kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skakverdensmestre

Skakverdensmestre er vindere af de matcher eller turneringer, som spilles for at afgøre verdensmesterskabet i brætspillet skak. Både mænd og kvinder kan deltage i kampen om denne titel.

Den officielle titel som verdensmester anses i almindelighed at være anvendt første gang i 1886, da verdens to førende spillere udkæmpede en match. I tiden inden da er der i skakverdenen enighed om, at der har været uofficielle verdensmestre, idet enkelte spillere på grundlag af deres resultater anses for at have været de stærkeste. Fra 1886 til 1946 kæmpedes der om mesterskabet på uformel vis, hvor verdensmesteren selv bestemte, hvem han ville møde i en titelmatch. Fra 1948 til 1993 administreredes kampen om verdensmesterskabet af FIDE, den internationale skakorganisation. I 1993 brød den regerende mester, (Garri Kasparov), med FIDE, hvilket medførte, at der blev to samtidige og rivaliserende verdensmestre. Situationen forblev sådan til 2006, hvor titlen igen blev entydig efter VM i skak 2006. Seneste kamp om verdensmesterskabet var VM i skak 2023, som blev spillet mellem Ian Nepomniachtchi og Ding Liren og vundet af Ding Liren. Den regerende verdensmester Magnus Carlsen havde valgt ikke at forsvare titlen.

I moderne tid afholdes konkurrence om verdensmesterskabet i lynskak, normalt i forbindelse med en turnering om det almindelige verdensmesterskab.

Der findes desuden en selvstændig konkurrence for kvinder om titlen som kvindelig skakverdensmester samt andre konkurrencer og titler for juniorer, ældre og for computere. Det er dog blevet almindeligt, at de stærkeste spillere blandt juniorer, ældre og kvinder ser væk fra disse konkurrencer til fordel for deltagelse i de almindelige turneringer på højeste niveau. Computere kan ikke deltage i konkurrencen om den egentlig titel som verdensmester.

Mestrenes regeringstid

Uofficielle verdensmestre

Anerkendte verdensmestre

"Klassiske" verdensmestre 1993-2006

FIDE Verdensmestre 1993-2006

Se også 
 Kvindelige skakverdensmestre
 Juniorverdensmestre (skak)

Eksterne henvisninger 
 chessgraphs.com - compare FIDE rating histories of chess World Champions 

Skakspillere
Lister over personer
Pentose

Pentoser(C5H10O5<) er sukkerstoffer, der er bygget over fem kulstofatomer (græsk penta = "fem"). De inddeles i aldopentoser, der har en aldehydgruppe i 1. position, og ketopentoser, som har ketongruppen i 2. position.

Aldopentoser

Ketopentoser 

Aldehyd- og keton-grupperne hos disse kulhydrater reagerer med hydroxylgrupper i samme molekyle. Derved dannes der henholdsvis hemiacetaler og hemiketaler, og molekylet lukkes som en ring.

Pentosen Ribose er et af grundelementerne i RNA, og det beslægtede stof, Deoxyribose indgår tilsvarende i DNA.

Se også 
 Disakkarid
 Glukose
 Hexose
 Monosakkarid
 Triose

Kulhydrater
Leia Organa

Prinsesse Leia eller Leia Organa er en person fra Star Wars-universet. Hun er tvilingsøster til Luke Skywalker, Hun er også datter af Anakin Skywalker og Padmé Amidala, men er adopteret af Bail Organa. Hun spilles af Carrie Fisher i Star Wars Episode IV: Et nyt håb (1977), Star Wars Episode V: Imperiet slår igen (1980), Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbage (1983)

Der er to ting, der har karakteriseret Leia. Det er delvist hendes frisure gennem A New Hope, og delvist hendes udklædning som slavepige, da hun er taget til fange af Jabba the Hutt.

Leia er desuden en af de højest placerede personer i Oprørsalliancen mod det Galaktiske Imperium.

Karakter 
I dele af A New Hope er Leia nok det, mange vil betegne som en "snob", men under overfladen gemmer der sig en kærlig person. Hun er stædig og vil have tingene til at fungere, som hun ønsker det. Dette kan naturligvis være en eftervirkning af hendes royale status, samt det faktum at hun er blandt de førende ledere af Oprørsalliancen.

Optrædener

Original-trilogien 
I Et nyt håb bliver Leia taget til fange af Det Galaktiske Imperium, men da hun nægter at samarbejde må hun tilbringe noget tid i fangeskab. Det er dog kun indtil hun bliver befriet af Han Solo, Chewbacca og Luke Skywalker.

Eksterne henvisninger 

 Leia Organa i StarWars.com Databank
 Leia Organa på Wookieepedia, en engelsk Star Wars wiki
 

Star Wars-personer
Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbage

Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbage (Originaltitel: Star Wars Episode VI: Return of the Jedi) er en amerikansk science fiction-film, instrueret af Richard Marquand. Det er den sjette episode i Star Wars-sagaen. Filmen havde premiere i 1983 og var den sidste film i den originale trilogi.

Den danske titel er en fejloversættelse, idet den originale titel hentyder til udslettelsen af Sith-Ordenen og Jedi-Ordenens reetablering med Luke Skywalker som første og på daværende tidspunkt eneste medlem. Altså menes der "Jedi" i flertal, selv om Luke er den eneste levende Jedi i filmen. Den korrekte titel burde da have været Jediridderne vender tilbage. Den danske titel er fortsat uændret til dags dato.

Medvirkende 

 Mark Hamill som Luke Skywalker
 Carrie Fisher som Leia Organa
 Harrison Ford som Han Solo
 Frank Oz som Yoda
 Billy Dee Williams som Lando Calrissian
 Peter Mayhew som Chewbacca
 Anthony Daniels som C-3PO
 Kenny Baker som R2-D2
 Ian McDiarmid som Kejser Palpatine
 Alec Guiness som Obi-Wan Kenobi
 Warwick Davis som Ewok
 David Prowse/James Earl Jones/Sebastian Shaw/Hayden Christensen som Darth Vader/Anakin Skywalker

Produktion 
Return of the Jedi er sjette episode og tredje film i den oprindelige Star Wars-saga. Filmen havde premiere i 1983, og var den sidste film af den originale trilogi. Faktisk var det meningen at den skulle have heddet Revenge of the Jedi, men titlen blev erstattet da en Jedi, i følge George Lucas, ikke tager hævn. Return of the Jedi har også de samme tre skuespillere til at spille de tre hovedroller, Luke Skywalker/Mark Hamill, Han Solo/Harrison Ford og Prinsesse Leia/Carrie Fisher, som trofast har været til stede gennem de to forrige episoder af Star Wars sagaen, selvom der dog var en smule tvivl i starten angående Harrison Fords rolle som Han Solo idet han var den eneste af de tre som ikke havde skrevet kontrakt på den sidste film. Der gik i en tid snak om hvorvidt Han Solo skulle "ofres" til fordel for de to andre og dermed udgå fra trilogien, men alligevel endte tingene godt med at Harrison Ford atter indtog filmlærredet som Han Solo i den sjette og sidste film.

Musik 
Filmens musik blev komponeret af John Williams og fremført af London Symphony Orchestra.

Side one

Side two

Total længde: 44:59

Genudgivelse 
Filmen blev udgivet igen i 2004 på DVD-samlingen Star Wars Trilogy, hvor Sebastian Shaw er erstattet af Hayden Christensen i en af de sidste scener, hvor Anakin Skywalker dukker op i sin spirituelle form (uden maske og dragt), efter at være blevet ét med Kraften.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbage på StarWars.com
 Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbage på Disney+
 Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbage på Wookieepedia, en engelsk Star Wars wiki

 

Amerikanske film fra 1983
Episode VI: Jediridderen vender tilbage
Engelsksprogede film
Filmatisering

Filmatisering beskriver den proces, der resulterer i en film på basis af en fortælling fra et andet medium som fx en bog.

Processen indebærer bl.a. følgende aktiviteter:
 skrivning af filmmanuskript
 filmoptagelse
 klipning og redigering

Indholdet af den endelige film kan adskille sig en hel del fra den oprindelige fortælling, afhængigt af manuskript-forfatterens og filminstruktørens intentioner.

Et eksempel på processen er bl.a. set med filmene om Ringenes Herre, der er baseret på bøgerne af samme titel. Bøgerne er skrevet af J.R.R. Tolkien og filmene er instrueret af Peter Jackson.

Kultur
Atisering
Loppen

Loppen er et hus, som især benyttes som spillested for musik, beliggende i fristaden Christiania på Christianshavn i København. 

Loppen blev indviet 17. maj 1973, og hed dengang Christianias Viking Jazz Club. Senere skiftede spillestedet navn og blev således opkaldt efter det loppemarked, som lå nedenunder de nuværende lokaler. Spillestedet var fra 2000 til 2016 udnævnt til regionalt spillested og modtog støtte fra staten og Københavns Kommune.

Eksterne henvisninger

 Loppens hjemmeside

Indre By (København)
Spillesteder i København
Christiania
Shmi Skywalker

Shmi Skywalker er en person i Star Wars-universet og mor til Anakin Skywalker. Hendes fornavn stammer fra "Lakshmi" – en hinduistisk gudinde. I filmen spilles hun af den svenske skuespiller Pernilla August.

Historie 

Man ser første gang Shmi i The Phantom Menace, hvor hun selv og hendes søn er slaver af skrothandleren Watto på Tatooine. Shmi karakteriseres som en kærlig mor, der ikke stiller spørgsmålstegn ved at lade sin søn forlade planeten, efter at han vandt sin frihed i et podracerløb. Shmi og Anakin så ikke hinanden i ca. 10 år, før Anakin i drømme fornemmede, at hun var i fare og drog tilbage til Tatooine. Her finder han ud af, at hun fik sin frihed af Cliegg Lars, men blev kidnappet af Sandfolket. Anakin bruger sine jedievner til at finde hende, men når kun at sige farvel til hende, før hun dør i hans arme.

Fødslen af Anakin 
Det er et mysterium, hvordan Anakin blev undfanget. Shmi fortæller nemlig til Qui-Gon Jinn i The Phantom Menace, at der ikke var nogen far, og at hun blev gravid ud af det blå. Nærmest som Jomfru Maria blev gravid med Jesus uden en far. Man regner dog med, at det er mediklorianerne, som har frembragt hendes graviditet – alt dette fordi Palpatine i Revenge of the Sith udtaler at mediklorianer kan skabe liv.

Star Wars-personer
Tusindårsfalken

Tusindårsfalken er et rumskib i historien om Star Wars. Skibet ejes af Han Solo, som vandt det i et væddemål med Lando Calrissian. Han Solo rejser dog ikke rundt alene – med sig har han wookieen Chewbacca, der er 2. pilot.

Tusindårsfalken spiller først en egentlig rolle i A New Hope, men lignende rumskibe er blevet observeret i The Phantom Menace og Revenge of the Sith. I A New Hope skal Luke Skywalker og Obi-Wan Kenobi bruge en pilot, så de kan komme til Alderaan, og det bliver så Han Solo og Chewbacca.

Tusindårsfalken er kendt for at kunne planlægge de hurtigste ruter gennem rummet, og samtidig for at være det hurtigste skib. Det er en lettere ombygget version af et corelliansk skib.

Det kan tolkes ud fra dialogen i flere af filmene, at Tusindsårsfalkens udseende, i hvert fald i selve Star Wars-universet, var umoderne og sendte signaler om, at maskinen ikke havde imponerende flyveevner.

En Lego-model af Tusindårsfalken, bestående af 5195 klodser, kom på markedet i 2007.

Kilder 

Star Wars-transportmidler
FireWire

FireWire, også kendt som IEEE 1394, er en standard for en datakommunikationsbus på PC'er, oprindeligt udviklet af Apple, men Texas Instruments, Sony, Digital Equipment Corporation, IBM og Intel har også bidraget til udviklingen. FireWire bruges primært til overførsel af digital video pga. dens høje overførselshastighed.

IEEE 1394 er den internationale betegnelse for denne dataoverførselsstandard, men den kaldes FireWire i daglig tale.

FireWire findes i flere forskellige hastigheder. Den mest kendte type er IEEE 1394 type A, som kører med 400 Mbps, og den indtil videre mindre benyttede IEEE 1394 type B, der kan køre med 800 Mbps.

Texas Instruments startede udviklingen af firewire i 1995

Se også 
 Universal Serial Bus (USB) – alternativ til FireWire

Eksterne henvisninger 

Busser (datakommunikation)
IEEE standarder
Undervandsby

En undervandsby er en som ordet antyder, en by under vandet. Dette er hidtil en science-fiction fænomen, men det er ikke usandsynligt at det i fremtiden vil blive realiseret.

Undervandsbyer i kulturen 
 Atlantis
 Otoh Gunga (Star Wars)

Science fiction
Jar Jar Binks

Jar Jar Binks er en person i Star Wars-universet. Han er en såkaldt gunganer og stammer fra undervandsbyen Otoh Gunga på planeten Naboo.

Han er hovedperson i den officielle, danskproducerede Star Wars-kortfilm Bombad Bounty (2010), der foregår sideløbende med handlingen i episode 4, 5 og 6.

Jar Jar kommer oprindeligt ind i billedet, da han hjælper Qui-Gon Jinn og Obi Wan Kenobi med at finde Dronning Amidala, efter deres besøg hos Handelsføderationen. Desuden forener han også gunganerne og den oprindelige befolkning på Naboo, efter mange års uvenskab.

Jar Jar Binks er delvist elsket af fans og delvist hadet. For nogle forekommer han som en morsom og underholdende karakter, og for andre meget irriterende.

Eksterne henvisninger 

Star Wars-personer
Modtagere af Golden Raspberry Awards
Lille Arden

Lille Arden er en lille landsby i Himmerland med 17 husstande. Landsbyen ligger i Astrup Sogn i Mariagerfjord Kommune og hører til Region Nordjylland. Lille Arden er tidligere bygget op omkring gårdbrug hvoraf der kun er to tilbage med egentligt drift, hvoraf den ene kun er planteavl.

Landsbyen er beliggende øst for Arden (tidligere benævnt Hesselholt), og Store Arden. Lille Arden og Store Arden er de oprindelige landsbyer i området, mens stednavnet Arden først opstår med anlæggelse af Jernbanen op gennem Jylland.

I 1682 talte Lille Arden 7 gårde med i alt 177,4 tdr land dyrket areal skyldsat til 29,22 tdr. htk. Driftsformen var græsmarksbrug med tægter.

Tidligere var der:
 11 gårde
 1 smed
 1 tømrer
 1 brugs
 1 skole

I dag er Lille Arden igen en driftig landsby, hvor de oprindelige gårde udnyttes mere og mere til andre erhverv.

Noter

Litteratur 
 Karl-Erik Frandsen: Vang og tægt. Studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83; Bygd 1983; 
 Henrik Pedersen: De danske Landbrug fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688; København 1928 (genoptryk ved Landbohistorisk Selskab, København 1975); 

Landsbyer i Mariagerfjord Kommune
Danske skakstormestre

De danske skakstormestre er en relativt snæver gruppe af skakspillere, som har opnået den eftertragtede titel skakstormester. En sådan benævnes med GM (eng. Grand Master) foran navnet. For at blive stormester kræves normalt dels 3 stormesternormer, det vil sige 3 særdeles gode resultater i stærkt besatte turneringer med deltagelse af andre stormestre, og dels at man har haft en ELO-rating på mindst 2500.

Stormestre udnævnt i perioden 1956- 

De danske stormestre fremgår af nedenstående liste; Elo-rating pr. 1. november 2018 er medtaget for aktive spillere.

Noter

Kilde 
 FIDE: http://ratings.fide.com/topfed.phtml?ina=2&country=DEN
 Skakbladet 2005/6
 http://dsu.dk/index.php?id=4&NewsId=3380 

Skakstormestre
 
Lister over personer fra Danmark
Ektoplasma

Ektoplasma [fra græsk ekton ydre, plasma billede] betegner det perifere plasmaområde, især ved amøboide, bevægelige celler. Ektoplasmaet er almindeligvis frit fra cytomembranen, forekommer homogen hyalin og har en geléagtig, højere viskositet end det tyndere, øvrige celleplasma (endoplasma).
Det drejer sig dog ikke om en grundliggende anderledes opbygning af plasmaarterne, men om en forskellig fordeling af intraplasmatiske organeller. Ektoplasmaet er normalt rigt på fibrillære proteiner, især actininer, som, styret af -koncentrationen, gennem hjælpeproteiner som Fimbrin, α-Actinin og Filamin kan blive til en størknet gelé hhv. ved forhøjelse af det fri  igen kan gå over til soltilstand. Den kontinuerlige sol-gelé-omdannelse spiller formodentlig en væsentlig rolle ved den amøboide bevægelse.

Cellebiologi
Franche-Comté

Franche-Comté var en fransk region indtil 1. januar 2016, hvor den blev slået sammen med Bourgogne, for at danne den nye region Bourgogne-Franche-Comté. Den ligger i den østlige del af landet. Regionshovedstaden var Besançon, mens Belfort og Montbéliard er andre større byer.

Bourgogne-Franche-Comté
Frankrigs tidligere regioner
Frankrigs tidligere provinser
Île-de-France

Île-de-France er en fransk region. Regionens territorium er nogenlunde identisk med Paris' udbredelse. Det er landets mest folkerige region, med omkring 19 % af landets samlede befolkning. Indbyggertallet var 12.326.429 (2021), hvilket giver en befolkningstæthed på 1.022 indbyggere per km².

Geografi

Administrativ inddeling 
Der er 1.281 kommuner i regionen fordelt på 8 departementer. I midten af regionen ligger Paris. I en ring udenom ligger de øvrige
departementer, i den inderste ring, som kaldes "la petite couronne", ligger departementerne Hauts-de-Seine, Seine-Saint-Denis og Val-de-Marne. Udenom disse, det der kaldes "la grande couronne", ligger departmenterne Seine-et-Marne, Yvelines, Essonne og Val-d’Oise.

Topografi 
Île-d-France er placeret midt i det der kaldes Bassin Parisien, der er en floddal dannet af de 2 floder Seine og Marne, der løber sammen i Paris. Det højeste punkt i regionen ligger i Neuilly-en-Véxin og er 217 meter over havets overflade. Godt 1% af arealet er dækket af vand, blandt andet 4.400 km vandløb  .

Arealudnyttelse 

Regionen Île-de-France dækker et areal på 12.000 km2. Og selv om en stor del af regionen optages af byen Paris og dens forstæder, er det stadig 80% af arealet der er dækket af landbrugsland og anden åben natur, indenfor regionens grænser ligger således både Parc Naturel régional du Vexin Français og Parc naturel régional de la Haute Vallée de Chevreuse samt Fontainebleauskoven.

Klima 
Klimaet i regionen er karakteriseret ved, at være tempereret atlantisk, hvor vintrene er milde og somrene er varme. Gennemsnitstemperaturen i januar er således 2,5° mens gennemsnitstemperaturen i juli er 20,5°. Den årlige gennemsnitstemperatur ligger omkring de 10°. I byerne dog omkring 12°. Nedbøren falder jævnt udover året og udgør mellem 550 og 800 mm.

Demografi

Økonomi

Erhvervsliv 
I 2010 fandtes der 789.200 virksomheder i regionen, der tilsammen havde 5.955.000 ansatte. De skabte sammen med andre en BNI på 552.050.000€. Beklageligvis er det ikke alle der er i arbejde, hvilket resulterede i en arbejdsløshedsprocent i 3. kvt 2011 på 8,3%.

Et af de store erhverv i regionen er turismen, således blev der i 2011 registreret 68 mio. overnatninger. Nogle af Frankrigs største turisattraktioner findes i regionen, specielt i Paris, men også i andre dele af området.

Politik

Administrative ledere 
 "Délégué général" for "Région parisienne"
 1961-1969: Paul Delouvrier (embedsmand) – Ansvarlig for oprettelsen af eksprestogsnetværket RER i Île-de-France og videre ud.
 1969-1975: Maurice Doublet (embedsmand)
 1975-1976: Lucien Lanier (embedsmand)
 Præsidenter for regionalrådet for Île-de-France
 1976-1988: Michel Giraud (RPR) – (1. periode)
 1988-1992: Pierre-Charles Krieg (RPR)
 1992-1998: Michel Giraud (RPR) – (2. periode)
 siden 1998: Jean-Paul Huchon (PS)

Internationale forbindelser

Venskabsbyer 
Île-de-France er venskabsby med:

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Econovista, interaktivt økonomisk kort over Parisregionen
 Regionalrådet for Île-de-France 
 Officiel turisthjemmeside for Ile-de-France  
 
 

Frankrigs tidligere provinser
Midi-Pyrénées

Midi-Pyrénées var en fransk region indtil 1. januar 2016, hvor den blev slået sammen med Languedoc-Roussillon, for at danne den nye region Occitanie. Den lå i den sydlige del af landet grænsende op til Spanien. 

Frankrigs tidligere regioner
Nord-Pas-de-Calais

Nord-Pas-de-Calais var en fransk region indtil 1. januar 2016, hvor den blev slået sammen med Picardie, for at danne den nye region Nord-Pas-de-Calais-Picardie. Den ligger i den nordligste del af landet grænsende op til Belgien. Regionen er meget tæt befolket. Hovedstaden er Lille. Andre større byer er Valenciennes, Lens, Douai, Béthune, Dunkerque, Calais, Boulogne-sur-Mer og Arras.

Frankrigs tidligere regioner
Hauts-de-France
Pays de la Loire

Pays de la Loire er en fransk region.
En af regionens 5 departementer, Loire-Atlantique, hørte indtil 1996 under Bretagne-regionen. Således ligger det historiske Bretagnes hovedstad, Nantes, udenfor den moderne region.
Poitou-Charentes

Poitou-Charentes  var en fransk region indtil 1. januar 2016, hvor den blev slået sammen med Aquitaine og Limousin, for at danne den nye region Nouvelle-Aquitaine.

Frankrigs tidligere regioner
Nouvelle-Aquitaine
Provence-Alpes-Côte d'Azur

Provence-Alpes-Côte d'Azur er en fransk region, der dækker det sydøstlige hjørne af Frankrig. Regionen grænser op til Italien i øst, Middelhavet i syd, Languedoc-Roussillon i vest og Rhône-Alpes i nord.

Regionen består af departementerne:
Apache (webserver)

Apache HTTP Server er en webserver fra Apache Software Foundation.
Projektet er styret af en gruppe frivillige rundt omkring i verden, som udvikler serveren og skriver dens manualer. Disse frivillige er kendt som "The Apache Group".

Apache er verdens mest udbredte open source-serverprogram, med en andel på over 60 procent af alle webservere på Internettet. Apache var den første webserver der kunne hoste mere end ét domæne per fysisk server, og revolutionerede derfor hosting verdenen, da alle ville kunne få deres eget domæne hostet billigt.

Programmet er frit tilgængelig og kan køre på de fleste styresystemer.

Apache er typisk webserver-delen af en såkaldt LAMP-opsætning.

Historie 
I februar 1995 var den mest brugte HTTP server udviklet af Rob McCool på NCSA (National Center for Supercomputing Applications). I midten af 1994 gik udviklingen dog langsommere og langsommere og efter at han forlod NCSA. Derefter lavede forskellige webmastere udvidelser og rettede fejl (bugs). Brian Behlendorf og Cliff Skolnick lavede en mail liste/nyhedsgruppe. I slutningen af februar startede otte folk hvad der er "Apache Group": Brian Behlendorf, Roy T. Fielding, Rob Hartill, David Robinson, Cliff Skolnick, Randy Terbush, Robert S. Thau, Andrew Wilson.

Ved at bruge NCSA httpd 1.3 og tilføje alle de udvidelser de kunne finde lavede de den første officielle udgivelse af Apache (0.6.2) i april 1995.
Apache serveren var en kæmpe hit. I maj-juni 1995 fokuserede de på at tilføje ting til v0.7.x og Robert Thau designede en ny server arkitektur og en bedre API (Application Programming Interface).

Se også 
 Nginx
 Fri software

Eksterne henvisninger 
 Apache Software Foundation

Referencer 

Servere
Datanet-relaterede programmer til UNIX
Datanet-relaterede programmer til Linux
Internet-software til Linux
Internet-software til OS X
Internet-software til Windows
Modpave

En modpave er en person, som kalder sig pave i modstrid med den officielle opfattelse i Vatikanet; modpaven er således ikke med i den officielle paverække. Middelalderens modpaver fremkom som regel 
ved, at den tysk-romerske kejser eller andre valgte en person på grund af utilfredshed med det officielle pavevalg.

Den første modpave, Hippolytos, blev valgt af en skismatisk gruppe i Rom i 217, i opposition til Callistus I. Enkelte af modpaverne blev forsonet med kirken, og Hippolytos er en af dem. Eftersom han døde i eksil på Sardinien, hvor han var sat til tvangsarbejde i minerne af romerske myndigheder, bliver han regnet som martyr og er derfor helgenkåret. En af dem, han var sammen med på Sardinien, og som også døde der i 235, var pave Pontian. 

Der dukkede modpaver op gennem hele middelalderen. Under Investiturstriden tiltog udnævnelserne, men også herefter og senere i det 14. og 15. århundrede var der specielt mange. Der gik rutine i at vælge efterfølgere til modpaver, så man har to parallelle linjer af paver og modpaver. 

Den sidste egentlige modpave blev valgt i 1439. Senere har der dog været andre som har taget pavetitel, flere gange efter at være blevet valgt af skismatiske grupper. Dette er de såkaldte sedevacantister, som mener, at pavestolen står tom, og at de dermed må vælge en af deres egne til at fylde den. Vatikanet har modpaverne med i de officielle lister over paver frem til Felix (V), som døde i 1449, men man medtager ikke sedevakantisterne. Årsagen til dette er, at modpaverne på den officielle liste blev valgt af personer, som befandt sig indenfor den katolske kirke, mens sedevakantisternes paver er valgt af personer, som befandt sig udenfor og havde dannet egne kirkesamfund. De anses derfor af Vatikanet for ledere af konkurrerende katolske eller katolsk-inspirerede grupper.

I katolsk kirkeret er det at lade sig vælge til modpave en skismatisk handling, som automatisk fører til ekskommunikation.