kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Højhastighedsjernbane

En højhastighedsjernbane er en jernbanestrækning, der trafikeres med højhastighedstog med hastigheder på mindst 200 km/t. I EU definerer EU-direktiv 96/48 en højhastighedsjernbane som en ny bane tilpasset mere end 250 km/t, eller en opgraderet bane tilpasset mindst 200 km/t. . En del andre lande har andre definitioner. I Norge kaldes også nye jernbaner tilpasset 200-250 km/t for højhastighedsjernbaner. Enkelte steder er grænsen for højhastighedsjernbaner sat så lavt som 160 km/t.

På nyanlagte højhastighedsjernbaner kan opnås hastigheder på op til omkring 380 km/t. På ældre opgraderede strækninger kan opnås hastigheder på op til 250 km/t.

Ifølge den Internationale Jernbaneunion var der i slutningen af 2009 10.739 km jernbanestrækninger med tilladte hastigheder på mindst 250 km/t i drift. Yderligere 13.469 km er under opførelse og 17.579 km under planlægning.
I 2009 var der næsten 1.750 højhastighedstog i drift på disse banestrækninger .

For at opnå de høje hastigheder kræves, at sporerne er bygget til det. Kurveradius skal være større, og højhastighedsbaner krydser ikke anden trafik i samme niveau.

Nuværende højhastighedsjernbaner

Asien

Japan 
Det japanske Tōkaidō Shinkansen betragtes som verdens første højhastighedsjernbane. Den blev bygget, så det var klar til Sommer-OL i 1964 med en maksimal hastighed på 210 km/t. I dag er hastigheden på over 300 km/t, og antallet af strækninger er udvidet, men under fælles betegnelsen Shinkansen.

Kina

Europa

Danmark 

Ved lov nr. 527 af 26. maj 2010 besluttede Folketinget at iværksætte byggeriet af Danmarks første højhastighedsstrækning fra København til Ringsted over Køge (København-Ringsted banen). Den ca. 60 km lange dobbeltsporede og elektrificerede jernbanestrækning er dimensioneret til 250 km/t.. Jernbanen blev indviet den 31. maj og åbnede for trafik den 1. juni 2019.

Frankrig

Italien 
I Italien kører højhastighedstoget ETR, som forbinder Torino og Milano i nord med Rom og Napoli i syd, når det er færdigbygget. I september 2011 indsættes de nye AGV-togsæt, der er designet til hastigheder på op til 360 km/t, på en række strækninger i Italien.

Spanien 
I Spanien forbinder AVE bl.a. Madrid og Barcelona. Den første strækning var dog Madrid til Sevilla i forbindelse med Verdensudstillingen i 1992. En strækning på 600 km som med hastigheder på op til 320 km/t kan køres uden stop på 150 minutter. Spanien råder i dag over 3.000 kilometer højhastighedsstrækning. Den spanske regering har sat det som mål, at landet i 2020 skal have højhastighedsbaner, så 90 procent af befolkningen bor maksimalt 50 km fra en station med højhastighedstog.

Oversigt over etablerede og kommende højhastighedslinjer:

Linjer under udførelse (2015)

Nordamerika

USA 
I præsident Obamas stimulusplan fra februar 2009 er der afsat 5 mia. $ til at påbegynde en række højhastighedsforbindelser.

Se også 
 Højhastighedstog

Referencer 

Jernbaneanlæg
Højhastighedsjernbanestrækninger
Gestapo i Aarhus

Gestapo i Aarhus var en del af besættelsestiden i Aarhus. Som overalt i de tysk okkuperede områder under 2. verdenskrig, blev der oprettet afdelinger af det frygtede tyske sikkerhedspoliti Gestapo med de samme beføjelser som i selve Tyskland. 

I 1943 blev Aarhus hjemsted for det jyske hovedkvarter for Gestapo. Det bekæmpede frihedskæmperne med hård hånd og vold og tortur blev en fast del af afhøringerne.

Det første hovedkvarter blev henlagt til Kollegierne i Universitetsparken. Men efter luftangrebet mod hovedkvarteret i Universitetsparken blev hovedkvarteret henlagt til det gamle Rådhus i Aarhus.

I forbindelse med besættelsen var mange andre kendte bygninger i Aarhus også overtaget eller benyttet i forskelligt omfang af de tyske besættelsesstyrker, til indkvartering af soldater, tyske politifolk fra Gestapo mm. Blandt andet også byens førende hotel, Hotel Royal, i kort afstand fra Gestapo hovedkvarteret.

Bygningen, ved Domkirkepladsen og Mejlgade, der husede Gestapo hovedkvarteret, og nu huser besættelsesmuseet, er fra 1857. Oprindeligt var det byens rådhus og fra 1941 politistation. Og først da politiet i efteråret 1944 blev interneret, og Gestapos hovedkvarter i Universitetsparken ødelagt blev det Gestapo hovedkvarter.

Man kan i dag på museet se nogle af de celler hvor den danske modstandsbevægelses medlemmer blev indespærret og tortureret.

Kilder 
 Besættelsesmuseet Aarhus
 

Danmark under 2. verdenskrig
Begivenheder i 1945
Aarhus' historie
Beijing-Tianjin Intercityjernbane

Beijing-Tianjin Intercityjernbane (forenklet kinesisk: 京津 城 际 铁路, traditionel kinesisk: 京津 城 际 铁路, pinyin: Jing-jin Chengji Tielu) er en højhastighedsjernbane alene for passagertog mellem Beijing og Tianjin i Folkerepublikken Kina. Den 117 km lange linje er designet til maksimal hastigheder på 350 km/t.

I øjeblikket anvendes højhastighedstog, der kører med hastigheder op til 330 km/t.
Da linjen åbnede den 1. august 2008, satte den rekorden for den hurtigste konventionelle togforbindelse i verden med hensyn til tophastighed, og reducerede rejsetiden mellem de to byer fra 70 til 30 minutter.

Referencer

Jernbanestrækninger i Kina
Højhastighedsjernbanestrækninger
Larabanga

Larabanga er en landsby i West Gonja District, Northern Region i Ghana. Byen er kendt for sin moske, der er bygget i sudanesisk stil, måske i begyndelsen af det 15. århundrede, hvor trans-Sahara-handelen var på sit højeste. Den skulle være Ghanas ældste moske, og her finder man en koran, der er omtrent lige så gammel som moskeen.

Af andre oplevelser i byen kan nævnes den såkaldte "mystiske sten", den traditionelle arkitektur med særlige mønstre samt adgangen til Mole Nationalpark. Om den mystiske sten siger legenden, at da briterne anlagde en vej nær moskeen, fandt man en stor sten, som man fjernede i forbindelse med vejkonstruktionen. Imidlertid lå stenen den følgende dag tilbage på det sted, hvorfra man havde fjernet den. Den blev nu fjernet én gang til, men dagen efter lå den endnu engang på det oprindelige sted. Historien gentog sig, indtil det blev besluttet at lade stenen ligge og føre vejen uden om stedet.

Noter 

Byer i Ghana
Natura 2000-område nr. 33 Tjele Langsø og Vinge Møllebæk

Natura 2000-område nr. 33 Tjele Langsø og Vinge Møllebæk er en naturplan under det fælleseuropæiske Natura 2000-projekt. Planområdet er et habitatområde, Tjele Langsø og Vinge Møllebæk med et samlet areal på ca. 1.353 ha (H33), hvoraf selve Tjele Langsø udgør 409 ha; Tjele Langsø er endvidere udpeget til fuglebeskyttelsesområde nr. F16. Området ligger i Viborg Kommune.

Beskrivelse 
Natura 2000-området er en del af Skals Å-systemet, og habitatområdet domineres helt overvejende af selve Tjele Langsø med tilgrænsende enge og ellesumpe. I området findes en række vigtige rigkærs- og overdrevslokaliteter med sjældne arter. Den sydøstlige tarm af habitatområdet omfatter Vinge Møllebæk og omkringliggende meget værdifulde rigkær og stejle overdrevsskrænter.

Fuglebeskyttelsesområdet omfatter ud over selve vandfladen af Tjele Langsø også landbrugsarealer omkring Tjele Gods, der især tidligere udgjorde den foretrukne fourageringsområde for overvintrende sædgæs. Området grænser op til det meget omfangsrige Natura 2000-område nr. 30 Lovns Bredning, Hjarbæk Fjord og Skals Ådal mod øst.

Tjele Langsø 
Søen får vand fra Tjele Å og Engdal Bæk i vestenden, samt
fra talrige kilder og væld, der de fleste steder er tilgroet med rød-el
langs søens bredder. Tjele Langsø er en dyb og næringsrig sø, hvor
den sparsomt udbredte undervandsvegetationen domineres af akstusindblad.
Væksten af vandplanter er hæmmet pga. uklart vand.
Søen har afløb i den østlige ende og vandet fortsætter via Vorning Å
til Skals Å og senere Hjarbæk Fjord.

Vinge Møllebæk 
Den sydøstlige del af habitatområdet
omfatter Vinge Mølle med mølledam og omkringliggende stejle
overdrevsskrænter. Mølledammen gennemløbes af Vinge Møllebæk,
der løber ud i Vorning Å. Ellesumpen starter typisk ved skræntfoden
og strækker sig 20-40 m ud mod søen. Ellesumpene har visse steder
en høj naturværdi.

Rigkær 
Rundt om søen ligger flere større eller mindre arealer med rigkær,
der i varierende grad er under tilgroning. F.eks. ligger et rigkær på
næsten 1,6 ha på nordsiden af søen ved Langagergård, syd for Lindum.
Tilsvarende ligger der vest for søen ved Tjele Mølle mindst 5 ha
med rigkær, der blandt andet rummer butblomstret siv.
Langs Vinge Møllebæk findes en række meget vigtige rigkærs-, kildevælds-
og overdrevslokaliteter med sjældne arter, herunder bl.a.
blank seglmos. Der er tidligere registreret gul stenbræk på stedet.

Et område på 24 ha ved Vinge Mølledam blev fredet i 1983 

Natura 2000-planen er vedtaget i 2011, hvorefter kommunalbestyrelserne
og Naturstyrelsen udarbejdede bindende handleplaner for
gennemførelsen af planen. Planen videreføres og videreudvikles i anden planperiode 2016-21. Natura 2000-planen er koordineret med vandplanen 1.2 Limfjorden.

Se også 
 Internationale naturbeskyttelsesområder i Danmark
 Naturtyper i Danmark

Kilder og henvisninger 

 Kort over området
 Naturplanen på Naturstyrelsens websted.
 Naturplanen 2016-2021
 Basisanalysen for naturplanen
 Basisanalyse 2016-2021 

Natura 2000-planer
Lokaliteter i Viborg Kommune
Fuglebeskyttelsesområder i Danmark
EU-habitatområder i Danmark
Bombeangrebet mod Guldsmedgade

Bombeangrebet mod Guldsmedgade var en af de voldsomste begivenheder i Aarhus under Anden verdenskrig.
Bomberne ramte natten til den 22. februar 1945, hvor voldsomme eksplosioner skabte enorme ødelæggelse i det indre Aarhus. 

Aktionen var Schalburgtage og havde karakter af at være en decideret terroraktion, der skulle sprede død, ødelæggelse og frygt i den danske befolkning.  Angrebene var en følge af at modstanden i Danmark mod besættelsen i 1943 efterhånden var vokset til mere end blot et irritationsmoment for tyskerne. Og det var så fra tysk side bestemt at modstandsbevægelsens sabotager og drab på tyske soldater og danskere i tysk tjeneste skulle gengældes med bombeattentater og nedskydninger af danske borgere. 

Det menes at aktionerne i Guldsmedgade var en del af de drabs- og terroraktioner som Petergruppen, anført af Henning Brøndum og Kai Henning Bothildsen Nielsen udførte i Aarhus. Af samtiden benævnt rædselsnætterne sidst i februar 1945 i Aarhus. 

Sprængninger og fosforbomber ødelagde store dele af Guldsmedgade. Hvor bomberne var indstillet forskudt til store fare for dem, der deltog i redningsarbejdet. Syv mennesker mistede livet i forbindelse med bombeeksplosionerne. Desuden myrdede Petergruppen et forbipasserende vidne.

Kilder 
  Besættelsesmuseet Aarhus
  
 

Danmark under 2. verdenskrig
Begivenheder i 1945
Aarhus' historie
Mariakirken (Oslo)

Mariakirken i Oslo (i middelalderen skrevet Mariu kirkiu, Marie kirke og Marikirke) var en kirke i middelalderens Norge, der var det kongelige kapel i Oslo. 

Kirken havde sit eget domkapitel med provsten som formand, var uafhængig af biskoppen af Oslo, og var en stor godsejer og vigtig politisk institution eftersom Mariakirkens provst fra 1314 også var Norges riges kansler og storseglbevarer (opbevarer af rigsseglet). 

Hele præsteskabet ved Mariakirken havde høj rang i det verdslige aristokrati fra 1300. Kirkens bygning blev revet ned i 1542 efter at have blevet stukket i brand af svenskerne under Den Svenske Befrielseskrig.

Domkapitlet ophørte 1545 efter Reformationen, da det blev lagt sammen med domkapitlet ved Domkirken. Mariakirken er i dag en ruin i Middelalderparken i Oslo.

Litteratur
Gerhard Fischer, Mariakirken i Oslo, Oslo, Foreningen til fortidsminnesmerkers bevaring, 1926

Eksterne henvisninger 

 

Kirker i Oslo
Ruiner i Norge
Collett

Collett og Collet er en oprindeligt engelsk familie af købmænd og godsejere, kendt siden 1100-tallet, der slog sig ned i Norge i 1683 med James Collett (født 1655 i London, død i 1727 i Christiania), der blev købmand i Christiania. Han døde i 1727 som byens rigeste mand og kgl. kommerceråd. Slægtens handelshus blev fortsat i fire generationer, først som Collett & Leuch og derefter Collett & Søn. 

Universitetskvæstor Bernt Anker Collet (født 1803) blev stamfader til en dansk gren, der ejer godserne Lundbygård på Sjælland og Katholm i Jylland, og tidligere ejede Rønnebæksholm.  Til denne hører bl.a. kammerherre, fhv. forsvarsminister og CEPOS-formand Bernt Johan Collet.

Litteratur
 Alf Collett: En gammel Christiania-Slægt. Familien Collett og Christianias Fortid, Christiania 1888
Haagen Krog Steffens: Norske Slægter 1912, Gyldendalske Boghandel, Christiania 1911
 Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2. opplag 1976), side 82

Slægter fra Norge
Slægter fra Danmark
Tyvenes jul

Tyvenes jul (originaltitel: Tjuvarnas jul) er en svensk tv-julekalender. Den blev vist på SVT fra 1. december til 24. december 2011. 
I Danmark blev den vist på Danmarks Radio's børnekanal DR Ramasjang i decembermåned år 2012.

Handling 

Serien omhandler tyven Kurt (Gustaf Hammarsten), som møder sin otteårige datter Charlie (Tea Stjärne) midt i juletiden. Historien foregår i et Charles Dickens lignende univers i 1800-tallets miljøomgivelser. Kurt er medlem af en tyvebande, der kalder sig for Gavehapserne, hvilket bliver ledet af den ondskabsfulde Madame Skurk. Egentlig er det blot Madame Skurk, som er ond, mens resten af bandens medlemmer undertrykkes af hendes handlinger. Det viser sig snart, at Madame Skurk selv går og samler på de allermest kostbare stjålne tyvekoster, som hun efterfølgende gemmer i et skatkammer. 

Da pigen Charlie slutter sig til Gavehapserne, på det præmis at Kurt også forbliver i tyvebanden, viser det sig hurtigt, at hun er både smartere og klogere end de resterende medlemmer i Gavehapserne, og takket været denne snilde, begynder en tryg tilværelse at indordne sig for for Kurt. Ved hjælp fra Charlie møder Kurt Gerda, som han senere forlover sig med. Charlie ser selv Gerda som en mulig mor for sig og Kurt som sin far. 

Kurt får efterhånden mere opmærksomhed fra autoriteterne , hvilket tildeler ham et job som julemand i byens store varehus. Han bliver ansat af den barske og anmassende direktørs kone af varebutikken. Men efter noget tid viser det sig, at direktørens kone ikke blot er usympatisk men ligeledes en skurk, faktisk er hun værre end Madame Skurk. Direktørens kone benytter byens børnehjem til slavearbejde, hvilket hun selv tjener store penge på. 

Charlie beslutter at sætte en stopper for direktørens kones ondskabsfulde slavearbejde på børnehjemmet, men dette vil kun lykkes med en hjælpende hånd fra både Kurt og Gerda. Dog er dette ikke en kamp, der kan vindes uden forhindringer. Både byens politi, de såkaldte "sorthjelme", og direktørens kone af varehuset vil ikke uhæmmet lade Charlies redningsplaner blive ført ud i livet.

Eksterne henvisninger
 

Tv-julekalendere
Tv-serier fra Sverige
DR Ramasjang programmer
Oscar Björck

Oscar Gustaf Björck (født 15. januar 1860 i Stockholm, død 5. december 1929) var en svensk maler.

Allerede under Edvard Perséus og på Akademiet, hvor han i år 1882 nåede den kongelige medalje for Den fortabte Søn, viste hans betydelige evner sig, der yderligere udvikledes ved påvirkning fra de danske Skagensmalerne, ved studieophold i Paris, München, Venedig og Rom. 

Hans jævne, sundt realistiske kunst bæres oppe af støt teknik; i Danmark har den vundet terræn allerede ved den nordiske Kunstudstilling 1883, Skaal med flere, dog særlig ved det udmærkede, af nuets liv opfyldte, Nødskud, 1884, tilhører Statens Museum for Kunst, der også ejer Dameportræt, Olga von Heidenstam, 1900. Hans Grøntorv i Venedig, 1886, og hans store atelierstudie Susanna findes i Göteborgs Museum ligeså hans Portræt af min Hustru, 1891, hans meget dygtig malede Romerske smede som vistes på Parisersalonen i 1887 og indgår i samlingerne i Corcoran Gallery of Art i Washington D.C., Nationalmuseet i Stockholm ejer En venetiansk Halle (1888) og Middagsfodring (1890) med mere Björck er desuden en fortræffelig portrætmaler,  både ved karaktertegningens sikkerhed og farvens fylde; han forstår  desuden med elegance at give det fornemme repræsentationsbillede; blandt  hans mange portrætter skal eksempelvis nævnes en del billeder af den  svenske kongelige familie kongerne Oscar og Gustaf, Kronprinsessen,  1909, Prinsesse Ingeborg, 1904 med videre, Verner von Heidenstam, Tamm (formentlig Henric Tamm, Fraenkel(?) etc.

Galleri

Kilder

Noter

Eksterne henvisninger 
 

 
 
 

Malere fra Sverige
Skagensmalere
Personer fra Stockholm
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Medlemmer af Kungliga Akademien för de fria konsterna
Portrætmalere
Salmonsens
Bremsesko

Bremsesko eller (hemsko) hæmsko er et redskab med hvilke jernbanevogne hemmes eller standses i deres løb.

Lignende anordning bruges til at hindre biler, lastbiler og andre køretøjer i at rulle væk ved hensætning, og kaldes for en stopklods.

Eksterne henvisninger og kilder 

Bremser
Jernbaneanlæg
Karen Aabye

Karen Lydia Aabye (født 19. september 1904 i København, død 15. september 1982 i Bagsværd) var en dansk forfatter, som efter at have uddannet sig til journalist debuterede med romanen Der er langt til Paris i 1939. I bogen Vi skal snart hjem fra 1946 skildrer hun danskere, som under 2. verdenskrig flygtede til Sverige.

Andre kendte værker er Bedstemor er Jomfru fra 1956 og Martineserien fra 1950-54.

Hendes villa i Bagsværd, Kisum Bakke, tegnet af Elliot Hjuler og opført i 1943, blev den 22. december 1944 sprængt i luften af Gestapo. Karen Aabye var ikke hjemme. Villaen blev genopført 1945 og udvidet 1956.

Bibliografi

Rejsebeskrivelser 
 Dejligt at Amerika ikke ligger langt herfra, Hasselbalch, 1949
 Ferie i Himlen, Wangels forlag, 1951
 Det gyldne land, Hasselbalch, 1953
 Irland – Min tossede Ø, Hasselbalch, 1963

Biografier 
 Vi skal snart hjem, 1946
 Grevinden af Bagsværd, Borgen, 1958 (baseret på Angelica Ewans' skæbne)
 Fra mit Skovhus, Hasselbalch, 1968
 Dyr der krydsede min vej, Wøldike, 1980

Romaner 
 Der er langt til Paris, 1939
 En Kvinde har alt, 1940
 Vi skal ikke ha Penge tilbage, 1941
 Det skete ved Kisum Bakke, 1942
 Fruen På Kejsergården, 1943
 Vi der elsker livet, 1944
 Jupiter glemmer aldrig, 1945
 Vi skal snart hjem, 1946
 Kvinde, gaa mod Solen, 1947
 Branden i Magasin du Monde, 1948
 Vi kan sagtens, 1958
 Vi er så unge, 1961
 Min bedstemor er jomfru, 1965
 Ursula, 1967
 Grønne Horisonter, 1973

Kilder 
 Nationalencyklopedien, CD-utgåvan, 2000.

Eksterne henvisninger 
 KVINFO: Karen Aabye i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
 
 

Dansksprogede forfattere fra Danmark
Romanforfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Rejsebogsforfattere fra Danmark i 1900-tallet
Journalister fra Danmark
Pummerinklokken

Pummerin (, wienerisch ) er en kirkeklokke der siden 1957 har hængt i Stephansdoms nordlige kirketårn i Wien, hovedstaden i Østrig. Klokken blev støbt i 1951, og er med sin vægt på 20.130 kg og en diameter på 314 cm den største kirkeklokke i Østrig. Dens slagtone er c0 +4/16, og den benyttes kun i bestemte anledninger.

Den gamle Pummerin 
Den forrige klokke, også kaldet Alte Pummerin (oprindeligt Josephinische Glocke) hang fra 1711 til 1945 i sydtårnet. Den vejede 22.512 kg og havde en diameter på omkring 320 cm samt den høje H-oktav. Den var blevet fremstillet af efterladte kanoner fra den anden tyrkiske belejring af Wien i 1683. Ved Stephandoms brand, i slutningen af 2. Verdenskrig i april 1945, faldt klokken på gulvet og sprak. De tiloversblevne dele blev benyttet til at støbe den nye Pummerin.

Eksterne henvisninger 

Klokker
Wien
Otto Gelsted-prisen

Otto Gelstedprisen er en dansk pris, som deles ud fra Otto Gelsteds Mindefond, som blev oprettet i 1970 af Otto Gelsteds universalarving. Prisen uddeles hvert år af Det Danske Akademi og er på 65.000 kr. Formålet er: "at støtte digtere, oversættere, journalister på den måde og i det omfang, som fondens bestyrelse til enhver tid bestemmer." Prisen har tidligere traditionelt været tildelt unge forfattere for deres anden eller tredje bog.

Liste over modtagere

Referencer

Eksterne henvisninger  
Gelstedprisen på Litteraturpriser.dk

Litteraturpriser fra Danmark
Etableret i 1972
Nikolai Nissen Paus

Nikolai Nissen Paus (1877–1956) var en norsk læge og kirurg, hospitalsdirektør, dr.med. og præsident i Norges Røde Kors (1939–1940 og 1945–1947). Han var direktør for Jarlsberg og Laurvig Amts Sygehus (der hed Vestfold fylkessykehus fra 1918) fra 1916 til 1947. Han var formand for Sygeplejelovkomiteen udnævnt af regeringen i 1939 og deltog i det humanitære arbejde i Vinterkrigen i Finland.

Der eksisterer et oljemaleri af ham af Erik Werenskiold (1934) og en byste af Wilhelm Rasmussen (1947), der er udstillet ved Sykehuset i Vestfold i Tønsberg. Han var også frimurer af XI. grad og stormesterens statholder i Den Norske Frimurerordens høje råd. 

Han var søn af skoleejer, cand.theol. Bernhard Paus (f. 1839) og Anna Henriette Wegner (f. 1841). Han var oppkallet med fornavnet Nikolai og mellemnavnet Nissen efter den danske Nissen-slægt fra Sønderjylland. Navnet går tilbage til hans tip-tip-tip-tip-tip-oldefar, krigskommissær og landsdommer i Nørrejylland Nicolaus Nissen (1627–1684) til Lerbæk og Rugballegård. Hans farfar var skibsreder i Drammen Nicolai Nissen Paus (f. 1811) og hans morfar godsejer Benjamin Wegner (f. 1795). Hans mormor Henriette Seyler var datter af Ludwig E. Seyler, medejer og chef for Berenberg Bank i Hamborg og svigersøn til Johann Hinrich Gossler og Elisabeth Berenberg.

Hans søn var kirurgen dr.med. Bernhard Paus, stormester i Den Norske Frimurerorden 1969–1990 og gift med Brita Collett.

Udgivelser 
 Vom Übergang der Tuberkelbazillen ins Blut und der Bedeutung der Tuberkulinreaktionen bei der Knochen- und Gelenkstuberkulose, Leipzig, 1916, doktorgradsafhandling (dr. med.), Det Kongelige Frederiks Universitet.

Æresbevisninger 
 Den Norske Frimurerordens hederstegn
 Det belgiske Røde Kors' hederstegn af 1. klasse (1938)
 Belgisk orden (Aftenposten 28.06.1939)
 Frihetskorsets orden med sverd (1941)
 Croix de l'Ordre de la santé publique, for Røde Kors' hjælp til dårligt stillede franske (1947)
 Finsk orden (Aftenposten 17.09.1947)
 Æresmedlem af Norges Røde Kors (1947)
 Ridder 1. klasse af St. Olavs Orden for «langt og fortjenstfullt humanitært virke» (1948)

Litteratur 
 Norsk biografisk leksikon, bd. 10, 1949

Kilder 

Læger fra Norge
Røde Kors
Riddere af 1. klasse af Sankt Olavs Orden
Frimurere fra Norge
Nikolai Nissen
Johannes Overbeck

Johannes Adolph Overbeck (født 27. marts 1826 i Antwerpen, død 8. november 1895 i Leipzig) var en tysk arkæolog, brodersøn af Friedrich Overbeck.

Overbeck, der var professor i klassisk arkæologi i Leipzig, udfoldede en betydelig virksomhed som skribent: Galerie heroischer Bildwerke der alten Kunst (1851—53), Griechische Kunstmythologie, Pompeji (1858), Geschichte der griechischen Plastik er udkomne i flere udgaver, med mere.

Kilder 

 

Klassiske arkæologer
Arkæologer fra Tyskland
Kunsthistorikere fra Tyskland
Ansatte ved Leipzigs Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Antwerpen
Salmonsens
Hans Paus

Hans Paus henviser til:

 Hans Paus (1656-1715) - norsk præst og digter
 Hans Paus (1710-1770) - norsk jurist og historiker
Charlotte Baden

Sophia Lovisa Charlotte Baden (født von Klenau 21. november 1740 i København, død 6. juni 1824 sammesteds) var dansk forfatter, mor til Gustav Ludvig og Torkel Baden.

Hun var datter af major Gustav Ludvig von Klenau (1703-1772) og Bolette Cathrine From (1696-1788). I 1763 giftede hun sig med professor Jacob Baden (1735-1804).

Hun blev som femårig sat i pleje hos slægtningen Anna Susanne von der Osten, der var hofmesterinde hos prinsesse Charlotte Amalie. Både hofmesterinden og prinsessen hjalp den unge Charlotte, som tidligt introduceredes til miljøet omkring J.H.E. Bernstorff.

Værk 
 Den fortsatte Grandison (1784)

Kilde 
 Biografi i Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Eksterne henvisninger 
 Charlotte Baden på Dansk Forfatterleksikon

Romanforfattere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Forfattere fra Danmark i det 18. århundrede
Forfattere fra Danmark i det 19. århundrede
Kvindelige forfattere i det 18. århundrede