og havet, solen, månen og stjernerne, så direkte, som det er opfattet. Fra hans  omfattende emnekreds kan blandt andet nævnes: Afskedsscener, stenaldermennesker, rumrejser, frodige piger, skibskatastrofer, balletdansere, brintbombeeksplosioner og kærestepar i måneskin.

Værker (udvalg)
 Afsked (1967)
  Skyer over Nólsoy (1968, Listasavn Føroya 
 Pianisten (1970), Listasavn Føroya 
 Skibe i vinterhavn (1971, Listasavn Føroya 
 Kone med urtepotte (1974), Listasavn Føroya 
 Det amerikanske rumskib (1980, Sveriges Rigsdag

Eksterne henvisninger og kilder 
 www.kulturarv.dk
 Listasavn Føroya 

Malere fra Færøerne
Personer fra Sandø
Sanna av Skarði

Sanna av Skarði døbt Susanna Jacobsen (født 1876 i Tórshavn, død 1978) var en færøsk højskolelærer. Hun blev i 1901 gift med Símun av Skarði, grundlæggeren af Føroya Fólkaháskúli, og arbejdede tæt sammen med ham om at udvikle højskolen til et center for færøsk åndsliv og samfundsdebat.

Sanna av Skarði er mor til journalisten og feministen Sigrið av Skarði (1908–1975) og sprogforskeren Jóhannes av Skarði (1911–1999).

Referencer 

Lærere fra Færøerne
Efterkommere af Simun av Skardi
Sámal F. Samuelsen

Sámal Frederik Samuelsen (født 1851 i Tórshavn, død 1932), kaldet Sámal á Krákusteini, var en færøsk officer, og en af de ni mænd som var med at indkalde til Julemødet 1888, det møde som regnes som begyndelsen på den færøske selvstændighedsbevægelse. Samuelsen var kvartermester på Skansin, fæstningen ved Tórshavn, og arbejdede således tæt sammen med det danske embedsværk til trods for sit modstridende politiske syn. Samuelsen var en flittig dagbogskribent, og hans Memoirer og Autobiografi blev udgivet i bogform i 2009. Dagbogen giver stor indsigt i livet i Tórshavn i 1800-tallet og tidligt i 1900-tallet.

Referencer 

Officerer fra Danmark
Julemødet 1888
Selvbiografer fra Danmark
Personer fra Thorshavn
Benalmádena

Benalmádena er en by i Andalusien i det sydlige Spanien. Byen har  indbyggere og ligger 12 kilometer vest for Málaga på Costa del Sol mellem Torremolinos og Fuengirola. Den gæstes af et stort antal turister. Benalmadena-området er er kendt for sine strande, turistattraktioner som Colomares Slot og "Benalmadena Marina" og er hjemsted for den 33 meter høje buddhistiske "Benalmádena Stupa".

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Andalusien
Anna Suffía Rasmussen

Anna Suffía Rasmussen (født av Skarði 1876, død 1932) fra Skarð, Færøerne, var husbestyrerinde og husholdningslærer på Føroya Fólkaháskúli. Hun var søster til skolens grundlægger Símun av Skarði og gift med Símuns ven og nære medarbejder Rasmus Rasmussen.

Lærere fra Færøerne
Personer fra Norderøerne
Efterkommere af Simun av Skardi
Kongelig hofleverandør (Storbritannien)

Dette er en liste over nuværende og tidligere Hofleverandør til det britiske kongehus.

Dronning Elizabeth 2. og prinsen af Wales tildeler titlen til firmaer og handlende, der leverer varer og ydelser til kongefamilien. Leverandøren må reklamere med, at de leverer til kongefamilien. Udelukkende til handlende og festplanlæggere, medier og statslige afdelinger. Pubs og teatre er ikke kvalificerede. Merchandise Marks Act 1887 gør det ulovligt for firmaer at påstå, at de er hofleverandører, hvis ikke de er det.

Givere 
 HM Dronningen har tildelt 686 titler som hofleverandør.
 HRH Prinsen af Wales har tildelt 159 titler som hofleverandør.
 HRH Hertugen af Edinburgh har tildelt 38 titler som hofleverandør.

The Royal Warrant Holders Association har et arkiv med hofleverandører.

Ufuldstændig oversigt over hofleverandører

Kildehenvisninger

Bibliografi 
 By Appointment: 150 Years of the Royal Warrant and Its Holders, Tim Heald, Queen Anne Publisher (2 Nov 1989),

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Royal Warrants
 The Royal Warrant Holders Association
 Search 

Kongelige hofleverandører
Det Britiske Kongehus
Hans Nicolai Jacobsen

Hans Nicolai Jacobsen (født 4. maj 1832 i Tórshavn, død 1919), også kaldet Hans Niklái Jacobsen, var en færøsk boghandler og politiker. Han var en af de ni indbydere til Julemødet 1888, som nmarkerer begyndelsen på den færøske selvstændighedskamp.

Han lærte at læse, skrive og regne før han lærte sig håndværket som bogbinder. Han grundlagde H.N. Jacobsens Bókahandil i Tórshavns daværende hovedgade Gongin (på Tinganes) under Ólavsøka 29. juli 1865. Boghandelen eksisterer fremdeles, og er en af Færøernes ældste virksomheder. Den har dog ligget ved Vaglið i ene ende af Niels Finsens gøta siden 1918, i en bygningen som før husede Tórshavns realskole.

Han var far til sprogforskeren Jakob Jakobsen.

Eksterne henvisninger 
 H.N. Jacobsen Bókahandil

Boghandlere fra Danmark
Julemødet 1888
Personer fra Thorshavn
Thomas Thomsen (politiker)

Thomas Thomsen (født 19. maj 1861 i Sandavágur - død 4. februar 1905) var en færøsk overretssagfører og politiker (Højre).

Baggrund og karriere 
Hans forældre var Sofía Elisabeth Danielsen og Thomas Haraldsen fra Sandavágur. Han var færdig med gymnasiet i 1881. Derefter studerede han jura i Danmark og tog bevis som cand. jur. i 1886. Han var formand for Føroyingafelag (Forening for færinger i København) i nogle år. Han arbejdede som herredsfoged i Varde 1886-87, som sagførerfuldmægtig i København 1887-90 og overretssagfører i København 1890-1905. Han blev valgt i Folketinget for Færøerne i 1890 og sad der til 1898.

Referencer 
 Løgtingið 150 - HÁTÍÐARRIT - 150 ár liðin, síðani Løgtingið varð endurstovnað - side 354-355 - Árni Dahl: Ævisøgur (pdf-fil på 376 sider)

Politikere fra Færøerne før 1906
Folketingsmedlemmer i 1890'erne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Færøerne
Personer fra Vågø
Advokater fra Danmark
Herredsfogeder fra Danmark
Daniel J. Danielsen

Daniel Jacob Danielsen (født 15. juni 1871 i København, død 16. oktober 1916 i Tórshavn) var en færøsk missionær og prædikant. Han var missionær i den belgiske konge Leopold 2.s private koloni Congofristaten 1901–03. Her arbejdede han tæt sammen med ireren Roger Casement om at dokumentere den belgiske konges administratorers og soldaters overgreb mod de indfødte congolesere, og bidrog til etableringen af Congo Reform Association i Storbritannien i 1904.<ref>Óli Jacobsen. «Daniel J. Danielsen (1871–1916): The Faeroese who Changed History in the Congo» I: Brethren Historical Review; Vol 8, 2012</ref>

Danielsen blev født i København i 1871 af en ung, ugift færøsk mor, Sigrid Danielsen, som flyttede til København som ung pige. Han fik navnet Ludvig Daniel Jacob Danielsen, hvor Ludvig angives at være hans fars navn. Danielsen kendte aldrig sin far og brugte ikke Ludvig-navnet. På Færøerne blev han kaldt Dollin, som nogle steder på Færøerne er et almindeligt kælenavn for drenge og mænd der hedder Daniel Jacob eller bare Daniel (Dánjal). Kort tid efter fødselen flyttede mor og søn tilbage til Tórshavn, hvor hun i 1874 blev gift.

Han drog til søs som 18-årig og udannede sig til maskinmester i Skotland. 27 år gammel blev han omvendt af Plymouthbrødrene under et vækkelsesmøde i Glasgow. Han rejste til Congo som missionær for Congo Balolo Mission, med base i Bonginda. Han havde særlig ansvaret for driften af missionens hjuldamper Pioneer''. I 1903 var han skibsfører, assistent og fotograf for Casement under dennes undersøgelsesfærd langs Congofloden. Efter hjemkomsten til England i 1904 holdt han en serie lysbilledforedrag om forholdene i Congo. I engelske tekster kaldes han Danielson, ikke Danielsen.

I 1904 flyttede han med sin hustru Lina tilbage til Færøerne. Her virkede han som prædikant for den lokale aflægger af Plymouthbrødrene, Brøðrasamkoman. Han døde i 1916 og blev begravet i kirkegården i Tórshavn (Gamli kirkjugarður í Havn). På hans gravsten står: Virkaði i Congo 1901–1903 / Ein óræddur hermaður Harrans - som betyder: Arbejdede i Congo 1901-1903 / En frygtløs Herrens soldat. (Herren = Gud).

I 2014 blev han afbilledet på et færøsk frimærke, og den færøske tidligere politiker og fagforeningformand Óli Jacobsen har skrevet en bog om Danielsens liv og indsats i Congo.

Referencer 

Missionærer fra Færøerne
Congo Fristaten
Søfolk fra Færøerne
Jákup Olsen

Jákup Olaf Olsen (født 23. april 1938 på Akrar, bor i Vágur) er en færøsk skibsreder, tidligere skoleinspektør i Vágs skúli og politiker (Fólkaflokkurin) og Kristiligi Fólkaflokkurin, Føroya Framburðs- og Fiskivinnuflokkur.

Baggrund og karriere 
Han er uddannet folkeskolelærer fra 1962. Han arbejdede som lærer i Thyborøn i Danmark 1962–1963, før han i 1963 fik ansættelse i Vágur, hvor han var lærer 1963–1966, assisterende rektor 1966–1972 og rektor 1972–1991. Han har været skibsreder siden 1996.

Han var kommunestyremedlem i Vágs kommuna 1981–2001 og indvalgt i Lagtinget fra Suðuroy 1994–1998, da som repræsentant for Kristiligi Fólkaflokkurin. Olsen var medlem af Lagtingets delegation til Vestnordisk Råd 1994–1998. Senere meldte han sig ind Fólkaflokkurin, hvor han i en årrække frem til 2011 var medlem af partiledelsen som formand i vælgerforeningen Suðuroyar Fólkafloksfelag.

Lagtingsudvalg 
 1994-1998 - Medlem af Fiskeriudvalget
 1994-1998 - Medlem af Landbrugsudvalget

Familie 
Jákup Olsen er far til politikeren Annika Olsen og morfar til Bjørk Olsen, som har været formand for Huxa (Fólkaflokkurins ungdomsparti). Han er gift med Marna Olsen, født Holm, Marna er søster til Óli Holm, tidligere kulturminister og faster til Dennis Holm, borgmester i Vágur. Jákup og Marna Olsen har tre børn: Elsa Maria Olsen, Martin Karl Olen og Annika Olsen. Jákup Olsens forældre var Karl og Mia Olsen, Mia kom fra Akrar, Karl fra Vágur.

Strid om formandsposten i Fólkaflokkurin A. Olsen vs J. Niclasen 
Der var nogen ballade omkring formandsvalget i Fólkaflokkurin í 2011, da flere blandt partiets ledelse ønskede, at Annika Olsen skulle blive partiets nye formand, efter at hun fik flest stemmer blandt Folkeflokkens kandidater ved lagtingsvalget 2011, hvor hun fik 1344, Jacob Vestergaard fik 1048, Jákup Mikkelsen fik 455 og partiets formand, Jørgen Niclasen kun fik 382 personlige stemmer. Reglerne er således i Folkeflokken, at de hvis en ny ønsker at blive valgt til formand, så skal vedkommende få støtte til at blive indstillet af et flertal af partiets lagtingsmedlemmer, landsstyrefolk og formændene i de lokale partiafdelinger. Det stod ca. jævnt og så ud til at Annika Olsen måske ville blive valgt til formand, men så skete der det, at Fólkaflokkurins lokalafdeling i Suðuroy, hvor Annika Olsens far var formand, kaldte sammen til møde uden at kalde formanden, Jákup Olsen, til møde, han var ikke til stede på øen, men var i Tórshavn, og på mødet satte de ham fra som formand og valgte en ny formand, som ikke støttede Annika Olsen. Derved kom hun til at mangle en stemme for at blive indstillet og valgt til Fólkaflokkurins nye formand. Efter lagtingsvalget 2015 meldte hun sig ud af partiet og sagde, at der var flere årsager, bl.a. stidighederne omkring formandsvalget tilbage i 2011.

Referencer 
 Løgtingið 150 - HÁTÍÐARRIT - 150 ár liðin, síðani Løgtingið varð endurstovnað - side 332 - Árni Dahl: Ævisøgur (pdf-fil på 376 sider)

Lagtingsmedlemmer fra Færøerne
Personer fra Vágur
Politikere fra Kristiligi Fólkaflokkurin
Lærere fra Færøerne
Politikere fra Fólkaflokkurin
Vilhelm Reinert-Joensen

Hans Christoffer Vihelm Reinert-Joensen, i USA kendt som William Joensen, (født 17. marts 1891 i Nuuk i Grønland, død august 1949 i Brooklyn, New York) var en færøsk-amerikansk søofficer, der blandt andet deltog som skibsfører ved landgangen på Omaha Beach under D-dagen 6. juni 1944.

Han var født i Godthåb (i dag Nuuk) i den daværende danske koloni Grønland, hvor hans far var kolonibestyrer. Familien flyttede i 1902 tilbage til Tórshavn, hvor Vilhelm gik i folkeskole de næste tre år. Derefter stod han til søs 14 år gammel og tog senere en navigatøruddannelse i Danmark. Omkring 1918 mistede han kontakten med familien på Færøerne, og de antog efterhånden, at han var omkommet på havet. Han mødte sin mor igen i 1943.

I 1928 blev han statsborger i USA, og ansat i marinens Army Transport Service, hvor han steg i graderne og endte som kaptajn. Han førte troppetransportskibet Edmund B. Alexander i 1941, og deltog ved den amerikanske besættelse af Island senere samme år. Under landgangen i Normandiet i 1944 førte han et ukendt skib, og efter krigen førte han følgende andre amerikanske troppetransportskibe: George W. Goethals, George Washington, General M. L. Hersey og Greenville Victory; med disse fragtede han amerikanske soldater hjem fra Europa og tyske krigsfanger tilbage til Tyskland.

Joensen blev fundet død på sit hotelværelse i Brooklyn i august 1949. I forbindelse med 70-års jubilæet for D-dagen blev han i 2014 afbilledet på et færøsk frimærke.

Referencer 

Søfolk fra Færøerne
Søofficerer fra USA
Operation Overlord
Personer fra Nuuk
Stafstedt

Stafstedt er en kommune og en by i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Jevenstedt i den sydlige del af Kreis Rendsborg-Egernførde. Kreis Rendsborg-Egernførde ligger i den centrale del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Stafstedt ligger cirka 14 km syd for Rendsborg i Naturpark Aukrug. Mod vest løber Bundesstraße 77 fra Rendsborg mod Itzehoe. Fra 1901 til 1957 havde Luhnstedt banegård på Rendsburger Kreisbahn.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Rendsborg-Egernførde
Westerrönfeld

Westerrönfeld er en kommune og en by i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Jevenstedt i den sydlige del af Kreis Rendsborg-Egernførde. Kreis Rendsborg-Egernførde ligger i den centrale del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Kommunen ligger ved Kielerkanalen. Nabokommuner er (med uret fra nord): Rendsborg, Jevenstedt og Schülp. I tidligere tider var der hedeområder og klitter, men der er kun lidt bevaret.

Fra 1901 til 1957 var der holdeplads for Rendsburger Kreisbahn, der gik fra Rendsborg til Hohenwestedt, men den blev nedlagt i 1957.

Westerrönfeld ligger ved Bundesstraße 77 fra Rendsborg mod Itzehoe og Bundesstraße 202, der fra Sankt Peter-Ording over Rendsborg i retning mod Kiel, og i Osterrönfeld (tilkørsel Schacht-Audorf) munder ud i motorvejen A 210. Dermed er kommunen også forbundet med A 7.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Rendsborg-Egernførde
Generation (slægt)

En generation (latin) er i biologien et udtryk for det tidsmæssige skifte fra forældre til afkom. Afhængig af hvilken organisme, der betragtes, kan en generation vare fra minutter til flere årtier.

Menneskers generationer 
Ifølge Herodot gik der tre generationer på 100 år, hvorfor man sædvanligvis har anslået en generation til 30 år for mennesker. Ifølge den tyske statistiker Gustav Rümelin er generation som menneskealder den gennemsnitlige aldersafstand mellem fædre og sønner, dens varighed derfor bestemt som mændenes gennemsnitlige vielsesalder plus ægteskabernes halve frugtbarhedsperiode; denne størrelse vil naturligvis variere i de forskellige lande efter tidspunktet for ægteskabs indgåelse (kønsmodenhed, sociale forhold) og børneavlens styrke; for Tyskland kom Rümelin til tallet 36,5 år.

Kilder 
  bind 9, side 555 skrevet af kontorchef Johannes Dalhoff.

Referencer 

Demografi
Poggio Bracciolini

Gian Francesco Poggio Bracciolini, bedst kendt som Poggio Bracciolini, (11. februar 1380 – 30. oktober 1459) var en italiensk renæssancehumanist.

Han studerede i Firenze og drog i 1402 til Rom, hvor pave Bonifatius IX udnævnte ham til en af sine apostoliske sekretærer, en stilling han beholdt også under de følgende paver Innocens VII (død 1406), Gregor XII (fratrådt 1415), Alexander V (modpave, død 1410) og Johannes XXIII (modpave, afsat 1417). Sidstnævntes fratræden og Koncilet i Konstanz' længde (5. november 1414 til 22. april 1418) gav ham god tid til at besøge mange af Tysklands og Frankrigs biblioteker og klostre for at søge efter klassiske tekster, hvis eksistens var kendt for de tidlige humanister, men som ikke mere var at finde i Italien. Han fandt på den måde en række længe "tabte" tekster fra Cicero, Quintilian, Vegetius, Marcus Manilius, Ammianus Marcellinus, Vitruvius, Statius og Petronius, og specialiserede sig på forfatternes skrivestil for derved at sætte værkerne sammen og tilordne dem den rette forfatter. 

Også i det påfølgende arbejde han for den romerske kurie under blandt andet pave Nikolaus V. Men fra juni 1453 var Poggio leder for det florentinske kancelli under medicierne.

Som så mange andre af sin samtids humanister skrev også Poggio udelukkende på latin, idet de græske tekster han befattede sig med blev oversatte af ham til dette sprog. Hans korrespondance er interessant, detaljerig, underholdende og fuld af indsigt og af morsomme karakteristikker af fjender og kolleger. Hans tid i Firenze fra 1450 til 1455 er derimod af ringe interesse.

Noter

Eksterne henvisninger 

 

Forfattere fra Italien
Jógvan Poulsen

Jógvan Poulsen var lagmand på Færøerne i to perioder fra 1654–1655 og 1662–1677.

Jógvan Poulsen var færing og gift med en datter af tidligere lagmand Jógvan Justinusson. Han var oprindelig bonde i bygden Oyri på Eysturoy, før han blev valgt til leder af Lagtinget. Kong Frederik 3. ønskede dog ikke Poulsen som lagmand og erstattede ham med danskeren Balzer Jacobsen, en af Christoffer Gabels støtter. Gabel havde på denne tid monopol på handelen til og fra Færøerne, hvilket ledte til en vanskelig og konfliktfyldt situation på øerne. Jacobsen var lagmand frem til 1661, da Jógvan Poulsen igen overtog embedet.

Poulsens søn Jákup Jógvansson efterfulgte sin far som lagmand i 1677.

Litteratur
 Løgtingið 150 – Hátíðarrit. Tórshavn 2002, Bind 2, s. 366. (afsnit Føroya løgmenn fram til 1816) (PDF-Download )

Lagmænd fra Færøerne før 1816
Landmænd fra Færøerne
Holstein-Frieser

Holstein-Frieser (ofte forkortet Frieser i Europa og Holstein i Nordamerika) er krydsninger af malkekvæg, der i dag kendes som verdens højeste ydende malkekvæg. De stammer oprindeligt fra de nederlandske provinser Noord-Holland og Frisland og fra Slesvig-Holsten i Tyskland. Dyrene var frisernes og saksernes regionale kvæg. De hollandske og tyske kvægavlere fokuserede på de krydsninger, der bedst kunne optage græs, som der var rigeligt af i området. Kvæget er sort og hvidt, fordi kvægavlerne udvælger disse farver.

I Europa bruges kvæget som malkekvæg i nord og som kødkvæg i syd. Efter 1945 betød den europæiske nationale udvikling, at kvægavl og mejeriprodukter i stigende grad blev regionaliseret. 80 % af mælkeproduktionen foregår nord for en linje fra Bordeaux til Venedig. Skiftet betød, at kvæg i stigende grad blev fremavlet med henblik på enten mælkeproduktion eller kødproduktion. Krydsningerne i Europa udviklede sig forskelligt fra dem, der blev fremavlet i USA, hvor der udelukkende blev fokuseret på kvægavl til malkeproduktion, baseret på tidligere importeret Holstein-kvæg.

Europæiske kvægavlerne importerede gener fra USA, som blev krydset med europæisk kvæg, således at mælkeproduktionen kunne forhøjes.

Danmark 
I Danmark kendes Holstein-Frieser kvæg som Dansk Holstein, eftersom sortbroget dansk malkerace i dag er baseret på krydsninger med amerikansk Holstein-kvæg.

Eksterne henvisninger 

 Ontario Plaques – Holstein Friesian Cattle in Ontario
 World Holstein-Friesian Federation
 Holstein Association USA

Kvægracer
Malkekvæg
Kødkvæg
Jerseykvæg

Jersey kvæg er krydsninger af malkekvæg. Kvæget stammer oprindeligt fra kanaløen Jersey. Jersey kvæg er populært pg.a. mælkens høje fedtindhold og pg.a. kvægets lavere foderforbrug. Det lavere foderforbrug skyldes bl.a. lavere kropsvægt og genetisk disponering. Jersey køer vejer 400 - 500 kg.

Danmark 
I Danmark benyttes Jersey kvæg som malkekvæg. Kvægracen Dansk Jersey er den næstmest udbredte kvægrace i Danmark.

Malkekvæg
Kvægracer
Kvæg
Amt Mittelholstein

Amt Mittelholstein er et amt i det nordlige Tyskland, beliggende i den sydlige del af Kreis Rendsborg-Egernførde. Kreis Rendsborg-Egernførde ligger i den centrale del af delstaten Slesvig-Holsten. Amtets administration er beliggende i byen Hohenwestedt. I Aukrug, Hanerau-Hademarschen og Padenstedt er der også amtskontorer.

Kommuner i amtet

Historie 
Amtet blev oprettet 1. januar 2012 af kommuner fra de tidligere amter Aukrug, Hanerau-Hademarschen og Hohenwestedt-Land samt kommunen Hohenwestedt.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Amt Mittelholstein

Mittelholstein