kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans Erik Jensen

Hans Erik Vangsøe Jensen (15. november 1928 i Randers – 30. august 1996) var en dansk fodboldleder, der var formand for Dansk Boldspil-Union (DBU) i perioden 1990 til 1991.

Karriere 
Jensen var hele livet tilknyttet Randers Freja, som han blev medlem af som 8-årig. Han nåede at spille over 100 fodboldkampe for klubbens førstehold. Som 31-årig, blev han i 1960 ansat på klubkontoret, imens han sideløbende blandt andet havde forskellige poster i ledelsen, ligesom han var formand for klubbens fodboldafdeling og senere hovedafdelingen.

I 1970 stoppede Hans Erik Jensen i Randers Freja, for at hellige sig arbejdet i Jydsk Boldspil-Union. Her var han i 1966 blevet medlem af bestyrelsen. I 1978 afløste han A. Dahl Engelbrechtsen som formand, og blevet unionens 7. formand siden 1895. Denne post bestred han indtil 1990.

Efter tiden i DBU, vendte i Hans Erik Jensen i 1991 tilbage til Randers Freja, hvor han blev formand for klubbens professionelle afdeling.

Hans Erik Jensen var også i to perioder formand for Den Jyske Idrætsskole fra 1972 - 1980 og igen fra 1981 - 1983.

Dansk Boldspil-Union 
Hans Erik Jensen stillede i 1990 op til formandsvalget i Dansk Boldspil-Union. Han vandt valget og afløste Carl Nielsen som formand for landets fodboldforbund. 

Kort tid efter skulle der findes en ny landstræner til fodboldlandsholdet, efter at Sepp Piontek havde forladt jobbet. Hans Erik Jensen var meget involveret i ansættelsen, og var derfor med til at præsenterer tyskeren Horst Wohlers som den nye landstræner. Problemet med Wohlers var blot at hans stadigvæk var på kontrakt med en tysk klub, og DBU på forhånd ikke havde snakket med klubben. Det endte med at Wohlers måtte blive i Tyskland, og DBU måtte skrive kontrakt med en anden kandidat.

Efter farcen med Horst Wohlers, blev Richard Møller Nielsen efterfølgende præsenteret som nye landstræner. Kontrakten var på fire år, og var blevet underskrevet i en lufthavn i Jylland, hvor Hans Erik Nielsen havde mødtes med Møller Nielsen. Her havde Møller Nielsen medbragt en skrivemaskine, som de brugte til at skrive kontrakten. Selvom Hans Erik Jensen kun havde mandat til at indgå en 2-årig kontrakt, gik han imod dette.

Et år efter at Hans Erik Jensen blev valgt som formand for Dansk Boldspil-Union, trådte han på det ordinære repræsentantskabsmøde i 1991 tilbage, efter at den årlige beretning var blevet nedstemt af Repræsentantskabet. Han blev dermed den formand der har siddet kortest tid for unionen.

Referencer 

Formænd for Dansk Boldspil-Union
Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Randers Freja
Personer fra Randers
Danskere i 1900-tallet
Carl Frydensberg

Carl Edvard Frydensberg (5. oktober 1872 i København – 22. april 1944 i Svanninge) var en dansk maler.

Carl Frydensberg var elev hos Malthe Engelsted ca. 1883; siden hos Jens Jensen Egeberg. Hans uddannelse fortsatte han på Kunstnernes Studieskole, hvor han arbejdede 1888-91 med Laurits Tuxen og P.S. Krøyer som lærere. Carl Frydensberg blev som ung introduceret til symbolismen af Mogens Ballin og fjernede sig fra realismen med en række bemærkelsesværdige portrætter og figurkompositioner. En kort årrække omkring århundredeskiftet bar Frydensbergs malerier præg af hans interesse for de engelske prærafaelitter, men et længere ophold i Paris i 1906 betød en omvæltning i impressionistisk retning. Fra 1907 malede han især landskaber og blomsterbilleder samt enkelte portrætter

Hæder 
 1904 De Bielkeske Legater
 1904 Den Hielmstierne-Rosencroneske Stiftelse
 1905 Dronning Alexandras Legat
 1906, 1910, 1913 Akademiets stipendium
 1907 Den Raben-Levetzauske Fond

Kilder 
 
 DANSK BIOGRAFISK LEKSIKON 1932-44

Malere fra Danmark
Personer fra København
Impressionistiske malere
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Landskabsmalere
Blomstermalere
Portrætmalere
Jan Sivertsen

Jan Sivertsen kan referere til følgende personer:

 Jan Sivertsen (kunstmaler) (født 1951) – dansk maler
 Jan Sivertsen (musiker) (født 1955) – dansk musiker
Stylter

Stylter er et legetøj og et redskab der anvendes parvis, hovedsagelig for at man kan virke højere. Stylter findes i forskellige udgaver. Klassiske stylter består af stænger med klodser fastgjort i passende højde. Ved brug placeres stylterne vertikalt samtidig med at man holder om stylterne og stiller sig på klodserne. Dernæst bevæger man sig på stylterne, hvilket i daglig tale kaldes for "at gå på stylter". Udover ved leg anvendes stylter ofte i komiske eller festlige anledninger, for eksempel af klovne.

Eksterne henvisninger 

Legetøj
Menneskedrevet fremdrift
Jan Sivertsen (kunstmaler)

Jan Sivertsen (født 24. oktober 1951 på Frederiksberg) er en dansk billedkunstner og grafiker uddannet på det Det Kongelige Danske Kunstakademi i København 1977-1982, hos professorerne Sven Dalsgaard, Albert Mertz og Robert Jacobsen.

Sivertsen var 1982-1984 på studieophold i Paris med det formål at studere kolorismen i det franske maleri med udgangspunkt i Eugène Delacroixs værker og skrifter.
Han var tilknyttet École nationale supérieure des arts décoratifs i Paris og maleren Jean Dewasne som privatelev.
Sivertsen arbejder og bor fast i Paris siden 1984. Studie- og arbejdsophold i Berlin 2007-2011.

Han har udstillet på gallerier, museer samt andre kulturelle institutioner i Danmark, England og Frankrig og har udført adskillige offentlige udsmykninger hovedsagelig i Danmark, som i flere tilfælde omfatter glasmaleri udført i samarbejde med glasmester Per Steen Hebsgaard, bl.a. glasmaleriet "Stilhedens sprog" til det nye kapel i Herning Centralsygehus 1999 og en udsmykning til Plejecenter Tangshave i Nordborg Kommune i 2005.

Museer 
Sivertsens kunst er repræsenteret bl.a. på
 Holstebro Kunstmuseum
 Randers Kunstmuseum
 Kastrupgårdsamlingen

Noter

Eksterne henvisninger 
Jan Sivertsen på Kunstindeks Danmark. 

Kunstnere fra Danmark
Malere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Margrethe af Danmark

Margrete eller Margrethe af Danmark kan henvise til:

 Margrete Fredkulla (død 1130) – datter af Inge den Ældre af Sverige og gift med Kong Niels af Danmark
 Dronning Dagmar (1186–1212), født som prinsesse Markéta Přemyslovna af Bøhmen – datter af Ottokar 1. af Bøhmen og Valdemar Sejrs første dronning
 Margrete Sambiria (også kaldet Margrete Sprænghest) (1230–1282) – datter af Fyrst Sambor af Pommern og gift med Christoffer 1.
 Margrete 1. (1353–1412) – datter af Valdemar Atterdag og de facto regerende dronning af Danmark, Norge og Sverige
 Margrete af Danmark (1456–1486) – datter af Christian 1. og Jakob 3. af Skotlands dronning
 Prinsesse Margrethe af Danmark (1895–1992) – datter af Prins Valdemar af Danmark og gift med Prins René af Bourbon-Parma
 Prinsesse Margaretha af Sverige (1899–1977) – datter af Prins Carl af Sverige og gift med Prins Axel af Danmark
 Margrethe 2. (født 1940) – regerende dronning af Danmark siden 1972

Se også 
 Barken Margrethe af Danmark – en dansk film fra 1934
Dagmar af Danmark

Dagmar af Danmark kan henvise til:

 Dronning Dagmar (1186–1212), født som prinsesse Markéta Přemyslovna af Bøhmen – datter af Ottokar 1. af Bøhmen og Valdemar Sejrs første dronning.
 Prinsesse Dagmar af Danmark (1847-1928) – datter af Christian 9. af Danmark og gift med Alexander 3. af Rusland.
 Prinsesse Dagmar af Danmark (1890-1961) – datter af Frederik 8. af Danmark.

Se også 
Dagmar
Christian af Danmark

Christian af Danmark kan henvise til:
 Christian 1. (1426-1481) – konge af Danmark 1448-1481
 Christian 2. (1481-1559) – konge af Danmark 1513-1523
 Christian 3. (1503-1559) – konge af Danmark 1536-1559
 Christian 4. (1577-1648) – konge af Danmark 1588-1648
 Prins Christian (1603–1647) – søn af Christian 4.
 Christian 5. (1646-1699) – konge af Danmark 1670-1699
 Prins Christian (1675–1695) – søn af Christian 5.
 Prins Christian (1697-1698) - søn af Frederik 4.
 Christian 6. (1699-1746) – konge af Danmark 1730-1746
 Kronprins Christian (1745-1747) - søn af Frederik 5.
 Christian 7. (1749-1808) – konge af Danmark 1766-1808
 Christian 8. (1786-1848) – konge af Danmark 1839-1848
 Christian 9. (1818-1906) – konge af Danmark 1863-1906
 Christian 10. (1870-1947) – konge af Danmark 1912-1947
 Christian af Rosenborg (født 1942) - født som prins til Danmark
 Prins Christian (født 2005) – søn af Kronprins Frederik
Daewoo Nubira

Daewoo Nubira var en bilmodel fra det sydkoreanske bilmærke GM Daewoo introduceret i 1997. Navnet Nubira er koreansk og betyder "at køre verden rundt". I dag bygges modellen kun af GM Koreas vietnamesiske datterselskab, GM Daewoo Vidamco, hvilket den har gjort siden 1998.

Modelserier

J100 

Nubira blev i byggeserie J100 solgt mellem 1997 og 1999. Bilen blev introduceret i juni 1997 med karrosseriformerne femdørs hatchback, firedørs sedan og femdørs stationcar. Ved introduktionen fandtes bilen med to forskellige motorer og i tre forskellige udstyrsvarianter: 1.6 SE, 1.6 SX og 2.0 CDX (højeste udstyrsvariant). Såvel 1,6- som 2,0-litersmotoren kunne mod merpris bestilles med firetrins automatgear. Bilerne blev solgt med tre års fabriksgaranti op til maksimalt 100.000 km. Alle Nubira-modeller var forhjulstrukne. For denne bilklasse var standardudstyret meget omfangsrigt med f.eks. ABS, dobbelt airbag, fire elruder, el-justerbare sidespejle og centrallåsesystem med fjernbetjening.

J150 
Byggeserien J150 blev solgt mellem 1999 og 2002.

Ved det i første kvartal 1999 gennemførte facelift af Nubira blev ud over front og bagende også hele kabinen nyindrettet.

Instrumentbrættet fik i CDX-modellen træindlæg. Ligeledes blev sæderne modificeret.

Undervognen, den grundlæggende karrosseriform, motor, elsystem og drivlinie forblev stort set uændret, men hatchbackudgaven blev taget af programmet.

GM Daewoo solgte også bilen i Sydkorea som "Nubira 2".

J190 
Byggeserien J190 blev solgt mellem 2002 og 2003.

Karrosseriformen blev overtaget fra J150, mens de udvendige forskelle mest bestod i forlygterne (H4 i stedet for H1) og sideblinklysene (hvide). På stationcarmodellen blev også baglygterne modificeret. Motorerne opfyldt nu Euro3. Kabinen fik nyt indtræk og bagtil en tredje nakkestøtte.

J200 
Anden generation af Nubira fejrede sin verdenspremiere på Seoul Motor Show 2002. I Korea kom den nye model straks ud til forhandlerne under navnet Daewoo Lacetti. På Geneve Motor Show 2004 blev stationcarudgaven præsenteret og kom ud til forhandlerne fire måneder senere. Ligesom Lacetti havde Nubira flere europæiske dele. Modellen fandtes med en 1,6-litersmotor med 80 kW (109 hk) og en 1,8-litersmotor med 90 kW (122 hk).

Efter omstruktureringen af Daewoo og General Motors' nye modelpolitik, blev modellen i starten af 2005 omdøbt til Chevrolet Nubira.

I Egypten bygges Nubira fortsat under Daewoo-navnet.

Motorer 

 Euro2-motor
 Euro3-motor
 For Østrig 66 kW (90 hk) ved 6000 omdr./min.

Særlige kendetegn 
Daewoo tilbød som en af de få fabrikanter Nubira fra fabrikken med autogasanlæg. Gastanken med et rumfang på 60 liter LPG blev monteret i reservehjulsbrønden i stedet for reservehjulet. Bilens rækkevidde var 450 km.

Kilder 
 Daewoo Nubira instruktionsbog, modelår 2000

Eksterne henvisninger 

Nubira
Små mellemklassebiler
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 1997
Biler fra 1990'erne
Biler fra 2000'erne
Biler designet af I.DE.A Institute
Stationcars
Herzogiella

Herzogiella (Pølsekapsel) er en slægt af mosser med cirka ni arter, hvoraf to findes i Danmark. Slægten er opkaldt efter den tyske botaniker Theodor Herzog (1880-1961).

 Stubpølsekapsel Herzogiella seligeri
 Tæt pølsekapsel Herzogiella striatella

Kilder 
 Smith, A. J. E. The Moss Flora of Britain and Ireland, 2004, Cambridge University Press, 
 Mogensen, G.S. & Goldberg, I. Danske og latinske navne for mosser, der forekommer i Danmark, 2005. pdf-dokument

Mosslægter
Hypnaceae
IOS

ios, IOS eller iOS har flere betydninger:
 Ios (ø) - græsk ø.
 iOS (Apple) - styresystem fra Apple anvendt i iPhone, iPod Touch og Apple TV.
 Cisco IOS - styresystem fra Cisco Systems anvendt (1992) i en stor del af deres routere og switche. Apple har købt navnet på licens fra Cisco til deres iOS.
 IOS - styresystem andvendt i Nintendo Wii.
Vår Frälsares församling

Vår Frälsares församling (Vor Frelsers sogn) er et romerskkatolskt sogn i Malmø, Skåne, i det sydligste Sverige. Sognet blev grundlagt i 1870, og den første sognepræst var Bernhard zu Stolberg. Fra 1872 til 1960 lå sognekirken af samme navn dér, hvor Raoul Wallenbergs park ligger i dag. Sognekirken blev med tiden for lille, og en ny opførtes efter et projekt af arkitekten Hans Westman i Malmø-bydelen Hästhagen. Den nye kirke indviedes den 9. april 1960 af sognepræst Bernhard Koch.

Eksterne henvisninger 
 Vår Frälsares församling hjemmeside 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Malmø
Kirker i Skåne län
Etableret i 1870
Tyrkiske folkeslag

Tyrkiske folkeslag betegner en række etniske folkegrupper, som lever i nordlige, centrale og vestlige Asien, i Xinjiang og i dele af det østlige Europa. De taler sprog, som tilhører den tyrkiske sprogfamilie. De har i varierende grad bestemte kulturelle træk og historiske forudsætninger til fælles. Begrebet "tyrkisk" repræsenterer en bred etnisk-sproglig gruppe af mennesker, som omfatter eksisterende samfund såsom tyrkere i Tyrkiet, aserbajdsjanere, tjuvasjere, kasakhere, tatarer, kirgisere, turkmenere, uighurere, usbekere, basjkirere, kaschgaier, gagausere, jakutere, krim-karaittere, krimtsjakere, karakalpakere, karatschaiere, nogajere, qashqaiere foruden tidligere civilisationer og folk som göktyrkere, kumanere, kiptsjakere, avarere, førbulgarere, turgesjere, khazarere, seldsjukker, osmanner, mamelukker, timurider og muligvis også hunnere og Xiongnu.

Udbredelse 

Udbredelsen af folkeslag med tyrkisk kulturel baggrund strækker sig fra Sibirien, over Turkestan i det centrale Asien til Østeuropa. I 2011 var den største gruppe af tyrkiske mennesker, som lever over hele Centralasien — Kasakhstan, Kirgisistan, Turkmenistan, Usbekistan, og Aserbajdsjan, desuden i Tyrkiet og Iran. Der ud over findes der tyrkiske folk på Krim, det østturkistanske område i Xinjiang, det nordlige Irak, Pakistan, Israel, Rusland, Afghanistan og i landene på Balkan: Moldova, Bulgarien, Rumænien og tidligere Jugoslavien. Et mindre antal tyrkiske folk lever også i Vilnius, hovedstaden i Litauen, et mindre antal bor i det østlige Polen, og den sydøstlige del af Finland. Det er også betydelige grupper af tyrkiske folk (oprindeligt hovedsagelig fra Tyrkiet) i især Tyskland, men også i USA og Australien, hovedsagelig på grund af indvandring af fremmedarbejdere fra og med 1960'erne.

Nogle etnografer har grupperet tyrkiske folk i seks hovedgrupper: oghuz-tyrkere, kiptsjaker, karlukere, sibirere, tjuvasjer, og jakuter. Den først nævnte gruppe er også blevet betegnet som "vestlige tyrkere", mens de øvrige fem grupper i den samme klassifikation, er blevet betegnet som "østlige tyrkere".

Noter

Eksterne henvisninger 
 Turkic Republics, Regions, and Peoples: Resources, University of Michigan
 Türkçekent Orientaal om tyrkisk sprog 
 Türkçestan Orientaal om tyrkiske sprog 
 Krim-tartarer
Tibetanere

Tibetanere er den oprindelige befolkning i Tibet, som strækker sig over det tibetanske plateau. Den Tibetanske eksilregering mener, at antallet af tibetanere siden 1959 er faldet fra 6,3 millioner til 5,4 millioner, mens regeringen i Kina mener, at den er steget fra 2,7 millioner i 1959 til 5,4 millioner.

De fleste tibetanere under Folkerepublikken Kinas kontrol bor i Den autonome region Tibet (44,81 %) og i de tilgrænsende provinser Sichuan (23,43 %), Qinghai (20,06 %), Gansu (8,18 %) og Yunnan (2,37 %).

I den autonome region Tibet var 92,77 % af befolkningen tibetanere i 2000 (ved indvandring fra hankinesiske områder er andelen dalende), i Qinghai 22,53 %, i Gansu 1,76 % og i Sichuan 1,54 %. Flertallet af tibetanerne tilhører den lamaistiske buddhisme. Mange tibetanere lever nomadisk i Tibet og i Himalaya.

Omkring 130.000 tibetanere lever i eksil i Nepal, Indien, Bhutan osv.

Noter

Litteratur 

 Andreas Gruschke: «Wer sind die Tibeter?», i Wulf Köpke/Bernd Schmelz (utg.): «Die Welt des Tibetischen Buddhismus», Mitteilungen aus dem Museum für Völkerkunde Hamburg, Neue Folge, Band 34. Hamburg, 2005, s. 171-221 – 
 Andreas Gruschke: Demographie und Ethnographie im Hochland von Tibet", i: Geographische Rundschau, 49 (1997), Heft 5, S. 279-286

Eksterne henvisninger 

 Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bind XXIII (København 1927), s. 432-434: opslag Tibet
 Anne Burchardi: "Kongtruls fem samlinger. En oversigt" (Fund og Forskning, Bind 40; 2001)
 P. Gjellerup: "Tibet" (anmeldelse af: L. A. Waddell: Lhasa and its Mysteries; London 1905, i: Geografisk Tidsskrift, Bind 19; 1907)
 P. Gjellerup: "Tre Aar i Tibet" (anmeldelse af: Ekai Kavaguchi 1909: Three Years in Tibet; i: Geografisk Tidsskrift, Bind 21; 1911)
 O. Olufsen: "Tibet og Spørgsmaalet Lhasa" (Geografisk Tidsskrift, Bind 17; 1903)
 O. Olufsen: "Tibet" (Geografisk Tidsskrift, Bind 18; 1905)
 O. Olufsen (anmeldelse af: Western Tibet and the british Borderland; London 1906, i: Geografisk Tidsskrift, Bind 18; 1905)
 H. R. H. Prince Peter of Greece and Denmark: "Books from Tibet" (Fund og Forskning, Bind 2; 1955)
 V. Petersen: "En dansk Rejsende i Asien" (Geografisk Tidsskrift, Bind 39; 1936)
 J. Prip-Møller: (anmeldelse af: Ferdinand D. Lessing: Yung Ho Kung. Iconography of the lamaist cathedral in Peking with notes on lamaist mythology and cult; Stockholm 1942, i: Geografisk Tidsskrift, Bind 45; 1942)
 Halfdan Siiger: "Dancing Pilgrims from Tibet. From the 3rd. Danish Expedition to Central Asia" (Geografisk Tidsskrift, Bind 51; 1951) 
 Alfred Schönebeck: "Tibetansk Medicin" (Geografisk Tidsskrift, Bind 20; 1909)
 Alfred Schönebeck: "Lamavældet i Centralasien" (Geografisk Tidsskrift, Bind 23; 1915)
Sokoto (delstat)

Sokoto er en delstat i den nordvestlige del af Nigeria, med grænse til Niger mod nord. Kebbi brød ud i 1991 og Zamfara i 1996, og dannede deres egne delstater.

Historie 
Oprindeligt kom Sokoto af et stort fulanirige, i det daværende vestlige Sudan. Navnet kommer af floden Kebbi (også kaldt Sokoto). Sokoto blev grundlagt som Sokotokalifatet tidligt i 1800-tallet, af fulanihøvdingen Othman Dan Fodio efter Fulanikrigen 1804-1808. United african company fik rettighederne i 1885, og i 1903 overtog englænderne staten.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Delstatens officielt websted 
 Om Sokoto i Store Norske Leksikon

Nigerias delstater
Fulanikrigen

Fulanikrigen som var mellem 1804 og 1808, var også kendt som Fulani Jihad eller Usman dan Fodios Jihad, var en militær erobring af det som i dag er Nigeria og Cameroun. Den islamiske reformator Usman dan Fodio, som var blevet udvist fra den daværende bystat Gobir af sin tidligere elev Yunfa i 1802, samlede en fulanihær til jihad mod hausakongedømmer mod nord. Yunfa indså trusslen som Usmans styrker udgjorde og samlede de andre hausaherskere mod ham. 

Hausaherskerne tildelte til at begynde med jihadisterne flere tilbageslag, mest kendt i slaget ved Tsuntua (december 1804), hvor Usman mistede mere end 2.000 mand og hvoraf 200 af dem, efter sigende, kunne Koranen udenad. Men det følgende år tog Usmans styrker Kebbi og etablerede en permanent base i Gwandu. Med baggrund i den almene misfornøjelse til Hausa, til dels forårsaget af sult og pålagte skatter, fortsatte jihadisterne med at at rykke frem og indtog Gobirs hovedstad Alkalawa i 1808 og dræbte Yunfa.

Usman samlede de erobrede lande under sit fulanirige, kendt som Sokotokalifatet. Jihadens succes inspirerede senere mange Vestafrikanske jihadister, blandt andre Massinarigets grundlægger Seku Amadu, Toucouleurrigets grundlægger Umar Tall, Wassoulourigets grundlægger Samory Touré, og Adamawaemiratets grundlægger Modibo Adama.

Eksterne kilder og henvisninger 

Nigerias historie
Afrikanske krige
Chevrolet Orlando

Chevrolet Orlando er en kompakt MPV fra det til General Motors hørende bilmærke Chevrolet. Prototypen til Orlando blev præsenteret på Paris Motor Show 2008 som efterfølger for Chevrolet Tacuma.

Serieproduktionen begyndte allerede i oktober 2010, og bilen kom ud til forhandlerne den 19. marts 2011.

Motorer 

Orlando findes med en 1,8-liters benzinmotor med 104 kW (141 hk) eller to 2,0-liters dieselmotorer. Den svage dieselmotor har 96 kW (130 hk) ved 3800 omdr./min. og et maksimalt drejningsmoment på 315 Nm ved 2000 omdr./min., mens den stærke dieselmotor yder 120 kW (163 hk) ved 3800 omdr./min. og et maksimalt drejningsmoment på 360 Nm ved 2000 omdr./min.. I kombination med den stærke dieselmotor fås Orlando også med sekstrins automatgear. Siden 2012 findes også en 1,4-liters benzinmotor med turbolader og en effekt på 103 kW (140 hk). På benzinmotorerne drives knastakslen af en tandrem, mens den på dieselmotorerne drives af en kæde.

Generelt 
Amerikanere forbinder navnet Orlando med byen i Florida, hvor de typisk holder familieferie. Ud over til Orlando benyttes General Motors' platform til små mellemklassebiler også til Chevrolet Cruze og Opel Astra. Benzinmodellens topfart ligger på  og dieselmodellernes på  hhv.  (130 hhv. 163 hk). Brændstoftanken kan rumme 64 liter.

De tre udstyrsvarianter hedder LS (basismodel med elektronisk stabilitetsprogram (ESC), seks airbags, klimaanlæg og el-justerbare sidespejle), LT (mellemmodel med automatisk klimaanlæg, 16" alufælge, parkeringssensorer, læderrat og radiobetjening fra rattet) og LTZ (17" alufælge, lys- og regnsensor, automatisk afblændeligt bakspejl og fartpilot).

Sædekoncept og bagagerum 
Orlando har som standard syv sæder, hvoraf to befinder sig bag bagakslen og kan klappes sammen hver for sig. For nemmere indstigning bagtil kan den midterste sæderække klappes frem forover. Ved brug som syvpersoners skrumper bagagerummet til små 89 liter.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Officielt websted 

Orlando
Kompakte MPV'er
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 2010
Biler fra 2010'erne
Hausa

Hausa er en af de største folkegrupper i Vestafrika, især bosat i det nordlige Nigeria og Niger, hvor de udgør store dele af befolkningen. De taler sproget hausa og er muslimer. Traditionelt er hausafolk jordbrugere, men mange er blevet handelsmænd i byerne .

I det nordlige Nigeria ligger hausafolkets syv traditionelle byer Biram, Daura, Gobir, Kano, Katsina, Rano og Zaria, som længe har været vigtige magtcentre.

Befolkning 

Hausabefolkning efter land

Eksterne kilder og henvisninger 

Folkeslag i Afrika
Sprog i Nigeria
Sprog i Libyen
Sprog i Niger
Folkeslag i Nigeria
Folkeslag i Niger
Folkeslag i Libyen
Folkeslag i Sudan
Cartman Finds Love

"Cartman Finds Love" er det syvende afsnit af 16. sæson af den amerikanske animerede sitcom South Park og det 230. afsnit af serien i alt. Der havde premiere på Comedy Central i USA den 25. april 2012.

I afsnittet, hvor en ny sort pige starter på South Park Elementary, bliver Cartman inspireret til at lege "Kirsten Giftekniv", ved at sætte hende sammen med Token, af racistiske årsager.

Kritikernes modtagelse 
Jacob Kleinman fra International Business Times mente at afsnittet var "meget sjovt", selvom det ikke lever op til det klassiske Token-afsnit "Here Comes the Neighborhood".

Ryan McGee fra The A.V. Club gav afsnittet A-, og syntes det var en stærk afslutning på første halvdel af sæsonen – en sæson der i øvrigt var inkonsistent. Selvom den var mindre seriøs en den tidligere sæsons midtvejsfinale, "You're Getting Old", var McGee glad for den "søde, empatiske kerne" i afsnittet, og Cartmans ønske om at være "Kirsten Giftekniv", selvom det var racisme der motiverede det. McGee fandt også Mr. Garrisons Game of Thrones-undervisning "hysterisk morsom".

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Animerede tv-serier fra USA
Tv-serier fra 2010'erne
South Park (sæson 16)-episoder
Mursnotand

Mursnotand (Tortula muralis), ofte skrevet mur-snotand, er et meget almindeligt mos i Danmark. Det videnskabelige artsnavn muralis betyder 'voksende på mure'.

Kilder 
 Andersen, A.G. et al. Den danske mosflora. I. Bladmosser, 1976, Gyldendal, .
 Jenssen, J. Ordbog for Gartnere og Botanikere, 1944, G.E.C. Gads Forlag, København.

Eksterne henvisninger 

Pottiaceae
Planter i Danmark