Arne Noe-Nygaard

Arne Noe-Nygaard (30. juli 1908 i Ribe – 3. juni 1991 i Helsingør) var en dansk geolog, professor , modstandsmand og medlem af Frihedsrådet. Han medvirkede til oprettelsen af Grønlands Geologiske Undersøgelse og populariseringen af faget geologi. Noe-Nygaard havde en vidtspændende publikationsvirksomhed med hovedvægt på beskrivelse af Østgrønland, vulkanologi i Island, Grønland og Færøerne samt beskrivelse af Danmarks og Grønlands Prækambrium. 

Arne Noe-Nygaard var søn af seminarieforstander, senere valgmenigheds- og sognepræst Søren Noe-Nygaard og hustru Ingrid f. Iversen. Han blev student fra Aarhus Katedralskole 1927, mag.scient. 1933 og dr.phil. 1937. Han var på studieophold i Stockholm 1931, i Uppsala 1933-35 og i Glasgow og London 1936 og 1937, på studierejse i Canada og USA 1951, i Sydamerika 1959-60 og deltog i den danske Østgrønlandsekspedition 1929, i Godthaabsekspeditionen 1930, i den treårige Østgrønlandsundersøgelse 1931-34 (overvintring 1931-32), i den fjerde dansk-islandske ekspedition til Vatnajökull 1936 i Nugssuaqekspeditionen 1939 samt i Heklaundersøgelsen 1947. Han forestod på Danmarks Geologiske Undersøgelses vegne den geologiske kortlægning af Færøerne 1945-68.

Noe-Nygaard var videnskabelig assistent ved Mineralogisk Museum 1936, borearkivar ved Danmarks Geologiske Undersøgelse 1938, afdelingsgeolog sammesteds 1940, blev professor i mineralogi 1942-69, i dynamisk geologi fra 1969 til 1978 ved Københavns Universitet og bestyrer af universitetets Mineralogisk Museum fra 1942 til 1978. Han var medlem af konsistorium (og dettes forretningsudvalg) 1955-70, af Rask-Ørsted Fondets bestyrelse (og forretningsudvalg) 1956-67, af det naturvidenskabelige forskningsråd 1968-70, medlem af Carlsbergfondets direktion 1963 og formand for Dansk-Islandsk Fond 1965.

Under Besættelsen var han medlem af Danmarks Frihedsråd september-december 1943, af Frit Danmarks hovedledelse december l943-april 1946.
Og efter besættelsen af Sydslesvigsk Udvalg af 5. Maj 1945-47 og af bestyrelsen for Frihedsfonden fra 1945.

Han var derudover medlem af bestyrelsen for Dansk geologisk Forening 1930-31. 1940-43 og (som formand) - 1952-53 for Dansk geofysisk Forening 1938-44 og (som formand) 1950-52 samt for Det Kongelige Danske Geografiske Selskab 1946-56, medlem af kommissionen for videnskabelige undersøgelser i Grønland 1944, af dennes forretningsudvalg 1948-66; medl. af redaktionsudvalget af Meddelelser om Grønland 1955-66, medlem af udvalget for Grønlands geologiske undersøgelse 1946-66 og af bestyrelsen for Arktisk Institut 1954-69. Han var Ridder af 1. grad af Dannebrog og modtog Fortjenstmedaljen.

Han var også medlem af Kungliga fysiografiska Sällskapet i Lund 1951, Foreign Member of the Geological Society of London 1953, medl. af Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab 1954, Det norske Videnskaps-Akademi i Oslo 1958, Visindafélag Islendinga 1959, Vetenskaps- och Vitterhets-Samhället i Göteborg 1959. Membre corresp. de Socité Géol. de Belgique 1961, præsident for den XXI internationale geologkongres i 1960, medlem af Akademiet for de Tekniske Videnskaber 1963, af Kungliga Vetenskapsakademien i Stockholm 1965 og af Kungliga Vetenskaps Societeten i Uppsala 1972.

Han blev gift 3. november 1938 med lektor, dr.phil. Ellinor Bro Larsen. 

Han ligger begravet på Helsingør Kirkegård.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974

Eksterne henvisninger 
 

Geologer fra Danmark
Modstandsfolk fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Professorer fra Københavns Universitet
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Medlemmer af Akademiet for de Tekniske Videnskaber
Medlemmer af Kungliga Vetenskapsakademien
Personer fra Ribe
Museumsfolk fra Danmark
Modtagere af Fortjenstmedaljen i sølv
Kommandører af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Medlemmer af Det Norske Videnskaps-Akademi
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Antikommunister fra Danmark