kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Det

Det er en digtsamling eller "stordigt" af Inger Christensen udgivet den 28. oktober 1969.
Det er et centralt værk i dansk systemdigtning og er skrevet i en skematisk struktur.
Samlingen blev et gennembrud for Inger Christensen og er kaldt et mesterværk.
Inger Christensen modtog De Gyldne Laurbær i 1969 for bogen.

Struktur 

Overordnet er Det inddelt i PROLOGOS, LOGOS og EPILOGOS. LOGOS-afsnittet er underinddelt i SCENEN, HANDLINGEN og TEKSTEN og hver af disse dele er opdelt i 8 afsnit af hver 8 digte som for de flestes vedkommende fylder en bogside; — enkelte digte strækker sig over to sider.
Således består Det i alt af 1+3×8×8+1 = 194 digte.
De 8 afsnit har overskrifter efter begrebskategorier fra sprogforskeren Viggo Brøndals arbejde:
symmetrier, transitiviteter, kontinuiteter, konnexiteter, variabiliteter, extensioner, integriteter og universaliteter.
PROLOGOS' linjer er 66 tegn lange når mellemrum tælles med.
PROLOGOS' første del er også 66 linjer lang.
Anden del af PROLOGOS bliver splittet op i to dele af 33 linjer.
Denne opdeling fortsætter med tre dele af 22 linjer, 6 dele af 11 linjer, 11 dele af 6 linjer, 22 dele af 3 linjer, 33 dele af 2 linjer for til sidst slutte med 66 individuelle linjer.
Da primtalsopløsningen af 66 er 66=2×3×11 udnyttes dermed alle 8 muligheder for at opdele det første afsnits 66 linjer i et antal dele hver med det samme antal linjer: 1×(2×3×11), 2×(3×11), 3×(2×11), (2×3)×11, 11×(2×3), (2×11)×3, (3×11)×, (2×3×11)×1. Med 66 tegn i 66 linjer over 8 dele kan det totale antal af tegn i PROLOGOS beregnes til

 

Første udgave af bogen fremtræder med en ikke-proportional skrivemaskineskrifttype.
Dette sammen med PROLOGOS' strenge format betyder at tekstafsnittene fremstår som rektangler.

De individuelle digte spænder i omfang fra de 3 ord "Livet er helligt" i ottende digt i LOGOS-HANDLINGEN-transiviteter til EPILOGOS' 528 linjer.
Flere af digtene har indledende citat af William Blake eller Novalis på henholdsvis engelsk og tysk.
Korte citater på fransk er krediteret til Maurice Merleau-Ponty, Stéphane Mallarmé, Georges Bataille, Sade, Algirdas-Julien Greimas, Comte de Lautréamont og Philippe Sollers.

Musik 
Pia Raug udgav albummet Det i 1981 hvor digte fra Christensens samling var sat til musik.
Af udbredte sange fra albummet er blandt andet En grå og diset morgen.
Sangen Chile med førstelinjen "Så dyrker de korn på et alter i Chile" har teksten fra sjette digt i LOGOS-HANDLINGEN-transiviteter.
Den er optaget i Højskolesangbogen.
To andre sange med tekst fra Det er i Højskolesangbogen:
"Jeg ser de lette skyer" med melodi af Eyvind Lender og "Et samfund kan være så stenet" med melodi af Jakob Bonderup.

Udgaver 
  Førsteudgave sat med skrivemaskineskrift.

En 50-årsjubilæumsudgave fra Gyldendal blev i 2019 trukket tilbage efter kritik fra Asger Schnack af nyudgivelsens format.

Det er oversat til svensk, tysk og engelsk
  Engelsk oversættelse ved Susanna Nied og med introduktion af Anne Carson.
  Svensk 2019-udgave i Marie Silkebergs oversættelse

Litteratur og andre henvisninger

Henvisninger 

Digtsamlinger
Thora Pedersen

Marie Thora Frederikke Pedersen (21. oktober 1875 – 29. oktober 1954) var en dansk lærer, skoleinspektør og kvinderetsforkæmper, der var aktiv i Danmarks Lærerforening og Dansk Kvindesamfund.

Eksterne henvisninger 

 

Skolefolk fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Kvinderetsforkæmpere fra Danmark
Personer fra Mariagerfjord Kommune
Karin Nathorst Westfelt

Karin Nathorst Westfelt (2. januar 1921 i Svärdsjö - 27. marts 2013), var en svensk-dansk billedkunstner.

Hun var datter af Åke Oskar Axelsson Nathorst Westfelt og Elsa Margaretha Wall og giftede sig i 1948 med civilingeniøren Svend Engelstoft-Jacobsen.

Trykte kilder
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 641, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 365,

Eksterne henvisninger 

Kunstnere fra Danmark
Birgitte Bonnesen

Birgitte Bonnesen (18. maj 1956 i Odder), er en dansk-svensk forretningskvinde. Hun var administrerende direktør i Swedbank i 2016 - 2019 og mellem 2017 og 2019 formand for den Svenska Bankföreningen.

Biografi 
Birgitte Bonnesen er datter af købmanden Sven Bonnesen og Birte Bonnesen. Hun voksede op i Jylland. Hun uddannede sig i økonomi, engelsk og fransk ved Aarhus Universitet i 1979–1985 med en kandidatgrad i 1985.

Bonnesen flyttede til Sverige i 1987 og begyndte samme år at arbejde i Första Sparbanken, som senere skulle blive til Swedbank.
I årene 2009–2011 var hun chef for bankens interne revision, mellem 2011 og 2014 var hun chef for Swedbanks aktiviteter i Estland, Letland og Litauen og fra 2015 chef for bankens aktiviteter i Sverige.
Hun var administrerende direktør for Swedbank 2016–2019.
Bonnesen forsikrede i efteråret 2018, at Swedbank ikke har udenlandske kunder i Baltikum, som kun flytter penge via banken. 

Ved SVT's Uppdrag granskning den 20. februar 2019, der sendte et program om sin gennemgang af Swedbanks kunder i Baltikum i tidligere år, blev Bonnesens tidligere udtalelser sat spørgsmålstegn ved,  og hun blev tvunget til at træde tilbage den 28. marts 2019.
Hun forlod også sin stilling som formand for den svenske bankforening , da hun blev fyret som administrerende direktør i Swedbank.  

Den 23. marts 2020 meddelte Swedbank, at dens bestyrelse havde besluttet ensidigt at opsige aftalen om fratrædelsesgodtgørelse til Bonnesen. I alt ville Bonnesen have modtaget fratrædelsesgodtgørelse (en såkaldt faldskærm) på 18 månedslønninger, cirka 21,5 millioner SEK, ifølge bankens årsrapport. 

Chefanklager Thomas Langrot ved Økokriminalitetsstyrelsen besluttede den 4. januar 2020 at rejse tiltale mod Bonnesen for groft bedrageri, alternativt groft markedsmanipulation. 
Anklageskriftet vedrører Bonnesens udtalelser i 2018 og 2019 om bankens arbejde mod hvidvask i Baltikum. 
Anklageren mente, at Bonnesen bevidst eller groft uagtsomt spredte vildledende oplysninger, der påvirkede investorernes vurdering af selskabet.

Dette var første gang, at en tidligere administrerende direktør for en af ​​de store svenske banker blev retsforfulgt for forbrydelser begået i tjenesten. 

Hovedforhandlingen i sagen mod Bonnesen begyndte den 4. oktober 2022.

Eksterne henvisninger 
 Dansk topchef tiltalt i hvidvasksag i svensk storbank, berlingske.dk, 4. januar 2022

Referencer 

Erhvervskvinder
Harald Jährling

Harald Jährling (født 20. juni 1954 i Burg, død 18. maj 2023) var en østtysk roer og dobbelt olympisk guldvinder.

Karriere

Roning 
Jährling roede flere forskellige bådtyper, men opnåede først succes i toer med styrmand, hvor han roede sammen med Friedrich-Wilhelm Ulrich og styrmand Georg Spohr. Deres første store fælles internationale stævne var ved OL 1976 i Montreal. Her indledte de med via en andenplads i indledende heat at kvalificere sig til semifinalen, som de derpå vandt ret klart. I finalen lå den sovjetiske båd længe forrest, men midtvejs i løbet indhentede østtyskerne dem og lagde sig i spidsen. Der blev de og sikrede sig guldet med et forspring på mere end to sekunder, mens Sovjetunionen fik sølv og Tjekkoslovakiet bronze.

Året efter vandt samme besætning VM-sølv efter en bulgarsk båd, mens østtyskerne i 1979 vandt VM-guld. De blev også østtyske mestre i 1977 og 1979. I 1978 roede han otter og var der med til at vinde VM-guld. 

Ved OL 1980 i Moskva var OL-guldvinderne fra 1976 i toeren med styrmand samlet igen, og de var klart hurtigst i indledende heat. I finalen var der mere jævnbyrdighed, men østtyskerne sluttede bedst og genvandt guldet, mens den sovjetiske båd fik sølv og Jugoslavien bronze.

I 1981 skiftede Jährling til firer med styrmand og blev her østtysk mester samt verdensmester. Han vandt yderligere to østtyske mesterskaber i denne bådtype i 1983 og 1984. Endelig vandt han to VM-sølvmedaljer i 1982 og 1983 i otteren.

Videre karriere 
Jährling blev rotræner efter sin aktive karriere og arbejdede i denne funktion i sin gamle klub, SC Magdeburg, i flere år. I 1989 flyttede han med sin familie til Australien, hvor han blev sportsdirektør i det australske roforbund.

Han var gift med roeren Marina Wilke og sammen havde de sønnen Rob Jahrling, der blev roer for Australien og deltog i tre olympiske lege omkring år 2000. Harald Jährling begik selvmord i 2023.

OL-medaljer 
 1976:  Guld i toer med styrmand
 1980:  Guld i toer med styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Tyskland
Deltagere for DDR ved sommer-OL 1976
Deltagere for DDR ved sommer-OL 1980
Olympiske mestre fra DDR
Friedrich-Wilhelm Ulrich

Friedrich-Wilhelm Ulrich (født 20. oktober 1953 i Packebusch) er en tysk tidligere roer og dobbelt olympisk guldvinder.

Karriere

Roning 
Ulrich fik sit gennembrud på den internationale roscene, da han i 1971 blev juniorverdensmester i toer med styrmand for DDR. Han skiftede så til otteren og blev østtysk mester i denne båd i 1973-1975 samt europamester i 1973 og verdensmester i 1975.

Derpå kom han tilbage til toeren med styrmand, hvor han roede sammen med Harald Jährling og styrmand Georg Spohr. Deres første store fælles internationale stævne var ved OL 1976 i Montreal. Her indledte de med via en andenplads i indledende heat at kvalificere sig til semifinalen, som de derpå vandt ret klart. I finalen lå den sovjetiske båd længe forrest, men midtvejs i løbet indhentede østtyskerne dem og lagde sig i spidsen. Der blev de og sikrede sig guldet med et forspring på mere end to sekunder, mens Sovjetunionen fik sølv og Tjekkoslovakiet bronze.

Året efter vandt samme besætning VM-sølv efter en bulgarsk båd, mens østtyskerne i 1979 vandt VM-guld. De blev også østtyske mestre i 1977 og 1979. I 1978 roede Ulrich otter og var der med til at vinde VM-guld.

Ved OL 1980 i Moskva var OL-guldvinderne fra 1976 i toeren med styrmand samlet igen, og de var klart hurtigst i indledende heat. I finalen var der mere jævnbyrdighed, men østtyskerne sluttede bedst og genvandt guldet, mens den sovjetiske båd fik sølv og Jugoslavien bronze.

Videre karriere 
Efter at have afsluttet sin aktive karriere blev Ulrich, der havde studeret idræt ved DHfK Leipzig, rotræner i sin klub, SC Magdeburg. Kort inden den tyske genforening flygtede han til Vesttyskland, hvor han blev regional rotræner i Saarland. Senere blev han leder af sportsskolen i Koblenz.

OL-medaljer 
 1976:  Guld i toer med styrmand
 1980:  Guld i toer med styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Tyskland
Deltagere for DDR ved sommer-OL 1976
Deltagere for DDR ved sommer-OL 1980
Olympiske mestre fra DDR
Georg Spohr

Georg Spohr (født 24. januar 1951 i Magdeburg) er en tysk tidligere roer og dobbelt olympisk guldvinder.

Karriere

Roning 
Spohr var styrmand i en af de bedste østtyske toere med styrmand i anden halvdel af 1970'erne. Roerne i båden var Harald Jährling og Friedrich-Wilhelm Ulrich, og deres første store fælles internationale stævne var ved OL 1976 i Montreal. Her indledte de med via en andenplads i indledende heat at kvalificere sig til semifinalen, som de derpå vandt ret klart. I finalen lå den sovjetiske båd længe forrest, men midtvejs i løbet indhentede østtyskerne dem og lagde sig i spidsen. Der blev de og sikrede sig guldet med et forspring på mere end to sekunder, mens Sovjetunionen fik sølv og Tjekkoslovakiet bronze.

Året efter vandt samme besætning VM-sølv efter en bulgarsk båd, mens østtyskerne i 1979 vandt VM-guld. Samme år blev de østtyske mestre, hvilket de gentog i 1979. Dette år blev Spohr desuden verdensmester, men med to andre roere (Jürgen Pfeiffer og Gert Uebeler). 

Ved OL 1980 i Moskva var OL-guldvinderne fra 1976 samlet igen, og de var klart hurtigst i indledende heat. I finalen var der mere jævnbyrdighed, men østtyskerne sluttede bedst og genvandt guldet, mens den sovjetiske båd fik sølv og Jugoslavien bronze.

Videre karriere 
Spohr var uddannet ingeniør inden for telekommunikation, men kom senere til at arbejde med film og foto i sin roklub, SC Magdeburg.

OL-medaljer 
 1976:  Guld i toer med styrmand
 1980:  Guld i toer med styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Tyskland
Personer fra Magdeburg
Deltagere for DDR ved sommer-OL 1976
Deltagere for DDR ved sommer-OL 1980
Olympiske mestre fra DDR
Wolfgang Gunkel

Wolfgang Gunkel (født 15. januar 1948 i Berlin, død 20. maj 2020) var en tysk roer og olympisk guldvinder.

I 1968 blev Gunkel sammen med Helmut Wollmann og styrmand Klaus-Dieter Neubert østtyske mestre i toer med styrmand, og de blev derpå udtaget til OL 1968 i Mexico City. Her vandt de deres indledende heat og semifinale, og i finalen var de også med i opløbet om medaljerne, men endte på en fjerdeplads, blot 0,15 sekund efter den danske båd. 

Besætningen fra OL 1968 blev nummer to ved de østtyske mesterskaber i 1970, men fra 1971 var Wollmann udskiftet med Jörg Lucke, og denne besætning blev østtyske mestre og europamestre dette år. 

Trioen var sammen med båden fra Tjekkoslovakiet favoritter ved OL 1972 i München, og Gunkels båd vandt da også planmæssigt det indledende heat og semifinalen. I finalen var de klart bedst og sejrede med et forspring på over to sekunder til tjekkerne, mens Rumænien vandt bronze.

Gunkel, Lucke og Neubert blev østtyske mestre i 1973 og 1974 samt europamestre i 1973, mens de vandt VM-sølv i 1974. I 1975 blev Neubert udskiftet med Bernd Fritsch som styrmand, og båden vandt igen det østtyske mesterskab dette år, fulgt op af VM-titlen.

Gunkel var med ved OL 1976 i Montreal som reserve, men kom ikke til at konkurrere. I 1977 var han skiftet til otter og var med til at vinde VM for DDR i denne båd.

Efter sin aktive karriere blev Gunkel uddannet ortopædkirurg og arbejdede på Institut für Forschung und Entwicklung von Sportgeräten (Institut for Forskning og Udvikling af Sportsudstyr). Han blev gift med Renate Boesler, der også var roer.

OL-medaljer 
 1972:  Guld i toer med styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Tyskland
Personer fra Berlin
Deltagere for DDR ved sommer-OL 1968
Deltagere for DDR ved sommer-OL 1972
Olympiske mestre fra DDR
Klaus-Dieter Neubert

Klaus-Dieter Neubert (født 22. november 1949 i Oberwiesenthal) er en tysk tidligere roer og olympisk guldvinder.

Neubert var styrmand og vandt sit første østtyske mesterskab i otter i 1967.

I 1968 kom Neubert sammen med Helmut Wollmann og Wolfgang Gunkel til at ro toer med styrmand, og de blev samme år østtyske mestre og blev derpå udtaget til OL 1968 i Mexico City. Her vandt de deres indledende heat og semifinale, og i finalen var de også med i opløbet om medaljerne, men endte på en fjerdeplads, blot 0,15 sekund efter den danske båd. 

Besætningen fra OL 1968 blev nummer to ved de østtyske mesterskaber i 1970, men fra 1971 var Wollmann udskiftet med Jörg Lucke, og denne besætning blev østtyske mestre og europamestre dette år. 

Trioen var sammen med båden fra Tjekkoslovakiet favoritter ved OL 1972 i München, og den østtyske båd vandt da også planmæssigt det indledende heat og semifinalen. I finalen var de klart bedst og sejrede med et forspring på over to sekunder til tjekkerne, mens Rumænien vandt bronze.

Gunkel, Lucke og Neubert blev østtyske mestre i 1973 og 1974 samt europamestre i 1973, mens de vandt VM-sølv i 1974.

OL-medaljer 
 1972:  Guld i toer med styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Tyskland
Deltagere for DDR ved sommer-OL 1968
Deltagere for DDR ved sommer-OL 1972
Olympiske mestre fra DDR
Primo Baran

Primo Baran (født 1. april 1943 i Treviso) er en italiensk tidligere roer og olympisk guldvinder.

Baran roede sammen med Renzo Sambo og skiftende styrmænd toer med styrmand med succes i slutningen af 1960'erne. I 1965 vandt de sølv ved EM med Giorgio Conte som styrmand, og året efter vandt de bronze ved VM med Enrico Pietropolli som styrmand. I 1967 vandt de EM-guld, nu med Bruno Cipolla som styrmand. 

Ved OL 1968 i Mexico City stillede Baran, Sambo og Cipolla igen op, og italienerne blev nummer to i indledende heat, inden de vandt deres semifinale. I finalen førte hollænderne i begyndelsen, men italienerne roede stabilt og indhentede hollænderne og endte med at vinde guld med et forspring på næsten to sekunder til hollænderne, der fik sølv, mens Danmark akkurat tog bronzemedaljerne foran den østtyske båd. Ved legene var kom han sig over de problemer med katar, som havde plaget ham fra begyndelsen af hans karriere.
 
Ved OL 1972 i München stillede Baran op i firer uden styrmand. Den italienske båd indledte med en fjerdeplads i det indledende løb, men vandt derpå opsamlingsheatet. Derpå blev de nummer fem i semifinalen og sluttede som nummer fire i B-finalen, hvilket gav en samlet tiendeplads.

Barans sidste OL blev i 1976 i Montreal, hvor han igen stillede op i toer med styrmand, nu sammen med Annibale Venier og styrmand Franco Venturini. De indledte med at blive nummer to i deres indledende heat, derpå nummer tre i semifinalen. I finalen, hvor de øvrige deltagere alle var fra Østeuropa, havde italienerne det svært og endte på en femteplads.

OL-medaljer 
 1968:  Guld i toer med styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Italien
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1968
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1972
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1976
Olympiske mestre fra Italien
Renzo Sambo

Renzo Sambo (født 17. januar 1942 i Treviso, død 10. august 2009 i Cesiomaggiore) var en italiensk roer og olympisk guldvinder.

Sambo roede sammen med Primo Baran og skiftende styrmænd toer med styrmand med succes i slutningen af 1960'erne. I 1965 vandt de sølv ved EM med Giorgio Conte som styrmand, og året efter vandt de bronze ved VM med Enrico Pietropolli som styrmand. I 1967 vandt de EM-guld, nu med Bruno Cipolla som styrmand. 

Ved OL 1968 i Mexico City var Cipolla igen med, og italienerne blev nummer to i indledende heat, inden de vandt deres semifinale. I finalen førte hollænderne i begyndelsen, men italienerne roede stabilt og indhentede hollænderne og endte med at vinde guld med et forspring på næsten to sekunder til hollænderne, der fik sølv, mens Danmark akkurat tog bronzemedaljerne foran den østtyske båd. 

Ved OL 1972 i München roede Sambo firer med styrmand, og italienerne blev nummer to i det indledende heat, men blev derpå sidst i deres semifinale. Efter en femteplads i B-finalen blev det samlet nummer elleve.

Sambo vandt i alt femten italienske mesterskaber gennem sin aktive karriere, og efter afslutningen af denne blev han rotræner. Hans klub, Circolo Ospedalieri Treviso, har siden hans død afholdt en årlig minderegatta i hans navn.

OL-medaljer 
 1968:  Guld i toer med styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Italien
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1968
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1972
Olympiske mestre fra Italien
Bruno Cipolla

Bruno Cipolla (født 24. december 1952 i Cuneo) er en italiensk tidligere roer og olympisk guldvinder.

Cipolla var styrmanden i den italienske toer med styrmand, der blev roet af Renzo Sambo og Primo Baran og i 1967 vandt EM-guld.

Ved OL 1968 i Mexico City var stillede Sambo, Baran og Cipolla op i samme disciplin, og italienerne blev nummer to i indledende heat, inden de vandt deres semifinale. I finalen førte hollænderne i begyndelsen, men italienerne roede stabilt og indhentede hollænderne og endte med at vinde guld med et forspring på næsten to sekunder til hollænderne, der fik sølv, mens Danmark akkurat tog bronzemedaljerne foran den østtyske båd. 

Efter OL-sejren ville Fiat give ham en bil for præstationen, hvortil han svarede, at han ikke havde kørekort, og at han ville give bilen til sin far, idet han så håbede, at denne ville give ham en scooter. Senere kom han til skade i en trafikulykke og måtte holde pause fra roningen i et halvt år. Han indstillede karrieren i 1971.

OL-medaljer 
 1968:  Guld i toer med styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Italien
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1968
Olympiske mestre fra Italien
Edward Ferry

Edward Payson "Ed" Ferry (født 18. juni 1941 i Seattle, Washington, USA, død 18. september 2023) var en amerikansk tidligere roer og olympisk guldvinder.

Perry var en del af den amerikanske toer med styrmand, der vandt guld ved OL 1964 i Tokyo. Bådens øvrige besætning var Conn Findlay og styrmand Kent Mitchell. Amerikanerne sikrede sig guldet efter en finale, hvor Frankrig fik sølv, mens Holland tog bronzemedaljerne.

OL-medaljer 
 1964:  Guld i toer med styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra USA
Personer fra Seattle
Conn Findlay

Conn Findlay (født 24. juli 1930 i Stockton, Californien, USA, død 8. april 2021) var en amerikansk roer og sejler, og dobbelt olympisk guldvinder.

Findlay vandt guld ved OL 1956 i Melbourne, som del af den amerikanske toer med styrmand. Bådens øvrige besætning var Arthur Ayrault og Kurt Seiffert. Fire år senere, ved OL 1960 i Rom blev det til bronze i samme disciplin. Ved OL 1964 vandt han sin anden OL-guldmedalje, og den tredje medalje i alt, igen i toer med styrmand, og denne gang som makker til Edward Ferry og Kent Mitchell.

Ved OL 1976 i Montreal, tyve år efter sit første OL, vandt Findlay sin fjerde OL-medalje, denne gang i sejlsport. Han vandt bronze i disciplinen tempest.

OL-medaljer 
 1956:  Guld i toer med styrmand
 1964:  Guld i toer med styrmand
 1960:  Bronze i toer med styrmand
 1976:  Bronze i tempest

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra USA
Sejlsportsfolk
Personer fra Californien
Kent Mitchell

Henry Kent Mitchell II (født 29. marts 1939 i Albany, New York, USA) er en amerikansk tidligere roer og olympisk guldvinder.

Mitchell var styrmanden i den amerikanske toer med styrmand, der vandt bronze ved OL 1960 i Rom. Roerne i båden var Richard Draeger og Conn Findlay. Fire år senere, ved OL 1964 i Tokyo, vandt han guld i båden, der denne gang blev roet af Conn Findlay og Edward Ferry.

OL-medaljer 
 1964:  Guld i toer med styrmand
 1960:  Bronze i toer med styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra USA
Personer fra New York
Bernhard Knubel

Bernhard Knubel (født 2. marts 1938 i Merzig, død 23. februar 1973 i Gelsenkirchen) var en tysk sportsmand og olympisk guldvinder.

Knubel dyrkede både håndbold og atletik, men det var i roning, han opnåede sine bedste resultater. Sammen med Karl Renneberg og styrmand Klaus Zerta blev han nummer to ved de tyske mesterskaber i 1960 i toer med styrmand, og de blev efterfølgende udtaget til OL 1960 i Rom. Her vandt de først deres indledende heat i bedste tid af alle, hvorpå de gentog bedriften i finalen, hvor Sovjetunionen var mere end et sekund efter på andenpladsen, mens USA blev nummer tre.

Knubel, som var udlært maskinmontør, døde af kræft i 1973 som blot 34-årig.

OL-medaljer 
 1960:  Guld i toer med styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Tyskland
Personer døde af kræft
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 1960
Olympiske mestre fra Tyskland
Karl Renneberg

Karl Heinz Renneberg (født 29. januar 1927 i Gelsenkirchen, død 21. oktober 1999 i Herne) var en tysk roer og olympisk guldvinder.

Renneberg var sammen med Heinz Eichholz tyske mester i toer uden styrmand i 1951 og 1952 og deltog i OL 1952 i Helsinki, hvor de blev nummer tre i det indledende heat; de kunne ikke stille op i opsamlingsheatet, fordi Eichholz var blevet ramt af nældefeber. De blev nummer to ved det tyske mesterskab i 1953.

Sin største præstation opnåede Renneberg i toer med styrmand, hvor han deltog i OL 1960 i Rom sammen med Bernhard Knubel og styrmand Klaus Zerta. De vandt først deres indledende heat i bedste tid af alle, hvorpå de gentog bedriften i finalen, mens Sovjetunionen var mere end et sekund efter på andenpladsen, og USA blev nummer tre.

Renneberg var maskinmontør af profession.

OL-medaljer 
 1960:  Guld i toer med styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Tyskland
Personer fra Gelsenkirchen
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 1952
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 1960
Olympiske mestre fra Tyskland