kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tobias Lund Andresen

Tobias Lund Andresen (født 20. august 2002 i Taastrup) er en cykelrytter fra Danmark, der er på kontrakt hos .

Karriere 
Han er født og opvokset i Taastrup. Allerede som 10-årig deltog Tobias Lund Andresen i 2013 i det midtjyske etapeløb Marcello Bergamo Cup hvor han repræsenterede CK FIX Rødovre.

Sammen med holdkammerat Kasper Andersen vandt han i februar 2018 juniorudgaven af Københavns seksdagesløb.

I april 2019 blev han nummer to i juniorudgaven af Flandern Rundt, og senere på samme måned vandt han juniorudgaven af E3 BinckBank Classic i Harelbeke.

Ved DM i landevejscykling 2020 blev Tobias Lund Andresen U/19-danmarksmester i linjeløb.

I slutningen af august og starten af september 2020 opnåede Tobias Lund Andresen otte sejre på 14 dage. Han vandt blandt andet samtlige etaper, og tog dermed også den samlede sejr i det ungarske ungdomsløb Visegrad 4 Juniors.

DSM 

På grund af de gode resultater i juniortiden underskrev Tobias Lund Andresen en toårig kontrakt med s udviklingshold Development Team DSM, gældende fra 1. januar 2021. Efter to sæsoner på udviklingsholdet, skrev han med virkning fra 2023 en treårig kontrakt med World Tour-holdet.

Meritter

Landevejscykling 

2019
 1. plads, E3 BinckBank Classic for juniorer
 2. plads, Flandern Rundt for juniorer
2020
 1. plads  Linjeløb, DM i landevejscykling for juniorer
 1. plads   Samlet, Visegrad 4 Juniors
1. plads, 1., 2a., (ITT), 2b. og 3. etape
 Grand Prix Rüebliland
1. plads  Pointkonkurrencen
1. plads, 2. og 3. etape
2021
 1. plads, 7. etape, Tour de Bretagne
2022
 9. plads, Paris-Tours Espoirs
2023
 2. plads, Brussels Cycling Classic
 2. plads, 1. og 3. etape ved Tour of Norway
 2. plads, Albert Achterhes Profronde van Drenthe

Banecykling  

2019
 1. plads  Holdløb, DM i banecykling
2020
 1. plads  Parløb (med Kasper Andersen), EM i banecykling for juniorer

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 

Mandlige cykelryttere fra Danmark
Personer fra Taastrup
Skovdal (Lyksborg)

Skovdal (dansk) eller Schauental (tysk) er en lokalitet beliggende ved skovkanten af Fredskov i det nordlige Angel i Sydslesvig. I syd grænser Skovdal til den højer liggende Bremsbjerg. I administrativt henseende hører stedet under Lyksborg kommune i Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. I kirkelig henseende hører landsbyen til Lyksborg Sogn. Sognet lå i Munkbrarup Herred (Flensborg Amt, Sønderjylland), da området tilhørte Danmark. 
Skovdal er første gang nævnt 1781. Tæt på Skovdalen ligger med Spøgmose (ty. Spökmoos) et lille moseområde, som har navn af jysk spøg for spøgeri. Der er flere gravhøje i omegnen. Der er anlagt et dysse-sti (Dolmenpfad) i området.

Eksterne henvisninger

Noter 

Lyksborg
Ellund Skov

Ellund Skov (ty. Ellunder Wald) er et ca. 33 ha stor skovområde beliggende syd for landsbyen Ellund tæt på den dansk-tyske grænse og byen Flensborg i det nordlige Sydslesvig. I administrativ henseende høer skoven under Hanved kommune i Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. I den danske tid hørte området under Hanved Sogn (Vis Herred, Flensborg Amt). 

Ellund Skov er en relativ ung skov, der er (gen)plantet som led i jordfordelingen i årene efter 2. verdenskrig. Målet var at omdanne landbrugsområder med lavt udbytte på den sandede gest til skov. Skoven er opbygget af bevoksninger med lærk, rødgran, eg, bøg, nordmannsgran og m. fl. Den består af mange levesteder (habitater), som dermed fremmer grundlaget for øget biodiversitet.

Noter 

Hanved
Skove i Sydslesvig
San Giovanni

San Giovanni har flere betydninger:

 San Giovanni in Fiore, en by i Calabrien, Italien
 San Giovanni Rotondo, en by i regionen Apulien i Italien
 San Giovanni Suergiu, en kommune i provinsen Sud Sardegna i regionen Sardinien i Italien
 Campora San Giovanni,en italiensk by i Calabrien
 San Giovanni a Piro, en by i Campania, Italien
 San Giovanni al Natisone
 San Giovanni Bianco
 San Giovanni d'Asso
 San Giovanni del Dosso
 San Giovanni di Gerace
 San Giovanni di Sinis
 San Giovanni Gemini
 San Giovanni Ilarione
 San Giovanni Incarico
 San Giovanni in Croce
 San Giovanni in Galdo
 San Giovanni in Marignano
 San Giovanni in Persiceto
 San Giovanni la Punta
 San Giovanni Lipioni
 San Giovanni Lupatoto
 San Giovanni Teatino
 San Giovanni Valdarno
Søren Brunak

Søren Brunak (født 1958) er en dansk fysiker og biologisk forsker, der arbejder med bioinformatik, systembiologi og sundhedsinformatik. Han er professor i Sygdoms systembiologi på Københavns Universitet (siden 2007) og professor i bioinformation på Danmarks Tekniske Universitet (siden 1999)

Uddannelse og karriere 

Brunak er uddannet i fysik fra Niels Bohr Institutet på Københavns Universitet i 1987. Han tog herefter en ph.d. i computerbiologi på DTU i 1991.

Han var ansat som forsker på DTU fra 1987-1997, hvorefter han blev ansat først som lektor og siden som professor i bioinformatik ved BioCentrum-DTU. Han blev udnævnt som leder af Center for Biologisk Sekvensanalyse i 1993, hvilket han var frem til 2015.

I 1999 var han med til at udvikle teorier sammen med bl.a. Jakob Bohr som den amerikanske selskab DuPont brugte 100 mio. kr. på.

Han har forsket i proteinstruktur, proteinvekselvirkningsnetværk, modifikation af proteiner, og identifikation af gener.

Han er forskingsdirektør på Novo Nordisk Foundation Center for Protein Research ved KU, hvor han leder forskning i systembiologi på molekylært niveay kombineret med phenotype-data fra sundhedssektoren.

I 2017 var han blandt de 20 højest lønnede personer på Københavns Universitet med en årsløn på 1.416.212 kr.

Hæder 
Priser
 2002: Direktør Ib Henriksens Pris
 2006: Villum Kann Rasmussens Årslegat, Villum Fonden
 2009: Grundfosprisen
 2013: Julius Thomsens Guldmedalje
 2016: ISCB Senior Scientist Award
 2017: Honorary Award of the University Hospital of Zealand

Medlemskaber af videnskabsakademier
 2001: Akademiet for de Tekniske Videnskaber
 2004: Videnskabernes Selskab
 2009: International Society for Computational Biology
 2011: European Molecular Biology Organization
 2016: Kungliga Vetenskapsakademien

Bibliografi

Referencer 

Alumni fra Danmarks Tekniske Universitet
Alumni fra Københavns Universitet
Professorer fra Danmarks Tekniske Universitet
Professorer fra Københavns Universitet
Modtagere af Villum Kann Rasmussens Årslegat til Teknisk og Naturvidenskabelig Forskning
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Modtagere af Grundfosprisen
Tiger King

Tiger King: Mord, kaos og galskab (engelsk titel: Tiger King: Murder, Mayhem and Madness) er en amerikansk dokumentar-krimi-serie fra 2020 produceret af den amerikaske streamingtjeneste Netflix. Serien handler om den excentriske tigeropdrætter Joseph Maldonado-Passage – kendt under forretningsnavnet Joe Exotic – og rivaliseringen med dyreværnforkæmperen Carole Baskin, ejer af foreningen Big Cat Rescue.

Serien havde premiere på Netflix den 20. marts 2020 og består af syv episoder og én specialepisode.

Referencer 

Amerikanske tv-serier fra 2020'erne
Tv-serier fra Netflix
Rasputin og Kejserinden

Rasputin og Kejserinden (originaltitel Rasputin and the Empress) er en amerikansk historisk dramafilm fra 1932, instrueret af Richard Boleslawski. Filmen har de tre søskende John, Ethel og Lionel Barrymore i hovedrollerne. Det er den eneste film hvor de tre spiller sammen.
Manuskriptet blev skrevet af Charles MacArthur, der blev nomineret til en Oscar for bedste historie i 1934.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 1933
Historiske film fra USA
Biografiske film fra USA
Dramafilm fra USA
Sort-hvide film fra USA
Engelsksprogede film
Victor Heerman

Victor Heerman (27. august 1893 – 3. november 1977) var en engelsk-amerikansk filminstruktør, manuskriptforfatter og filmproducer. Efter at have skrevet og instrueret korte komediefilm for Mack Sennett, slog Heerman sig sammen med sin kone Sarah Y. Mason og vandt med filmen pigebørn en Oscar for bedste filmatisering af Louisa May Alcotts roman Pigebørn i 1934. Han instruerede Marx Brothers' anden film, Det tossede hus i 1930.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Manuskriptforfattere fra England
Filmproducere fra England
Oscar for bedste filmatisering
Sarah Y. Mason

Sarah Y. Mason (31. marts 1896 – 28. november 1980) var en amerikansk manuskriptforfatter.
Hun og hendes mand vandt en Oscar for bedste filmatisering for filmen Pigebørn i 1934.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Manuskriptforfattere fra USA
Oscar for bedste filmatisering
HNK Šibenik

HNK Šibenik er en kroatisk fodboldklub i Šibenik, der konkurerer i Prva HNL, som er landets topdivision.

Historiske slutplaceringer

Aktuel trup

Referencer 

Fodboldklubber i Kroatien
Etableret i 1932
Paul Green

Paul Eliot Green (født 17. marts 1894, død 4. maj 1987) var en amerikansk dramatiker hvis arbejder inkludere historiske dramaer om livet i North Carolina gennem de første årtier af det tyvende århundrede. Han modtog Pulitzerprisen for drama for sit skuespil In Abraham's Bosom. I 1934 blev han nomineret til en Oscar for bedste filmatisering sammen med Sonya Levien, for filmen Lykkens Karrusel.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Manuskriptforfattere fra USA
Dramatikere fra USA
Slītere Nationalpark

Slītere Nationalpark () er en nationalpark i Dundaga Kommune, Kurzeme-regionen, på Letlands vestkyst. Selvom den formelt blev oprettet som nationalpark i 2000, er den baseret på det tidligere Slītere naturreservat, der var et af de ældste naturreservater i de baltiske stater. Det er den mindste nationalpark i Letland.

Geografi 
Parken ligger på Kurlandhalvøen, ved Domesnæs, der markerer slutningen af Irbestrædet, den sydlige vej ud af Riga-bugten.

Den omfatter et område på 265 km² (inklusive 101 km2 i Østersøen), hvilket gør den til den mindste nationalpark i Letland.

"Zilie Kalni" eller de "Blå Bakker" er et af de mest genkendelige geologiske træk ved parken. For tusinder af år siden dannede Zilie Kalni den gamle bred af den baltiske issø. Længere tilbage i tiden for 40 millioner år siden var klimaet subtropisk; rav med fosiler fra den periode findes stadig ved kysten, efter at tunge storme har omrørt sedimenterne på havbunden.

Den lille flod Irbe følger Irbestrædets kystlinje mod Østersøen og når havet i Slītere Nationalpark.  Dens brune vand fra hederne flytter konstant om på sandbankerne i flodmundingen. I det sene efterår svømmer ørreder op ad floden for at nå deres gydepladser.

Flora 
Slītere Nationalpark er berømt for den løvfældende skov, der dækker den tidligere kystlinje og for det unikke kompleks af klitter (kaldet kangari på lettisk) og fordybninger (vigas) med moser mellem klitterne. Det meste af løvskoven ligger på "Zilie Kalni". Yderligere 30% af parken er dækket af nåletræer.

Parken er hjemsted for hundredvis af arter af planter og mosser, hvoraf 29 arter ikke findes andre steder i Letland.

Fauna 
Slītere Nationalpark ligger langs de baltiske fugletrækruter, hvilket gør Slītere til et af de bedste steder i Letland for fuglekikkeri. For eksempel er kysten en rasteplads i det sene efterår for lille kobbersneppe på vej mod syd fra den nordlige tundra. Lapuglen kommer her fra Rusland om vinteren. Næsten alle fuglearter, der findes i Letland, er blevet observeret i Slītere, og så mange som 60.000 fugle i timen er blevet observeret flyvende over, i løbet af foråret og efteråret.

Ulv, den europæiske los og elgen findes alle i Slītere. Nationalparken har mange sjældne arter af insekter og snegle på grund af dens høje plante- og biodiversitet. Langs kysten har de baltiske gråsæler deres unger under det iskolde hav om vinteren; dette er deres sydligste placering i verden. Den sjældnere ringsæl ses lejlighedsvis.

Referencer 

 Nordlige Kurzeme
 Officiel lettisk turistportal

Nationalparker i Letland
IUCN Kategori II
Reaktiv effekt

Reaktiv effekt kaldes ofte blind effekt. Reaktiv effekt for et vekselstrømskredsløb er i tilfælde af sinusformet strøm lig med produktet af effektiv strøm, effektiv spænding og sinus til faseforskydningen mellem strøm og spænding. ()

I en elektromagnetisk kraft, hvor vi har en spole snoet omkring en jernkerne, hjælper den reaktive effekt med at opbygge magnetfeltet, når strømmen vokser. Den samme energi returneres fra spolen, når strømmen i spolen falder.

Derfor "forbruger" den ikke reaktiv effekt, med andre ord udgør reaktiv effekt ikke en belastning og kan ikke omdannes til arbejde. Det er en effekt, der "svinger" mellem belastning og spændingskilde.

Den reaktive effekt skaber også et ekstra spændingstab og effekttab på kablet/lederen.

Reaktiv effekt måles i enheden VAr (reaktive voltampere) og har samme dimensioner som watt (W) og voltampere (VA). Betydende at denne kan den benyttes til beregninger af disse eller omvendt.

Sammenligning 
Man kan sammenligne reaktiv effekt med at svømme over en flod fra punkt A til punkt B. Hvis der er strøm i floden, skal man ikke sigte mod punkt B for at svømme over, men snarere mod et punkt C længere op ad floden, så strømmen fører dig til punkt B. Du skal derfor gøre noget for at svømme mod punkt C, men ender i punkt B. Du har "brugt" reaktiv effekt, men kun den aktive effekt er nyttig. (At du er kommet til punkt B.)

Elektricitet
Christianiacykel

En christianiacykel er en type ladcykel med en let skrånende kasse foran. Produktionen af cykeltypen begyndte i 1984 på Christiania Smedie, efter Lars Engstrøm havde fremstillet det første eksemplar til sin kone. Siden er den blevet populær, og fås nu i flere forskellige udformninger. Cyklen fås også med moderne hjælpemidler, som f.eks. elmotor. De bruges til transport af både gods og personer.

Selve kassen er fremstillet i vandafvisende krydsfinér. Rammen, der udgør den bærende konstruktion i kassen er fremstillet af 4-kant profiler i galvaniseret stål. Teknisk set har cyklen rigtig meget til fælles med almindelige cykler, som f.eks. bremsesystemet og gearsystemet. Baghjulet har almindelig fodbremse, mens forhjulene har skivebremser.

Cyklerne bliver i dag produceret på Bornholm og samlet på Christiania. I 2015 tjente Engstrøm, der ejer Christiania Bikes, 10 mio. kr. Selskabet havde 25 ansatte.

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

Cykeltyper
Cykel
Frie Grønne

Frie Grønne, officielt Frie Grønne, Danmarks Nye Venstrefløjsparti, er et dansk politisk parti, der blev stiftet af Sikandar Siddique, Uffe Elbæk og Niko Grünfeld. Partiet blev lanceret offentligt den 7. september 2020. Partiet var fra lanceringen af repræsenteret med tre medlemmer i Folketinget, der alle tidligere var valgt for Alternativet. Siden september 2022 bestod partiets folketingsgruppe dog af to medlemmer, partileder Sikandar Siddique og Susanne Zimmer. Ved folketingsvalget 1. november 2022 opnåede partiet ikke genvalg til Folketinget.

Partiet slår sig op på en kamp for en grøn klima- og miljøpolitik, men i lige så høj grad for antiracisme og en global orienteret værdipolitik. Ydermere bedyrer partiet, at man ikke vil gå på kompromis i forhold til klimakampen, og man vil ved valg desuden pege på en venstreorienteret statsminister.

Historie 
Partiet blev stiftet den 20. april 2020 på Blågårds Plads på Nørrebro af Niko Grünfeld, der på stiftelsestidspunktet sad i Københavns Borgerrepræsentation, samt Sikandar Siddique og Uffe Elbæk, der begge var medlemmer af Folketinget. De tre partistiftere havde skrevet et manifest, som blev udgangspunktet for partiets politik.
I Folketinget havde Elbæk og Siddique samt Rasmus Nordqvist og Susanne Zimmer meldt sig ud af Alternativet, og de fire folketingsmedlemmer stiftede et grønt, politisk kontorfællesskab på Christiansborg.
Mens Nordqvist senere meldte sig ind i Socialistisk Folkeparti, blev Zimmer involveret i Frie Grønne.

Den 7. september 2020 præsenterede Frie Grønne sig selv med Sikandar Siddique i front ved et pressemøde på Blågårds Plads på Nørrebro, da det også var her partiet var stiftet fire måneder tidligere. På pressemødet præsenteredes Siddique som partileder, Niko Grünfeld blev formand for partiets hovedbestyrelse kaldet det Frie Grønne Råd, mens Susanne Zimmer blev gruppeforperson.

Den 25. oktober 2021 havde partiet indsamlet det nødvendige antal vælgererklæringer for at blive opstillingsberettiget til Folketinget.
Frie Grønne valgte ikke at stille op ved kommunal- og regionsrådsvalget den 16. november 2021.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Official website 

Politiske partier i Danmark
Grønne partier
Etableret i 2020
Charles Lang

Charles Bryant Lang Jr. (født, 27. marts 1902, død 3. april 1998) var en amerikansk filmfotograf. Med 18 Oscar-nomineringer er Lang en af filmhistoriens mest succesfulde filmfotografer.

Eksterne henvisninger 
 

Filmfotografer fra USA
Oscar for bedste fotografering
NORDBAT 2

NORDBAT 2 var den svensk-dansk-norsk bataljon, som indgik i FN’s UNPROFOR (United Nations Protection Force) i det tidligere Jugoslavien. Fra begyndelsen indgik der tre svenske panserinfanterikompagnier, et stab- og trænkompagni og en dansk kampvognseskadron med 10 Leopard 1A5-kampvogne (DANSQN) samt et norsk feltsygehus og helikopterbidrag i denne bataljon.

NORDBAT 2 eksisterede fra 1993 til 1995, hvor FN-missionen i det tidligere Jugoslavien stoppede. Blandt andet overgik kampvogneskadronen efterfølgende til den NATO-styrende Implementation Force (IFOR) mission, der igen overgik til Stabilisation Force (SFOR).

Referencer 

Militære enheder
Jugoslaviske krige
Franklin Hansen

Franklin Hansen (født, 2. maj 1897, død 13. januar 1982) var en amerikansk lydingenør. Han vandt en Oscar for bedste lydoptagelse i 1934 for filmen Farvel til våbnene og var nomineret yderligere 4 gange i samme kategori.

 Priser og nomineringer 
Hansen vandt en Oscar og var nomineret 4 gange yderligere i kategorien bedste lydoptagelse

Vandt
 Farvel til våbnene (1932)

Nomineret
 Prinsgemalen (1930)
 Cleopatra (1934)
 Englands sønner (1935)
 Texas-Legionen'' (1936)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra USA
Oscarvindere
Jesper Wengel

Jesper Wengel (født 22. oktober 1968) er en dansk kemiker og professor ved både Nukleinsyre-Centret og Institut for Fysik, Kemi og Farmaci på Syddansk Universitet. Han forsker i bioorganisk kemi, nukleinsyrerbioteknologi og nanobiovidenskab.

Uddannelse og karriere 
Wengel er uddannet Cand.scient. i kemi og biologi fra Odense Universitet i 1988. Herefter læste han en Ph.D. samme sted, som han færdiggjorde i 1992. Undervejs ver han på University of Colorado i USA. Han blev ansat som adjunkt (1991-1994) og herefter lektor (1994-1996) i organisk kemi på Odense universitet. I 1996 blev han udnævnt som professor i bioorganisk kemi samme sted, og herefter fra 2000 som professor i organisk kemi.

Han har skrevet omkring 400 videnskabelige artikler, og har et h-index på 56.

Han har været medlem af en række bestyrelser,heriblandt Afdelingen for kemi, Odense Univeristet (1991-1992 og 1996), Kemisk Forenings organiske afdeling (1997-2000 og som formand 1999-2000), formand for Kemilaboratorium II, afdelingen for Kemi på Københavns Universitet (1998-2000), formand for RiboTask ApS (2006-), Fysikafdelingen på Syddansk Universitet (2006-) og formand for Det Strategiske Forskningsråd på Syddansk Universitet (2011-).

Hæder 
Priser
 1995: Undervisningspris, Naturvidenskabeligt Fakultet, Odense Universitet
 2000: Biokemi undervisningspris, Københavns Universitet
 2001: Bjerrum Medaljen, Kemisk Forening
 2002: Yngre Forskerpris, Lundbeckfonden
 2002: Industripris, Danmarks Naturvidenskabelige Akademi
 2004: UCB-ehrlich Award for Excellence in Medicinal Chemistry
 2005: Villum Kann Rasmussens Årslegat, Villum Fonden
 2006: OBC Lecture Award Winner
 2007: Forskningsprisen, Dansk Magisterforening
 2008: Direktør Ib Henriksens Pris

Medlemskaber
 Videnskabernes Selskab
 Akademiet for de Tekniske Videnskaber
 Danmarks Naturvidenskabelige Akademi

Referencer 

Alumni fra Odense Universitet
Professorer fra Syddansk Universitet
Modtagere af Villum Kann Rasmussens Årslegat til Teknisk og Naturvidenskabelig Forskning
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Ragnhild Vassvik Kalstad

Ragnhild Vassvik Kalstad (født 21. juni 1966) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Hun var statssekretær fra 2012 til 2013 og borgmester (fylkesordfører på norsk) i Finnmark fra 2017 til 2019.

Fra 2012 til regeringsskiftet i 2013 var hun statssekretær for samiske spørgsmål og nationale minoriteter i Fornyings- og administrasjonsdepartementet. I 2015 blev hun valgt til viceborgmester (varafylkesordfører) i Finnmark fylkesting, og i 2017 blev hun valgt til borgmester (fylkesordfører) etter den siddende fylkesordfører Runar Sjåstad blev valgt ind i Stortinget. Hun har også siddet flere år i kommunalbestyrelsen og formandskabet i Karasjok kommune.

Vassvik Karlstad er opvokset i Gamvik, men har boet mange år i Karasjok. Før hun blev statssekretær arbejdede hun som afdelingsleder ved Senter for samisk helseforskning ved Universitetet i Tromsø.

Referencer 

Politikere fra Arbeiderpartiet
Borgmestre fra Norge
Ellen og Niels Bjerrums Kemikerpris

Ellen og Niels Bjerrums Kemikerpris eller Bjerrum Medaljen er en dansk videnskabspris, der er opkaldt efter den danske kemiker Niels Bjerrum (1879-1958). Den består af en medalje i massivt guld, og den bliver givet til danske kemikere eller kemikere med forbindelse til dansk kemi i anerkendelse af deres videnskabelige virke. Prisen har været uddelt siden 1959.

Bestyrelsen for prisen består af tre personer: en repræsentant for Ellen og Niels Bjerrums efterkommere (den nuværende er Bjerrums barnebarn Niels Bjerrum, født 1940) og en professor i kemi fra henholdsvis Københavns Universitet og Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole. Siden 2004 har Kemisk Forening udpeget de to kemiprofessorer. Siden 2006 er prisoverrækkelsen sket ved Kemisk Forenings sommermøde i Odense.

Modtagere 
Prisen uddeles ikke fast hvert år. Følgende personer har modtaget den:
1959: Martin Ottesen
1961: Chr. Knakkergaard Møller
1963: Jon Munch-Petersen
1965: Claus Schæffer
1967: Per Möllgaard Boll
1969: Henning Lund
1972: Thorkild Andersen
1974: Ole Buchardt
1976: Ejnar Jensen
1979: Niels Bjerrum
1980: H.E. Lundager Madsen
1982: Ole Mønsted
1984: Carsten Christophersen
1986: Leif Skibsted
1988: Hans Jørgen Jacobsen
1990: Peter Andersen
1990: Johan Springborg
1992: Jan Becher
1995: Karl Anker Jørgensen
1997: Morten P. Meldal
1999: Thomas Bjørnholm
2001: Jesper Wengel
2004: Peter Westh
2006: Jesper Bendix
2008: Ture Damhus
2010: Frederik Christian Krebs
2012: Mogens Brøndsted Nielsen
2014: Jan Oskar Jeppesen
2016: Michael Pittelkow
2018: Jan Rossmeisl

Referencer 

Videnskabspriser fra Danmark
Etableret i 1959
Kemipriser
Tunisian Ligue Professionnelle 1

Ligue Professionnelle 1 er den øverste fodbolddivision i Tunesien.

Sæson 2019-20 
Følgende 14 hold spiller i Ligue Professionnelle 1 i sæsonen 2019-20:
AS Soliman
Club Africain
CA Bizertin
CS Chebbien
CS Hammam-Lif
CS Sfaxien
Espérance de Tunis
ES Métlaoui
Étoile du Sahel
JS Kairouan
Stade Tunisien
US Ben Guerdane
US Monastir
US Tataouine

Eksterne henvisninger 
 Sæson 2019-20

Fodboldligaer
Etableret i 1956
Fodbold i Tunesien