kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carolusborg

Fæstningen Carolusborg (også kendt som Carlsborg, nu Cape Coast Castle) var et svensk handelsfort beliggende på den afrikanske Guldkyst i det nuværende Ghana. Allerede tilbage fra 1637 menes der at have ligget en befæstet hollandsk handelsstation af tømmer på stedet. I 1652 grundlagde rostockeren Carlof et fort af tømmer for den svenske konge, året efter ombygget i sten, for at muliggøre svensk handel på det afrikanske kontinent. 

Fortet forblev kun i svensk besiddelse indtil 1658 hvor det blev erobret for den danske konge – af selvsamme Carlof som nu var gået i dansk tjeneste, med hjælp af op til 2000 lokale Fetu-krigere. Danskerne blev dog franarret fortet (nu Carlsborg) af hollænderne, overgik siden til Fetuerne, og endte i 1664 engelsk besiddelse, hvorfra det fik det nuværende navn. 

Fortet blev hovedsæde for den britiske tilstedeværelse på Guldkysten indtil 19. marts 1877 hvor det tidl. danske Fort Christiansborg i byen Accra blev hovedsæde. Cape Coast Castle fungerede indtil da som udgangspunkt for de britiske militære felttog mod Ashanti-folket, som til sidst ledte til britisk overherredømme over hele Guldkyst-kolonien, i dag kendt som Ghana. 

I begyndelsen fungerede det som handelsfort for guld og elfenben, men gradvist blev slavehandelen det dominerende element i handelen. Ofte blev europæiske skydevåben udvekslet for slaverne – som i mange tilfælde var krigsfanger taget i interne konflikter mellem lokale riger. Kasematterne var ofte stuvende fulde mens de ulyksalige fanger ventede i ugevis, nogle gange i månedsvis, på at blive transporteret over Atlanten.

Fæstningsanlæg i Danmarks koloniområder
Ghanas historie
Svensk kolonihistorie
Slaveri
World Baseball Classic

World Baseball Classic (forkortet WBC) er en jævnligt tilbagevendende international baseballturnering med format som en landsholdsturnering. Den første udgave af turneringen blev spillet i marts 2006, og den næste i marts 2009. Derefter vil konkurrencen blive afholdt hvert fjerde år.

WBC er det første reelle forsøg på at skabe et internationalt grundlag for udbredelsen af baseball. Tidligere turneringer, bl.a. i forbindelse med de olympiske lege, har ikke haft deltagelse af sportens største stjerner, da kamptidspunkterne kom i konflikt med den sædvanlige baseballsæson i USA og Japan.

Turneringens første runde udgøres af et gruppespil, hvorefter der følger endnu et gruppespil og til sidst semifinaler og en finale.

Den første udgave af WBC i 2006 havde deltagelse af 16 landshold fra fem kontinenter: Nordamerika, Sydamerika, Europa, Asien og Oceanien. Turneringen blev vundet af Japan, der sejrede over Cuba i finalen. Sydkorea og den Dominikanske Republik røg ud i semifinalerne. Den japanske pitcher Daisuke Matsuzaka, der pitchede finalekampen for sit hold, blev valgt som turneringens MVP (mest værdifulde spiller).

Den anden udgave af WBC i 2009 havde ligeledes deltagelse af 16 landshold. Finalen blev igen vundet af Japan, der denne gang vandt over Korea i finalen. Daisuke Matsuzaka vandt igen MVP prisen for turneringen – dog uden at have pitchet i selve finalen.

Turneringen var oprindeligt omgærdet af en del polemik, særligt i USA. Først var der større uenighed om, hvor strikst man skulle teste for doping under forløbet. Dernæst var det uklart, hvorvidt den amerikanske regering ville tillade det cubanske landshold at spille på amerikansk jord, eftersom USA i mange år har opretholdt en embargo mod det kommunistiske Cuba. Efter WBC var færdigspillet, mente mange at kunne observere, at de Major League Baseball-spillere, der havde deltaget, klarede sig væsentligt dårligere end forventet i den normale sæson, hvilket kunne tyde på en vis udmattelse eller manglende forberedelsestid.
Turneringen i 2009 forløb dog uden de helt store problemer, selv om USA dog stadig ikke viste specielt godt spil.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside for World Baseball Classic

Kilder 

Baseballturneringer
Carl-Erik Høy

Carl-Erik Høy, (15. februar 1947 – 8. februar 2003), var en dansk civilingeniør og Ph.d.

Carl-Erik Høy blev kandidat i 1972 og Ph.d. fra 1978 fra DTU. Han skrev sin Ph.d. afhandling “Deposition of positional isomeric fatty acids in biological membranes” under vejledning af professor Gunhild Hølmer, Biokemi og Ernæring, DTU. Efter dette blev han ansat på Biokemi og Ernæring først som adjunkt/lektor og blev i 1990 docent. Fra 2000 blev han ansat som professor, men desværre kom perioden, som professor, til at vare meget kort idet han fik diagnosticeret en hurtig udviklende sclerose, som han senere døde af. 

Høys forskning dækkede områder som metabolisme af poly-umættede fedtsyrer, vitamin E og peroxidation, alle emner der både er interessante for de sundhedsmæssige aspekter og for industrien. 

Sammen med sin forskningsgruppe havde han i lang tid arbejdet med betydningen af triacylglycerols struktur for absorption og metabolisme af fedtstoffer. Hans bidrag til dette område var meget imponerende og førte til en række samarbejder med andre grupper og en lang række publikationer. 
Et stort tværvidenskabelig projekt der omhandler strukturerede fedtstoffer blev bl.a. på hans initiativ samlet under Lipotech centeret. En række unikke resultater og metoder er i de seneste år udgået fra dette center.

Eksterne kilder/henvisninger 
 
 Nekrolog   side 3
 Ældre billede af Carl-Erik Høy
 Publikationer af Carl-Erik Høy
 Lipotech

Ingeniører fra Danmark
Professorer fra Danmarks Tekniske Universitet
Alumni fra Danmarks Tekniske Universitet
Qaarsut

Qaarsut (nøgne bjerg) er en bygd i Avannaata Kommune i Vestgrønland. Bygden ligger på nordkysten af Nuussuaq-halvøen ved foden af det 1977 m høje fjeld Qilertinnguit og ca. 20 km vest for Uummannaq. Indtil januar 2009 tilhørte bygden Uummannaq Kommune. Der var 196 indbyggere i 2010. Befolkningens vigtigste indtægtskilder er sæljagt og fiskeri.

Bygden har en regional flyveplads. som blev indviet den 29. september 1999. Der er forbindelse til Ilulissat og Upernavik, samt helikopterforbindelse til og fra Uummannaq. .

Skolen og kirken er i samme bygning. Skolen havde i 2011 40 elever, fordelt på 1. – 9. klassetrin, men fordelt på kun 4 klasser. Skolen er tilkoblet det grønlandske skolenet – ATTAT – og har også videokonferenceudstyr som kan bruges i undervisningen. Der er butik, servicecenter og sundhedsstation.

Grønlands første kulmine var i drift i Qaarsut fra 1778 til 1924.

Få kilometer øst for Qaarsut ligger inuit bopladsen Qilakitsoq. Bopladsen er kendt for fundet i 1972 af otte mumificerede lig fra Thulekulturen. Mumierne fra Qilakitsoq gav vigtig indsigt i livet for inuitter, der levede for 500 år siden i Thule-kulturen.

References 

Bygder i Avannaata Kommune
Frank Jack Fletcher

Frank Jack Fletcher (29. april 1885 – 25. april 1973) var en amerikansk admiral under første og anden verdenskrig. Han var en af de ledende officerer under slaget om Midway og slaget om Koralhavet. I løbet af karrieren modtog han både en Medal of Honor og et Navy Cross. 

Fletcher blev født i Iowa i 1885 og fik sin militære eksamen fra United States Naval Academy i Annapolis i 1906. I løbet af de næste år gjorde han tjeneste på en række forskellige skibe og steg efterhånden i rang. Han fik sin Medal of Honor i 1914 efter at have deltaget i belejringen af Veracruz i Mexico. Samme år fik han job som assistent for chefen for den atlantiske kommando i den den amerikanske flåde. Under første verdenskrig gjorde han igen tjeneste på diverse skibe og fik også sit Navy Cross. 

I mellemkrigstiden skiftede han mellem forskellige administrative job og diverse poster som Kaptajn og chef for flere kampgrupper. I januar 1942 blev han gjort til chef for en kampgruppe med hangarskibet USS Yorktown i spidsen der skulle opererer i Stillehavet. Som chef for den kampgruppe var han blandt andet den øverste tilstedeværende officer under slaget om Midway og slaget om Koralhavet og ledede blandt andet slaget om Guadalcanal. I 1943 blev han chef for de amerikanske styrker i det nordlige stillehav og hans styrker var med til at besætte Japan efter fredsslutningen. Han trak sig tilbage fra flåden i 1947. Han døde den 25. april 1973 og er begravet på Arlington National Cemetery i Washington D.C..

Eksterne henvisninger 

Militærfolk fra USA
Personer fra Iowa
Godske Christoffersen Lindenov

Godske Christoffersen Lindenov til Lindersvold (død 1612 i København), dansk admiral og opdagelsesrejsende.

Han var søn af Christoffer Clausen Lindenov til Lindersvold (død 1593) og Sophie Hartvigsdatter Plessen.

Efter 1602 at have været med i Frederik 2.'s søn Hans' følge, da denne rejste til Moskva for at gifte sig med zar Boris Gudunovs datter Xenia, kom han 1605 i tjeneste på flåden og deltog som skibschef i en ekspedition på skibet Røde Løve til Grønland, som udsendtes under John Cunningham. Det næste år førte han selv en lille flåde til Grønland, men uden at opnå et til forventningerne svarende udbytte. I de følgende år udsendtes han til Frankrig og på togter i Østersøen, og 1610 blev han Holmens chef. 

Da Kalmarkrigen mod Sverige udbrød i 1611, var han både dette og det følgende år virksom i Kalmar Sund. En sygdom, der hærgede flåden, angreb imidlertid også ham, og efter at han på reden ved Travemünde i efteråret 1612 havde sluttet et forlig med Lübeck, vendte han syg tilbage til København og døde her. 

Den 10. marts 1611 var han blevet gift med Karen Gyldenstjerne, datter af Henrik Gyldenstjerne til Iversnæs og Birgitte Trolle. De fik sønnen Christoffer Godskesen Lindenov, også senere admiral.

En fjord på Grønlands østkyst, Lindenovs Fjord, ligesom en vej i Ålborg, Godske Lindenovs Vej, er opkaldt efter ham.

Kilder 
 Dansk biografisk leksikon

Godske Christoffersen
Danskere i 1500-tallet
Danskere i 1600-tallet
Tjek fødselsår
Bugtet kløver

 
Bugtet kløver (Trifolium medium) er en 15-50 cm høj urt, der vokser på f.eks. skrænter og i skovkanter. Blomsterne er vinrøde og sidder i kompakte hoveder. Den ligner rødkløver, men har lancetformede småblade uden lyse tegninger og støttebladet sidder en eller flere centimeter under blomsterstanden. Planten bruges ikke meget i haverne. Til gengæld er den er god foderplante, da planten er rig på proteiner.

Beskrivelse 
Bugtet kløver er en lavtvoksende flerårig urt med en bugtet og opstigende vækst. Planten kan blive fladedækkende under gode forhold. Stænglerne er rødligt spættede og fint hårede. Bladene er trekoblede med lancetformede småblade, som er fint hårede og har svagt takket rand. Oversiden er græsgrøn, mens undersiden er lysegrøn.

Blomstringen sker i juni-august, hvor man kan se de endestillede hoveder af røde blomster fordelt på hele planten. De enkelte blomster er bygget over den sædvanlige model for blomster i ærteblomstfamilien med en opadrettet fane, to sidestillede kronblade og og en sammenvokset køl – alt sammen i rødt. Frugten er en bælg med 1-3 frø.

Rodnettet består af en kort pælerod, som er forbundet med lange underjordiske stængler, hele toppen og forholdsvist få siderødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,50 x 1 m (50 x 20 cm/år).

Hjemsted 

Bugtet kløver hører hjemme i Mellemøsten, Kaukasus og Sibirien samt i det meste af Europa, herunder i Danmark, hvor den er almindelig i hele landet. arten er knyttet til lysåbne voksesteder med en jordbund, der er veldrænet, kalkrig og ikke for næringsrig. Det kan f.eks. være skrænter, overdrev og i skovkanter.

Ved Øer, nær Ebeltoft, findes den på tidligere havbund sammen med bl.a. draphavre, alm. knopurt, rundbælg, engelsk visse, gul snerre, prikbladet perikon, smalbladet timian, spids øjentrøst og stor skjaller

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Tørketålende planter
Røde blomster
Nytteplanter
Kløver
Christoffer Clausen Lindenov

Christoffer Clausen Lindenov til Lindersvold (død 1593) var e dansk adelsmand.

Han var søn af Claus Johansen af Vamdrup og gift med Sophie Hartvigsdatter Pless (død 1602) med hvem han fik sønnen Godske Christoffersen Lindenov.

Han oprettede godset Lindersvold i Roholte Sogn af to nedlagte landsbyer, Akselhoved og Hyllingeskov.

Christoffer Clausen
Danskere i 1500-tallet
Tjek fødselsår
Christoffer Godskesen Lindenov

Christoffer Godskesen Lindenov til Lindersvold, Bækkeskov og St. Restrup (født omkring 1612, død 1679) var en dansk admiral.

Lindersvold er en herregård i Roholte Sogn (Fakse Herred). Godset er oprettet af Christoffer Clausen Lindenov (død 1593) og hans enke Sophie Hartvigsdatter Pless (død 1602). Godset blev herefter ejet af sønnen Godske Christoffersen Lindenov, siden hans enke Karen Henriksdatter Gyldenstierne (død 1654). Han var søn af Godske Christoffersen Lindenov (død 1612) og Karen Gyldenstjerne. Han genopbyggede hovedgården efter ødelæggelser under svenskekrigene, men solgte det i 1672 til svigersønnen Axel Urne til Årsmarke (nu Knuthenborg), der var gift med datteren Anna Elisabeth Lindenov.

I 1629 kom han til Sorø Akademi og fik 1635 en årlig kongelig pension for at uddanne sig i søtjeneste i udlandet.

I januar 1645 fik han bestalling som Holmens admiral. Forholdene på Holmen var under hans forgænger, Erik Ottesen Orning, kommet i slem forfatning, og vanskelighederne ved at forbedre dem steg som følge af, at rigshofmesteren Corfitz Ulfeldt begunstigede enkelte, tilmed uærlige, leverandører. I al hemmelighed søgte Lindenov gennem kancellisekretæren Otte Krag at gøre kongen bekendt hermed; men hvordan han har stillet sig til underslæbene, er ikke opklaret.

Flåder førte han kun enkelte gange, således 1653 til Kattegat og 1656 til Østersøen. Af len havde han Helgeland 1646-51 og Utstein kloster 1652-55, begge i Norge.

I februar 1657 faldt han i Frederik 3.'s Unåde, forvistes hoffet og mistede sit embede på grund af beskyldninger om bedrageri; dog fik han umiddelbart efter Nykøbing Len (som han beholdt til 1661).

I februar 1658, under Københavns belejring, blev han overdraget tilsynet med forsvaret af Christianshavn.

Hans godser, som han havde søgt at udvide, bl.a. ved nedlæggelse af en hel landsby til Lindersvold, led meget ved krigen, og han gjorde tilmed betydelige udlæg til kronen, der forblev ubetalte, indtil han 1671 fik en del krongods og kongetiender.

Han døde 1679. Omkring 1646 var han blevet gift med Dorthe Tønnesdatter Friis (19. marts 1624-1652), datter af Tønne Friis til Hesselager.

Kilder 
 Dansk biografisk leksikon

Christoffer Godskesen
Danskere i 1600-tallet
Tjek fødselsår
Moderator

En moderator er en person, der står for at håndhæve regler på f.eks. et debatforum, en chat eller en blog. Det kan også bruges mere generelt om personer, der skal lette kommunikationen mellem forskellige parter, eksempelvis ved en konference eller andre former for møder. Ordet er blevet anvendt i hvert fald siden 1973. Ordet er afledt af at moderere, som kommer fra det latinske moderari (via fransk modérer), som igen er afledt af modus 'måde'.

Som moderator opnår man typisk en eller flere af følgende rettigheder:

 Mulighed for at slette eller redigere emner, indlæg og kommentarer
 Mulighed for at bandlyse brugere fra en side
 Mulighed for at smide brugere ud fra en chat
 Mulighed for at fastsætte emner i toppen eller lukke dem.

Som moderator forventes man at tage beslutninger neutralt ud fra sidens regler og det forbydes ofte at bruge sine ekstra rettigheder til andet end det. 

En beslægtet betydning er brugen af ordet moderator indenfor fysikken i en betegnelse som neutron-moderator, hvor det betegner et stof som f.eks. vand eller grafit, som i en atomreaktor kan nedsætte (moderere) neutroners hastighed og dermed hjælpe med til at kontrollere processen i en kernereaktor.

Kilder 

Chat
Debat
Flamen

Flamen (flertal: Flamines) var et særligt type præsteembede i det antikke Rom, som var tilknyttet kulten for en bestemt gud. Af de i alt 15 flamines var de vigtigste flamen Dialis, Martialis og Quirinalis, som var ansvarlige for henholdsvis Jupiter, Mars og Quirinuskulten. Disse embeder blev kaldt flamen maiores og kunne udelukkende bestrides af mænd, som var medlemmer af de fineste patriciske familier, og han blev udpeget af Pontifex maximus. Udover deres navne ved vi i dag ikke meget om de øvrige tolv flamines kendetegn.

Generelt er de guddomme, hvis kult flamines var ansvarlige for, meget gamle og har været dyrket i Rom siden forhistorisk tid. Flere af dem havde desuden mistet meget af deres oprindelige betydning, og kendes i dag næsten kun som navne.

En flamen blev valgt for livstid, men måtte nedlægge embedet hvis han var skyld i alvorlige rituelle fejl i forbindelse med sin embedsgerning. De femten flamines var alle medlem af Pontifex kollegiet, som administrerede statskulten, og hvis et flamenembede var vakant, kunne en af de øvrige pontifexer varetage dets forpligtelser i en periode, dog kunne kun Pontifex Maximus vikariere for flamen Dialis.

Alle flamines skulle bære en særlig klædning som de altid skulle bære offentligt, den bestod af en konisk hat (apex) lavet af huder fra ofrede dyr, hvori der sad en olivengren og en uldtot, en uldkappe (laena) fæstnet med et bronzefibula og laurbærkrans. Derudover var flamen underlagt mængde andre tabuer, de var bl.a. fritaget fra at bestride andre Romerske offentlige embeder, hvilket betød at en politisk karriere ikke var mulig. Disse regler blev dog med tiden ikke fulgt så strengt.

Oversigt over flamines 
Flamines maiores:
Flamen Dialis ansvarlig for Jupiterkulten, deltøg i alle ritualer i forbindelse med statskulten og varetog den traditionelle bryllupsceremoni conferratio.
Flamen Martialis ansvarlig for Marskulten
Flamen Quirinalis ansvarlig for Quirinuskulten.
Øvrige flamines (minores), som modsat maiores kunne bestredes af plebjere, guddommen, hvis kult de varetog er nævnt i parentes:
 Flamen Carmentalis (Carmentis)
 Flamen Cerialis (Ceres)
 Flamen Falacer (Falacer)
 Flamen Floralis (Flora)
 Flamen Furrialis (Furrina)
 Flamen Palatualis (Palatua)
 Flamen Pomonalis (Pomona)
 Flamen Portunalis (Portunes)
 Flamen Volcanalis (Vulcan)
 Flamen Volturnalis (Volturnus)
Yderligere to flamines minores fungerede I den republikanske periode, men hvilke kultforpligtigelser de varetog er ukendt i dag.

Se også 
Romersk religion
Romerske præsteembeder

Religionen i det gamle Rom
Embeder i det Antikke Rom
Den Nordamerikanske Kontinentalplade

Den Nordamerikanske Plade er en tektonisk plade, der dækker størstedelen af Nordamerika og strækker sig fra den Midtatlantiske ryg til det nordøstlige Sibirien. Østsiden støder på den Eurasiske Plade og den Afrikanske Plade, sydsiden mod Cocospladen, Caribiske Plade og den Sydamerikanske Plade. Og nordsiden støder mod Stillehavspladen og danner den kendte San Andreas-forkastning.

Ved vestkysten er der 2 plader der glider op ad hinanden og laver jordskælv, i en bevarende zone.

Pladen er hovedsaglige konstruktiv, men ved sydkysten og dele af nordkysten er det en destruktiv plade.

Seismologi
Bo Bojesen

Bo Bojesen (22. marts 1923 – 14. november 2006) var en dansk satiretegner.

Bo Bojesen blev født i Åbenrå som søn af en boghandler. Som 18-årig kom han til København i 1942 og søgte ind på Arkitektskolen hvor han imidlertid dumpede, så han valgte Kunsthåndværkerskolens reklamelinje. I løbet af sidste år under besættelsen arbejdede han som reklametegner, men fik også nogle tegninger i Mandens Blad, og det har sikkert været her, at redaktøren af Politikens Magasin, Arne Ungermann, fik øje på talentet. Bojesens fik sin debut for Politiken i 1946 og han skulle illustrere "Den billige langside" ved årets største fodboldbegivenhed, landskampen mod Sverige, men den blev ikke færdig, så den måtte gemmes til landskampen mod Norge fjorten dage senere. Det var et myldrende gruppeportræt af den jævne danske befolkning i det første år efter krigen, tegnet med en præcision og blid ironi hvilket blev optakten til det livslange samarbejde med Politiken, hvor han gjorde "Dagens Tegning" til et fast holdepunkt for avisens læsere. Her kommenterede han aktuelle begivenheder og lavede satire over tidens politikere.

I de mange år på avisen udfoldede han sig også i Blæksprutten og gennem bogillustrationer. Professor Hans Hertels bøger "Bo Bojesens danmarkshistorie" og "Bo Bojesen og den store verden" har også givet et bredt publikum mulighed for at grine ad sig selv og begivenhederne i Danmark og udlandet siden anden verdenskrig. 

Bo Bojesen vandt også en række priser for sit arbejde, blandt andet PH-prisen, Den Gyldne Tegnestift og prisen som Årets Publicist.

Eksterne kilder/henvisninger 
 Mindeord på dr.dk
 Nekrolog på politiken.dk
 
 

Tegnere fra Danmark
Personer fra Aabenraa
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1900-tallet
Bo
Modtagere af Publicistprisen
Solarkonstanten

Solarkonstanten angiver den såkaldte intensitet af solen. I fysik er intensitet lig energi per tidsenhed per areal. Med andre ord er solarkonstanten lig effekten af solindstrålingen på en flade på 1 m² udenfor jordens atmosfære, placeret så strålerne falder lodret ind på fladen. Konstanten er på ca. 1,367 kW/m² eller ca 1367 W/m2.

Ved jordens overflade vil solens intensitet være mindre end solarkonstanten, da noget af strålingen absorberes eller reflekteres af atmosfæren. Solens intensitet på 1 m² på jordens overflade vil desuden afhænge af solens højde på himlen.

Se også 
 Solenergi

Kilder og henvisninger 

Solen
Fysik
Væbner

Væbner eller svend var en titel brugt i middelalderen. Oprindelig var det en udrustet kriger, som havde skattefrihed til gengæld for tjenesten. I højmiddelalderen kom riddervæsenet til Danmark, og en ridder var her en væbner eller svend, der havde modtaget ridderslaget. Væbner er også en almindelig brugt betegnelse om en ridders hjælper.
Nu bruges udtrykket 'en tro væbner' om en trofast støtte.

Kilder 
 Kilde; Gyldendals leksikon

Se også 
 Feudalisme
 OSMTH

Eksterne henvisninger 

Militærhistorie i middelalderen
Feudalisme
Hans Hansen Lindenov (rigsråd)

Hans Hansen Lindenov til Gavnø (25. marts 1616 på Gavnø – 29. maj 1659 i København) var en dansk rigsråd. Han var far til Sophie Amalie Lindenov.

Han var søn af Hans Johansen Lindenov (død 1642) og Lisbeth Sophie Rantzau. I 1635 blev han hofjunker og året efter kammerjunker. Kort inden blev han forlovet med Elisabeth Augusta, datter af Christian 4. og Kirstine Munk. De blev gift 27. oktober 1639 på Københavns Slot, og samtidig forlod han hoftjenesten og fik Kalundborg Len. 

I maj 1640 blev han optaget i rigsrådet. Som rigsråd sluttede sig hverken til Corfits Ulfeldt eller Hannibal Sehested, der rivaliserede. Men senest, da Christian 4.'s adfærd over for Kirstine Munk ved hendes fængsling på Boller 1646 bragte de fleste af hans svigersønner i opposition, var det forbi med hans venskab med kongen. Han fik dog i 1647 ved Hannibal Sehesteds hjælp anvist en årlig pension af de norske indtægter.

Under mellemregeringen efter Christian 4.'s død optrådte han ivrig for anerkendelsen af kongens ægteskab med deres svigermoder; han blev ridder ved Frederik 3.'s kroning i november 1648. Da svogerpartiet faldt, mistede han 1650 sin pension; men da Hannibal Sehested og Corfits Ulfeldt blev styrtede året efter, bøjede han sig for magten. Hans anseelse var imidlertid helt forbi, han havde kun skyldt den sit ægteskab; dette betød nu intet og var tilmed ulykkeligt. 

Hans huslærer, Carl von Køhlen, klagede til kongen over ham. En anden af hans tjenere, som stod i forbindelse med læreren, og som blev anholdt i København, blev det nægtet ham at få udleveret. Med Kirstine Munk levede han i den værste kiv, hun hadede ham på grund af de pengekrav, han stillede til hende, og fordi han virkede for sønnen Valdemar Christians forsoning med kongen. En af hendes døtre, Hannibal Sehesteds hustru Christiane, gav ham skylden for at have ærgret moderen til døde. 

I 1658 ombyttede han Kalundborg Len med Skt. Knuds Kloster i Odense, men opholdt sig under belejringen af København i 1659 i hovedstaden, hvor han døde.

Kilder 

 

Rigsråder fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Hans Hansen