kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Georg Buschner

Georg Buschner (født 25. december 1925 i Gera, død 12. februar 2007 i Jena) var en østtysk fodboldspiller og -træner, der fungerede som landstræner for DDR i perioden 1970-1981.

Karriere

Klubkarriere 
Buschner indledte sin aktive karriere som spiller i 1949 i BSG Motor Gera, hvor han spillede frem til 1952, og herefter skiftede han til SC Motor Jena, hvor han spillede frem til 1958, hvorpå han indstillede den aktive karriere. Han var forsvarsspiller.

Landshold 
I perioden 1954 til 1957 spillede Buschner seks landskampe for DDR.

Som træner 
Kort efter afslutningen af spillerkarrieren blev Buschner træner for den klub, han sluttede i, Jena. Det gik så godt, at han førte klubben til tre østtyske mesterskaber og en sejr i den østtyske pokalturnering.

Dernæst blev han hentet ind som landstræner for DDR i 1970 (han stoppede i Jena i 1971). Han stod bag landsholdet, mens de hentede deres største triumfer op gennem 1970'erne, startende med bronzemedaljerne ved OL 1972 i München. To år senere kom DDR for første og eneste gang med til en VM-slutrunde, som foregik i Vesttyskland. Her gik holdet videre fra indledende runde efter at have besejret hjemmeholdet i sidste kamp i en af turneringens største overraskelser i tidens løb. Vesttyskland var dog allerede sikret videre deltagelse og endte med at bliver verdensmestre, mens DDR ikke kom videre end mellemrunden.

Ved OL 1976 i Montreal opnåede han det bedste resultat i DDR's fodboldhistorie, da holdet vandt guld efter sejr over Polen i finalen. For denne præstation modtog han Fædrelandets Fortjenstorden i sølv.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodbold i DDR
Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldtrænere fra Tyskland
BliGlad

BliGlad var et dansk reggae-band fra Aarhus. Efter at have været kendt i undergrunden som et humoristisk og energisk liveband, blev de i 2006 kendt af en bredere skare, da de medvirkede på radiohittet "Hængekøjen Remix" sammen med Ufo & Yepha og Natasja. Førstesinglen "Dans for satan" fra debutalbummet Kærlighed til folket blev valgt til ugens uundgåelige på P3.

Historie 
BliGlad blev dannet i 2003 af Kristian Nordentoft, Benjamin Lesak, Christopher Mclaughlin, Jesper Iversen og Daniel Plon.

I de spæde år af BliGlads levetid blev der skiftet trommeslager et par gange før det hele faldt på plads. Jesper Iversen afløstes af den nu etablerede skuespiller Cyron Melville og senere igen af Kasper Brinck. Max Buthke blev optaget i bandet før succesen for alvor tog fart.
Startskuddet til gennembruddet kom med radiohittet "Hængekøjen Remix" sammen med Ufo & Yepha og Natasja, som blev et stort hit i sommeren 2006.
Det helt store gennembrud kom med andensinglen, "Kærlighed Til Folket". Sangen strøg på kort tid til tops på landets hitlister, og bandet var nu en etableret aktør på den danske musikscene.

I 2009 udgav bandet deres andet studiealbum, Bare Spil Noget Lårt. Udgivelsen endte som den klassiske 2′er, og blev altså ikke en plade, der fik megen opmærksomhed. Efter opløsningen af pladeselskabet Superstar records stod BliGlad i 2009 uden pladeselskab. Bandet har efterfølgende taget skeen i egen hånd og selv indspillet og udgivet pladen Århus (kun i et oplag på 300). Allerede i 2008 prøvede BliGlad at producere og udgive selv, det var med pladen "Bare Spil Noget Orgel" –orgel versioner af numre fra deres andet album "Bare Spil Noget Lårt".

I 2012 udkom bandets tredje studiealbum, Hjem til Harlev. Musikken har taget en ny retning, hvor reggaegenren er mindre stilistisk dominerende. Pladen udkom utraditionelt udenom gængse pladeselskaber, i et partnerskab med tøjkæden qUINT.

Medlemmer 
 Christopher Mclaughlin (Vokal)
 Kristian Nordentoft (Bas)
 Benjamin Lesak Jensen (Orgel)
 Daniel Rosenthal Plon (Guitar)
 Max Buthke (Percussion og kor)
 Kasper Brinck (Trommer)

Tidligere medlemmer 
 Cyron Melville (Trommer, 2003-06)
 Jesper Iversen (Trommer, 2001-03)

Diskografi 
 Kærlighed til folket (2007)
 Bare Spil Noget Lårt (2009)
 Bare Spil Noget Orgel (2009)
 Århus (2010)
 Hjem til Harlev (2012)

Singler 
 Dans For Satan (2006)
 Kærlighed Til Folket (2007)
 Ullapige (2007)
 Kongen af Pop (2008)
 Skinke Med Laksko (2009)
 Kære Kirsten (2009)
 Min Flotte Krop (2011)
 Jeg Får Stress (2012)
 Hjælp (2012)
som featuring artist
 Hængekøjen (UFO Yepha featuring BliGlad og Natasja) (2006)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Musikgrupper fra Danmark
Musik i Aarhus
Musikgrupper fra 2003
Skydancer/Of Chaos and Eternal Night

Skydancer/Of Chaos and Eternal Night er et album fra det melodsike dødsmetalband Dark Tranquillity som blev udgivet i 2000. Dette var en genindspilning af deres første album Skydancer og EPen Of Chaos and Eternal Night.

Numre 
 "Nightfall by the Shore of Time"
 "Crimson Winds"
 "A Bolt of Blazing Gold"
 "In Tears Bereaved"
 "Skywards"
 "Through Ebony Archways"
 "Shadow Duet"
 "My Faeryland Forgotten"
 "Alone"
 "Of Chaos and Eternal Night"
 "With the Flaming Shades of Fall"
 "Away, Delight, Away"
 "Alone '94"

Dark Tranquillity-album
Metalalbum
Freya Møller-Sørensen

Freya Møller-Sørensen (Freya Miller) er en dansk skuespiller. Hun er født i København og uddannet som skuespiller fra East 15 i London i 1999. Hun har medvirket i tv-serier og film, lige som hun har spillet teater på blandt andet Café Teatret og Husets Teater. Desuden er hun en meget brugt stemme på bl.a. reklame-film og video games i England, Danmark og Sverige.

I december 2021 vandt Freya Miller en Voice Arts Award uddelt på Guggenheim i New York City.

Filmografi

Film 
 Inkasso (2004)
 Deadline (2005)

Kortfilm 
 Wonder Kid (2005) og
 En Misforståelse (2006)
 The Trial of Marlene Dietrich (2008)
 Deviation (2009)
 Fido 1 (2009)

Tv 
 Ørnen (en episode)
 Krøniken (en episode)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Freya Møller-Sørensens hjemmeside 
 

Skuespillere fra Danmark
Personer fra København
Dronninglund

Dronninglund er en by i det østlige Vendsyssel med . Byen har navn efter dronning Charlotte Amalie som fik Dronninglund Slot til eje i 1690. Oprindeligt var denne herregård et kloster fra 1200-tallet som byen efterhånden voksede op omkring. Dette kloster hed Hundslund Kloster. Dronninglund ligger i Brønderslev Kommune og hører under Region Nordjylland.

Fire kilometer nord for byen ligger Dronninglund Storskov som dækker den sydlige del af bakkelandskabet Jyske Ås. Højeste bakke i dette område er Knøsen med sine 136 meter over havet. I sydvestlig retning, fire kilometer fra Dronninglund, finder man det kulturhistoriske museum Try Museum der fortæller områdets historie fra oldtid til nutid gennem forskellige udstillinger med fokus på forhistorien, bondens bolig i 1800-tallet og livet i stationsbyen.

Dronninglund havde indtil strukturreformen 2007 sin egen kommune, som hed Dronninglund Kommune.

Historie 

Omkring århundredeskiftet (~1900) beskrives byen således: "I Sognet Dronninglund Kirke, ved Vejen til Asaa, sammenbygget med Hovedgaarden Dronninglund, med nærliggende Præsted. (Lundager), Skole, Privatskole, Amtssygehus, opf. 1874 efter Tegn. af Amtsvejinspektør Lunøe, udvidet 1899, med 29 Senge, Epidemihus, opf. 1894, Apotek, Læge- og Dyrlægebolig, Sparekasse (opr. 5/4 1873; 31/3 1898 var Sparernes saml. Tilgodehav. 465,869 Kr., Rentefoden 4 pCt., Reservefonden 29,627 Kr., Antal af Konti 1237), Mølle, Dampbageri, Uldspinderi, Bogtrykkeri, Købmandsforretninger, Tømmerhandel, Handelsgartneri, m. m., Hotel, Jernbane- og Telefonstation samt Postekspedition."

Dronninglund var allerede omkring århundredeskiftet i udvikling: i 1906 havde byen 429 indbyggere, i 1911 631 og i 1916 760 indbyggere.

I mellemkrigstiden og efter 2. verdenskrig fortsatte Dronninglund sin udvikling: i 1921 havde byen 858 indbyggere, i 1925 1.099, i 1930 1,208, i 1935 1.215, i 1940 1.169, i 1945 1.339, i 1950 1.458, i 1955 1.533, i 1960 1.647 og i 1965 1.747 indbyggere. I 1930 var erhvervssammensætningen: 129 levede af landbrug, 439 af industri og håndværk, 173 af handel, 101 af transport, 70 af immateriel virksomhed, 135 af husgerning, 143 var ude af erhverv og 18 havde ikke angivet oplysninger. Medvirkende til Dronninglunds ret stærke befolkningsvækst var, at byen blev et oplandscenter i det sydøstlige Dronninglund Herred samt at byen havde en del industri.

Dronninglund havde, under 2. Verdenskrig, to modstandsgrupper, den ene bestående af Selmer Mølgård Sørensen, Jacob Jacobsen, Knud Hansen og (Jørgen Kjærulff.) den anden Helveg Aage Andersen, Frode Clausager, Søren Jensen, dyrlæge Jensen og Christian Christiansen. grupperne har blandt andet stået for jernbanesabotage mm.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Dronninglund Slot 
 Try Museum 
 Dronninglund Hotel og Kursuscenter 
 Ørsø Kultur & Aktivitetsforening 

 
Byer og bydele med genforeningssten
Byer og bydele med befrielsessten
Bartolomeu Dias

Bartolomeu Dias (født ca. 1450, død 29. maj 1500) var en portugisisk opdagelsesrejsende som sejlede syd om Kap Det Gode Håb i 1488 som den første europæer, som vides at have gjort dette siden antikken. 

I 1481 ledsagede Dias Diogo de Azambuja på en ekspedition til Guldkysten. 

Kong Johan 2. af Portugal udnævnte ham den 10. oktober 1486 til leder af en ekspedition, der skulle ud på den farefulde tur at sejle syd om Afrika med håbet om at finde en handelsrute til Asien. Hovedformålet med ekspeditionen var at finde landet, hvor den legendariske kristne, afrikanske konge, præstekongen Johannes, regerede.

Efter ti måneders forberedelse forlod Dias Lissabon i august 1487 med en flåde på tre skibe, to armerede karaveller og et forsyningsskib. Blandt hans rejsekammerater var Pêro de Alenquer, som skrev en beretning om Vasco da Gamas først rejse, João Infante, Álvaro Martins og João Grego. Forsyningsskibet var under kommando af Bartolomeu's bror, Pêro Dias. Der var også to afrikanske mænd og fire kvinder om bord, som skulle sættes i land på passende steder for at forklare de indfødte formålet med ekspeditionen.

Dias sejlede først mod Congofloden, opdaget et år før af Diogo Cão og Martin Behaim. Ved at følge den afrikanske kyst sejlede han ind i Walvisbugten. Fra 29° syd (Port Nolloth) mistede han kontakt med kysten og blev drevet af en voldsom storm, der varede i tretten dage. Da det rolige vejr vendte tilbage, sejlede han igen mod øst, men da der ikke dukkede land op, vendte han skibet mod nord og landede i "Bahia dos Vaqueiros" (Mossel Bay) den 3. februar 1488. Dias rundede Kap det Gode Håb og derefter Kap Agulhas, Afrikas sydligste punkt i 1488.

I februar 1488 sejlede han op langs østkysten af Afrika så langt som til Great Fish River. Da det stod klart, at Indien kunne nås ad denne rute, vendte han om. Det var først på tilbageturen, at han opdagede Kap det Gode Håb i maj 1488. Dias vendte tilbage til Lissabon i december 1488 efter en tur på seksten måneder og sytten dage. Han udforskede i alt 2.030 km hidtil ukendt afrikansk kyst.

Oprindeligt navngav han Kap det Gode Håb "Stormenes Kap" (Cabo das Tormentas). Det blev senere omdøbt af John II til Kap det Gode Håb (Cabo da Boa Esperança).

Opdagelsen af passagen rundt om Afrika var vigtig, fordi europæerne for første gang kunne handle direkte med Indien og Asien og undgå Mellemøsten og mellemmændene her. Dette ledte til en opblomstring for de atlantiske lande og en generel nedgang for landene i Mellemøsten og ved Middelhavet i århundreder derefter. 

I 1497 ledsagede Dias Vasco da Gamas ekspedition til Indien. Han fulgte Gama med et skib til Kap Verde. Han ledsagede ligeledes Pedro Álvares Cabral på rejsen, der resulterede i opdagelsen af Brasilien i 1500. Han døde ud for Kap det gode Håb i en storm.

En officiel rapport om ekspeditionen til Kap det Gode Håb er endnu ikke fundet. Dias' barnebarn Paulo Dias de Novais var en portugisisk kolonisator af Afrika i det 16. århundrede

Eksterne henvisninger 

 Catholic Encyclopedia

Opdagelsesrejsende fra Portugal
Tjek fødselsår
Telmore

Telmore  er et dansk teleselskab i det TDC ejede Nuuday. 

Fra januar 2000 til 2013 var det et dansk teleselskab. Telmore kom online den 31. oktober 2000 som det første danske teleselskab, der kun fandtes på nettet. Det var kun muligt at blive kunde online og mod forudbetaling med Dankort.

Historie 
Telmore var i 2010 Danmarks største onlineteleselskab med over 700.000 kundeforhold. I 2008 begyndte Telmore også at sælge mobilt bredbånd.

TDC har siden 2004 ejet Telmore 100 procent, men Telmore fungerede indtil 2013 i praksis som et selvstændigt selskab med egne priser, produkter og kundeservice. Ved nedlæggelsen som selvstændigt selskab i 2013, blev driftsaktiviteterne og medarbejderne indlemmet i TDC-koncernen. Telmore er i dag et varemærke ejet af TDC.

I 2017 vandt Telmore den samlede pris for Danmarks bedste kundeservice ved Kundeservice Award 2017.

Tidslinje 
 2000: Selskabet grundlægges af Frank Rasmussen
 2001: Nummerportering bliver muligt og selskabets vækst eksploderer
 2003: TDC opkøber 20 procent af selskabets aktier
 2004: Resten af selskabets aktier opkøbes af TDC
 2004: Salg af mobiltelefoner påbegyndes
 2005: Samtaleformerne Lang Tale og Kort Tale indføres
 2008: Påbegynder salg af Mobilt bredbånd
 2008: Påbegynder salg ADSL Bredbånd
 2009: Køber konkurrenten M1
 2010: Lukker for tilmelding til ADSL Bredbånd
 2011: Introducerer pakkeløsninger
 2013: Telmore ophører som selvstændigt selskab, men fortsætter som et af TDC's varemærker
 2014: Selskabet lancerer nyt produkt kaldet Telmore Play, som inkluderer mobilabonnement samt 12 indholdstjenester.
 2017: Telmore vinder den samlede pris for Danmarks bedste kundeservice ved Kundeservice Award 2017.
 2018: Mobilselskabet Plenti bliver lagt sammen med Telmore 18. marts 2018.

Referencer 

Mobilselskaber i Danmark
Danske virksomheder etableret i 2000
Ophørt i 2013
TDC
Mærker
Terpsichore

Terpsichore var en af de ni muser i den græske mytologi. Hun var dansens og lyrespillets muse og blev derfor i kunsten afbildet dansende eller med en lyre.

Hendes navn er sammensat af τερπέω (= glæde, fryd, ligesom i Euterpes navn af roden *terp-) og χoρός (= dans), og kan oversættes som "den danseglade".

På engelsk har hendes navn givet ophav til ordet terpsichorean (= danseglad). I 1816 blev der også opfundet et klaverlignende instrument, der blev kaldt et terpodion efter hende, men det vandt aldrig nogen videre udbredelse.

Noter

Eksterne henvisninger 

Græske guder
Muser
Terpsichore - tidsskriftet for moderne dans

TerpsiChore – tidsskriftet for moderne dans, er et dansk kulturtidsskrift om moderne dans. Tidsskriftet udkom første gang i 1995 og udgives nu også som internettidsskriftet TerpsiChore ONline.

Eksterne henvisninger 
 TerpsiChore ONline 

Tidsskrifter fra Danmark
Etableret i 1995
Herlev Musical & Teater

Herlev Musical & Teater er en dansk amatørteaterforening beliggende i Herlev, som har eksisteret siden 1977. Foreningen startede oprindeligt under navnet Herlev Revy og var kendt for sin årlige lokale revy. Senere skiftede foreningen navn til Herlev Revy og Teater, da teater blev en større del af repertoiret, inden foreningen i 2020 ændrede navn til det nuværende Herlev Musical & Teater - for at vise foreningens store fokus på musicals.

Foreningen er i København primært kendt for at sætte en større musicalforestilling op, en gang om året i Herlev TeaterBio i Herlev. Foreningen sætter dog også mindre forestillinger op på foreningens egen teaterscene; Kælderscenen.
Herlev Musical & Teater har også en ungdomsgruppe og en børnegruppe.

Store forestillinger 
 Legally blonde (2021)
 Jekyll & Hyde (2019)
 De Tre Musketerer (2018)
 All Shook Up (2017)
 Skatteøen (2016)
 Blodbrødre (2015)
 Cabaret (2014)
 Kød og Blod (2013)
 RENT (2012)
 Jesus Christ Superstar (2011)
 Aida (2010)
 Midt om Natten (2009)
 Hair (2008)
 La Rouge (2007)
 The Full Monty (2006)
 Atlantis (2005)
 Evita (2004)
 The Wall (2003)
 West Side Story (2002)
 Marylin Monroe (2001)
 Rottefængeren (2000)
 Marie Antoinette (1999)
 Cabaret (1998)
 Cyrano (1997)
 Nicholas Nickleby (1996)
 Snedronningen (1995)
 Skatteøen (1994
 Den Lille Mahagonny (1993)

Ekstern henvisning 
 Herlev Revy og Teater

Musical & Teater
Teatre i København
Etableret i 1977
Neo-Luciferiansk Kirke

Den Neo-Luciferianske Kirke er en i oprindelsen dansk okkult kirke stiftet i 2005 af Bjarne S. Pedersen i samarbejde med den amerikanske kunstner, okkultist og filosof Michael Paul Bertiaux. En primær inspirationskilde er den danske okkultist Carl William Hansen - der i forfatteren Hans Scherfigs romaner Idealister og Frydenholm optræder under navnt Kadosh.

Kirken udspringer fra Ecclesia Gnostica Spiritualis og Neo-Pythagoraen Gnostic Church of Illinois.

Den Neo-Luciferianske Kirke arbejder med okkultisme, kunst, magi og spiritisme, men anvender også psykologiske teknikker. Kirken henter inspiration fra dansk, engelsk, fransk og tysk okkultisme. Der arbejdes efter et 7-trins gradssystem og kirken påstår, at den har afdelinger i Danmark, Sverige og USA.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Den Neo-Luciferianske Kirke 

Trossamfund
Etableret i 2005
Okkultisme
Carl William Hansen

Carl William Hansen (født 11. oktober 1872, død 3. august 1936) var en dansk okkultist og frimurer. Han kom fra fattige kår, men skabte sig en karriere som bogholder, amatørkemiker og ismejerist. Han var involveret i flere frimurerloger og okkulte sammenslutninger, heriblandt Ordo Templi Orientis. Han var penneven med den svenske forfatter August Strindberg.

I 1906 tillagde han sig pseudonymet Ben Kadosh, og under navnet Kados er han kendt i Hans Scherfigs romaner Idealister og Frydenholm.

Carl William Hansens liv og karriere er skitseret af historikerne Bjarne Salling Pedersen og Peder Byberg Madsen i genudgivelsen af Den Ny Morgens Gry – Lucifer-Hiram – Verdensbygmesterens Genkomst ().

Hansens okkulte verdenssyn inspirerer blandt andet den danske Neo-Luciferiansk Kirke.

Noter

Eksterne henvisninger 
 http://www.neoluciferianchurch.dk[ Neo-Luciferiansk Kirke] 
 http://www.ntnu.no/c/document_library/get_file?uuid=c3ae69e6-4b33-4d6f-ab65-72c9b0d8eaf7&groupId=10244[ Dokument om CWH]  af Per Faxneld, Ph.D. Candidate, Stockholm University, Sweden

Frimurere fra Danmark
Esoterik
Okkultisme
Remagen

Remagen er en mindre by i den tyske delstat Rheinland-Pfalz. Byen ligger på Rhinens vestlige bred mellem Bonn og Koblenz. Remagen er kendt fra romertiden (som Rigomagus) og blev berømt under 2. verdenskrig for kampene om Ludendorff-broen. Oven for byen ligger en berømt valfartskirke, Appolinariskirken.

Historie

Anden Verdenskrig 
I februar og marts 1945 stormede de allierede styrker frem mod Rhinen, som stadig var en formidabel barriere for videre fremtrængen ind i Tyskland. Tyskerne mente at have sprængt alle broerne over Rhinen, men sprængningen af Ludendorff-broen, en jernbanebro ved Remagen, var ikke lykkedes. Da amerikanske tropper den 7. marts nåede frem til Rhinen og opdagede den intakte bro, tøvede de ikke, men sendte øjeblikkeligt en kampafdeling over broen og fik etableret et lille brohoved på Rhinens østbred. Broen var armeret til sprængning, men forsvarerne tøvede for længe, og det lykkedes amerikanske ingeniørtropper at desarmere sprængladningerne.

Tyskerne blev meget hurtigt klar over faren og angreb brohovedet af alle kræfter. Men i det amerikanske hovedkvarter var man også fuldt bevidst om, at her var der tale om et lykketræf, der ved en hurtig udnyttelse kunne få uoverskuelige konsekvenser for de fremtidige operationer. Man kastede derfor i hast alle til rådighed stående styrker over broen for at befæste brohovedet. Tyskerne beskød broen med langtrækkende artilleri, og tyske luftstyrker kastede sig over den. På femtedagen efter overgangen var broen ubrugelig på grund af skader, men da havde amerikanerne fået etableret flydebroer, og et sikkert brohoved var etableret. Sidste fase af Tysklands erobring var nu i gang.

Byer i Rheinland-Pfalz
Lokaliteter i Tyskland i 2. verdenskrig
Hyllestad

Hyllestad er en kommune i Vestland fylke i Norge. Den grænser på land i nord til Fjaler og i øst til Høyanger. Syd for Sognefjorden er Gulen, og øerne i sydvest er del af Solund.

Tusenårssted 
Kommunens tusenårssted er Kværnstensparken i Hyllestad centrum. Kværnstensparken er et udstillingsområde knyttet til den store produktion af kværnsten der har været i Hyllestad.

Eksterne henvisninger 

 Kultur i Hyllestad på kortfra Kulturnett.no 
 Fylkesleksikon fra NRK

Kommuner i Vestland
Kommuner i det tidligere Sogn og Fjordane fylke
Paulo Wanchope

Paulo César Wanchope Watson (født 31. juli 1976) er en tidligere costaricansk fodboldspiller, der normalt var placeret som angriber. Han var landstræner for Costa Rica fra 2014 til 2015.

Paulo Wanchope har repræsenteret Costa Ricas fodboldlandshold fra 1996 til 2008.

Karriere

Klubber 
 1994-96 CS Herediano
 1996-99 Derby County
 1999-00 West Ham United
 2000-04 Manchester City
 2004-05 Málaga CF
 2005 Al-Gharrafa
 2006 CS Herediano
 2006 Rosario Central
 2007 FC Tokyo

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Costa Rica
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2006
Fodboldspillere fra Derby County F.C.
Fodboldspillere fra West Ham United F.C.
Fodboldspillere fra Manchester City F.C.
Fodboldspillere fra Málaga CF
Fodboldspillere fra Rosario Central
John Milton

John Milton (født 9. december 1608, død 8. november 1674) var en engelsk digter. Han er mest kendt for det episke digt Paradise Lost (Det Tabte Paradis) om syndefaldet. Han er en af de største engelske digtere i det 17. århundrede.

Billeder

Eksterne henvisninger 

 

Forfattere fra England før 1707
Digtere fra England
Kristne
Andreas von Mirbach

Oberstløjtnant baron Andreas von Mirbach (9. april 1931 i Riga − 24. april 1975 i Stockholm) var en tysk officer og diplomat. Som tysk militærattaché i Stockholm blev han myrdet af den venstreekstremistiske terrororganisation Rote Armee Fraktion under gidselaktionen mod den tyske ambassade i Stockholm den 24. april 1975. Aktionen var et forsøg på at få befriet andre medlemmer af Rote Armee Fraktion.

Militærfolk fra Tyskland
Personer fra Riga
Light + Shade

Light + Shade er et dobbeltalbum skrevet og hovedsageligt fremført af Mike Oldfield. Det er det første album Oldfield udgiver efter sin kontrakt med Mercury Records. Albummet blev udgivet d. 26. september 2005. Noget af musikken på disse CDer er oprindeligt udgivet (med alternative mixes) på soundtracket til hans Virtual Reality spil, Tr3s Lunas og Maestro.

De første ni numre (CD 1) er kaldt "Light", som er lysere og fredelige numre, mens den anden halvdel af albummet er kaldt "Shade", som har et meget mørkere lydbillede.

Oldfield er tiltrukket af vokalændringer, og det høres også på denne plade, hvor han har brugt Vocaloid (et stykke vokal-software).

Numrene "First Steps" og "Ringscape" er arrangeret af Robyn Smith. Christopher von Deylen har en gæsteoptræden på "Nightshade". Oldfield gjorde tjenesten tilbage ved at spille guitar på nummeret "Morgentau", et nummer fra albummet Tag Und Nacht af von Deylens band Schiller.

Udstyr 

Guitarer

Fender Stratocaster (pink), 1963

Paul Reed Smith Signature, 1990

Ramirez Classical, 1974

Fender Precision Bass, 1964

Flygel

Steinway & Sons, 1928

Keyboards

Roland og Yamaha

Computere

Mac G5 (Logic 7)

PC (Windows XP Pro med FL Studio)

Software Plugins

Glaresoft: iDrum

Linplug: Albino 2

Native Instruments: Absynth 3 / Altered States / FM7 / Morphology / Reaktor / Sounds of Polynesia / Wired

ReFX: Vanguard

Spectrasonics: Atmosphere / Stylus RMX

Steinberg: Groove Agent / Hypersonic / Kantos / Slayer / XPhrase

Virtual Vocalist Software: Vocaloid / Cantor

Pladens numre

Light 

 "Angelique" – 4:40
 "Blackbird" – 4:39
 "The Gate" – 4:14
 "First Steps" – 10:02
 "Closer" – 2:51
 "Our Father" – 6:50
 "Rocky" – 3:19
 "Sunset" – 4:47
 "Près de Toi" (Bonus Track)
 "Quicksilver" (U-MYX version)
 "Our Father" (U-MYX version)
 "Slipstream" (U-MYX version)
 "Angelique" (U-MYX version)

Shade 
       
 "Quicksilver" – 5:55
 "Resolution" – 4:33
 "Slipstream" – 5:15
 "Surfing" – 5:36
 "Tears Of An Angel" – 5:38
 "Romance" – 4:00
 "Ringscape" – 4:22
 "Nightshade" – 5:11
 "Lakme (Fruity Loops)" (Bonus Track)

Eksterne henvisninger 
 Mike Oldfields nummer-for-nummer gennemgang af sit nye album
 Den officielle Light + Shade hjemmeside 
 Mike Oldfield Diskografi (Tubular.net) – Light + Shade

Mike Oldfield-album
Album fra 2005