kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Klejtrup Musikefterskole

Klejtrup Musikefterskole (KME) ligger i landsbyen Klejtrup godt 10 km sydvest for Hobro. KME er en rendyrket musikefterskole, og målgruppen er unge i 9.- 10. klasse, der interesserer sig for musik. Der er både plads til begyndere og kommende professionelle, men det er et krav, at lysten til at spille eller synge er til stede.

Skolen er etableret i 1997 og er udvidet ad flere omgange. Således rummer den nu plads til 118 elever fordelt på tre værelses-gange. Derudover består faciliteterne blandt andet af to koncertsale, fem øvelokaler og et indspilningsstudie.

Der er et klaver eller flygel i samtlige undervisningslokaler samt i spisesalen og i koncertsalene. I spisesalens hyggehjørne er der sofaer og forskellige akustiske instrumenter, som eleverne bruger flittigt til jamsessions og fællessang.

Skolens mål 

Skolens mål er at forbedre elevernes kundskaber på såvel det boglige som det musiske område. Eleverne på skolen modtager undervisning i alle de traditionelle folkeskolefag, ligesom de går til terminsprøve og eksaminer og får karakterer.

Der er tillige mulighed for at vælge en særlig projektklasse uden karaktergivning og med hovedvægten lagt på studietekniske udfordringer og æstetiske læreprocesser. Her er undervisningen bygget op omkring fire tværfaglige projekter fordelt ud over året.

Linjer og linjefag 
På skolen er der tre obligatoriske musikfag: sammenspil, kor og SDS (Sang-Dans-Spil). I sammenspil kan man vælge mellem rytmisk og klassisk sammenspil. Udover de tre hovedfag kan eleverne vælge imellem en lang række andre musikfag: Musikteori, sangerlinje, bigband, jazz, rock, funk, world, impro, studieteknik, elektronisk, sangskrivning, vokalband, musikformidling og samba. Der vil endvidere være mulighed for en række mindre musikvalgfag i løbet af året, ligesom der også er valgfag, der henvender sig til dem, der ønsker andet end musik: Drama, dans, fodbold, meditation og løb.

Hvert år tager skolen på turné og på musikalsk udlandstur. Derudover laver eleverne to gange årligt en teaterforestilling og supplerer i øvrigt op med løbende enkeltkoncerter rundt omkring i det ganske land.

Eksterne henvisninger 
 Skolens webside

Efterskoler
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Viborg Kommune
Etableret i 1997
Musikefterskole
André Citroën

André-Gustave Citroën (5. februar 1878 i Paris – 3. juli 1935 i Paris) var en Fransk-jødisk entreprenør og bilfabrikant. Han huskes især for bilmærket Citroën, der er opkaldt efter ham, men også for den moderne udformning af gearet som han opfandt og indførte.

Han blev født i 1878 i Paris som 5. og sidste barn af den jødiske diamanthandler Levie Citroen fra Nederlandene og Mazra Kleinmann fra Warsawa i Polen. Han var i familie med den engelske filosof A. J. Ayer. Familien Citroen flyttede til Paris fra Amsterdam i 1873. Ved ankomsten ændredes navnet fra Citroen til Citroën (en oldefar havde solgt citroner og havde antaget det hollandske ord for citron som familienavn). André-Gustave's far begik selvmord da André var kun 6 år gammel.

André udgik fra den franske polytekniske læreanstalt École Polytechnique i 1900. Under 1. Verdenskrig var han ansvarlig for masseproduktion af våben. André grundlagde bilfabrikken Citroën i 1919, og førte den frem til at være verdens 4. største bilfabrik i begyndelsen af 1930'erne.

Han døde i Paris i 1935. I 1992 blev Parc André Citroën i Paris opkaldt efter ham.

Eksterne henvisninger 
 

Erhvervsfolk fra Frankrig
Verneplan for vassdrag

I 1994 kom Norges vassdrags- og energidirektorat med den første Verneplan for vassdrag som udpeger norske vassdrag (elvsystemer) som ud fra frilufts-, natur- og miljøværninteresser burde undtages fra kraftudbygning.

Verneplan for vassdrag er en fredningsplan hvor det er lagt vægt på at tage vare på et repræsentativt udsnit af naturen ved de norske vandløb. I et elvsystem som er beskyttet af en værneplan kan der ikke gives tilladelse til en koncessionpligtig vandkraftsudbygning, men der kan gives tilladelse til opgradering af eksisterende kraftværker så fremt det ikke er omfattende tiltag. Beskyttelsesbestemmelserne er ikke bindende for private og derfor kan der bygges koncessionsfrie småkraftværker i beskyttede vassdrag. Ved vurderingen af om et tiltag er koncessionspligtig, lægges der strengere vurdering til grund i værnede vassdrag end i andre.

Baggrund for værneplanerne 
Allerede i 1960 tog Stortinget spørgsmålet om at udarbejde en landsplan for beskyttelse af vassdrag mod kraftudbygning op. Det blev antaget at en landsplan ville lette afvejningen mellem udbygnings- og fredningsinteresserne i de forskellige dele af landet.

Den første oversigt over vassdrag der burde beskyttes blev udarbejdet af Undersøgelseskomiteen vedrørende fredning mod vassdragsudbygning (Gabrielsenkomitéen) i 1963. Arbejdet har senere dannet grundlag for værneplaner mod kraftudbygning. På baggrund af Gabrielsenkomitéens arbejde, blev Norges Vassdrags- og Energidirektorat i 1969 bedt om at udarbejde en plan over vassdrag som ud fra frilufts-, natur- og miljøværninteresser burde undtages fra kraftudbygning. En sådan plan kom først 25 år senere i en samlet plan for vassdrag.

Suplement til værneplanene 
De omfattende planer der eksisterer nu blev udviklet i 1970- og 80-erne. Det er Verneplan for vassdrag I-IV og Samlet Plan. Man lagde da vægt på at den sædvanlige koncessionsbehandling ikke gav den ønskede sammenhæng mellem det enkelte projekt og den samlede ressource. Ud fra en samlet ressurceoversigt, blev en del vassdrag varigt beskyttet mod kraftudbygning. Der er i alt fire planer som til sammen udgør en landsplan for beskyttelse af vassdrag.

NVE fik til opgave at komme med et suplement til Verneplanen for vassdrag. Supleringslisten skal udfylde de eksisterende planer sådan at ufuldstændigt beskyttede vassdrag får en mere helhedspræget beskyttelsesplan.

Oversigt over planerne 
 Verneplan I for vassdrag 
 Verneplan II for vassdrag 
 Verneplan III for vassdrag 
 Verneplan IV for vassdrag 
 Suplement til Verneplan for vassdrag

Eksterne kilder og henvisninger 

 Miljøstatus i Norge: Vernede vassdrag 
 NVE: Verneplan for vassdrag 

Naturbeskyttelse i Norge
Afvandingsområder
Vassdrag
Oesch’s die Dritten

Oesch's die Dritten er en schweizisk folkemusik-gruppe fra Schwarzenegg i Berner Oberland. Gruppen består af 
Hansueli og Annemarie Oesch deres 3 børn: Melanie, Kevin og Mike og harmonika-spilleren Urs Meier.

Historie 
Gruppens historie starter med Hansuelis far, Hans Oesch trio: Trio Oesch. Hansueli startede efterfølgende en duo med sin kone Annemarie. Da deres 3 børn efterhånden blev gamle nok indgik de i gruppen og navnet "Oesch's die Dritten" opstod som en markering af at det er tredje generation. I 2008 var gruppen i finalen i Grand Prix der Volksmusik, hvor de blev nummer 3, med nummeret "Die Jodel-Sprache".

Udgivelser 

En enkelt singel er det blevet til: Ku-Ku Jodel fra 2007. Denne blev i øvrigt vinder i 2008 af afstemningen i den schweiziske fjernsynsudsendelse Die grössten Schweizer Hits.

Eksterne henvisninger 

 Gruppens oficielle side
 Ku-ku jodel på Youtube

Kilder 

Folkemusikgrupper
Musikgrupper fra Schweiz
Lov om naturvern

Lov om naturvern, eller naturvernloven (Lov 19. juni 1970 nr. 63 om naturvern) er en norsk lov, som giver hjemmel for oprettelse af naturbeskyttelsesområder f.eks: nationalparker, landskapsvernområder, naturreservater, biotopfredningsområde og naturminde. Den giver også hjemmel for fredning af både plante- og dyrearter.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Miljøverndepartementet om loven 

Naturbeskyttelse i Norge
Norges love
Oskar Potiorek

Oskar Potiorek (20. november 1853 – 17. december 1933) var en østrig-ungarsk general, som var guvernør i Bosnien-Herzegovina 1911-1914. Potiorek var medpassager i bilen med ærkehertug Franz Ferdinand af Østrig-Ungarn og dennes hustru ærkehertuginde Sophie Chotek, da de blev myrdet i Sarajevo den 28. juni 1914, en hændelse, der ses som indledningen på 1. Verdenskrig.

General Potiorek havde inviteret ærkehertug Franz Ferdinand og Sophie til at se sine tropper på manøvre. Det kongelig par ankom til Sarajevo med tog og tog til Philipovic lejren, hvor Franz Ferdinand foretog en kort inspektion af tropperne. Potiorek ventede på at kunne tage det kongelige selskab ind til rådhuset i Sarajevo til en officiel modtagelse. Potiorek var i den anden bil i kortegen sammen med oberstløjtnant Franz Graf Harrach og det kongelige par. Da kortegen passerede den centrale politistation kastede Nedeljko Cabrinovic en håndgranat mod ærkehertugens bil. Chaufføren så den genstand, som kom flyvende, og satte farten op, og granaten eksploderede under hjulene på den efterfølgende bil. 

Efter at have deltaget i den officielle modtagelse på rådhuset bad Franz Ferdinand om at besøge dem, som var blevet såret af bomben. Et medlem af ærkehertugens stab, Baron Morsey, mente at dette kunne være farligt, Potiorek, som var ansvarlig for det kongelige selskabs sikkerhed, svarede: "Tror De, at Sarajevo er fuld af snigmordere?"

For at undgå bymidten besluttede Potiorek, at den kongelige bil skulle køre direkte langs honnørkajen (nu E761) til hospitalet. Potiorek glemte imidlertid at fortælle chaufføren, Leopold Loyka, om sin beslutning. På vej til hospitalet drejede Loyka til højre ind på Franz Joseph gaden ved latinerbroen , hvor en af de sammensvorne, Gavrilo Princip, stod på hjørnet. Da chaufføren begyndte at bakke, trådte Princip frem, trak sin pistol og skød flere gange på kort afstand ind i bilen. Franz Ferdinand blev ramt i nakken og Sophie i underlivet. Ingen andre i bilen blev såret.

Der er ikke fundet beviser, som kan støtte teorier om at ærkehertugens lavt sikrede besøg i Sarajevo var planlagt af elementer indenfor den østrig-ungarske top med det formål at udsætte ham for risikoen for at blive myrdet, og dermed fjerne en potentielt besværlig kongelig person fra scenen. 

Princip hævdede senere, at kuglen, der dræbte Sophie, var tiltænkt Potiorek. Der har været tanker fremme om, at denne "den overlevendes skyldfølelse" fik Potiorek til at overtage kommandoen over de østrig-ungarere, som kæmpede mod serberne. Han var efter sigende meget nidkær i sine handlinger (han hævdede flere gange: "Jeg blev sparet i Sarajevo, så jeg kan dø som hævner!"), men var tilsyneladende ikke nogen dygtig general. Efter katastrofer lige til lærebogen i slaget ved Cer og slaget ved Kolobara blev han frataget kommandoen, hvilket efter sigende bragte ham på randen af selvmord.

Referencer

Yderligere læsning 
 
 Francesco Lamendola, "La Seconda e la Terza Campagna Austro-Serba" (September-December 1914)

Eksterne kilder/henvisninger 

 Oskar Potiorek  side på Spartacus Educational (skolenetværk)

Politikere fra Østrig-Ungarn
Militærfolk fra Østrig-Ungarn
Tyrestation

Tyrestation er et sted med udvalgte tyre, hvor sæden aftappes og anvendes til kvægavl. Sæden blandes med fløde og fryses ned. Næsten 90% af alle kalve stammer fra kunstig befrugtning.

En af de første tyrestationer var Vardegård .

Nu hedder det Viking Genetics eller Viking Danmark

Kvægbrug
Simested Å

Simested Å er en cirka 50 km lang å i Himmerland, som har sit udspring lidt syd for Rold Skov, i samme kildevæld som Lindenborg Å, der løber mod nord, mens Simested Å løber mod syd, og har udløb i Hjarbæk Fjord.

Fra udspringet løber Simested Å cirka 18 kilometer mod syd i en smal tunneldal med 15-20 m høje skrænter. Ved Døstrup, nordvest for Hobro får den tilløb fra Døstrup Bæk; Åen fortsætter mod syd, forbi flere dambrug, til et punkt syd for landsbyen Stenild, hvor den svinger mod nordvest i en bred dal, forbi Simested til Ålestrup, hvor den passerer tæt forbi herregården Lille Restrup.

Fra Ålestrup drejer åen atter mod syd i en smal tunneldal med mange slyngninger, brede enge og krat og lyngbekædte dalsider og den løber ud i Hjarbæk Fjord lige nord for byen Skals.

Lystfiskeri 
Simested Å er et af Danmarks bedste vandløb for fiskeri af havørreder. Ved herregården Lille Restrup er der anlagt en lang fiskesti, specielt indrettet for handicappede.

Naturbeskyttelse 
Strækningen fra Ålestrup til landsbyen Borup i alt 13-14 km med 455 ha, blev fredet i 1970. Det er et slynget åløb med enge og lyng- og kratbevoksede dalsider.
  
Hele strækningen fra Ålestrup til udløbet i Hjarbæk Fjord er EU-habitatområde, og det nederste stykke fra Borup til udløbet er også fuglebeskyttelsesområde. Det er en del af det Internationale naturbeskyttelsesområde 30 Lovns Bredning, Hjarbæk Fjord og Skals Ådal i Natura 2000 netværket.

Åen har en stabil vandføring på ca. 2 m³/s nær fjorden.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Knud Dahl: Fredede områder i Danmark, 7. udgave 1994, 
 Om naturplanen på naturstyrelsens portal, med henvisninger til kort og dokumenter. 
 Den Store danske 

Vandløb i Danmark
EU-habitatområder i Danmark
Fredede arealer i Danmark
Viborg Kommunes geografi
Mariagerfjord Kommunes geografi
Vesthimmerlands Kommunes geografi
Rebild Kommunes geografi
Fuglebeskyttelsesområder i Danmark
Cucuteni-kulturen

Cucuteni-kulturen (i Rusland og Ukraine bedre kendt som Trypillian-kulturen eller Tripolje-kulturen) er en kultur fra sen neolitisk tid som blomstrede mellem 5500-2750 f.Kr. i området omkring floderne Dnestr og Dnepr i det som i dag er Rumænien, Moldavien og Ukraine.

Rumæniens historie
Ukraines historie
Feggesund Færgekro

Feggesund Færgekro er en kro beliggende på Mors’ nordligste spids i umiddelbar nærhed af færgelejet til Feggesund Færgefart – lige ud til Limfjorden og med udsigt til Thy. 

Der er blevet drevet kro på stedet siden ca. 1677, og kroen har på et tidspunkt været Kgl. Privilegeret Kro. 

Fra 1854 til ca. 1870 søgtes i Feggeklit-området at etablere en større handelsstation "Christiansholm", som bl.a. omfattede landbrug, kro, købmandsgård, grovvarehandel, pakhuse, bageri, smedje, teglværk, fiskeri, befordringscenter med færge, anløbssted for dampskibe og postekspedition. Ideen var en egentlig bydannelse i området, men planerne slog fejl, og i dag er der ingen rester tilbage af aktiviteterne.

Den nuværende kro blev bygget i 1889.

Eksterne henvisninger 
 Feggesund Færgekros hjemmeside 

Kroer i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Morsø Kommune
Etableret i 1889
Homiletik

Homiletik (af gr. όμιλητική τέχνη, "kunsten at samordne") er benævnelsen på den del af den praktiske teologi, som handler om kunsten at prædike; den meddeler i videnskabelig systematisk form de anvisninger og regler, som må følges, for at en prædiken kan blive så fuldkommen som muligt, men i øvrigt er det stof, som behandles deri, ret forskelligartet.

En fremstilling af homiletikken må således indeholde en redegørelse for en prædikens forhold til
den bibelske tekst, drøfte, hvorvidt en sådan er nødvendig eller ønskelig, og i bekræftende fald om man da bør foretrække faste perikoperækker eller frit valgte tekststykker; den moderne kritiske bibelforskning foranlediger spørgsmålet om, i hvilket omfang historisk-teologiske oplysninger hører hjemme på prædikestolen, og en nærmere bestemmelse af forskellen mellem opbyggelig og historisk udlægning.

Endvidere behandler homiletikken de krav, som kirkeårets forskellige søn- og helligdage stiller til forkyndelsen, forholdet mellem det dogmatiske og det etiske element deri, mellem læreprædiken, opbyggelsesprædiken og vækkelsesprædiken etc. En betydelig plads indtager også afsnittet om
forkyndelsens rent formale side, altså spørgsmål om den bedste leddeling (disposition) af
stoffet, bestemmelse af tema og udformning af indledning og slutning, hvortil i reglen
kommer et kapitel om betydning af de oratoriske virkemidler, som foredragets vellyd og æstetiske udtryksform, anvendelse af billeder i talen, patos, gestus etc. Endelig finder man i de fleste homiletikker en redegørelse for de rent personlige
forudsætninger, som må være til stede hos prædikanten, og de nuanceringer i forkyndelsen,
som tilhørerkredsens forskellige beskaffenhed kan medføre.

Allerede hos kirkefædrene foreligger enkelte homiletiske anvisninger rundt
omkring i deres skrifter, især i 4. bog af Augustins De doctrina christiana, og i løbet af middelalderen florerede adskillige prædikemanualer, artes praedicandi, (særligt fra det 12. årh.); men først i 16. og 17. århundrede udformedes disse til en egentlig videnskab; størst betydning i denne henseende fik Marburger-teologen Andreas Gerhard Hyperius’ ''De formandis concionibus sacris (1553), og i senere tid har navnlig Schleiermachers tanker øvet stor indflydelse (Kurze Darstellung des theologischen Studiums, 1811).

Se også 
 Pastoralseminarium
 Prædiken
 "Prædikekunst og prædikesamlinger" i artiklen om Christian Bastholm, der 1775 udgav Den geistlige Talekonst

Eksterne henvisninger 
 "Prædikenen mellem tale og skrift" , kort artikel af Marlene Ringgaard Lorensen om international homiletikforskning, fra Teol.ku.dk

Kilde 
 Opslag af dr. theol. Holger Mosbech i Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bd. 11, s. 695


Praktisk teologi
Lethbridge

Lethbridge er en by i den sydlige del af provinsen Alberta i Canada. Byen er beliggende ved Oldman River, cirka 170 km sydøst for Calgary. Lethbridge har 85.492 indbyggere (2009). Byen er handelscenter i et rigt jordbrugsdistrikt. Der er blandt andet forekomster af kul, naturgas og olie i omegnen. I byen ligger University of Lethbridge, grundlagt i 1967.

Eksterne henvisninger 
 City of Lethbridge

Byer i Alberta
Palle Skibelund

Palle Skibelund (12. januar 1929 – 26. februar 1988) var en dansk sceneinstruktør, der var med til at introducere det absurde teater i Danmark i 1950'erne. Blandt hans største successer var Frihed er det bedste guld (1961) og Glade dage (1962, også lavet i en tv-teater-udgave fra 1964).

Han instruerede i radioteateret med blandt andet en opsætning af Pontoppidans De dødes rige samt i TV-teatret, hvor han stod bag den på den tid store opgave med filmatiseringen fra 1972 af Gustav Wieds Livsens Ondskab.

Han modtog i 1965 Arbejdernes Fællesorganisations Kulturpris.

Skibelund var fra 1956 gift med skuespilleren Hanne Løye.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Teaterinstruktører fra Danmark
Double Trouble

Double Trouble er en amerikansk film fra 1967. Filmen, hvis hovedrolle blev spillet af Elvis Presley, blev produceret af Judd Bernard og Irwin Winkler på MGM og med Norman Taurog som instruktør.

Filmen blev indspillet fra 11. juni 1966 til begyndelsen af september 1966 og havde premiere 5. april 1967. Den havde dansk premiere den 2. oktober 1967. 

Double Trouble var den 24. i rækken af film med Elvis Presley og blev filmet 'on location' i Belgien (scener uden Presley, senere klippet så illusionen om, at filmen er optaget i Europa, bevares). Herudover filmet i Hollywood. Filmen, hvis manuskript blev skrevet af Jo Heims efter en historie af Marc Brandel, handler om en verdensmand og natklubsanger, der under en Europaturne leger med følelserne hos to vidt forskellige kvinder. Under en række dramatiske hændelser som både fængsling og kidnapning finder han dog kærligheden hos den ene af pigerne, så uskylden og verdensmanden til slut får hinanden.

Den danske titel på Double Trouble var Elvis i kattepine.

Musik 
En LP-plade, der ligesom filmen hed "Double Trouble", blev udsendt et par måneder efter filmens premiere. De første ni sange på pladen blev indspillet hos Radio Recorders i Hollywood, Californien, i slutningen af juni 1966 og blev alle anvendt i filmen. De resterende tre sange blev indspillet i maj 1963 hos RCA, Studio B, i Nashville, Tennessee, men blev først udsendt på dette album som 'bonussange'.

LP'ens 12 sange

Side 1 
 "Double Trouble" (Doc Pomus, Mort Shuman)
 "Baby If You'll Give Me All Of Your Love" (Joy Byers)
 "Could I Fall In Love" (Randy Starr)
 "Long Legged Girl (With The Short Dress On)" (Leslie McFarland, Walter Scott)
 "City By Night" (Bill Giant, Bernie Baum, Florence Kaye)
 "Old MacDonald Had A Farm" (Randy Starr)

Side 2 
 "I Love Only One Girl" (Sid Tepper, Roy C. Bennett)
 "There Is So Much World To See" (Randy Starr)
 "It Won't Be Long" (Ben Weisman, Sid Wayne)
 "Never Ending" (Florence Kaye, Philip Springer) ('bonussang') – senere udgivet på albummet The Lost Album fra 1990
 "Blue River" (Fred Tobias, Paul Evans) ('bonussang') – senere udgivet på albummet The Lost Album fra 1990
 "What Now, What Next, Where To" (Don Robertson, Hal Blair) ('bonussang') – senere udgivet på albummet The Lost Album fra 1990

"Old MacDonald Had A Farm" baserer sig på den gamle – og kendte – børnesang, som på dansk hedder "Jens Hansen har en bondegård".

"I Love Only One Girl" er baseret på den gamle franske folkemelodi "Aupres De Ma Blonde".

Andet 
Annette Day, som spiller Jill Conway, pigen der får Elvis til sidst, havde sin skuespillerdebut i filmen. Det blev samtidig hendes farvel til filmens verden, idet hun ikke siden har medvirket i en film.

Referencer

Ekstern henvisning 
 

Elvis Presley-film
Amerikanske film fra 1967
Musicalfilm fra USA
Sankt Katharinas Kloster

Sankt Katharinas Kloster (gr. Μονὴ τῆς Ἁγίας Αἰκατερίνης) er et græsk-ortodokst kloster for foden af Sinaibjerget i den egyptiske by Sankt Katharina opkaldt efter helgenen af samme navn. I klosteret er fundet to Kodeks: et på græsk (Codex Sinaiticus) fundet af Tischendorf i 1844, et på aramæisk (Codex syriacus) fundet af søstrene Agnes og Margaret Smith.

Klosteret er optaget på UNESCOs Verdensarvsliste og er ifølge UNESCO det ældste fungerende kristne kloster i verden.

Efter ordre fra Justinian 1. blev klosteret opført mellem 527 og 565 for at lukke den brændende tornebusks kapel, som var opført på vegne af Helena af Konstantinopel, Konstantin den Stores mor, hvor Moses angiveligt så den brændende busk. Det skulle være den oprindelige brændende tornebusk, der opbevares på stedet.

Da det eksisterende kloster er en tilbygning til det oprindelige, kaldes det også for "St. Helenas Kapel". Stedet betragtes som helligt for både kristendommen, jødedommen og islam.

Billedgalleri

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Saint Catherine Area World Heritage Listing del sito ufficiale UNESCO
 Official Website of the Holy Monastery of St. Catherine at Mount Sinai
 Saint Catherine Foundation

Verdensarv fra 2002
Verdensarvsområder i Egypten
Egyptens geografi
Klostre
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Egypten
Kuntisuyu

Kuntisuyu eller Contisuyu var den sydøstlige provinsregion i Inkariget.

 

Inkariget
Kølkær

Kølkær er en lille by i Midtjylland med , beliggende 3 kilometer nord for Søbylund i Kølkær Sogn ved jernbanen mellem Herning og Brande. Kølkær ligger i Region Midtjylland og hører til Herning Kommune.
 
Byen har bl.a. været beboet af brunkulsarbejdere i perioden 1939-1970. På den tid var der adskillige butikker i Kølkær og flere virksomheder.
Den lille by er kendt for at være aktiv og har et stærkt foreningsliv. Kølkær Skole ligger i byen og optager børn fra hele oplandet, som udgør Kølkær Skoledistrikt.
Der er stadig en del småvirksomheder i byen, der desuden er kendt for en stor og velrenommeret motorcykelforretning. Desuden er der en brugsforening, der i 2006 fik nye lokaler.

Der har tidligere været station i byen, men den er nedlagt. Lokalt arbejder man aktivt for at få en ny station, så landsbyen kan fastholde beboerne, hvoraf mange pendler til Herning eller Brande. En tragisk togulykke fandt sted i netop Kølkær 2. marts år 2000.

Eksterne henvisninger 
 Herning Kommune

Kilder 

Byer i Herning Kommune
Boom

Boom er en sang af den danske sangerinde Sisse Marie, der blev udgivet den 22. august 2005 på Remees pladeselskab Boom! Records.

Trackliste
Digital download
"Boom" – 2:59
CD single
"Boom" – 2:59
"Boom" (Hit'n'Run Disco Mix) – 5:02
"Boom" (Instrumental) – 2:59

Credits 
Skrevet af Lucas Sieber og Jonas Schrøder
Produceret af Lucas Sieber og Jonas Schrøder for Palladium Productions
Co-produceret af Thomas Troelsen i Delta Lab Studios, København
Baggrundsvokaler af Nakisa Jaleshgar
Tema af Remee
Remix og yderligere produktion på track 2 af Daniel Kandi og Fritz Niko for K-FLozz Productions, venligst stillet til rådighed af borderbreakers.com

Hitlisteplacering

Referencer 

Sange fra 2005
Sange fra Danmark