kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Flyvefisk

Exocoetidae eller flyvefiskene er en familie af saltvandsfisk der består af omkring 70 arter grupperet i 7 til 9 slægter. Flyvefisk findes i alle verdenshave, hovedsagelig i varme tropiske og subtropiske vande. Flyvefiskenes mest bemærkelsesværdige kendetegn er ét eller to af deres finnepar, som er usædvanligt store og som sætter fisken i stand til at svæve mindre distancer for at undgå sine fjender. Flyvefisk svæver ligeså godt som fugle.

Som forberedelse til en svæveflugt svømmer flyvefisken hurtigt og tæt på vandoverfladen med svævefinnerne tæt til kroppen, og efterhånden som den forlader vandet spreder den svævefinnerne. Flyvefisken flakser ikke med finnerne. I luften kan den næsten fordoble sin hastighed og nå op til 70 km/t. Svævningerne kan være op til 30-50 meter, men nogle har observeret svævninger på flere hundrede meter, her har flyvefiskene benyttet sig af bølgefrontens opdrift. Fisken kan også lave en serie af svævninger ved at dyppe og piske med halen i vandet og på den måde give fremdrift.

De fleste arter bliver maksimalt op til 30 cm i længde, dog bliver nogle få op til 45 cm.

Klassifikation 
Familie: Exocoetidae
 Slægt: Cheilopogon
 Slægt: Cypselurus
 Slægt: Exocoetus
 Slægt: Fodiator
 Slægt: Hirundichthys
 Slægt: Oxyporhamphus
 Slægt: Parexocoetus
 Slægt: Prognichthys
 Slægt: [Danichthys]

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger 

 Fishbase entry for flyingfish 
 Oceanlink Flyingfish 
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Family Exocoetidae – flyingfishes

Se også 
 Flyvefisken – et stjernebillede.

Hornfiskeordenen
Svæveflyvende dyr
Niels Truidsen Ulfstand

Niels Truidsen Ulfstand (1526 – 1575) var søn af Truid Gregersen Ulfstand og Ide Brock og havde fra Barsebæk herregård, som han arvede fra moderen, tilnavnet til Barsebæk. Desuden havde han part i Vemmetofte på Sjælland og i Torup i Skåne, arvet henholdsvis efter broderen Jens og broderen Lave. 

Han tjente i årene 1549-1552 som Hofsinde og var 1557-1558 Kongens Skænk. I Ditmarskerkrigen 1559 blev han hårdt såret, men kunne dog i 1561 ledsage enkedronningen Dorothea af Sachsen-Lauenburg til datterens bryllup i Celle. I Den Nordiske Syvårskrigs første år gjorde han tjeneste som Tøjmester ved hæren. 

I 1557 havde han fået Stegehus og Møn i forlening, men han kom her i så betydelige restancer, at han i 1563 mistede lenet. I 1566 fik han lenet tilbage efter en kort tid at have været lensmand på Vordingborg, men beholdt det kun nogle få måneder og fik siden ikke flere forleninger. Derimod blev han 1571 øverste Falkemester og beholdt vist denne stilling til sin død. 

Han døde i 1575 på Amager, og dagen efter døde hans hustru, Margrethe Herlufsdatter Skave, som han året før var gift med, i barselseng.

En datter Sophie giftede sig med Claus Mouridsen Podebusk, som også ejede herregården Krapperup. 

Danskere i 1500-tallet
Cæciliaforeningen (København)

Cæciliaforeningen (med navn efter musikkens skytshelgen Sankt Cæcilia) var en musikforening (specielt for kormusik), oprettet 1851 af komponisten Henrik Rung. Der dyrkedes et repertoire, som strakte sig fra renæssancens store vokalværker og til Rungs egen tid. Cæcilianismen var netop en romantisk reformbevægelse, som i første halvdel af det 19. århundrede virkede for en kirkemusik, hvis inspiration skulle søges i renæssancens vokalpolyfoni. I Danmark var den især inspiration for Thomas Laub, der kom i Rungs hjem.

Rung skabte foreningen, efter at han under et ophold i Rom havde fået adgang til at afskrive en lang række ikke-udgivne værker fra den italienske renæssancemusik, for at skabe mulighed for at få denne musik opført.

Foreningens formænd:
 1851-1871 – Henrik Rung, stifter
 1871-1877 – H.S. Paulli
 1877-1912 – Frederik Rung, søn af H. Rung
 1912-1934 – P.S. Rung-Keller, søstersøn til F. Rung

Foreningen opløstes i 1934, og i 1945 modtog musikafdelingen på Det Kongelige Bibliotek foreningens omfattende arkiv med opførelsesmaterialer til ca. 470 værker med partiturer og ca. 30.000 stemmer.

En del af den musikalske indsats fra Cæciliaforeningen og Palestrinakoret, der ophørte på omtrent samme tid, blev videreført af Københavns drengekor under Mogens Wöldike.

Kor fra Danmark
Musikhistorie
Musikgrupper fra 1851
Sankt Cæcilia

Sankt Cæcilia eller Sankt Cecilie er en kvindelig helgen i den katolske kirke. Hun er skytshelgen for musik og for de blinde. Hendes festdag  den 22. november fejres både af den romersk-katolske og de ortodokse kirker.

Man mente længe, at hun var en fornem frue fra Rom, som sammen med sin mand og sine venner som hun havde omvendt til kristendommen, led martyrdøden ca. år 230 under kejser Alexander Severus. 

Nyere undersøgelser har, at Fortunatus, der var biskop i Poitiers (død år 600), har ret i sin oplysning om, at hun henrettedes på Sicilien under Marcus Aurelius  mellem år 176 og 180. 

Santa Cecilia Kirken opført omkring det 5. århundrede til hendes ære ligger i Rom 
og blev ombygget med megen pragt af pave Paschalis 1. omkring år 820 og igen af kardinal Sfondrati i 1599. Den ligger i Trastevere ved Ripa Grande kajen. 

Cæcilias berømmelse inden for musikkens verden hviler på en legende om, at hun priste Gud ved både at spille og synge. 

En række mesterværker i kunstens værker er inspireret af hendes historie, bl.a. Raphael i Bologna, Rubens i Berlin og Domenichino i Paris. I litteraturen fejres hun især i Chaucers Seconde Nonnes Tale og i en berømt ode af John Dryden, der er sat i musik af Händel i 1736 og af sir Hubert Parry i (1889). Andre komponister, som har skrevet musik til Sankt Cæcilia, er Henry Purcell (Ode til Sankt Cæcilia dag fra 1692), Benjamin Britten (Hymn to St. Cecilia fra 1942) og Frederik Magle (Kantate til Sankt Cæcilies Dag fra 1998).

I Danmark er navnet kendt fra mordet på kong Erik Klipping "Sct. Cæcilienat", 22. november 1286. 

Der findes endnu en Sankt Cæcilia, som led martyrdøden i Afrika under kejser Diocletians forfølgelser, og hvis festdag er 11. februar.

Kilder

Helgener
Tjek fødsels- og dødsår
Personer henrettet af Romerriget
Rodrigues

Rodrigues ø i Det Indiske Ocean. Den er underlagt østaten Mauritius, som ligger 560 km mod vest. Øen er på 109 km² og er omgivet af koralrev. Administrationssædet er Port Mathurin.

I 1996 var befolkningen omkring 35.000. Hovedsprog er fransk, de fleste indbyggerne er katolikker. De fleste er af afrikansk afstamning. Hovednæringsvejene er landbrug, fiskeri og turisme.

Rodrigues blev opdaget i 1645 af portugiserne, og fra 1691-93 var den okkuperet af hollænderne. Så blev den koloniseret i 1700-tallet af Frankrig. Storbritannien tog over i 1810 og administrerede den som del af Mauritius, som blev selvstændigt i 1968.

Øer i Afrika
Mauritius
Sixten Sparre

Bengt Edvard Sixten Sparre (født 27. september 1854 i Malmø, død 19. juli 1889 i Nørreskov på Tåsinge i Danmark ved selvmord) var en svensk dragonløjtnant og morder, mest kendt for sin hemmelige og fatale kærlighedsaffære med den danske linedanserinde Elvira Madigan.

Sixten var af en gammel adelsslægt og ældste søn af kammerherre Sigge Sparre og fru Adelaide Sparre. I 1873 lod han sig indskrive ved de Skånske Dragoner i Kristianstad. I 1875 tog han modenhedseksamen, og i 1876 blev han officer. I 1887 var han avanceret til løjtnant af anden klasse.

Den 29. september 1880 blev Sixten gift med Luitgard Adlercreutz fra Vetlanda. Parret fik en pige og en dreng. Ægteskabet forblev dog kærlighedsløst.

Ved et cirkusbesøg i Kristianstad i 1888 forelskede han sig i den danske linedanserinde Elvira Madigan, som var steddatter af cirkusdirektør John Madigan. De to indgik i et romantisk forhold, som blev opretholdt ved brevveksling efter cirkuset var draget videre fra Kristianstad. I juni 1889 tog de først til Stockholm og dernæst over København til Svendborg, hvor de indlogerede sig på et hotel som brudepar. Men deres penge var snart brugt. På en skovtur den 20. juli 1889 på Tåsinge medbragte Sixten sin tjenstrevolver med hvilken han først skød Elvira Madigan og dernæst sig selv.

Sixten er begravet med Elvira Madigan på Landet Kirkegård. Desuden er opstillet et mindesmærke i Nørreskov, hvor deres lig blev fundet.

Slægten efter Sixten Sparre og Luitgard Adlercreutzs to børn lever i Sverige.

I sin dagbog havde Sixten noteret:

Litteratur 
 Enevig, Anders: "Fakta om Elvira Madigan og Sixten Sparre". Wisby & Wilkens 2005. .
 Grönqvist, Klas: "En dråbe faldt ... Elvira Madigan". Kle-art, Odense, 2017. .
 Jansen Henrik M.: "Elvira Madigan og Sixten Sparre Som samtiden opfattede dem - og 100 år senere. .
 Lindhe, Kathinka: "Sorgeliga saker hände - Elvira Madigan, Sixten och mig". Utblick Media 2014. .
 Lindhe, Kathinka: "Sixten og Elvira. Historien om et mord". Gads forlag 2021. .

Eksterne henvisninger 
 
 13. november 2021, jp.dk: Oldebarn: »Sixten Sparre var en egoistisk og forkælet skiderik, der udnyttede Elvira Madigan og mange andre«

Militærfolk fra Sverige
Personer fra Malmø
Personer der har begået selvmord
Mordere fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Le Mans

Le Mans er en by i Frankrig, beliggende ved Sarthe-floden. Den er hovedstad (préfecture) i départementet Sarthe. Den er mest kendt for 24-timers racerløbet i Le Mans.

Eksterne henvisninger 

 
Byer i Frankrig med over 100.000 indbyggere
Byer i Sarthe
Tour de France-byer
David C. Jewitt

David C. Jewitt er en professor i astronomi ved instituttet for astronomi ved University of Hawaii. Han blev født i 1958 i England og fik en bachelor ved University of London i 1979. Jewitt modtog en M.Sc. og en ph.d i astronomi ved California Institute of Technology i henholdvis 1980 og 1983. Han har bl.a. specialiseret sig for det trans-neptunske solsystem, solsystemets dannelse og de fysiske karekteristika for kometer

Hans seneste publikationer:

 The Nucleus of Comet 48P/Johnson, The Astronomical Journal, Volume 127, Issue 3, pp. 1784-1790
 143P/Kowal-Mrkos and the Shapes of Cometary Nuclei, The Astronomical Journal, Volume 125, Issue 6, pp. 3366-3377
 Physical Properties of Trans-Neptunian Object (20000) Varuna, The Astronomical Journal, Volume 123, Issue 4, pp. 2110-2120
 Population and Size Distribution of Small Jovian Trojan Asteroids, The Astronomical Journal, Volume 120, Issue 2, pp. 1140-1147
 Particulate Mass Loss from Comet Hale-Bopp, The Astronomical Journal, Volume 117, Issue 2, pp. 1056-1062
 Cometary Rotation: an Overview, Earth, Moon, and Planets, v. 79, Issue 1/3, p. 35-53 
 Large Kuiper Belt Objects: The Mauna Kea 8K CCD Survey, The Astronomical Journal, Volume 115, Issue 5, pp. 2125-2135

Ekstern henvisning 
 Curriculum vitae

Astronomer fra Storbritannien
Anohni

Anohni (født Antony Hegarty, 1971 i Chichester, West Sussex) er en engelsk sangerinde, der er forsanger i gruppen Antony and the Johnsons.

Anohni flyttede midlertidigt til Amsterdam i 1977 for en periode på 18 måneder, men bosatte sig i Californien i 1981. Som teenager var hun påvirket af sangere som Marc Almond og Boy George. I 1990 flyttede hun til Manhattan og dannede musikkollektivet Blacklips sammen med Johanna Constantine.

Den engelske musiker David Tibet fra Current 93 hørte et demobånd og tilbød at udsende Anohnis musik på hans Durtro plademærke; debutalbummet Antony and the Johnsons kom i 1998. I 2001 udsendte Antony en kort EP: I Fell in Love with a Dead Boy som udover titelmelodien havde et covernummer fra David Lynch/Angelo Badalamenti sang og en sang fra Current 93.

Eksterne henvisninger 

 
 

Personer fra England
Jerntræ-familien (Casuarinaceae)

Jerntræ-familien (Casuarinaceae) rummer 4 slægter og 95 arter, der er udbredt i Sydøstasien og Australien. Arterne indeholder flavoner og myricetin. De er lette at genkende, for de ligner nåletræer eller måske snarere "padderoktræer". De bittesmå, skælagtige blade er ustilkede og helrandede. De er kransstillede med 4-16 blade i hver krans. Blomsterne danner en kogleagtig stand. Rødderne har symbiose med kvælstofsamlende strålesvampe af slægten Frankenia.

 Allocasuarina
 Casuarina
 Ceuthostoma
 Gymnostoma

 
Nitrogenfikserende planter
Symbioser
Obligation

En obligation (af latin obligare: forpligte) er et gældsbrev.

Oftest anvendes begrebet obligation for et af flere homogene gældsbreve (massegældsbreve). Obligationer er ofte omsætbare ihændehaverpapirer, dvs. at låntager (obligationsudstederen) ikke har indflydelse på, hvem långiverne (obligationsejerene) er, at obligationerne kan handles, og at den til enhver tid værende ejer af en obligation har det krav på obligationsudstederen, som er beskrevet i obligationens vilkår.

Det er en betingelse for, at obligationer kan blive børsnoterede, at de er frit omsættelige. I Danmark og i langt de fleste andre industrilande er børsnoterede obligationer udstedt elektronisk og findes således ikke fysisk. I Danmark registreres obligationerne i VP Securities (tidligere Værdipapircentralen).

En obligationsserie er oftest betegnelsen for en gruppe af obligationer med identiske vilkår, og hvis de er børsnoterede, har de en entydig fondskode. Imidlertid anvender realkreditinstitutterne også betegnelsen obligationsserie for en samling af obligationer, hvor nogle, men ikke alle, vilkår er identiske, og underinddeler en obligationsserie i årgange, afdelinger og renteafdelinger, hvor serien altså kan rumme flere fondskoder.

Obligationer, der kan konverteres til aktier, kaldes konvertible obligationer (engelsk: Convertible bonds). Denne betegnelse anvendes også lejlighedsvist for obligationer, hvor udsteder før obligationernes ordinære udløb har mulighed for at indfri dem til pålydende (engelsk: Callable bonds); men for at kunne sondre mellem disse to former, betegner mange derfor den sidstnævnte type som konverterbare obligationer.

Obligationer er som lån karakteriseret ved deres hovedstol, (kupon-)rente og afdragsprofil.

Obligationer opdeles også efter karakteren af udsteder:
 Statsobligationer udstedes af suveræne stater
 Realkreditobligationer udstedes af realkreditinstitutter
 Erhvervsobligationer udstedes af selskaber (virksomhedsobligation) og andre erhvervsvirksomheder

Herudover opdeles obligationer efter deres sikkerhedsmæssige placering:
 Obligationer, som i prioritetsorden står efter andre, usikrede fordringer, kaldes efterstillede, junior eller ansvarlige
 Obligationer, som i prioritetsorden står lige med andre usikrede fordringer, kaldes ikke-efterstillede eller senior (eller også specificeres dette ikke)

Se også 
 SDO
 Præmieobligation
 Lån
 Rating

 
Investering
EM i håndbold 2004 (kvinder)

Europamesterskabet i håndbold for damer i 2004 var den sjette EM-slutrunde for kvinder, og den blev afholdt i Ungarn i perioden 9. – 19. december 2004.

De 16 deltagende lande spillede først en indledende runde med 4 grupper à 4 hold. De tre bedste hold fra hver gruppe gik videre til hovedrunden om placeringerne 1-12, hvor der blev spillet i 2 grupper à 6 hold. De to bedste hold i hver gruppe gik videre til semifinalerne, mens nr. 3 og 4 spillede placeringskampe.

Indledende runde

Hovedrunde

Placeringskampe

Finaler

Semifinaler 
 Norge – Ungarn 44-29
 Rusland – Danmark 27-32

Bronzekamp 
 Ungarn – Rusland 29-25

Finale 
 Norge – Danmark 27-25

Slutstilling 
1. Norge,
2. Danmark,
3. Ungarn,
4. Rusland,
5. Tyskland,
6. Ukraine,
7. Rumænien,
8. Spanien,
9. Slovenien, 10. Østrig, 11. Frankrig, 12. Serbien & Montenegro,
13. Kroatien, 14. Sverige, 15. Tjekkiet, 16. Hviderusland.

Kilde 
 EHF, EM-2004 

2004 (kvinder)
Håndbold i 2004
Kvindehåndbold
Nanna (sumerisk mytologi)

Nanna var sumerernes månegud og Enlils og Ninlils førstefødte søn. Han var gud for vækst og frugtbarhed og bestemte over kalenderen og årstiderne. Nanna betyder på sumerisk "den, der lyser op".

Han hed Sin på babylonsk og assyrisk og blev også dyrket i Harran. Sin havde et skæg af lapis lazuli og red på en vinget tyr.

Andre navne på Nanna er Simbabba, Nama, Nannar, Zuen og Suen, alt efter sprog.

Måneguden er per definition gud for nomader. Månen er deres beskytter om natten, hvor det meste af deres vandring foregår.

Nanna tog Ningal til hustru, og de fik børnene Inanna, Utu/Shamash og Ishkur/Adad.

Sumerisk mytologi
Boomerang

En boomerang er en buet flad vingeformet kastekølle og er normalt lavet af træ. Når en boomerang kastes rigtigt, roterer den om sig selv, samtidig med at den flyver gennem luften. Den kan flyve langt, og hvis den kastes rigtigt, returnerer den til eller forbi udgangspunktet og kan mange gange gribes. Som det kan ses af kildens video, er tyngdekraften ikke nødvendig for at en boomerang kan komme tilbage til sit udgangspunkt.

Først ca. 1822 blev ordet boomerang dannet på engelsk. Men både aboriginernes tunge "jagtpinde" og lette boomeranger blev under ét kaldt boomeranger. Før ordet boomerang blev de kaldt "træsværd", da de engelsktalende indvandrere ikke kendte deres brug. Først i 1893 skrev John Fraser, at der fandtes to typer.

Historisk 
Boomerang-lignende ting som "jagtpinde" blev anvendt over det meste af verden ved jagt, religion og sport. Deres oprindelse er ikke fuldt klarlagt. Forhistoriske stammer i Europa har benyttet specielle kasteøkser. Der er fundet boomeranglignende genstande fra ca. 18. årtusinde f.Kr. i det, som nu er Polen. Jagtpindligende afbildninger ses på klippemalerier fra stenalderen. I det tidlige Egypten blev en specielt udformet "pind" anvendt af faraoerne til at jage fugle med.

De kendteste er fra Australien, hvor de til i dag er anvendt: Boomeranger (kommer tillbage) og jagtpinde (kylie eller Warlpiri karli tunge – kommer ikke tilbage).

I dag er boomeranger oftest sportsremedier. De vejer som regel mindre end 100 g og nogle under 25 g.

Boomerang-tågen er en stjernetåge i form af en boomerang. Den er opdaget i stjernebilledet Kentauren i 1980 ca. 5.000 lysår fra Jorden.

Design 

Boomeranger, der kan komme tilbage, er oftest to vinger sat i en vingeprofil som et "v": en vender fremad og en bagud, men når boomerangen kastes roterer boomerangen og begge vingeprofiler bevæger sig "fremad" i luften, og med denne egenrotation skaber den sin egen dynamiske opdrift. Hvis den har nok rotation og den kastes rigtigt i forhold til vinden flyver den i en cirkelbane og i mange tilfælde tilbage til eller forbi udgangspunktet.
O
Med undtagelse af langdistance boomeranger skal boomeranger ikke kastes vandret eller sidelæns som en frisbee, men næsten lodret.

Kilder/referencer 

 Boomerang Association of Australia: What is a Boomerang? 
 Unspinning the boomerang by Hugh Hunt Citat: "... Perhaps surprisingly, it's reported that the earliest known users of boomerangs were found in what is now Poland, about twenty thousand years ago (18,000 years BC!)..."
 Boomerang History: How the Throwing Wood and the Boomerang Developed Citat: "...The use of the throwing wood is verified by rock paintings dating from the Neolithic Age (since approx. 5000 v.Chr.)..."

Eksterne henvisninger 

 Dansk Boomerangklub 
 DTU: Boomerang
 Google: Sport: Boomerang 
 History of Boomerangs 
 Bang up a boomerang! by Hugh Hunt

Sportsudstyr
Legetøj
Håndvåben
Konvertering mellem potentiel energi og kinetisk energi
Kastevåben
Landevejsløb

Udtrykket landevejsløb benyttes i flere sportsgrene:

 Landevejsløb (atletik) – eksempelvis 10 km løb og maratonløb.
 Landevejsløb (cykling) – Linieløb.

Se også 
Sportsgren
Opdrift

Opdrift har flere betydninger:

Opdrift (statisk) - hvilket gælder for skibe.
Opdrift (dynamisk) - hvilket gælder for fly i bevægelse.
Opdrift (dynamisk)

Dynamisk opdrift opstår ved, at en skråtstillet flade bevæges i væske (vandet)) eller gas (luften) med en passende skråstilling (indfaldsvinkel) og med en vis minimal hastighed. En fladeformet genstand eller lem, som er specielt effektiv til at give dynamisk opdrift og/eller fremdrift, kaldes en vinge (i gas, luft) eller en finne (i væske, vand).

På grund af den hydrodynamiske opdrift kan man bevæge sig på vandet med vandski, hydrofoilbåde o.lign. ved at løfte sig i vandet og opnå forøget hastighed.

Aerodynamisk opdrift muliggør flyvning efter princippet "større-middelmassefylde-end-luften" med aerodyner – luftfartøjer – som fly, svævefly, helikoptere og fugle, sommerfugle, insekter m.fl.

Kilder/referencer

Se også 
 Bernoullis princip
 Aquaplaning
 Jesusfirben
 Channel-wing

Hydrodynamik
Aerodynamik
Fluidmekanik
Fremdrift
Sumerisk mytologi

Sumerisk mytologi er en betegnelse for den religion eller mytologi, som sumererne troede på.

Perioder 
Sumerisk mytologi opdeles i 3 perioder:

 3000-tallet f.Kr.: Guderne var naturelementer. Måneguden Nanna var månen og sønnen Utu var solen, blandt mange andre guder. De straffede menneskene med tørke, oversvømmelser og andre naturkatastrofer.
 2000-tallet f.Kr.: Guderne fik menneskelige træk og egenskaber og begyndte at afbildes som mennesker. De herskede fortsat over himlen, jorden og undergrunden og var frygtede og magtfulde.
 1000-tallet f.Kr.: Guderne fik rolle som forældre, som havde personlig omsorg for menneskene og som også kunne tilgive syndere. Det er den rolle guderne spiller i f.eks. jødedommen og kristendommen, og er en arv fra sumerer og babylonier.

Guddomme 
 An, Himlens gud (Sumerisk, Babylonsk, og Assyrisk)
 Ki, Jordens gud (Assyrisk)
 Ninlil, Skabelsens gud (Sumerisk)
 Enlil, Vindens og stormens gud (Sumerisk, Babylonsk, Assyrisk)
 Enki, Vandets og jordens gud (Sumerisk, Babylonsk, Assyrisk)
 Inanna, Kærlighedens og krigens gudinde (Sumerisk)
 Marduk, Byguden i Babylon (Babylonsk)
 Ashur, Byguden i Assyrien (Assyrisk)

Beskrivelse 
Nanna var sumerernes månegud, og Enlils og Ninlils førstefødte søn. Han var gud for vækst og frugtbarhed, og bestemte over kalenderen og årstiderne. Enlil udgør tilsammen med An og Enki den første mesopotamiske gudetriade. An var overguden og har stået model for senere religioners guder. Han er både Jahve, Gud og Allah. Enlil var luftens gud og staten Nippurs skytsgud og straffede menneskerne med katastrofer. Enki var søfolkets gud og beskytter af håndværk og magi. Enki fik sammen med Ningikuga en datter: Ningal. Ningal anses for at være urtypen for kvinder og kvindelighed.

Nanna tog Ningal til hustru og de fik børnene Inanna, Utu (også kaldet Shamash) og Ishkur. Utu var solguden og hersker af retfærdighed og orden. Inanna, morgenstjernens gudinde, herskede over krig og kærlighed.

Nanna, Shamash og Hadad udgør den anden mesopotamiske gudetriade.

Hver bystat havde sin egen skytsgud, som bl.a. var identisk med magthaveren. Mange af de religioner, der fulgte efter den sumeriske, havde guder eller beretninger, der var taget fra denne. Dette gælder bl.a. den græske mytologi.

Eksterne henvisninger 
 http://www.gatewaystobabylon.com/gods/lords/lordutu.html
MPA

MPA, akronymet kan have flere betydninger:

 MPA (uddannelse) – (Master of Public Administration) – videregående uddannelse til brug i den offentlige sektor.
 MPA (Microsoft Product Activation) – antipiratkopieringsteknologi.
 MpA (mailmotion) – motion på arbejdspladsen.
 MPA (wwf) – Marine beskyttede områder
 MPa – forkortelse for måleenheden Mega-Pascal