kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Østerfælled Torv

Østerfælled Torv er en plads med blandet bebyggelse på området fra den tidligere Østerfælled Kaserne på Østerbro i København. Den er resultatet af byudvikling i 1990'erne, hvor mange af de gamle bygninger blev bevaret til brug for butikker og kulturelle aktiviteter, samtidig med at de blev kombineret med nye etageejendomme.

Historie 

Planerne for omdannelsen af den tidligere Østerfælled Kaserne kom frem i begyndelsen af 1990'erne, efter at militæret havde forladt området. Et projekt blev udformet af  Arkitektgruppen (nu Arkitema). En lokalplan blev vedtaget politisk i 1992, og området blev efterfølgende erhvervet af BUPL's pensionsfond PBU. Nogle af de gamle bygninger blev revet ned for at give plads til nye etageejendomme, mens andre blev ombygget til butikker.

PBU solgte delen af projektet med etageejendomme til Schaumann Investment for 1,5 mia. kr. i 2006, en transaktion der senere medvirkede til Roskilde Banks krak, som følge af Finanskrisen og de faldende boligpriser. I januar 2012 blev lejlighederne erhvervet af det svenske ejendomsinvestor Balder for 1,1 mia. kr.

Udformning 

Udviklingen af området er centreret omkring en stor plads for fodgængere lige indenfor den gamle hovedindgang til kasernen, på hjørnet af Østerbrogade og Gunnar Nu Hansens Plads, og en central akse diagonalt gennem området. De gamle bygninger i yderkanten af området og dem omkring den centrale plads er blevet bevaret. Mange af de århundred gamle træer i området, primært Almindelig Taks og lind, blev også bevaret.

De nye etageejendomme er placeret for enden af de gamle bygninger. De er fem etager høje og arrangeret i fire store, åbne blokke med i alt 525 lejligheder. De respekterer den originale symmetri og arkitektur. Bygningerne er opført i postmoderne stil med røde mursten som de gamle bygninger men kombineret med betonsøjler og balkoner og vinduessektioner i stål og aluminium. Sammenlagt dækker de gamle og nye bygninger et område på 60.000 m². Kunstnere Finn Skødt har udsmykket de åbne områder.

To store bygninger på hver sin side af aksen er ombygget til kulturelle formål. Kanonhallen blev brugt til teater og arrangementer og blev senere stillet til rådighed for teatergruppen Kalaidoskop, mens Dansescenen blev benyttet til dans. I 2009 blev begge scener overtaget af teatret Republique, en rekonstruktion af den Frederiksberg-baserede Camp X, der fokuserer på internationalt og eksperimentalt teater. Dansescenen flyttede til Tap E i Carlsberg Byen, hvor den nu er en del af Dansehallerne. Østerfælled Torv huser også Krudttønden, et andet kulturhus der huser mindre koncerter og andre arrangementer.

Noter

Eksterne henvisninger 

Torve og pladser i København
Gader på Østerbro
Music From Another Dimension!

Music From Another Dimension er det 15. studiealbum fra amerikanske Aerosmith. Udgivet i november 2012 og første album med nyt materiale, siden 2001' Just Push Play. Samtlige af gruppens medlemmer var inde over sangskrivningen og bandet indspillede, under ledelse af deres mangeårige producer Jack Douglas, på samme måde som de gjorde i 1970'erne. Albummet blev dog en skuffelse rent salgsmæssigt og solgte kun 63.000 kopier i den første uge. Ingen af bandets singler nåede Billboard Top 100. Et faktum der skuffede gruppens medlemmer, og Joe Perry og Joey Kramer har stillet spørgsmålstegn ved om, bandet nogensinde udgiver et stort album igen. Musikindustrien har ændret sig, og begge mente ikke det gav mening længere. 

Numre som Legendary Child,Out Go The Lights og Oh yeah regnes for albummets stærkeste numre. Up On A Mountain, er bassist Tom Hamiltons første nummer på et album, siden Sweet Emotion på Toys in the Attic fra 1975.

Eksterne henvisninger 

Album fra 2012
Aerosmith-album
Streymnes

Streymnes eller Strømnæs er en landsby på Færøerne. Den er en del af Sunda kommuna og ligger på østkysten af Streymoy lige nord for Hvalvík. Det er ingen andre landsbyer i dalen bortset fra Saksun i den modsatte ende. Streymnes er første gang nævnt i 1584. Nordmænd byggede Færøernes første hvalfangststation i Gjánoyri ved Streymnes i 1893, og denne var i drift indtil 1927. 1. januar 2009 havde Streymnes 211 indbyggere, mod 165 i 1985.

Hjemmebanen for EB/Streymur, Við Margáir, ligger på Streymnes.

Referencer

Eksterne henvisninger 
Streymnes på faroeislands.dk

Byer på Færøerne
Streymoy
Hvalbugter i Færøerne
Idrætspsykologi

Idrætspsykologi er en specifik del under psykologien, der forsøger at beskrive, analysere, forklare, forudse og ændre menneskelige handlemønstre inden for idræt. Fokus i idrætspsykologi retter sig mod samspillet mellem person og omverden, hvori kroppen og præstationen er det centrale omdrejningspunkt i samspillet. Idrætspsykologi er også en del af idrætsvidenskaberne og er fagligt relateret til pædagogik og sociologi.

Idrætspsykologi beskæftiger sig med de psykologiske aspekter, dvs. menneskets adfærd, følelser og oplevelser, der knytter sig til deltagelse i sportsaktiviteter. Dette kan omfatte både individuelle sportsgrene eller holdsport. Og ligeledes både for motionister og eliteudøvere.

I praksis betyder dette, at idrætspsykologien spænder vidt, og der er flere perspektiver:

 Udøver-perspektivet
 Kontekst-perspektivet
 Præstationsperspektivet
 Sundhedsperspektivet
 Det etiske perspektiv

Klarlæggelse af behov for idrætspsykologi 
For at klarlægge om en idrætsudøvers forringede præstation skyldes fysiske årsager eller mentale, og om der således vil være brug for en idrætspsykolog, er det erfarigsmæssigt væsentlig at se på om:
 Præstationen er væsentlig bedre til træning end i konkurrence
 Personen har svært ved at præstere godt med tilskuere
 Præstationen efter en skade er væsentligt under normalt niveau, selvom fysikken er 100% i orden igen
 Tvivl og anspændthed er dominerende for præstationen før og/eller under konkurrencen
 Motivationen svinger signifikant fra dag til dag

Eksterne kilder

Noter 

Anvendt psykologi
Annestine Beyer

Anna Kirstine (Annestine) Margrethe Beyer (født 4. maj 1795, død 9. august 1884) var en dansk reform pædagog. Hun betragtes som den første pioner inden for kvinders uddannelse i Danmark.

Eksterne henvisninger/kilder 

Skolefolk fra Danmark
Kvinderetsforkæmpere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Klerkegade

Klerkegade er en gade i Indre By i København. Gaden går fra Borgergade til Rigensgade og krydser Adelgade og Kronprinsessegade undervejs.

Historie 
Klerkegade stammer fra planerne fra 1649 for Ny-København, der store område der blev inddraget i den befæstede by, da den gamle Østervold langs nuværende Gothersgade blev revet ned og erstattet af en ny langs Øster Voldgade. Ifølge planen skulle gaderne i området opkaldes efter danske besiddelser, kongelige og de øverste rangklasser. "Klerk" betød dengang en person tilhørende præstestanden,  og gadenavnet Klerkegade skal således ses i forbindelse med de tilstødende Adelgade og Borgergade.

Den sydlige side af gaden blev påvirket af saneringen af Adelgade og Borgergade i 1940'erne og 1950'erne. Et lovtillæg fra 1939 om ekspropriation gjorde det omsider muligt at virkeliggøre en forbedring. Standarden var efter tidens mål forfærdelig, med retirader og affaldsspande i baggårdene, og et byggeri præget af små kamre og vakkelvorne trapper. Nedrivningen begyndte i 1942. 

På strækningen mellm Rigensgade og Kronprinsessegade er det nederste stykke af nedløbsrørene formet som ansigter.  De stammer fra omkring 1850, da ejendommene opførtes.

Kendte bygninger og beboere 

Nr. 2 blev bygget for Den Danske Frimurerorden mellem 1867 og 1869 efter tegninger af Vilhelm Tvede. Bygningen blev erstattet af Stamhuset på Blegdamsvej i 1927. En periode i 1930'erne husede bygningen Palæbiografen. I 1972-1974 ombyggede Helge Bonnesen bygningen til dens brug for Københavns Universitets Musikvidenskabeligt Institut. Staten solgte i 2015 bygningen til ejendomsselskabet Domis, som efterfølgende ombyggede den til ejerlejligheder.

Nr. 10 blev bygget på samme tid og af samme arkitekt for en anden filantropisk orden, Kjæden, der var blevet grundlagt af tidligere medlemmer af frimurerordenen tilbage i 1776. Bygningen blev udvidet i 1876 og igen i 1883.

Den Wintherfeldtske Stiftelse blev bygget af fonden Trøstens Bolig for at skaffe betalelige boliger til trængende enker. Den 19 fag lange bygninger blev opført i to omgange med de 13 østlige fag i 1838 og de seks vestlige fag i 1846-1847. Den blev fredet i 1978. Samtidig med udvidelsen opførtes en fireetages bygning tegnet af Johann Heinrich Lütthans for en anden fond, Den Treschowske Stiftelse.

Eksterne henvisninger

Noter 

Gader i Indre By (København)
Midtermolen

Midtermolen er en gade og mole, der udgår fra Indiakaj i Søndre Frihavn i København og deler havnebassinet i to. Der ligger kontorbygninger på vestsiden af den og boligblokke på østsiden.

Molen blev opført som en del af den oprindelige frihavn, der blev etableret i 1894. Silopakhuset, der blev færdiggjort for enden af molen samme år, var det nye frihavnsområdes mest bemærkelsesværdige bygning, indtil den blev revet ned efter en brand i 1969. Bygningen blev tegnet af Vilhelm Dahlerup med inspiration fra Christian 4.'s Renæssance-bygninger. Kernen var en 11 etager høj kornsilo, mens der til siderne var almindelige pakhuse. Fra 1909 og indtil 2. verdenskrig var det officielle tidssignal placeret på toppen af bygningen. Det bestod af en kugle, der blev hejst hver morgen og faldt ned igen præcist kl. 13.00.

I 1994 tog ØK et nyt hovedkvarter i brug for enden af molen. Virksomheden havde oprindeligt boet ved nuværende Indiakaj men havde forladt frihavnen i 1908 til fordel for et nyt hovedkvarter i Holbergsgade. Det nye 19.000 m² store hus på Midtermolen blev tegnet af PLH Arkitekter. Bygningen huser nu forsikringsselskabet Alm. Brand.

Eksterne henvisninger

Noter 

Gader på Østerbro
Københavns Havn
Simon Wiesenthal Center

Simon Wiesenthal Center (ofte forkortet som SWC) er en international organisation grundlagt i 1977 af rabbiner Marvin Hier, med det mål at fremme menneskerettighederne, med særlig fokus på følgerne af Holocaust. Det har hovedsæde i Los Angeles og kontorer i New York City, Miami, Toronto, Jerusalem, Paris og Buenos Aires, og er en anerkendt NGO ved både FN og UNESCO. Centeret er opkaldt efter Simon Wiesenthal.

Referencer 

Holocaust
Organisationer fra USA
Etableret i 1977
Antisemitisme
Københavns Hovedbrandstation

Københavns Hovedbrandstation er hovedkvarteret for Hovedstadens Beredskab med adresse på den lille gade Bag Rådhuset bag Københavns Rådhus. Brandstationen blev tegnet af Ludvig Fenger og taget i brug i 1892.

Hovedbrandstationen huser de fleste af Hovedstadens Beredskabs administrative funktioner. Som brandstation dækker dens distrikt området afgrænset af Inderhavnen, Dannebrogsgade, Vester Søgade, Gothersgade, Store Kongensgade og Esplanaden. Hovedstadens Beredskab har yderligere seks andre brandstationer rundt om i Københavns Kommune. Indtil etableringen af Hovedstadens Beredskab 1. januar 2016 var Hovedbrandstationen hovedkvarter for Københavns Brandvæsen.

Historie 
Københavns første brandvæsen blev grundlagt af kong Christian 5. 9. juli 1687. Med lov at 18. maj 1868 blev Københavns Brandvæsen oprettet som kommunal institution pr. 1. august 1870. På det tidspunkt var brandstationen i den tidligere Sankt Nicolai Kirke blevet forældet, og det blev derfor besluttet at opføre en ny til formålet på området for den tidligere Vestervold. Københavns befæstning var blevet sløjfet i årene forinden, og det frigivne område blev nu benyttet til en række store offentlige byggeprojekter.

Den nyligt udnævnte stadsarkitekt Ludvig Fenger blev sat i spidsen for projektet. Opførelsen begyndte i 1889, og den nye hovedbrandstation blev taget i brug 30. april 1892. På den tid var rådhuset endnu ikke bygget, og der var derfor frit udsyn til Halmtorvet, der lå hvor Rådhuspladsen nu ligger. Hovedbrandstationen blev opført i historisk stil inspireret af middelalderlige norditalienske borge med krenelerede gavle, spidsbueformede porte og et tårn. Tårnet blev benyttet til træning med sikkerhedsnet og høje brandstiger.

Eksterne henvisninger

Noter 

Hovedbrandstation
Etableret i 1892
Anna Baadsgaard

Anna Baadsgaard, Anne Jensine Baadsgaard (født 28. september 1865, død 18. maj 1954), var en dansk forfatter.

Bibliografi 
 Det sene forår (1929)
 Professorens Plejedatter (1932)
 Præsten paa Sandøen (1945)
 Hjemkomst (1946)

Noter

Eksterne henvisninger 

 Anna Baadsgaard på Dansk Forfatterleksikon
  på Den Store Danske

Personer i 3. udgave af Dansk Biografisk Leksikon
Personer fra Nørresundby
Børnebogsforfattere fra Danmark
Romanforfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Askovfonden

AskovFonden (tidligere Askovgården) er en dansk social NGO, der blev grundlagt den 13. december 1943 af højskoleeleverne Mira Arnfred og Niels Henrik Arnfred fra Askov Højskole. 

Fonden består i dag af Askovhus (rehabilitering og behandling af spiseforstyrrelser), Dialog mod Vold (behandlingsforløb for voldsudøvere), ASPA (Askovfondens Social Psykiatriske Afdeling), Mir skolerne (specialskoler for normalt og/eller godt begavede elever med udfordringer inden for blandt andet autisme og ADHD), Børnehuset (vuggestuer, børnehave, udflytterbørnehave og fritidshjem), KBH+ (kultur som løftestang for unge til uddannelse og beskæftigelse).

Meget af arbejdet er baseret på frivillig arbejdskraft. Hovedsædet ligger på Nørrebro i København, men opererer i hele Danmark. Administrerende direktør siden 2011 er Helle Øbo.

Eksterne henvisninger 
 Askovfonden

Fonde fra Danmark
Etableret i 1943
Ovo-lakto-vegetarisme

En Ovo-lakto-vegetar er en vegetar der også indtager andre animalske produkter (mælk og æg). En ovo-lakto-vegetar spiser æg og mælkeprodukter.

Kilder 

Vegetarisme
Love Letter

Love Letter er et kortspil fra 2012, designet af Seiji Kanai og udgivet på flere forlag. Spillet udmærker sig ved at der kun indgår 16 kort, og hver spiller i sin tur kun har to kort på hånden.

Der er kommet flere tematiserede varianter af spillet (heriblandt Batman og Hobbitten).

Spilforløb 
De 16 kort blandes, ét lægges væk og hver spiller får ét, mens resten udgør en talon. I sin tur trækker man et kort fra talonen, spiller det ene af sine to kort og udfører den handling, som er beskrevet på kortet.

Spillet går over flere runder. Hver runde ender, når alle på nær én spiller er slået ud, eller når talonen er trukket færdig. Hvis der kun er én spiller tilbage, vinder vedkommende runden; ellers vinder den spiller, der har kortet med den højeste værdi.

Kortene 
 Princess (1 kort, værdi 8)
 Countess (1 kort, værdi 7)
 King (1 kort, værdi 6)
 Prince (1 kort, værdi 5)
 Handmaid (2 kort, værdi 4)
 Baron (2 kort, værdi 3)
 Priest (2 kort, værdi 2)
 Guard (5 kort, værdi 1)

Priser 
Spillet har modtaget adskillige priser, heriblandt Guldbrikken (i kategorien familiespil) i 2014.

Eksterne henvisninger 
Love Letter på BoardGameGeek

Kortspil
Mette Marie Astrup

Mette Marie Astrup (født 25. april 1760, død 16. februar 1834) var en dansk skuespiller.

Mette Marie Astrup blev ansat som skuespiller på Det Kongelige Teater i 1773 og debuterede samme år i rollen som Leonore i Ludvig Holbergs komedie Den Stundesløse.

Noter

Eksterne henvisninger 

  på Den Store Danske

Personer i 3. udgave af Dansk Biografisk Leksikon
Teaterskuespillere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1700-tallet
Marie Arnesen

Marie Benedicte Sophie Hedevig Arnesen (født 1. juli 1824, død 21. juni 1891) var en dansk lærer og søster til Benedicte Arnesen Kall

Som ung var Marie Arnesen lærer på en sjællandsk herregård og i 1845 blandede hun sig i en politisk strid om forholdet mellem dansk og tysk i Slesvig-Holsten. Under pseudonymet Valgerda skrev hun et åbent brev til den tyske professor Ernst Moritz Arndt i anledning af hans dårlige omtale af det danske folk. Johan Ludvig Heiberg var med til at gøre pseudonymets berømt ved at skrive komedien Valgerda, i 1847, hvor han digtede videre på brevepisoden.

Eksterne henvisninger 

  på Den Store Danske

Personer i 2. udgave af Dansk Biografisk Leksikon
Skolefolk fra Danmark
Personer fra København
Danskere i 1800-tallet
Ingeborg Appel

Ingeborg Appel (født 26. juni 1868, død 5. november 1948) var en dansk højskolemoder.

I sommeren 1885 var Ingeborg Appel elev på Vallekilde Højskole, hvor hun lærte svensk gymnastik, af Sally Högström. Ingeborg Appel blev optaget af dens frigørende elementer, og trods sine kun 17 år begyndte hun den følgende vinter at undervise i gymnastik på Askov Højskole. I årene 1887-89 uddannede hun sig som en af de første danske kvinder på Gymnastik- och idrottshögskolan i Stockholm, hvorefter blev hun fast ansat som leder af højskolens kvindegymnastik.

Eksterne henvisninger 

  på Den Store Danske
 

Personer i 3. udgave af Dansk Biografisk Leksikon
Skolefolk fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Cermaq

Cermaq ASA er en norsk fiskeopdrætsvirksomhed indenfor laks og foreller med operationer i Norge, Canada og Chile. I 2013 var koncernomsætningen på 5,2 mia. norske kroner og en total høstet volumen på 142.300 tons. Cermaqs foderdivision EWOS blev solgt i 2013. I oktober 2014 blev Cermaq ASA et heltejet datterselskab til Mitsubishi Corporation, som købte 91 % af aktierne for 1,4 mia. amerikanske dollar. Virksomheden har hovedkvarter i Oslo i Norge.

Operationer 
Cermaq producerer atlantisk laks, sølvlaks og foreller. I Canada er virksomheden tilstede på Vancouver Island med kontorer i Campbell River og Tofino. I Norge er virksomheden tilstede i Nordland og Finnmark. I Chile drives virksomhed omkring Puerto Montt. Den samlede produktion af laks var i 2013 på 142.300 tons.

Cermaq har et delejerskab af korngrossisten Norgrain (72,5%).

Historie 
Cermaq blev etableret som Statkorn Holding da den kommercielle division af Statens Kornforretning (nu Statens Landbruksforvaltning) blev fraspaltet koncernen i 1995. Virksomheden drev korngrossisthandel. I 1996 begyndte virksomheden at opkøbe NorAqua, en fiskefoderproducent. I 1998 begyndte Cermaq at opkøbe fiskebrug. I 2000 solgte regeringen de første 20 % af virksomheden. Gennem 00'erne solgte Cermaq sin kornforretning og gik ind på markedet for opdrættet fisk og fiskefoder. Virksomheden blev børsnoteret på Oslo Børs i 2006.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fødevarevirksomheder fra Norge
Mitsubishi
Havbrug
Etableret i 1995
Aker

Aker var et tidligere herred i Akershus fylke og har siden den 1. januar 1948 været en del af Oslo.

Stednavnet 
Navnet, fra norrønt akr (= ager), er oprindeligt navnet på to gårde, Store og Lille Aker, den førstnævnte ved den nuværende Gamle Aker kirke.

Historie 

Aker bestod som kirkelig enhed fra middelalderen og fik status som kommune fra formandskabslovenes indførsel i 1837. Aker og byerne Christiania og Oslo var meget nært sammenknyttet, og de kirkelige og civile enheder af dette navn omfattede det meste af dagens Oslo, og gav navn til både fæstningen, hovedlenet, stiftamtet, amtet og fylket Akershus, Akerselva, Akersdalen (nu kaldt Groruddalen  m.m. Aker tog sit navn fra en af Oslos ældste gårde, Aker. I ældre tid bestod byen Christiania kun af Akershus fæstning, Kvadraturen og de nærmeste omgivelser, mens Aker omfattede resten af dagens Oslo; Christiania var dertil en del af Akershus frem til 1842. Aker kommune måtte flere gange afstå territorium til den fremvoksende by, og 1. januar 1948 indlemmet i Oslo. Aker kommune havde ved foreningen 130.976 indbyggere og omsluttede Oslo kommune helt.

Aker sogn blev delt i Østre Aker og Vestre Aker i 1861. I 1906 blev Ullern og Nordstrand udskilt som egne sogn. Inddelingen i fire sogn bestod, til kommunen blev slået sammen med Oslo.

Derefter blev Aker-navnet benyttet i de administrative bydelsnavne Vestre Aker og Nordre Aker, som kun omfatter en lille del af den tidligere Aker kommune. Aker-navnet bruges også i mange virksomheder med tilknytning til det geografiske området. Bedst kendt er Aker sygehus og Aker ASA.

Nogle af gårdene i det gamle Aker 

 Grimelund gård
 Huseby gård (nordre og søndre)
 Nordberg gård
 Ekeberg hovedgård og Lille Ekeberg gård
 Frogner hovedgård, hvoraf udskilt området, hvor Frognerparken er anlagt
 Bogstad gård
 Holmen gård (østre og vestre)
 Ris gård
 Smestad gård (øvre og nedre)
 Vinderen gård
 Hoff gård

Noter 

Oslos geografi
Sally Högström

Sally Högström, (født 10. august 1863, død 7. juni 1939), var en svensk lærer og pioner inden for gymnastikundervisningen for kvinder og en central figur i svensk gymnastikkredse. Hun var også den, der introducerede linggymnastiken i Danmark.

Högström var fosterbarn til rektor Lars August Wadner. Hun gik på den svenske Gymnastik- och idrottshögskolan (GCI) 1881-1883 og tog eksamen i 1883 og blev assistent i sjukgymnastik, der i 1883-1886. Hun var en gymnastikinstruktør på Vallekilde Højskole og Askov Højskole i Danmark i 1884-1886. I 1889-1895 var hun idrætslærer på Preparandskolan i Stockholm, før hun vendte tilbage til GCI, hvor hun blev instruktør i frisk- og sjukgymnastik i 1895-1923 og hun arbejdede samtidig på Statens normalskola og Högre lärarinneseminariet.

Noter 

Skolefolk fra Sverige
Personer fra Sverige
ThrustSSC

ThrustSSC, Thrust SSC, eller Thrust supersonikcar, er en britisk bil fremdrivet af jetturbine udviklet af Richard Noble, Glynne Bowsher, Ron Ayers og Jeremy Bliss.
Thrust SSC besidder verdensrekorden, sat den 15. oktober 1997, da den opnåede en hastighed på 1,228 km / timen og blev den første bil til officielt at bryde lydmuren.

Noter 

Biler
Klippepyton

Klippepytonen (Python sebae) stammer fra Afrika, og anses for at være en af de største slangearter i verden. Klippepytonen er en udbredt art, som er fast etableret i Florida, da slangerne er blevet holdt som kæledyr siden firserne. Efter et par år i fangeskab bliver slangerne for store som kæledyr, derfor bliver de skyllet ud i kloakken når de opnår for stor en størrelse. Klimaet i Florida er nogenlunde lig med det Østafrikanske klima, så slangen har nemt kunne overleve i sumpområderne uden for storbyen. Det har skabt store problemer, ikke mindst for andre dyrearter, men også for menneskenes sikkerhed. Heldigvis ramte en historisk sjælden snestorm Florida, hvor en stor mænge slanger blev udryddet.

Pyton
Slanger fra Afrika
Eleonora af Anhalt-Zerbst

Eleonora af Anhalt-Zerbst (10. november 1608–2. november 1681) var en tysk prinsesse, der var hertuginde af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Nordborg fra 1632 til 1658. Hun var datter af fyrst Rudolf af Anhalt-Zerbst og gift med hertug Frederik af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Nordborg.

Biografi 
Eleonora blev født den 10. november 1608 i Zerbst i Anhalt som datter af fyrst Rudolf af Anhalt-Zerbst i hans første ægteskab med Dorothea Hedvig af Braunschweig-Wolfenbüttel.

Hun blev gift den 15. februar 1632 i Nordborg på Als med hertug Frederik af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Nordborg i hans andet ægteskab. Der blev født fem børn i ægteskabet. Det lille hertugelige hof i Nordborg var stærkt forarmet, og Eleonores børn måtte søge deres karriere i udlandet. Fra 1653 fungerede teologen Christoph Wilhelm Megander som hendes skriftefader.

Hertug Frederik døde i 1658, og Eleonoras stedsøn, hertug Hans Bugislav, arvede det lille og forgældede hertugdømme. I 1669 gik Hans Bugislav fallit, og Nordborg blev inddraget under kronen.

Eleonora overlevede sin mand med 23 år og døde den 2. november 1681 på sit enkesæde Østerholm på Als. Hun blev begravet i Egen Kirke ved siden af sin gemal.

Referencer

Eksterne links 
 www.guide2womenleaders.com 

Sønderborgske fyrstelige
Tyskere i 1600-tallet
Huset Askanien