kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vera Schalburg

Vera Schalburg (født 23. november 1907 i Barnaul, Tomsk guvernement, i det nuværende Sibiriske føderale distrikt,) død 8. februar 1946 i Hamborg) var en sovjetisk, tysk og britisk agent, og yngre søster til Christian Frederik von Schalburg og storesøster til August Jean Schalburg. Hun tilføjede ikke som sin bror "von" til sit navn, men hun benævnes ofte Vera von Schalburg.

Biografi 
Vera Schalburg blev født i Sibirien i Rusland den 23. november 1907 som det mellemste af tre børn af den danske godsejer og direktør August Theodor Schalburg og hustru Helene Schalburg. Hendes far var født 1879 i Nyborg og hendes mor var født 1882 i Ukraine (muligvis Poltava). Oktoberrevolutionen tvang familien på flugt til Danmark i 1918.

I 1920 flyttede hun med sin familie fra Hellerup til Vibevej 14, København, og i 1922 flyttede de til Borups Allé 4, hvor hun i 1925 stadig boede med sine forældre og lillebror, August.

Senere boede hun i Paris, hvor hun ernærede sig som danserinde og sovjetisk agent. Der blev hun rekrutteret af Abwehr og sendt til England i 1938. Hendes bror C.F. von Schalburg var meget misfornøjet og mente, det ville skade hans og DNSAP's omdømme, hvis det blev kendt, at hun havde været i både sovjetisk og tysk tjeneste. I maj 1939 tog han sagen op med den tyske minister i Danmark, Renthe-Fink, som udvirkede, at Vera blev hjemkaldt fra London. Hun fortsatte som Abwehr-agent i København, til hun natten til den 30. september 1940 blev sendt i vandflyver fra Stavanger og landsat med gummibåd ved Buckie i Skotland. Sammen med Vera var agenterne Karl Theodor Drücke og Werner Waelti. Vera skulle til London som værtinde i en fashionabel tesalon i Mayfair, hvor centrale politikere færdedes. De tre agenter blev dog hurtigt arresteret, og Drücke og Waelti blev dømt for spionage og hængt i Wandsworth-fængslet. Vera Schalburg undgik den skæbne ved at gå i britisk tjeneste. Hun blev oplært af Peter Ustinovs far, MI5-manden Klop Ustinov. Derefter blev hun sendt til Isle of Wight, hvor briternes fanger sad, for at udspionere dem ved at lade, som om hun selv var fange. Efter krigen rejste Vera til Tyskland, men vendte tilbage til England, hvor hun boede til sin død.
 
Det er Lionel Campuzanos' teori. Kirstine Kloster Andersens bog, "Spurven", fortæller en anden historie og beviser den. Forfatteren har fulgt sporet af Vera von Wedel, som var et navn, Vera også brugte. Det har vist, at Vera Schalburg døde af lungebetændelse 8. februar 1946 kl. 4:00 om morgenen på Marienkrankenhaus i Hamborg jf. registreringen på Hamborg Stadsarkiv. Hun blev begravet på Ohlsdorf Kirkegård. Gravstedet udløb i 1971. Det var Ernst Bodo Von Zitzewitz, der betalte for gravstedet, jf. registreringer fra kirkegårdskontoret.

Populærkultur 
 I den tyske tv-produktion fra 2012 Die Spionin bliver Vera von [sic] Schalburg spillet af Valerie Niehaus.

Litteratur 
 Kirstine Kloster Andersen: Spurven : den dramatiske historie om spionen Vera Schalburg, (2018), Storyhouse Lindhardt og Ringhof (Egmont (mediehus)),

Referencer 

Spioner fra Danmark
Aronsen

Forlaget ARONSEN er et dansk forlag, grundlagt i 2006 af Siri Aronsen (redaktør, forfatter og cand.mag. i Litteratur- og Medievidenskab fra Københavns Universitet). Aronsen har tidligere haft beliggenhed på Vesterbro, men er sidenhen flyttet til det centrale Frederiksberg.

Forlaget udgiver både fag- og skønlitteratur, af danske så vel som udenlandske forfattere. Det er forlagets erklærede mål at forene kvalitet med efterspørgslen fra en bred læserskare.

Aronsens første udgivelse var bestselleren Sov igennem uden gråd - for 0-2 årige (maj 2006), der senere hen er genudgivet flere gange. Af skønlitterære værker kan nævnes svenske Linda Olssons Astrid og Veronika (november 2001), der tre år efter udgivelsen er solgt i 75.000 eksemplarer.

Eksterne kilder/henvisninger 

  Hjemmeside 
  Interview med Siri Aronsen (27. september 2010): 

Forlag fra Danmark
Etableret i 2006
Vendesløjfe

En vendesløjfe er en måde at vende busser, sporvogne og tog ved endestationen, idet disse ved ankomsten kører rundt for at køre tilbage i den retning, de er kommet fra. Et vendesløjfe kan være et særligt anlæg i sig selv, men der kan også køres gennem flere gader, evt. med ekstra stoppesteder undervejs.

Vendesløjfer er udbredte ved sporveje, da de muliggør brug af enretningsvogne, dvs. vogne der kun har en vognstyrerplads i den ene ende. Ved toretningsvogne bliver driften hurtigere, idet vognstyreren ikke skal skifte plads, mens man ved kørsel med bivogne slipper for rangering. For trolleybusser og busser i almindelig linietrafik er vendesløjfer uundværlige, om end disse dog også kan benytte rundkørsler og busterminaler, når de skal vende.

Nogle jernbaner har også vendesløjfer, men de er sjældne, da de større mindsteradier for hoved- og sidebaner kræver meget plads. Et eksempel finder man dog hos S-Bahn Stuttgart, hvor en vendesløjfe er anlagt fuldstændig i tunnel sydvest for Bahnhof Schwabstraße. Den var nødvendig for at skaffe en effektiv vending af togene ved Schwabstraße. Vendesløjfen har en radius på 190 m, kan gennemkøres med 50 km/t og har et overhalingsspor langt nok til et tog. Andre eksempler finder man i Stiege på Selketalbahn, ved flere endestationer på Paris Metro og hos Københavns Metros Kontrol- og Vedligeholdelsescenter på Vestamager. Også de tidligere Talgo-tog i Spanien og USA benyttede vendesløjfer, da de var lavet som enretningskøretøjer.

I en række tilfælde fungerer vendesløfer som del af et trafikknudepunkt, bl.a. fordi de i sig kræver en del plads, der så også kan udnyttes til andre ting. Det kan f.eks. være kombinerede perroner med andre transportmidler, Kiss and Ride-anlæg eller adgang til transportmidler på andre niveauer, f.eks. tunnelbaner.

Vendesløjfer forekommer også på en del modeljernbaneanlæg, idet de gør det muligt at vende hele tog uden tidskrævende rangering. Det er ikke mindst praktisk ved anlæg lavet til udstillingsbrug og lignende, hvor togene skal kunne køre rundt uden konstant opsyn.

Se også 

 Kehrschleife fra Enzyklopädie des Eisenbahnwesens, bind 6, af Freiherr von Röll. Berlin, Wien 1914, s. 338.

Sporveje
Busser
Jernbanetransport
Modeljernbane
Federico Fazio

Federico Julián Fazio (født d. 17. marts 1987) er en argentinsk professionel fodboldspiller, som spiller for Serie A-klubben Salernitana.

Klubkarriere

Ferro Carril Oeste og Sevilla 
Fazio begyndte sin karriere i hjemlandet hos Ferro Carril Oeste, hvor han gjorde sin professionelle debut i 2005. Han skiftede i 2007 til Sevilla.

Tottenham 
Fazio skiftede i august 2014 til Tottenham Hotspur. Han gjorde sin debut den 18. oktober 2014, men fik direkte rødt kort her for en tackling på Sergio Agüero.

Leje tilbage til Sevilla 
Fazio blev i januar 2016 lejet tilbage til Sevilla. Det lykkedes her Fazio igen at få et rødt kort i sin første kamp med klubben.

AS Roma 
Fazio skiftede i august 2016 til AS Roma på en lejeaftale med muligheden for at gøre aftalen permanent. Aftalen blev permanent i juli 2017.

Efter José Mourinhos ankomst til klubben som træner, blev Fazio isoleret fra holdet, da Mourinho ikke så ham som en del af hans planer med klubben. Dette resulterede i, at han tvang Fazio til at træne for sig selv.

Salernitana 
Fazio skiftede i januar 2022 til Salernitana.

Landsholdskarriere

Ungdoms- og olympiske landshold 
Fazio var del af Argentina U/20-landsholdet som vandt U/20 VM 2007. Han var året efter del af Argentinas trup til OL 2008, hvor at Argentina vandt guld.

Seniorlandshold 
Fazio debuterede for det argentinske landshold den 1. juni 2011. Han var del af Argentinas trup til VM 2018.

Titler 
Sevilla B
 Segunda División B: 1 (2006–07)

Sevilla

 Copa del Rey: 1 (2009–10)
 Supercopa de España: 1 (2007)
 UEFA Europa League: 1 (2013–14)

Argentina U/20

 U/20 VM: 1 (2007)

Argentina U/23

 Sommer-OL Guldmedalje: 1 (2008)

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Federico Fazio  på bdfutbol.com
 Federico Fazio  på guardian.touch-line.com

Fodboldspillere fra Argentina
Fodboldlandsholdsspillere fra Argentina
Fodboldspillere fra Ferro Carril Oeste
Fodboldspillere fra Sevilla FC
Fodboldspillere fra Tottenham Hotspur F.C.
Fodboldspillere fra AS Roma
Fodboldspillere fra U.S. Salernitana 1919
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Fodboldspillere ved sommer-OL 2008
Deltagere for Argentina ved sommer-OL 2008
Olympiske medaljevindere i fodbold
Medaljevindere ved sommer-OL 2008
Olympiske mestre fra Argentina
Kartoffelmel

Kartoffelmel er et stivelsesholdigt produkt, der fremstilles af kartofler. Kartoffelmel udvindes af kartoffelcellernes stivelsesholdige hvidkorn (leukoplast). Kartoffelmel binder vand, og er derfor velegnet som fortykningsmiddel og som middel til at hindre klumper i pulverformede fødevarer. 

Kartoffelmel indeholder meget lidt protein eller fedt, hvilket giver kartoffelmel en hvid farve. Ved anvendelse i fødevarer er kartoffelmel smagsneutral og afgiver ikke farve til fødevaren. 

Kartoffelmel blev tidligt fremstillet af de indianske folk i Andesregionen som konservering af kartofler. Andesfolkene fremstillede kartoffelmelet ved hjælp af naturlig frysetørring, der er mulig som følge af de store temperaturforskelle i højlandet.

Kartoffelmelcentralen producerer kartoffelmel i Danmark.

Produktionsproces 
Til den moderne fremstillingsproces anvendes kartofler med et højt indhold af stivelse (mellem 13-21%), såkaldte melkartofler. Almindelige spisekartofler indeholder omkring 10% stivelse. For at opnå adgang til stivelsen i kartoflernes hvidkorn rives kartoflerne til en fin flydende masse, der kaldes rivsel. Efter findelingen passerer massen gennem en dekanter, hvor massen deles i frugtvand og stivelse og cellerester. Proteinet udvindes fra frugtvandet og den udskilte stivelse og cellerester iblandes vand og går herefter videre i produktionsprocessen, hvor celleresterne udskilles. Celleresterne (kartoffelpulp) anvendes bl.a. til dyrefoder. 

Efter udskillelse af celleresterne separeres stivelsen fra væsken. Dette kan gøres på flere måder. I Danmark gøres dette bl.a. gennem centrifugering og/eller filtrering. Efter centrifugering/filtrering indeholder massen ca. 50% vand. Massen tørres herefter ved hjælp af vacuum og varme, således at væskeindholdet ender på omkring 20%, der er indholdet i det færdige produkt.

Anvendelse 
Kartoffelmel anvendes i dag til en lang række produkter og fødevarer. Stivelsen er god til at binde vand, hvilket bl.a. udnyttes ved papirfremstilling, hvor der bl.a. anvendes kartoffelmel til at binde papirmassen og til overfladebahandling af papiret. Industrielt anvendes kartoffelmel også til at suge fugt. 

Udover industriel brug anvendes kartoffelmel i en lang række forskellige fødevarer, eksempelvis kager, pølser, leverpostej, slik m.v. Kartoffelmelets evne til at binde vand gør produktet særdeles velegnet til bindemiddel, og det anvendes derfor også ofte til at jævne sovse. 

Jøderne anvender kartoffelmel i den jødiske påske som erstatning for stivelse i kornprodukter, da de ikke har lov til at spise kornprodukter i højtiden. Personer med glutenallergi kan endvidere anvende kartoffelmel som erstatning for kornprodukter.

Noter 

Mel
Kulhydrater
Polysakkarider
Mel
Archaeology

Archaeology er et tidsskrift, der behandler mainstream arkæologi. Det udkommer hveranden måned og bliver støttet af hjemmesiden archaeology.org.

Profil 
Tidsskriftet udgives af Archaeological Institute of America. Instituttet udgiver også det professionelle American Journal of Archaeology. Den ansvarshavende redaktør var Peter Young indtil 2011, hvor han blev erstattet af Claudia Valentino.

References 

Tidsskrifter om historie
Tidsskrifter om naturvidenskab
Arkæologi
Etableret i 1948
Videnskabelige tidsskrifter
Kabaddi

Kabaddi er en meget gammel kontaktsport for hold, der har sin oprindelse i Sydindien. Der findes flere variationer af sporten men Kabaddi er hovednavnet, der dækker over de forskellige variationer. Kabaddi kaldes også for "massernes sport", da der ikke kræves noget egentligt udstyr og det kan spilles på en simpel bane, både indendørs og udendørs.

Oprindelse 
Sporten er sandsynligvis opstået i Indien for flere hundrede år siden, muligvis som en slags forsvar/angreb på diverse banditter der truede landsbyer. Sporten er beskrevet i mange gamle indiske tekster, f.eks. Buddha, der brugte det som træning eller indiske prinser der kunne vinde deres brud.

Beskrivelse af sporten 
Hvert hold har syv spillere på banen, der måler 13x10 meter. Der findes flere variationer af sporten men kort fortalt, stiller to hold sig op over for hinanden, hvorefter en spiller fra det ene hold (en 'raider') skal løbe frem og berøre eller tackle en modstander. Den berørte modstander har nu 30 sekunder til at stoppe den første spiller, før han når tilbage bag en linje på egen banehalvdel. Spillet varer 45 min for mænd og 35 min for kvinder.

Historie 
Kabaddi startede i Indien og har siden bredt sig over hele verden, men er mest populær i Asien.
Sportens regler har ændret sig mange gange og i 1950 blev All India Kabaddi Federation oprettet og sporten blev lagt i nogenlunde faste rammer. Reglerne har dog ændret sig flere gange. Kabaddi opnåede national status i Indien i 1918 og sporten blev demonstreret i 1936 ved De olympiske lege i Berlin.

Andre variationer af Kabaddi 
Andre versioner er Amar, Gemini og Sanjeevani.

Kabaddi i Danmark 
Sporten er organiseret i sit eget forbund i Danmark under 'Danmarks Kabaddi Forbund', som blev etableret i 2011. Danmark vandt bronze ved VM i 2012.

Kilder og referencer 

Sport i Indien
Vampyr behandling

Vampyr behandling er en hudforyngende behandling med patientens eget blod. Blodets består af tre bestanddele, de røde blodlegemer, de hvide blodlegemer og blodpladerne. Blodpladerne indeholder mange forskellige vækstfaktorer, som f.eks insulin growth faktor, og ca. 20 andre vækstfaktorer. Ved en vampyr behandling udhentes 50-100 ml veneblod fra patientes arm og blodet centrifugeres så blodets bestanddele adskilles. Derved frembringes et produkt, PRP, platelet-rich Plasma og dette afpippeteres efterfølgende og injiceres ind i enten hud, hårbund, led eller sener med et foryngende resultat på hudens struktur, sædvanligvis i løbet af 2-4 uger. 

Når PRP injiceres i hovedbunden, vil hårfolliklerne øge hårvæksten og de små blodkar til hårfolliklerne vil øges i antal og diameter. Det vil ofte medføre at et begyndende hårtab kan reverseres. Prpr bruges til at øge succesraten ved en hårtransplantation, så flere hårplugs reetablerer sig det nye sted hvortil de er transplanterede, og prp bruges alene til at booste hårvæksten hos mænd og kvinder med begyndende androgynt hårtab. PRP har også vist sig at have en særlig god effekt ved sygdommen Alopecia Areata, hvor hårtabet foregår hurtigt enten over hele hovedbunden eller i større områder. 

Prp er også begyndt at blive brugt af dermatologer efter en ablativ laserbehandling for at afkorte rekonvalescenstiden, rødmen og ømheden efter C02 og YAG laser, samt alene i form af injektion for at forynge huden i ansigt, dekolletage og håndrygge. PRP har også vist at fungere som fillers til at forme kindben og fylde dybere rynker i ansigtet ud.

PRP er de senere år blevet en del af sportsmedicin og injiceres i sener ved senebetændelser i achilles, supraspinatus, golf- og tennis albuer samt i led ved slidgigt.
Plastikkirurgi
Financial Stability Board

The Financial Stability Board (FSB) er et internationalt organ, som overvåger det internationale finansielle system og fremsætter anbefalinger herom. Det blev etableret efter G20-mødet i London, 2009, som afløser af Financial Stability Forum (FSF), der var etableret i 1999 af repræsentanter for G7. Plenarforsamlingen (the Plenary) omfatter alle G20-lande, medlemmer af FSF, samt Europakommissionen. FSB er hjemmehørende i Basel, Schweiz, og faciliteres af Bank for International Settlements, BIS.

Kilder 

Finansielle institutioner
Etableret i 2009
Ostercappeln

Ostercappeln er en kommune med godt 9.400 indbyggere (2013), beliggende centralt i den centrale del af Landkreis Osnabrück, i den tyske delstat Niedersachsen.

Geografi 
Ostercappeln ligger i Natur- og Geopark TERRA.vita ved overgangen mellem nordskråningerne af Wiehengebirge i den sydlige del af kommunen til de store moseflader mod nord i kommunen. Mittellandkanal krydser den nordlige del af kommunen ved landsbyerne Venne og Schwagstorf.

Nabokommuner 
Ostercappeln grænser mod øst til Bohmte og Bad Essen, mod syd til Bissendorf, mod vest til Belm og Bramsche og mod nord til Neuenkirchen-Vörden i Landkreis Vechta.

Inddeling 
I byen ligger landsbyerne:
 Ostercappeln (ca. 5.000 indbyggere) – administrationsby
 Schwagstorf (ca. 2.000 indb.)
 Venne (ca. 3.000 indb.)

Eksterne kilder/henvisninger 

 Byens websted

Kommuner i Niedersachsen
Kurt Daell

Kurt Daell, tidligere Hauptmann (22. marts 1941, Østrig) er dansk erhvervsleder, som ejer Harald Nyborg, Daells Bolighus og Jem & fix, tidligere Daells Varehus. Far til direktør og musiker Erling Daell.

Kurt Daell kom til Danmark første gang i 1946 på rekreation, som var arrangeret af Red Barnet. Året efter kom han tilbage igen, hvor han kom til at bo hos enken Ingeborg Daell, som endte med at adoptere drengen og en anden dansk pige. Ingeborg Daell var en af ejerne af Daells Varehus. Efter endt advokatuddannelse blev han i 1975 ansat i varehuset.

Henvisninger 
 Kurt Daell, daell.dk, hjemmeside lavet i anledning af 60års fødselsdagen

Erhvervsfolk fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Line (socialt netværk)

Line (LINE) er et i Østasien udbredt socialt netværk af Japansk oprindelse, også benævnt som Line Application. 

Line begyndte i 2011 og blev i løbet af kun et par år det mest udbredte sociale netværk i Japan. I 2014 havde Line 560 millioner brugere. 

Line drives af Line Corporation, en afdeling af det koreanske Naver Corporation. 

Oprindeligt blev Line udviklet som en applikation til mobiltelefoner med operativsystemerne Android og iOS, senere er BlackBerry, Nokia Asha og Windows Phone, samt Firefox OS kommet til. Systemet findes også på computer platform til Microsoft Windows og Mac OS.

Henvisninger 
LINE (engelsk)

Sociale netværkstjenester
Etableret i 2011
Mobilapplikationer
Heine Hestoy

Heine Hestoy (1950 i Tvøroyri) er en færøsk forfatter og skipper. Han voksede op i Tvøroyri, var sømand i nogle år, indtil han flyttede til Marstal i Danmark, hvor han tog eksamen som skibsfører i 1975. Siden har han boet i Danmark og arbejdet som skibsfører eller styrmand. Heine Hestoy har skrevet noveller, børne- og ungdomsbøger og et hørespil og har udgivet flere bøger på færøsk. Han har bl.a. udgivet tre bøger sammen med søsteren Ingrid Hestoy. I 2014 udkom hans første bog på dansk, da Dansklærerforeningen udgav ungdomsbogen På krogen, som er en oversættelse af Summardáar. Heini Hestoy's bror er Jon Hestoy, som er tidligere svømmer, danmarksmester, og som var formand for Færøernes Svømmeforbund i mange år frem til 2014. Deres forældre var: Birgit Hestoy, født Thomsen, hun var datter forfatteren og erhvervsmanden Richard B. Thomsen og Ingrid Mortensen. Heine Hestoy's far var Jóannes Hestoy, født Petersen, søn af Jacob hjá danska Ludda og Ingrid Johannesen datter af Hest Jóannes. Efternavnet Hestoy er opkaldt efter den færøske ø Hestur, som også kaldes Hestoy.

Bibliografi

Bøger 
 1984 - Piprandi Hjarta - sammen med søsteren Ingrid Hestoy. Noveller.
 1985 - Bládýpið - sammen med søsteren Ingrid Hestoy. Noveller.
 1985 Einsmøll í Svarthólmi. Børnebog.
 1985 og 1991 - Rím á rað 1 og 2. Skrevet sammen med søsteren Ingrid Hestoy. Dagdvølja.
 1986 - Loynidalurin.
 1987 - Sum ravnar um deyðseyð. Noveller.
 1988 - Ein bumba umborð.
 1991 Regin og Sára. Ungdomsbog.
 1995 Summardáar (á fløgum), ungdomsbog.
 Summardáar, (lydbog). Ungdomsbog.
 Lærarin bog til undervisning i Folkeskolen.
 2002 Hin navnleysa søgan.
 2014 - På krogen. Ungdomsbog, til undervisning. Oprindelig skrevet på færøsk med titlen Summardáar. Oversat til dansk. Bogen indgår i serien: "Frit for fantasi". Forlag: Dansklærerforeningen. 160 sider.

Udgivet i Mín jólabók 
 1986 - Ein minnilig jólaferð 
 1989 - Bogi og Plettur
 1989 - Nýggjársborðið
 1990 - Huldumaðurin

Hæder 
 1991 Barnabókaheiðursløn Tórshavnar býráðs for børnebogen Regin og Sára.

References 

Børnebogsforfattere fra Færøerne
Novelleforfattere fra Færøerne
Digtere fra Færøerne
Mandlige forfattere i det 20. århundrede
Mandlige forfattere i det 21. århundrede
Personer fra Tvøroyri
Hörken

Hörken er en småort i Ljusnarsbergs kommun, Sverige beliggende ca. 10 kilometer fra Grängesberg.

Fra søen Norra Hörken løber Hörksälven gennem området, inden den længere sydpå skifter navn til Arbogaån.

Historie 
Området var omkring år 1600 befolket af skovfinner, som egnede sig til svedjebrug, jagt og fiskeri. I 1670'erne blev der fundet kobber, sølv og jern, og de første hytter blev bygget. Herefter blev der bygget mange hytter til fremstilling af råjern. Kirken stod færdig i år 1925. Stationen blev anlagt i 1876, og den var i mange år en vigtig forbindelse mellem den normaltsporede Bergslagsbanan og den smalsporede Säfsbanan, som blev trafikeret frem til 1940'erne.

Referencer

Litteratur 
 

Byer i Ljusnarsbergs kommun
August Stelling

August Stelling var en tysk hauptmann og kommandant på adskillige luftskibe tilhørende det tyske kejserriges hær og marine både før, under og efter 1. verdenskrig.
Han startede med at flyve Parseval-luftskibe og ankom 23. marts 1915 til luftskibsbasen i Tønder med PL 25, der var basens første luftskib.
Senere fløj han bl.a. L 9 og L 21.
Hauptmann Stelling var kommandant på følgende luftskibe:

 PL 3 (hær-luftskib P II). Oberstløjtnant Stelling og styrmand Dinglinger fløj nogle ture august til oktober 1909 i forbindelse med den internationale luftskibsfarts udstilling i Frankfurt til bl.a. Koblenz og Wertheim.     
 PL 8 (hær-luftskib P II Ersatz) blev 12. marts 1913 overtaget af den prøjsiske arme
 PL 19 fløj første tur 30. august 1914 og skulle have været leveret til England, men blev efter krigsudbruddet i stedet overtaget af den tyske hær. Senere blev Ernst Meier kommandant på PL 19 og var 25. januar 1915 på angrebstogt mod Liepāja i Letland, hvor luftskibet blev beskudt og måtte nødlande i Østersøen, så besætningen blev taget som russiske krigsfanger. 
 PL 25 fløj sin første tur 25. februar 1915 og blev overdraget til den Kaiserliche Marine. Kommandant Stelling og 1. officer Kuno Manger flyttede 23. marts luftskibet fra Bitterfeld nord for Leipzig til Tønder, hvor det brugtes til rekognosceringer og senere øvelsesflyvning. Manger afløste 8. august 1915 Stelling som kommandant. 
 L 9 havde fra 27. marts til 10. juni 1916 Stelling som kommandant og premierløjtnant Schüz som 1. officer, mens luftskibet var stationeret i Hage i Østfrisland.  Tidligt om morgenen den 25. april 1916 kl. 04.38 rekognoscerede L 9 i 900 meters højde over Nordsøen 40 miles øst for Lowestoft under bombardementet af Yarmouth og Lowestoft i East Anglia, men blev opdaget af 2 RAF B.E.2c biplan fra RNAS ført af Vincent Nicholl og Frederick Hards, som jagtede Stelling over 25 miles. Omkring 65 miles fra kysten skal de have dykket ned mod luftskibet i få hundrede fods afstand og beskudt det med bomber og såkaldte ranken darts. Hards troede at nogle af hans pile havde ramt, men Stelling nåede i sikkerhed hjem til Hage.     Stelling regnoscerede 31.maj 1916 forud for søslaget ved Jylland, men måtte 100 miles øst for Sunderland trække sig tilbage med maskinskade, uden at have fundet den engelske flåde. 
 L 21 fra 24. juni til 15. august 1916 stationeret i Nordholz ved Cuxhaven. 
 L 56. Fløj første tur 24. september 1917. Luftskibet befandt sig ved krigens afslutning i Wittmundhafen og ødelagdes 23. juni 1919 af sit vagtmandskab, samme dag som den tyske flådes undergang i Scapa Flow. Luftskibet blev dog først endeligt afskrevet i august 1919
 PL 27. Fløj første tur 8. marts 1917. Blev 1920 ophugget

Eksterne links 
 Luftschiffe in Tondern  - zeppelin-museum.dk

Litteratur 
 12000 Kilometer im Parseval, af August Stelling (1909). 

Tysklands militære personel i 1. verdenskrig
Luftskibsbasen i Tønder