kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hellerup Kirke (Gentofte Kommune)

Hellerup Kirke er en kirke i den københavnske forstad Hellerup og er beliggende på Margrethevej nær Strandvejen. Konstruktionen af kirkebygningen blev påbegyndt i 1899 og stod klar til indvielse 14. oktober 1900 i en nyromansk stil efter tegninger af Thorvald Jørgensen, der senere blev arkitekt for Christiansborg Slot. Kirken kostede 86.007,87 kr. at opføre.

Kirkens nuværende alter er udført af Aksel Theilmann i 1950 og er inspireret af middelalderens gyldne altre, der bl.a. findes på Nationalmuseet. I midterpartiet ses Kristus tronende på himmelhvælvingen. Omkring ham svæver de fire evangelistsymboler: Løven, ørnen, mennesket og oksen (hhv: Markus, Johannes, Matthæus og Lukas).

Kirkens glasmosaikruder er udført af Johannes Kragh i tidsrummet 1918-1940. I koret ses fire ærkeengle: Gabriel, Mikael, Rafael og Uriel. Kirkens kor har desuden en mosaikrude udført af C.N. Overgaard.

I rosetvinduet over kirkens indgang ser man et hvidt lam, som er symbolet for Kristus. Rosetvinduet i søndre korsarm viser samme evangelistsymboler, som kan findes på altertavlen.

Altersølvet er tegnet af den kendte arkitekt P.V. Jensen Klint, hvis hovedværk er Grundtvigskirken. Døbefont, dåbsfad og dåbskande i tin og messing er udført af Siegfried Wagner og Mogens Ballin og er repræsentanter for den danske skønvirkestil, der var mode på den tid, da kirken blev bygget. Stolestaderne er fra 1950, og endegavlene på disse er udsmykket med symboler fra lidelseshistorien, udført af Aksel Theilmann.

Kirkens orgel er et Marcussen-orgel med 34 stemmer bygget i 1950.

Menighedshuset er opført i 1980'erne og er tegnet af Gehrdt Bornebusch. Sognets kirkegård, Hellerup Kirkegård, ligger ikke ved kirken, men noget længere væk mellem vejene Niels Andersens Vej, Bernstorffsvej, C.V.E. Knuths Vej og Rygårds Allé.

Referencer 

Kirker i Gentofte Kommune
Kirker i Helsingør Stift
Kirker i Københavns Amt
Kirke (Gentofte Kommune)
Messiaskirken

Messiaskirken er en kirke i Charlottenlund, beliggende på Hartmannsvej tæt ved jernbanen. Kirken er tegnet af arkitekt Carl Schiøtz og blev rejst 1918-1926. Byggeriets første fase omfattede kun et menighedshus; siden kom kirkebygningen til. Kirken repræsenterer en nybarok stil med enkelte gotiske tudor-indslag inspireret af danske og engelske forbilleder.

Kirkens glasmalerier er udført af Johan Thomas Skovgaard. Kirkens interiør blev ombygget i enklere former i 1960'erne. Orglet er bygget i 1930 af Th. Frobenius og er på 32 stemmer.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Messiaskirken hos KortTilKirken.dk

Kirker i Gentofte Kommune
Kirker i Helsingør Stift
Kirker i Københavns Amt
Charlottenlund
Skovshoved Kirke

Skovshoved Kirke er en kirke i Skovshoved, beliggende på Krøyersvej i Klampenborg. Den er opført 1914-1915 i nyromansk stil efter tegninger af arkitekt Alfred Brandt.

Kirkebygningen er opført af røde teglsten over granitsokkel og består af skib med apsis mod vest, tårn ved sydøsthjørnet og et kapel fra 1930 ved nordøsthjørnet. Hovedindgangen mod vest er udformet som en rundbuet portal med tympanon under et cirkelvindue omgivet af evangelistsymbolerne. Tårnet havde oprindelig et kubeformet spir, som i 1935 blev afløst af det nuværende pyramidespir.

Skibet er overdækket af et tøndehvælv, apsiden har halvkuppelhvælv. Alteret og knæfaldet er en gave fra dronning Louise. Altertavlen har tredelt, forgyldt ramme, maleriet er udført af Axel Helsted og er et forstudie til altertavlen i Kristkirken. Apsidens syv vinduer havde oprindelig glasmalerier af Johannes Kragh, disse blev i 1965 udskiftet med de nuværende glasmosaikker af Knud Lollesgaard. I 1968 fik cirkelvinduet mod øst indsat en glasmosaik af Knud Lollesgaard.

På ydermuren ved indgangen hænger en mindetavle for Aage Helge Olstrup og andre faldne i Danmarks frihedskamp.

Skribenten Johannes H. Christensen var i mange år en afholdt præst ved kirken.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Skovshoved Kirke  hos nordenskirker.dk
 Skovshoved Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Gentofte Kommune
Kirker i Helsingør Stift
Kirker i Københavns Amt
Kirke
Ordrup Kirke

Ordrup Kirke er en kirke i Ordrup, beliggende Fredensvej i Charlottenlund.

Kirken er tegnet af arkitekt Hans J. Holm på den tidligere Vase- eller Egehøj og er med sine to monumentale vesttårne et eksempel på historicismens fortolkning af den romanske stil. Kirken, der blev bygget i hast som konkurrent til Polly Berlings katolske Skt. Andreas Kirke stod færdig 1876, men blev først indviet 23. juli 1878.

I apsishvælvet ses Livstræet, der udspringer af korset, Helligåndsduen, Guds lam og Det gamle Testamentes tørstende hjorte. Apsisvinduerne fra 1969, Tegn i sol, måne og stjerner, er af Sven Havsteen-Mikkelsen. De tykke røde og gule glas fremmaner en varm atmosfære, der fungerer som baggrund for altret af Fakse-marmor. Altret er sammen med alterskranken en gave fra Christian IX, hvis døtre Alexandra, Dagmar og Thyra har skænket alterstagerne.

Døbefonten af brændt ler er fra 1876. Korsfæstelsen i vinduet over døbefonten af H.G. Skovgaard fra 1939 var oprindeligt apsisvindue.

På korvæggen findes et maleri af Carl Bloch fra 1880 af den tornekronede frelser.

Orglet bygget af Carsten Lund 1991 har med 3 manualer og 33 stemmer og afsluttes med en facade af Rolf Graa.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Ordrup Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Gentofte Kommune
Kirker i Københavns Amt
Kirker i Helsingør Stift
Kirke
Hans J. Holm
Etableret i 1878
Jægersborg Kirke

Jægersborg Kirke er en kirke i Jægersborg, beliggende Søndersøvej i Gentofte.

Kirkebygningen er bygget i nygotisk stil af Paul Staffeldt Matthiesen og stod færdig i 1941. Kirkens inventar er gennemgribende ændret i 1965 af Inger og Johannes Exner. Altertavlen er en cirkulær lyskomposition af Mogens Jørgensen.

Sognegården er tegnet af Ole Ramsgaard Thomsen og blev taget i brug i 1971.

Kirkens orgel er på 25 stemmer og er bygget af Marcussen & Søn i 1944. Orglet blev verdenskendt og regnes blandt de bedste orgler i Danmark fra den såkaldte orgelbevægelses-periode.

Eksterne henvisninger 
 Jægersborg Kirke hos KortTilKirken.dk

Kilder 

Kirker i Gentofte Kommune
Kirker i Helsingør Stift
Kirker i Københavns Amt
Kirke
Messina (1864)

Panserskibet Messina indgik i den anden serie af panserskibe i den nye italienske marine, der blev skabt, da Italien blev samlet i 1861. Skibet blev bestilt i september 1861 som søsterskib til kongeriget Sardiniens fregat Principe Umberto. Da landet nu var samlet, kunne det bygges på kongeriget Begge Siciliers flådeværft i Castellamare. Mens det var under bygning, blev designet ændret, så det i stedet blev søsat som et panserskib. Navnet henviser til byen Messina på Sicilien.

Tjeneste 
Messina fik nyt og kraftigere artilleri omkring 1870, og skibet udgik af tjeneste i 1880.

Litteratur 
 Roger Chesneau and Eugene M. Kolesnik, ed., Conway's All The Worlds Fighting Ships, 1860-1905, (Conway Maritime Press, London, 1979), 

Panserskibe fra Italien
Jean Simmons

Jean Simmons (født 31. januar 1929, død 22. januar 2010) var en engelsk-amerikansk skuespillerinde.

Hun filmdebuterede som 14-årig i 1944, og fik gennembrud i Dickens-filmatiseringen Great Expectations (Store forventninger, 1946; som Estella) og i Laurence Oliviers Hamlet (1948; som Ofelia). Hun var en af 1950'ernes førende stjerner, og spillede varierende roller i bl.a. Guys and Dolls (1955), The Big Country (Det store land, 1958), Elmer Gantry (1960) og Spartacus (1960). Hun medvirkede også i fjernsynsserier. Hun har været gift med Stewart Granger 1950-60 og med Richard Brooks 1960-77.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra England
Skuespillere fra USA
Christian Ramus (matematiker)

Christian Ramus (født 5. december 1806 i Nykøbing på Falster, død 10. juni 1856 i København) var en dansk matematiker, brodersøn til Christian Ramus. 

Ramus blev student 1826 og tog magistergraden 1832; 1831 vandt han præmien for universitetets prisopgave. Hans virksomhed falder ved Polyteknisk Læreanstalt og universitetet, ved hvilke han var lærer fra henholdsvis 1831 og 1833 til sin død; ved Læreanstalten opnåede han 1838 fast ansættelse og blev medlem af bestyrelsen, ved universitetet var han lektor indtil 1834, derefter ekstraordinær og fra 1850 ordentlig professor. 1834 optog Videnskabernes Selskab ham som medlem. 

Ramus har skrevet flere afhandlinger i Videnskabernes Selskabs oversigter og Crelle’s Journal, men hans arbejde som matematisk forfatter er væsentlig nedlagt i en række for sin tid fortræffelige lærebøger, nemlig: Trigonometri (1837), Algebra og Funktionslære (1840), Differential- og Integralregning (1844), Analytisk Geometri (1848), Analytisk Mekanik (1852), Geometri med Stereometri (1850), Elementær Algebra (1855) og endelig Astronomi (udg. efter hans død, 1857). 

Disse bøger udmærker sig ved stringens og stor righoldighed, men er vanskelige ved deres knaphed; det må i det hele siges om Ramus som lærer, at han gavnede ved sine ubøjelige fordringer til eksakthed, men manglede noget evne til at lette vejen for eleverne og — hvad han viste som eksaminator ved Artium og stiller af skolernes eksamensopgaver — forståelse af, hvad der er let og svært.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Matematikere fra Danmark
Professorer fra Københavns Universitet
Ansatte ved Danmarks Tekniske Universitet
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Nykøbing Falster
Eduard Hölder

Eduard Otto Hölder (født 27. november 1847 i Stuttgart, død 14. april 1911 i Baden-Baden) var en tysk retslærd. 

Hölder blev Dr. jur. 1871, ekstraordinær professor i Zürich 1872, ordinær professor der 1873, i Greifswald 1874, i Erlangen 1880, i Leipzig som Windscheids efterfølger 1893. 

Hölder var elev af Brinz, en skarp og klar tænker, logisk og dialektisk. Med forkærlighed bevægede han sig, som Strohal siger, i "abstraktionens stejle højder", med sand spekulativ glæde stadig syslende med retsvidenskabens vanskeligste "almindelige" problemer, juridiske personer, objektiv og subjektiv ret, korreale skyldforhold og lignende.

Bibliografi (udvalg) 
 Die Theorie der Zeitberechnung nach römischen Recht (1873) 
 Die römische Ehe (1874)
 Institutionen des römischen Rechts (1877, 3. opl. 1893)
 Beiträge zur Geschichte des römischen Erbrechts (1881)
 Savigny und Feuerbach, die Koryphäen der deutschen Rechtswissenschaft (1881)
 Das Wesen der Correalobligation (1886)
 Pandekten, Allgemeine Lehren (1886—91)
 C. G. v. Waechter (1898)
 Natürliche und juristische Personen (1905)
 Über das Privatrecht als Objekt gerichtlicher Geltendmachung (1909)
 Der Inhalt der Willenserklärung (1911).

Kilder 
 

Jurister fra Tyskland
Ansatte ved Greifswalds Universitet
Ansatte ved Leipzigs Universitet
Personer fra Stuttgart
Salmonsens
Joan Blackman

Joan Blackman (født 18. maj 1938 i San Francisco, Californien) er en amerikansk skuespiller.

Blackman fik sin skuespillerdebut i en mindre gæsteoptræden i den amerikanske TV-serie Hawkeye and the Last of the Mohicans fra 1957. Sin første optræden i en spillefilm var i 1959 i filmen Good Day for a Hanging. Hun havde en fremtrædende rolle i to af Elvis Presleys film: I 1961 spillede hun rollen som Maile Duval i Blue Hawaii og i 1962 havde hun rollen som Rose Grogan i Kid Galahad.

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Californien
Personer fra San Francisco
Jacob Ramus

Jacob Ramus (født 6. februar 1716 i København, død 24. december 1785 i Odense) var en dansk biskop, i Fyens Stift med hjemsted i Sankt Knuds Kirke i Odense; han var søn af biskop Christian Ramus. 

Ramus blev student fra Odense 1734 og tog 1738 teologisk eksamen. Derefter var han amanuensis hos sin fader, men blev allerede 1741 udnævnt til fredagspræst ved Sankt Knuds Kirke i Odense. Ved hans indvielse holdt kirkens øverste kapellan, N. Sass, indledningstalen og valgte vistnok med en spydig bagtanke texten af 1. Mos. 27, 20: "Hvorledes haver du saa snart fundet det, min Søn?" 1744 blev han nævnte kapellans efterfølger, 1745 sognepræst for Sankt Knuds Menighed, 1747 stiftsprovst og provst i Odense Herred. 

Ramus blev 1762 faderens medhjælper i bispeembedet og efterfulgte ham samme år som biskop, men ordineredes først 12. maj 1763 af biskop Ludvig Harboe i kronprinsens og arveprinsens nærværelse. 1766 blev han æresmedlem af det kongelige danske Agerakademi og optogs senere som medlem af det lærde og typografiske selskab i Fyn. Med en af sine præster, Villads Borchsenius i Husby, havde han 1777 en længere strid i anledning af dennes Historiske Katekismus, som han fik konfiskeret. 1783 indviede han N.E. Balle til Sjællands biskop. 

Foruden nogle skoletaler og talen ved Balles bispevielse har han udgivet Anmærkninger over Alethophili Tanker om Præsteklubben (1784), hvori han forsvarer sine præster over for et nærgående anonymt angreb i Iversens fynske aviser. Han var også salmedigter og udgav Gudelige Salmer, 1.-3. samling (1781-83), der dog ikke vidne om nogen særlig poetisk begavelse, hvilket han i øvrigt selv følte. De blev udgivne efter opfordring og opnåede i kort tid 3 oplag; flere af dem optogs i den evangelisk-kristelige salmebog, og en af dem er nået over i Salmebog for Kirke og Hjem (1899).

Kilder 

 

Biskopper over Fyens Stift
Danskere i 1700-tallet
Personer fra Odense
Salmedigtere fra Danmark
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon
Forretningsudvalg

Et forretningsudvalg er den øverste ledelse i større foreninger og organisationer. Foruden formandskabet (formand, næstformand og kasserer) består udvalget af et antal menige medlemmer, der undertiden også har særlige ansvarsområder. Det kan eksempelvis være medlemsadministration, aktiviteter og kommunikation.

Forretningsudvalget har det overordnede ansvar for foreningens drift, ligesom det – primært i form af formandskabet – tegner foreningen udadtil. Forretningsudvalget vælges enten af foreningens (hoved)bestyrelse eller af generalforsamlingen.

Danmarks regioner ledes også af et forretningsudvalg, der omtrent modsvarer kommunernes økonomiudvalg.
Ugens Rapport

Ugens Rapport er et dansk mandeblad udgivet af Forlaget Rapport siden 1972. Det blev dog siden omarbejdet til månedsblad og fik titlen ændret til Classic Rapport. I 2010 blev Classic Rapport sammen med bladene Express, Tidens Mand, Pige-Special, Super og de svenske blade FibAktuellt og Lektyr solgt af bladhuset Aller til firmaet SAB Group ApS, der ledes af bladets chefredaktør, Jørn Henning Nielsen.

Litteratur 
 Søren Anker Madsen: Historien om Ugens Rapport (Gads Forlag, 2010)

Kilder 

Pornografi
Tidsskrifter fra Danmark
Etableret i 1972
Conte Verde (1867)

Panserskibet Conte Verde indgik i den anden serie af panserskibe i den nye italienske marine, der blev skabt, da Italien blev samlet i 1861. Skibet blev påbegyndt i marts 1863 og regnes normalt med til Principe di Carignano-klassen. Det havde også samme udseende, men var faktisk ikke et ægte panserskib. Pansringen omfattede kun for- og agterskibet, og langs skibssiden var der blot påsat ekstra tømmer i stedet for panser. Det betød en alvorlig svækkelse af skibets modstandsevne, og det holdt da heller ikke længe i tjenesten. Navnet Conte Verde (den grønne greve) henviser til grev Amadeus 6. af Savoyen, der havde dette tilnavn.

Tjeneste 
Conte Verde fik nyt og kraftigere artilleri i løbet af 1870'erne, men skibet udgik i 1880 efter kun ni års tjeneste.

Litteratur 
 Roger Chesneau and Eugene M. Kolesnik, ed., Conway's All The Worlds Fighting Ships, 1860-1905, (Conway Maritime Press, London, 1979), 

Panserskibe fra Italien
Barbara Eden

Barbara Eden (født Barbara Jean Morehead den 23. august 1931 i Tucson, Arizona) er en amerikansk skuespiller.

Barbara Eden har medvirket i et utal af TV-serier med gæsteoptrædender i bl.a. Dallas, Perry Mason o.m.a. Hun har også haft adskillige større og mindre roller på filmlærredet, bl.a. spillede hun overfor Elvis Presley i hans film Flaming Star fra 1960.

Hæder og priser 
Barbara Eden blev valgt som Miss San Francisco i 1951.

Hun har en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Arizona
Hollywood Walk of Fame
Personer fra Tucson
Otto von Gierke

Otto Friedrich von Gierke (født 11. januar 1841 i Stettin, død 10. oktober 1921 i Berlin) var en tysk retslærd.

Gierke blev Dr. jur. 1860, deltog i felttogene 1866 og 1870—71, 1867 privatdocent i Berlin, 1871 ekstraordinær professor sammesteds, ordentlig professor 1872 i Breslau, 1884 i Heidelberg, 1887 i Berlin. I sin, kvalitativt som kvantitativt, lige betydningsfulde forfattervirksomhed fortsætter og udvikler Gierke Beselers gerning. Han repræsenterer den skarpeste germanistiske opposition mod romanismen.

Gennemsyret heraf er Gierkes, for tysk retsvidenskab og retsliv banebrydende værk, Das deutsche Genossenschaftsrecht (I 1868, II 1873, III 1881 — optrykte 1913 — IV 1913), hvori han med imponerende lærdom, såvel historisk og juridisk som filosofisk, og vældig energi udreder og fremstiller den germanske korporations væsen og struktur, Die Genossenschaftstheorie und die deutsche Rechtsprechung (1887) og Das Wesen der menschlichen Verbände (1902). For tysk privatrets vedkommende udførte Gierke sine tanker i sit andet hovedværk, Deutsches Privatrecht (I 1895, II 1905, III 1917).

I sit kampglade skrift Der Entwurf eines bürgerlichen Gesetzbuchs und das deutsche Recht (1889) rettede han et knusende slag mod det første udkast til lovbogen; til denne gruppe af hans produktion hører Personengemeinschaften und Vermogensinbegriffe in dem Entwurfe eines bürgerlichen Gesetzbuches für das deutsche Reich (1889), Das bürgerliche Gesetzbuch und der deutsche Reichstag (1896), Der Entwurf der neuen Handelsgesetzbuches (1897) og andre.

Også skrifter som Der Humor im deutschen Recht (1871, 2. udgave 1887), Naturrecht und deutsches Recht (1883), Die soziale Aufgabe des Privatrechts (1889), Rudolf von Gneist (1896), Die historische Rechtsschule und die Germanisten (1903), Die Steinsche Städteordnung (1909), Schuld und Haftung im älteren deutschen Recht insbesondere die Form der Schuld- und Haftungsgeschäfte (1910) og andre viser Gierke som en af sin tids åndfuldeste og betydeligste retsforskere.

I sit grundlæggende værk, den berømte monografi Johannes Althusius und die Entwicklung der naturrechtlichen Staatstheorien (1880, 3. udgave 1913) fremdrog Gierke Althusius og hans gerning fra den glemsel, der i århundreder var blevet hans og dens lod. Af den af ham 1878 påbegyndte og redigerede samling 'Untersuchungen zur deutschen Staats- og Rechtsgeschichte udkom 128 bind. Til den af 1. verdenskrig fremkaldte litteratur bidrog Gierke bland andet med talen Krieg und Kultur (1914) og flyveskriftet Der deutsche Volksgeist im Kriege (1915).

Kilder 

 
 

Jurister fra Tyskland
Professorer fra Tyskland
Ansatte ved Humboldt-Universität zu Berlin
Ansatte ved Heidelbergs Universitet
Stiftere af kooperativer
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Stettin
Johan Cicero af Brandenburg

Johan Cicero af Brandenburg (2. august 1455 – 9. januar 1499), var en tysk kurfyrste over Markgrevskabet Brandenburg, af Huset Hohenzollern. Johan Cicero gjorde Berlin til residensby i Markgrevskabet Brandenburg.

I 1470 hyldedes han som lensherre i Brandenburg og regerede selvstændigt allerede i faderen Albrecht Achilles' levetid. Hans opmærksomhed var på indenrigspolitikken, og han bekæmpede lovløshed og røverriddere. Johan Ciceros humanistiske lærdom var berømt i hans samtid.

Johan af Brandenburg og hans kurfyrstinde Margrete af Sachsen var forældre til Anna af Brandenburg, der var gift med Frederik 1., før han blev konge af Danmark; De var dermed bedsteforældre til Christian 3.

Eksterne henvisninger 
 

Huset Hohenzollern
Kurfyrster af Brandenburg
Jonas Ramus

Jonas Ramus er navnet på flere personer:
 Jonas Ramus (historiker) – historiker, o. 1649-1718
 Jonas Ramus (justitiarius) – justitiarius, 1718-65
Jerrishøj

Jerrishøj (dansk) eller Jerrishoe (tysk) er en landsby og kommune beliggende på gesten sydvest for Flensborg i Sydslesvig. Administrativt hører kommunen under Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Eggebæk kommunefællesskab (Amt Eggebek). I kirkelig henseende ligger byen i Eggebæk Sogn. Sognet lå i Ugle Herred (Flensborg Amt, Slesvig), da området tilhørte Danmark.

Geografi 
Kommunen er beliggende i en sandet hedeegn på den slesvigske gest (midtslette). Kommunens dominerende erhverv er landbruget. Vest for landsbyen er der oprettet et større borger-vindmøllepark. 

Grænsen til Vanderup Sogn markeres gennem Jerrisbækken, som løber herfra mod syd mod Sollerup, hvor den munder i Trenen. Tæt ved Jerrisbækken ligger Jerrishøj Skov.

Til kommunen hører også Jerrishøjmark (Jerrishoefeld).

Historie 
Byen blev første gang nævnt i 1196 som Erijshogh. Forleddet er gengivelse af personnavn Erik eller Jerrik (oldnordisk Eiríkr) med diftongering af det lange e. Navneformen med Ieric optræder i jyske kilder fra begyndelsen af det 14. århundrede. Efterleddet er fra glda. høgh (høj). Efterleddet blev i de syd- og sønderyske dialekter i det 14. Årh. til -ygh, i Fjoldemålet senere til -øj (med lukket ø). En anden forklaring bringer stednavnet i forbindelse med jern (Jerrishøj ≈ Jernhøj). Omkring Jerrishøj fandtes udstrakte egeskove, hvor der tidligere blev udvindet jern af myremalm.

Våben 
Våbenskjoldet viser en ambolt og et egeblad i de slesvigske/sønderjyske farver blå og gul. Ambolten står for den tidligere jernproduktion i landsbyen, egebladet til den nærliggende skov.

Noter 

Byer i Kreis Slesvig-Flensborg
Ne-Yo

Shaffer Chimere Smith, Jr, (født  18. oktober 1979), bedre kendt under sit kunstnernavn Ne-Yo, er en amerikansk R&B sanger, sangskriver, pladeproducer, danser og skuespiller. I begyndelsen af sin karriere, skrev han hittet "Let Me Love You" for sangeren Mario. Den succesfulde single som fik udgivelse i USA, spredte sig meget omtale og uden videre, fik Ne-Yo et møde med Def Jam Recordings og skrev under på en pladekontrakt. 

I 2006 kom hans debut album In My Own Words på gaden, som indeholdt Amerikas top-hit "So Sick" og top 10 hittet "Sexy Love". Kun et år efter kom der endnu et album fra Ne-Yos side af, nemlig albummet Because of You som dermed indeholdt endnu et hit, "Because of You". Igen, efter kun et år, udkom endnu et album, Year of the Gentleman. Som igen indeholdt op til flere hits, som "Closer", "Mad" og "Miss Independent". Hans seneste og fjerde album "Libra Scale" kom på gaden d. 22. November, 2010, som endnu engang indeholdt et pr. hits som "Champagne Life", "One in a Million" og "Beautiful Monster".

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Musikere fra USA
Rappere fra USA
Russells tepotte

Russells tepotte eller den himmelske tepotte (eng. Russell's teapot eller celestial/cosmic teapot) er en analogi fremsat af filosoffen Bertrand Russell. Analogien er et argument mod det synspunkt, at det er en skeptikers opgave at modbevise religiøse dogmer snarere end den troendes opgave at bevise dem.

Analogien blev fremført i en artikel med titlen “Findes der en gud?”, der blev antaget af tidsskriftet Illustrated i 1952, men dog aldrig trykt:

Russells tepotte nævnes hyppigt i debatter om ateisme og agnosticisme.
I sine bøger A Devil's Chaplain (2003) og The God Delusion (2006), har Richard Dawkins brugt Russells tepotte som en analogi for argumentet mod, hvad han kalder et "agnostisk forlig" (agnostic conciliation).

Carl Sagan brugte tepotten i kapitlet "The Dragon in My Garage" ("Dragen i min garage") i sin bog The Demon-Haunted World, hvori han skriver: "Din manglende evne til at afkræfte min hypotese, er ikke det samme som at bevise, det er sandt." ("Your inability to invalidate my hypothesis is not at all the same thing as proving it true.")

Se også 
 Det flyvende spaghettimonster

Kilder og henvisninger 

Ateisme
Tankeeksperimenter
Rageknive (filosofi)