kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Toulouges

Toulouges (på Catalansk: Toluges) er en by og kommune i departementet Pyrénées-Orientales i Sydfrankrig.

Toulouges var hovedby i den tidligere kanton af samme navn. Toulouges var tidligere en landbrugsby, men er i dag næsten vokset sammen med Perpignan.

Geografi 
Toulouges ligger på Roussillon-sletten kun 7 km sydvest for Perpignan centrum. Andre nabobyer er mod syd Canohès (3 km) og mod nordvest Le Soler (4 km).

Historie 

Toulouges er formentlig grundlagt som en romersk villa, men nævnes første gang i 908 i et dokument fra den franske konge Karl 3., som bekræfter abbediet Sainte-Marie de Lagrasses ejerskab af Tulugis.

I 1027 blev der, med biskoppen af Elne som vært, afholdt et betydende kirkemøde i Toulouges, som førte til indførelsen af Guds våbenhvile (Treuga Dei). Ved yderligere et kirkemøde i 1065 i Toulouges blev Guds våbenhvile udbygget.

Demografi

Udvikling i folketal

Kilder

Eksterne henvisninger 

 

Byer i Pyrénées-Orientales
Le Soler

Le Soler (på Catalansk: El Soler) er en by og kommune i departementet Pyrénées-Orientales i Sydfrankrig.

Geografi 
Le Soler ligger 9 km vest for Perpignan centrum.

Demografi

Udvikling i folketal

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Pyrénées Catalanes 

Byer i Pyrénées-Orientales
Nordisk Jernbane-Klub

Nordisk Jernbane-Klub (NoJK) er en dansk klub stiftet i 1988.

Foreningens  formål er at arrangere udflugter i de nordiske lande. 

Hovedvægten på udflugterne er lagt på besøg af jernbaner og andre transportmidler, eksempelvis  skibe, sporvogne etc.

Klubben er i besiddelse af et dieselmotorvogntog fra de Norges Statsbaner (NSB) af typen 86, en motorvogn, Bm 86.28 og en styrevogn med pak- og postrum, BDfs86.76, der er fuldt køreklar.

Eksterne henvisninger 
 Nordisk Jernbane-Klubs hjemmeside
Etableret i 1988
Foreninger fra Danmark
Jernbanetransport i Danmark
Badakhshan (provins)

Badakhshan () er en region beliggende mellem bjergkæden Hindu Kush og floden Amu Darja i det nordøstlige Afghanistan og de sydøstlige dele af Tadsjikistan. I Afghanistan er Badakshan-provinsen en af landets 34 provinser og omfatter Wakhan-korridoren.

Historie 

Grænserne blev fastlagt af en anglo-russisk aftale i 1873, som anerkendte, at "Badakshan med dets nærliggende område Wakhan" skal "tilhøre emiren i Kabul" og begrænsede det til den venstre eller sydlige bred af floden Amu Darja. I vest blev grænsen til Badakshan trukket i en linje, som krydser plateauerne i Turkmenistan mod syd, fra hvor Kunduz og Amu Darja mødes til det østlige vandskel til Tashkurghan-floden, går videre mod sydøst, krydser Kunduz til den møder Hindu Kush. Den sydlige grænse blev trukket langs ryggen af Hindu Kush så langt som Khawak-passet, som leder fra Badakshan til Panjshir-dalen.

I 1895 blev floden Pjandzj defineret som grænsen mellem det afghanske og russiske Badakshan. I Sovjetunionen blev den tidligere russiske del organiseret som Gorno-Badakhshan i den tadsjikiske sovjetiske republik (fra 1991 det uafhængige Tadsjikistan).

Geografi 

Sammensætningen af bjergdistrikterne, som består af alle de sydlige distrikter i Badahshan og de nordlige bjerge og dalene i Nurestan (tidligere Kafiristan), ligner resten af Hindu Kush mod vest. Hindu Kush er den sydlige kant af et stort centralt plateau. Der er dybe dale i Nurestan mod syd, næsten isoleret fra hinanden af de snedækkede højder, der deler dem. Mod nord går plateauet gradvis nedover mod floden Amu Darja, hvor det falder fra en gennemsnitlig højde på 4.500 meter til 1.200 meter omkring Faizabad midt i Badakhshan.

Badakhshan er primært omgivet af den selvstyrende provins Gorno-Badakshan og Khatlon provinsen i Tadsjikistan mod nord og øst. I den østlige del af provinsen forbinder en lang passage mellem Chitral i det nordlige Pakistan og Tajikistan, Wakhan-korridoren, de nordlige områder i Afghanistan med Kina. Provinsen har et samlet areal på 44.059 km ², hvoraf det meste ligger i bjergkæderne Hindu Kush og Pamir.

Badakhshan lå på den gamle handelsvej Silkevejen, og Kina har vist stor interesse for at hjælpe med at genopbygge veje og infrastruktur i provinsen efter Talibans fald.

Befolkning 

Badakhshanis er et eget etno-lingvistisk og religiøst samfund. De er efterkommere af persere, som bosatte sig i området omkring år 1000 f.Kr. I afghansk Badakhshan er hovedsproget persisk. Dialekterne som bliver talt i tadsjiksk Badakhshan hører til den østlige gren af de iranske sprog, der er i familie med det antikke Sogdian. Religionen er islam.

Distrikter

Kilder

Eksterne henvisninger 

 

Afghanistans provinser
Silkevejen
Musiqq

Musiqq er en lettisk duo, bestående af Marats Ogļezņevs og Emīls Balceris.

Den 23. februar 2011 deltog Musiqq i den lettiske udtagelse til Eurovision Song Contest 2011. Gruppen vandt med sangen "Angel in disguise" og skal derfor repræsentere deres land ved konkurrencen i Düsseldorf.

Referencer 

Musikgrupper fra 2009
Musikgrupper fra Letland
Letlands Eurovision Song Contest-deltagere 
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2011
Les Angles (Pyrénées-Orientales)

Les Angles (på Catalansk: Els Angles) er en by og kommune i departementet Pyrénées-Orientales i Sydfrankrig.

Byen er mest kendt for sit skisportssted.

Geografi 
Les Angles ligger i landskabet Capcir i Pyrenæerne. Byen ligger på en slette i ca. 1.500 m højde. Den er omgivet af bjerge, som Mont Llaret (2.376 m) og Roc d'Aude (2.326 m). Højeste punkt er Pic Péric (2.810 m) på kommunens nordgrænse.

Floden Aude har sit udspring i kommunen.

Nærmeste større by er Perpignan 91 km mod øst. Nabobyerne er mod nord Formiguères (6 km), mod vest Matemale (4 km) og mod syd La Llagonne (9 km) og Mont-Louis (11 km).

Historie 
Den franske kongeslægt Karolingerne erobrede Capcir i 793. På det tidspunkt var området næsten ubeboet og Les Angles er formentligt først grundlagt 100 år senere af abbeden af Razès. I det 10. århundrede kom Les Angles i klosteret Saint Michel de Cuxas besiddelse.

Fra 1162 var Les Angles, som resten af Capcir og Catalonien, underlagt Kongeriget Mallorca, Aragonien og til sidst Spanien. Først ved Pyrenæerfreden i 1659 blev det igen fransk.

Midt i det 20. århundrede startede en afvandring fra landbruget i Capcir og befolkningstallet halveredes i Les Angles på mindre end 30 år. For at modvirke den udvikling besluttede kommunen i 1961 at anlægge et skisportssted. Det åbnede i januar 1964 med en enkelt stolelift og en træklift. Den første kabelbane med plads til 4 personer åbnede i 1970. Siden hen har skisportstedet været under kraftig udvikling og det har medført at befolkningstallet igen er stigende.

Demografi

Udvikling i folketal

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Pyrénées Catalanes, Les Angles 

Byer i Pyrénées-Orientales
Vintersportssteder i Frankrig
Jørgen Steen Sørensen

Jørgen Steen Sørensen (født 21. april 1965 i København) er en dansk jurist, der siden den 1. november 2019 har været dommer i Højesteret.

Han var Folketingets Ombudsmand fra den 1. februar 2012 til den 31. oktober 2019. Jørgen Steen Sørensen afløste Hans Gammeltoft-Hansen.

Jørgen Steen Sørensen var i perioden 1. august 2007 - 31. januar 2012 rigsadvokat. Han afløste Henning Fode på posten.

Sørensen aflagde juridisk embedseksamen (cand.jur.) ved Københavns Universitet i 1990. Fra 1990 arbejdede han som fuldmægtig i Justitsministeriet til 1992, hvorefter han i to år var hos Folketingets Ombudsmand. Fra 1994 tilbage i Justitsministeriet, her arbejdede han frem til år 2001 og igen i en etårig periode i 2002-03. Han var afdelingschef fra 1998.

Sørensen var konstitueret dommer i Østre Landsret i 2001-2002.

Fra 2002 til 2007 arbejdede han som lovråd i Justitsministeriet, indtil han fra 1. august 2007 blev rigsadvokat.

Referencer 

Jurister fra Danmark
Folketingets Ombudsmænd
Personer i Kraks Blå Bog
Landsdommere fra Danmark
Rigsadvokater fra Danmark
VM i nordisk skiløb 2011

Verdensmesterskaberne i nordisk skiløb 2011 blev arrangeret af FIS og afviklet ved Holmenkollen i Oslo, Norge, i perioden 23. februar – 6. marts 2011. Holmenkollen var VM-vært for femte gang, og det norske skisportsområde blev tildelt værtskabet ved FIS-kongressen i Vilamoura, Portugal, den 25. maj 2006. De øvrige ansøgere var Val di Fiemme, Italien, og Zakopane, Polen; den norske ansøgning vandt med stemmerne 12 – 4 – 0 over henholdsvis den italienske og den polske. 

Som de øvrige gange, hvor VM er afholdt ved Holmenkollen, i henholdsvis 1930, 1952, 1966 og 1982, afholdtes samtidig Holmenkollen Ski Festival.

Højdepunkter 
Ved mesterskaberne blev de norske arrangører den store medaljesluger, der hjemførte 20 medaljer, deraf otte af guld. Disse otte guldmedaljer blev alle hentet i langrend, hvor henholdsvis Marit Bjørgen hos kvinderne med tre individuelle og en holdsejr tog fire guldmedaljer og en sølvmedalje, mens Petter Northug hos mændene med to individuelle og en holdsejr tog tre guldmedaljer og derforuden to medaljer af sølv. 

Den næstmest vindende nation var Østrig, der tog alle sine syv guldmedaljer i henholdsvis skihop, hvor de sikrede sig samtlige fem førstepladser, samt i nordisk kombineret, hvor det blev til guld i de to holddiscipliner. Især Thomas Morgenstern og Gregor Schlierenzauer stod bag skihopmedaljerne, idet de hver vandt en individuel konkurrence og var med til at vinde de to holdkonkurrencer. Morgenstern fik desuden en sølvmedalje på stor bakke, hvor Schlierenzauer vandt.

En af de største overraskelser stod Devon Kershaw og Alex Harvey fra Canada for, da de hjemførte den første canadiske guldmedalje nogensinde ved et VM i nordisk skiløb, og oven i købet i en af de discipliner, der ellers havde Norge som favorit; de to vindere slog de nordmændene med 0,2 sekunder.

Medaljevindere

Langrend

Mænd

Kvinder

Nordisk kombination

Skihop

Mænd

Kvinder

Medaljetabel

Noter

Kilder / eksterne henvisninger 

 Mesterskabernes officielle hjemmeside  
 FIS Nordic World Ski Championships 2011    

Sport i 2011
Skisport i Norge
Skiturneringer
Nordisk skiløb
Barysaw

Barysaw (officiel translitteration: Barysaŭ; , ; , ), er en by i Minsk voblast i Hviderusland med (2015) indbyggere. Byen blev grundlagt i 1102 ved floden Bjarézina. Under anden verdenskrig var byen besat af Nazi-tyskland.

Historie 
Barysaw er første gang omtalt i den Laurentinske krønike som grundlagt i 1102 af Polotsk prinsen Rahvalod (Barys) Usjaslavitj (). Under de næste par århundreder brændte Barysaw og genopbygget lidt syd for den oprindelige placering.

I slutningen af 1200-tallet blev byen en del af Storfyrstendømmet Litauen. I 1569 (efter lublinunionen) blev byen en del af Den polsk-litauiske realunion, og derefter en del af det Russiske Kejserrige i 1793 efter anden deling af Realunionen Polen.

Under Anden Verdenskrig blev Barysaw besat af Nazi-Tyskland fra 2. juli 1941, til 1. juli 1944 og det meste af byen blev ødelagt. Mere end 33.000 mennesker blev myrdet i seks dødslejre, der var indrettet i byens omegn.

Siden maj 1948 har byen været hjemsted for hovedkvarteret for det 7. tankarmé, der blev det 65. Armékorps og derefter Nordvestlige Operative Kommando der i 2001 blev skabt gennem en reorganisering af Hvideruslands væbnedestyrker.

Industri 
Efter Anden Verdenskrig blev Barysaw et vigtigt industrielt center, med 40 større virksomheder indenfor blandt andet maskinindustri og metalbearbejdning, instrumentfremstilling, kemiskeindustri, træbearbejdning, medicinalindustri, krystalfremstilling og plastproduktion.

Kendte personer fra Barysaw 
 Andrej Gromyko formand for Sovjetunionens Øverste Sovjet fra 1985 til 1988
 Fodboldspilleren Dzimitryj Baha ()
 Skiskytten Ljudmila Heorhijewna Kalintjyk ()

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 

 
Etableret i 1102
Frode - og alle de andre rødder

Frode og alle de andre rødder er en dansk børnefilm, der er en filmatisering af Ole Lund Kirkegaards bog af samme navn. Filmen handler om en dreng, der hedder Frode. Han glæder sig til sommerfesten, men da han få at vide, at sommerfesten kommer til at koste 5000 kr, må han finde på en måde at få fat på penge.

Handling 
Frode glæder sig til den årlige sommerfest i gården. Især da denne fest byder på en enestående mulighed for at ride på en kæmpe, levende elefant. Men da den regelrette vicevært pludselig kræver betaling for brug af gården, hvor festen skal holdes, forsvinder drømmen om en elefantridetur som dug for solen. Samtidig er underboen Hr. Storm plaget af en mystisk tyv, og han udlover derfor en dusør til den, der fanger tyven. Frode og vennerne tager udfordringen op for at betale for festen.

Medvirkende 
 Arto Louis Eriksen, Frode
 Sasha Sofie Lund, Stinne
 Thomas Meilstrup, Læris
 Søren Christiansen, Lange
 Martin Street, Jens
 Kasper Wichmann Lund, Niels
 Camilla Bendix, Clara, Frodes mor
 Ole Thestrup, Storm
 Birthe Neumann, Irene TV
 Bodil Jørgensen, Fru Rask
 Nicolaj Kopernikus, Lærer
 Rasmus Bjerg, Vicevært
 Alexander Hassan, Simme
 Sebastian Kronby, Viggo
 Arne Siemsen, Viggos far
 Inaam Sahibzana, Betjent #1
 Rasmus Hammerich, Stinnes far
 Ole Håndsbæk Christensen, Politimand

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Børne- og ungdomsfilm fra Danmark
Spillefilm fra Danmark
Danske film fra 2008
Pinsk

Pinsk (, ; , ; ) er en by i Brest voblast i det sydvestlige Hviderusland med  indbyggere. Byen ligger ved Dnepr-Bug kanalen, der munder ud i floden Pripjat.

Historie 
Fyrstedømmet Pinsk nævnes for første gang i 1097. I 1318 eller 1320 blev byen litauisk, og fra 1521 en del af Polen-Litauen. I 1569 tilfaldt Pinsk den polske krone. I 1793 blev byen en del af det Russiske Kejserrige, men efter første verdenskrig blev byen indtaget af Polen. Under anden verdenskrig blev byen først erobret af tyskerne den 4. juli 1941, før den kom i Sovjetunionens hænder den 14. juli 1944. Efter krigen blev Pinsk en del af Den Hviderussiske Socialistiske Sovjetrepublik.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Byer i Brest voblast
Maureillas-las-Illas

Maureillas-las-Illas (på Catalansk: Morellàs i les Illes) er en kommune i departementet Pyrénées-Orientales i Sydfrankrig.

Den største by i kommunen er Maureillas.

Geografi 
Kommunen ligger i landskabet Vallespir. Den sydlige del udgøres af Albère-bjergene, hvor kommunens højeste punkt Pic de les Salines (1333 m) ligger på grænsen til Spanien.

Nærmeste byer fra Maureillas er mod vest Céret (6 km), mod nord Saint-Jean-Pla-de-Corts (4 km) og Le Boulou (5 km) og mod øst Les Cluses (4 km).

Historie 
Maureillas er grundlagt i romertiden, men nævnes første gang i 1011. I middelalderen udviklede byen sig omkring kirken Saint Etienne fra det 10. århundrede. Det var også i denne periode den indflydelsesrige familie d'Oms residerede i byen.

I 1823 blev landsbyen Saint-Martin-de-Fenollar slået sammen med Maureillas og i 1972 blev de to landsbyer Las Illas og Riunoguès også en del af den nuværende kommune.

Borgmester 
 Jean-Daniel Amiot (1989-2008)
 André Bordaneil (2008-)

Demografi

Udvikling i folketal

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Pyrénées Catalanes (fransk)

Byer i Pyrénées-Orientales
Millas

Millas (på Catalansk: Millars) er en by og kommune i departementet Pyrénées-Orientales i Sydfrankrig.

Geografi 
Millas ligger i det frugtbare landskab Ribéral ved floden Têt. Mod vest er nærmeste by Nefiach (3 km), mod øst ligger Saint-Feliu-d'Amont (2 km) og Perpignan (17 km).

Demografi

Udvikling i folketal

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Pyrénées Catalanes (fransk)

Byer i Pyrénées-Orientales
Togiola Tulafono

Togiola Talalelei A. Tulafono (født 28. februar 1947 på Aunu'u Island i Amerikansk Samoa) er en amerikansk politiker, og den 56. guvernør i Amerikansk Samoa. Han er medlem af det Demokratiske parti.

Politisk karriere 
Tulafono blev 3. januar 1997 taget i ed som viceguvernør for Amerikansk Samoa, under guvernør Tauese Sunias ledelse. Tulafono var viceguvernør indtil Sunia's pludselige død 26. marts 2003, og Tulafono blev straks udpeget til fungerende guvernør indtil han officielt blev taget i ed den 7. april 2003.

Ved guvernør valget den 16. november 2004, besejrede Tulafono sin modkandidat Afoa Moega Lutu med 56 % af stemmerne, mod Lutus 44 %. Tulafono vandt også valget i 2008, da han besejrede Utu Abe Malae efter to valgrunder i midten af november.

Personligt 
Togiola Tulafono fik i 1970 en bachelorgrad i fagene sociologi og statskundskab på Chadron State College i Chadron, Nebraska. I 1975 bestod han en Doctor of law eksamen fra Washburn University i Topeka, Kansas.

Han er gift med Mary Ann Tulafono, og sammen har de 6 børn.

Eksterne henvisninger 
 Togiola Tulafonos biografi på National Governors Associations officielle hjemmeside. 
 Office of the Governor  på Amerikansk Samoas officielle hjemmeside. 

Guvernører i Amerikansk Samoa
Pamir (flod)

Pamir er en flod der løber i Tadsjikistan og Afghanistan. Den er en biflod til Pjandzj fra højre. Pamir udgør den nordlige grænse for Wakhan-korridoren i Afghanistan. 

Floden har sit udspring i Pamir-bjergene i provinsen Gorno-Badakhsjan i den østligste del af Tadsjikistan. Den løber fra Zorkulsøen som ligger 4.130 moh, mod vest, og senere sydvest. Ved landsbyen Langar, i .2.799 mh, sydøst for den 6.726 meter høje Karl Marx Peak, løber den sammen med floden Wakhan, og danner floden Pjandzj. Pamirfloden danner grænse mellem Tadsjikistan og Afghanistan i hele sin længde.

Eksterne henvisninger 
 Kort over regionen Gorno-Badakhsjan i Tadsjikistan 

Vandløb i Afghanistan
Vandløb i Tadsjikistan
Ejby Kirke

Ejby Kirke kan henvise til flere forskellige:
 Ejby Kirke (Middelfart Kommune)
 Ejby Kirke (Køge Kommune)
Zoo Hannover

Zoo Hannover (egentlig: Erlebnis-Zoo Hannover) er en zoologisk have i bydelen Zooviertel i Hannover i Niedersachsen, Tyskland.
 
Den zoologiske have blev grundlagt den 4. maj 1865, og er Tysklands femte ældste dyrepark. Havens areal er på 22 hektar.

I 2011 er der i haven en dyrebestand på næsten 3.400 dyr fordelt på 237 arter.

Eksterne henvisninger 

Dyreparker i Tyskland
Hannover
Etableret i 1965
Pjandzj

Pjandzj (tadsjikisk: Панҷ – Pandzj, russisk: Пяндж – Pjandzj) er Amu Darjas største biflod. Den ligger i Tadsjikistan og Afghanistan. Floden er 1125 km lang og danner grænse mellem Afghanistan og Tadsjikistan over store dele af sin længde. Pjandzj har et afvandingsområde på 114.000 km², og har en middelvandføring på ca. 1.000 m³/s.

Floden begynder i søen Zorkul (4.130 moh.) i Pamirbjergene, på grænsen mellom Afghanistan og Tadsjikistan. Den løber derfra mod vest, først under navnet Pamir, til den løber sammen med floden Wakhan og skifter navn til Pjandzj. Floden Wakhan, som er Pjandzj længste tilløb, starter fra en isbræ øverst i Waghjirdalen, hvor Afghanistans, Pakistans og Kinas grænser mødes.

Etter sammenløbet mellem Pamir og Wakhan løber Pjandzj først mod sydvest, før den ved byen Eshkashem drejer mod nord. Ved sammenløbet med floden Gunt ligger byen Khorog, hovedstaden i den autonome region Gorno-Badakhsjan i Tadsjikistan. 50 km nord for Khorog løber den sammen med sin største biflod, Bartang. Pjandzj-floden, som løber mellem høje bjerge i en dyb og kløftlignende dal, drejer gradvis først mod nordvest, før den senere igen vender i sydvestlig retning, helt til den løber ud af den trange Pjandzjdalen og ved sammenløbet med Vakhsj danner Amu Darja.

Vandløb i Afghanistan
Vandløb i Tadsjikistan
Adachi

er et bydistrikt i Tokyo i Japan. Det er et af de 23 specielle bydistrikter, der tilsammen udgør Tokyos historiske bykerne. Distriktet ligger nord for Tokyos centrum og har  indbyggere.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Bydistrikter i Tokyo
Vrads Vandtårn

Vrads Vandtårn er et vandtårn beliggende i Vrads. Tårnet indgår stadig i vandforsyningen og tilhører Vrads Ny Vandværk. Vandet går gennem to filtre før det via vandtårnet løber ud til forbrugerne.

Referencer 

Vandtårne i Region Midtjylland
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Silkeborg Kommune
Friedrich Overbeck

Johann Friedrich Overbeck (født 4. juli 1789 i Lübeck, død 12. november 1869 i Rom) var en tysk maler, farbror til Johannes Overbeck.

17 år gammel kom Overbeck på Wiens Akademi. Han blev  bortvist sammen med nogle andre unge malere, der var betaget af romantikkens syner og fjendtligt stemt mod alt akademisk væsen. De tog 1810 til Rom, og Overbeck, den betydeligste af dem, blev den ledende ånd; hernede opstod så det ejendommelige kunstnersamfund, San Isidoros kunstbroderskab, hvor Peter von Cornelius, Overbeck, Julius Schnorr von Carolsfeld, Friedrich Wilhelm Schadow og Philipp Veit blev de førende, og hvis program: Kunst og religion i en højere enhed, blev samlingsmærket for nazarenerne. Da Cornelius, den mest energiske, ligesom flere andre snart emanciperede sig fra denne retning og nogle år senere forlod Rom, blev Overbeck den egentlige bærer for nazarensk kunst i dens følelsesfuldt-blide og mystisk-sværmeriske skikkelse. 

1813 var Overbeck gået over til katolicismen, og religionen tog efterhånden så stærkt magten fra kunsten, at den i sin fanatisme efterhånden berøvede Overbecks kunst, der inden for rammerne af den før-rafaeliske kunsts formsprog (Fiesole, Pietro Perugino, Francia) havde udmærket sig ved formens stilfuldhed og tegningens konturfinhed, adskillige af dens kunstneriske værdier. Ensidigheden, den religiøse askese i Overbecks kunst, bragte således hurtig Nazaren-Skolen til fald, og da Overbeck, en kunstner højtstræbende, fantasifuld og sjælsdyb som få, døde højt til års, var han en for længst glemt mand. Overbeck har udført betydelige freskoarbejder: Josefs historie (1816) i Bartholdys Casa Zuccharo (nu i Berlin), Det befriede Jerusalem (Massimis Villa), Frants’ Rosenunder, Fresker 1829 i Santa Maria degli Angeli ved Assisi, oliemalerierne Christi Indtog i Jerusalem (1820) og Pietá (Lübecks Maria-Kirke), Maries Kroning Kölner Dom, det store, lidet vellykkede Religionens Triumf i Kunsten i lignelse af Rafaels disputa (1840, Frankfurts Städelske Museum), Marias Kroning (1866, Mexiko) etc. Også portrætter, selvportræt 1844 i Uffizi, andre i museum i Berlin, Lübeck (der har en Overbeck-sal), udmærket mandsportræt i Hamburger Kunsthalle med videre. I kartoner og tegninger kommer hans kunst oftest bedst til sin ret: Jesu Kristi levned (40 tegninger, gengivne i stik), Passionen (de 14 stationer), de syv sakramenter (1861), der ligesom andre af Overbecks tegninger er mangfoldiggjorte ved reproduktion. 

I 1819 flyttede Overbeck fra Isidoroklostret, men blev i Rom og virkede som professor ved San-Luca-Akademiet. I Thorvaldsens Museum flere prøver på hans kunst.

Kilder

Litteratur 
 Levnedsbeskrivelse ved Margaret Howitt (2 bind, Freiburg 1886]).

Historiemalere
Malere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Lübeck
Brian Sandoval

Brian Edward Sandoval (født 5. august 1963 i Redding, Californien) er en amerikansk politiker. Han var den 29. guvernør for den amerikanske delstat Nevada fra 2011 indtil 2019. Han er medlem af det Republikanske parti.

Sandoval vandt 2. november 2010 guvernørvalget over sin demokratiske modkandidat Rory Reid. Brian Sandoval blev 3. januar 2011 taget i ed som Nevadas 29. guvernør, hvor han afløste partifællen Jim Gibbons.

Fra 2003 til 2005 var Brian Sandoval justitsminister i Nevada, og fra 2005 til 2009 var han føderal dommer for District Court for the District of Nevada.

Brian Sandoval er gift med Kathleen Teipner, og har en søn og to døtre.

Eksterne henvisninger 

 Officiel profil for Guvernør Sandoval  på Nevadas officielle hjemmeside. 
 Brian Sandovals officielle kampagneside på www.briansandoval.com 

Personer fra Californien
Guvernører i Nevada
Vandtårnet på Terp Skovvej

Vandtårnet på Terp Skovvej er et tidligere vandtårn beliggende i Aarhus-bydelen Viby og opført i 1926. Tårnet er ottekantet og opført i røde teglsten. Dets vandtank kan rumme 100 m3 vand. I 1979 blev det taget ud af driften, men først i 1987 solgte kommunen det. Det er siden 1992 yderligere blevet solgt tre gange for mellem 5 og 125 tusind kroner.

Referencer 

Vandtårne i Region Midtjylland
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Aarhus
Etableret i 1926