kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anden aliyah

Anden aliyah var muligvis den vigtigste og mest indflydelsesrige aliyah. Den varede fra 1904 til 1914, og i løbet af denne tid immigrerede 40 000 jøder til det osmanniske Palæstina, for det meste fra Rusland og Polen, samt nogle fra Yemen.

Hovedårsagen til aliyahen var stigende antisemitisme i Rusland og pogromer i Pale of Settlement, specielt Kishinev-pogromen og pogromerne som fulgte den russiske 1905-revolution.

Selv om aliyahen bidrog til jødiske bosætninger i Palæstina på mange måder, ser mange på det som en fiasko, eftersom næsten halvdelen af immigranterne forlod Palæstina på samme tidspunkt som første verdenskrig begyndte.

Bosætning 
Immigranter fra den anden aliyah var for det meste idealister, inspireret af de revolutionære ideer som dukkede op i Det russiske imperium, som forsøgte at oprette et fælles landbrugssystem i Palæstina. Således formede de kibbutzbevægelsen. Den første kibbutz, Degania, blev grundlagt i 1909.

De immigranter, som foretrak at bo i byer, grundlagde Ahuzat Bayit nær Jaffa, som senere blev givet navnet Tel Aviv.

Kultur 
Fornyelsen af det hebraiske sprog samt etablering af det som standardsprog for jøder i Palæstina,  kan i vidt omfang tilskrives den anden aliyah. Eliezer Ben-Yehuda bidrog til at den første moderne hebraiske ordbog blev skrevet. Selv om han var immigrant fra første aliyah, bidrog hans arbejde til flere forbedringer under den anden aliyah.

Under anden aliyah blev også den første hebraiske videregående skole i Palæstina oprettet, Herzliya Hebrew High School, Tel Aviv.

Forsvar 
Den anden Aliyah oprettede sikkerhedsorganisationen HaShomer, som var den første store jødiske selv-forsvarsorganisation siden Bar Kokhbas oprør, og blev forgænger for fremtidige jødiske forsvarsorganisationer, som f.eks. Haganah.

Noter

Litteratur 
 Ben-Gurion, David, From Class to Nation: Reflections on the Vocation and Mission of the Labor Movement (Hebrew), Am Oved (1976)

2. aliyah
Tredje aliyah

Tredje aliyah refererer til den tredje bølge af jødiske immigranter som kom til Israel fra Europa som kom inspireret af zionistiske motiver mellem årene 1919 og 1923 (fra slutningen af 1. verdenskrig til begyndelsen af den økonomiske krise i landet). Et symbol på starten af tredje immigrationsbølge er båden "Roselan"s ankomst til havnen i Jaffa den 19. december 1919. Der var 650 nye immigranter og andre indbyggere som vendte tilbage til Israel om bord i båden. I løbet af denne periode ankom omkring 35 000 nye immigranter til Israel, for det meste fra østeuropæiske lande – af disse kom cirka 45 % fra Rusland, 31 % fra Polen, 5 % fra Rumænien og kun tre procent fra Litauen.

Det som kendetegnede denne aliyah mest var, at mange af immigranterne som kom til landet mellem 1919 og 1921 var unge pionerer, mens andelen af unge som kom de sidste år var betydelig mindre. Disse pionerers vigtighed var lige så stor som pionererne som kom ved anden immigrationsbølge. Deres ideologi bidrog en hel del til opbygningen af landet, og på den måde påvirkede de zionismen og udviklingen af den jødiske bosætning i landet Israel.

kilde: "Thirty Years of Jewish Immigration to Palestine", s. 733

Noter

Eksterne henvisninger 
Sidney Liskofsky: "Jewish migration" (American Jewish Year Book; vol. 50 (1948-1949); især afsnittet "Thirty Years of Jewish Immigration to Palestine", s. 731-744) 

3. aliyah
Förderstedt

Förderstedt er en kommune i Salzlandkreis den tyske delstat Sachsen-Anhalt.

Kommunen ligger i den sydlige del af Magdeburger Börde er et fladt område der mod sydøst støder op til floden Bode ved landsbyen Löbnitz.

Landsbyer 
 Atzendorf med bebyggelsen Marbeschacht, indlemmet 2004
 Brumby, indlemmet 2006
 Glöthe, indlemmet 2006
 Löbnitz (Bode), indlemmet 2004
 Üllnitz,indlemmet i Glöthe i 1950
Kommunen Föderstedt er dannet af kommunerne i det tidligere Verwaltungsgemeinschaft Südliche Börde.

I området omkring Förderstedt udviklede der sig i slutningen af 1800-tallet en kalkindustri. Søerne Albertine-See og Karls-See fortæller om det 20. århundredes udvinding af brunkul.

Weblinks
Könnern

Könnern, (indtil 1911 Cönnern), er en lille by i Salzlandkreis i den tyske delstat Sachsen-Anhalt.

Floden Saale løber forbi den byensvestlige udkant, og området ved floden hører til naturpark "Unteres Saaletal".

Den 1. januar 2003 blev følgende landsbyer og bydele: Könnern, Brucke, Garsena, Golbitz, Lebendorf, Nelben,
Könnern-Trebitz, Könnern-Trebnitz, Zellewitz og Zickeritz slået sammen til det nuværende byområde; de havde tidligere været i et forvaltningssamarbejde.

Den 1. januar 2005 blev også Beesenlaublingen (med Beesedau, Kustrena,
Mukrena, Poplitz, Zweihausen), Belleben (med Piesdorf) og Strenznaundorf indlemmet i Könnern .

Eksterne henvisninger
Drikkepenge

Drikkepenge betød oprindeligt penge til at drikke for. Nu betyder det almindeligvis en pengegave til en person i en underordnet stilling som belønning eller godtgørelse for udvist tjeneste eller et arbejde, som ikke betales med aftalt løn eller som tillæg til det bestemte vederlag.

I Danmark har det siden 1969 været bestemt ved lov, at den pris, der oplyses til forbrugeren, skal være inklusiv service og at arbejdsgiveren skal betale de ansatte fast løn. Derfor er det ikke længere udbredt at give ekstra drikkepenge i Danmark. I visse andre lande, fx USA, udgør drikkepenge hovedparten af lønnen for mange ansatte i servicefag, da de, i modsætning til i Danmark, kun modtager en ganske lille betaling fra arbejdsgiveren. Derfor er det almindeligt at give drikkepenge til bl.a. tjenere, taxichauffører og frisører.

At give en gave til en embedsmand, fx en politibetjent, er derimod – uanset årsagen – ulovligt og betragtes som bestikkelse.

Danmark 
I 1969 blev de første danske overenskomster for tjenere indgået. Det var dog langt fra alle danske restauranter, der indgik overenskomst, og hotel-, restaurant- og turistbranchen (hørende under HORESTA) var i 2014 stadigvæk en af de brancher, der havde den absolut laveste dækningsgrad for overenskomster. 
Siden 1969 er Markedsføringsloven blevet ændret, således at virksomhederne ikke længere må lægge drikkepenge oven i den pris, der er oplyst til kunden. Virksomhederne skal i stedet oplyse de samlede priser for de enkelte varer eller ydelser. Derfor er der også mange danskere, der ikke giver drikkepenge, 
og det er ganske frivilligt, om man ønsker at give noget ekstra. 
Ingen lov forbyder drikkepenge eller ekstra drikkepenge i Danmark, men en overenskomst og to love ændrede vores traditioner for at give drikkepenge.

Modtageren af drikkepenge skal i Danmark selv opgive indkomsten til skattemyndighederne som ekstraindtjening (B-indkomst), hvis disse gives af kunden direkte til den ansatte.

Der er eksempler på restauranter, hvor der er regler om, at alle drikkepenge skal gives til en fælleskasse, hvor ejeren fordeler pengene til alle ansatte, også dem i køkkenet. Der er også eksempler på, at ejeren kræver, at de ansatte afleverer alle drikkepenge til ham eller hende. Der kan også være regler omkring drikkepenge betalt via dankort, da tjeneren jo ikke får disse drikkepenge direkte i hånden.

Eksterne henvisninger 
 SKAT: C.A.3.3.2 Drikkepenge  – den juridiske vejledning (nyeste udgave), afsnit C.A.3.3.2 Drikkepenge.
 Drikkepenge (beskatning) - The Host  – DRC - Danmarks Restauranter og Cafeer.
 drikkepenge — ODS – Ordbog over det danske Sprog, opslaget drikkepenge, fra 1921.

Noter 

Indtægter
Traditioner
Staßfurt

Staßfurt er en by i Salzlandkreis den tyske delstat Sachsen-Anhalt med ca. 23.000 indbyggere.

Geografi 

Staßfurt ligger ved sydendenn af Magdeburger Börde, syd for delstatshovedstaden Magdeburg. Floden Bode løber gennem byen.

Nabokommuner 

Zu Staßfurts Nachbargemeinden zählen die folgenden Orte:
 Hecklingen
 Neundorf (Anhalt) (VG Staßfurt)
 Güsten (VG Saale-Wipper)
 Neugattersleben (VG Nienburg)
 Ilberstedt (VG Saale-Wipper)
 Förderstedt (Einheitsgemeinde)
 Unseburg (VG Egelner Mulde)
 Tarthun (VG Egelner Mulde)

Bydele og landsbyer 
 Staßfurt
 Leopoldshall
 Neu-Staßfurt
 Hohenerxleben
 Löderburg
 Athensleben
 Lust
 Rothenförde
 Rathmannsdorf

I Staßfurt er der indlemmet 4 landsbykommuner og 1 by:
 Alt Staßfurt
 Leopoldshall (anhaltisk by)
 Löderburg
 Hohenerxleben
 Rathmannsdorf

Kendte personer 

 Karl Wilhelm Freiherr von Willisen ( 30. april 1790 i Staßfurt; – 25. februar 1879 i Dessau), preußisk general og militærforfatter
 Johann Ludwig (»Lutz«) Graf Schwerin von Krosigk ( 22. august 1887 i Rathmannsdorf/Anhalt, nu Staßfurt; – 4. marts 1977 i Essen), rigsfinansminister i Nazi-Tyskland.

Eksterne henvisninger 
 Projekt for Internationalen Bauausstellung 2010
Serielån

Et serielån er et lån med variabelt terminsbeløb. Afdraget på lånets hovedstol er konstant gennem lånets løbetid og i tillæg til afdragene betales af debitor tilskrevne renter, hvorfor ydelserne er variable. Er renten fast over lånets løbetid, vil den samlede ydelse falde over lånets løbetid. Et serielån vil således i begyndelsen af afdragsperioden havde forholdsvis store ydelser. Ved slutningen af låneperioden er ydelsen forholdsvis lavere, da renterne er mindre grundet den mindre resthovedstol. 

Modsætningen til serielån er annuitetslån, hvor summen af afdrag og renter er konstant gennem afdragsperioden. 

Serielån er sjældent benyttet ved finansiering af huskøb. I forbindelse med kartoffelkuren i 1986 blev det dog krævet, at nye realkreditlån blev ydet i form af en kombination af serie- og annuitetslån, det såkaldte mixlån.

Eksterne links 
 Definition på banktorvet.dk 

Lån
Tramway Touristique de l'Aisne

Tramway Touristique de l'Aisne (Aisne Turistsporvej) er en museumssporvej etableret på en tidligere landlig vincinal-sporvej i Ardennerne i Belgien.

Linjen er den ældste og længste sporvej i provinsen Luxembourg, mellem Érezée og Dochamps. Linjen er diseldrevet og kører på meterspor. Der arbejdes på en forlængelse i retning mod Lamormenil.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 

Sporvejsmuseer
Museer i Belgien
Albert Hofmann

Albert Hofmann (født 11. januar 1906, død 29. april 2008) var en schweizisk kemiker, der især er kendt som den første, der fremstillede LSD. Han skrev en lang række videnskabelige artikler og bøger, herunder en med titlen LSD – Wonder drug and Problem child.

Opvækst og virke 
Albert Hofmann blev født i Baden i Schweiz og studerede kemi ved universitetet i Zürich (UZH). Her interesserede han sig især for dyr og planters kemi, og han kom blandt andet til at foretage vigtig forskning i den kemiske struktur af kitin, et stof, der er et grundmateriale i svampe og visse dyr, f.eks. insekter.

Han er dog i offentligheden mest kendt for at være den første der fremstillede LSD. Det skete, mens han var ansat ved medicinvirksomheden Sandoz (nu Novartis) i Basel, hvor han arbejdede med på at udtrække forskellige stoffer af svampe og skilla til brug i medicin. I 1938 fremstillede han første gang LSD-25, hvilket dog ikke fik nogen større betydning i første omgang. Fem år senere, 16. april 1943, besluttede han at se lidt nærmere på dette stof, og i den anledning kom han til at indtage en smule af stoffet. Således opdagede han ved et tilfælde LSD's voldsomme effekter. Nogle dage senere forsøgte han mere bevidst at indtage stoffet, og derpå udførte han sammen med kolleger en serie eksperimenter på sig selv. Efterfølgende skrev han en artikel om sine erfaringer.

Senere blev Hofmann leder af afdelingen for naturprodukter i Sandoz, og det gav ham mulighed for at studere beslægtede stoffer. Han blev blandt andet interesseret i nogle hallucigenfremkaldende stoffer i en art mexicanske champignoner (Psilocybe mexicana), der blev brugt af lokale indianere. Her fandt han frem til og udvandt stoffet psilocybin. Også frø af Turbina corymbosa (en plante i Snerlefamilien) gav LSD-lignende virkninger ved indtagelse, og han fandt en tæt kemisk sammenhæng mellem de to stoffer. 

Det var Hofmanns opfattelse, at LSD var "medicin for sjælen", og han var frustreret over det verdensomspændende forbud mod brug af det, der gjorde det til umuligt at anvende som psykofarmaka. Han var med på, at stoffet er farligt i forkerte hænder, men mente, at det kunne være gavnligt ved visse psykiske sygdomme.

Litteratur 
 Nathaniel S. Finney, Jay S. Siegel: In Memoriam – Albert Hofmann (1906–2008). Chimia 62 (2008), 444–447,

Eksterne henvisninger 

Kemikere fra Schweiz
Hundredårige
Det Danske Haveselskab

Det Danske Haveselskab var en dansk forening for havekultur stiftet 1900. Pr. 1. januar 2008 fusionerede foreningen med tre andre haveselskaber og blev en del af Haveselskabet.

Kilde 

Haveselskab
Etableret i 1900
Ophørt i 2007
MC5

MC5 er et amerikansk proto-punk band fra byen Detroit.

Bandet blev dannet i 1964, og bestod af forsanger Robin Tyner, guitaristerne Wayne Kramer og Fred "Sonic" Smith, bassist Michael Davis, og trommeslager Dennis Thompson. Bandets navn kommer fra hjembyen Detroit, der populært kaldes Motor City, så selve navnet er en forkortelse for Motor City Five. 

I 1969 udgav MC5 deres første album indspillet live på The Grande Ballroom. Albummet hed "Kick Out the Jams", og titelnummeret vakte megen påstyr da Tyner begynder sangen med at råbe "Right now, it´s time to kick out the jams, motherfuckers". Sangen blev udgivet som single hvor Tyner, i stedet for at råbe "motherfuckers", råbte "brothers and sisters". 

MC5 var meget venstreorienterede, og lavede mange politiske sange f.eks. "Motor City is Burning", om optøjerne i Detroit i 1967, "The American Ruse", om det amerikanske samfund, og "Gotta Keep Moving", også om det amerikanske samfund.

I 1970 udgav de albummet "Back in the USA", der indeholdt sange som "The American Ruse", "Looking at You", og "Tutti-Frutti", en genindspilning af Little Richards klassiker. Disse sange var alle meget korte og lagde uden tvivl grunden for punken selvom lyden er mere som rock ´n´ roll.

I 1971 udgav de deres sidste album, kaldet "High Time". Albummet ses som en vigtig del af den spirende heavy rock kultur og indspirerede band som Aerosmith og Kiss.
Bandet brød op i 1972, pga. intensivt stofmisbrug.

Diskografi 
Albums
 Kick Out the Jams, 1969
 Back in the USA, 1970
 High Time, 1971

Compilations
 Babes in Arms, 1983 (samling af tidlige singler)
 The Big Bang!: Best of the MC5, 2000
 Thunder Express, 1999 (indspillet i 1972)
 Are You Ready To Testify?: The Live Bootleg Anthology, 2005

Box Sets
 Purity Accuracy, 2004

Singles
 I Can Only Give You Everything, 1967
 One of the Guys, 1967
 Looking at You, 1968
 Borderline, 1968
 Kick Out the Jams, 1969
 Motor City is Burning, 1969
 Tonight, 1969
 Shakin' Street, 1970
 The American Ruse, 1970
 Over and Over / Sister Anne, 1971 (aldrig officielt udgivet, kun test eksamplarer eksisterer)

Eksterne henvisninger 

 The Official Website of John Sinclair
 MC5 GATEWAY – Detailed site on the MC5
 MC5 Lyrics "provided by MC5 members"
 All-MC5 Webguide 
 Band Timeline
 MC5 2005, a Head Heritage article by Dorian Cope

Punkgrupper fra USA
Audi R8

Audi R8 har flere betydninger:

 Audi R8 (gadebil)
 Audi R8 (racerbil)
Tambours Have

Tambours Have er en have, der ligger på Bredmosevej 21 i Øse ved Sig nær Varde. Den blev grundlagt af Gerhard Tambour i 1942.

Historie 

Skræddermester Gerhard Tambour fra Esbjerg lejede i 1939 et stykke natur ved Karlsgårde Sø.

Jorden, der var meget sandet, havde kun den fordel, at der var meget vand fra sammenfletningen af Ansager Kanal og Holme Kanal der går til Karlsgårde Sø. Ansager Kanal og Holme Kanal er en kunstig kanal, et sammenløb af Ansager Å, Grindsted Å, Holme Å og Varde Å, der skulle fylde Karlsgårde Sø med vand. 

I 1942 købte han det første stykke jord og opførte et mindre sommerhus på stedet. Haven var i 1939 på bare 1000 m2, i dag fylder haven 25.000 m2.

Det danske klima har ikke tilladt omplantning af tropeskov, men det er lykkedes at få eksotiske planter fra varmere himmelstrøg til at slå rod.

Driften af haven blev ved Gerhard Tambours død overtaget af den daværende Helle kommune. Ved kommunesammenlægningen i 2007 blev Helle Kommune lagt sammen med Varde kommune, der i dag står som ejere af Tambours Have.

Eksterne henvisninger 
 Tambours Have på sologstrand.dk
 Tambours Have Officielst websted på  vardekommune.dk

Haver i Danmark
Varde Kommune
Baalberge

Baalberge er en kommune i Salzlandkreis i den tyske delstat Sachsen-Anhalt. Kommunen hører under Verwaltungsgemeinschaft Nienburg (Saale) som har administrationsby i Nienburg (Saale).

Baalberge ligger ca. 5 km sydøst for kreisens administrationsby Bernburg (Saale).

Eksterne kilder/henvisninger 

 Chronik von Baalberge
Danmarks Kristelige Gymnasiastbevægelse

Danmarks Kristelige Gymnasiastbevægelse (DKG) er en dansk kristen forening for unge kristne på en ungdoms- eller videregående uddannelse. Foreningen er stiftet 1897 blandt gymnasieeleverne i Københavns KFUM og KFUK.

Foreningen samler unge med forskellig baggrund. Der er lagt vægt på, at medlemmerne mødes og debatterer. Foreningen har en almindelig historisk-kritisk tilgang til Bibelen. Ud over arbejdet i lokalgrupperne holder DKG en række landsstævner. 

Danmarks Kristelige Gymnasiastbevægelse er medlem af Dansk Ungdoms Fællesråd.

Eksterne henvisninger 
Danmarks Kristelige Gymnasiastbevægelse hjemmeside

Kristelige Gymnasiastbevægelse
Elev- og studenterbevægelsen
Studenterorganisationer
Etableret i 1897
Puno (region)

Puno er en region i det sydøstlige Peru. Den grænser til Bolivia mod øst, Madre de Dios mod nord, Cusco og Arequipa mod vest, Moquegua mod sydvest og Tacna mod syd. Hovedbyen hedder også Puno. 

Perus regioner
Barby

Barby er en by i Salzlandkreis i den tyske delstat Sachsen-Anhalt. Byen er administrationsby i Verwaltungsgemeinschaft Elbe-Saale, som også omfatter ti andre kommuner.

Geografi 
Tæt ved byn løber floden Saale ud i Elben. Byen udgør vestgrænsen til det store UNESCO Biosfærereservat Mittelelbe. Nordvest og sydøst for byen ligger der søer, dannet vet tidligere grusudvinding.

Eksterne henvisninger 
 Offizielle Seite der Stadt Barby
 Ausführliche Seite über die Stadt und ihre Geschichte 
 Eisenbahngeschichte Barby 
 

Byer langs Elben
Transjordanien

Emiratet Transjordanien var et selvstyrende land i det britiske Palæstinamandat. Det blev oprettet som en administrativ enhed i april 1921, året før mandatet trådte i kraft. Emiratet svarede geografisk til kongedømmet Jordans udstrækning efter 1967 og forblev under Folkeforbundets formelle beskyttelse frem til uafhængigheden i 1946.

Politisk status 
Transjordanien (Kerak) var et arabisk emirat, der lige som Palæstina var et britisk mandatområde under Folkeforbundet.

Grænser 
Transjordaniens grænser var endnu i 1926 kun omtrentligt fastlagte. I nord mod Syrien fulgte de floden Jarmuk, dernæst Hedjas-banen og gik så i en lige linje fra sydvest til nordøst i retning mod Abu Kemal (34° 27’ nordlig bredde, 40° 56’ østlig længde) ved Eufrat; mod Palæstina i vest fulgte de Jordan-floden og midterlinjen af Det Døde Hav fra nord til syd; i syd, hvor Transjordanien havde adgang til Akaba/Eilat bugten nogle km syd for Akaba, var grænsen mod Hedjas og Nedjd ubestemt lige som i øst mod Irak.

Arealet opgjordes til cirka 42.000 km2.

Befolkning 
Transjordanien var tyndt befolket. I 1926 var der omkring 240.000 indbyggere i emiratet, hvoraf omkring 220.000 var arabiske muslimer, 10.000 kristne arabere og 10.000 kaukasiere, overvejende tjerkessere, som af den tyrkiske regering var blevet forflyttet dertil efter Den russisk-tyrkiske krig (1877-1878).

Landskab 

Landet var for størstedelen ørken med undtagelse af en smal strækning mellem Jordan og Hedjas-jernbanen, hvor jordbrug og husdyrhold var hovednæringsveje. Blandt råstoffer regnedes store, da endnu uudnyttede, lagre af fosfat. Salt fandtes i Det Døde Hav og mineralolie trolig i det sydlige Transjordan.

Automobilvej gik mellem hovedstaden Amman (i 1926 omkring 5.000 indbyggere), ved Hedjas-banen, og Jerusalem, og Hedjasbanan ligger mellem Dera og Maan hovedsagelig på Transjordans område.

Infrastruktur 

Flyforbindelsen Kairo-Bagdad gik over landet fra vest til øst, og en flyveplads fandtes i Amman.

Økonomi 

Statsindkomsterne beregnedes 1924-25 til 217.000 egyptiske pund, hvortil kom bidrag fra Storbritannien (150.000 egyptiske pund 1923-24).

Styre 

Landets hersker var emiren Abdullah ibn Hussein, anden søn af kong Hussein af Hedjas og ældre broder til kong Faisal 1. af Irak.

Afvikling 

Efter Den arabisk-israelske krig 1948 blev Vestbredden af Jordanfloden annekteret. Kongedømmets navn blev derfor ændret til Jordan i 1949. Trods tabet af Vestbredden i 1967 beholdt landet det nye navn.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Nordisk Familjebok, Uggleupplagan, bind 38 (1926); sp. 928-929; opslag: Transjordanien

Folkeforbundet
Britiske mandat
Forhenværende asiatiske monarkier
Forhenværende statssamfund i mellemkrigstiden
Etableret i 1921
Ophørt i 1946
Jordans historie
Palæstinas historie
Rheine

Rheine er en by i Tyskland i delstaten Nordrhein-Westfalen med omkring 75.000 indbyggere. Byen er den største by i kreisen Steinfurt og ligger ved floden Ems, cirka 40 km nord for Münster, 45 km vest for Osnabrück og 45 km øst for Enschede (Holland).

Historie 

Selv om området omkring byen har været beboet siden forhistorisk tid blev Rheine først nævnt i et dokument signeret af Ludvig 1. i 838. 15. august 1327 fik Rheine byrettigheder af Ludvig 2., biskop af Münster.

Byen blev grundlagt hvor to gamle handelsveje krydsede forbi, og ved et vadested over Ems. Frankiske soldater sikrede dette strategiske punkt med en kasernegård, og senere blev der bygget en kirke og flere bygninger ved udposten.

Mod slutningen af trediveårskrigen blev byen lagt i grus. Svenske og hessiske tropper belejrede kejserens soldater som forskansede sig i Rheine. 20. og 21. september og 19. oktober 1647 blev brændende kanonkugler affyret mod byen og 365 huse nedbrændte.

Under industrialiseringen blomstrede tekstilindustrien i byen. Den var en vigtig økonomisk faktor for Rheine frem til anden halvdel af 1900-tallet.

Venskabsbyer 
  Borne (Holland) – siden 1983
  Bernburg (Saale) (Sachsen-Anhalt, Tyskland) – siden 1990
  Leiria (Portugal) – siden 1996
  Trakai (Litauen) – siden 1996

Eksterne links 

Byer i Nordrhein-Westfalen
Opel Astra

Opel Astra bilmodellerne blev introduceret i 1991, hvor de afløste Opel Kadett.

Der er indtil videre produceret fem generationer, som blev introduceret i hhv. 1991, 1998, 2004, 2009, 2015 og 2021.

Astra F 

Astra F blev introduceret i 1991, og blev produceret frem til 1998 (cabriolet modellen frem til 2000).

Der fandtes benzinmotorer fra 1,4 til 2,0 liter, og dieselmotorer på 1,7 liter med og uden turbolader.

Galleri

Motorer

Astra G 

Astra G blev introduceret i 1998, og blev i 2004 efterfulgt af Astra H, men solgtes i en tid sideløbende med den efterfølgende model i bl.a. Danmark under navnet Astra Classic.

Nyt i forhold til forgængeren er bl.a. dieselmotorer med direkte indsprøjtning og en coupéversion.

Galleri

Motorer

Astra H 

Astra H afløste Astra G i 2004.

Nyt i forhold til forgængeren er bl.a. en coupé/cabriolet version og nye dieselmotorer med commonrail indsprøjtning, leveret af Fiat.

Galleri

Motorer

Astra J 

Astra C blev introduceret i 2009.

Astra K

Fodnoter

Eksterne henvisninger 

 Opel Danmark

 
Små mellemklassebiler
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 1991
Biler fra 1990'erne
Biler fra 2000'erne
Biler fra 2010'erne
Stationcars
Mettingen

Mettingen er en tysk landsby lokaliseret nordvest i delstaten Nordrhein-Westfalen. Landsbyen har 12.277 indbyggere.

Eksterne links 

Byer i Nordrhein-Westfalen
Unna

Unna er en by i Tyskland i delstaten Nordrhein-Westfalen med omkring 75.000 indbyggere. Byen er administrationssæde i kreisen med samme navn.

Unna ligger ved en gammel handelsrute for salt kaldt Hellweg-vejen, i den østlige ende af Ruhrområdet, cirka 15 km øst for Dortmund.

Historie 

I den ældre del af byen står mange bindingsværkshuse bygget mellem 1500- og 1800-tallet. Unna var hovedsagelig en landbrugsby frem til 1800-tallet, da den blev industrialiseret.

Venskabsbyer 
  Waalwijk, Holland
  Palaiseau, Frankrig
  Döbeln, Sachsen, Tyskland
  Ajka, Ungarn
  Pisa, Italien

Eksterne links 

Byer i Nordrhein-Westfalen
Hanse
Vlotho

Vlotho [] er en by i den tyske delstat Nordrhein-Westfalen i Regierungsbezirk Detmold (Ostwestfalen-Lippe) og tilhører kredsen Herford.

Byer i Nordrhein-Westfalen