kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dennis Lehane

Dennis Lehane (født 1965) er en amerikansk forfatter. Han har bl.a. skrevet bestselleren Mystic River, der er blevet filmatiseret af Clint Eastwood.

Dennis Lehane blev tildelt The Barry Award 2002 i kategorien Bedste roman for romanen Mystic River

Bibliografi 
 En bøn om regn – (1999)
 Mystic River – (2001)
 Shutter Island – (2003)
 Moonlight Mile (2010)
 Under bordet

Joe Coughlin trilogien

 Den givne dag (2008)
 Lev om natten (2012)
 Verden af i går (2015)

Eksterne henvisninger 

Romanforfattere fra USA
Det vietnamesiske køkken

Vietnamesisk madlavning har i grunden samme rødder som thailandsk og kinesisk madlavning, men med en stor indflydelse fra franske kolonister. Umiddelbart minder vietnamesisk mad om kinesisk mad, bortset fra at man bruger fiskesovs snarer end sojasovs. Den thailandske indflydelse ses primært i nogle af de krydderurter der bruges – citrongræs, lime og kafirlimeblade. Vietnameserne har også deres egne buddhistiske vegetarretter.

Nước chấm er den traditionelle vietnamesiske sovs, som stort set al mad kan dyppes i. Sovsen er lavet af fiskesovs, chilier og lime eller citronsaft, og findes altid på et vietnamesisk middagsbord.

Fransk-vietnamesiske sandwicher, bánh mì, er også meget populære i Vietnam som frokost eller hurtigmad, og består af franske flutes og vietnamesiske kødretter.

I vesten er såkaldt vietnamesisk mad ofte lige så populært som kinesisk mad. I mange tilfælde bruges "vietnamesisk" og "kinesisk" i samme betydning i vestlige restauranter – kantonesisk mad, der er blevet ændret til et vestligt publikum. Der findes ind imellem autentiske vietnamesiske restauranter, dog mest i chinatowns.

Kendte vietnamesiske retter omfatter blandt andet:
 Forårsruller (Gỏi cuốn)
 Bøfnudler (Phở) som spises til morgenmad i Nordvietnam
 Cơm tấm, ristede svinekødsstrimler med ris
 Cà phê sữa đá, en meget stærk kaffe, meget lig tyrkisk kaffe (dog endu stærkere). Servers typisk med kondenseret mælk, sukker og isterninger

Se også 

 Fransk madlavning
 Kinesisk madlavning

Eksterne henvisninger
Kjover

Kjover (af det færøske kjógvi) er fugle i familien Stercorariidae i mågevadefuglenes orden. Fjerdragten er brun og gråagtig. I størrelse varierer de mellem 96 cm (lille kjove) og 160 cm (brun storkjove) i vingespænd. Deres vægt varierer tilsvarende mellem 300 og 2000 g. Kjover forekommer i samtlige verdenshave.

Et typisk træk for familien er, at andre havfugle frarøves deres føde, og at overvintringen sker til havs, ofte efter langdistancetræk på tværs af ækvator. Artsbestemmelsen kan være vanskelig på grund af stor variation inden for den enkelte art, samtidig med at arterne ligner hinanden. Særlig de unge kjover er svære at artsbestemme, da de ikke findes i de gamle fugles farvefaser, men kan variere fra lyst hoved og krop til mørke individer.
Kjoverne ruger ved havkysterne og lægger 2 plettede æg. Æg og ungfugle bliver længe passet af forældrene og de bliver intensivt forsvaret mod formodede fjender.

I Danmark forekommer alle de fire nordlige arter på træk, især om efteråret. Hyppigst er almindelig kjove, mens mellemkjove og storkjove oftest ses i mindre antal, og lille kjove er sjælden.
Almindelig kjove og storkjove er almindelig i Nordatlanten, hvor de yngler på Shetland, Færøerne og Island.

Kjoverne blev tidligere inddelt i to slægter, men nyere DNA-studier har vist, at de bør anbringes i samme slægt. De fleste forskere har valgt slægten Stercorarius
.

Arter 
 Stercorarius skua (Storkjove)
 Stercorarius antarctica (Brun storkjove)
 Stercorarius chilensis (Chilestorkjove)
 Stercorarius maccormicki (Sydpolarkjove)
 Stercorarius pomarinus (Mellemkjove)
 Stercorarius parasiticus (Almindelig kjove)
 Stercorarius longicaudus (Lille kjove)

Noter

Kilder og eksterne henvisninger 
 Gill, F & D Donsker (Eds). 2012. IOC World Bird Names (v 3.2) www.worldbirdnames.org 
 Klaus Malling Olsen: Unge kjover kan bestemmes fra www.birding.dk

Mågevadefugle
Lille kjove

Den lille kjove (Stercorarius longicaudus) er en fugl i kjovefamilien, der ruger i de arktiske egne af Eurasien og Nordamerika. Med en længde på 40–55 cm er arten den mindste kjoveart. Den er en fåtallig trækgæst i Danmark om efteråret.

Udseende og kendetegn 
Med en længde på 40–55 cm og en vægt på 225-350 g er lille kjove den mindste kjoveart. Den er let kendelig på de 15–25 cm lange halefjer og har omtrent samme størrelse som en hættemåge og lidt mindre og mere smalvinget og med mere grå ryg end almindelig kjove. Hun er større end han. Den øverste del af hovedet og nakken er glinsende sort, brystet er hvidt og halsen hvid med et gulligt skær. Ryg og vingeoversider er brungrå, hale og svingfjer er dog sorte.

Den Lille Kjove flyver ofte lange strækninger med brug af passiv, bueformet stormfugleflugt. Kroppen følger ofte vingeslaget på ternevis, og kan i det hele taget tage sig terneagtig ud i flugten.

Forekomst 
Den ruger i de arktiske egne af Eurasien og Nordamerika. I Alaska og i det nordlige Rusland er den mere talrig end i resten af Arktis. Dens overvintringsområder ligger i den sydlige del af Atlanterhavet og Stillehavet. Lille Kjove er ikke så røverisk som resten af dens artsfæller blandt kjoverne.

Føde 
Dens næring består hovedsagelig af mus, insekter, æg og småfugle.

Kilder og eksterne henvisninger 
 www.fugleinfo.dk: beskrivelse af Lille Kjove 
 Dansk Ornitologisk Forenings beskrivelse af lille kjove.
 

Arktis' fugle
Grønlands fugle
Mågevadefugle
Subarktiske fugle
Thorshane

Thorshanen (Phalaropus fulicaria) er en lille svømmesneppe. Fuglen yngler i arktiske regioner i Nordamerika og Eurasien. Thorshanen har længde på 20-22 cm og vejer 40-80 g. Thorshanen har omvendte kønsroller, hunnerne er de mest farvestrålende og det er hannerne der udruger æggene. Sjælden gæst i Danmark især om efteråret og tidlig vinter i forbindelse med storme fra vest.

Kilder 
 Dansk Ornitologisk Forenings beskrivelse af thorshane

Eksterne henvisninger 
  Netfugl.dk 
  Avibase - the world bird database

Mågevadefugle
Arktis' fugle
Islands fugle
Islandsk ryle

Den islandske ryle (Calidris canutus) er en sneppefugl. Den når en længde på 23-25 cm og vejer 100-225 g.

Mågevadefugle
Arktis' fugle
Ryle
Atomtegn

Ethvert grundstof i det periodiske system har sit eget atomtegn eller atomsymbol. Det er en forkortelse, der oftest består af et eller to bogstaver. F.eks. er Fe atomtegnet for grundstoffet jern, der på latin hedder ferrum.

Se også 
 Det periodiske system
 Midlertidige navne til grundstoffer – Uut, Uuq, Uup, Uuh...

Kemi
Det finske køkken

Finsk madlavning er primært baseret på sunde og fiberrige ingredienser, da den finske natur er fuld af disse, bl.a bær, som traditionelt samles af familier om efteråret. Mange forskellige roer blev brugt i Finland såvel før i tiden som nu. Selv i helt almindelige dagligdagsforretninger kan man købe såkaldt "roemos" og lignende specifikt finsk/russisk traditionelle ingredienser.

Den finske madlaving kan godt siges at være et "mix" af flere forskellige landes, og alt afhængig af hvor man er i landet, er der et sandt udbud af lokalretter. Bl.a har man i Østfinland spændende og, for danskere, anderledes retter, hvor man tydeligt ser påvirkningen fra det russiske køkken. Ydermere kan man tale om, at "hver årstid sin ingrediens", og man har mindre tendens til blot at købe færdiglavet mad end f.eks her i Danmark.

Fisk, rensdyrkød, rejer m.v. er alle ingredienser, som enhver finne ofte sætter på spisebordet. 

Vegetarianisme er en, blandt yngre især i storbyerne en voksende bevægelse, og der er sågar ligefrem forskellige former for at være veganer. 

I det mere "moderne" finske køkken ser man en tydelig genklang fra de traditionelle retter, omend portionerne er blevet lidt mindre, og duften af bondekost ikke så tydelig. Men stadig er det dog de samme basale ingredienser, man bruger.

Traditionelt er der også i den finske madlavning flere forskellige grøntsager, hvor man især ovre østpå i Finland tydeligt ser den russiske påvirkning, bl.a ved den megen brug af kål såvel som tilbehør i gryderetter, supper, ovnretter m.v. 

Generelt er brugen af grøntsager i den finske madlavning en væsentlig ingrediens, og i den forbindelse bruges også grøntsager, som man først nu er ved at få øjnene op for i bl.a. Danmark.
Landsorganisationen af Arbejdsledige

Landsorganisationen af Arbejdsledige blev stiftet i 1998 for at skabe en organisation hvor alle slags ledige kan samles, hjælpe hinanden og lære af andre lediges erfaringer.
Organisationen mener, at arbejdsledige bør have de samme rettigheder som andre borgere i samfundet.

I 2011 blev foreningen nedlagt.

Kilde 

Foreninger fra Danmark
Abstrakt algebra

Abstrakt algebra beskæftiger sig med aksiomatisk definerede algebraiske strukturer som grupper, ringe og legemer.

Algebraiske strukturer 
En algebra eller en algebraisk struktur består af en mængde af konstant-symboler (f.eks. '0' og '1'), en mængde af funktions-symboler, hvor hvert funktions-symbol har en aritet, dvs. et bestemt antal argumenter, og eventuelt en mængde af prædikat-symboler (eller relations-symboler), hvor hvert prædikat-symbol har en aritet. Disse symboler kaldes tilsammen algebraens signatur.

En bestemt algebraisk struktur fremkommer ved at definere aksiomer, som er udsagn over signaturen.

Se også 
 Algebra

 
Algebra
6512 (bog)

6512 er en lille roman af Per Højholt fra 1969, som er skrevet som en dagbog, hvor hovedpersonen tilbringer meget tid med at læse forfatterskaber på læsesalen på biblioteket. De enkelte dagbogsblade kommer ikke i kronologisk rækkefølge, men er i stedet arrangeret alfabetisk. Det medfører en underholdende tvivl om rækkefølgen af de begivenheder, der finder sted i romanen.

Genre 
6512 har rod i 1960'ernes modernistisk eksperimenterende tradition, og er beskrevet som en antiroman, hvor de enkelte afsnit ikke har en nærmere bestemt orden, men udelukkende holdes sammen i kraft af, at det er den samme person, som har skrevet dem.

Historien bag titlen 
Titlen 6512 har sin baggrund i et regnestykke bagerst i bogen, der baserer sig på bogens indholdsfortegnelse. Denne præsenteres som et regnskab over bogens sider, tallene er ordnet i fem kolonner begyndende med ét og sluttende med hundrede og ti, som svarer til bogens sidetal. Tværsummen af alle disse tal er udregnet til at være 6105. Dette tal adderes med 407 og tallet 6512 opnås. Højholt har selv forklaret, at ”de 407 er en slags drikkepenge eller moms, som læseren bidrager med”.

Referencer

Eksterne henvisninger 
Rodet holder én oppe: Per Højholt skriver i "6512" kærligt og ærligt om besværlighederne med at skrive dagbog. Bo Hakon Jørgensen i Kristeligt Dagblad, 21. april 2007. Hentet 1. september 2021.

Romaner fra Danmark
Litteratur i 1969
Fødsel

En fødsel angiver den begivenhed, der markerer den fysiologiske afslutning på et fosters udvikling, hvor fostret forlader sin mors krop. Denne proces er enestående for pattedyr.

Ordet kommer af gl.dansk: føz(æ)l, der kan oversættes med ernæring eller underhold, og det nordiske føde, der betyder bringe til verden.

Andre betydninger 
 Kosmologisk: Tilblivelsen af et himmellegeme, f.eks. en sol, en stjerne eller et sort hul, når tilstrækkeligt med stof af rette type har kondenseret sig.

 Eksistentielt: Tilstanden (oplevelsen af) at begynde at eksistere; overgangen mellem beskyttet og ubeskyttet eksistens. Opvågnen.

Se også 

 Graviditet
 Fødselsdag
 Dåb

Graviditet
Rådmand

En rådmand er politisk leder af en magistratsafdeling eller forvaltning i en kommune. Det er kun de større kommuner: Århus, Odense, og Aalborg, der bruger rådmandstitlen. Lederen af magistraten (magistratsafdelingerne under ét) og byrådet er borgmesteren. Rådmandshvervet er lønnet.

Frederiksberg Kommune bruger rådmandstitlen anderledes. Her drejer det sig om medlemmerne af økonomiudvalget, som samtidig kaldes magistraten.

Københavns Magistrat havde borgmestre samt rådmænd indtil 1970, hvor rådmændene blev afskaffet ved kommunalreformen. Derudover havde de københavnske omegnskommuner, der havde opnået den såkaldte "Gentofte-status" også rådmænd frem til 1970.

I tidligere tider også benævnt som oldermand.

I mindre kommuner varetages tilsvarende funktioner af formændene for de politiske udvalg under byrådene. I København svarer fagborgmestrene mere eller mindre til rådmændene.

Se også 
 Københavns Borgerrepræsentation

Politiske embeder
Kommunalpolitik
Dunet vejbred

 
Dunet vejbred (Plantago media) er en op til 40 cm høj urt med tæt hvidhårede, rosetstillede blade. Den vokser på tørre bakker og enge. Blomsterne dufter svagt.

Beskrivelse 
Dunet vejbred er en flerårig urt med rosetstillede blade og oprette, blomsterbærende skud. Bladene er helrandede, lodne og buenervede. Blomsterstanden er et smalt aks med bittesmå, hvide blomster, der har dominerende, lyserøde støvdragere. Frugterne er buddiker (kapsler med låg) med få frø.

Rodnettet er tæt trævlet og når vidt omkring og dybt ned.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,30 × 0,20 m (30 × 20 cm/år).

Voksested 
Dunet vejbred findes hist og her i de østlige dele af Danmark samt omkring Limfjorden. Den er i øvrigt sjælden eller mangler helt. Den foretrækker tør, kalkrig eller leret jord på bakker og enge, hvor den optræder sammen med andre, typiske overdrevsplanter.

Ved Sletterhage på Djursland findes en typisk overdrevsvegetation. Her vokser arten sammen med bl.a. almindelig blåmunke, almindelig hjertegræs, almindelig knopurt, almindelig kællingetand, almindelig merian, almindelig pimpinelle, almindelig rapgræs, almindelig revling, almindelig skjolddrager, almindelig slangehoved, almindelig star, almindelig voldtimian, bidende stenurt, bjergrørhvene, blodrød storkenæb, blågrøn star, blågrøn star, engrørhvene, femhannet pil, gul rundbælg, harekløver, hjorterod, knoldet mjødurt, kornet stenbræk, krybhvene, kærsnerre, kærtidsel, lancetbladet høgeurt, lav tidsel, liden klokke, lægehundetunge, markbynke, markkrageklo, marktusindgylden, rødknæ, sandfrøstjerne, sandkryb, sandrottehale, smalbladet høgeurt, sumpsnerre, sød astragel, sølvpotentil og tjærenellike

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet  

 Beskrivelse af floraen på Kanalvolden ved Lendrup 

Flerårige urter
Lyserøde blomster
Vejbred
Hauk Erlendsøn Åbel

Hauk Erlendsøn Åbel (født 1865 i Søndfjord, død 12. december 1961 i Oslo) var en norsk skuespiller. Han var en af samtidens betydeligste norske komiske skuespillere.

Biografi 
Hauk debuterede på Kria Teateri Oslo i 1897 i Rationelt Fjøsstel og vakte straks opmærksomhed ved en pludselig komik i minespil og betoninger, som var af betydelig karakteriserende virkning. I Snilds Rolle i Gustav Wieds Erotik på Sekondteatret i 1899 kom hans komiske talent til friere udfoldelse, og han har senere, på Nationaltheatret (1900-1904), Centralteatret (1904-1907), Fahlstrom's Teater (1907-1911) og Nationaltheatret (fra 1911) fastslået sin stilling som for tiden en af Norges første komiske skuespillere. I en række farce- og operetteroller har han, udfoldet et elskværdigt humør, som var meget nøje knyttet til specielt østlandsk norsk udtrykssæt. Udmærket karakteriserede folkelige figurer har han givet i Ola Lia, Baldevin's Bryllup og Geijerstams Folkekomedier. Han optrådte desuden i klassiske komedier som Oldfux i Den Stundesløse.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Norge
Instrumentmager

Instrumentmager kan betyde:

 En person der fremstiller musikinstrumenter
 En person, der bygger videnskabelige instrumenter
Bekendtgørelse

Bekendtgørelser har igennem tiden haft mange former:
 En runesten, stele eller en gravsten kan siges at bekendtgøre noget.
 Et opråb på et ting var i århundreder en anerkendt måde.
 Martin Luthers opslag på en kirkedør i 1517 var en bekendtgørelse med vide konsekvenser.
 En vægtersang var også en bekendtgørelse.

Offentlig bekendtgørelse er oftest forudsætningen for at en retsforskrift får gyldighed, hvad enten det sker i Lovtidende, Statstidende eller "i de på egnen almindeligt udbredte dagblade og ugeaviser".

En bekendtgørelse er også betegnelse for en administrativ forskrift udstedt af en forvaltningsmyndighed, oftest et ministeriums departement. En bekendtgørelse indeholder regler, der er bindende både for borgerne og for myndighederne. En bekendtgørelse udstedes med hjemmel i lov.

Se også 
 Retskilde
 Anordning
 Lov
 Cirkulære

Jura
Retsvidenskab
Forvaltningsakter
Retskilde
Juridiske begreber
Statstidende

Statstidende er et offentligt dansk dagblad, der udkom første gang i 1904. Det blev oprindeligt udgivet af Statsministeriet, men bliver siden 1964 udgivet af Justitsministeriet. Siden 2005 udkommer Statstidende udelukkende i elektronisk form på internettet.

Statstidende indeholder hovedsagelig meddelelser med retsvirkning for borgere, virksomheder og myndigheder. Det indeholder endvidere aktuel information fra Folketinget, centraladministrationen og EU. Et tillæg, Tingbladet, har meddelelser om tinglysninger. 

Under typografstrejken i 1947 gav man ved en særlov oplæsning i radioen samme retsgyldighed som bekendtgørelser i Statstidende.

Eksterne henvisninger
 Statstidende på nettet

Tidsskrifter fra Danmark
Etableret i 1904
Justitsministeriet
Sony Ericsson T630

Sony Ericsson T630 er efterfølgeren til firmaets populære Sony Ericsson T610. Hastighed og fejlrettelser er nogle af de mest basale forskelle på T630 og T610. Designet er en smule anderledes, men ikke markant.

T630
Kongeriget Holland

Kongeriget Holland (; ) var i en kort periode under Napoleonskrigene navnet på en fransk lydstat i Nordvesteuropa. Staten eksisterede fra 1806 til 1810 og blev regeret af Napoleons broder Ludvig Napoleon Bonaparte. Landet svarer stort set til det nuværende Nederlandene.

Marionetstater under de franske krige
Holland
Kortlivede stater
Etableret i 1806
Ophørt i 1810
Nederlandene
Holland
Vendiske hansestæder

De vendiske hansestæder var navnet på en gruppe byer i Hanseforbundet. Gruppen bestod af:
Anklam, 
Demmin, 
Greifswald,  
Hamburg, 
Kiel, 
Lübeck, 
Rostock,  
Stralsund og 
Wismar med Lübeck som den vigtigste. De vendiske hansestæder dominerede i høj grad handlen på Østersøen, indtil købmænd fra Holland og England mod middelalderens slutning begyndte at spille en større rolle.

En anden gruppe af byer i Hanseforbundet var de preussiske hansestæder, der blandt andet omfattede Gdańsk.

Litteratur 
 Hermann Kinder & Werner Hilgemann: dtv-atlas Weltgeschicte von Anfangen bis zur Gegenwart (Deutscher Taschenbuch Verlag Gmbh&Co.KG, München 2000)

Hanse
Lübecks historie
Danmarksstrædet

Danmarksstrædet er navnet på farvandet mellem Grønland og Island.

Det forbinder Ishavet og Atlanterhavet og har en udstrækning på cirka 480 km i længden og 290 km i bredden på det snævreste sted. Gennem strædet passerer den østgrønlandske strøm, som fører isbjerge sydpå til de nordlige dele af Atlanterhavet.

Den østgrønlandske strøm strømmer ud af den vestlige side af Danmarksstrædet og danner Grønlandspumpen, verdens største undersøiske "vandfald" med et lodret fald på ca. 3,5 km, men det kolde vand flyder sidelæns grundet corioliseffekten - og svagt nedad. "Vandfaldet" kaldes en konturstrøm grundet afbøjningen og det langsomme fald. Det kolde vands fald ned gennem det varme vand er langsomt, da koldt saltvand kun har lidt større massefylde end det lidt varmere saltvand.

Historisk 
Under 2. verdenskrig var der 24. maj 1941 et slag mellem tyske og britiske skibe i Danmarksstrædet, hvor et tysk fremstød mod nordatlanten med skibene Bismarck og Prinz Eugen, Rheinübung, blev hindret, idet Bismarck, efter at have sænket HMS Hood, blev beskadiget og senere sænket af britiske flådeenheder d. 27. maj 1941.

Kilder/referencer 

Stræder (farvand)
Dronning Gunhild (moselig)

Dronning Gunhild er et almindeligt (men sagligt forkert) navn for det moselig, som blev fundet i Haraldskær Mose 10 km vest for Vejle i 1835.

Dronning Gunhild og Harald Blåtand 

Historikeren Niels Matthias Petersen foreslog i en artikel fra 1836-1837, at liget skulle være dronning Gunhild fra Norge, der ifølge folkesagn skulle have været gift med Harald Blåtand, men blev myrdet på Haralds foranledning inden brylluppet blev realiseret. Efter nutidig tænkemåde virker identifikation nærmest grotesk, men det var endnu på den tid almindeligt, at oldsager blev identificeret som begreber og personer kendt fra skriftlige kilder. Få år senere, 1842-1843 påviste Jens Jacob Asmussen Worsaae imidlertid i to artikler hvor fejlagtig antagelsen var. Inden man blev klar over fejltagelsen var "dronning Gunhild" dog blevet behørigt begravet i Sankt Nikolaj Kirke i Vejle i en træsarkofag betalt af Frederik 6.

Senere undersøgelser har påvist at liget stammer fra ca. 490 f.Kr, hvilket vil sige begyndelsen af jernalderen og altså længe før Harald Blåtand og vikingetiden. Det blev i 1979 undersøgt på Århus Kommunehospital, og i april 2005 blev en ny undersøgelse foretaget på Århus Sygehus. Moseliget lå indtil den 9. november 2012 i Sankt Nikolaj Kirke i Vejle, men ligger nu permanent på Kulturmuseet i Spinderihallerne.

Strontiumisotopanalyse har været foretaget på kvindens hår og hendes beklædning.

Dronning Gunhild i digtningen 
Blichers digt "Dronning Gunnild" (1841) i ADL 

Jens Christian Hostrup indførte Dronning Gunhild i sit sangspil
En Spurv i Tranedands  (1846), hvor hun bl.a. siger:

For flere hundred Aar tilbage
var jeg en Konges Viv, Kong Eriks, han,
som for sin Herskelyst, sit vilde Mod,
af Norrigs Bønder kaldet blev Blodøxen.

Se også 
 Liste over moselig

Noter

Kilder 

 Anne Katrine Gjerløff: "Syn for sagn. Dansk arkæologi og historie i 1800-tallet" i Historisk Tidsskrift, 99:2 (1999), s. 406-445 (specielt s. 423) (online udgave: http://www.historisktidsskrift.dk/pdf_histtid/99_2/99_2_406.pdf )
 Lone Hvass: Dronning Gunhild : et moselig fra jernalderen, Sesam:København 1998 
 Elisabeth Munksgaard: "Dronning Gunhilds hår" (Skalk nr 4, 1976; s. 9-11)
 Niels Matthias Petersen: "Udsigt over den norske Dronning Gunhildes Levnet" i Annaler for Nordisk Oldkyndighed og Historie (1836-1837), s. 80-104
 Jens Jacob Asmussen Worsaae: "Hvorvidt man kan antage, at det i Haraldskiærmosen (1835) opgravede Liig er den norske Dronning Gunhildes?" i Historisk Tidsskrift, 1. række, 3. bind (1842), s. 249-93
 Jens Jacob Asmussen Worsaae: "Endnu nogle Bemærkninger angaaende den norske Dronning Gunhildes formeentlig opdagede Liig" i Historisk Tidsskrift, 1. række, 4. bind (1843).
 Kulturmuseet i Vejle

Moselig fra skandinavisk jernalder
Vejle
Arkæologiske fund fra Danmark