kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nabla (symbol)

Nabla er navnet på symbolet . Det er ikke et bogstav, men et symbol der primært benyttes i matematik, og må ikke forveksles med det græske bogstav Delta, der er spejlvendt af nabla. Det er indført af den irske matematiker og fysiker William Rowan Hamilton i 1837. Hamilton angav oprindeligt symbolet liggende med spidsen pegende mod venstre. Ordet nabla er afledt af den græske oversættelse af navnet på et harpelignende musikinstrument fra oldtidens Assyrien. Der er uenighed om hvorvidt det græske navn stammer fra hebraisk eller aramæisk.

Det er formentlig den skotske videnskabsmand William Robertson Smith der har givet symbolet dets navn, nogle kilder anfører dog at det skulle være fysikeren James Clerk Maxwell der var den første til at kalde det nabla. Dette skulle være i en korrespondance med den skotske fysiker Peter Guthrie Tait i form af et digt. Andre kilder igen nævner William Thomson (Lord Kelvin) som den der indførte symbolet, dog i en modificeret form som betegnelse for Laplace-operatoren.

Nabla angives i HTML som: &nabla;  og i LaTeX som: \nabla.  Det har Unicode 8711 (Hex: 0x2207).

Differentialoperator 

Symbolet benyttes stort set kun i matematik, hvor det kaldes nabla-operatoren, og repræsenterer differentialoperatoren. Populært sagt, er symbolet et matematisk notations-kneb til at forenkle nedskrivningen af beregninger indenfor differentialregning med skalar- og vektorfelter. Ved at hæve abstraktionsniveauet en tak op, bliver det hurtigere og nemmere at foretage og løse komplekse beregninger.

Specifikt benyttes nabla-operatoren til at angive:
 gradienten til et skalarfelt, skrives som en skalar multiplikation (men resulterer i en vektor).
 divergensen af et vektorfelt, skrives som et skalarprodukt.
 rotationen af et vektorfelt, skrives som et krydsprodukt.
Desuden benyttes notationen ∇2 som symbol for Laplace-operatoren, der angiver den andenafledte af et skalarfelt (egentlig: divergensen af gradienten til et skalarfelt).

Del-operatoren 
I USA kaldes nabla-operatoren for Del-operatoren. Et navn der er indført af de to amerikanere; fysikeren Josiah Willard Gibbs og matematikeren Edwin Bidwell Wilson i 1901, da de ville have et nemt udtalt en-stavelses ord som navn i stedet for nabla.

Kilder og eksterne henvisninger 

 History of nabla   Hentet 2. april 2013.

Symboler
Matematiske symboler
Fysik
Nabla

Nabla (symbol) – symbolet Nabla
 Nabla-operatoren – en differentialoperator
Björnekulla Kirke

Björnekulla Kirke () er en kirke i byen Åstorp, som er beliggende i det nordøstlige Skåne. Kirken der blev indviet 1. søndag i advent 1889, er forsamlingskirke for Björnekulla-Västra Broby församling. Allerede i 1200-tallet havde man opført en kirke i Åstorp, men efter at der var blevet anlagt en jernbane gennem byen, udviklede den sig efterhånden til et helt samfund og kirken blev derfor for lille til behovet. Det besluttedes derfor at bygge en ny kirke i gotisk stil opført i mursten. I perioden 1971-1973 gennemgik kirken en større renovering, hvor blandt andet en stor del af interiøret blev ændret.

Interiør
Det ældste inventar i kirken er den originale døbefont tilbage fra starten af 1200-tallet. Fra slutningen af samme århundrede finder man også et triumf krucifiks, som hænger i indgangen til koret. I kirken finder man også det tredelte korvindue, som er malet af kunstneren Erik Olson. Vinduet der kom til kirken ved renoveringen i starten af 1970'erne, er af kunstneren selv navngivet Fönster mot Himmelen (). Ved samme lejlighed fik kirken også både nyt alter og orgel. Alteret er udført som en muret konstruktion med en skånsk granitplade som top, hvorpå der er placeret et sølvkors designet af Sven Albrechtsson. I nyere tid har kirken anskaffet sig to kunstværker af Kjeld Jordahn.

Referencer

Eksterne henvisninger

Kirker i Skåne län
Karolina Szwed

Karolina Szwed (født 23. april 1989 i Gdańsk) er en polsk håndboldspiller. Hun spiller for landsholdet, og siden september 2013 for HC Leipzig.

Karriere 
Fra februar 2009 til juli 2012 spillede hun for Vistalu Łączpol Gdynia, som to gange har vundet bronze ved de polske mesterskaber (2010, 2011) og i den polske liga (2012). Hun fik sin seniorlandsholdsdebut d. 6. april, 2012 i en kamp mod .  Hun er 183 cm. og spiller højre back som nr. 21.

Eksterne henvisninger 
Karolina Szwed  – Spillerprofil hos European Handball Federation 
Karolina Szwed – Spillerprofil hos EHF Champions League  
Karolina Szweds spilleprofil  – på  Vistalu Łączpol Gdynias hjemmeside 

Håndboldspillere fra Polen
Personer fra Gdansk
Håndboldspillere fra HC Odense
Friedrich Meili

Friedrich Meili (2. april 1848 i Hinwil (kanton Zürich) - 15. januar 1914) var en schweizisk retslærd.

Meilie blev Dr. jur. i Jena 1870, advokat 1871—95, privatdocent i Zürich 1880, 
ekstraordinær professor 1885, ordentlig professor sammesteds 1890, 1905 præsident for kassationsretten 
i Zürich. Både af den schweiziske og af udenlandske regeringer — Østerrig, Portugal, Holland, Rusland og andre — blev der lagt megen beslag på Meili som affatter af retsbetænkninger: Han optrådte som sit lands delegeret ved de internationale privatretskonferencer i Haag og var et virksomt medlem af Institut de droit international. Meilis overordentlig omfattende forfattervirksomhed omspændte den internationale privatret, handels-, konkurs- og procesret; et særligt videnskabeligt enklave opdyrkede han ved sine studier over moderne samfærdselsret. 

Af hans mange skrifter vedrørende den internationale privatret kan nævnes: Die Kodifikation des internationalen Zivil- und Handelsrechts (1891), Geschichte und System des internationalen Privatrechts im Grundriss (1892), Das internationale Civil- und Handelsrecht auf Grund der Theorie, Gesetzgebung und Praxis, I—II (1902, oversat på engelsk og japansk), Das internationale Zivilprozessrecht auf Grund der Theorie, Gesetzgebung und Praxis (1906), Moderne Staatsverträge über das internationale Konkursrecht (1907), Bartolus als Haupt der ersten Schule des internationalen Strafrechts (1908), Lehrbuch des internationalen Konkursrecht (1909), Das internationale Privat- und Zivilprozessrecht auf Grund der Haager Konventionen (sammen med Arthur Mamelok, 1911) og mange andre. 

Telegraf-, telefon-, automobil- og luftretten viede Meili en særlig opmærksomhed: Das Telegraphenrecht (1871, 2. oplag 1873), Das Telephonrecht (1885), Die Kodifikation des Automobilrechts (1907), Die drahtlose Telegraphie im internen Recht und Völkerrecht (1908), Das Luftschiff im internen Recht und Völkerrecht (1908) og andre. Af hans øvrige arbejder skal endnu fremhæves: Die Prinzipien des sehweizerischen Patentgesetzes (1890), Die neuen Aufgaben der modernen Jurisprudenz (1892), Die Gesetzgebung und das Rechtsstudium der Neuzeit (1894), Institutionen der vergleichenden Rechtswissenschaft (1898), Die Kodifikation des schweizerischen Privat- und Strafrechts (1901), Johann Caspar Bluntschli und seine Bedeutung für die moderne Rechtswissenschaft (1908) og mange andre.

Kilder 

  

Jurister fra Schweiz
Ansatte ved Zürichs Universitet
Faglitterære forfattere fra Schweiz
Salmonsens
Antoine Meillet

Paul Jules Antoine Meillet (født 11. november 1866 i Moulins, død 21. september 1936 i Châteaumeillant) var en fransk sprogforsker.

Efter at have studeret i Paris, navnlig under Bréal og Saussure, og i Wien blev han 1891 maître de conférences ved Écoles des Hautes Études i Paris, siden ved École des Langues Orientales og 1906 professor i sammenlignende sprogvidenskab ved Collège de France sammesteds. Meillet har dels ved sin mangesidige forfattervirksomhed, dels ved sin fremragende dygtighed som lærer øvet en overordentlig stor indflydelse på sprogforskningen ikke alene i Frankrig, men også udenfor sit lands grænser. Med aldrig svigtende klarhed har han behandlet mange forskellige sprog dels i lærebøger, dels i enkeltundersøgelser.

Af hans værker skal nævnes: Recherches sur l'emploi du génitif-accusatif en vieux-slave (1897), Études sur l'étymologie du vieux-slave (1902), Grammaire arménienne (1903), Introduction à l'étude comparative des langues indoeuropéennes (1903, 4. udgave 1922), Les dialectes indoeuropéennes (1908), Histoire de la langue grecque (1913), Caractères généraux des langues germaniques (1917), Les langues dans l'Europe nouvelle (1918) og Linguistique historique et linguistique générale (1921).

Kilder 

 

Filologer fra Frankrig
Faglitterære forfattere fra Frankrig
Fransksprogede forfattere
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
Ludwig Siegfried Meinardus

Ludwig Siegfried Meinardus (født 17. september 1827, død 10. juli 1896) var en tysk komponist og musikforfatter.

Meinardus studerede ved Leipzigs konservatorium, derefter hos Franz Liszt og hos A.B. Marx. 1866 blev han lærer ved Dresdens konservatorium; 1874—85 levede han i Hamburg, hvor han blandt andet var musikkritiker ved "Hamburger-Korrespondent". Han døde som organist i Bielefeld.

Meinardus har skrevet flere oratorier (som Simon Petrus, Luther in Worms, Gideon), korballader, en række kammermusikværker og et par symfonier; det var dog kun som oratoriekomponist, at Meinardus havde et vist ry.

Som musikforfatter — af konservativ retning — gjorde han sig navnlig bekendt ved Rückblick auf der Anfänge der deutschen Oper, Mattheson und seine Verdienste um die deutsche Tonkunst, Mozart, ein Künstlerleben, Die deutsche Tonkunst im 18.—19. Jahrhundert.

Kilder 

 

Komponister fra Tyskland
Musikforskere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Salmonsens
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Skandiaweb

Skandiaweb er en it-virksomhed der laver Hjemmesider, søgemaskineoptimering og webdesign med hovedkontor i København Ø. Firmaet har omkring 100
medarbejdere og servicerer omkring 4.000 kunder.

Selskabets direktion udgøres af Michael Kock (CEO). Den øvrige ledergruppe består af Jacob From (CFO), Brian Nielson (COO), Silas Bendix (CTO) og Thomas Frost (salgsdirektør).

Skandiawebs historie udspringer fra Portal 2000 A/S, som blev stiftet i 1999 for i 2003 at blive splittet i
Danaweb A/S og Skandiaweb A/S. I 2008 blev selskabet overtaget af kapitalfonden JMI Invest A/S, som i dag
ejer 100% af aktierne. Handlen har kostet JMI Invest ca. 45 Mill. i investeret kapital som med basis i regnskabstallene ikke ser ud til at komme tilbage igen. Et forhold som bl.a. Computerworld har beskrevet i artiklen: "dette-firma-suger-penge-ud-af-forgaeldet-jensby-ruin"

Økonomi 
I 2012 havde Skandiaweb A/S et et overskud før skat på 92 TDKK. og en egenkapital på 4,2 mkr.

Referencer 
 Skandiaweb årsregnskab
 Skandiaweb cvr

Eksterne henvisninger 
 Skandiaweb

It-virksomheder i Danmark
Richard Loening

Jakob Bernhard Richard Loening (17. august 1848 i Frankfurt am Main - 18. september 1913) var en tysk jurist, bror til Edgar Loening.

Loening blev 1869 Dr. jur. i Heidelberg, deltog i den tysk-franske krig 1870—71, var 1871—74 i praktisk virksomhed. Han blev 1875 privatdocent i Heidelberg, 1878 ekstraordinær professor sammesteds, 1882 ordentlig
professor i Jena. Særlig retshistorien og strafferetten har været genstand for Loenings åndrige og skarpsindige forskning. Erkendelsen af retsideerne søger han ad historisk, genetisk vej, han forkaster enhver spekulativ behandling af retten, ethvert forsøg på at konstruere rettens indhold eller principper ud fra den subjektive fornuft. Som ivrig Shakespearedyrker har Loening forfattet
Die Hamlet-Tragödie Shakespeares (1893) og foredraget Ueber die physiologischen Grundlagen der Shakespeare’schen Psychologie ("Jahrbuch der deutschen Shakespeare-Gesellschaft", XXXI, 1895, siderne 1—37).

Foruden fortrinlige afhandlinger, for eksempel i "Zeitschrift für die gesamte Strafrechtswissenschaft", deriblandt navnlig Über geschichtliche und ungeschichtliche Behandlung des deutschen Strafrechts, III bind, 1883, siderne 219—375, har Loening blandt andet skrevet Ueber Ursprung und rechtliche Bedeutung der in den altdeutschen Urkunden enthaltenen Strafklauseln (1875), Der Vertragsbruch und seine Rechtsfolgen, I (1876), Der Reinigungseid bei Ungerichtsklagen im Deutschen Mittelalter (1880), Die Wiederklage im Reichs-Civilprocess (1881), Grundriss zu Vorlesungen über deutsches Strafrecht (1885), Die strafrechtliche Hartung des verantwörtlichen Redakteurs (1889), Ueber die Begründung des Strafrechts (1889), det stort anlagte Geschichte der strafrechtlichen Zurechnungslehre, hvis 1. bind (1903) omhandler Die Zurechnungslehre der Aristoteles, og Über Wurzel und Wesen des Rechts (1907).

Kilder 

 

Jurister fra Tyskland
Ansatte ved Heidelbergs Universitet
Ansatte ved Jena Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Frankfurt am Main
Michel Bréal

Michel Jules Alfred Bréal (født 26. marts 1832 i Landau, død 25. november 1915) var en fransk sprogforsker.

Bréal, der var født af franske forældre, studerede ved École normale i Paris, derpå i Berlin under Franz Bopp og Albrecht Weber. Efter at have været ansat ved det kejserlige bibliotek fra 1859 opnåede han 1866 den nyoprettede plads som professor ved Collège de France i sammenlignende sprogvidenskab, hvilken videnskab det væsentlig er faldet i hans lod at indføre i Frankrig. 1875 blev han medlem af Instituttet og 1879 generalinspektør for den offentlige undervisning.

Hans første arbejder behandlede emner af den sammenlignende mytologi, idet han betragter dem i sprogvidenskabens lys og navnlig polemiserer mod de tidligere gængse symbolske forklaringer (Hercule et Cacus; Le mythe de Oedipe 1863). Af stor betydning blev hans oversættelse af Bopps Grammaire comparée des langues indoeuropéennes, med udførlige og oplysende indledninger (5 bind, 1866-74).

Et hovedværk er hans udgave og udførlige fortolkning af de gamle umbriske sprogmindesmærker Les tables eugubines (1875). Som hans specialitet må nærmest betegnes latin og de beslægtede gammelitaliske sprog. Sammen med Anatole Bailly har han blandt andet udgivet Dictionnaire étymologique latin (1885, og ofte senere).

I periodiske skrifter har han offentliggjort mange åndfulde mindre afhandlinger, vedrørende etymologi og andre, mest principielle sider af sprogvidenskaben. En del af disse er samlede i Mélanges de mythologie et de linguistique (1877; 2. oplag 1882) og Essai de sémantique (science des significations) (1897). Overordentlig læseværdige er også forskellige pædagogiske arbejder, der tillige har fået betydning for undervisningens udvikling i Frankrig, navnlig Quelques mots sur l'instruction publique en France (1872; 3. oplag 1881) og Excursions pédagogiques (1882).

Kilder 

 

Filologer fra Frankrig
Faglitterære forfattere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Salmonsens
Gravstik

Artiklen "Gravstikken" omhandler stjernebilledet "Mejslen"  (Caelum) 

En gravstik eller gravstikke(l) er en slags mejsel og et af de vigtigste redskaber, der benyttes ved gravering.

Den sædvanlige gravstik er en
firkantet eller lidt flad stålstang, ca. 10-12 cm
lang og 2-5 mm tyk, der ved den ene ende er
skråt tilslebet, så der fremkommer en
spids og to skærende kanter, medens den anden
er stukket ind i et pæreformet træskaft. Af dette
er tit rundingen ved den ene side bortskåret,
for at gravstikken kan stilles under en meget spids
vinkel med den flade, hvorpå der graveres,
og af samme grund kan gravstikken være krum. For
øvrigt benyttes flere gravstikker af forskellig form og
størrelse.

Referencer

Kilde 
  af cand.polyt. F.R. Friis og cand.polyt. C.E. Aagaard

Eksterne henvisninger 

Grafik
Værktøj
Salmonsens
Têt

Têt () er en flod i Roussillon i det sydlige Frankrig med en længde på 120 kilometer (Sandre angiver dog 115,8 km), som løber ud i Middelhavet. Têt-dalen i flodens øvre løb er klassificeret som historisk landskab.

Geografi 
Têt har sit udspring ved foden af Pic Carlit i Pyrenæerne i kommunen Angoustrine-Villeneuve-des-Escaldes.

Floden løber fra vest mod øst. Først gennem Conflent og derefter gennem Roussillon. Kort før sit udløb i Middelhavet løber den umiddelbart nord for Perpignan og Canet.

Flodens løb er opdæmmet to steder. Første sted er i starten af dens løb, hvor en dæmning danner søen Bouillouses. Dæmningen blev bygget 1903-10 og benyttes til produktion af strøm. Længere nede af floden er der en opdæmning ved Vinça, som benyttes som vandreservoir.

Têt løber gennem følgende byer:

 Mont-Louis
 Fontpédrouse
 Olette
 Villefranche-de-Conflent
 Ria-Sirach
 Prades
 Ille-sur-Têt
 Millas
 Le Soler
 Saint-Estève
 Perpignan
 Canet-en-Roussillon (udmunding)

De vigtigste bifloder er:

 Riberole
 Carança
 Mantet
 Rotja
 Cady
 Castellane
 Lentillà
 Boulès
 Caillan
 Basse

Vandmængden i Têt svinger meget. De primære kilder er smeltevand og efterårsregn. I store dele af året er vandmængden meget lav, men under et kraftigt uvejr i oktober 1940 blev der målt 3.600 m³/s.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Sandre

Floder i Frankrig
Johann Mattheson

Johann Mattheson (28. september 1681—17. april 1764) var en tysk musiker.

Som søn af et velhavende hjem i Hamburg modtog han en alsidig udvikling og kom ved sine mange talenter og store åndelige rørighed til at spille en ikke ringe rolle i sin tids musikliv i Tyskland. I sin ungdom optrådte han som tenorsanger ved operaen i Hamburg, senere både som operakomponist, klavervirtuos, kapelmester, meget frugtbar musikforfatter, ja endog som diplomat, idet han var sekretær ved den engelske legation i Hamburg.

Af denne vidtforgrenede virksomhed (han efterlod sig 88 trykte kompositioner af alle arter) fik væsentlig den som musikforfatter betydning.
Polemisk anlagt, fejdede han med vittig og slagfærdig pen mod mange af tidens musikalske fordomme, fældede således ganske det forældede solmisationssystem. Blandt den store mængde af hans skrifter mærkes Critica musica (2 bind, 1722), Der vollkommene Capellmeister (1739), Grundlagen einer Ehrenpforte (1740, samling af komponistbiografier) et cetera, desuden talrige historiske, teologiske og politiske skrifter.

Kilder 

 

Operakomponister fra Tyskland
Barokkomponister
Operasangere fra Tyskland
Diplomater fra Tyskland
Mæcener
Musikteoretikere
Musikhistorikere fra Tyskland
Musikforskere fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1600-tallet
Tyskere i 1700-tallet
Personer fra Hamborg
Salmonsens
Calciumantagonist

En calciumantagonist er et stof, der hæmmer kroppens calciumkanaler. De spiller en rolle for sammentrækning af blodkar og hjertemusklen. De virker kar-afslappende og nedsætter hjertets pumpekraft. Calciumantagonister anvendes derfor til behandling af hypertension, angina pectoris og arytmi.

Virkningsmekanisme 
Calciumantagonister virker ved at hæmme volt-styrede calciumkanaler i hjertemuskel og blodkar. Hæmningen medfører nedsat muskelsammentrækning. I hjertet bevirker den nedsatte calciumkoncentration en nedsat kontraktilitet (sammentrækningskraft). I blodkar sker der en nedsat sammentrækning af glatmuskulaturen i karvæggen og dermed øges karrets diameter, et fænomen der kaldes vasodilation. Calciumantagonister virker kun på glatmuskulaturen i arterier. Vasodilationen nedsætter den totale perifære modstand, mens den nedsatte kontraktilitet af hjertet sænker hjertets minutvolumen. Sammen forårsager calciumantagonister et blodtryksfald.

Når blodtrykket er nedsat, vil den kraft, som hjertet skal bruge for at pumpe blod ud i kredsløbet, også være nedsat. Det arbejde som hjertet skal udføre vil derfor være mindre, lige som mængden af krævet ilt også vil være det. Det lindrer symptomerne ved iskæmisk hjertesygdom som angina pectoris.

Grupper 
Calciumantagonister deles efter, hvor meget de påvirker hjerte og blodkar:
 Dihydropyridingruppen har nærmest ingen virkning på hjertet.
 Phenylalkylamingruppen har større virkning på hjertet og anvendes derfor til behandling af arytmi.
 Benzothiazepingruppen ligger ca. midt mellem de to andre.

Bivirkninger 
Hyppige bivirkninger ved dihydropyridiner er ødemer, hypotension efter vandladning, hovedpine og rødmen. Verapamil og diltiazem øger risikoen for bradykardi og AV-blok, mens verapamil også hyppigt forårsager forstoppelse.

Calciumantagonister i klinisk brug 
Følgende calciumantagonister var i klinisk brug i Danmark pr. april 2013 (handelsnavne i parentes):

Dihydropyridiner:
 Amlodipin (Amlopharm, Norvasc®)
 Felodipin (Felodin, Plendil®)
 Isradipin (Lomir® Retard)
 Lacidipin (Lacipil®)
 Lercanidipin (Lercastad, Lercatio, Zanidip®)
 Nifedipin (Adalat®)
 Nimodipin (Nimotop®)
 Nitrendipin (Baypress®)

Phenylalkylaminer:
 Verapamil (Hexasoptin® Retard, Isoptin® Retard, Veraloc®)

Benzothiazepiner:
 Diltiazem (Cardil, Cardizem®, Myonil®, Tildiem® LA)

Referencer 

Lægemidler tilhørende hjerte og kredsløb
VM i skak 2013

VM i skak 2013, som organiseres af verdensskakforbundet FIDE, var en match mellem den regerende verdensmester, inderen Viswanathan Anand, og udfordreren, nordmanden Magnus Carlsen. Matchen var berammet til maksimalt tretten partier i perioden 6. – 26. november 2013 i Chennai, Indien.

Carlsen vandt matchen efter ti partier med cifrene 6½–3½ efter sejre i femte, sjette og niende parti, mens de øvrige partier endte remis. Carlsen blev dermed den første nordiske verdensmester i skak i historien og den tredjeyngste nogensinde.

Kvalifikation

Verdensmesteren 
Viswanathan Anand var titelforsvarer, idet han havde været indehaver af verdensmesterskabstitlen siden 2007. Den seneste sejr opnåede han i 2012 med sejr over Boris Gelfand fra Israel.

Udfordreren 

For første gang i over 50 år blev udfordreren fundet ved en alle-mod-alle-turnering. Den fandt sted i London, England, i perioden 15. marts - 1. april 2013. I turneringen deltog otte spillere, der var fundet således:
 De tre øverst placerede fra World Cup-turneringen 2012: Peter Svidler (RUS), Aleksandr Grisjtjuk (RUS) og Vassilij Ivantjuk (UKR)
 Taberen af VM i skak 2012: Boris Gelfand (ISR)
 De tre øverst placerede på verdensranglisten (gennemsnit fra juli 2011 til januar 2012): Magnus Carlsen (NOR), Levon Aronian (ARM) og Vladimir Kramnik (RUS)
 Wild card fra organisationskomiteen: Teimour Radjabov (AZE)

Skønt han tabte to af de sidste tre kampe, blev Carlsen alligevel vinder af turneringen med mindst mulige margen, idet Kramnik opnåede lige så mange point som ham, og deres indbyrdes resultat var også lige; sejren gik til Carlsen, idet han samlet set havde flere sejre end Kramnik.

Kilder og noter 

VM-matcher i skak
Sport i 2013
Adolf Friedrich Stenzler

Adolf Friedrich Stenzler (født 9. juli 1807 i Wolgast, Forpommern, død 27. februar 1887 i Breslau) var en tysk orientalist.

Stenzler studerede først teologi, derefter orientalske sprog ved universitetet i Greifswald og (navnlig sanskrit) i Berlin og Bonn. Efter et ophold i Paris og London modtog han ansættelse som professor i indisk filologi ved universitetet i Breslau. Hans arbejder, der alle vedrører sanskritlitteraturen, er følgende: Brahma-Vaivarta-Purani Specimen (1829), Raghuvansa, Kalidasae carmen, Sanskrite et Latine (1832), Kumara-Sambhava, Kalidasae carmen, Sanskrite et Latine (1838), Mricchakatika, id est Curriculum figlinum Sudrakae regis, Sanskrite (1847), Yajñavalkya’s Gesetzbuch. Sanskrit und Deutsch
(1849), Indische Hausregeln, Sanskrit und Deutsch, mit Wörterverzeichniss (i Abhandlungen für die Kunde des Morgenlandes, bind III, IV, VI, IX; 1864—86), Kalidasa, Meghaduta, der Wolkenbote, mit kritischen Anmerkungen und Wörterbuch herausgegeben (1874), The Institutes of Gautama, edited (1876). Desuden har han leveret en i sin tid meget benyttet begynderbog i sanskrit: Elementarbuch der Sanskritsprache. Grammatik, Text, Wörterbuch (1868 ff., 7. oplag, omarbejdet af Richard Pischel, 1902).

Kilder 

 

Orientalister fra Tyskland
Indologer
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Mecklenburg-Vorpommern
Salmonsens