kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pave Linus

Pave Linus  eller Sankt Linus (død i perioden 67-80) regnes af den romersk-katolske kirke som den anden pave, idet han efterfulgte apostlen Peter. Tertullians påstand om, at apostlen Peter blev efterfulgt af Clemens, er der ingen grund til at fæste lid til. De ældste kilder fra Irenæus, Skt. Hippolytus, Eusebius af Cæsarea, Julius Africanus, og det liberianske katalog fra 354 regner Linus som Peters efterfølger.

I den apostolske konstitution, godkendt af pave Clemens, skrev Peter: "Hvad angår de biskopper, som er udnævnt i vor levetid, siger vi jer, at disse:...For kirken i Rom var Linus, søn af Claudia, den første og udnævnt af Paulus, og Clemens vil efter Linus' død blive den anden som udnævnt af mig, Peter."

Ifølge Irenæus af Lyon i Adversus haereses III.iii.3, var pave Linus identisk med den Linus, som Paulus nævner i sit andet brev til Timoteus: "Skynd dig at komme før vinteren. Hilsen fra Eubulos, Pudens, Linus, Claudia og alle brødrene." Men selv om Linus' mor blev sagt at hedde Claudia, er hilsenen ingen sikker identifikation af nogen af dem.

Man ved meget lidt om Linus. Alle skrifter, som overleveringen har tilskrevet ham, regnes i dag som usikre. Som med dateringen for starten af hans pavedømme er det tilsvarende forskelligt, hvornår han menes at være død. Årstallet varierer fra 67 i både Liber pontificalis og det liberianske katalog til Eusebius' påstand om, at Linus var biskop frem til andet år i Titus's regeringstid, dvs. år 80.

Ifølge Liber pontificalis døde han som martyr, men da der ikke var kristenforfølgelser i tiden mellem Nero og Domitian, lyder det usandsynligt.

Ifølge Liber pontificalis udnævnte Linus de første 15 biskopper, og blev begravet på Vatikanhøjen ved Peters side.

Ifølge traditionen er hans mindedag 23. september, der skulle være dagen for hans påståede henrettelse.

Noter 

Tjek fødsels- og dødsår
Paver i antikken
Helgener
Pave Anaklet

Anakletus, eller Anenkletus eller Anacletus, regnes som den tredje pave, og efterfulgte apostlen Peter og pave Linus. Anakletus er blevet forslået at have været den samme person som Cletus. Såvel Eusebius, Irenæus, Augustin som Optatus mener, at navnene refererer til samme person; mens Catalogus Liberianus og i Liber Pontificalis hævder, at Anakletus og Cletus er to forskellige personer.

På oldgræsk betød cletus "en, som er kaldet", mens anacletus betød "en, som er tilbagekaldt". I romersk martyrologi kendes han kun som Cletus.

Anakletus er traditionelt anset for at være en romersk borger, og have fungeret som pave i tolv år, fra 76 til 88, da han angiveligt led martyrdøden. Den vatikanske Annuario Pontificio (2003) angiver hans tid som pave fra 80 til 92. Han blev begravet i den kirke, der blev rejst for hans forgænger Linus i Vatikanet. Hans mindedag er den 26. april.

Nogle ældre pavelister regner ham ikke som pave, men kun som stedfortræder for Clemens 1. under hans lange fravær fra Rom. I andre lister dukker Cletus op to gange, både som Cletus og Anakletus. I en lang periode havde han to mindedage i den liturgiske kalender: 26. april som Cletus og 13. juli som Anakletus. Sidstnævnte mindedag er nu afskaffet.

Ifølge overleveringen led han martyrdøden under kejser Domitian (81–96), men det findes der intet historisk belæg for.

Noter 

Paver i antikken
Helgener
Pave Evaristus

Evaristus var pave fra omkring 97 til 105 eller fra 99 til 108 ifølge Vatikanstatens Annuario Pontificio. Han er også kendt som Aristus.

Meget lidt er kendt om Evaristus. Ifølge Liber Pontificalis kom han fra en familie af græsk oprindelse og søn af en jøde. Han blev valgt som pave under Kejser Domitians regeringstid under den kristne forfølgelse.

Evaristus lagde fundamentet til kardinalkollegiet, der senere skulle blive ansvarligt for pavevalgene. Han er traditionelt betragtet som en martyr, men der findes ingen historiske beviser, der kan understøtte betragtningen. Hans minde- eller festdag er den 26. oktober

Eksterne henvisninger 

 Catholic Encyclopedia, Udgave V (1909)

Paver i antikken
Helgener
Pave Alexander 1.

Alexander I var pave fra 105 til 115. Ifølge Vatikanets Annuario Pontificio var han en romer, hvis pavetid var fra 108 eller 109 til 116 eller 119. Mange identificerer ham som en martyr, men der eksisterer ingen historisk dokumentation for dette.

Se også 

 Artikel om Pave Alexander I i Catholic Encyclopedia

Paver i antikken
Helgener
Masnedsund

Masnedsund er navnet på farvandet mellem det sydligste Sjælland ved Vordingborg og øen Masnedø. Sundet krydses af Masnedsundbroen, som sammen med Storstrømsbroen mellem Masnedø og Falster er bindeled for såvel tog- som biltrafik mellem Sjælland og Falster.

Masnedsund er tillige navnet for de sydligste kvarterer af Vordingborg, blandt andet med industri- og lystbådehavn, boligkvarteret Ore med Ore Strand og andre boligområder og småindustrier. Vordingborgs første jernbanestation lå lidt nord for den nuværende Vordingborg Station mens Sydbanen endestation blev anlagt i Vordingborgs havneforstad Masnedsund i 1870 med forbindelse mod nord til Næstved, Køge og Roskilde (Sydbanen). Efter at den første Masnedsundbro åbnede i 1883, kørte togene også til Masnedø med adgang til færgeforbindelse til Falster, og fra 1897 fik stationen forbindelse med Kalvehavebanen. I forbindelse med åbningen af Storstrømsbroen og den nye Masnedsundbro i 1937 åbnede den nye Vordingborg Station i den nordlige del af byen, og Masnedsund Station mistede efterhånden sin betydning.

Et andelssvineslagteri eksisterede i bydelen mellem 1889 og 1988. I 1937 åbnede en lokal biograf, Kino, som dog måtte flytte til et andet sted i byen efter fem år. Den tidligere Masnedsund Skole på Orevej blev i 1980 overtaget af den private Rudolf Steiner-skole.

Som erstatning for mange lukkede industrivirksomheder i Masnedsund arbejder Vordingborg nu på at udvikle boliger og servicevirksomheder i og omkring havnen.

Sunde i Danmark
Østersøen
Pave Sixtus 1.

Sixtus 1. (i de ældste dokumenter kaldet Xystus) var pave i omkring 10 år fra 115 til 125. Vatikanets "Annuario Pontificio" fra 2003 anfører hans regeringstid enten som 117 til 126 eller som 119 til 128. Andre skribenter nævner 114 til 124/128.

Han var født i Rom, og hans far hed Pastor. Ifølge "Liber Pontificalis" fastlagde han følgende ritualer:
 Ingen, bortset fra indviede præster, må berøre de hellige offerkar.
 Biskopper, der er blevet indkaldt til den hellige stol (pavestolen), skal ved deres tilbagekomst kun modtages af deres stift, hvis de kan fremvise apostolske breve.
 Efter messens indledning skal præsten recitere sanctus sammen med tilhørerne.

Som flere af sine forgængere på Roms bispestol er han ofte blevet fremstillet som martyr. Det findes dog ingen historiske beviser for, at han skulle have lidt martyrdøden. Hans efterfølger, Pave Telesforus, er den tidligste pave (efter St. Peter), som kirkefaderen Irenæus betegner som martyr. 

Han blev begravet på Vatikanhøjen ved siden af St. Peter. Det er omdiskuteret, om hans jordiske levninger stadig befinder sig i Vatikanet, eller om de er overført til Alatria i 1132, som det hævdes visse steder. Endelig kan nogle af dem være endt i Lorraine, idet Pave Clement 10. skulle have givet dem til en kardinal herfra.

Sixtus' navnedag er 6. april.

Tjek fødsels- og dødsår
Paver i antikken
Helgener
Kazaa

KaZaA er et peer-to-peer-system; et computerprogram beregnet til at udveksle filer med andre brugere af samme program over internettet ved hjælp af FastTrack-protokollen. Det er udviklet af svenskeren Niklas Zennström og danskeren Janus Friis og lanceret i 2001 gennem deres hollandskbaserede firma Consumer Empowerment. Det skete kort tid efter at et tilsvarende system, Napster, var lukket efter en retssag omkring ophavsret og illegale filer på netværket.

Som mange andre peer-to-peer-programmer har KaZaA været stærkt kritiseret af bl.a. film- og musikbranchen, fordi systemet i stor stil blev anvendt til fildeling af kommercielt produceret musik og film.

Programmet var gratis, men indeholdt adware og spyware; programfunktioner, der undersøger brugerens færden på nettet, præsenterer uopfordret ham/hende for reklamer og "sladrer" til et internetreklamefirma om brugerens færden på nettet. Derfor varede det ikke længe før et "reklamefrit" program til KaZaA-netværket, kaldet KaZaA Lite dukkede op, omend folkene bag det oprindelige KaZaA-program gjorde, hvad de kunne, for at sikre, at kun brugere af den originale version med reklamer kunne benytte systemet.

Da repræsentanter for rettighedshaverne til det ophavsretsligt beskyttede materiale, der cirkulerede, begyndte at opspore de brugere, der stillede de illegale filer til rådighed for andre, begyndte aktiviteten på KaZaA-netværket at dale. I stedet er trafikken med illegale filer flyttet over til andre peer-to-peer-systemer, f.eks. BitTorrent, hvor der ikke indgår en central server der kan angribes retsligt for medvirken til distribution af ophavsretsligt beskyttet materiale.

Fildelingsprogrammer
Fildelingsprogrammer til Windows
Adware
Dog Company

Dog Company var en progressiv engelsk teatergruppe, som blev startet i 1970'erne af Douglas Bradley og Clive Barker. Dog Company turnerede i England, Holland og Belgien, og havde succesfulde besøg på Edinburgh Festivallen i 1981 og 1982. Teatergruppen blev opløst 1982.

Gruppens manuskripter blev skrevet af Clive Barker og vennen Peter Atkins, mens Bradley spillede. Gruppen fremførte 7 originale produktioner, alle på nær en var skrevet af Clive Barker. Undtagelsen var Dangerous Worlds, som var baseret på William Blakes skriverier. 

Blandt stykkerne, som Dog Company fremførte, var: The History of the Devil, Frankenstein in Love og The Secret life of Cartoons.

Se også 
Douglas Bradley
Clive Barker

Teater
Kultur i England
Pave Telesforus

Telesforus var pave fra 125 til 136. Han blev pave under kejser Hadrian i en tid, hvor kristne blev forfulgt; det sluttede først under kejser Antoninus Pius. I Vatikanets Annuario Pontificio siges det, at han var græker af fødsel og var pave fra 127 eller 128 til 137 eller 138. Traditionen med midnatsmessen julenat, fejringen af påske på søndage, afholdelse af den syv dage lange fastetid før påske og brugen af Gloria, menes at være opstået under Telesforus. Men mange historikere betvivler det dog.

Kirkefaderen Irenæus siger, at Telesforus led martyrdøden; han omtales traditionelt som den første pave efter apostlen Peter, som led den skæbne. Ifølge en kilde: "Han er den eneste pave fra det 2. århundrede, hvis martyrdød er pålidelig." I den romerske martyrologi er hans mindedag den 5. januar. Den græske kirke fejrer dagen den 22. februar. Telesforus er skytshelgen for karmeliterne, da han hævdes at have levet på Karmelbjerget som eremit.

Tjek fødsels- og dødsår
Paver i antikken
Helgener
Pave Hyginus

Hyginus var pave fra omkring 136 til 140. Ifølge Vatikanets "Annuario Pontificio" fra {2003}, citeret fra 138 til 142 eller 149. Hans oprindelse er tvivlsom, men menes at være græsk. Hans festdag er den 11. januar. 

Tjek fødsels- og dødsår
Paver i antikken
Paver fra Grækenland
Helgener
Ambrosius Bogbinder

Ambrosius Bogbinder var borgmester i København (død 1536). 

Han voksede op i København og var en ivrig tilhænger af Christian II. I reformationsårene lod han sig gribe af tidens nye tanker, både i demokratisk og religiøs henseende, men var samtidig fanatisk og yderliggående. Han blev borgmester i København i 1529, og i samme år kom Hans Tausen til byen. Under de stridigheder, der snart opstod med den katolske kirke, stod Ambrosius Bogbinder i spidsen for en borgerskare, der 3. juledag 1530 trængte ind i Vor Frue Kirke og vandaliserede kirkerummet ved at ødelægge billeder og andet inventar. Det var for meget, og da truslen fra den fordrevne konge Christian den II i 1531 blev faretruende, blev han fjernet fra stadens råd. 

Da grev Christoffer af Oldenburg ankom til København under Grevens Fejde i 1534, blev Ambrosius Bogbinder igen borgmester og spillede en betydende politisk rolle. Han stod i nær forbindelse med Lübeck, og under den følgende belejring af København lykkedes det ham at slippe ud af byen og over Lübeck at nå til Nederlandene, hvor han anmodede om kejserlig hjælp. Han vendte tilbage til København og var en fanatisk aktør i den belejrede bys fortvivlede situation. Det påstås, at han lod landsknægtene nedhugge 150 borgere, som ønskede fred. 

Da den udhungrede by i juli 1536 endelig gav op, fik Ambrosius Bogbinder tilstået en betinget amnesti, men da en enke til én af de henrettede borgere stævnede ham for drab, begik han selvmord.

Litterært nævnes Ambrosius Bogbinder i to korte afsnit i Johannes V. Jensens roman Kongens Fald.

Se også 
 Reformationen

Kilder/henvisninger 
 Om Ambrosius Bogbinder i Dansk Biografisk Leksikon på Projekt Runeberg

Danskere i 1500-tallet
Borgmestre i København
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer der har begået selvmord
Personer fra Grevens Fejde
1. årtusinde

Årtusinder: 1. årtusinde f.Kr. – 1. årtusinde – 2. årtusinde

1. årtusinde omfatter perioden fra år 1 til år 1000, altså det første, andet, tredje, fjerde, femte, sjette, syvende, ottende, niende og tiende århundrede.

Teknologiske begivenheder 
 Stål bliver opfundet i Indien.
 Papir bliver opfundet i Kina.
 Humle bliver tilføjet til øl for første gang.
 Magnetisk kompas bliver opfundet.

Andre begivenheder 
 I Europa udgør Romerriget den store magtfaktor i de først århunderede.
 Kristendommen udbreder sig igennem årtusindet i Europa og omkring Middelhavet. Først forfølges de kristene, men senere indføres kristendommen som religion i Romerriget i begyndelsen af 300-tallet.
 Fra Medina og Mekka udgår Islam og igennem 600 og 700 tallet erobrer muslimer Mellemøsten, Nordafrika og dele af den iberiske halvø.
 I sidste del af årtusindet hærger vikinger i store dele af Europa.

Eksterne henvisninger 

År
Årtusinder
2. årtusinde

Årtusinder: 1. årtusinde – 2. årtusinde – 3. årtusinde

2. årtusinde omfatter perioden fra år 1001 til år 2000, altså det 11., 12., 13., 14., 15., 16., 17., 18., 19. og 20. århundrede.

Begivenheder

Eksterne henvisninger 

År
Årtusinder
3. årtusinde

Årtusinder: 2. årtusinde – 3. årtusinde

3. årtusinde omfatter perioden fra år 2001 til år 3000, altså det 21., 22., 23., 24., 25., 26., 27., 28., 29. og 30. århundrede.

Eksterne henvisninger 

År
Årtusinder
Jørgen Kock

Jørgen Kock var dansk politiker, møntmester og borgmester i Malmø (død 1556). 

Han stammede fra Tyskland, og i 1518 gjorde Christian II ham til møntmester i Malmø. Han fremstillede her underlødige mønter, som var med til at finansiere kongens felttog mod Sverige. I 1523 udnævnte Christian II ham til borgmester i Malmø, og da kongen samme år måtte flygte fra landet, tog Jørgen Kock kampen op og forsvarede dygtigt det belejrede Malmø. Efter byens overgivelse i 1524 lykkedes det ham at få et godt forhold til den nye konge Frederik I. Han forblev borgmester og møntmester og blev oven i købet adlet.

Han var en ivrig tilhænger af den lutherske lære, og Malmø blev hurtigt én af reformationens hovedbyer, og Jørgen Kock fik det kirkelige gods inddraget til verdslige formål.

Under Grevens Fejde stod han i nær forbindelse med Københavns borgmester Ambrosius Bogbinder og Lübecks borgmester Jürgen Wullenweber i kampen for den fordrevne konge Christian II. Da Malmø måtte overgive sig til Christian III, lykkedes det igen for overleveren Jørgen Kock at komme over på sejrherrens side. Han var formuende og ydede Christian III store lån, og i 1540 blev han igen borgmester i Malmø.

Jørgen Kocks Hus i Malmø er bevaret og er et godt eksempel på et verdsligt, sengotisk hus i Norden.

Kilder/henvisninger 
 Om Jørgen Kock i Dansk Biografisk Leksikon på Projekt Runeberg

Danskere i 1500-tallet
Personer fra Malmø
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer fra Grevens Fejde
Socialistisk Ungdoms Forum

Socialistisk Ungdoms Forum (SUF) var en dansk socialistisk ungdomsorganisation, som blev stiftet i 1961. I 1962 blev SUF officielt SF's ungdomsorganisation. Organisationen lå på venstrefløjen af partiet og støttede i 1967 udbrydergruppen, der blev til VS. 

I årene herefter blev SUF gradvis mere og mere præget af stridigheder mellem en maoistisk og en trotskistisk fløj, der hver for sig forsøgte at få kontrol med organisationen. Den trotskistiske fløj allierede sig efterhånden med den såkaldt "tredje gruppe", der var socialister uden nogen tilknytning til nogen af de to fløje, i forsøget på at hindre et maoistisk flertal, og det kom i 1969 til, at maoisterne nægtede at anerkende organisationens kongres og i stedet indkaldte til en alternativ kongres, der skulle forberede SUF's tilslutning til Kommunistisk Forbund Marxister-Leninister (KFML). Dette førte efterfølgende til, at den maoistiske fløj blev ekskluderet, og i kølvandet på dette opgør blev SUF i stigende grad trotskistisk domineret. 

Den "tredje gruppe" blev i stigende grad utilpas over trotskisterne stærke position i ledelsen og især deres tilknytning til Fjerde Internationale. De iværksatte derfor en modoffensiv, som bl.a. indebar en storstilet indmeldelseskampagne op til den kommende kongres i 1971. Kampagnen var vellykket, men da det efterhånden blev klart, at den tredje gruppe stod til at få flertal på kongressen, greb det trotskistiske flertal i ledelsen til det greb at gøre de nyindmeldte medlemmer til "kandidatmedlemmer" med tilbagevirkende kraft, hvilket vil sige, at de i en "prøveperiode" var uden stemmeret. Dermed kunne trotskisterne sikre sig et flertal af delegerede til den kommende kongres, hvor de vedtog en eksklusion af deres modstandere og indskrev i SUF's love, at organistionen var tilknyttet Fjerde Internationale. 

Som reaktion på denne udemokratiske ageren afbrød VS samarbejdet med SUF, der året efter (i 1972) omdannedes til Revolutionære Socialisters Forbund som dansk sektion af Fjerde Internationale.

Fem medlemmer af SUF blev i 1970 dømt for tyveri og våbenbesiddelse af trotyl i sagen om den såkaldte Trotylbande.

Henvisninger

Eksterne kilder 
 
 
 

Politiske ungdomsorganisationer fra Danmark
Etableret i 1961
Trotskisme
Det begyndte ombord

Det begyndte ombord er en dansk kriminalkomediefilm fra 1937, instrueret af Arne Weel og skrevet af Paul Sarauw.

Medvirkende
Henrik Bentzon
Gull-Maj Norin
Peter Malberg
Aage Schmidt
Karen Poulsen
Karen Marie Løwert

Eksterne henvisninger 
 

Komediefilm fra Danmark
Danske film fra 1937
Film instrueret af Arne Weel
Kriminalfilm fra Danmark
Snushanerne

Snushanerne er en dansk film fra 1935. Udsendt 1936. En let film med en god smuglerfarcehandling.
 Manuskript og instruktion Alice O'Fredericks og Lau Lauritzen jun.

Medvirkende 
 Ib Schønberg
 Arthur Jensen
 Sigurd Langberg
 Lau Lauritzen jun.
 Per Gundmann
 Eigil Reimers
 Kai Holm
 Connie Meiling
 Holger Strøm
 Victor Cornelius
 Carl Viggo Meincke

Eksterne henvisninger 
 

Komediefilm fra Danmark
Danske film fra 1935
Film instrueret af Alice O'Fredericks
Film instrueret af Lau Lauritzen junior
Affæren Birte

Affæren Birte er en dansk film fra 1945. Film om en seksualforbrydelse og en efterfølgende selvtægt.
Manuskript Svend Rindom.
Instruktion Alice O'Fredericks og Lau Lauritzen jun.

Medvirkende 
Blandt de medvirkende kan nævnes:

Poul Reumert
Anna Borg
Ib Schønberg
Tove Grandjean
Edouard Mielche
Per Buckhøj
Poul Petersen
Elith Pio
Asbjørn Andersen
Aage Winther-Jørgensen
Henry Nielsen

Eksterne links 
 

Dramafilm fra Danmark
Danske film fra 1945
Film instrueret af Alice O'Fredericks
Dansksprogede film
Mine kære Koner

Mine kære koner er en dansk film fra 1943. Vi følger den feterede teaterskuespiller George Bergmanns komplicerede privatliv, evigt omgivet af sine fire eks-koner. Filmen er skrevet af Børge Müller og instrueret af Johan Jacobsen. Den pigeglade skuespiller og charmør Bergmann spilles med vanlig fryd af Gunnar Lauring, og blandt hans tidligere hustruer finder vi underskønne damer som Betty (Beatrice Bonnesen) og Louise (Karin Nellemose), mens den seneste udkårne er en ung opportunistisk aktør aspirant ved navn Hanne Reimer (Ingeborg Brams) der læser hos mesteren selv blot for derved at kunne komme stjernen ("navnet og positionen") nær. Johannes Meyer og Maria Garland er det ambitiøse pigebarns bekymrede forældre. Det hele er en ganske vellykket og underholdende komedie fra, unægtelig dansk films absolutte guldalder, 1940'erne.

Medvirkende 
 Gunnar Lauring, George Bergmann, skuespiller
 Beatrice Bonnesen, Betty, Georges første kone
 Randi Michelsen, Irene, Georges anden kone
 Nina Kalckar, Philippa, Georges tredje kone
 Karin Nellemose, Louise, Georges fjerde kone
 Ingeborg Brams, Hanne Reimer, skuespilleraspirant
 Tavs Neiiendam, Dr. Weber, Bettys nye mand
 Helge Kjærulff-Schmidt, Løjtnant Dalby, Irenes nye mand
 Gunnar Lemvigh, Grosserer Heiberg, Philippas nye mand
 Edvin Tiemroth, Ingeniør Thorsen, Louises nye forlovede
 Johannes Meyer, Departementschef Reimer, Hannes far
 Maria Garland, Hannes mor
 Carl Fischer
 Asbjørn Andersen, Noldi, teaterinstruktør
 Henry Nielsen, Teaterhåndværker

Eksterne henvisninger 
 

Spillefilm fra Danmark
Danske film fra 1943
Film instrueret af Johan Jacobsen
Rane Jonsen

Rane Jonsen (født 1254, død 1294) var en dansk adelsmand. Han var søn af Jon Ranisen Rani og Elisabeth Nielsdatter. Han fik børnene Niels og Johannes Rani med en ukendt kvinde.

Han var beslægtet med Hvideslægten og ejede jord på Sjælland, især på Stevns, hvor han sandsynligvis besad godset Gjorslev. Han var væbner og kammermester hos Erik 5. Klipping og var sammen med kongen i Finderup Lade den skæbnesvangre nat i november 1286, hvor kongen blev myrdet af ukendte mænd. 

Folkeviserne udnævner Rane Jonsen til at være forræder mod kongen, han "værged sin herre som en skalk", og på Danehoffet i Nyborg blev han 1287 dømt fredløs som forræder. Han flygtede til Norge og var i de følgende år med til hærgningstogter mod Danmark. I 1294 blev han fanget, henrettet og lagt på stejle ved Roskilde.

Han skulle ifølge lokale sagn været begravet (uden sit hoved) i Ranes Banke.

Se også 
Slægten Hvide 
Slægten Hvides ejendomme

Henvisninger 
 Rane Jonsen Rani, Slægtsforsknings hjemmeside – finnholbek.dk
  Ranes Banke, på udinaturen.dk

Danskere i 1200-tallet
Slægten Hvide
Mia Tyler

Mia Tyler (født d. 22. december 1978 i Hanover, New Hampshire) er en amerikansk model og datter af Aerosmith-forsanger Steven Tyler og skuespiller Cyrinda Foxe. Hendes halvsøster er skuespilleren Liv Tyler, der bl.a. har medvirket i Ringenes Herre som Arwen. Mia Tyler er gift med trommeslageren David Buckner fra Papa Roach.

Modeller fra USA
Natalie Imbruglia

Natalie Imbruglia (født 4. februar 1975 i Sydney) er en australsk sanger og skuespillerinde.

Natalie Imbruglia er nok mest kendt for sin version af sangen 'Torn' som hun udsendte i 1997 (året efter norske Trine Rein udsendte sin version, der dog ikke slog ligeså voldsomt igennem). Og efter at Lis Sørensen i 1993 havde udgivet den på med sin egen danske tekst "Brændt" på albummet "Under stjernerne et sted". Nummeret er i øvrigt skrevet som en demo af bandet "Ednaswap" Et Grungeband..

Natalie Imbruglia er født i Sydney i 1975, og har blandt andet optrådt som teenage-stjerne i tv-serien Neighbours som også Kylie Minogue og Jason Donovan har været med i.

Diskografi 
 Left of the Middle (1997)
 White Lilies Island (2001)
 Counting Down the Days (2005)
 Come to Life (2009)
 Male (2015)
 TBA (2020)

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside 
 
 Natalie Imbruglia på Myspace.com 

Fra DR P3 playlistnyt
Skuespillere fra Australien
Sangere fra Australien
Personer fra Sydney
X Factor-dommere
Liv Tyler

Liv Tyler (født 1. juli 1977) er en amerikansk skuespiller, der bl.a. har medvirket i Ringenes Herre og Armageddon. Hendes far er Aerosmith-forsanger Steven Tyler, hendes mor er modellen Bebe Buell og hendes halvsøster er modellen Mia Tyler.

Hun troede indtil hun var 11 år, at hendes biologiske far var Todd Rundgren, men hun opdagede at Mia Tyler næsten lignende Liv selv på en prik. Efter bekræftelsen af at Steven Tyler rent faktisk var hendes biologiske far, fik hun navneændring fra Liv Rundgren til Liv Tyler.

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra New York
Personer fra New York City