kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henrik Byager

Henrik Byager (født 1963) er en dansk kommunikationsrådgiver.

Byager arbejder som strategisk rådgiver indenfor kommunikation og PR for en lang række danske og udenlandske organisationer og virksomheder. Han er anerkendt for sin evne til at kommunikere komplicerede temaer på en fængende og forståelig måde, og derfor en af de mest benyttede og citerede kommunikationsrådgivere i Danmark.

Han har tidligere bl.a. arbejdet som journalist ved TV 2 Nyhederne og TV-Avisen, og har siden 1990 beskæftiget sig med markedsføring og kommunikationsrådgivning. Han er desuden kendt fra TV 2-programmet Den 6. sans, der kørte i 7 sæsoner som et af de mest sete programmer på TV 2. I 2007 deltog han i DR-programmet Hvor er vi landet, og han er en af Danmarks mest benyttede kommentatorer i tv, radio, aviser og internetmedier. Han er desuden en populær foredragsholder for organisationer og virksomheder indenfor emnerne livsstil, medier og samfundsudvikling.

Eksterne henvisninger 
 Henrik Byager på Facebook.com

Journalister fra Danmark
Ansatte ved TV 2
Lillepolen

Lillepolen (, latin Polonia Minor) er en historisk region som udgør de sydvestlige dele af Polen. Den ligger i Wisłas øvre og til dels centrale afvandingsområde. Navnet Lillepolen (som modsætning til Storpolen) blev først taget i brug i det 13--1400-tallet.

Det historiske højlandsområde strækker sig fra Karpaterne i syd til floderne Pilica og Wieprz i nord. Lillepolen grænser i vest med Schlesien, i nord med Masovien og Podlasie, og i øst med Ukraine (Rød-Rutenien). Frem til 2. verdenskrig omfattede området også store dele af dagens Ukraine (Galicien) med Lviv.

Lillepolen ligger i dag i voivodskaberne Małopolska, Podkarpacie, Lublin og Święty Krzyż, samt de østlige dele af voivodskabet Śląsk og de sydlige dele af voivodskaberne Mazowsze og Łódź.

Den historiske hovedstad i Lillepolen – Kraków – regnes af mange som Polens kulturhovedstad, og står opført på UNESCOs liste over verdens kulturarv. Wieliczka saltmine ved Kraków og Lillepolens trækirker er også skrevet ind på listen.

Polens geografi
Eugén Tajmer

Eugén Tajmer (født 13. juli 1929 i København, død 21. marts 2009 i Roskilde) var en dansk sanger, manager og impresario.

Tajmer var som sin far buntmager. Men i 1960'erne blev han engageret som sanger ved byfester og i forsamlingshuse rundt i landet. Det førte til, at han blev afløser på færgene til Sverige, hvor han senere blev fastansat. Hans gennembrud som sanger var med Tag en pause fra 1964. I 1966 opgav han sin karriere som sanger, men hjalp andres, idet han stiftede egen managervirksomhed, Tajmer Booking & Management, først med i base i Glostrup og senere i Karlslunde. Virksomheden voksede med årene til at blive Danmarks største i branchen. Tajmer samarbejdede gennem tiden bl.a. med kunstnere som John Mogensen, Allan Mortensen, Flemming Jensen, Amin Jensen, Grethe Ingmann, Tonny Landy, Ulf Pilgaard, Kai Løvring, Monrad & Rislund, Shu-bi-dua, Jesper Klein, Søren Pilmark, Eddie Skoller, Peter Mygind, Kim Sjøgren, Hanne Boel, Mette Lisby, Thomas Helmig og Peter Frödin. Tajmer forhandlede bl.a. plade og tv-kontrakter for kunstnerne. Han vendte i 1970'erne kortvarigt tilbage til karrieren som sanger, udgav et par album, og arbejdede som sanger i Tivoli i 25 år.

Han døde af lymfekræft efter fire år med sygdommen.

Eksterne henvsininger 
 
 Eugén Tajmers officielle hjemmeside

Referencer 

Erhvervsfolk fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Bancroft (månekrater)

Bancroft er et lille, skålformet nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside og er opkaldt efter den amerikanske fysiske kemiker Wilder D. Bancroft (1867-1953).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1976. 

Bancroftkrateret hed tidligere "Archimedes A", før det fik nyt navn af IAU.

Omgivelser 
Bancroftkrateret befinder sig sydvest for Archimedeskrateret i Mare Imbrium. En bred, lav forsænkning løber fra kraterranden mod sydøst til Montes Archimedes. Der er nogle kløfter i randen af maret mod vest og sydvest for krateret.

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Bettinus (månekrater)

Bettinus er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside nær den sydvestlige rand. På grund af dets placering får perspektivisk forkortning Bettinus til at synes aflangt, når det ses fra Jorden. Det er opkaldt efter den italienske matematiker og astronom Mario Bettini (1582 – 1657).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935. 

Observation af krateret rapporteredes første gang i 1645 af Michael Florent van Langren.

Omgivelser 
Syd for Bettinuskraterets rand ligger det lige så store Kircherkrater, og mod nordvest det lidt mindre Zucchiuskrater. Fra vest mod sydvest og nærmere måneranden ligger det gigantiske Baillykrater.

Karakteristika 
Randen af Bettinus er kun lidt nedslidt, og dets indre væg er lidt bredere mod nordvest. Kraterbunden er forholdsvis flad og har en central top, som er lidt forskudt mod vest for midtpunktet. Der ligger et lille krater langs den østlige rand.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Bettinuskrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Holte Gymnasium

Holte Gymnasium var et dansk privatejet gymnasium beliggende i Holte.

Gymnasiet blev oprettet i 1899 som en pogeskole, drevet af Henny Algreen Ussing. I 1914 flyttede skolen til Skolevej under navnet Holte højere Almenskole, og fra 1932 blev skolen drevet af et aktieselskab. De første studenter dimitteredes i 1934. 

Holte Gymnasium bestod af såvel en 10-årig grundskole som af selve den treårige gymnasieskole.

Holte Gymnasium blev nedlagt i 1996 grundet faldende elevtal og deraf følgende dårlig økonomi. Bygningerne har siden da huset folkeskolen Dronninggårdsskolen, i dag kaldet Holte Skole, afdeling Rønnebærvej, der blev oprettet med gymnasiets grundskole som udgangspunkt.

Kendte studenter 

 1945: Thorkild Hansen, forfatter
 1947: Kirsten Aschengreen Piacenti, kunsthistoriker, direktør for museet Museo Stibbert i Firenze
 1947: Bent Jørgen Muus, professor dr.phil.
 1949: Erland Munch-Petersen, professor dr.phil. i litteratur ved Göteborgs Universitet
 1954: Peter Zobel, erhvervsleder
 1955: Anders Westenholz, forfatter
 1960: Mads Øvlisen, erhvervsleder m.m.
 1962: Kaare Weismann, dr. med. og professor i dermato-venerologi ved Københavns Universitet
 1966: Jakob Lange, cand.phil. i samfundsfag, studiechef ved Københavns Universitet og tidligere MF
 1970: Erik Skyum-Nielsen, mag.art. i nordisk litteratur og lektor ved Københavns Universitet, senere lektor ved Islands Universitet
Ca. 1971: Flemming Enevold, skuespiller og teaterchef.
 1974: Elisabeth Meyer-Topsøe, operasangerinde, professor
 1975: Klaus Riskær Pedersen, erhvervsmand og politiker
 1978: Peter Huss, forfatter
 1979: Anders Hejlsberg, chief engineer ved Microsoft og designer af programmeringssproget C#
 1984: Susi Hyldgaard, jazzsangerinde
 1986: Thomas Wivel, komiker og tekstforfatter
 ca. 1988: Frederik C. Krebs, dansk professor og direktør
 1989: Karen Ellemann, uddannet skolelærerinde fra N. Zahles Seminarium samt MF og minister

Gymnasier i Danmark
Gymnasium
Etableret i 1899
Ophørt i 1996
Belyaev (månekrater)

Belyaev er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens bagside og er opkaldt efter den sovjetiske kosmonaut Pavel I. Belyaev (1925 – 1970).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970.

Omgivelser 
Belyaevkrateret er forbundet med den ydre rand af Mare Moscoviense.

Karakteristika 
Dette er et nedslidt krater, som har et lille kraterpar liggende over den sydlige rand, og hvor der ligger adskillige mindre kratere over den ret irregulære indre kraterbund.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Belyaevkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Østeuropæiske Slette

Den Østeuropæiske Slette (også Østeuropæiske Lavland og Russiske Slette) er et vidstrakt slettelandskab i Østeuropa. Indenfor Rusland har den været kendt som Den Russiske Slette (på russisk: Русская равнина (Russkaja Ravnina)). Begge navnene bruges om hinanden.

Sletten udgør det største sammenhængende landskabsområde i Europa. Den omfatter omkring 4.000.000 km² med en gennemsnitlig højde over havet på 170 meter. Den strækker sig fra Uralbjergene og dækker størstedelen af den europæiske del af Rusland, de baltiske stater, Hviderusland, størstedelen af Ukraine, Moldova, østlige Polen og vestlige Kasakhstan. Den afgrænses af Hvidehavet og Barentshavet i nord, Uralbjergene, Uralfloden og det Kaspiske Hav i øst, Kaukasus og Sortehavet i syd, Karpaterne og andre højland i Polen i vest. Sammen med Det Nordeuropæiske Lavland udgør den Den Europæiske Slette.

Sletten er opdelt efter højde og geologi i et antal distinkte landskabsregioner. Lavlandene og sænkningerne, som gennemstrømmes af talrige store floder, ligger på højder fra nogen få meter til 150 moh, mens de mellemliggende højdedrag og åslandskaberne ligger på 300 til 500 moh.

Landskaber 
Indenfor Den Østeuropæiske Slette ligger disse landskabsregioner (fra nord til syd):

 Timanhøjene
 Nordrussiske Lavland
 Nordrussiske Højder
 Baltiske Landryg
 Valdajhøjderne
 Moskvahøjene
 Centralrussiske Højland
 Smolenskhøjene
 Hviderussiske Højland
 Volgahøjene
 Polesiske lavland
 Volyn-Podolske Højland
 Jergenihøjene
 Kaspiske Lavning
 Donetskplateauet
 Manytj-lavningen

Floder 
Indenfor Den Østeuropæiske Slette ligger blandt andet følgende større floder:

 Volga – Rusland
 Nordlige Dvina – Rusland
 Dnepr – Rusland, Hviderusland, Ukraine
 Petjora – Rusland
 Ural – Rusland, Kasakhstan
 Neva – Rusland
 Don – Rusland
 Dnestr – Moldova, Ukraine
 Daugava – Rusland, Hviderusland, Letland
 Nemunas – Hviderusland, Litauen, Rusland

Lande 
Indenfor Den Østeuropæiske Slette ligger følgende stater (fra nord til syd):

 Rusland
 Estland
 Letland
 Litauen
 Polen (østligste del)
 Hviderusland
 Ukraine (den sydvestlige del tilhører Karpaterne)
 Moldova
 Kasakhstan (kun den aller vestlige del af landet, vest for floden Ural)

Europas geografi
Ruslands geografi
Estlands geografi
Letlands geografi
Litauens geografi
Polens geografi
Hvideruslands geografi
Ukraines geografi
Moldovas geografi
Kasakhstans geografi
Sletter
Østeuropa
Biot (månekrater)

Biot er et lille nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den sydlige halvkugle på Månens forside og er opkaldt efter den franske astronom Jean-Baptiste Biot (1774 – 1862).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935.

Omgivelser 
Biotkrateret ligger i de sydlige områder af Mare Fecunditatis. Mod sydøst ligger Wrottesleykrateret.

Karakteristika 
Krateret er skålformet med en kraterrand med skarp kant, som ikker har været udsat for nedslidning af betydning. De indre kratervægge falder ned mod en forholdsvis lille kraterbund. Disse brede vægge har højere albedo end det omgivende mare, så det har en lys tone.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Biotkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Overhofretten

Overhofretten var en domstol i Norge der eksisterede 1666-1797.

Overhofretten oprettedes ved reskript af 14. marts 1666 og trådte i stedet for de norske herredage som melleminstans mellem lagtinget og Højesteret. Den ophævedes, da forordningen af 11. august 1797 oprettede Stiftsoverretterne, der nu trådte i stedet for såvel Overhofretten som lagtingene, og i byerne rådstueretterne som melleminstans mellem underretterne og højesteret.

Kilder 

 

Norges historie
Etableret i 1666
Ophørt i 1797
Historiske domstole og retter
Danske myndigheder under enevælden
Juvenal

Juvenal (latin Decimus Junius Juvenalis - juvenalis er latin for "ungdommelig") (ca. 55 - ca. 135) var en romersk satiriker.
Juvenal blev født i Aquinum, studerede retorik under Domitian og udgav under Trajan og Hadrian 16 satirer i fem bøger. Et udtryk i en af satirerne vakte mishag og medførte Juvenals landsforvisning i form af en militær kommando i en fjern provins, muligvis Britannien eller Egypten. Landsforvisningen sættes til Juvenals seneste leveår og må i så fald skyldes Hadrian. 

Martial omtaler flere gangen en lærd ven af sig ved navn Juvenalis, og det er sandsynligvis den samme person. Juvenal bygger da også en del på Martials epigrammer, uden at nævne ham. En nu tabt indskrift fra Aquinum omtaler en officer ved navn ...NIVS IVVENALIS, som meget vel kan have været satirikeren. 

Plinius den yngre omtalte omtrent alle de skrivende personligheder, der fandtes i Rom på den tid, men ikke Juvenal. Man må helt til Lactantius ca. 200 år senere, før man møder Juvenal. De kristne må have sat pris på hans moralisme og kritik af romersk livsstil; for det var i de kristne kredse, han for første gang blev populær og læst. Gennem middelalderen blev hans skrifter opbevaret og læst i klostrene. Årsagen til, at hans skrifter har overlevet, kan være, at et fåtal manuskripter lå bortgemt, og blev genopdaget af de kristne langt senere. "Juvenal" kan have været et tilnavn, som meget få i hans samtid kendte til; et pseudonym, som sikrede forfatteren, hvis hans skrifter faldt i de forkerte hænder. Det kan også forklare, at ingen lod til at kende manden i hans samtid. 

Juvenal skildrer det romerske samfundsliv i kejsertiden fra dets værste side; betegnende nok omtaler han aldrig levende personer, men holder sig til de døde, især fra Neros og Domitians tid. Han fordyber sig med bitter patos i udmalingen af grove laster og dårskaber, undertiden også af småting og ubekvemmeligheder. Hans moralske standpunkt er ganske konventionelt. Han mangler lune, men ikke en vis bister vittighed og overlegenhed. Kompositionen er skematisk, formen er langt mere retorisk end poetisk, og især i de senere satirer bred og trættende. Ikke desto mindre opnår Juvenal undertiden en betydelig virkning, hvor stoffet er inspirerende. Berømtest af alle er den 6. satire, der skildrer den fornemme verdens fordærvede kvinder. Juvenal ynder at vise sin lærdom og at udtrykke sig i omskrivninger; det har givet anledning til overfortolkning.

Noter

Eksterne henvisninger 

Salmonsens
Latinske forfattere
Satirikere fra Romerriget
Digtere fra Romerriget
Tjek fødsels- og dødsår
Spreadbetting

Spreadbetting er en af flere forskellige typer væddemål på resultatet af en begivenhed, hvor gevinsten er baseret på graden af rigtigheden af satsningen, snarere end et simpelt "vind eller tab"-resultat, som man kender ved faste bookmaker-odds.

Spreadbetting går ud på at man ”better” på en forandring i markedsværdien af finansielle produkter. Enkelt udtrykt satser man penge på, om man tror, at en bestemt aktie eller råvare vil gå op – eller ned – i pris. Din gevinst eller dit tab modsvares af op- eller nedgangen i prisændring multipliceret med din indsats. Når du spreadbetter, betaler du ingen depotgebyr eller kurtage, da du ikke handler via en fondsmægler.

Spreadbetting har været et stort vækstmarked i England i de seneste år, og antallet af spillere i England alene er på vej mod en million. Spreadbetting indebærer en høj grad af risiko, med potentielle tab eller gevinster langt overstiger den oprindelige pengesatsning. I Storbritannien er spreadbetting- væddemål reguleret af Financial Services Authority, men betragtes dog alligevel som et væddemål, med deraf følgende skattefrihed på gevinsterne.

I Danmark er Spreadbetting relativt nyt og udbydes af få par selskaber.

Eksterne henvisninger 

Væddemål
Opisthokonta

Opisthokonta er en stor gruppe af heterotrofe eukaryote organismer, som – foruden flere små encellede grupper – omfatter to af de mest succesrige, flercellede organismegrupper, dyr og svampe.

Det nære slægtskabsbånd mellem dyr og svampe blev opdaget i 1997 på grundlag af RNA-baserede slægtskabsanalyser.
Efterfølgende har man også fundet mange ikkegenetiske fællestræk (homologier) for Opisthokontas delgrupper.
Blandt disse er:
 evne til at fremstille biopolymeren kitin;
 cellerne bevæger sig ved hjælp af én bagudrettet flagella (hos svampe bevaret i piskesvampene, hos dyr bevaret f.eks. i sædcellen);
 brug af glykogen (og ikke stivelse) som energilagring;
 forekomsten af proteinet kollagen.

Opisthokontas stamfader var encellet og levede for cirka 1,5 milliarder år siden.

Eukaryoter
Unikonta
Prækambrium
Intein

Et intein er et segment af et protein, der er i stand til at fjerne sig selv og sætte de resterende dele (exteinerne) sammen igen med en peptidbinding. Inteiner er også blevet kaldt "protein introns".

De fleste inteiner, der er blevet berettet om, indeholder også et endonuklease-domæne, der spiller en rolle i inteinudbredelsen, eftersom de kun kløver ikke-inteinholdigt DNA, hvorefter reparationssystemet indsætter inteinkodende DNA. Blandt andet derfor kaldes intein (eller mere korrekt, gensegmenterne kodende for inteiner) nogle gange selviske genelementer, men det kan være mere korrekt at kalde dem parasitiske.

Inteinformidlet proteinsplicing hænder, efter mRNA er blevet translateret til protein. Dette forstadie til proteinet indeholder tre segmenter: et N-extein fulgt af inteinet, som dernæst efterfølges af et C-extein. Efter splicing kaldes produktet også et extein.

Det første intein blev opdaget i 1987. Siden da er inteiner blevet fundet i alle livets tre domæner (eukaryoter, bakterier og archaea) samt i virus.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 The Intein Database 
 Shmuel Pietrokovski's Intein database 

Proteiner
Markov-kæde

En Markov-kæde er inden for matematikken en tidsdiskret stokastisk proces, der beskriver en talfølge af mulige begivenheder, hvor sandsynligheden af hver begivenhed udelukkende afhænger af det, som bliver opnået ved den foregående begivenhed. Processen har således med Markovegenskaber, hvilket vil sige, at processens forløb kan bestemmes ud fra dens nuværende tilstand uden kendskab til tidligere tilstande.

En Markov-kæde som er tidskontinuerlig kaldes en Markovproces.

Kildehenvisninger 

Grafteori
Kunstig intelligens
Polychronicon

Polychronicon er en krønike fra 1340, skrevet af benektinermunken Ranulf Higdon. Dens fulde navn er Ranuiphi Castrensis, cognomine Higdon, Polychronicon (sive Historia Polycratica) ab initio mundi usque ad mortem regis Edwardi III in septem libros dispositum.

Krøniken er delt i syv bøger som en ydmyg imitation af skabelsens syv dage. Krøniken er oprindeligt skrevet på latin, men blev oversat til engelsk af John af Trevisa i 1387 og udgivet på print af Caxton i 1482.

Der findes et eksemplar på Etons elitekostskoles bibliotek i Storbritannien.

I 1460 skrev en britisk munk et notat i bogens margen, der kan datere Robin Hood til Edvard 1. af Englands tid.

Kilde 

Krøniker
Julian Luxford

Julian Luxford (født 1967) er en britisk doktor i middelalderhistorie ved University of St. Andrews i Skotland.

Luxford er kendt for at have fundet et muligt bevis for Robin Hoods eksistens i historiebogen Polychronicon.

Referencer 

Historikere fra Storbritannien
Mafia (videospil)

Mafia er et third-person shooter videospil oprindeligt lavet til PC og blev udgivet i 2002. Det blev senere omprogrammeret til Sony PlayStation 2 og Microsoft Xbox i 2004. Det var udviklet af et Tjekkisk baseret firma Illusion Softworks og udgivet af Gathering of Developers. Spillet giver spilleren til opgave, at styrer en af de kriminelle og løse utallige missioner for at komme frem i tiden, spillet og rang. Det modtog stærkt kritisk reaktion og fortsatte med at opretholde en loyal kult følgende. D. 12. marts 2008, solgte Mafia 2 millioner kopier ifølge Take-Two Interactive. IGNs anmeldelse gav det 9.2/10 imens Gamespot erklærede i deres review: "Ganske simpelt, Mafia er en af de bedste videospil til dato." og gav det 9.3/10

D. 21. august, 2007, annoncerede Take-Two Interactive Mafia II ved år 2007s Leipzig Games Convention, under udvikling af Illusion Softworks, nu kaldt 2K Czech.

Fra 7. september 2010 er det nu muligt at købe og hente spillet igennem Steam.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Computerspil fra 2002
PlayStation 2-spil
Windows-spil
Xbox-spil
Jimmy Davis

James Roger William "Jimmy" Davis (6. februar 1982 – 9. august 2003) var en fodboldspiller, der spillede for Manchester United, Swindon Town og Watford og også for Englands ungdomshold. Han blev dræbt i en bilulykke på M40 i Oxfordshire den 9. august 2003 i en alder af 21 år, da han havde to over den tilladte promille til at køre bil.

Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Manchester United F.C.
Fodboldspillere fra Royal Antwerp FC
Fodboldspillere fra Swindon Town F.C.
Fodboldspillere fra Watford F.C.
Omkomne ved trafikulykker i England
LS3D engine

LS3D spilmotoren var udviklet af Illusion Softworks og benyttet til spillene Mafia, Hidden & Dangerous 2 og Chameleon.

Det første spil der udnyttede LS3D motoren var Mafia, udgivet i 2002, efterfulgt af Hidden & Dangerous 2 i 2003.

Spil 
 Mafia (2002)
 Hidden & Dangerous 2 (2003)
 Wings of War (2004)
 Chameleon (2005)

Eksterne links 
 Informationer om motoren – IGN

Spilmotorer
Niedernberg

Niedernberg er en kommune i Landkreis Miltenberg i Regierungsbezirk Unterfranken i den tyske delstat Bayern.

Geografi 
Niedernberg ligger knap 10 km syd for Aschaffenburg og 50 km sydøst for Frankfurt am Main. Niedernberg er den nordligste kommune i landkreis Miltenberg og ligger på venstre bred af floden Main.

Naturvilkår 
På grund af sin beliggenhed har Niedernberg ofte måttet kæmpe mod oversvømmelser i de Main-nære områder og skader fra is i tøbruddet, og allerede i 1559 forsøgte man ved den sydøstlige ende af stadsbefæstningen at bygge en isbryder; den havde dog ikke den ønskede virkning.

Den mest ødelæggende begivenhed for Niedernberg indtraf under et tøbrud i februar 1784 , da Main skyllede gennem dalen i en højde på 10 m over normal højde, og vandmasserne rev skibe, huse og stalde med tøjrede dyr med sig.

Afgrænsning 
Byområdet går hovedsageligt mod vest, da området mod nord er er beskyttet som vandindvindingsområde, mod øst ligger Main og mod syd afgrænses byen af nogle søer, der er opstået ved grusgravning, men nu er omdannet til rekreative områder.

Nabokommuner 

(afstandangivelser er fra centrum af byen)

Eksterne henvisninger 

 Historieportal Mömlingen