kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans Koefoed

Hans Koefoed (født 13. juli 1750 i København, død 17. oktober 1822 i Ribe) var en dansk landsdommer, godsejer og stiftamtmand, bror til Georg Albrecht, Hans Henrik  og Conrad Daniel Koefoed.

Han var søn af kasserer ved den militære Uldmanufaktur i København, senere direktør for samme, 1. direktør i Generalpostamtet, konferensråd Hans Hansen Koefoed (1720-1796) og dennes 2. hustru Christense Bentsen (1729-1807), blev 1764 student, privat dimitteret, 1772 cand.jur., 27. maj 1773 vicelandsdommer med successionsret i Fyn og Langeland, 7. december 1779 virkelig landsdommer, 28. februar 1781 til 31. december 1783 tillige viceborgmester i Odense, 1784 etatsråd, 4. februar 1785 fungerende 1. landsdommer ved Frederik Christian von der Maases dispensation, 24. juni 1791 virkelig 1. landsdommer og fik 31. marts 1805 (ved landstingenes afskaffelse) afsked med ventepenge.

Han købte 1791 (skøde 1792) herregården Klingstrup for 19.000 louisdorer af arvingerne til Charlotte Marie von Halem (død 1791). Han skødede allerede 1799 Klingstrup tilligemed Vejstrupgård til hertug Frederik Christian 2. af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg.

Koefoed blev virkelig etatsråd 1808 og udnævnt til stiftamtmand over Ribe Stift og amtmand over Ribe Amt 1. januar 1811 og blev 31. juli 1815 Ridder af Dannebrog, men blev suspenderet 14. marts 1821 og derefter tiltalt for en kommission, da han ej kunne gøre rede for de offentlige midler under sin bestyrelsestid. Han døde imidlertid allerede året efter.

1784 ægtede han i København Margrethe Hansdatter Lindholm (7. marts 1760 i Sankt Petersborg – 4. maj 1831 i København), datter af ejer af Jerstrup, købmand, kommerceråd Hans Lindholm og Marie Elisabeth Bartz.

Kilder 
Danske Jurister 1736-1936.

Stiftamtmænd over Ribe Stift
Amtmænd fra Danmark
Landsdommere fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Personer fra København
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Riddere af Dannebrog
Hans
Etatsråder fra Danmark
Hans Koefoed (flertydig)

Hans Ko(e)foed kan henvise til flere personer:

 Hans Hansen Koefoed (1720-1796) – dansk generalpostdirektør
 Hans Koefoed (1750-1822) – dansk landsdommer og stiftamtmand, søn af den foregående
 Hans Henrik Koefoed (1760-1809) – dansk søofficer, bror til den foregående
 Hans Madsen Koefoed (1792-1868) – dansk officer og folketingsmand
 Hans Madsen Kofoed (1844-1919) – dansk landmand og landstingsmand
Christian von der Maase

Christian von der Maase (9. april 1723 – begravet 12. august 1748) var en dansk landsdommer.

Han var søn af af ejer af Clausholm og Raskenberg, justitsråd Christian (Masius) von der Maase og Magdalene Susanne Numsen. 18. september 1744 blev han udnævnt til 3. vicelandsdommer for Fyn og Langeland med successionsret, blev 1745 exam.jur., mødte 1. gang 22. september samme år og sidste gang 22. december samme år. Han døde ugift 1748.

Kilder 
 Danske Jurister 1736-1936.

Christian
Landsdommere fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Tsavo East nationalpark

Tsavo East nationalpark er en nationalpark i Kenya i det østlige Afrika som blev oprettet 1. april 1948 sammen med den vestlige del. Allerede i maj 1948 blev den oprindelige nationalpark delt i to, for at fremme en bedre administration.

Med et areal på 13.747 kvadratkilometer er den østlige del betydelig større end den vestlige. Grænsen dannes af  Athifloden samt de veje og jernbaner som forbinder byen Tsavo og Mombasa. Landskabet i Tsavo East nationalpark er tørrere end  i den vestlige del. Mod syd er der  græs- og buskstepper som i nord går over i halvørkener.

Regionen kendetegnes af rød jord som har vulkanskt oprindelse. Elefanterne i nationalparken beskytter huden med sand og har derfor et rødligt udseende. Foruden elefanter findes omkring 60 større dagdyrearter, blandt andet næsehorn, afrikansk bøffel, løve, leopard, giraf, zebra og forskellige antiloper.

Efter nationalparkens oprettelse øgedes dyrebestanden betydeligt, og den lokale befolkning beklagede over ødelagte landbrugsområder og vandledninger samt at løver truede børn og kvinder. Samtidigt øges krybskytteriet, og derfor patruljeres regionen af Kenya Wildlife Services og andre statlige organisationer.

Eksterne kilder og henvisninger 

Nationalparker i Kenya
Kvinden overfor

Kvinden overfor er en fransk film fra 1981, instrueret af Francois Truffaut og med blandt andre Gérard Depardieu i en ledende rolle.

Handling 
Bernard Coudray (Gérard Depardieu) bor sammen med sin kone Arlette (Michèle Baumgartner) i en meget lille landsby (8 huse) lidt udenfor Grenoble, da der i huset overfor flytter et ægtepar bestående af Philippe (Henri Garcin) og Mathilde (Fanny Ardant) ind. Det viser sig, at Bernard for 9 år siden, har haft et forhold til Mathilde, et forhold hverken han eller hun har afsløret for deres respektive ægtefæller. I begyndelsen modsætter Bernard sig, at forholdet skal genoptages, på trods af Mathildes opfordringer, men snart har de genoptaget forholdet og mødes på diverse hoteller.

Medvirkende 
 Gérard Depardieu – Bernard Coudray
 Fanny Ardant – Mathilde Bauchard
 Henri Garcin – Philippe Bauchard
 Michèle Baumgartner – Arlette Coudray
 Roger Van Hool – Roland Duguet
 Véronique Silver – Odile Jouve
 Philippe Morier-Genoud – Doktoren

Eksterne henvisninger

Kilder 

Franske film fra 1981
Film instrueret af François Truffaut
Andreas von Engberg

Andreas (også Anders) von Engberg (død 1690) var en dansk godsejer og landsdommer.

Han var en søn af præsten i Stubbekøbing, provst Jesper Jespersen Engberg og Birgitte Nielsdatter. 1648 dimitteredes han til universitetet fra Herlufsholm, men efterretning om hans studier og beskæftigelser derefter mangler, indtil han en snes år senere træffes som sekretær hos prins Christian (Christian V); 1672 blev han landsdommer på Langeland, 1673 i Sjælland, 1679 adlet med navnet von Engberg, kancelliråd og 1684 justitsråd, var 1685-88 tillige postdirektør; død 1690. Ved kongelige gunstbevisninger, såsom eftergivelse af skatter, foræringer af kirker og ved udlæg af krongods for resterende løn samlede han en betydelig formue; 1673 købte han Ravnstrup i Sjælland, hvis adspredte gods han atter samlede. 15. december 1669 ægtede han Ottilia Meier (død 1686), datter af hofapoteker Samuel Meier i København og søster til diplomaten Henning Meyercrone.

KIlder 
 G.L. Wad, "Andreas von Engberg", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Leth og G.L. Wad, Dimitterede fra Herlufsholm I, 46; II, 135 f.
 Danske Herregaarde V: Ravnstrup.

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Landsdommere fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Herlovianere
Christian Andreas Vind

Christian Andreas Vind (født 12. september 1794 på Hindemae, død 17. september 1869 på Bækkeskov) var en dansk godsejer og officer, far til Emil og Sophus Vind.

Han var søn af hofjægermester Ove Johan Vind (1730-1805) til Hindemae og hustru Regitze Sophie Sehested (1755-1823). Han ansattes 1812 som sekondløjtnant i det Fynske Regiment lette dragoner og under Napoleonskrigene gjorde han hurtigt karriere: På sin 19 års fødselsdag blev han allerede udnævnt til regimentsadjudant, og efter slaget ved Sehested 1813, i hvilket han særlig udmærkede sig, blev han dekoreret med Ridderkorset (januar 1814). Efter at være blevet udnævnt til kammerjunker, deltog han i auxiliærkorpsets kampagne i Frankrig 1815-17, blev 1819 karakteriseret og senere virkelig premierløjtnant. 1831 stilledes han à la suite med ritmesters karakter, og da han 1835 tog sin afsked, udnævntes han til hofjægermester, senere (1841) til kammerherre. I 1858 modtog han den af kejser Napoleon III indstiftede Sankt Helena-medalje.

Allerede 1829 havde han købt Sanderumgård på Fyn af Johan Bülows enke og i 1843 Bækkeskov i Sydsjælland.

Den 12. oktober 1823 var han blevet gift med Anne Sophie Elisabeth Hoppe (21. februar 1803 – 17. maj 1881), datter af kammerherre og hofjægermester Frederik Hoppe (1770-1837). Han døde på Bækkeskov 17. september 1869.

Der findes et stik udført af Edme Quenedey des Ricets.

Kilder 
 Sekondløjtnant Christian Andreas Vinds erindringer 

Godsejere fra Danmark
Kavaleriofficerer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Selvbiografer fra Danmark
Personer i Napoleonskrigene fra Danmark-Norge
Riddere af Dannebrog
Personer fra Fyn
Christian Andreas
Kammerherrer fra Danmark
Hofjægermestre fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Modtagere af Sankt Helena-medaljen
Jeg vil ha' dig for mig selv

"Jeg vil ha' dig for mig selv" er en dansksproget sang af den danske musiker Burhan G, der blev et hit på Tracklisten - den officielle danske Top 40 single chart, som nummer 8. 

Sangen er fra Burhan G's selv-navngivede album Burhan G, der i høj grad tager udgangspunkt i Milli Vanilli-sangen "Girl You Know It's True".

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Burhan G – Jeg Vil Ha’ Dig For Mig Selv - Burhan G
 Girl you know it's true - Milli Vanilli

Singler fra 2009
Burhan G-sange
Tsavo West nationalpark

Tsavo West nationalpark er en nationalpark i Kenya i det østlige Afrika som blev oprettet den 1. april 1948 sammen  med den østlige del. Allerede i maj 1948 blev den oprindelige  nationalpark delt i to for at fremme en bedre administration.

Med et areal på 9.065 kvadratkilometer udgør den omkring  30% af samtlige nationalparker i landet. Nationalparken strækker sig fra grænsen til Tanzania til vejen mellem Nairobi og Mombasa, via Tsavo. Landskabet består af savanne og er mere kuperet og bjergrigt  end den østlige del. I området omkring kilden Mzima Springs er der en yppig vegetation og der er mulighed for at se krokodiller og flodheste. I et indhegnet område med navnet Rhino sanctuary lever nogle af  de sidste eksemplarer af Sort næsehorn. Op til nationalparken er der oprettet nogle private beskyttelseszoner.

Regionen er kendt for to menneskeædende løver som i 1898 slog omkring  130 arbejdere ved et jernbaneprojekt ihjel. Historien blev beskrevet i 1907 af jægeren John Henry Patterson som i 1996 blev filmatiseret med titlen Savannens Herskere (originaltitel: The Ghost and the Darkness) instrueret af  Stephen Hopkins.

Kilder og henvisninger 

 World Database on Protected Areas: Tsavo-West-nationalpark

Nationalparker i Kenya
ICIUM

ICIUM Wonderworld of Ice er en vinter-forlystelsespark bygget i Levi i Finland fra is og sne. Den første park åbnede 18. december 2010. Parken fremviser både isskulpturer og sneskulpturer på et 1 hekter stort område.

Konstruktion 

ICIUM er bygger af kinesiske isskulptører fra byen Harbin, hvor den årlige International Ice and Snow Sculpture Festival er blevet afholdt siden 1963.

Mere end 10.000 kubikmeter sne blev brugt i konstruktionen af den første ICIUM i 2010. Byggerne løftede også over 600 kubikmeter is fra Ounasjoki floden for at lave skulpturerne.

Skulpturer i ICIUM 

Hovedattraktionerne ved ICIUM i sæsonen 2010-2011 er:

 Den Kinesiske Mur. Som den største snebygning er Den Kinesiske Mur 15 meter høj og 80 meter lang. Mere end 5.000 kubikmeter sne blev brugt til konstruktionen.

 Helsinki Katedral. Med 15 meters højde er Helsinki Katedral sammen med Den Kinesiske Mur de højeste snebygninger ved ICIUM.

 Helsinki Hovedbanegård. 

 Pagoda. Den grønne pagoda var den højeste isskulptur ved ICIUM med sine 15 meter..

 Himlens Tempel.

 Beijing Nationalstadion.

 Terrakottahæren. Isskulpturer af terracotta-soldater.

Kinesiske folkeartister 
Folkeartister fra Beijing var også ved ICIUM for at vise hvordan man laver traditionel kinesisk folkekunst, såsom at stråfletning, flaskemaling og dej skulpturering.

ICIUM maskot 

Mingming, en babypanda dra Bambus-drømmeland, er ICIUM's maskot. På hans første eventyr, prøver Mingming at redde sit hjem fra en ond drage, med hjælp fra Bedstefar Rensdyret Niila, babyrensdyret Nina og Julemanden.

Referencer

Eksterne links 
 Den officielle ICIUM hjemmeside
 360 graders panorama billede fra Virtual Finland. 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Finland
Mikrobil

En mikrobil (Bilsegment A) er klassen under Minibil og den mindste klasse. Klassen omfatter bybiler som eksempelvis Peugeot 107 og Chevrolet Spark, men også ekstremt små biler som Tata Nano.

Historie 
Markedet for mikrobiler begyndte i 1960'erne og i 1980'erne og 1990'erne oplevede segmentet stor vækst, eksempelvis var Suzuki Alto meget populær. Den moderne generation af mikrobiler blev introduceret i 2005 af TPCA et joint venture mellem PSA Peugeot Citroën og Toyota, hvor resultatet blev trillingerne Peugeot 107, Citroën C1 og Toyota Aygo. 

I 2008 præsenterede Tata Motors bilen Tata Nano, der både er væsentligt mindre og billigere end klassens øvrige biler.

I 2011 har Volkswagen Group lanceret trillingerne Volkswagen up!, SEAT Mii og Škoda Citigo.

Aktuelle Modeller i Europa
Luksusbil

En luksusbil (Bilsegment F) er en bil i den øverste klasse i den fælles europæiske bilklasseinddeling og over øvre mellemklassebil.

I denne klasse findes kun limousiner, coupéer og cabrioleter, ingen stationcars. Klasseinddelingen afgøres ud fra bilernes ydelse, ikke bilernes størrelse.

Aktuelle modeller i Europa

Modeller før 1990

Historiske luksusbiler
Carlos Zárate

Carlos Zárate kan henvise til flere personer.

 Carlos Zárate Fernández – En spansk cykelrytter (f. 1980)
 Carlos Zárate (bokser) – En mexikansk bokser (f. 1951), der var verdensmester i bantamvægt 1976-1979.
David Lewis (designer)

David Lewis (født 19. februar 1939 London, død 8. november 2011 Danmark) var en engelsk designer, der i 1960'erne flyttede til Danmark.
Blev ansat af Jacob Jensen der var designer for B&O. 

Han havde egen tegnestue i Danmark, men var tilknyttet B&O fra 1980 indtil sin død.

Han havde designet flere B&O produkter som f.eks. LX5500, Beolink 1000, Beocord VX5000 og BeoSound Century. 
Hans design var funktionalistisk som Dansk design er.

Eksterne henvisninger 
 

Designere fra England
Nadym

Nadym () er en by i Jamalo-Nenetskij autonome okrug i Rusland. Byen ligger 7 km vest for floden Nadym, og omkring 290 km sydøst for Salekhard. Indbyggertal: 45.943 (folketælling 2002), 52.586 (folketælling 1989).

Bynavnets oprindelse er usikkert. En af de mest sandsynlige versioner er at det er afledet af det nenetsiske ord njaidem, som kan oversættes til "mosegroet plads".

Nadym blev nævnt i russiske krøniker for første gang i 1598 og den dukkede op i russiske kort i 1700-tallet. Men i anden halvdel af 1800-tallet blev bosætningen forladt. I 1968 blev den genetableret efter at naturgasfeltet "Medvezje" året før blev opdaget i nærheden. Bosætningen fik indvilget bystatus 9. marts 1972.

Byens hovedvirksomhed er Nadymgazprom, som står for 40 % af Ruslands totale gasproduktion. Der er også flere store selskaber indenfor byggebranchen i byen.

Nadym Lufthavn ligger 9 km sydøst for byen.

Venskabsbyer 
 Tromsø, Norge

Referencer

Eksterne henvisninger 

Officielle hjemmeside for Nadym  
Information om Nadym på Jamal-Nenetske-regionens hjemmeside 

Byer i Jamalo-Nenetskij autonome okrug
Šarlote Lēnmane

Šarlote Lēnmane  (8. februar 1998 i Riga i Letland) er en lettisk børnesanger. Hun repræsenterede Letland under Junior Eurovision Song Contest 2010 i Minsk i Hviderusland, efter fire år hvor Letland ikke havde deltaget i konkurrencen. Den 14. marts 2010 vandt Lēnmane en festival i Letland ved navn Balss pavēlnieks (Stemmens herre) med sangen "Dziesma pustumsā" (Sang i skumringen), en coverversion af Aishas sang. Dette gjorde at lettisk TV valgte hende til at repræsentere landet under Junior Eurovision.

Hun kom på en 10.-plads under Junior Eurovision Song Contest 2010 med sangen "Viva la Dance".

Se også 
 Letland i Junior Eurovision Song Contest
 Junior Eurovision Song Contest 2010

Kildehenvisninger 

Personer fra Riga
Sangere fra Letland
Popmusikere
Børne elektronikmusikere
Tenerifes flag

Tenerifes flag består af et hvidt Bourgogne kors på blå baggrund. Farven blå repræsenterer havet og den hvide repræsenterer den sneklædte Mount Teide om vinteren.

Dette flag er meget lig Skotlands flag. Den eneste forskel mellem dem er, at flaget på Tenerife har en mørkere blå.

Eksterne henvisninger 
 ORDEN de 9 de mayo de 1989, por la que se aprueba la bandera de la isla de Tenerife
 Banderas y escudos de las Islas Canarias

Flag
Flag
Mahmoud El Ali

Mahmoud El Ali (født 4. marts 1984) er en libanesisk fodboldspiller, som pt. spiller for Al-Ahed i Libanon. Han repræsenterer også Libanons fodboldlandshold på internationalt niveau. El Ali spiller angriber.

Karriere 
Mahmoud El Ali spiller for Al-Ahed i Libanon. Han kom til klubben i 2005/2006-sæsonen fra sin tidligere klub Al Rayyan.

For det libanesiske landshold spiller han med nummer 13. El Ali var med i seks kvalifikationskampe til VM 2010 i Sydafrika. Han har pr. 12-11-2011 scoret 5 mål for Libanon.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Libanon
Almindelig cypres

 
Almindelig Cypres (Cupressus sempervirens) eller Ægte Cypres er et stedsegrønt træ kendetegnet ved skælagtige, på skuddene tæt tilsiddende nåle. Dette er den klassiske, ofte søjleformede, cypres, der kendes fra Middelhavs-området. Træet kaldes også Italiensk Cypres.

Beskrivelse 
Ægte Cypres er et mellemstort træ, der bliver op til 35 m højt. Kronen er konisk med vandrette grene, og let hængende kviste. Kronens opbygning er i almindelighed regelmæssig, men kan med alderen blive noget varieret.

Løvet er tæt og mørkegrønt med 2-5 mm lange, skælagtige nåle, der sidder tæt til skuddene og dækker disse helt undtagen på det ældre ved. Ved klipning og beskæring kan man derfor opnå meget tætte, regelmæssige kroner. Koglerne er lysebrune, uregelmæssigt rundagtige 24-40 mm i diameter. De består af 10-14 skæl, der først er grønne og modnes i løbet af 20-24 måneder, brune.

Ægte Cypres kan blive meget gammel, op mod 1000 år.

Højde x bredde: 35 × 7 m.

Hjemsted 
Ægte Cypres er hjemmehørende i det østlige Middelhavsområde: Nordøstlige Libyen, sydøstlige Grækenland, sydlige Tyrkiet, Cypern, nordlige Egypten, vestlige Syrien, Libanon, Israel, Malta, Italien, vestlige Jordan og en isoleret population i Iran.

Anvendelse 
Ægte Cypres har været dyrket som prydtræ i årtusinder, og er herved spredt vidt udenfor sit naturlige område. Træet ses i dag over hele verdnen i tørre, varmt tempererede og subtropiske områder – først og fremmest i resten af Middelhavsområdet, Californien, Sydafrika og det sydlige Australien. Det har dog kun i begrænset grad forvildet sig, og udenfor sit naturlige område ses det hovedsageligt dyrket – eller evt. forvildet tæt på områder, hvor det dyrkes.

Det er ikke hårdført i Danmark, men dyrkes af og til i potter, der tages ind om vinteren eller i vinterhaver. Det tåler dårligt at stå i en stue hele året rundt, da der er for varmt om vinteren.

Da træet kan blive ret gammelt, holder formen godt og tåler beskæring også i en høj alder, indgår det som et næsten arkitektonisk element i en lang række af de største haveanlæg i Middelhavsområdet.

Udover anvendelse som prydtræ er det også kendt for sit velduftende og meget holdbare ved, bl.a. anvendt i dørene i Peterskirken i Rom.

Stedsegrønne
Tørketålende planter
Nåletræer
Cypres-familien
Californisk flodceder

 
Californisk Flodceder (Calocedrus decurrens) er et stort stedsegrønt træ i Cypres-familien. Det er hjemmehørende i det vestlige USA, men forekommer også som havetræ i Danmark. Synonym: Libocedrus decurrens.

Beskrivelse 
Californisk Flodceder et et stort træ med en smalt søjleformet krone med afrundet top. Stammen er kort, og sidegrenene er alle opadbuede. Barken er først lysegrøn, men efter kort tid bliver den rødbrun. Ældre grene får efterhånden en mørkt rødbrun bark, og stammebarken bliver grålig og skaller af i plader, som buer udad både foroven og forneden.

Nålene er lange, taglagte og skælagtige med en trekantet, indbøjet spids. Oversiden er blank og klart grøn, mens undersiden er mere gullig. De hanlige blomster er samlet i små stande ved skudspidserne, og hunblomsterne (de senere kogler) er små og spidse med blot 4 (- 6) lyst gulbrune kogleskæl.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 35 x 4 m (25 x 10 cm/år). I Danmark bliver højden dog sjældent over 25 m. Disse mål kan fx anvendes, når arten udplantes.

Hjemsted 
Californisk Flodceder er hjemmehørende i det vestlige USA fra det vestlige Oregon gennem Californien til det vestligste Nevada og Baja California i Mexico. Det når i de varmeste dele af området op i højder indtil 3.000 m.

I San Jacinto-bjergene sydøst for Los Angeles, Californien, USA, vokser arten på forholdsvis tør bund sammen med bl.a. Aquilegia formosa (en art af Akeleje), Californisk Eg, Ceanothus cordulatus og Ceanothus leucodermis, Coulter-Fyr, Gul-Fyr, Jeffrey-Fyr, Langnålet Ædelgran, Pedicularis semibarbata (en art af Troldurt), Potentilla glandulosa (en art af Potentil), Quercus chrysolepis (en stedsegrøn art af Eg), Rhododendron occidentale (en art af Rododendron), Ribes nevadense (en art af Ribs) og Toxicodendron diversilobum (en art af Giftsumak)

Anvendelse 
Veddet anvendes til blyanter, men i Europa ses træet kun som prydtræ i haver og parker. Det er hårdført i Danmark, men kan dog skades i meget hård frost. Det er meget tørketolerant.

Note 

Stedsegrønne
Nåletræer
Flodceder
19. Waffen-Grenadier-Division der SS (lettische Nr. 2)

19. Waffen-Grenadier-Division der SS (lettische Nr. 2) var en infanteridivision i Waffen-SS under 2. verdenskrig. Det var den anden lettiske division dannet i januar 1944, efter sin søsterenhed – 15. Waffen-Grenadier-Division der SS (lettische Nr. 1). Divisionen omringedes i Kurlandlommen i slutningen af krigen, hvor den overgav sig til Den Røde Hær.

Dannelse 
19. Waffen-Grenadier-Division der SS (lettische Nr. 2) blev dannet i januar 1944 ud fra 2. SS-Infanterie-Brigade, med tilføjelse af et nyligt dannet tredje regiment – Waffen-Grenadier-Regiment 46(lettische Nr. 6). Samtidig blev betegnelserne for de to andre grenader-regimenter ændret fra nr. 39 og 40 til henholdsvis nr. 42 og 43. Ærestitlerne Voldemārs Veiss og Hinrich Schuldt blev modtaget for regimenternes tapperhed i kamp i løbet af kampene i Kurland.

Kommandører 
Chefen for 2. SS-Infanterie-Brigade,SS-Oberführer Hinrich Schuldt blev den første chef for divisionen. Efter Schuldt blev dræbt i kamp den 15. marts 1944, overtog SS-Standartenführer Friedrich-Wilhelm Bock midlertidigt kommandoen, og blev erstattet den 13. april af SS-Oberführer Bruno Streckenbach, der ledede divisionen indtil slutningen af krigen.

Se også 
 Lettiske Legion
 15. Waffen-Grenadier-Division der SS (lettische Nr. 1)

Eksterne henvisninger 
 Besættelsesmuseet i Riga

Litteratur 
 Rolf Michaelis: Die Grenadier-Divisionen der Waffen-SS. Teil 1. Michaelis-Verlag, Erlangen 1995, S. 50-97, .
 Rolf Stoves: Die gepanzerten und motorisierten deutschen Grossverbände. Divisionen und selbständige Brigaden. 1935-1945. Ed. Dörfler im Nebel-Verlag, Eggolsheim 2003, .
 Igors Varpa: Latviesu Karavirs zem Kaskrusta Karoga (Lettische Soldaten unter dem Hakenkreuz), .
 Silgailis, Arthur – Latvian Legion 

Letlands militærhistorie
SS
Otto Lington

Otto Carl Johan Lington, (5 august 1903 i København – 15 december 1992 på Frederiksberg) var en dansk musiker (violinist), komponist, orkesterleder, musikforlægger med mere. 

Lington, som var søn af en klovn, viste tidligt interesse for musik, og fik sit første professionelle arrangement som musiker som 14-årig. Han ledede i 1920- og 1930'erne dels egne orkestre og dels job som leder af orkestre som Kai Ewans hjemme i Danmark, Jack Harris i Sverige og Bernard Etté i Tyskland.

Otto Lington var en af jazzens pionerer i Danmark og fik deraf tilnavnet Den hvide neger. 1929 gennemførte han den første store jazzkoncert i Danmark, hvor man bland andet fremførte George Gershwins Rhapsody in Blue.

Igennem mange år (1951-52 og 1958-72) ledede Lington orkesteret i Tivoli i København, men også på mange teatre, revyetablissementer og lignende.

Lington ligger begravet på Søndermark Kirkegård på Frederiksberg

Film 
 1932 – Modärna fruar
 1934 – Unga hjärtan
 1937 – Mamma gifter sig

Litteratur 
 1941 – Otto Lington Jazz skal der til

Referencer og kilder 

 
 (oversat fra Svensk Wikipedia)

 

Jazzmusikere fra Danmark
Violinister fra Danmark
Dirigenter fra Danmark
Komponister fra Danmark