kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Big Chill

Big Chill eller Big Freeze - Den store nedkøling - er en teori om universets fremtid, hvor alt ekspanderer hurtigere og afstanden mellem stjerner og himmellegmer hele tiden øges. I og med at universet ekspanderer vil temperaturen til sidst til sidst blive så lav, at al varmeenergi forsvinder. Dette kaldes varmedøden og opnås i slutningen af Big Chill-teoriens tidslinje.

Big Chill-teorien bygger på at mørkt stof og mørk energi eksisterer.

Big Chill er en af tre teorier om universets "død". De to øvrige er Big Crunch og Big Rip, hvor den mørke energi vil vokse med tiden, og til sidst "flå" (heraf rip) universet itu.

Referencer 

Universet
Papirmark

Navnet papirmark (, , officielt bare Mark, tegn: ℳ) anvendes om den tyske valuta fra 4. august 1914, da forbindelsen mellem den såkaldte Goldmark og guld blev droppet på grund af første verdenskrigs start. Navnet bruges særligt om de pengesedler, der blev udstedt under hyperinflationen i Weimarrepublikken i 1922 og især 1923.

Henvisninger 

Historiske møntenheder
Tysklands historie
Tysklands økonomi
Jyske mesterskab 1936-37 (fodbold)

Det jyske mesterskab i fodbold 1936-37 var den 39. udgave af turneringen om det jyske mesterskab i fodbold for herrer organiseret af Jydsk Boldspil-Union. Vejen SF vandt turneringen for anden gang og for andet år i træk. Holstebro BK vandt JBUs Mesterskabsrække for første gang.
De bedste jyske klubber deltog for første gang ikke i JBU’s Mesterskabsrække, på grund af at antallet af kampe i Danmarksturneringen var fordoblet. Det bedstplacerede jyske hold fra henholdsvis Mesterskabsserien 1936-37 og 2. division deltog først i slutspillet, hvor de spillede mod vinderen af den jyske mesterskabsrække.

JBUs Mesterskabsrække

Nordkredsen

Sydkredsen

Semifinaler 
AaB kvalificerede sig som bedst placerede JBU-hold i Mesterskabsserien 1936-37 foran AGF og Esbjerg fB.Vejen SF kvalificerede sig som bedst placerede JBU-hold i 2. division foran AIA.

Kampen mellem Holstebro og Vejle var samtidig finale i JBUs Mesterskabsrække.

Finale

Kilder

Se også 
 Danmarksmesterskabet

Fodboldturneringer i Danmark
Diplomatisk rang

Diplomatisk rang er et rangsystem, der bruges i diplomati og internationale relationer. En diplomats rang bestemmer mange ceremonielle detaljer, såsom rækkefølgen af forrang ved officielle processioner, bordsæder ved statsmiddage, hvordan diplomaten tituleres etc.

Moderne diplomatisk praksis følger Wienerkonventionen om diplomatiske relationer af 1961, som bl.a. fastsætter internationale regler for diplomatisk samkvem mellem stater og diplomatiske udsendtes privilegier og immunitet.

Der findes en række diplomatiske rækker under ambassadøren. I dag der der sjældent sammenhæng mellem en diplomats rang og hans/hendes beføjelser, men afspejler snarere diplomatens individuelle anciennitet inden for deres egen lands diplomatiske karrierevej og i det diplomatiske korps i værtsnationen:

 Ambassadør
 Ministerråd
 Ambassaderåd
 Første ambassadesekretær
 Anden ambassadesekretær
 Tredje ambassadesekretær
 Attaché
 Assisterende Attaché

Rang
Titler
Udenrigsministeriet
Vippetorp

Vippetorp (dansk) eller Wippendorf (tysk) er en landsby beliggende 3 km sydøst for Eskeris (Esgrus) i det østlige Angel i Sydslesvig. Administrativt hører landsbyen under Eskeris kommune i Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. I kirkelig henseende hører Vippetorp under Eskeris Sogn. Sognet lå i Kappel og delvis i Ny Herred (Flensborg Amt), da området tilhørte Danmark.

Vippetorp (Vibtrup) er første gang nævnt 1231 i Kong Valdemars Jordebog. Stednavnet henføres til kvindenavn eller fuglenavn Vibe (sml. Vittrup ved Hjørring og Vipetorp på Øland). Landsbyen var i middelalderen i kongens eje. I 1397 erhervede Runtoft gods en del af byen. I 1837 nævnes syv gårde og syv kådnersteder (husmandsted) i Vibtrup under Runtoft gods. I 1871 blev Vippetorp en selvstændig kommune. Kommunen rådede 1970 over et areal på 393 ha og havde 258 indbyggere. Med under kommunen hørte Altona, Bojum, Grisgaard (Griesgaard), Grøngade (Grüne Straße), krosted Skorrehøj (Schorrehy, afledt af skurv) og Vippetorp Knoglemølle. I 1971 blev kommunen indlemmet i nabokommunen Esgrus. I årene 1887 til 1969 fandtes der et mejeri i byen. Landsbyen var mellem 1902 og 1938 stationsby ved den nu nedlagde banestrækning Flensborg-Satrup-Grumtoft. Der fandtes både en bank- og postlilial, en kro og et lille høkeri. Syd for landsbyen løber den lille Grimså (Grimsau) mod Stoltebøl for at munde få km senere nord for Kappel i Slien.

Noter 

Byer i Angel
Gingtoft

Gingtoft (dansk) eller Gintoft (tysk) er en landsby beliggende nord for Stenbjergkirke i det nordøstlige Angel i Sydslesvig. Administrativt hører bebyggelsen under Stenbjergkirke i Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. I kirkelig henseende hører stedet under Stenbjerg Sogn. Sognet lå dels i Kappel og dels i Ny Herred (Flensborg Amt, Sønderjylland), da området tilhørte Danmark.  

Gingtoft er første gang nævnt 1478 (Rep. dipl.). Stednavnet er afledt af mandsnavn Ging (sml. Ginnerup på Djursland).  Gingtoft var en selvstændig kommune, inden den blev (sammen med Hatlund og Vesterholm) indlemmet i Stenbjergkirke  i 1970. Den forhenværende kommune rådede 1970 over et areal på 536 ha og havde 235 indbyggere. Med under Gingtoft regnes Aabro el. Åbro (Aubrück), Gingtoftholm, Gingtoftmose (Gintoftmoor), Norgaard, Norgaardeng (Norgaardswiese, i folkemunde Rieksbank / Rigsbank), Prædikestol (Predigtstuhl), Ulsdam (Ulsdamm), Volsroj (Wolsroi). Gingtoftholm og Volsrød er udflyttersteder fra Gingtoft. Jorderne omkring byen er gode. Allerede mod slutningen af 1600-tallet nævnes der en kro. I 1837 berettes om 14 bygninger tilhørende Ny Herred og 19 tilhørende Norgaard gods. Eleverne holdt sig til skolen i Stenbjerg, hvor skolesproget var dansk i årene før 1664. I 1886 blev landsbyens frivillige brandværn etableret. I årene 1887 - 1960 rådede landsbyen over et lille mejeri. Vest for landsbyen udspringer Gingtoft Å, som efter 3,5 km (delvis rørlagt) ved Åbro munder ud i Stenbæk.

Noter 

Stenbjergkirke
Anna Emma Haudal Nielsen

Anna Emma Haudal Nielsen er en dansk filminstruktør, der blandt andet står bag DR3-serien DoggyStyle, som hun har skrevet manuskript til og instrueret.

Anna Emma Haudal er uddannet fra Den Danske Filmskole i 2015, og første sæson vandt i 2019 en Robert for bedste korte tv-serie for DoggyStyle. Serien fik yderligere en Robert for bedste kvindelige birolle i en tv-serie (Josephine Park), både for sæson 1 og 2.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Kvindelige filminstruktører fra Danmark
Nairobiprisen

Nairobiprisen uddeles en gang årligt af Nairobi-klubben som er et fagligt forum for over 100 medie- og fagfolk, som arbejder med formidling af udviklingsbistand, globale udviklingsspørgsmål, udenrigs- og u-landsstof i dansk eller international sammenhæng eller som har det som interessefelt.

Nairobiprisen 2022 er tildelt filmdokumentarist Helle Toft Jensen og fotograf Finn Brasen.

I 2023 blev prisen tildelt Danwatch.

Referencer 

Hædersbevisninger
Inderø Skov

Inderø Skov er en ca. 1 km² stor skovklædt halvø der fra vestbredden af Hald Sø neden for Dollerup Bakker, går mod nordøst ud i søen.

Der er en sti langs søbredden, anlagt af ungarske flygtninge i slutningen af 1950'erne. På halvøen er der rester af en gammel skov, bl.a. en del 200 år gammel knortet bøgeskov. Tidligere gik Hald Hovedgårds svin på olden her. I skoven yngler både ravn og sortspætte.

Med baggrund i Naturpakken 2016 blev dele af Stanghede og hele Inderø Skov, i alt 68 hektar i 2018 udpeget til urørt løvskov)
Skoven er en del af Natura 2000-område nr. 35 Hald Ege, Stanghede og Dollerup Bakker og naturfredningen Hald Sø og Dollerup Bakker.

Kilder og henvisninger 

Lokaliteter i Viborg Kommune
Fredede arealer i Danmark
Halvøer i Danmark
Urørt skov
Bevar Bækkestien

Bevar Bækkestien er en forening i Randers. Foreningen blev dannet 19. juni 2020 og åbnede for tilgang af nye medlemmer 20. juni 2020.

Dens formål er at sikre bevarelse af Bækkestien og at forhindre den foreslåede "klimabro", som indgår som element i projektet Byen til vandet. Foreningen har pr. 1. juli 2020 2.130 medlemmer.

Referencer 

Foreninger fra Danmark
Randers
Byplanlægning i Danmark
Rise of the Ogre

Rise of the Ogre er en britisk bog som omhandler, hvordan Gorillaz er blevet skabt. Den blev udgivet i 2006.

Gorillaz
Litteratur i 2006
Mr. Iglesias

Mr. Iglesias er en amerikansk komedie-tv-serie, der havde premiere på Netflix den 21. juni 2019. Serien har Gabriel Iglesias i hovedrollen. Gabriel Iglesias er samtidig producer sammen med Kevin Hench, Joe Meloche og Ron DeBlasio. I august 2019 blev serien fornyet med en anden sæson, der havde premiere den 17. juni 2020.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Tv-serier fra Netflix
Amerikanske tv-serier fra 2010'erne
Sitcoms
Hertugdømmet Trakai

Hertugdømmet Trakai var en underopdeling af Storhertugdømmet Litauen i det 14. og tidlige 15. århundrede. Hertugen af Trakai var en vigtig position i landet, og tilfaldt normalt enten storhertugen af Litauen selv eller hans næstkommanderende.

Hertuger af Trakai
 Kęstutis (1337–1382)
 Skirgaila (1382–1392)
 Vytautas (1392–1413)

Kilder
 A. Prochaska, Codex Epistolaris Vitoldi, p. 3
 Memorandum of the Eastern and Southern Boundaries of Ethnographic Lithuania 23. maj 1967

 

Litauens historie
Litauens geografi
Adelstitel

En adelstitel er en titel, som i deres stadig bevarede form opstod inden for det feudale system i middelalderen, og som angiver en adelig persons rang. Med den danske Grundlovs vedtagelse i 1849 blev den danske adel frataget sine privilegier, men adelstitler anvendes fortsat. Adelstitler bliver stadig anvendt i mange andre lande, også lande, som førhen var konge- eller kejserriger (såsom Frankrig og Tyskland), benytter visse slægter stadig adelstitler.

Adelen blev betragtet som en særlig social klasse af "store mænd", som fik særlige privilegier, og ofte fungerede som "små konger" (vasaller) over deres forstæder, for at hjælpe rigets monark, men med lavere rang. De fleste titler er blevet arvet, men nogle er også rent personlige (såsom kammerherre og hofjægermester).

Adelstitlers brug i forskellige lande 
Grundlæggende findes følgende titler (sorteret efter forrang i faldende rangfølge). Nogle titler, der ikke er i praktisk brug i dag, er også medtaget på listen.

Overblik: generelle og historiske adelstitler (Europa)

Danmark 
De følgende danske adelstitler blev indført i ved kongelig forordning af 1671.

De samme adelige titulaturer er ligeledes fortsat i brug såvel i Sverige som i Finland.

Storbritannien 
Følgende titler er adelige, da de er etableret i en af de 5 adelskalendere i Det Forenede Kongerige, og dermed indgår i højadlen.

Lavadel 
Derudover findes der i Storbritannien en lavadel kaldet The Landed gentry. The Landed gentry har rang, visse titler og visse rettigheder, men anses ikke for at være en del af adlen, da de ikke er opført i en af de 5 adelskalendere i Det Forenede Kongerige.

Tyskland 
I Tyskland anvendes følgende titler. De tyske titler bruges også i Østrig.

Frankrig 
I Frankrig anvendes følgende titler. De franske titler bruges også i Belgien.

De lavadelige titler chevalier og écuyer er derimod ikke længere i brug.

Referencer 

Adelige titler
Kongelige titler
Titler
Regenters titler
Feudalisme
Adel
Litauiske borgerkrig

Litauiske borgerkrig kan henvise til:
 Litauiske borgerkrig (1381–1384), en krig mellem Jogaila og hans onkel Kęstutis og fætter Vytautas
 Litauiske borgerkrig (1389–1392), en krig mellem Jogaila og hans fætter Vytautas
 Litauiske borgerkrig (1432–1438), en krig mellem Švitrigaila og Sigismund Kęstutaitis
 Litauiske borgerkrig (1700), en krig mellem flere magtfulde magnatfamilier

Se også
 Glinskys oprør i 1508
Daphne Caruana Galizia

Daphne Anne Caruana Galizia (født Vella; 26. august 1964, død 16. oktober 2017) var en maltesisk journalist, skribent og antikorruptionsaktivist, som rapporterede om politiske begivenheder i Malta. I sit arbejde havde hun særligt fokus på undersøgende journalistik og rapporterede om regeringskorruption, nepotisme, økonomisk støtte, beskyldninger om hvidvaskning, forbindelser mellem Maltas onlinegambling-industri og organiseret kriminalitet, Maltas statsborgerskab ved investering-strategi og betalinger fra Aserbajdsjans regering. Caruana Galizias nationale og internationale ry byggede på hendes regelmæssige reportager om svindel og tjenesteforseelser begået af maltesiske politikere og andre politiske aktører.

Caruana Galizia fortsatte med at udgive artikler i flere årtier på trods af trusler, injuriesager og andre søgsmål imod hende. Hun blev arresteret af Maltas politi ved to forskellige lejligheder. Caruana Galizias undersøgelser blev udgivet via hendes personlige blog Running Commentary, som hun opsatte i 2008. Hun var en regelmæssig klummeskriver i The Sunday Times of Malta og senere The Malta Independent. Hendes blog består af undersøgende journalistik og kommentar, hvoraf dele blev anset som personangreb på individer og medførte en række juridiske slagsmål. I 2016 og 2017 udgav hun en kontroversiel afsløring af følsom information og beskyldninger rettet imod en række maltesiske politikere og relateret til Panama-papirerne.

16. oktober 2017 blev Caruana Galizia dræbt tæt på sit hjem, da en bilbombe blev detoneret i hendes bil, hvilket medførte stor lokal og international fordømmelse. I december 2017 blev tre mænd arresteret i forbindelse med bilbomben, og 20. november 2019 blev rigmanden Yorgen Fenech, ejer af det Dubai-baserede firma 17 Black, arresteret i forbindelse med drabet.

I april 2018 udgav et internationalt konsortium på 45 journalister The Daphne Project et forslag om at fuldføre hendes undersøgende arbejde. Den Europa-parlamentariske gruppe GUE/NGL's Award for Journalists, Whistleblowers & Defenders of the Right to Information blev etableret i 2018 til Caruana Galizias ære.

Henvisninger

Eksterne henvisninger 

 Caruana Galizias Running Commentary blog 
 The Daphne Project 

Personer dræbt i attentat
Journalister
Korruption
Personer fra Malta
Immigrantinvestorprogram

Et immigrantinvestorprogram er et politisk program, der er designet til at tiltrække udenlandsk kapital og forretningsfolk ved til gengæld at tildele dem statsborgerskab og retten til at bo i landet. Denne type programmer kendes også som statsborgerskab ved investering, gyldne visa eller gyldne pas.

Immigrantinvestorprogrammer har normalt flere kriterier, der skal opfyldes for at en investering kan betragtes som kvalificeret til programmet. Disse kriterier vedrører ofte jobskabelse, opkøb af ejendom, ikke-refunderbare bidrag eller specifikke industrier. De fleste af disse programmer er struktureret på en måde der sikrer at investeringen bidrager tgil velfærd, fremskridt og økonomisk udvikling i det land, som investoren ønsker at opnå statsborgerskab i, og er ofte mere et spørgsmål om at give et økonomisk bidrag end blot en investering.

Henvisninger 

Investering
Indvandringspolitik
Mino Danmark

Mino Danmark (stiftet 9. marts 2016) er en interesseorganisation, der arbejder for at styrke minoritetsetniske danskeres muligheder, stemmer og samfundsdeltagelse. Foreningen fokuserer især på den unge generation med minoritetsbaggrund, der er efterkommere af indvandrere. Foreningens formål er dobbelt, idet den både arbejder for at opmuntre unge efterkommere til at blive aktive og engagerede samfundsborgere, og for at samfundet vil anerkende dem som ligestillede individer.

Foreningen havde ifølge sin hjemmeside over 1.000 medlemmer i 2019. Foreningen kom på finansloven i forbindelse med Finanslov 2020, hvor den modtog 2 mio. kr. fra staten til sine aktiviteter.

Baggrund 

Mino Danmark blev stiftet af dansk-palæstinenseren Niddal El-Jabri i marts 2016. El-Jabri havde året inden været hovedmanden bag en demonstration for sammenhold på tværs af religiøse skel i form af en fredsring ved Københavns Synagoge efter drabet på Dan Uzan ved synagogen i februar 2015. Med Mino Danmark ønskede han at skabe en almennyttig, folkeoplysende forening, der ville sikre ligestilling for og samfundsengagement hos minoritetsborgere. Formålet var således dobbelt: Både at få unge med minoritetsbaggrund til at engagere sig og udfylde en konstruktiv rolle i samfundet, og samtidig at arbejde for, at samfundet anerkender dem som ligestillede individer. El-Jabri har sammenlignet Mino Danmarks formål med den gamle danske Grænseforeningen, der har kæmpet for, at det danske mindretal i Sydslesvig kunne få lige rettigheder og anerkendelse i flertalssamfundet.

Organisation 

Mino Danmark har en bestyrelse på tre medlemmer, der udpeges af et repræsentantskab på syv medlemmer. I 2020 blev Moussa Mchangama forperson for foreningen. Han afløste forfatteren og TV-værten Abdel Aziz Mahmoud. Blandt andre repræsentantskabsmedlemmer i tidens løb har været professor Garbi Schmidt, forskningsleder Thomas Gammeltoft-Hansen og journalist Paula Larrain. Et sekretariat med seks ansatte i København ledet af El-Jabri som direktør står for den daglige drift.

Aktiviteter 

Foreningen arrangerer bl.a. debatarrangementer ved navn "Mino Talks" rundt om i landet (inklusive et arrangement på Færøerne). Foreningen har udviklet en onlineplatform, Mino Educate, hvor danske undervisere kan finde værktøjer til undervisningen. I 2020 er det planen at starte to lokale ungdomsforeninger, og på længere sigt at åbne flere i hele landet med henblik på forankring som en selvstændig enhed under Dansk Ungdoms Fællesråd. Mino Danmark har i længere tid haft ungdomsmagasinet "Mino Views", skrevet af unge.

Kilder 

Foreninger fra Danmark
Etableret i 2016
Vådrum

Vådrum er et rum i en bygning hvor der er stor påvirkning af vand eller høj luftfugtighed.

Et vådrum kan være et badeværelse eller bryggers og WC-rum med gulvafløb.

Henvisninger 

Rum
Karim Bellarabi

Karim Bellarabi (født 8. april 1990) er en tysk fodboldspiller, som spiller for den tyske fodboldklub Bayer Leverkusen.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Tyskland
Personer fra Berlin
Jakob Frederik Christian Danneskiold-Samsøe

Jakob Frederik Christian Danneskiold-Samsøe (født 10. juli 1968 i København) er en dansk historiker og en del af slægten Danneskiold-Samsøe. Han er uddannet ved Københavns Universitet, mens hans doktorgrad blev erhvervet Cambridge University og Lunds Universitet. Dertil har han forsket ved Lancaster University i Storbritannien og Karl-Ruprechts Universität i Heidelberg, Tyskland. Hans speciale er Europæisk historie i 1500- og 1600-tallet med særlig vægt på videnskabshistorien, men han har i sin forskning og formidling spredt sig over emner fra middelalderen til det 20. århundrede. Han er kendt som foredragsholder og har også medvirket i flere tv-udsendelser.

Publikationer (under navnet J.F.C. Danneskiold-Samsøe) 
 Muses and Patrons. Cultures of Natural Philosophy in Seventeenth-Century Scandinavia. Lunds Universitet 2004.
 Patron og klient i 1600-tallets Europa, Fortid og Nutid, september 2005, s. 163-191.
 "Renæssancekemiens forestillingsverden", Ole Borch (1626-1690). En dansk renæssancekemiker. Historisk-kemiske tidsskrifter nr. 16. Dansk Selskab for Historisk Kemi 2006. 
 Medredaktør på Vänner, patroner och klienter i Norden 900-1800. Islands universitets förlag 2007. 
 "Hin Fønix blandt matematikere. Descartes, Bartholin og Rømer", Ole Rømer. I kongens og videnskabens tjeneste (red. Karin Tybjerg, Jakob Danneskiold-Samsøe og Per Friedrichsen). Aarhus Universitetsforlag 2011. 
 Rejsen mod Europa. De første 10.000 år. Gads Forlag 2022. 
 Rejsen mod Europa. De seneste 200 år Gads Forlag 2022.

Tv-arbejde 
 Medvirkede i tv-udsendelsen Store Danske Videnskabsfolk: Tycho Brahe (sendt første gang på DR1 i 2015).
 Har dertil medvirket i Historiequizzen på DR1 (2015-2019).

Kilder 

Historikere fra Danmark
Marie af Anjou (1404-1463)

Marie af Anjou (14. oktober 1404 – 29. november 1463) var dronning af Frankrig som hustru til kong Karl 7. fra 1422 til 1461. Hun tjente som regent og ledede statsrådet flere gange under kongens fravær.

Liv 
Marie var den ældste datter af Ludvig 2. af Anjou, prætendent til Napolis trone, og Jolanda af Aragonien, prætendent til Aragoniens trone.

Marie blev forlovet med sin grandfætter Karl, søn og arvinger til Karl 6. af Frankrig i 1413. Brylluppet fandt sted den 18. december 1422 i Bourges. Ægteskabet gjorde hende til dronning af Frankrig, men så vidt det vides, blev hun aldrig kronet. Hendes ægtefælles sejr i Hundredårskrigen skyldtes meget den støtte, som han havde modtaget fra Maries familie, især fra hendes mor Jolanda af Aragonien.

Dronning 
Dronning Marie ledte statsrådet flere gange i kongens fravær, hvor hun havde fuldmagt som regent og underskrev love i sin stilling som "kongens statholder" (april 1434). Hun foretog flere pilgrimsrejser, såsom til Puy med kongen i 1424, og Mont Saint-Michel alene i 1447.

Marie og Karl fik fjorten børn, men hendes ægtefælles kærlighed var primært rettet mod hans elskerinde Agnès Sorel, oprindeligt Maries hofdame, der blev konges officielle elskerinde i 1444 og spillede en dominerende rolle ved hoffet indtil hendes død i 1450, hvor hun i nogen grad overstrålede dronningen.

Robert Blondel komponerede den allegoriske afhandling af "Helvedes tolv farer" til dronning Marie i 1455.

Enkedronning 
I 1461 døde Karl 7. og blev efterfulgt af deres søn Ludvig 11., hvilket gjorde Marie til enkedronning. Hun blev tildelt Chateau d'Amboise og indkomsten fra Brabant af hendes søn.

I løbet af vinteren 1462-63 foretog Marie af Anjou en pilgrimsrejse til Santiago de Compostela. Det er blevet spekuleret i, at hun havde en mission i Spanien som hemmelig ambassadør for sin søn på grund af den politiske situation på det tidspunkt og det faktum, at hun foretog pilgrimsrejsen om vinteren, hvor vejene var så dårlige, at sådanne ture normalt blev undgået, hvis det var muligt.

Hun døde i en alder af 59 år den 29. november 1463 på cistercienserordenens Abbaye de Chateliers-en-Poitou (nu i regionen Nouvelle-Aquitaine) på vejen tilbage. Hun er begravet i basilikaen i Saint-Denis sammen med sin ægtefælle.

Børn 
Marie var mor til fjorten børn:

Referencer

Litteratur 

 
 
 

Personer fra Angers
Dronninger af Frankrig
Hälsingborg (Vindelns kommun)

Hälsingborg er en by i Vindelns kommun i Västerbottens län i det nordlige Sverige, beliggende på den nordøstlige side af Ume älv, et par kilometer nedenfor Bjurfors övre kraftstation. I byen, som består af et fåtal gårde, findes en bro over elven. Den blå vej eller E12 går gennem byen, som ligger cirka 10 kilometer sydvest for Vindeln.

Referencer 

Byer i Vindelns kommun