kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Danmarksmesterskabet i skak

Danmarksmesterskabet i skak er en skakturnering, der arrangeres af Dansk Skak Union. Den ahr været afholdt siden 1910, og i 1915 blev der introduceret en mesterserie. Først i 1922 blev mesterskabet for hele landet introduceret, da det var det første år, hvor spillere fra København medvirkede.

Historie 
Der er tradition for, at turneringen afholdes hvert år i påsken, hvorfor den har fået navnet Påsketurneringen.

Danmarksmesterskabet i skak for damer blev afholdt første gang i 1935. For damer har Ingrid Larsen været den kvinde, som har vundet DM for damer 17 gange og dermed indtager placeringen som den mest vindende kvinde af DM for damer. Siden 1994 har der dog ikke været afholdt DM for damer.

For mændenes vedkommende har Erik Andersen være den skakspiller, som har vundet flest gange med 12 DM-titler.

Vindere 
1910-1921

{| class="sortable wikitable"
! År !! By !! Vinder
|-
| 1910 || Randers       || Johannes Kruse
|-
| 1911 || Odense        || Gyde Jørgensen
|-
| 1912 || Lemvig        || M. Weye
|-
| 1913 || Slagelse      || Aage Kier
|-
| 1914 || Aarhus        || Axel Salskov
|-
| 1915 || Horsens       || Johannes Giersing
|-
| 1916 || Copenhagen    || J. Juhl
|-
| 1917 || Grenaa        || Egil Jacobsen
|-
| 1918 || Nykøbing      || Liss Olof Karlsson
|-
| 1919 || Middelfart    || Frederik Immanuel Weilbach
|-
| 1920 || Aalborg       || Johannes Petersen  Hans Denver
|-
| 1921 || Roskilde      || F. Thomsen
|-
|}

Fra 1922

Flest sejre 
Mænd
12 sejre
Erik Andersen (1923, 1925 – 1927, 1929 – 1936)

7 sejre
Sune Berg Hansen (2002, 2005-2007, 2009, 2012, 2015)

6 sejre 
Bent Larsen (1954-1956, 1959, 1963, 1964)
Curt Hansen (1983-1985, 1994, 1998, 2000)

5 sejre
Jens Enevoldsen (1940, 1943, 1947, 1948, 1960)
Peter Heine Nielsen (1996, 1999, 2001, 2003, 2008)
Allan Stig Rasmussen (2010, 2011, 2014 2019, 2021)

4 sejre
Poul Hage (1937, 1938, 1949, 1950)
Bjørn Nielsen (1941, 1942, 1944, 1946)
Børge Andersen (1958, 1967, 1968, 1973)
Erling Mortensen (1981, 1987, 1989, 1991)

3 sejre
Eigil Pedersen (1951, 1953, 1961)
Bjørn Brinck-Claussen (1966, 1970, 1977)
Ole Jakobsen (1969, 1971, 1980)
Carsten Høi (1978, 1986, 1992)
Jens Kristiansen (1979, 1982, 1995)

2 sejre
Christian Poulsen (1945, 1952)
Lars Bo Hansen (1993, 1997)

1 sejr
Egil Jacobsen (1922)
Aage Kier (1924)
Jacob Erhardt Vilhelm Gemzøe (1928)
Holger Norman-Hansen (1939)
Palle Ravn (1957)
Bent Kølvig (1962)
Sejer Holm Petersen (1965)
Svend Hamann (1972)
Ulrik Rath (1974)
Gert Iskov (1975)
Bo Jacobsen (1976)
Lars Schandorff (1988)
Erik Pedersen (1990)
Steffen Pedersen (2004)
Bjørn Møller Ochsner (2018)
Martin Haubro (2022)
Boris Chatalbashev (2023)

Se også 

 Skak
 Danske skakstormestre

Referencer 

Mestre i skak
Lister over personer fra Danmark
Deklination (magnetisk)

Magnetisk deklination er den lokale afvigelse, der er mellem den nordretning, som et magnetkompas udpeger, og retningen til jordens geografiske nordpol. Den magnetiske deklination varierer med tiden. I det skandinaviske område ændrer deklinationen sig med 0,1-0,2° hvert år. Desuden er der en langt større geografisk variation. For Danmark svinger deklinationen i 2005 fra 0° ud for den jyske vestkyst til 3° på Bornholm. Er deklinationen positiv, betyder det, at en kompasnål peger øst for den geografiske nordpol. Den magnetiske deklination, eller misvisningen som den også kaldes, er kun aktuelt ved et magnetkompas, og vil ikke være tilstede ved for eksempel et gyro- eller GPS kompas.

Se også 
 Inklination (magnetisk)

Jorden
Magnetisme
Mohammed 6. af Marokko

Mohammed 6. af Marokko (født 21. august 1963) er konge af Marokko. Han overtog tronen ved sin faders, Hassan 2.'s død den 23. juli 1999. Indsættelsesceremonien fandt sted den 30. juli 1999. Mohammed blev født som Sidi Mohammed i Rabat som den ældste søn af Hassan 2.

Æresbevisninger 
Mohammed 6. af Marokko er siden den 15. marts 2007 Kommandør af Storkorset af Trestjerneordenen.

Kilder 
 Artiklen på leksikon.org

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

Mohammed 6.
Kommandører af Storkorset af Trestjerneordenen
Muslimske monarker
Nuværende statsoverhoveder
Personer fra Rabat
Det hebraiske alfabet

Det hebraiske alfabet har 22 bogstaver og anvendes til at skrive hebraisk, jiddisch og andre sprog, der har været talt/skrevet af jøder.

Et særkende ved det hebraiske alfabet er, at det skrives og læses fra højre mod venstre og ingen vokaler indeholder. Sproget fungerer således at man selv skal "gætte", hvilke vokaler der skal indsættes. Det hebraiske ord for "fred" er "shalom" – dette staves således: שלום – sh(a)lom. Eller "skole" – "Beit Sefer" (bogstaveligt talt "hus bøger" – "bøgernes hus") “בית ספר“ – b(e)it s(e)f(e)r.

Hebraisk sprog
Alfabeter
Elleore

Elleore (sammensat af elle(krat) og ore) er en dansk ø beliggende i Roskilde Fjord. Øen hører til Himmelev Sogn i Roskilde Kommune.

I 1907 optoges filmen Løvejagten på Elleore.

Øen blev købt af en gruppe lærere fra Frederik Barfods Skole i 1944 og udråbt til et kongerige med egne frimærker osv. Elleore er et monarki med parlamentarisk ledelse.

Ifølge øens egne legender kommer navnet fra at irske munke i 944 skulle have udråbt hic est elie ore, latin for her er den gyldne ø.

Monarker 
Elleore har haft syv monarker siden dens begyndelse.
 Erik I (1945–1949)
 Leo I den Lille (1949–1960)
 Erik II den Storartede (1961–1972)
 Leo II den Folkekære (1972–1983)
 Leodora den Dydige (1983–2003)
 Leo III (2003–2022)
 Finn I (2022-nu)

Referencer

Ekstern henvisning 
 Elleores hjemmeside 

Øer i Danmark
Mikronationer
Roskilde Kommunes geografi
Roskilde Fjord
Maia

Maia var en bjergnymfe, der boede på bjerget Kyllene. Hun var datter af Atlas og Pleione og var en af Plejaderne. Hun fik med Zeus sønnen Hermes. Oprindeligt var hun en jordgudinde og gudinde for plantevækst, men senere blev hun kun beskrevet som nymfe. Maia betyder "lille mor".

Stamtræ

Nymfer
Naturgudinder
Gummiged

En gummiged er det jævnt kendte ord for en større maskine der er beregnet til at flytte materialer over korte afstande eller læsse det op på køretøjer. Den tekniske betegnelse er Hjullæsser. Når en gummiged bliver "lille nok" kaldes den en minilæsser.

Normalt er en gummiged knækstyret, men de ses også med hjulstyring.

Typisk består forenden af en løftearm med en skovl og et stykke chassis der holder denne sammen med forakslen og knækstyringen. Bagenden består så af bagaksel, motor, kontravægt og et førerhus, der typisk sidder lodret over knækket for at give bedst udsyn til alle fire hjul og skovlen.

En maskine der løfter 6-8 tons i skovlen vejer i dag typisk 20-25 tons.
Større gummigeder ses dog også. En Komatsu WA800 vejer 92 ton og kan løfte 25 ton ad gangen.

På nyere maskiner kan skovlen afmonteres med et tryk på en knap i førerkabinen, dette kaldes hurtigskift. Hurtigskift gør, at andet udstyr nemt kan monteres. Det kan f.eks. være pallegafler, fejemaskine, skrabeblad, sneplov eller betonhammer – kun brugerens fantasi sætter grænser.

Henvisninger 

Entreprenørmaskiner
CNN

CNN (eller Cable News Network) er en tv-station og en 24 timers tv-kanal udelukkende med nyheder. Kanalen blev stiftet af Ted Turnerog er i dag en del af medie koncernen WarnerMedia.

CNN blev lanceret d. 1. juni 1980 og har siden udvidet, så der i dag er 6 forskellige CNN-kanaler. Bl.a. den originale amerikanske kanal, en international version og en lufthavnsversion. Derudover er 2 kanaler lukket igen i løbet af de seneste år (CNNfn og CNNSI).

De første 10 år af kanalens levetid foregik i forholdsvis stilhed. Det var først under Golfkrigen 1991, at man for alvor hørte noget til CNN, fordi de som de eneste havde en korrespondent i Irak.

I dag når CNN ud til 1,5 mia. mennesker over hele kloden, og kanalens koncept er blevet kopieret af en lang række kanaler. Bl.a. Sky News, Fox News, BBC World, al-Jazeera og danske TV 2 NEWS .

Bombeattentat 
Klokken lidt over 16:00 dansk tid den 24. oktober 2018 rømmede CNN sit kontor i ejendommen. Evakueringen skete som følge af en pakke med det, der formodes, er en rørbombe blev fundet adresseret til den tidligere CIA-direktør, John Brennan. Brennan er ikke ansat hos TV-stationen, men optræder jævnligt som kommentator på CNN's nyhedskanal. Flere andre bomber er også blevet sendt til tidligere præsident Barack Obama, tidligere præsidentkandidat og førstedame Hillary Clinton, Clintons mand og tidligere præsident Bill Clinton og andre kritikere af Præsident Donald Trumps regering. Trumps vicepræsident Mike Pence skriver på twitter: "Vi fordømmer det forsøgte angreb på tidl. præs. Obama, Clintonfamilien, CNN og andre. Disse kujonhandlinger er modbydelige og hører ikke hjemme i dette land. [...] De ansvarlige vil blive straffet". Præsident Trump har siden delt tweetet med ordene: "Jeg er helhjertet enig".

CNN's TV-kanaler 
 CNN (Hovedkanalen. Sender til USA & Canada)
 CNN Airport Network (Viser nyheder til de amerikanske lufthavne)
 CNN En Español (Spansk version)
 CNN Headline News ("Lillesøster" til CNN. sender til USA & Canada
 CNN IBN (Kanal lavet i Samarbejde med Global Broadcast News. Sender til Indien)
 CNN International (Kanal med nyheder fra hele verden. Sender til hele verden)
 CNNj (Kanal lavet i samarbejde med Japan Cable Television. Sender til Japan)
 CNN Türk (Kanal lavet i samarbejde med Dogan Medya Grubu. Sender til Tyrkiet)
 CNN+ (Kanal lavet i samarbejde med Sogecable. Sender til Spanien)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 CNN.com (engelsk)
 CNN Danmark (Archive)

 
Virksomheder i Atlanta
Etableret i 1980
Radiorådet

Radiorådet var fra 1926 til 1987 Danmarks Radios øverste myndighed.

Rådets medlemmer var politisk udpegede, hvilket i perioder handlingslammede Danmarks Radio. Derfor blev det i 1987 erstattet af en bestyrelse, der var politisk udpeget, og hvis beføjelser var anderledes afgrænset. Målet med en politisk udpeget bestyrelse var at gøre DR's øverste myndighed mindre politisk og mere handledygtig.

Danmarks Radio
Ophørt i 1987
Etableret i 1926
Gift (film)

Gift er en dansk dramafilm fra 1966, skrevet og instrueret af Knud Leif Thomsen.

Medvirkende 
 Poul Reichhardt
 Astrid Villaume
 Sisse Reingaard
 Søren Strømberg
 Judy Gringer
 Grethe Mogensen
 Karl Stegger
 Tine Schmedes

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1966
Dramafilm fra Danmark
Film instrueret af Knud Leif Thomsen
Der var engang en krig

Der var engang en krig er en dansk ungdomsfilm fra 1966 instrueret af Palle Kjærulff-Schmidt med manuskript af Klaus Rifbjerg. Filmen foregår under besættelsen og fortæller om hverdagen for en stor skoledreng i puberteten, hvor han oplever sin første forelskelse i den noget ældre veninde til hans søster. Filmen er i sin form realisme iblandet eventyrindslag.

Medvirkende 
 Ole Busck – Tim
 Kjeld Jacobsen – Tims far
 Astrid Villaume – Tims mor
 Katja Miehe-Renard – Kate, Tims søster
 Yvonne Ingdal – Lis, Kates veninde
 Karen Marie Løwert – Lis' mor
 Birgit Brüel 
 Jørgen Beck
 Elsa Kourani
 Henry Skjær
 Holger Perfort

Eksterne henvisninger 
 

Børne- og ungdomsfilm fra Danmark
Danske film fra 1966
Det er ikke appelsiner - det er heste

Det er ikke appelsiner – det er heste er en dansk lystspilsfilm fra 1967, instrueret af Ebbe Langberg efter manuskript af Peer Guldbrandsen, baseret på novellen "Dead or Alive?" af Mark Twain. Filmen går også under titlen Fup eller fakta.

Handling 
De tre unge og ukendte kunstnere, Richard (Morten Grunwald), Steffen (Jesper Langberg) og Max (Willy Rathnov), der bor og arbejder sammen, er fortvivlede over, at de ikke kan leve af deres kunstneriske udfoldelser. Efter endnu et slag på selvtilliden går de på druk, og i alkoholens tåger finder de ud af, at det kun er døde kunstnere, hvis værker er noget værd. Derfor trækker de lod om, hvem der skal begå selvmord, så de to andre kan lukrere på den døde kammerats værker. Steffen taber, og forsøger nu - uden held - i flere omgange at gennemføre forehavendet. Richard ser ham gå rundt på jernbanelegemet og tror, at Steffen dør ved dette, hvorpå han selv drager til Sverige, idet han skriver et afskedsbrev til Max og deres fælles veninde Louise (Helle Hertz). 

Steffen overlever både turen blandt togene og et drukningsforsøg; ved sidstnævnte møder han Else (Judy Gringer), der er ude i samme ærinde, men de redder hinanden. Steffen tager Else med hjem til lejligheden, hvor de ser Richards afskedsbrev og antager, at han har overtaget selvmordsforpligtelsen. Nyheden om Richards "selvmord" kommer i aviserne, og en kunsthandler (Carl Ottesen) kommer nu på besøg for at se på hans billeder. Han er dog skeptisk, indtil Else i elegant påklædning bilder ham ind, at hun var forlovet med Richard, og at kunsthandleren ikke skal nedgøre ham. Hun vil allernådigst lade ham købe et af billederne for en skyhøj sum. Max, Steffen og Louise accepterer hendes forklaring, og Else arrangerer en stor udstilling med Richards værker, der nu med ét bliver eftertragtede. 

Et år efter vender Richard hjem fra sit eksil og forbløffes over det der er sket - de øvrige venner bliver også overraskede, da de troede Richard var død. Lige så overrasket bliver Richard, da han møder Else, men hendes frækhed og charme tiltaler ham. Richard har malet flere billeder i Sverige, og de bliver hentet for at tilfredsstille efterspørgslen. For at undgå offentlig kaos rejser Richard med Else til Brasilien, og herfra fortsætter han med at forsyne efterspørgslen på billederne i Danmark.

Medvirkende 
Blandt de medvirkende er:
 Morten Grunwald - Richard Hansen, kunstmaler
 Jesper Langberg - Steffen, kunstmaler
 Willy Rathnov - Max, billedhugger
 Helle Hertz - Louise Mørch
 Judy Gringer - Else Iversen
 Ove Sprogøe - Mortensen, grønthandler og husvært
 Carl Ottosen - kunsthandler
 Ingolf David - inspektør
 Mogens Brandt - professor
 Bent Vejlby - værtshusgæst
 Bjørn Puggaard-Müller - værtshusgæst
 Per Pallesen - journalist
 John Larsen - journalist
 Børge Møller Grimstrup - postbud
 Gunnar Lemvigh - kunstkender
 Valsø Holm
 Henry Lohmann

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1967
Film fra Danmark (administrationskategori)
Spillefilm fra Danmark
Mogens Brandt

Mogens Brandt (født 1. marts 1909 i København, død 21. januar 1970 i København) var en dansk skuespiller og forfatter.

Elev ved Comediehuset og Dagmarteatret 1929-1931.

Herefter skuespiller og sceneinstruktør ved flere forskellige teatre i København og provinsen.

Han var redaktør af bladet Film i 1940 og af Biograf-Bladet 1947-1963.

Mogens Brandt var madskribent på dagbladet Politiken fra 1961 og medstifter af Det Danske Gastronomiske Akademi i 1964.

Foruden forskellige biografiske bøger udgav han en række bøger om gastronomi. Bl.a. den meget populære "Spis med mig i Paris" og de mere fyldige "Det gode bord", Køkkenglæder" og "Man tager et sølvfad".

Filmografi i udvalg 
 Mordets melodi – 1944
 De tre skolekammerater – 1944
 De røde enge – 1945
 I går og i morgen – 1945
 Far betaler – 1946
 Familien Swedenhielm – 1947
 Kristinus Bergman – 1948
 Tre år efter – 1948
 Det var på Rundetårn – 1955
 Den store gavtyv – 1956
 Skarpe skud i Nyhavn – 1957
 Seksdagesløbet – 1958
 Krudt og klunker – 1958
 Vi er allesammen tossede – 1959
 Skibet er ladet med – 1960
 Soldaterkammerater på vagt – 1960
 Panik i paradis – 1960
 Peters baby – 1961
 Reptilicus – 1961
 Soldaterkammerater på efterårsmanøvre – 1961
 Cirkus Buster – 1961
 Prinsesse for en dag – 1962
 Ih, du forbarmende – 1964
 Mord for åbent tæppe – 1964
 Når enden er go' – 1964
 Pigen og millionæren – 1965
 Mor bag rattet – 1965
 Det er ikke appelsiner - det er heste – 1967
 Elsk din næste – 1967
 Nyhavns glade gutter – 1967
 Fup eller fakta – 1967
 Dyrlægens plejebørn – 1968
 Mig og min lillebror og storsmuglerne – 1968
 Sonja - 16 år – 1969

Eksterne henvisninger 
 
 
 Mogens Brandt på Dansk Forfatterleksikon
 

Personer fra København
Skuespillere fra Danmark
Teaterinstruktører fra Danmark
Selvbiografer fra Danmark
Dramatikere fra Danmark
Kogebogsforfattere fra Danmark
Journalister ved Politiken
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Madanmeldere fra Danmark
Margrethe 2.s anetavle

Margrethe 2. deler i sagens natur anetavle med sine søstre Benedikte og Anne-Marie.

Margrethe 2.s anetavle
Stortinget

Stortinget er Norges parlament og lovgivende forsamling. Tinget har 169 medlemmer, kaldet stortingsrepræsentanter.

Stortinget ledes af Stortingets formand (norsk: Stortingets president) og fem næstformand, som fra november 2021 udgøres af formand Masud Gharahkhani (Ap), første næstformand Svein Harberg (H), anden næstformand Nils T. Bjørke (Sp), tredje næstformand Morten Wold (Frp), fjerde næstformand Kari Henriksen (Ap) og femte næstformand Ingrid Fiskaa (SV).

Indtil 1. oktober 2009 var stortinget delt i to kamre, Odelstinget og Lagtinget.

Et valg til Stortinget kaldes et stortingsvalg, det seneste valg var Stortingsvalget 2021, det næste valg vil være Stortingsvalget 2025.

Partier i Stortinget

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Stortinget

Norges politik
Ting
Nukleofil

Betegnelsen nukleofil bruges om et molekyle som er i stand til at donere en elektron i en kemisk reaktion, hvor modtageren af elektronen kaldes en elektrofil. Nukleofiler er enten negativt ladede eller neutrale molekyler med et frit elektronpar i en orbital med høj energi. 
Nukleofiler kan klassificeres på flere måder, hvoraf de to vigtigste er efter nukleofilicitet og hårdhed/blødhed.

Nukleofiliciteten er et mål for hvor god nukleofilen er i en reaktion med en elektrofil, og er generelt proportional med nukleofilens basestyrke. Jo stærkere base des bedre nukleofil.

En nukleofils hårdhed eller blødhed er et udtryk for ladningstætheden. Nukleofiler der indeholder små elektronegative atomer som f.eks. O eller Cl, kaldes hårde, medens nukleofiler med store, knapt så elektronegative atomer som f.eks. S, I eller P, kaldes bløde. Hårde nukleofiler reagerer primært ved elektrostatisk tiltrækning, medens bløde nukleofiler reagerer ved overlapning mellem orbitaler. Hårde og bløde nukleofiler reagerer med henholdsvis hårde og bløde elektrofiler.

Fysisk organisk kemi
Elektrolyt

En elektrolyt er en væske, der elektrokemisk muliggør en proces, f.eks. op- og afladefunktionen i et batteri. En elektrolyt indeholder frie ioner, der kan gå i forbindelse med en af polernes metal og sætte sig der som salte, eller i den omvendte funktion vandre ud i væsken, efterladende det rene metal på polen. I større væskefyldte batterier er det muligt at få et indblik i ladetilstanden ved at måle densiteten af elektrolytten, idet denne har forskellig vægtfylde, alt efter om væsken har høj koncentration af ioner eller om de sidder på polpladerne i form af salte.

Ordet elektrolyt blev skabt/opfundet af videnskabsmanden Michael Faraday.

Elektrolytvæsken til blyakkumulatorer er fortyndet svovlsyre og stærkt ætsende. Batteriet er opladet, når densiteten er 1,260 g/cm³ ved 20 °C. Kontroller, at elektrolytvæsken har samme vægtfylde (variation på ±0,01 er OK) i alle celler. Da elektrolytten kan lække ud i små mængder, evt. som dampe, er det nødvendigt at holde batteriet rent. Rengør og spænd kabelpolerne, smør dem ind i fedt.

I almindelige tørbatterier er der også en elektrolyt – den er bare opsuget i et egnet materiale.

I alkaliske batterier og i genopladelige batterier er elektrolytten en base, ofte Kaliumhydroxid (KOH).

I en elektrolytkondensator er elektrolyttens opgave kun at lede elektriciteten.

Det elektriskee felt i en elektrolyt kan bl.a. beskrives med Debye-Hückel-ligningen og Poisson-Boltzmann-ligningen. Den karakteristiske længdeskala i en elektrolyt er da Debye-længden.

Kilder/referencer 

Elektrokemi
Elektroniske begreber og fænomener
Grandmaster Flash and the Furious Five

Grandmaster Flash and the Furious Five var en af de tidligste hiphopgrupper. Gruppen blev dannet af Grandmaster Flash i slutningen af 1970'erne.

Gruppen opstod som Grandmaster Flash & the 3 MCs og bestod ud over Flash af Cowboy (Keith Wiggins), Melle Mel (Melvin Glover) og Kid Creole (Nathaniel Glover). Betegnelsen "MC" (Master of Ceremonies) er første gang brugt om en rapper i denne sammenhæng af Melle Mel. Senere sluttede også Rahiem (Guy Todd Williams) og Scorpio (Eddie Morris) sig til gruppen, der nu tog navnet Grandmaster Flash and the Furious Five.

Gruppen fik succes med sine rapnumre og blev pionerer på området med blandt andet freestyle battles og en række udtryk, der siden blev forbundet med kulturen. Cowboy begyndte til en koncert at bruge udtrykket "hip-hop", der snart lagde grunden til sin egen kultur.

I 1979 fik gruppen en pladekontrakt og udgav den klassiske single Superrappin'''. Den blev fulgt op af flere andre udgivelser som Freedom og The Classic Adventures of Grandmaster Flash on the Wheels of Steel. Sidstnævnte blev den første pladeudgivelse, der indeholdt scratch (her blandt andet fra Queen og Blondie). Også The Message'' blev et hit, inden gruppen blev delt i to mindre grupper omkring 1983.

Eksterne henvisninger 

Hiphopgrupper fra USA
Etableret i 1978
B-Kvarteret (København)

B-Kvarteret eller København B var et postdistrikt, der eksisterede fra omkring 1860 til omkring 1925. Det omfattede, hvad man i dag ville kalde Metropolzonen og Indre Vesterbro med Kødbyen. Området blev betjent fra et postkontor på banegården (forgængeren til Hovedbanegården). Omkring 1925 blev det en del af "København V".

B-Kvarteret i litteraturen 
I Sommerglæder (1902) 
skriver Herman Bang: "Konsulatets to Sønner, som [.....] havde Lejlighed i B-Kvarteret, hvor Konsulinden under sine københavnske Ophold tog ind, efter at have givet sine Sønner et nogenlunde langt Varsel om sin Ankomst".

Noter 

Københavns historie
Nikolaj Rerikh

Nikolaj Konstantinovitj Rerikh (, ; også kendt som Nicholas K. Roerich; født 9. oktober 1874 i Sankt Petersborg, Det Russiske Kejserrige, død 13. december 1947 i landsbyen Naggar, Himachal Pradesh, Indien) var en russisk kunstmaler, videnskabsmand og opdagelsesrejsende, søn af Konstantin Fjodorovitj Roerich, af svensk/lettisk slægt og Marija Vasiljevna Kalasjnikova.

Roerich tog juraeksamen ved Sankt Petersborgs universitet i 1898 og uddannede sig til maler ved Det kejserlige kunstakademi sammesteds. I 1900 var han i Paris for første gang og blev elev hos bl.a. Fernand Cormon. Hans kunst fra denne periode regnes normalt som Nordisk Modernisme.

I 1901 giftede han sig med Jelena Ivanovna Sjaposjnikova med hvem han fik sønnerne Jurij Roerich (1902), senere kendt filolog og tibetolog, og Svjatoslav Roerich (1904), der blev kunstmaler.

1906 blev han leder for den private kunstskole i Sankt Petersborg, som han gennemreformerede.

I begyndelse af 1900-tallet blev han mest kendt for sine teateropsætninger, mest berømt Le sacre du printemps (1913). Det bedst kendte maleri fra perioden er Himlenes Kamp (1912), der var et forvarsel om 1. verdenskrig.

Under den Russiske Revolution boede han i Finland, og omkring 1920 kom han til USA, som han gennemrejste med staffeli og udstillinger. I 1921 grundlagde han Master Institute of United Arts i New York. I 1924 åbnedes det første Roerichmuseum sammesteds, og fra 1925 til 1928 gennemførte han sammen med familien den Store centralasiatiske Ekspedition, der var tæt på at ende i en katastrofe i Tibet vinteren 1927-1928.

I 1935 blev hans Roerich Pagt undertegnet, om bevaringen af verdens store kulturskatte, i dag UNESCO's Verdensarvsliste.

I perioden fra 1929 til 1947 boede han i Kullu i Indien, hvor han og familien grundlagde et Urushvaty, et internationalt forskningscenter, der blandt andet arbejdede med det materiale, som var indsamlet under ekspeditionerne i Indien og Centralasien som fortsatte i 1930'erne.

Roerich døde i hjemmet i Kullu 1947. Han efterlod sig ca. 7.000 malerier, tegninger og teaterdekorationer, omkring tredive bøger, og et utal af breve og artikler. Hans sidste, interessanteste og sværest fortolkede værk er Den skjulte Skat (1947).

Eksterne henvisninger 

 Søren Schmidt (2005): Den skjulte Skat: N.K. Roerichs liv, kunst og rejser 
 Mesjdunarodnyj Tsentr Rerikhov, , Moskva, hentet 24. marts 2016 

Personer fra Sankt Petersborg
Opdagelsesrejsende
Malere fra Rusland
Russere i 1800-tallet
Russere i 1900-tallet