kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Document 12-571-3570

Document 12-571-3570 (også kaldet NASA No. 12 571-3570) er et fiktivt dokument, oprindeligt lagt ud på Usenet 28. november 1989. Ifølge dette dokument, skulle astronauter, om bord på rumfærge mission STS-75, have udført forskellige former for sex, for at fastslå hvilke samlejestillinger, der er mest effektive i rummet. 

Eftersom den rigtige STS-75-mission først blev gennemført i 1996, altså 7 år efter dokumentet blev udgivet, er det tydeligvis fiktion. Dokumentets beskrivelse af heteroseksuel sex er også bevis på, at dokumentet er fiktivt, da der ikke deltog kvinder i missionen. Alligevel er mange mennesker blevet snydt af dokumentet, og NASA har flere gange måtte benægte det. I marts 2000 kaldte Nasas mediedirektør, Brian Welch, dokumentet for en "ret velkendt vandrehistorie".

Referencer 

NASA
Fiktion
Hoax
Aleksandr Lebed

Aleksandr Ivanovitj Lebed (russisk: Алекса́ндр Ива́нович Ле́бедь; 20. april 1950 i Novotsjerkassk – 28. april 2002 i Abakan) var en russisk politiker og general. 

Lebed' stillede op ved præsidentvalget i 1996 og blev nr. 3 med 14,5 procent af stemmerne. To dage efter valget blev han udnævnt til leder af Ruslands Sikkerhedsråd og sikkerhedspolitisk rådgiver for den siddende præsident, Boris Jeltsin. Han var således ansvarlig for forhandlingerne om Tjetenienkonflikten, der endte med en fredsaftale. 

Fra 1998 var han guvernør i landets andenstørste region, Krasnojarsk kraj i Sibirien. I 2002 døde han i et styrt med en militærhelikopter.

Eksterne henvisninger 
 

Politikere fra Rusland
Militærfolk fra Rusland
Omkomne ved helikopterulykker
Grub Street

Indtil slutningen af det 19. århundrede var Grub Street en gade tæt på Londons fattige distrikt Moorfields som løb fra Fore Street øst for St Giles-without-Cripplegate og mod nord til Chiswell Street. Den er berømt for dens koncentration omkring fattige 'hack writers' aspirinte poesier, og underklasse udgivere og bogsælgere. Grub Street eksiterede på randen af Londons journalistik- og litteraturscene. Den var gennemhullet med smalle indgange til gyder og gårde over hele dens længde, og det var derfor dengang, man begyndte at bruge skilte. Dens bohemistiske samfund var sat ind blandt det fattige underklassenabolags ikke færdigbyggede huse, bordeller og kaffehuse.

Litteraturhistorie
Londons historie
Gropecunt Lane

Gropecunt Lane (ˈɡroʊpkʌnt ˈlɛɪn) er et tidligere vejnavn i engelske middelalderbyer. Navnet antages at henvise til den prostitution der er foregået i områderne. Datidens praksis var at gaderne var navngivet efter den funktion eller aktivitet der foregik i dem. Gropecunt optræder første gang omkring 1230, er afledt fra ordene grope og cunt (gramsen og fisse). Gaderne med dette navn har ofte ligget i de travleste dele af middelalderbyer, og mindst en har været en hovedfærdselsåre.

Kilder 

Veje i England
Vejhistorie
Argotta

Argotta, født omkring 376 som datter til Genebald, var en frankisk dronning, gift med Faramund, med hvilke hun fik sønnen Chlodio. Hun omtales kun i det anonyme skrift Liber Historiæ Francorum fra første halvdel af det 8. århundrede og er sandsynligvis ikke en historisk person men mytologisk eller opfundet til lejligheden.

Franker
Dronninger
Toftlund IF

Toftlund IF Er en dansk fodboldklub fra byen Toftlund som ligger i hjertet af Sønderjylland. Klubbens førstehold spiller lige nu i Serie 2.

http://www.toftlund-if.dk/

Fodboldklubber under DBU Jylland
Tønder Kommune
Idrætsforeninger i Danmark
Dilbertprincippet

Dilbertprincippet eller Dilberts lov om lederskab refererer til en satirisk observation af Scott Adams i bogen The Dilbert Principle. Dilbertprincippet beskriver hvorledes virksomheder og organisationer systematisk vil forfremme deres mindst kompetente ansatte til leder- og ikke mindst mellemlederstillinger, for derved at minimere omfanget af den skade, de kan forvolde. I et Dilbert afsnit fra den 5. februar 1995 beskriver Dogbert det således: ”Lederskab er naturens måde at fjerne tåber fra produktionsforløbet.” Dilbertprincippet er en variation over Peter-princippet

Forvaltningsteori
Arbejdsmarkedet
Otto Graf Lambsdorff

Otto Friedrich Wilhelm Freiherr von der Wenge Graf Lambsdorff (20. december 1926 i Aachen – 5. december 2009 i Bonn<ref>"Otto Graf Lambsdorff gestorben", Die Welt, 6. december 2009.</ref>) var en tysk liberal politiker (FDP).

Han var føderal økonomiminister fra 1977 til 1982, og fra 1988 til 1993 formand for FDP. Mellem 1972 og 1998 var han medlem af det tyske parlament.

Han deltog i 2. verdenskrig, hvor han fra foråret 1944 gjorde tjeneste som officersaspirant i Wehrmacht efter at have gået på officerskolen Ritterakademie'' i Brandenburg an der Havel fra 1941. Lige før krigens slutning blev han stærkt såret. Efter krigen studerede han jura. Han blev dr. juris. i 1952. Han arbejdede i bankvæsenet frem til 1971, og virkede fra 1960 desuden som advokat.

Han var ældste søn af grev Herbert von Lambsdorff og Eva von Schmid, og var gift i andet ægteskab med Alexandra von Quistorp. Fra sit første ægteskab havde han tre børn. Hans nevø Alexander Graf Lambsdorff repræsenterer fra 2004 FDP i Europa-Parlamentet.

Lambsdorff var medlem af den tyske evangelisk Johanniterorden. Han blev i 2000 tildelt storkors af Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden. I 2006 blev han tildelt Nordrhein-Westfalens fortjenstorden.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Ministre fra Tyskland
Medlemmer af Forbundsdagen
Politikere fra FDP
Grever fra Tyskland
Personer fra Aachen
Økonomiministre
Friherrer fra Tyskland
Tommy Wirkola

Tommy Wirkola (født 1979 i Alta i Norge) er en norsk filminstruktør. Wirkolas første spillefilm var Kill Buljo: The Movie fra 2007, som han skrev sammen med Stig Frode Henriksen. Filmen var en parodi på Quentin Tarantinos populære film Kill Bill og filmen opnåede stor succes i Norge. De to lavede senere gyserkomedien Død sne, som havde premiere i de norske biograffer den 9. januar 2009 og i Danmark på Roskilde Festival 2009.

Tommy Wirkola studerede mediefag på Høgskolen i Finnmark, filmvidenskab på Høgskolen i Lillehammer og tog en bachelorgrad i film- og tv ved Bond University i Australien.

Wirkolas fremtidige project er en gyser-action-fantasy-komedie-film ved navn Hansel and Gretel: Witch Hunters, der er produceret af Kevin Messick, Adam McKay, Will Ferrell og Chris Henchy og skrevet af Dante Harper.

Filmografi 
 Kill Buljo: The Beginning(2007)
 Kill Buljo: The Movie (2007)
 Død sne (2009)
 Hansel and Gretel: Witch Hunters (2010)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra Norge
Manuskriptforfattere fra Norge
Filmproducere fra Norge
Norsksprogede forfattere fra Norge
Pål Øie

Pål Øie (født 15. november 1961) er en norsk filminstruktør og manuskriptforfatter, der fik sit gennembrud med spillefilmdebuten Villmark i 2003. Han har tidligere lavet en række kortfilm. Øies værker kendetegnes af et stærkt visuelt filmsprog, som ofte indeholder dramatiske situationer med en dæmpet uro. Han er blevet nomineret til 3 Amanda-priser for hans film Villmark, Vakuum og Familien Bergs erfaringer.

Filmografi

Spillefilm 
 Villmark, 2003
 Skjult, 2009

Kortfilm 
 Brønnen, 1997
 Steppdans, 2000
 Stopp, 2001
 Siste hus, 2002
 Vakuum, 2005
 Familien Bergs erfaringer, 2008

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra Norge
Manuskriptforfattere fra Norge
Norsksprogede forfattere fra Norge
Lars Gudmestad

Lars Håkon Gudmestad (født 1969 i Norge) er en norsk manuskriptforfatter og filminstruktør for film og TV. Han er muligvis bedst kendt for at have skrevet den norske spillefilm Buddy, hvor Aksel Hennie og Nicolai Cleve Broch medvirker. I 2004 tilegnede filmen en Amanda-pris-nominering som Årets Bedste Filmmanuskript. 

Gudmestad voksede op i Holmestrand i Norge. Han blev kendt i den norske offentlighed som programleder for Filmmagasinet på NRK2.

Gudmestad har tidligere arbejdet som journalist, programleder i TV og dokumentarfilminstruktør og er medejer af produktionsselskabet Medieoperatørene.

Filmografi 
 Grådighet (2000), kortfilm
 Spenn (2001), novellefilm
 Buddy (2003), spillefilm
 Sitt stille (2003), novellefilm
 Ran (2005), TV-serie
 Blodsbånd (2007), spillefilm
 Fatso (2008), spillefilm
 Fritt vilt III (2010), spillefilm
 Keeper'n til Liverpool (2010), spillefilm

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra Norge
Manuskriptforfattere fra Norge
Norsksprogede forfattere fra Norge
Hrísey

Hrísey er en ø yderst i Eyjafjörður, ca. 35 km nord for Akureyri i det nordlige Island. Øen har et areal på 7,67 km², er 7,5 km lang og 2,5 km bred. Den er dermed Islands tredjestørste ø efter Heimaey. Øen har været en selvstændig kommune, men blev 2004 en del af Akureyri kommune. I dag er der omkring 200 fastboende på øen, og fiskeri er fortsat øens vigtigste indtægtskilde. På øen befinder der sig også en karantænestation for kvæg, grise og andre husdyr.

På den sydlige del af øen ligger bygden Hrísey med skole, børnehave, posthus, bank, supermarked, fiskeri og færgehavn.
Øens folkeskole Grunnskólinn í Hrísey har ca. 25 elever og 5 lærere.

Der er færgeforbindelse til Hrísey fra Árskógssandur med færgen Sævar, der ca. hver anden time sejler den ca. 15 minutter lange tur.

Nord for fyrtårnet fra 1920 ligger øens højeste punkt, det 110 meter høje "Bratti".

Hrísey er dannet af lava i perioderne med vulkansk aktivitet. Hríseys huse og udendørs svømmebassin er opvarmet af varmt vand, der er hentet fra et borehul på øens vestside. Drikkevandet kommer også fra en underjordisk kilde.

Hrísey har været beboet siden landnamstiden. I midten af 1800-tallet begyndte norske og svenske fiskere at bruge øen som base, og fra slutningen af 1800-tallet blev der etableret en fabrik for saltning af sild. Fra begyndelsen af 1900-tallet var Hrísey et af Islands vigtigste steder for sildefiskeri. Overfiskning førte til, at fiskeindustrien på Island i 1960erne stagnerede, og det førte til, at Hríseys sidste fryseri måtte lukke i 1999.

Hrísey Kirke blev indviet den 26. august 1928. Kirkens arkitekt var Guðjón Samúelsson.
 
Forbud mod jagt og mangelen på naturlige rovdyr har gjort øen til et ideelt område for fugle. Den nordlige del af Hrísey, Ystabæjarland, er et privatejet naturreservat. Blandt øens ca. 40 fuglearter er fjeldrype, havterne og edderfugl.

De invasive plantearter Vild Kørvel, Lupin og Kvan dækker efterhånden ca. 15 procent af øens areal, og for at genskabe det tidligere typiske lyngområde har kommunen fra 2009 sået frø fra den islandske flora.

Turisme 
Der er butik, campingplads, sommerrestaurant og sportsplads.
Om sommeren er det for turisterne muligt at tage på en 40 minutters tur med traktor og vogn og og på en ca. 2 timers vandretur ud til fyrtårnet med guide. Der er tre markerede vandrestier med informationsskilte på den sydlige halvdel af øen.

Der tilbydes også bådture fra Hrísey.

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside
 Trawelnet.is. 

Øer i Island
Nyttige idioter

Nyttig idiot og nyttige idioter er udtryk, der bruges til at betegne en person eller en gruppe af personer, der, uden at de selv er klar over det, bliver manipuleret til at gå andres ærinde.
 
Oprindelsen af udtrykket er ikke klar. Udtrykket er ofte blevet tilskrevet Lenin, men der findes ikke nogen dokumentation for dette. Udtrykket har været brugt på russisk i hvert fald siden 1941.

Udtrykket er ifølge The New York Times anvendt i 1948 i en italiensk avis artikel og det tilsvarende franske udtryk "idiots utiles" har været brugt i en avisartikel i 1946.

I Danmark er udtrykket bl.a. blevet benyttet af flere om venstreorienterede fredsbevægelser, idet brugerne af udtrykket mente, at man ved at støtte fredsprocessen, i virkeligheden gik Sovjetunionens ærinde under den kolde krig, ligesom udtrykket har været anvendt under den kolde krig, når man mente at nogen lod sig manipulere til at fremme en af de stridende stormagters interesser.
I nyere tid har udtrykket været anvendt om personer, som man under Muhammed-krisen anså for at have ladet sig manipulere af andre staters/interesseorganisationers interesser.

Man kan sammenfatte udtrykkets betydning som et sigte til, at vedkommende handler imod egne interesser eller fremmer en andens dagsorden, ofte på bekostning af vedkommendes bevidste eller erklærede sigte.

Noter 

Ord og vendinger
Nedsættende udtryk
Discovery Institute

The Discovery Institute er en konservativ amerikansk tænketank, etableret i 1990, der har gjort sig bemærket ved at være varm fortaler for Intelligent design. Vigtigst i den sammenhæng er Discovery Institute afdeling "Center for Science and Culture", der blev etableret i 1996.

Center for Science and Culture har udarbejdet den såkaldte Wedge Strategy ("kile-strategien"), hvis mål er at "besejre" den postulerede "materialistiske" videnskab, herunder i særdeleshed evolutionslæren, og at erstatte de videnskabelige forklaringer med den teistisk religiøse forklaring, at naturen og mennesket er skabt af Gud. For at nå dette mål postuleres, at evolutionslæren er en teori "i krise", og at teorien i videnskabelige kredse er udsat for kritik.

Eksterne links 
 Link til Discovery Institutes hjemmeside 
 Link til Center for Science and Culture

Kilder 

Pseudovidenskab
Etableret i 1990
Tænketanke
Rosens Råb

Rosens råb er en bog af Jakob Wolf, udgivet på forlaget Anis i 2004.

Det er den første bog på dansk, der giver en indføring i Intelligent design. Her præsenteres både Michael Behes begreb 'Irreducibel kompleksitet' og William A. Dembskis 'Specificeret kompleksitet' og forklaringsfilteret.
Derudover indeholder bogen naturligvis Wolfs egne idéer. Vigtigst er idéen om 'Analog erkendelse' og det forhold at Wolf argumenter for at ID ikke er naturvidenskab, men snarere, sammen med den analoge erkendeform, skal ses som et bindeled mellem naturvidenskab og teologi.

Eksterne links 
Anmeldelser:
 Claus Emmeche i København Universitets Nyhedsbrev 
 John Nørgaard i det kristne tidsskrift 'Origo' 
 Hans Henrik Hjermitslev i tidsskriftet 'Semikolon' 

Andet:
 Debat om bogen på Jesusnet.dk
 Indledningen til Bogen
 Grundig kritik af bogen på intelligentdesign.skysite.dk

Litteratur i 2004
Faglitteratur
Evolutionens ikoner

Evolutionens ikoner er en bog af Jonathan Wells, udgivet af det kristne tidsskrift 'Origo'

Bogen er tænkt som en sønderlemmende kritik af evolutionsteorien med udgangspunkt i de mest kendte 'ikoner', det vil sige de eksempler, der hele tiden trækkes frem til forsvar for teorien.
Jonathan Wells er en varm fortaler for idéen on Intelligent design.

Bogen behandler følgende 'Ikoner'

Miller-Urey forsøget; 
Darwins evolutionstræ; 
Homologi i hvirveldyrenes lemmer; 
Haeckels fostre; 
Archaeopteryx som missing link; 
Birkemåleren; 
Darwins finker; 
Den firvingede bananflue; 
Hestefossiler og retningsbestemt evolution; 
Fra abe til menneske 

I videnskabelige kredse er der er almindelig enighed om, at bogen er fuld af misforståelser, løse påstande og bevidste løgnagtigheder.

Se også 

 Molekylær evolution

Eksterne links 
 Bogens egen hjemmeside 
 Grundig gennemgang og kritik af bogen  læs bogen først, ellers kan kritikken virke noget indforstået
Pseudovidenskab
Evolutionsteori
Faglitterære bøger
Tablet

En tablet er en afvejet dosis lægemiddel der er blevet presset og beregnet til at sluges og skylles ned med vand.

Fremstilling af tabletter var i starten et rent håndværk, hvor hver enkelt dosis blev afvejet i hånden og puttet i en metalform (en matrice) med et låg og en bund (overstempel og understempel) med de karakteristiske afrundede kanter og evt. delekærv, som man også ser på nutidens tabletter. Låget blev lagt på og man slog på låget med en kølle, således at tabletten blev presset sammen. Derefter skubbede man bunden op gennem formen og tabletten var frigjort og færdig.

Denne proces er i dag blevet overført til tabletmaskiner med mange stempler og matricer, men i princippet er det den samme proces som før.

Apoteksvæsen
Lægemidler
Hanne Irgens

Johanne "Hanne/Hanna" Christiane Irgens 19. august 1792 i København – 13. juni 1853) var dansk forfatter.

Hanne Irgens debuterede i 1817 med digtet Tør vel min Harpes brustne Strenge klinge, en hyldest til Martin Luther i anledning af Reformationens 300-års fest, trykt i Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Hendes debutromanen Familien v. Hejdenforsth udkom i 1822. Hun har udgivet tre romaner, tre novellesamlinger, en digtsamling, et lystspil og en række digte og fortællinger.

Ekstern henvisning 
 Dansk Kvindebiografisk Leksikon – Hanna Irgens

Digtere fra Danmark
Romanforfattere fra Danmark
Novelleforfattere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Danskere i 1800-tallet
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Jody Craddock

Jody Darryl Craddock (født 25. juli 1975) er en engelsk tidligere fodboldspiller, der gennem karrieren spillede for blandt andet Sunderland og Wolverhampton.

Han stoppede karrieren i 2013

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Cambridge United F.C.
Fodboldspillere fra Sunderland A.F.C.
Fodboldspillere fra Sheffield United F.C.
Fodboldspillere fra Wolverhampton Wanderers F.C.
Fodboldspillere fra Stoke City F.C.
Kastagnetter

Kastagnetter (udtales „kastanjetter“, efter fransk castagnettes) er et musikinstrument af typen klaptræ, der hører til gruppen af percussionsinstrumenter (idiofoner).

Ordet kommer fra græsk: kastanea (kastanje); og som benævnelse for et musikinstrument fra spansk: castañetas ("små kastanjer").
Instrumentet består af et par konkave skaller, der er bundet sammen i den ene ende. Skallerne holdes i hånden og bruges til at frembringe rytmiske accenter og/eller en klaprende lyd, frembragt ved en serie af hurtige klik. Som regel bruges instrumentet parvist med et sæt kastagnetter i hver hånd. Kastagnetter fremstilles traditionelt af hårdttræ, men i moderne tid ses de også ofte fremstillet af glasfiberforstærket kunststof.

Historie 
Instrumentets oprindelse er ikke kendt. Spilleteknikken med at slå håndholdte stokke sammen som akkompagnement til dans er oldgammel og kendes både fra det gamle Ægypten og det antikke Grækenland. I Spanien kendes de fra 1. århundrede f.Kr., hvor de fik navnet castañuelas pga. ligheden med kastanjer.

Opbygning 

De enkelte dele i kastagnetternes opbygning har hver sin benævnelse:
 Blad (sp.: hoja): kaldes hver halvdel af kastagnettens to træstykker
 Hjerte (sp.: corazón): er den indre hulning
 Skal (sp.: concha): er den nederste runde del af bladet
 Øre (sp.: orejes): er forhøjningen med de to huller til snoren
 Bro (sp.: puente): er forbindelsen mellem ørerne
 Spids (sp.: punto): er stedet, hvor de to kastagnetblade rammer hinanden i bunden af skallen.
 Læbe (sp.: labio): er stykket mellem hjertet og skallens kant
 Snor/bånd (sp.: cordón): er den/det, der holder kastagnettens to blade sammen

Spilteknik 

I praksis benytter en kastagnetspiller to par kastagnetter – et i hver hånd. Snoren holdes over en finger (normalt over tommelfingeren, men tidligere og i regionalt bestemte danse også over langemand), og kastagnetterne hviler i håndfladen. Ved hjælp af fingrene, der er bøjet over, lader man skallerne klappe mod hinanden.
Lyden fra hvert par er i lidt forskellig tonehøjde. Sættet med den højeste tone, kaldet sp.: hembra (kvindelig), holdes normalt i højre hånd, mens sættet med den dybere tone, kaldet sp.: macho (mandlig), holdes i venstre hånd.
Med en udviklet spilteknik kan der opnås forskellige klangfarver.

Anvendelse 
Kastagnetter spilles ofte af sangere eller dansere. I modsætning til en udbredt antagelse er kastagnetter ikke almindeligt benyttet i flamenco dans med undtagelse af to specielle former: zambra og siguiriyas. I Andalusien kaldes kastagnetter normalt for palillos (små stokke) i stedet, og med dette navn er de kendt i flamenco.
Den typiske stil, hvori kastagnetter indgår, er spansk folkedans som f.eks. fandango, sevillana og seguidilla. I Escuela bolera, en balletagtig danseform, benyttes også akkompagnement af kastagnetter.

Litteratur 
 Westrup, Jack og F.Ll. Harrison: Collins Encyclopedia of Music. Chancellor Press. Revideret udgave ved Conrad Wilson 1976.

Eksterne henvisninger 

Percussion
Marselisborgkvarteret

Marselisborgkvarteret er et villakvarter i Aarhus. Det ligger 2 kilometer syd for byens centrum og afgrænses fra Frederiksbjerg af den tæt trafikerede Marselis Boulevard. Det er et relativt lille kvarter og på grund af sin ringe størrelse, bliver det ikke altid regnet for et selvstændigt kvarter, men som en del af det større Frederiksbjerg-kvarter. Området blev en del af Aarhus by i 1896, da kommunen dengang opkøbte Marselisborg godset med dertilhørende jorde, bl.a. Marselisborgskovene.

Marselisborgkvarteret afgrænses af Strandvejen, Adolph Meyers Vej, Marselis Boulevard, Jyllands Allé, Skovbrynet og Tangkrogen. Marselis Boulevard er meget tungt trafikeret da den forbinder Århus Syd Motorvejen med Aarhus Havn. Derfor har der i en årrække været kommunale planer om at udvide havnetunnellen til den tunge trafik under boulevarden. Marselistunnelen som projektet kaldes, har dog haft en del problemer undervejs og har til tider været et stridsemne i byrådet.

Navnet
Navnet Marselisborg stammer fra baroniet Marselisborg, der i sin tid knyttede sig til godset af samme navn. Marselisborg gods fik sit navn i 1680, efter den tysk-hollandske købmands-slægt Marselis, der som afbetaling for krigsgæld fik overdraget det af kong Frederik III i 1660, efter 30 års krigen. Marselis-slægten blev dengang Nordens største jordbedsiddere, i kølvandet på krigene. Marselisborg eksisterer ikke længere, efter brande og endelig nedrivning i 1911, men lå placeret dér, hvor Marselisborg Gymnasium i dag ligger, ved Marselis Boulevard i Aarhus. Det meste af gårdens originale gamle lindeallé kan dog stadig nydes omkring gymnasiet.

Aarhus Kommune købte Marselisborg Gods og jorde i 1896 af Kronen for lidt over én million kroner, da der var kraftigt voksende behov for at udvide byen på det tidspunkt. En del af de store villaer i kvarteret stammer derfor fra den tid. Der var også planer om at bygge tæt, hvor Mindeparken ligger i dag, men da det ville forringe udsynet og miljøet omkring det dengang nyligt opførte Marselisborg Slot, blev planerne droppet til fordel for den nuværende offentlige park.

Gallery

Referencer 
 Marselisborg  Aarhus Bymuseum (05.10.13)
 Marselisborg Gods Aarhus Wiki (05.10.13)

Eksterne henvisninger 

Bydele i Aarhus