kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Snatch

Snatch er en britisk film fra 2000, instrueret af Guy Ritchie. De medvirkende inkluderer folk som Brad Pitt, Benicio Del Toro, Vinnie Jones og Jason Statham. Filmen er en krimi-komedie.

Handlingen 

Filmens plot centrerer om en meget værdifuld diamant som Frankie Four-Fingers (Del Toro) har stjålet i Antwerpen og taget med til London, hvor han dog mister den igen. 

Der er en lang række farverige karakterer i filmen bl.a. Brad Pitts karakter, som er en waliser der er noget nær umulig at forstå. Hvis man kan tale om en hovedperson i filmen er det Jason Stathams karakter Turkish, som er en boksepromotor, der kommer til at stå i gæld til den lokale chef for underverdenen pga. af en boksekamp.

Eksterne Henvisninger 

 Guy Ritchie website 
 Guy Ritchie forums 

Britiske film fra 2000
Film fra Storbritannien
Cortado

En cortado er en drik, der består af en del espresso med en del varmet mælk, serveret så espressoens "crema" stadig ligger hel på toppen af drikken.

Ordet cortado stammer fra spansk og portugisisk for "skåret" (cortar). Navnet hentyder til, at man har skåret den helt skarpe smag af espresso væk ved at tilsætte en anelse varmet mælk. Altså en del espresso og en del varm mælk. Drikken er populær i Spanien og Portugal såvel som i Latinamerika. På Cuba kaldes drikken cortadito.

Kaffedrikke
Uluru

Uluru / Ayers Rock er en klippeformation af sandsten beliggende i Northern Territory i Australien, hvor den befinder sig i nationalparken Uluru-Kata Tjuta, 400 km sydvest for Alice Springs. Den er omkring 335 m høj, 2,5 km i længden og 1,5 km bred. Uluru er hellig for den oprindelige befolkning, og den har mange forskellige kilder, vandhuller, huler og gamle bemalinger.

Uluru er også meget kendt for dens måde at skifte farve på, når solen rammer den på en bestemt måde samt tidspunkt; den bliver halvt rødglødende. Dette er også en af de mange grunde til, at turister kommer fra hele verden, de vil se den skifte farve. Når det regner, bliver den sølvgrå og skinner næsten på lang afstand.

Eksterne links 

 Artikel om Ayers Rock

Sten
Australiens natur
Birgitte Federspiel

Karen Birgitte Federspiel (født 6. september 1925 i København, død 2. februar 2005 i Odense) var en dansk skuespillerinde.

Hun er datter af skuespilleren Ejner Federspiel og læste hos skuespilleren John Price, inden hun kom ind på Frederiksberg Teaters elevskole i 1943, hvor hun afsluttede sin uddannelse i 1945. Hun fik debut på Allé Scenen samme år og var engageret til Odense Teater 1945-1947, Folketeatret 1947-1962 og Det Ny Teater 1962-1965.

Hun var gift med skuespilleren Henning Ahrensborg, der døde i en alder af kun 26 år. Hun levede derefter sammen med skuespilleren Freddy Koch og siden med skuespilleren Jens Østerholm.

Filmografi

Priser 
 1955 Bodil-statuette for bedste kvindelige hovedrolle i Ordet
 1959 Bodil-statuette for bedste kvindelige hovedrolle i En fremmed banker på
 1973 Henkel prisen
 1985 Dannebrogordenen
 2001 Teaterpokalen

Eksterne henvisninger 
 
 

Skuespillere fra Danmark
Bodilprisen for bedste kvindelige hovedrolle
Riddere af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer fra København
Modtagere af Teaterpokalen
Smukke-Arne og Rosa

Smukke Arne og Rosa er en dansk film fra 1967, instrueret af Sven Methling og en fortsættelse til Fem mand og Rosa fra 1964.

Morten Grunwald, Judy Gringer, Emil Hass Chrisensen, Carl Ottosen og Gunnar Lemvigh spiller de samme roller som i den første film. Willy Rathnow, Arthur Jensen og Bendt Rothe spiller nye roller. Hvor Rathnow i den første film spillede en person med et problem, om hvilket hele omdrejningspunktet for filmen roterede, spiller han i denne film en gangster.

Handling 

En såret engelsk talende mand vakler ind i Københavns aktiebank og lejer en bankboks, og anbringer en medbragt mappe, han bliver skudt og inden han dør taber han bankboksnøglen i en kloak. Arne Herluf Jensen alias Smukke Arne, er i retten, hvor dommer Winther  har en sag på ham, Smukke Arne stikker af fra de 2 kriminalbetjente som bevogter ham, imellem tiden har efterretningstjenesten fået et tip om, at den mappe i bankboksen indeholder 2 millioner illegale dollars og for at undgå diplomatiske forviklinger, kan de ikke indblandes. Dommer Winther anbefaler Smukke Arne, som værende manden der kan klare de paragrafer.

Medvirkende 
 Morten Grunwald som Arne Herluf Jensen - 'Smukke Arne'
 Judy Gringer som Rosa - Arnes kæreste
 Emil Hass Christensen som Dommer Vinter
 Poul Bundgaard som Filminstruktøren
 Carl Ottosen som Kriminaloverbetjent 1
 Gunnar Lemvigh som Kriminaloverbetjent 2
 Arthur Jensen som Judoeksperten "Smutti"
 Bendt Rothe som Bankdirektør Schäfer
 Pouel Kern som Bankkasserer Arnold Schmidt
 Willy Rathnov som Agent 001
 Jørgen Kiil som Agent 002
 Eik Koch som Efterretningschefen
 Hans Henrik Krause som Kriminalkommissæren
 Bjørn Puggaard-Müller som Atelierchefen
 Jørgen Teytaud som Cheffotograf
 Else Marie Hansen som Fru Jensen
 Baard Owe som En mystisk udlænding
 Caja Heimann som Fru Olsen
 Peter Kitter som Regisør
 Ole Wisborg som Betjent
 Jørgen Buckhøj som Junior - Judoekspert
 Susanne Jagd som Scriptgirl
 Holger Vistisen som overbetjent Karlsen
 Lotte Horne som Skuespillerinde
 Claus Nissen som Mand i efterretningstjenesten

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1967
Film instrueret af Sven Methling
Metropolitan Museum of Art

Metropolitan Museum of Art eller The Met er et af verdens største museer. Det ligger i kanten af Central Park i New York.

Museet åbnede i 1872 og ejer i dag en bred samling kunst. Værker fra det gamle Grækenland, malerier af alle de store europæiske mestre og en stor samling af amerikanske kunstværker. Derudover er der bl.a. asiatiske, afrikanske, islamiske kunstværker. Den største udstillingsgenstand er det ægyptiske  Dendurtempel, som  blev skilt, da ægypterne skulle bygge en dæmning. Delene blev fragtet til New York for at blive samlet i The Met.

Et af de seneste indkøb er Duccios Madonna og barn på 20 x 28 cm. Det kostede 45 mio. US$.

Eksterne henvisninger 

 

Kunstmuseer i USA
Bygninger, konstruktioner og anlæg på Manhattan
Museer etableret i 1870
AmigaOS

AmigaOS er styresystemet for (Commodore) Amiga-computeren.

Styresystemet blev lanceret i 1985 under navnet Workbench og fulgte med den første Amiga – Amiga 1000.
Det revolutionerende system havde Multitasking og grafisk flot GUI som standard, hvilket da var uhørt for så billig en computer. Det var med til at gøre Amigaen populær blandt hjemmebrugere og blandt professionelle især indenfor grafikproduktion. AmigaOS har også en kommandolinje a.la. MS-DOS.

Liste over styresystemerne:
 Amiga Workbench 1.0 – Lanceret i 1985 – Til Amiga 1000
 Amiga Workbench 1.1 – Lanceret i 1985 – Til Amiga 1000
 Amiga Workbench 1.2 – Lanceret i 1986 – Til Amiga 500 & 2000
 Amiga Workbench 1.3 – Lanceret i 1988 – Til Amiga 500 & 2000
 Amiga Workbench 1.3.2 – Lanceret i 1989 – Til Amiga 500 & 2000
 Amiga Workbench 2.04 – Lanceret i 1991 – Til Amiga 500+ & 3000
 Amiga Workbench 2.05 – Lanceret i 1992 – Til Amiga 600 & 600HD
 Amiga Workbench 2.1 – Lanceret i 1992 – Til Amiga 600
 Amiga Workbench 3.0 – Lanceret i 1992 – Til Amiga 1200 & 4000
 AmigaOS 3.1 – Lanceret i 1994 – Til alle klasiske Amigaer
 AmigaOS 3.5 – Lanceret i 1999 – Som opgradering
 AmigaOS 3.9 – Lanceret i 2000 – Som opgradering
 AmigaOS 4.0 (PowerPC) – Lanceret i 2004 – AmigaOne computere
 AmigaOS 4.1 (PowerPC) – Lanceret i 2008 – AmigaOne computere
 AmigaOS 4.1 Final Edition (PowerPC) – Lanceret i Coming soon – AmigaOne computere

Se også 
 AmigaOS 4

Styresystemer
Jordan (flod)

Jordan er en flod i Mellemøsten. Den udgør grænsen mellem Jordan i øst og Israel og Vestbredden i vest. Den har sin kilde i Genesaret sø, en ferskvandssø, og løber mod syd til Det Døde Hav, en saltsø. Jordanfloden er regionens vigtigste ferskvandsressource.

Markusevangeliet kapitel 1, vers 9 fortæller: "I de dage skete det, at Jesus kom fra Nazaret i Galilæa og blev døbt af Johannes i Jordan."

Eksterne henvisninger 

Vandløb i Jordan
Vandløb i Israel
Mellemøsten
Bibelske steder
Jordan River (Utah)

Jordan River er en flod i staten Utah i USA. Den flyder fra den nordlige ende af Utah Lake i mod nord og løber ud i Great Salt Lake.

For mormonerne der befolkede saltsødalen og grundlagde Salt Lake City var det oplagt at navngive floden "Jordan River" idet den i lighed med Jordan-floden i mellemøsten flyder fra en ferskvandssø (i mellemøsten Genesaret sø) til en saltsø (i mellemøsten Det Døde Hav) og er beliggende i et ørkenområde.

Vandløb i USA
Utah
Den afghansk-sovjetiske krig

Den afghansk-sovjetiske krig fra 1979 til 89 var en væbnet konflikt mellem den sovjetisk støttede regering i Afghanistan og en række Islamiske oprørsgrupper.

Den 28. april 1978 gennemførte det afghanske kommunistparti et blodigt statskup og overtog magten i landet. Derefter gennemførte den kommunistiske regering jordreformer, gav kvinderne stemmeret, indførte forbud mod tvangsægteskaber og erstattede de religiøse islamiske love med sekulære love. Reformerne var moderate fra et vestligt synspunkt, men radikale fra et lokalt. Den hurtigt voksende sovjetiske indflydelse kombineret med den politiske undertrykkelse og den stærke modstand mod reformerne førte til en omfattende guerillakrig mod det kommunistisk-ledede styre med Noor Mohammed Taraki i spidsen. I 1979 arresterede, udviste og henrettede den kommunistiske regering mange af mujahedin-oprørerne. Taraki blev dræbt og kort efter erstattet af Hafizullah Amin. Den afghanske regering bad flere gange Sovjetunionen om militær assistance, men dette blev i første omgang afvist af Sovjetunionen. Den 25. december 1979 marcherede den røde hær imidlertid ind i Afghanistan, da Moskva var bange for, at den nye præsident Amin skulle søge støtte hos USA. Sovjetunionen indsatte derfor en ny regering ledet af Babrak Karmal.

Den sovjetisk støttede afghanske regering førte derefter krig mod både muslimske og etniske oprørsgrupper. Den amerikanske efterretningstjeneste CIA og Pakistan støttede muslimske oprørsgrupper finansielt på grund af deres modstand mod den kommunistiske regering. Saudi Arabien støttede oprørerne finansielt på grund af deres muslimske baggrund.

Maktab al-Khadamat (MAK) var en organisation, der blev stiftet af Abdullah Yusuf Azzam og den rige saudiaraber Osama bin Laden, for at støtte mujahedinernes kamp mod Sovjetunionen i Afghanistan og sende penge og krigere til landet. MAK fik støtte og hjælp fra regeringerne i USA, Pakistan, Saudi-Arabien, Iran og Israel.

Sovjetunionen trak sine styrker ud af Afghanistan i februar 1989, men fortsatte med at støtte den kommunistiske regering, der nu blev ledet af Mohammed Najibullah. CIA og Saudi Arabien fortsatte også med at støtte mujahedinerne. Da Sovjetunionen kollapsede og støtten ophørte, blev regeringen væltet den 18. april 1992 og en islamisk stat - Da Afghanistan Islami Amarat - blev derefter oprettet i september 1996.

Se også
Krigen i Afghanistan (2001-2021)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 http://www.modkraft.dk/spip.php?article5516  En emneliste på Modkraft.dk
 Human Rights Watch: Tears, Blood and Cries. Human Rights in Afghanistan since the invasion 1979-1984. http://hrw.org/reports/1984/afghan1284.pdf 

Afghanistans historie
Sovjetiske krige
Den kolde krig
Marius Andersen (borgmester 1970-81)

Marius Andersen (19. december 1924 i Aalborg – 2. maj 1997 smst) var den første borgmester for den nye Aalborg Kommune, der var opstået efter kommunalreformen 1970. Han var født og opvokset på Østerbro i Aalborg under fattige kår.

I 1954 blev han valgt ind i byrådet som det hidtil yngste medlem (29 år). Den socialdemokratiske Andersen nåede at forblive i embedet i 11 år frem til 1981. Han omtales ofte som Marius den anden (eller "Bus-Marius" som henvisning til hans tidligere arbejde som buskontrollør), eftersom den socialdemokratiske borgmester i perioden 1945-54 også hed Marius Andersen.

Han overtog borgmesterposten efter Thorvald Christensen i 1970 og blev således den første borgmester i den nye Aalborg storkommune med omkring 154.000 indbyggere. Han var meget populær, og var ved kommunalvalget i 1978 med til at sikre Socialdemokratiet absolut flertal med 17 ud af 31 mandater.

Op til valget i 1981 blev han involveret i den såkaldte Aalborg-skandale, der endte med, at han i 1982 blev idømt 6 måneder ubetinget fængsel for at have modtaget bestikkelse. Han opstillede ved valget i stedet på sin egen Aalborg-liste, hvor han fik mere end 13.000 personlige stemmer.

I sin tid som borgmester lykkedes det Marius Andersen at bringe Den Kongelige Grønlandske Handel til byen. Desuden fik han opført flere idræts- og svømmehaller (bl.a. Haraldslund svømmehal), ligesom han forbedrede vilkårene som universitetsby ved at indrette et nyt og stort bibliotek i Medborgerhuset. Det er også i hans tid, at Aalborg Universitet blev oprettet.

Kilder 

 Aalborg Kommune: -om kendte personer begravet på Almen Kirkegård

Eksterne henvisninger 
 

Borgmestre i Aalborg
Personer fra Aalborg
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Bestikkelsesmodtagere
Borgmestre fra Socialdemokraterne
Brøndbyvester

Brøndbyvester er en bydel i Storkøbenhavn og samtidig den mindste af Brøndby Kommunes tre meget forskellige bydele i det københavnske forstadsområde på Vestegnen. Hele Brøndby-bydelen har . Brøndbyvester afgrænses mod Brøndbyøster af Vestvolden og mod Brøndby Strand af Den grønne Kile. Den skiller sig ud fra Brøndbyøster og Brøndby Strand ved ikke at have højhusbebyggelse. I kernen af bydelen ligger Brøndbyvester Landsby, der stadig er en ægte landsbydel med smalle stræder og stråtækte huse.

Bydelen består af en blanding af parcelhuse, rækkehuse og lavt etagebyggeri. Det ældste parcelhuskvarter "Vesterled" vest for Søndre Ringvej er fra 1920'erne, mens de første rækkehuse blev opført i den nordlige del af bydelen omkring 1943 og de første etageejendomme i slutningen af fyrrerne.
Bydelen grænser i øvrigt op til Glostrup Kommune, Albertslund Kommune og Vallensbæk Kommune.

I bydelen ligger kommunens rådhus, Brøndby Stadion, Idrættens Hus og Brøndbyhallen. I nærheden af rådhuset findes også kommunens vartegn, Brøndbyvester Mølle.

Brøndbyvester Kirke, hvor Grundtvig indgik sit andet ægteskab, er den gamle landsbys ældste bygning (fra omkring 1100-tallet), men landsbyen rummer også andre gamle bygninger, fx Frederik 4.'s Rytterskole fra 1721 og Seminariehuus, der i begyndelsen af 1800-tallet var en del af landsbyens såkaldte præstegårdsseminarium, hvor man uddannede landsbydegne.

I landsbyen finder man også flere af de tidligere gårde, der i dag typisk ejes af kommunen, og anvendes til almennyttige formål.

Bydelen rummer også tre større erhvervsområder: Ragnesminde, Kirkebjerg og Priorparken. Erhvervsområdet Kirkebjerg dog på vej til at blive nedlagt for store deles vedkommende og ombygget til et boligområde. Mange erhvervsbygninger er allerede fjernet, og boligerne på vej til at blive opført, og de første beboere er flyttet ind (forår 2021).

Folkeskoler 
Bydelen har siden 2010 haft én folkeskole, Brøndbyvester Skole med to forskellige afdelinger.

 Krogagervej (elever fra 0. til 3. klasse)
 Tornehøj (elever fra 4. til 9. klasse)

De to afdelinger har én fælles skoleleder.

Eksterne henvisninger 
 Brøndby Lokalarkiv – Brøndbyvesters historie

Kilder 

 
Vester
Od (flertydig)

Od betyder flere ting.

 Od – as i nordisk mytologi
 Od (våben) – den spidse ende af et stikvåben
 Od (program) – UNIX-program til visning af binære filer
 Od (drengenavn) – et drengenavn

Se også
 Operation Dagsværk – oplysnings- og solidaritetsorganisationen
 Overskudsdeling - politisk udtryk
En kvinde er overflødig

En kvinde er overflødig er en dansk film fra 1957, instrueret af Gabriel Axel. Manuskriptet er af Fleming Lynge efter en roman af Knud Sønderby og efter Gabriel Axels tv-instruktion, som første gang blev udsendt i 1955.

Medvirkende
Clara Pontoppidan
William Rosenberg
Birgitte Federspiel
John Wittig
Bjørn Watt Boolsen
Jørn Jeppesen
Svend Methling
Lis Løwert
Minna Jørgensen
Pouel Kern

Eksterne henvisninger 
 

Film baseret på værker af danske forfattere
Danske film fra 1957
Film instrueret af Gabriel Axel
Dansksprogede film
Den sidste vinter

Den sidste vinter er en dansk film fra 1960.
Manuskript P.C. Green, C.C. Vassar, Jørgen Roos og Basil Dawson.
Instruktion Edvin Tiemroth og Anker Sørensen.
Blandt de danske medvirkende kan nævnes:

John Wittig
Birgitte Federspiel
Axel Strøbye
Lise Ringheim
Preben Kaas
Hanne Winther-Jørgensen
Hugo Herrestrup
Preben Neergaard
Ernst Bruun Olsen
Jørgen Weel
Carl Johan Hviid
Gunnar Strømvad
Jakob Nielsen

Eksterne links 
 

Danske film fra 1960
Bodilprisen for bedste danske film
Film fra Danmark (administrationskategori)
Max Bjævermose

Max Bjævermose (fransk navn: Séraphin Lampion; dansk navn i ældre oversættelser: Konstantin Strøm) er en forsikringssælger, der optræder som bifigur i tegneserien Tintin. Han viser sig første gang i hæftet Tournesolmysteriet og dukker siden op i kortere eller længere passager i samtlige senere hæfter med undtagelse af Tintin i Tibet, mest markant i Tintin og picaroerne. Han er påtrængende og snakkesalig og derfor hvad mange vil kalde drønirriterende, hvilket ofte udløser hidsighedsudbrud hos kaptajn Haddock. Han fortæller ofte skrøner om sin onkel Anton.

Hans første møde med Tintin og kaptajn Haddock sker i Tournesol-mysteriet, hvor hans bil bryder sommen ved Møllenborg (pga. professor Tournesols overlydsmaskine) og han søger ly for regnen på slottet. Han forlader dem dog igen, da et glas eksploderer mellem hænderne på ham (pga. selvsamme overlydsmaskine). Senere i hæftet får Tintin og kaptajn Haddock igen kontakt med ham, da de, i et forsøg på at tilkalde hjælp via en radio, rammer frekvensen for Bjævermoses amatørradiostation. I den pågældende situation er han dog ikke til den store hjælp. Da Tintin og Haddock til sidst kommer hjem til Møllenborg, har Bjævermose slået sig ned på slottet med hele sin familie, da "slottet jo alligevel stod tomt". De forlader dog alle slottet, da professor Tournesol fortæller, at kaptajnen har fået fåresyge, en misforståelse pga. Tournesols nedsatte hørelse.

I Koks i lasten dukker Bjævermose op for anden gang for en kort bemærkning, da han som formand for den lokale rally-klub har arrangeret et løb, hvis sidste etape slutter på Møllenborg. Sidenhen i Castafiores juveler kommer han forbi for at sælge en forsikring til Bianca Castafiore i tilfælde af, at hendes dyrebare smykker skulle blive stjålet. I Rute 714 til Sydney sidder han og ser interviews med Tintin, Haddock og Tournesol i TV, og i seriens sidste album, Tintin og picaroerne, møder de selvsamme personer Bjævermose i San Theodoros' jungle. Han skal til hovedstaden (på det tidspunkt Tapiocapolis) for at deltage i karnevallet med sin forening Humøroptimisterne, men bussen er kørt forkert. General Alcazar og Tintin beslutter at "låne" bussen og humøroptimist-kostumerne og bruger dem til at komme ind i Tapiocapolis for at vælte general Tapioca. Da dette lykkes tildeles Bjævermose og hans selskab landets fineste orden.

I tegnefilmene fra 1991 udvides Bjævermoses rolle til også at være blandt publikum under forestillingen, hvor Madame Yamilla spår, i De syv krystalkugler.

På LP-hørespillene fra 1970'erne giver skuespilleren Jørn Rose liv til Bjævermose.

Det danske navn stammer fra Jørgen Sonnergaards oversættelse af Tintin, men da han første gang blev introduceret for danske læsere i dagbladet Politiken, hed han Konstantin Strøm, hvilket Carlsen i september 2005 meddelte også ville blive navnet i en i forbindelse med en genudgivelse af Tintin fra november 2005 i oversættelse af Niels Søndergaard. Senere ændrede forlaget dog mening, og Max Bjævermose hedder stadig Max Bjævermose i den nye oversættelse.

Kilder 	

Tintin-figurer
Calciumcarbonat

Calciumkarbonat (på dansk også kaldet kulsur kalk), der har sumformlen: CaCO3, er den kemiske betegnelse for en gruppe af velkendte, mineralske stoffer. De omtales – alt efter dannelsesforhold og anvendelse – som marmor (metamorf bjergart), kalksten (sedimentær bjergart), dolomit (), kridt eller jordbrugskalk.  En usædvanlig form for calciumcarbonat er ikait, der indeholder krystalvand, CaCO3 • 6 H2O.  Ikait er kun stabilt under 6 grader C og kendes derfor kun som Ikkasøjlerne på bunden af Ikkafjorden i Grønland.

Inden for jordbruget er det carbonatet, der er mest interessant, og det skyldes kulsyrens særlige ioniseringsforhold, som medfører, at alle carbonater har basevirkning i vandig opløsning og under fri luftadgang. Derfor bruges stoffet (gerne i form af såkaldt "100% calciumcarbonat") som jordforbedringsmiddel overalt, hvor man ønsker at fjerne syre fra jorden.

Havlevende dyr og planter danner skaller, exoskeletter og andre hårde dele af calciumcarbonat, men med havenes forsuring ændres de havlevende dyrs og planters evne til at danne og bevare de hårde dele af calciumcarbonat.
Siden starten af industrialiseringen har havenes  pH, surhedsgrad, ændret sig drastisk. Dyr og planter der er berørt af forsuringen er kalkflagellater (nanoplankton), koraller, foraminiferer, pighuder, krebsdyr og bløddyr.

Calciumcarbonat som sediment og kalk udgør et enormt kulstof-reservoir i lithosfæren, ifølge IPCC anstlået til 66.000.000-100.000.000 GtC (giga ton carbon)

Ved subduktion af oceanplader under kontinentalplader føres sediment og kalk ned i varmere zoner i asthenosfæren og mesosfæren og undergår derved en spaltning til kuldioxid, der giver anledning til eksplosive vulkanudbrud, som det skete med Mount St. Helens i det vestlige USA i 1980.

Se også 
 Calcit
 Kalk
 Kridt
 Kemiske stofgrupper
 Kulstofkredsløbet
 :Kategori:Calciumforbindelser

Reference 

Karbonater
Calciumforbindelser
Salte
Farvestoffer
Bariumoxid

Bariumoxid er et oxid af det alkaliske jordmetal barium, med sumformlen BaO. Det er et farveløst pulver, der reagerer med vand under dannelse af bariumhydroxid.

Bariumoxid fremstilles ved at opvarme en blanding af kul og bariumkarbonat til 1030 °C. En anden fremstillingsproces involverer opvarmning af bariumnitrat.

Bariumoxid bruges til at opsuge kultveilte og vand, og som råstof for fremstilling af bariumhydroxid, bariumperoxid organiske salte af barium, og som ingrediens i specielle glassorter.

Se også 
 Kemi
 Kemiske stofgrupper

Oxider
Natriumthiosulfat

Natriumthiosulfat er et thiosulfatsalt af natrium med sumformel: Na2S2O3. Med fem krystalvand, •5, kendes forbindelsen under navnene fiksersalt og antiklor.

Karakterisk reaktion og brug 

En karakterisk reaktion for thiosulfatanionen er reaktionen med fortyndet syrer hvorved dannes svovl, svovldioxid og vand:

 + 2 → 2 NaCl + S +  + 

Denne reaktion kendes under navnet clock reaktionen idet når svovlkoncentrationen når et vist niveau skifter farven fra farveløs til svagt gul. Reaktionen har været brugt til at danne kolloidt svolv. Hvis reaktionen udføres ved lav temperatur opnås thiosvovlsyre (), som er en stærk syre med pKa på 0,6 og 1,7 for første og anden syrestyrkekonstant.

Guld ekstraktion 
Natriumthiosulfat benyttes som alternativt reagens i stedet for cyanid ved ekstraktion af guld. Det danner et stærkt kompleks med guld(I)-ioner, [Au(S2O3)2]3-. Fordelen med denne metode er at thiosulfat er essentielt ugiftig. Ulempen er at den kræver et stort forbrug af thiosulfat pga. manglende genbrugsteknikker. I modsætning til [[Au(S2O3)2]]3-, absorberes thiosulfatkomplekset ikke på aktivt kul, som er standardteknikken når cyanid benyttes.

Analytisk kemi 
Natriumthiosulfat benyttes også i analytisk kemi. Når thiosulfat opvarmes med en prøve der indeholder "aluminiumkationer" udfældes et hvidt produkt:
 2Al3+ + 3S2O32- + 3H2O → 3SO2 + 3S + 2Al(OH)3

Reference 

Natriumforbindelser
Sulfater
Oxygenforbindelser