kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gayatri Chakravorty Spivak

Gayatri Chakravorty Spivak (født 24. februar 1942 i Calcutta, Indien) er en indisk litteraturteoretiker, forfatter og professor ved Columbia University i New York. 

Spivak er mest kendt for sit essay "Can the Subaltern Speak?", som anses for at være en postkolonialistisk nøgletekst, og for sin introduktion til Jacques Derridas Om grammatologi. 

I 2012 vandt hun Kyoto Prize in Arts and Philosophy for sit virke som "en kritisk teoretiker og underviser, der taler for humaniora imod intellektuel kolonialisme i relation til den globaliserede verden".
I 2013 blev hun tildelt Padma Bhushan, den tredje mest prestigefyldte civile pris i Indien.

Spivak er mest kendt for sine kritiske teorier om samtidens kultur, der udfordrer arven fra kolonialismen og den gængse forståelse af litteratur og kultur. Hun fokuserer ofte på de kulturelle tekster, der stammer fra de grupper, der marginaliseres i den vestlige kultur, immigranter, arbejderklassen, kvinder og andre marginaliserede positioner.

Bibliografi

Faglitteratur
 Myself, I Must Remake: The Life and Poetry of W.B. Yeats (1974)
 Of Grammatology (oversættelse med introduktion til Derridas værk) (1976)
 In Other Worlds: Essays in Cultural Politics (1987)
 Selected Subaltern Studies (red. med Ranajit Guha) (1988)
 The Post-Colonial Critic - Interviews, Strategies, Dialogues (1990)
 Outside in the Teaching Machine (1993)
 The Spivak Reader (1995)
 A Critique of Postcolonial Reason: Towards a History of the Vanishing Present (1999)
 Death of a Discipline (2003)
 Other Asias (2005)
 An Aesthetic Education in the Era of Globalization (2012)

Skønlitteratur
 Imaginary Maps (1994)
 Breast Stories (1997)
 Old Women (1999)
 Song for Kali: A Cycle (2000)
 Chotti Munda and His Arrow (2002)
 Red Thread (under udgivelse)

Noter

Filosoffer fra Indien
Kvindelige filosoffer
Kvindelige forfattere i det 21. århundrede
Ansatte ved Columbia University
Engelsksprogede forfattere
Harald Christensen (bryder)

Jens Harald Christensen alias Harold Mike Howard (4. januar 1884 i København - 8. august 1959 på Iowa City hospital i USA) var en dansk kleinsmed, professor, bjørnejæger og verdensmester i græsk-romersk brydning medlem af AK Dan.

Christensen blev verdensmester tre gange i 82kg-klassen, 1907, 1908 og 1911 vandt desuden EM-guld i både 1909 og 1911, i mange år blev han betragtet som Danmark s bedste bryder nogensinde! Han deltog i OL 1908 i London og 1912 i Stockholm, hvor han med en 17. og en 7.plads blev uden større succes.
Han rejse til USA 1915 og tog navnet Harold Mike Howard. Han var i perioden 1921-1952 træner på University of Iowa, hvor han fik han en professortitel, hvorfor han ofte kaldte sig ”Universitetsprofessor” og "bjørnejæger".

Eksterne henvisninger 
 
 Danmarks Brydeforbund - De første mestre 
 Wrestlingdata.com - The World's Largest Wrestling Database
 Harald Christensen Bio, Stats, and Results - Olympics at Sports-Reference.com 
 Wrestlingtree
 International Wrestling Database

Brydere fra Danmark
Olympiske brydere fra Danmark
Personer fra København
Dansk-amerikanere
Trænere fra Danmark
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1908
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1912
Valdemar Tofte

Lars Valdemar Tofte (21. oktober 1832 i København – 28. maj 1907 sammesteds) var en dansk violinist.

Uddannelse 
Han var søn af brændevinsbrænder Hans Larsen Tofte (1798-1857) og Mathilde født Pedersen (1812-1867). Faderen, der elskede musik og spillede godt violin, ønskede, at drengen skulle blive musiker, navnlig violinvirtuos, tog ham derfor tidligt med på koncerter at høre kunstnere som Miska Hauser, François Prume, Carl Moeser og Hubert Léonard og gav ham dygtige lærere: først Carl Petersen, violinist i H.C. Lumbyes orkester og bekendt for sin smukke bueføring, og derefter kgl. kapelmusikus Julius Semler. Da Musikforeningens eget orkester i efteråret 1850 dannedes af Niels W. Gade, var Tofte med blandt primoviolinisterne, og på Gades råd og forsynet med dennes vægtige anbefaling til "violinkongen" Joseph Joachim i Hannover rejste den unge mand derned og studerede fra 1853 til 1856 hos Joachim og til dels hos Louis Spohr i Kassel.

Karriere 
Efter sin hjemkomst debuterede han i maj 1856 med stort bifald i Musikforeningen og virkede i denne forening som solist og primarius til 1882, hvorefter han trak sig tilbage for yngre kræfter; i Kapellet, hvor han blev ansat 1863, alternerede han som solist sammen med Christian Schiørring, til han 1893 tog sin afsked. Da Musikkonservatoriet trådte i virksomhed 1867, blev han første violinlærer ved dette, hvilket han var til 1904. Han har æren af at have uddannet en hel skole af violinister i Danmark. Kunstnere som Anton Svendsen, Frederik Hilmer, Frida Schytte, Fini Henriques, Frederik Rung, Victor Bendix, Carl Nielsen, Georg Høeberg osv. er beviser på hans dygtighed som lærer; i Kapellet var med få undtagelser alle violinister og bratschister omkring 1900 elever af Tofte.

Tofte blev gift 3. marts 1866 i Trinitatis Kirke med Ane Kirstine Pauline Willumsen (23. maj 1838 i København - 17. august 1914 på Frederiksberg), datter af vognmand Jørgen Willumsen (1801-1854) og Marie Elisabeth Poulsen (1802-1879).

Hæder 
Tofte blev Ridder af Dannebrog 1881 og Dannebrogsmand 1902. For sin lange og betydningsfulde virksomhed blev han 1893 hædret med professortitlen.

Han er begravet på Vestre Kirkegård, hvor gravstenen i skønvirkestil er tegnet af Thorvald Bindesbøll og rejst 1908.

Gengivelser 
 Portrætmaleri af Albert Rüdinger 1867 (Det Kongelige Teater)
 Portrætmaleri af Julius Paulsen 1902 (Musikkonservatoriet)
 Posthumt maleri af J. Nesné [Johanne Nesné?] (Teatermuseet i Hofteatret)
 Fotografier 1894 af Harald Paetz og 1904 (begge Det Kongelige Bibliotek)

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 H.W. Schytte, Musiklexikon.
 

Violinister fra Danmark
Personer fra København
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Titulære professorer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Ansatte ved Det Kgl. Danske Musikkonservatorium
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon
Elsebeth Brehm

Elsebeth Brehm Jørgensen (30. juli 1901 på Frederiksberg - 14. juli 1995 i Gentofte) var en dansk lærerinde,  tennisspiller og gymnast.

Brehm magtede mange forskellige sportsgrene og ved OL i 1920 i Antwerpen stillede hun både op i tennis og gymnastik. I tennis deltog hun igen i 1924 i Paris. I nogle få år omkring første verdenskrig blev der afviklet VM i tennis på overdækket bane og i 1921 fandt de sted i KB Tennis' tennishal på Frederiksberg. Her vandt hun guld i damesingle, damedouble og mixed double. Det skal dog pointeres, at der blandt kvinderne kun var danske deltagere. Hun var medlem af Kjøbenhavns Boldklub, som arrangerede VM i 1921.

Brehm vandt 16 danske mesterskaber i tennis:
 8 i damesingle: 1921 (inde), 1923 (inde og ude), 1924 (inde og ude), 1925 (ude) og 1927 (inde og ude).
 5 i mixed double: med Erik Worm 1922 (ude), 1923 (ude), 1924 (ude) med Einer Ulrich 1924 (inde) og med Erik Tegner 1927 (inde).
 3 i damedouble: med Margrethe Kähler 1922 (ude), med Tove Morville 1926 (inde) og med Jutta Steenberg 1928 (inde).

Kilder

Eksterne henvisninger 

Tennisspillere fra Danmark
Personer fra Frederiksberg
Kvindelige sportsudøvere
Lærere fra Danmark
Tennisspillere fra KB Tennis
Olympiske tennisspillere fra Danmark
Julius Semler

Julius Semler (død juli 1856 i Roskilde) var en dansk violinist og kgl. kapelmusikus. Blandt hans elever var Valdemar Tofte.

Kilder 

Violinister fra Danmark
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Alice Krayenbühl

Alice Krayenbühl gift Jeppesen (28. januar 1895 på Fredriksberg - 19. januar 1987) var en dansk civilingeniør, kunstskøjteløber og tennisspiller medlem af KB Tennis.

Krayenbühl vandt tre danske mesterskaber i kunstskøjteløb 1917, 1922 og 1924 og som tennisspiller syv danske mesterskaber i damesingle under årene 1915-1920.

Alice Krayenbühl blev i 1923 gift med musikhistorikeren og komponisten Knud Jeppesen (1892-1974). Hennes forældre var civilingeniør Jean Charles Valdemar Krayenbühl (1861–1931) og Fanny Elisabeth Thiele (1863–1930).

Kilder 
 

Tennisspillere fra Danmark
Kunstskøjteløbere fra Danmark
Ingeniører fra Danmark
Tennisspillere fra KB Tennis
Jacob Sedlaczek

Jacob Sedlaczek (1747 i Prag – 1824) var en bøhmisk musiker, som 1787 blev indkaldt fra kapellet i Hessen og ansat i Det Kongelige Kapel som hoboist. Han blev dog kasseret som sådan og ansat som kontrabassist, "da han var en god Musikus". Han fik afsked fra Kapellet 1813 og blev efterfulgt af Hans Lorents Johansen.

Sedlaczek var gift med Catharine Caroline Rørtang (ca. 1769-1833).

Kilder 
 Julius Clausen & P.F. Rist (red.): Erindringer af Pastorinde Pauline Petersen f. Clausen (serien Memoirer og Breve), København: Gyldendal 1919, s. 17.
 Lise Busk-Jensen: Romantikkens forfatterinder, København: Gyldendal 2009, s. 1351. , 

Bassister fra Danmark
Personer fra Prag
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Tyskere i 1700-tallet
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Hans Lorents Johansen

Hans Lorents Johansen (ca. 1762 – 6. juni 1826) var en dansk musiker og kgl. kapelmusikus.

Johansen dyrkede flere forskellige instrumenter. Han var født ca. 1762 i Holbæk, søn af stadsmusikant i Holbæk Erich Johansen og Annemarie Smel, hvor han blev blev udlært som musiksvend, og var som organist sikkert elev af Johan Foltmar, som var organist ved Trinitatis Kirke. I 1794 efterfulgte Johansen Foltmar som organist ved kirken og havde denne stilling til sin død.

I 1805 søgte han, i konkurrence med bl.a. C.E.F. Weyse, embedet som organist ved Vor Frue Kirke og havde ved afstemningen i Konsistorium fået lige så mange stemmer som denne, men da rektor, professor Claus Hornemann havde stemt på Weyse, blev den sidstnævnte ansat. 

Han efterfulgte i 1813 Jacob Sedlaczek som kontrabassist i Kapellet.

Hans hustru hed Marie Christine.

Kilder 
 Tidligere organister ved Trinitatis Kirke 
 Historiske Meddelelser om København (1949), s. 85.
 C.E.F. Weyse (udg. Sven Lunn & Erik Reitzel-Nielsen): Breve, København: Munksgaard 1964, s. 295.

Organister fra Danmark
Bassister fra Danmark
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
August Julius Sahlgreen

August Julius Sahlgreen (1828 – 1. december 1856) var en dansk violinist og kgl. kapelmusikus.

5. januar 1848 deltog han i opførelsen af Ludwig van Beethovens C-dur-kvartet sammen med bl.a. Carl Reinecke. Han døde 1856, kun 28 år gammel.

Kilder 

Kongelige kapelmusici fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Violinister fra Danmark
Schoolboy Q

Quincy Matthew Hanley (født 26. oktober 1986), bedre kendt som Schoolboy Q, er en amerikansk rapper fra Los Angeles, California. Han blev født i en militær base i Wiesbaden, Tyskland. Inden han startede med at lave musik, har han haft en stor interesse for amerikansk fodbold. Han har spillet amerikansk fodbold lige siden han var 6 år til han fyldte 21 hvor efter han begyndte sin musikkarriere. Han har spillet amerikansk fodbold for West Los Angeles Oilers i college.

Schoolboy Q har skrevet en kontrakt med Top Dawg Entertainment (TDE) i 2009, som bl.a. Jay Rock, Ab-Soul og Kendrick Lamar også er med i. Han er også med i rapgruppen Black Hippy, hvor Jay Rock, Ab-Soul og Kendrick Lamar også er med.

Diskografi

Albums 
 Setbacks (2011)
 Habits & Contradictions (2012)
 Schoolboy Q (2013)
 Oxymoron (2014)
 Schoolboy Q 2 (2015)
 Blank Face LP (2016)
CrasH Talk (2019)

Mixtapes 
 ScHoolboy Turned Hustla (2008)
 Gangsta & Soul (2009)

Priser og nomineringer 
BET Awards:
 Nomineret til bedste nye artist i 2014

BET Hip Hop Awards:
 Nomineret til bedste samarbejde, Duo eller gruppe for sangen "Studio" med BJ the Chicago Kid i 2014
 Nomineret til "World Music Award" for verdens bedste album "Oxymoron" i 2014 

Grammy:
 Nomineret som medvirkende til årets album "The Heist" med Macklemore og Ryan Lewis i 2014.
 Nomineret til bedste rap / sang samarbejde for sangen "Studio" med BJ the Chicago Kid i 2015
 Nomineret til bedste rap album med "Oxymoron" i 2015
 Nomineret til bedste rap album med "Blank Face LP" i 2017
 Nomineret til bedste rap-optræden THat Part (Ft Kanye West) i 2017
MTV Video Music Awards:
 Nomineret til artister man skal følge med sangen "Man of the Year" i 2014
 Nomineret til MTV Video Music Award for bedste nye kunstner i 2014

Eksterne henvisninger 

 

Rappere fra USA
Paul von Roth

Paul Rudolf von Roth (født 11. juli 1820 i Nürnberg, død 28. marts 1892 i München) var en tysk retslærd, søn af Friedrich von Roth.

Von Roth, der først virkede i praksis, blev dr.jur. i 1848 — Ueber die Entstehung der Lex Bajuvarorum —, privatdocent samme år i München, 1850 ekstraordinær professor i Marburg, 1853 ordentlig professor i Rostock, 1857 i Kiel, 1863 i München, hvor han tillige fra 1866 var overbibliotekar ved universitetsbiblioteket. Som forfatter udmærkede von Roth sig ved stor energi og selvstændighed; i sin første forfatterperiode sysselsatte han sig med retshistorien, Die Krongutsverleihungen unter dem Merovingern (1848), Feudalität und Unterthanenverband (1863) og mange andre arbejder, og hans retshistoriske hovedværk Geschichte des Beneficialwesens von den ältesten Zeiten bis ins zehnte Jahrhundert (1850) danner udgangspunktet for den senere videnskabelige behandling af tysk forfatningshistorie. Med Adolf August Friedrich Rudorff, sin fætter Johannes Merkel, Hugo Böhlau og Georg Bruns stiftede von Roth 1861 fagtidsskriftet Zeitschrift für Rechtsgeschichte.

Overgangen til von Roths dogmatiske arbejder dannes af den af ham sammen med Heinrich Merck udgivne Quellensammlung zum deutschen öffentlichen Recht seit 1848 (I 1850, II 1852), der efterfulgtes af hans og Viktor von Meiboms Kurhessisches Privatrecht (I 1857—58), Mecklenburgisches Leihenrecht (1858), den banebrydende afhandling Ueber Gütereinheit und Gütergemeinschaft (1859), Bayrisches Civilrecht (I—III 1871, 1872 og 1875, 2. oplag 1881—99), System des Deutschen Privatrechts (I—III 1880—86) foruden en række afhandlinger, anmeldelser og lignende. I 1874 blev von Roth, der teoretisk set havde udtalt sig imod kodifikationer, medlem af kommissionen til udarbejdelsen af en borgerlig lovbog for Tyskland, men spillede ingen fremtrædende rolle deri.

Kilder 

 

Jurister fra Tyskland
Ansatte ved Marburgs Universitet
Ansatte ved Rostocks Universitet
Ansatte ved Kiels Universitet
Ansatte ved Münchens Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Nürnberg
Salmonsens
Jens Christian Frederik Krætzmer

Jens Frederik Christian Krætzmer (Kretzmer, Kretschmer) (7. oktober 1808 i København – 22. juli 1853 sammesteds) var en dansk oboist, organist og kgl. kapelmusikus, gift med skuespillerinderne Andrea Krætzmer og Caroline Marie Krætzmer.

Karriere 
Han var søn af værtshusholder Johan Gottfried Krætzmer (ca. 1761-1839) og Marie Jensdatter (Lyngbye) (ca. 1765-senest 1834). I 1826 blev Krætzmer ansat som oboist i Kapellet, hvor han var til 1849, da han blev fyret på grund af dårlig opførsel. Siden var han organist ved Kastelskirken. Han døde under koleraepidemien.

Ægteskaber 
27. februar 1829 ægtede han i Holmens Kirke Andrea Marie Møller, men ægteskabet blev opløst 1833. Allerede efter ti måneders samliv flyttede hun hjem til sine forældre, fordi ægtemanden var voldelig over for hende og hendes uægte barn.

Han blev gift anden gang 19. april 1833 i Christiansborg Slotskirke med operasangerinde Caroline Marie Keck (21. november 1812 - 19. april 1895).

Kilder 
 Slægtsside  (baseret på Oskar Kretzschmer: Stamtavle over Slægten Kretzschmer, 1926)
 Andrea Krætzmers biografi i Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Oboister fra Danmark
Organister fra Danmark
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Charles Guérin

Charles Guérin (29. december 1873-17. marts 1907) var en fransk digter.

Guérin udgav en kritisk studie Georges Rodenbach (1894) samt en række digtsamlinger, hvoraf kan nævnes: Fleurs de neige (1893), Joies grises (1894), Le sang des crépuscules (1895), Le cœur solitaire (1898), L'Éros funèbre (1900), og L'homme intérieur (1905).

Kilder 

 

Digtere fra Frankrig
Fransksprogede forfattere
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
Jules Guérin (læge)

Jules René Guérin (født 11. marts 1801 i Boussu ved Jemappes, død 25. januar 1886 i Hyères) var en belgisk kirurg.

Guérin studerede i Louvain og fra 1821 i Paris, hvor han 1826 blev doktor med afhandlingen Sur l’observation en médecine et cetera. Han overtog 1828 Gazette de Santé, der fra 1830 fik navnet Gazette médicale de Paris, som han ved at åbne diskussion om de medicinske undervisningsforhold og om dagens medicinske spørgsmål fik bragt op til at blive det ledende blad, der fik stor indflydelse på den form, som en nedsat ministerialkommission gav den medicinske undervisning. 1832—37 skrev han en række arbejder over kolera, der vel prisbelønnedes, men som bragte ham i polemik med Pasteur, hvis teorier Guérin ikke vilde anerkende. 1838—43 udgav han 13 ortopædiske memoirer, delvis udarbejdede på det institut La Muette, som han 1839 havde grundet i Passy. Disse afhandlinger behandlede rygradsskævhed, klumpfod, rakitiske deformiteter og mange andre. Guérin indførte den subkutane metode i kirurgien (Essais sur la méthode souscutanée, 1841), ved hvilken man med et særligt instrument gennem en lille åbning i huden kunde overskære sener og muskler; den fremkaldte en meget livlig diskussion og fandt flere modstandere. Blandt Guérins skrifter mærkes Détermination rigoureusement scientifique des principes, méthodes et procedés de l'orthopédie, der 1837 prisbelønnedes, men af hvilket kun enkelte bind blev udgivne, Essai de physiologie générale (1843), Pansement des plaies par l'occlusion pneumatique (1878), Étude sur l'intoxication purulente (1879), Recherches sur les difformités congénitales (1880—82).

Kilder 

 

Kirurger
Læger fra Belgien
Personer i 1800-tallet
Maurice de Guérin

Georges Maurice de Guérin (født 4. august 1810, død 19. juli 1839) var en fransk digter.

Maurice de Guérin var af adelig herkomst, ofte syg og døde meget ung, uden at nogen kendte hans digteriske forsøg. Forfatteren George Sand fik hans efterladte papirer — mest skitser og en lyrisk dagbog — i hænde og offentliggjorde en del deraf i Revue des deux mondes.

Guérin var særlig begejstret for den gamle græske poesi og kan kaldes en ægte lyriker af romantisk sværmerisk idealitet, der i naturlivet søger frigørelse for menneskelivets trivialitet.

I Reliquiae (1860) har en ven samlet alle hans digteriske efterladenskaber, såvel den lille prosadigtning Le Centaure som hans længselsdybe og følsomme lyrik. 1912 udgavs hans Journal, lettres, poèmes et fragments i fem bind.

Også hans søster, Eugénie de Guérin (1805—48), var digterisk begavet. 1910 udgaves Œuvres choisies de Maurice et Eugénie de Guérin.

Kilder 
 

Digtere fra Frankrig
Fransksprogede forfattere
Franskmænd i 1800-tallet
Salmonsens
Robinson Ekspeditionen 2013

Robinson Ekspeditionen 2013 er den 15. sæson af det danske realityshow Robinson Ekspeditionen.

Deltagere i Robinson 2013 

 Hold Syd.
 Hold Nord.
 Sammenlægning.
 Separeret. 
 Ude.

Spillet 

Hvert hold havde en holdleder, som havde den afgørende stemme i tilfælde af stemmelighed, og kunne ikke stemmes ud til øråd. Efter hvert øråd skulle holdene stemme om hvorvidt de ville have ny leder, eller beholde den nuværende.

Stemmehistorik

Referencer 

2013
Kultur i 2013
All That I Have

"All That I Have" er en sang skrevet af det danske elektro-rock-band Dúné. Det er anden single fra gruppens tredje studiealbum Wild Hearts fra 2013. All That I Have udkom som single den 21. januar 2013, få uger før at albummet blev udgivet i Danmark. Singlen udkom på pladeselskabet New Gang of Robot's Rec. / Iceberg Records.

Historie 
Sangen blev skrevet i foråret 2011, og var således med på Dúnés store "Dúné Summer Tour" i sommeren og efteråret samme år, hvor den blandt andet blev fremført på Grøn Koncert og de store udendørs festivaler i Danmark. I følge bandet handler sangen om total afhængighed enten af en person, til et liv, en ting eller måske noget helt andet.

Den 23. januar 2013 meddelte radiostationen DR P3 at "All That I Have" var kommet i fast rotation på ugens playliste fra Smag på P3.

Musikvideoen til singlen udkom den 4. februar 2013, samme dag som Wild Hearts kom i butikkerne. Den er instrueret af Mehdi Avaz fra Balloon Film.

Produktion 
Sangen blev ligesom resten af Wild Hearts indspillet i "Der Raum" i bandets daværende hjemby Berlin. Ole Bjórn og Dúné producerede selv sangen, mens singlen blev mixet af Carsten Heller. Yderlige havde bandets faste keybordspiller Ole Bjórn indspillet nogle ekstra samples på synthesizer og lagt på sangen.

Personel

Musikere 
 Sang: Mattias Kolstrup
 Kor: Ole Björn Sørensen
 Keyboards: Ole Björn Sørensen
 Guitar: Danny Jungslund
 Bas: Piotrek Wasilewski
 Trommer: Morten Hellborn

Produktion 
 Producer: Ole Bjórn & Dúné
 Mixer: Carsten Heller
 Komponist: Dúné
 Tekst/forfatter: Matt Kolstrup og Ole Björn

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Dúnés officielle hjemmeside  
 

Singler fra 2013
Dúné-sange
University of Iowa

University of Iowa er et delstatsejet forskningsuniversitet i Iowa, USA. Det et offentligt universitet og med i gruppen af undervisningsinstitutioner med høj kvalitet med meget høj akademisk standard, kendt som Public Ivy-gruppen. Universitetet blev grundlagt i 1847 som State University of Iowa, ikke at forveksle med Iowa State University.

Hovedcampuset er 77 km² og er beliggende i Iowa City i staten Iowa. Universitetet har omkring 30.000 studerende og er efter Iowa State University staten Iowa's næststørste højere læreanstalt.

Universitetet etablerede det første juraprogramm vest for Mississippi, og brugte som det første universitet i USA TV i undervisningen allerede fra 1932.

College 
College of Liberal Arts & Sciences 
Tippie College of Business 
College of Engineering 
College of Pharmacy 
College of Education 
College of Nursing 
Graduate College 
College of Law 
Carver College of Medicine 
College of Dentistry 
College of Public Health

Danskere på University of Iowa
 Harald Christensen alias Mike Howard - var i perioden 1921-1952 brydetræner på University of Iowa, hvor han også fik han en professortitel.

Eksterne henvisninger

 Official website 
 Official athletics website 

Universiteter i Iowa
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Iowa
Etableret i 1847
Public Ivy
Christiaan Eijkman

Christiaan Eijkman (født 11. august 1858 i Nijkerk Nederlandene, død 5. november 1930 i Utrecht) var en nederlandsk hygieniker og militærlæge.

Eijkman blev 1883 militærlæge på Java og deltog i Winkler og Pekelharings videnskabelige ekspedition til udforskning af sygdommen beriberi. I 1898 blev han professor i hygiejne ved universitetet i Utrecht. Eijkman var gennem sine studier af beriberi en af vitaminlærens grundlæggere. Han påviste, at sygdommen eksperimentelt kunne fremkaldes hos høns, hvis de ensidigt blev fodret med poleret ris, men at tilsætning af risklid (kerneskaller) forhindrede sygdommen eller helbredte en allerede udbrudt sygdom. Hermed var det påvist, at risens skal indeholdt specielle emner, som manglede i risets hvide del. Først senere fik de navnet B-vitamin (Thiamin). Takket være Eijkmans indsatser blev det muligt at helbrede sygdommen. Han modtog Nobelprisen i medicin 1929 sammen med Frederick Gowland Hopkins.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1929
 Nobelprize.org, Christiaan Eijkman - biografi

Læger fra Nederlandene
Nobelprismodtagere i medicin
Nobelprismodtagere fra Holland
Nederlændere i 1800-tallet
Nederlændere i 1900-tallet