kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Obadias' Bog

Obadias' bog med sine blot 21 vers er den korteste i Det Gamle Testamente. Bogen, der et profetisk skrift, er skrevet af profeten Obadias, som er den 4. af De tolv små profeter. Man mener, at bogen er fuldført omkring 607 f.Kr.

Obadias' syn drejer sig især om domsprofetier over det lille kongerige Edom.

Budskabet 
Bogen er skrevet kort efter en erobring af Jerusalem. Ved den benyttede edomittene anledningen til at berige sig selv ved at plyndre jødiske hjem. Desuden blev jødiske flygtninge taget til fange og udleveret til fjenden. Bogen er et anklageskrift mod Edom for det og er skrevet i en meget dramatisk tone.

Som straf for edomittenes handlinger under denne erobring profeterede Obadias, at Gud ville udslette Edom som nation, og at jøderne en dag skal få lov at vende tilbage til Jerusalem.

Profeten 
Vi ved meget lidt om Obadias. Bogen giver hverken plysninger om hans familiebaggrund eller bosted. Navnet betyder «Herrens tjener» og var et meget brugt navn i datidens jødedom.  

Antikkens jødiske historieskriver Josefus hævder imidlertid, at Obadias var kong Akabs slotshøvding.. Talmud hævder derimod at Obadias var en edomittisk proselyt.  Men begge opplysninger anses for lidet sandsynlige af mange forskere.

Datering af bogen 
Man ved ikke med sikkerhed om og i givet fald, hvornår Obadias levede. Man kender til to erobringer af Jerusalem, som kan passe med profetien, og de kan hjælpe til at datere bogen:

Den første erobring skete ved arabere og filistere under Kong Jorams regeringstid ca. 850 f.Kr. Hvis denne datering er korrekt, er Obadias den ældste af de profetiske bøger i Det gamle testamente. Imidlertid er det kun et mindretal af forskere som støtter den tidlige datering. 

Den anden erobring, som kan passe med bogens indhold, skete ved babylonerne i 587 f.Kr. Bogens indhold har mange lighedstræk med profeten Jeremias' domsord over Edom.  Det bruges ofte som argument for, at det er den samme hændelse som beskrives af de to profeter. Bogen er i så fald skrevet i 500-tallet f.Kr.

Henvisninger

Eksterne henvisninger 
 Bibelen – Det danske Bibelselskab
 Bibelen på Hverdagsdansk
 Biblegateway – Dansk oversættelse fra 1933

De tolv små profeter
Bøger i Det Gamle Testamente
Fantoft stavkirke

Fantoft stavkirke er en stavkirke i Fana bydel i Bergen. Den er en rekonstruktion af den forrige kirke som nedbrændte i 1992.

Kirken blev oprindeligt bygget omkring år 1150 og stod i Fortun i Sogn, men blev flyttet og genopbygget i Fantoft i 1883. Arbejdet blev ledet af konservator Anders Lorange. Han overvågede arbejdet, da kirken blev taget ned og ført med båd til Bergen. Der blev brugt tømmer fra Sogn og foruden Lorange var Joakim Mathiesen arkitekt. Kirken var da blevet forandret en del i tidens løb og havde fået et nyt kor, og et vesttårn fra 1600-tallet. Men i forbindelse med flytningen blev alle senere tilføjelser udeladt og kirken rekonstrueret som man mente den havde se ud oprindeligt. De manglende dele blev bygget i det, som man mente, var den oprindelige stil, som set på andre norske stavkirker, specielt med Borgund stavkirke som model.

Den 6. juni 1992 nedbrændte det meste af kirken. Det eneste tilbageværende var resterne af skelettet uden nogen bæreevne. Mistænkt i sagen var Varg Vikernes. Det blev straks besluttet at en ny stavkirke skulle genopbygges. Senere brændte også en garage som man opbevarede dele af kirken som var blevet reddet under branden.

Genopbygningen blev en udfordring for bygmester og tømrer eftersom der ikke var blevet bygget stavkirker i Norge i mange hundrede år, og de nødvendige byggekundskaber var beskedne. De fleste bygningsdele blev også lavet på stedet efter opmålinger og eksisterende tegninger.

Den rekonstruerede kirke var færdig til indvielse i 1997. Dette var en identisk kopi af den kirke som var brændt. Tømmeret til genopbygningen blev hentet fra Kaupanger, krucifikset i koret er udskåret af Sven Valevatn og malet af Solrun Nes. Det var kun få ting fra den oprindelige kirke der kunne genbruges efter branden, men ønskestenen, muligvis et relikvie, som nu findes i den ene væg samt korset er fra den nu nedbrændte kirke. Vægmalerierne var det derimod ikke muligt at genbruge eller få rekonstrueret til som de så ud før branden.

Udenfor kirken står et stenkors fra Tjora på Sola. Korset som står udenfor Bergen Museum stammer også derfra.

Se også 
 Stavkirker i Norge

Eksterne henvisninger 

 Billeder fra kirken 
 Bilder fra Norphoto 
 Kunstreisen 
 NRK Hordaland

Litteratur 
 Bjerknes, Kristian, "Fantoftkirken", i Foreningen til Norske Fortidsmerkers bevaring, årsberetning 1940 s. 49-84

Stavkirker i Norge
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Bergen
Jonas' Bog

Jonas' Bog er en bog i Det Gamle Testamente. Profeten Jonas er den 5. af de små profeter, der er at finde i de hebraisk-aramaiske skrifter, eller Det Gamle Testamente. Jonas beretter om, hvordan han af Gud blev sendt ud for at forkynde for indbyggerne i Nineve, og hvordan han forsøgte at undgå den opgave ved at rejse i den modsatte retning. Herefter blev han slugt af en stor fisk og tilbragte tre dage og tre nætter i dens indre. Efter opholdet i fiskens indre tog Jonas til Nineve og forkyndte domsbudskabet for ninevitterne. Ninevitterne reagerede positivt på domsbudskabet til stor ærgrelse for Jonas.

Navnet Jonas betyder due. Han er søn af profeten Amittaj.

Jødedom
Islam
La Gloire

Den franske flådes La Gloire var det første oceangående pansrede slagskib.

Skibet blev bygget efter Krimkrigen på baggrund af den teknologiske udvikling indenfor skibskanoner, herunder især Paixhans kanoner og riflede kanoner, som brugte eksplosive granater, der i stigende grad kunne forvolde skade på træskibe. Skibet var også en følge af udviklingen af flydende batterier, som briterne og franskmændene havde bygget til bombardement af de russiske forter under Krimkrigen. Skibet blev tegnet af den franske marinearkitekt Dupuy de Lôme, og skibet blev søsat ved arsenalet Mourillon, Toulon, den 24. november 1859. Der blev bygget to søsterskibe.

Skibet var udformet som et sædvanligt linjeskib, men for at spare vægt havde det kun et kanondæk. Det havde massive jernplader, som beklædning over et træskrog. De 12 cm tykke plader modstod under forsøg beskydning med datidens stærkeste kanoner (de franske 50 punds og de britiske 68 punds kanoner) med fuld ladning på 20 meters afstand.

Trods disse kvaliteter viste skibet sig at være hård ved besætningen, da enhver åbning var blevet fjernet for at undgå gennembrydning af panseret: udluftningen var dårlig, og man måtte bruge olielamper for at få lys.

La Gloire førte til at alle traditionelle linjeskibe af træ var forældede, og alle større flåder havde intet valg end selv at bygge panserskibe. Man sagde, at hvis Gloire kæmpede mod traditionelle skibe ville de svare til at en ulv kom ind i en flok får. La Gloire blev imidlertid hurtigt selv forældet da den britiske flåde i 1860 søsatte HMS Warrior, som var det første krigsskib med jernskrog.

I 1879 blev La Gloire slettet fra den franske flådeliste, og skibet blev ophugget i 1883.
Søsterskibene var hugget op tidligere, fordi de var bygget af for dårligt træ, så de simpelt hen rådnede op.

La Gloire havde to søsterskibe:
 Invincible, køllagt i Toulon i maj 1858, søsat 4. april 1861, taget i brug marts 1862, ophugget 1871.
 Normandie, køllagt i Cherbourg d. 14. september 1858, søsat 3. Oktober 1860, taget i brug 13. maj 1862, ophugget 1872.

Referencer 

 Steam, Steel and Shellfire: The steam warship 1815-1905 – Conway's History of the ship 
 Musée de la Marine, Paris

Slagskibe fra Frankrig
Arvidsjaurs kommun

Arvidsjaurs kommun er en svensk kommune. Den er beliggende i Norrbottens län i Lappland.

Større byer i Arvidsjaurs kommun
Arvidsjaur
Glommersträsk
Moskosel
Abborrträsk
Auktsjaur
Järvträsk
Lauker

Kommuner i Norrbottens län
Schwäbisch Gmünd

Schwäbisch Gmünd er en by i den tyske delstat Baden-Württemberg, i det sydvestlige Tyskland. den har omkring 60.000 indbyggere. Byen er den næststørste by i landkreisen Ostalbkreis efter Aalen.

Schwäbisch Gmünd ligger ved floden Rems, cirka 50 km øst for Stuttgart, hovedstaden i Baden-Württemberg. Den ligger også ved den nordlige fod af Schwäbische Alb.

Eksterne links 

Byer i Baden-Württemberg
Frie rigsstæder
Arjeplogs kommun

Arjeplogs kommun er en svensk kommune i Norrbottens län i Lappland.

Arjeplog er Sveriges fjerdestørste kommune og er lidt større end Skåne. Kun Kiruna kommun, Gällivare kommun og Jokkmokks kommun er større. Dog har Arjeplog samtidig den fjerdemindste befolkning. Dermed er Arjeplog den kommune i Sverige med den laveste befolkningstæthed på kun 0,2 indbyggere pr. kvadratkilometer.

Større byer i Arjeplogs kommun 
 Arjeplog
 Laisvall
 Laisvallby
 Mellanström
 Slagnäs
 Kasker
 Jäkkvik

Kommuner i Norrbottens län
Frankenhöhe

Frankenhöhe er en op til 554 moh. høj bjergryg i delstaterne Bayern og Baden-Württemberg i det sydlige Tyskland.

Geografi
Frankenhöhe ligger på begge sider af grænsen mellem Bayern (den største del) og Baden-Württemberg (en mindre del) i den vestlige del a<f Mittelfranken i landkreisene Ansbach Schwäbisch Hall, dens sydlige udløbere når ind i Ostalbkreis, hvor de går over i landskabet Virngrund. Højderyggen ligger cirka halvejs mellemm Nürnberg og Stuttgart sydøst for Rothenburg, øst for Crailsheim og nordøst for Ellwangen. Den Nordlige og centrale del af Frankenhöhe udgør den vestlige del af Naturpark Frankenhöhe.

Bjerge 
Til bjergene i Frankenhöhe hører:
 Hornberg (554 m)
 Birkenberg (547 m)
 Laubersberg (517 m)
 Büttelberg (535 m)
 Eichelberg (530 m)
 Hohe Leite (515 m)

Kommuner og landsbyer
I Frankenhöhe ligger 
Burgbernheim
 Diebach
 Dombühl
 Marktbergel
 Markt Erlbach
 Schillingsfürst
 Trautskirchen
 Wettringen
 Wörnitz

Vandløb
Disse vandløb har der deres udspring i Frankenhöhe:
 Aisch
 Altmühl
 Aurach
 Fränkische Rezat
 Tauber 
 Wörnitz
 Zenn

Bayern
Baden-Württemberg
Landkreis Ansbach
Landkreis Schwäbisch Hall
Ostalbkreis
Elizabeth River (Virginia)

Elizabeth River er en kort tidevandsflod som udgør den ene arm af Hampton Roads i den sydlige del af Chesapeake Bay i det sydøstlige Virginia i USA. Den ligger ved byerne Portsmouth og Norfolk. Flodmundingen huser betydelige militære og kommercielle havnefaciliteter for de to byer.

Den længste arm af flodmundingen er ca. 8 km lang og 3,2 km bred ved mundingen. Den dannes i sid sydlige ende af 3 flodmundinger østfra nær mundingen.
 
Floden blev navngivet af kolonisterne i Jamestown i begyndelsen af det 17. århundrede efter prinsesse Elizabeth Stuart, datter af kong James 1. af England og søster til den senere konge Karl 1. af England.

Køretøjer krydser floden ad Downtown Tunnel og Midtown Tunnel.

Eksterne links 
 Elizabeth River Project 
 Norfolk Historical Society: Elizabeth River 

Vandløb i USA
Vandløb i Virginia
Nathan Fillion

Nathan Christopher Fillion (født 27. marts 1971) er en canadisk skuespiller, der nok bedst kendes fra sin rolle i Firefly og sin rolle i krimiserien "Castle". Han har også medvirket i tv-serien Desperate Housewives som Dr. Adam Mayfair. Udover tv-skuespil har han lagt stemme til computerspillene Jade Empire (2005) og Halo 3 (2007).

Privatliv 
Fillion blev født i Edmonton, Alberta. Forældrene, Cookie og Bob, var begge engelsklærere. Han har en storebror, Jeff Fillion.

Filmografi

Tv-serier

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Canada
Personer fra Edmonton
Septimius Severus-buen

Septimius Severus-buen er en triumfbue i Rom, rejst i 203 e.Kr. til minde om Roms sejre over araberne og parterne i Mesopotamien i 195 og 197-198. Reliefferne viser felttoget og indmarchen i Rom. Buen er bygget i hvid marmor og står i det nordøstlige hjørne af Forum Romanum.

Buen blev indviet af kejser Septimius Severus og hans to sønner Geta og Caracalla. I 212 lod Caracalla broderen dræbe og slettede derefter hans navn fra indskriften. Indskriften siger derfor nu, at Septimius og Caracalla er OPTIMIS FORTISSIMISQUE PRINCIPIBUS – «fremragende og tapre feltherrer».

Buen har gennem mange århundreder været delvis begravet under et beskyttende jordlag og er derfor godt bevaret.

Antikke bygninger i Rom
Triumfbuer
Landkreis Aschaffenburg

Landkreis Aschaffenburg ligger i det yderst nordvestlige hjørne af det bayerske Regierungsbezirk Unterfranken. Det er den befolkningsrigeste landkreis i Unterfranken og efter Landkreis Ansbach den befolkningsrigeste i Franken. Nabokreise er mod nord Main-Kinzig-Kreis i delstaten Hessen, mod øst Landkreis Main-Spessart, i  syd Landkreis Miltenberg og den kreisfri by Aschaffenburg og mod vest de hessiske landkreise Darmstadt-Dieburg og Offenbach.

Geografi 
Kreisområdet udgøres mod vest af Maindalen og mod øst udløbere af mittelgebirgeområdet  Spessart og den såkaldte Kahlgrund. Floden Main udgør på en stækning i sydvest grænsen til Hessen.

Historie 
Områder der udgør det nutidige Landkreis Aschaffenburg hørte før 1800 hovedsageligt under  Ærkestiftet Mainz, først mellem 1814 og 1816 blev det en del af Bayern.

Byer og kommuner 

Kreisen havde   indbyggere pr.    

Verwaltungsgemeinschafte
Heigenbrücken med kommunerne Heigenbrücken og Heinrichsthal
Mespelbrunn med kommunerne  Dammbach, Heimbuchenthal og Mespelbrunn
Schöllkrippen med kommunerne Blankenbach, Kleinkahl, Krombach, Schöllkrippen (Markt), Sommerkahl, Westerngrund og Wiesen

Eksterne henvisninger 

 Officiel Website for Landkreisen
 Historieportal Bayerischer Untermain
Bibliotekar D.B.

Bibliotekar D.B. er en bibliotekar uddannet Det Informationsvidenskabelige Akademi (IVA) som er del af Københavns Universitet. Da "bibliotekar" ikke er en beskyttet titel, anvendes betegnelsen for at skelne mellem uddannede bibliotekarer og andre. 

Bibliotekar DB  er en beskyttet titel, der kun kan erhverves ved at supplere en bachelorgrad i informationsvidenskab og kulturformidling med et erhvervsorienteret projekt af 30 ECTS, som afsluttes med en større skriftlig rapport, også på Københavns Universitet. 

Bibliotekar DB uddannelsen har optag sidste gang d. 1. september 2020 

.  

Biblioteks- og informationsvidenskab
Stillingsbetegnelser
Understed Kirke

Understed Kirke er beliggende i Understed Sogn. Kirken ligger i udkanten af landsbyen Understed ved randen af Understed bakker, ca. otte kilometer sydsydvest for Frederikshavn.

Kirken er hvidkalket, opført i munkesten og er bygget i sen-romansk stil i 1100 – 1200-tallet.

Kirkens oprindelige kor og en del af skibets nordre side er bevaret, medens resten af skibet og våbenhuset er fra sengotisk tid.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Understed Kirke  hos nordenskirker.dk
 Understed Kirke hos ''KortTilKirken

Kirker i Frederikshavn Kommune
Kirker i Aalborg Stift
Kirker i Hjørring Amt
Christian af Danmark (1675-1695)

Prins Christian af Danmark-Norge (25. marts 1675 – 27. juni 1695) var en dansk-norsk prins, der var søn af Christian 5. og Dronning Charlotte Amalie.

Biografi 

Christian blev født den 25. marts 1675 på Københavns Slot som søn af kong Christian 5. og Charlotte Amalie af Hessen-Kassel. I en alder af 12 år nævntes han som muligt kongsemne i Polen. Som 14-årig forestod han festlighederne i anledning af faderens fødselsdag, der bragte den første opera frem i Danmark, og som sørgeligt afsluttedes med Sophie Amalienborgs brand 1689. Selv var han et kraftigt og livligt ungt menneske, der under sin marskal Volrad Paris von Viereggs ledelse i maj 1695 tiltrådte sin første større rejse, til Italien. Hurtigt efter smittedes han af småkopper og døde allerede 27. juni i Ulm. Liget førtes til Roskilde, hvor jordfæstelsen fandt Sted "i den nye kongelige Begravelse" (Roskilde Domkirke) 11. september samme år.

Kilder 

 
 Væggerløse Kirkebog (AO Opslag 69): "NB: Blef i dag først ringet for Prinz Christian som paa sin reise til Italien døde af Smaakopper til Ulm". Anført af sognepræst Oluf Lundt.

Prinser fra Danmark
Huset Oldenburg
Danskere i 1600-tallet
Personer fra København
Spessart

Spessart er en lav bjergkæde i det nordvestlige Bayern og den sydlige del af Hessen i Tyskland. Floden Main slår et stort sving rundt om Spessart og løber langs tre af siderne på bjergkæden. Den er 75 kilometer lang, og når op i en højde fra 450 til 580 meter, og dækker et areal på 	2.440 km². Højeste top er Geiersberg på 586 meter. Bjergenes hovedmasse består af trias-sandsten, kun i de nordlige dele optræder ældre bjergarter, og der brydes jernmalm og basalt. Spessart er bevokset med tætte skove, med især eg og bøg. Den er gennemskåret af dybe dale mest brat i den østlige del, mod vest et mere sammenhængende højland med afrundede toppe.

To store byer, Aschaffenburg og Würzburg, ligger ved foden af Spessart.

Selv om Speessart er let cirkelformet strækker hovedryggen sig fra sydvest til nordøst. Den støder op til Odenwald i sydvest og til Rhön i nordøst. 

En stor del af området udgør Naturpark Spessart, der har områder i begge delstater.

Hessens geografi
Bayerns geografi
Bjerge i Tyskland
Mittelgebirge
Adrian Mutu

Adrian Mutu (født 8. januar 1979 i Călineşti) er en rumænsk tidligere fodboldspiller som spillede som offensiv midtbane eller angriber. Han spillede gennem karrieren blandt andet for Inter Milan, Parma,Fiorentina, Cesena, Chelsea, og Juventus.

Mutu nåede desuden at spille 77 kampe og score 35 mål for det rumænske landshold. Han har sammen med Gheorghe Hagi rekorden for flest scoret mål for landsholdet.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Rumænien
Fodboldspillere fra Hellas Verona FC
Fodboldspillere fra FC Dinamo Bucureşti
Fodboldspillere fra FC Internazionale Milano
Fodboldspillere fra Parma FC
Fodboldspillere fra Chelsea F.C.
Fodboldspillere fra Juventus F.C.
Fodboldspillere fra ACF Fiorentina
Fodboldspillere fra AC Ajaccio
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2000
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2008
Christian Bielke

Christian Bielke var en dansk-norsk adelsmand og søofficer. Han blev født 8. februar 1645 i Norge.

Faderen var Hans Bielke til Saxlund, moderen Anne Olufsdatter Rytter. Christian Bielke blev efter i ophold i Holland 1666 udnævnt til løjtnant og to år senere til kaptajn, hvorefter han indtil 1672 førte skib på Ostindien. Ved denne lejlighed han bragte gaver fra den danske konge til Kongen af Bantam. I de efterfølgende år førte han forskellige orlogsskibe. I 1675 kaptajn på orlogsskibet "Christianus Qvartus" under Cort Adelers Kommando. 1676 blev Bielke forfremmet til schoutbynacht og var som sådan deltager i Niels Juels erobring af Gotland. På Juels vegne afsluttede han konventionen om Gotlands og Visby Fæstnings overgivelse med øens kommandant grev Oxenstierna. Senere samme år deltog han i søslaget ved Øland 1. juni og blev for sit gode forhold ved disse lejligheder forfremmet til viceadmiral, kun 31 år gammel. 1677 førte han eskadre fra orlogsskibet "Kurprinsen", først under Cornelius Tromp, senere under Niels Juel og deltog 1. juni i slaget på Kolberger-Heide samt en måned senere i Slaget på Køge Bugt. I førstnævnte slag erobrede han det svenske orlogsskib "Kalmar Kastel" og i det sidste "Julius Cæsar". Sidst på året 1677 gik han på brandskatning i Småland. I 1678 førte Bielke samme skib og deltog med dette i Niels Juels landgang på Rygen. Efter sin hjemkomst blev han medlem af Admiralitetskollegiet. Bielke havde senere et par selvstændige overkommandoer, således i 1679 med 11 orlogsskibe i Østersøen og siden med en anden flådeafdeling på Elben ud for Glückstadt for at opbringe hamborgske priser. 1683 udnævntes han til admiral og dekoreredes året efter med Dannebrogsordenen. 1689 var Bielke på ny eskadrechef under Juel. Han døde 13. januar 1694 i København som godsejer til herregårdene Basnæs og Edelgave. Han blev begravet i Roskilde Domkirke. Han var gift tre gange: 1. (1675) med Judithe Cathrine Skade (1649-1678); 2. (1680) med Sophie Marie Bielke (datter af rigsadmiralen Henrik Bielke) (1657-1686); 3. (1687) med admiral Niels Juels datter Vibeke Juel (1672-1735).

Kilde
 Om Christian Bielke i Dansk biografisk leksikon

Danskere i 1600-tallet
Godsejere fra Danmark
Admiraler fra Danmark
Christian
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Den Skånske Krig fra Danmark-Norge
Roger Guerreiro

Roger Guerreiro (født 25. maj 1982) er en brasiliansk-polsk midtbanespiller som spiller for Comercial i hjemmelandet Brasilien. Han har tidligere spillet for blandt andet Corinthians og Flamengo i Brasilien, spanske Celta Vigo, AEK Athen i Grækenland og Legia Warszawa i Polen.

17. april 2008 fik han polsk statsborgerskab, og har (pr. august 2010) spillet 22 kampe for Polens landshold. Han er den anden landsholdspiller for Polen efter Emmanuel Olisadebe som er blevet nationaliseret

Eksterne henvisninger 

 Roger Guerreiro på 90minut.pl 
 Officielle hjemmeside 

Fodboldspillere fra Brasilien
Fodboldspillere fra Polen
Fodboldspillere fra Sport Club Corinthians Paulista
Fodboldspillere fra Clube de Regatas do Flamengo
Fodboldspillere fra Celta de Vigo
Fodboldspillere fra Legia Warszawa
Fodboldspillere fra AEK Athen
Personer fra São Paulo
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2008
Bundesamt für Verfassungsschutz

Bundesamt für Verfassungsschutz (BfV) er en efterretningstjeneste, der tager sig af indenrigsanliggender i Forbundsrepublikken Tyskland i modsætning til udenrigsefterretningstjenesten BND. BfV's hovedopgave er at overvåge de anti-konstitutionelle aktiviteter i landet. BfV blev grundlagt i 1950 af Forbundsdagen i det daværende Vesttyskland som følge af den kolde krigs trussel fra kommunismen.

Efterretningstjenesten har hovedkvarter i Köln og er en føderal myndighed under Tysklands indenrigsministerium. Derudover findes 16 uafhængige efterretningstjenester i hver af delstaterne (Landesämter für Verfassungsschutz). Koordineringen mellem de parrallelle tjenester er et tilbagevendende problem, og det har været diskuteret at fusionere dem til én landsdækkende efterretningstjeneste, men forslaget har mødt stærk politisk modstand idet man ønsker at bevare det føderale princip.

Den vigtigste opgave for Verfassungsschutz er at overvåge organisationer, der opfattes som en trussel mod det frie demokrati. Selv om Verfassungsschutz anvender alle typer af overvågningsteknologi og infiltration bygger størstedelen af efterretningerne på publikationer fra de observerede organisationer. Informationen samles i årlige rapporter, kaldet Verfassungsschutzberichten, som offentliggøres. Dog tilgår der regeringen mere detaljerede og hemmeligstemplede rapporter. Verfassungsschutz har ingen politimyndighed, og er således afhængig af politiet eller statsadvokaterne for at forfølge strafbare forhold.

Regeringen (den føderale eller den enkelte delstats) afgør suverænt, hvilke organisationer, der skal under overvågning. Aktuelt drejer det sig blandt andet om hhv. venstre- og højreekstremistiske partier som Die Linke og NPD. Disse partier og mange andre grupper anklager Verfassungsschutz for at være et meningspoliti, som de herskende grupper anvender til at undertrykke politisk opposition.

Organisationerne, der overvåges af Verfassungsschutz falder indenfor fire hovedgrupper:
 Venstreekstremistiske partier, grupper og bevægelser (inkl. Die Linke, Attac, Indymedia, Berlin "Sozialforum") 
 Højreekstremististike grupper (primært nynazister samt partierne NPD og Deutsche Volksunion)
 Udenlandske terrororganisationer i Tyskland (primært muslimske ekstremister)
 Scientologi (opfattes som en autoritær, antidemokratisk kommerciel organisation, og ikke som en religion)

Eksterne henvisninger 

 Bundesamt für Verfassungsschutz

Noter 

Tyske efterretningstjenester
Christian Panucci

Christian Panucci (født 12. april 1973 i Savona) er en tidligere italiensk fodboldspiller og nuværende træner, som senest spillede for Parma F.C. i den italienske Serie A, og også på Italiens landshold. Han er i øjeblikket assistent træner for Rusland.

Eksterne henvisninger 

 

Fodboldtrænere fra Italien
Fodboldspillere fra Italien
Fodboldspillere fra AC Milan
Fodboldspillere fra AS Monaco FC
Fodboldspillere fra Chelsea F.C.
Fodboldspillere fra FC Internazionale Milano
Fodboldspillere fra Real Madrid CF
Fodboldspillere fra AS Roma
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2004
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2008