Formel 1 2014

Formel 1 2014 var den 65. sæson af FIA's Formel 1-verdensmesterskab. Sæsonen startede 16. marts i Australien og blev afsluttet 23. november i Abu Dhabi. 22 kører og 11 konstruktører konkurrerede over 19 løb om verdensmesterskabstitlen i henholdsvis kørermesterskabet og konstruktørmesterskabet. Sæsonen blev domineret af Mercedes-teamet, som sikrede sig konstruktørmesterskabet med klar margin. Mercedes-kørerne Lewis Hamilton og Nico Rosberg kæmpede om titlen i kørermesterskabet, og det var først i det sidste løb i Abu Dhabi at Hamilton tog sejren i mesterskabet.

Til 2014-sæsonen blev der introduceret et helt nyt motorreglement, hvor de 2,4 liters V8-motorer som blev brugt fra  til  blev erstattet med 1,6 liters V6-motorer med turbo og indbygget energigenvindingssystem. Løbskalenderen for 2014 var betydelig ændret i forhold til 2013-sæsonen. Ruslands Grand Prix blev kørt for første gang på Sochi Autodrom i Sotji, og Østrigs Grand Prix vendte tilbage med et løb på Red Bull Ring i Spielberg. Indiens Grand Prix og Koreas Grand Prix var væk fra 2014-kalenderen.

Konstruktører og kørere 
Følgende konstruktører og kørere kørte i 2014-sæsonen.

Konstruktørændringer 
 Cosworth valgte ikke at bygge en motor i henhold til det nye 2014-regelværk. Denne afgørelsen gjorde at Marussia, som var det eneste team som brugte Cosworth-motorer i -sæsonen, måtte skaffe sig en ny motorleverandør. De valgte Ferrari, som skal forsyne teamet med motorer for 2014 og årene fremover.
 Scuderia Toro Rosso indgik en aftale med Renault for motorer i 2014, og afsluttede dermed sit forhold til Ferrari, teamets motorleverandør de siste syv år.
 Williams, som i to sæsoner havde haft Renault som motorleverandør, skiftede til Mercedes i det som beskrives som en "langsigtet aftale". Aftalen blev indgået efter at Renault offentliggjorde at de ønskede at reducere antallet af teams de var motorleverandør til, til tre i 2014, men den franske producent bestemte sig senere for at levere til fire.
 I 2011 etablerede Craig Pollock, tidligere teamchef for British American Racing, selskabet Propulsion Universelle et Recuperation d'Energie (PURE), og signaliserede at han i 2014 havde til hensigt at gå ind som motorleverandør i F1, med fuld støtte fra FIA. På grund af problemer med finansieringen blev udviklingen af motoren imidlertid suspenderet i juli 2012, og selskabet formåede ikke at sikre sig noen kunder.

Kørerændringer 

 Felipe Massa forlod Ferrari efter -sæsonen efter otte år som kører for teamet. Han gik til Williams, hvor han erstattede Pastor Maldonado, som igen gik til Lotus F1, hvor han overtog sædet efter tidligere verdensmester Kimi Räikkönen. Räikkönen gik tilbage til Ferrari, et team han kørte for fra  til . Med Räikkönen og Fernando Alonso som teampartnere var dette første gang siden  at Ferrari hadde to tidligere verdensmestre på teamet.
 Mark Webber stoppede som Formel 1-kører efter tolv sæsoner, hvoraf de siste syv med Red Bull Racing. Han gik til FIA World Endurance Championship for at køre for Porsche i deres helt nye Le Mans Prototype, Porsche 919 Hybrid. Hans sæde blev overtaget af Daniel Ricciardo, som havde kørt for Toro Rosso i to år. Ricciardo bliver dermed den anden kører som går fra Red Bull Junior Team til et sæde i hovedteamet. Som Ricciardos erstatning valgte Scuderia Toro Rosso den unge russer Daniil Kvjat, som vandt GP3-mesterskabet i 2013.
 Sergio Pérez forlod McLaren efter bare én sæson, og gik til Force India. Han blev erstattet af danske Kevin Magnussen, som i 2013 vandt Formel Renault 3,5-liter og som også er medlem af McLarens Young Driver Progamme. udover Sergio Pérez skrev Force India også med Nico Hülkenberg, som vendte tilbage til teamet efter en sæson med Sauber. Som følge af aftalerne med Hülkenberg og Pérez, mistede Paul di Resta og Adrian Sutil dermed sine sæder i teamet. Sutil sikrede seg senere et sæde hos Sauber, mens Resta forlod Formel 1 og gik tilbage til DTM-mesterskabet.
 Kamui Kobayashi vendte tilbage til Formel 1 med Caterham, efter at have kørt i World Endurance Championship i 2013. Som partner fik han den mangeårige GP2-kører Marcus Ericsson, som dermed blev den første svenske kører i Formel 1 siden Stefan Johansson stoppede i . Dette medførte at både Giedo van der Garde og Charles Pic stod uden sæder, og begge blev senere reservekørere for andre teams; van der Garde for Sauber, og Pic for Lotus.

Løbskalender og resultatsammendrag 
Følgende 19 Grand Prix-løb blev arrangeret i 2014.

Ændringer i løbskalenderen 

 Efter et fravær på ti år var Østrigs Grand Prix tilbage på kalenderen. Løbet blev kjørt på Red Bull Ring, som også var scenen for Østrigs Grand Prix frem til , da banen hed A1-Ring.
 Bahrains Grand Prix blev kørt som et aftenløb i projektørlys, som Singapores Grand Prix. Beslutningen om dette blev taget som en måde at markere løbets 10-års jubilæum.
 Tysklands Grand Prix blev i 2014 kørt på Hockenheimring, i henhold til løbsdelingsaftalen med Nürburgring som blev indgået i , og som indebærer at de to baner arrangerer løbet hvert andet år hver.
 Indiens Grand Prix blev ikke holdt i 2014.
 Koreas Grand Prix og Mexicos Grand Prix var med på den provisoriske kalender som blev udgivet i september 2013, men blev senere fjernet fra den endelige kalender som blev publiceret i december.
 Det nye Ruslands Grand Prix kom ind på kalenderen mod slutningen af sæsonen, med et løp som blev kørt på Sochi Autodrom, som går omkring den olympiske park i Sotji. Dette er første gang landet er væreter for en Formel 1-runde. Den Internationale Olympiske Komité havde varslet at de ville sørge for at løbet blev udsat til 2015 hvis de følte at opførelsen af banen og faciliteterne forstyrrede forberedelserne til Vinter-OL 2014, men de olympiske anlæg blev fuldført og konkurrencerne gik uforstyrret af arbejdet med banen.

Billeder

Biler

Baner

Kørere

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 Fédération Internationale de l'Automobile