kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Charles de Harlez

Charles-Joseph de Harlez de Deulin (født 21. august 1832 i Liège, død 14. juli 1899 i Louvain) var en belgisk Avestaforsker og sinolog. 

de Harlez studerede oprindelig jura og blev 1855 Dr. jur. ved universitetet i Liège, men studerede derefter teologi, lod sig præstevie og helligede sig undervisning og orientalske studier. I 1867 blev han professor i orientalske sprog i Louvain, hvor han virkede til sin død, og hvor han ved sin fine, ædle personlighed og videnskabelige impulser kom til at udøve en vidtrækkende indflydelse. Hans første større værk var en fransk oversættelse af Avesta (3 bind 1875—77), i hvis 2. udgave (1881) han gav en fuldstændig behandling af den avestiske religion, dens oprindelse og udvikling. Han kom derved i skarp modsætning til Darmesteter, med hvem han indvikledes i en heftig polemik. 

Af andre værker om Avesta og Zarathustra kan fremhæves Manuel de la langue de l'Avesta (1878, 2. udgave 1881); Manuel du Pehlevi des livres religieux et historiques de la Perse (1880) samt talrige afhandlinger, deriblandt Des origines du Zoroastrisme (Journal asiatique 1879) og Les Aryas et lear première patrie (Revue de linguistique et de philologie comparée, 1880). Gennem hele sin videnskabelige virksomhed blev han inden for belgisk katolicisme grundlæggeren af en ny religionsvidenskabelig retning med hovedorgan i det af ham selv stiftede tidsskrift Le Muséon (fra 1881). 

de Harlez opgav imidlertid sine avestiske studier og kastede sig over det gamle Kinas religion og kultur. Også på dette område ydede de Harlez flere fortrinlige afhandlinger og oversættelser: Manuel de la langue Mandchoue (1884), Histoire de l'empire de Kin ou empire d'or: Aisin Gurun-I Suduri Bithe (1887), Le Sia Hio ou morale de la jeunesse avec le commentaire de Tcheu-Siueu (1889), Textes tâoïstes traduites des originaux chinois et commentés (1891), Les religions de la Chine. Aperçu historique et critique (1891). Et af hans sidste arbejder var den banebrydende oversættelse af den vanskelige trylle- og formularbog Yi-King (1897), et af de ældste kinesiske skrifter. Sine sidste år studerede og oversatte de Harlez buddhistiske værker.

Kilder 

 

Sinologer
Iranister
Filologer fra Belgien
Personer fra Liège
Revolutionære Socialister (flertydig)

Revolutionære Socialister kan henvise til flere organisationer:

 Revolutionære Socialister – aktiv 1939-45
 Revolutionære Socialister (1959-71) – trotskistisk gruppering tilknyttet Fjerde Internationale.
 Revolutionære Socialisters Forbund – aktiv 1972-80, fortsættelse af Socialistisk Ungdoms Forum
 Revolutionære Socialister (2014) – nyt navn for gruppen Socialistisk Standpunkt

Desuden har navnet i perioder været benyttet om den danske sektion af 4. Internationale
Operation Samson

Operation Samson var en dobbeltagent-sag i slutningen af 1960'erne, hvor Politiets Efterretningstjeneste dels infiltrerede det trotskistiske miljø, dels fik indblik i Stasis hvervningsaktioner og -metoder og desuden fik identificeret danske statsborgere med kontakt til Stasi. Operationen var PET's første kontraefterretningsoperation.

Et medlem af Revolutionære Socialister (der tidligere havde haft forbindelse til nazisten Sven Salicath), som PET havde hvervet som agent, blev i 1968 sendt til Østersøugen i DDR for at lade sig hverve som Stasi-agent.

Efterfølgende leverede dobbeltagenten information om Venstresocialisterne og danske trotskister til Stasi med PET's accept - det såkaldte kyllingefoder - for derved at forbedre agentens troværdighed over for Stasi.

Kilder

Litteratur 

Spionage
Slave River

Slave River er en canadisk flod, der løber fra Lake Athabasca i det nordvestlige Alberta til Great Slave Lake i Northwest Territories. Flodens navn menes at stamme fra navnet Slavey, en gruppe af  First Nations, Deh Gah Got'ine, på Athabaskansproget, og har ikke noget at gøre med slaveri. Denegruppen  har fortrængt andre indfødte folk fra denne region.

Udspring og forløb 

Slave River har sit udspring i Peace-Athabascadeltaet ved Athabascasøen, hvor floderne Peace og Athabasca mødes. Floden løber derfra nordover ind i Nordvestterritoriet og munder ud i Great Slave Lake nord for Fort Resolution. I Great Slave Lake løber den videre i Mackenzie River til Beauforthavet. Slave River er 434 km lang og har et afvandingsområde på 616.400 km².

Slave River og strygene ved Fort Smith er blandt de bedste områder for flodpadling i verden. Der er fire strygstrækninger: Pelican Rapids, Rapids of the Drowned (De druknedes stryg), Mountain Portage Rapids, og Cassette rapids. Strygene spænder fra lette i klasse I, til ufarbare stryg i klasse VI, hvor flere padlere har mistet livet. 

Floden er hjemsted for den nordligste koloni af Amerikansk hvid pelikan i Nordamerika. Pelikanerne yngler på mange af øerne i Mountain Portage Rapids. Øerne er et fuglereservat, og er lukket for adgang fra 15. april til 15. september, da de kan forlade rederne hvis de bliver forstyrret.

Transport 
Før udbredelsen af jernbanenettet til byen Hay River, var flodtransport fra en havn ved Great Slave Lake en vigtig rute. Lokalt byggede træskibe besejlede floden til slutningen af det 19. århundrede. strømfaldene krævede en omladning på en strækning af 16 km.
Traktorer blev importeret fra Tyskland til at slæbe fragterne rund om faldene. Slæbebåde og pramme fra Northern Transportation Company's "Radium Line" blev bygget i syd, og skilt ad; Delene blev sent med tog til Waterways, Alberta, sendt med pram til den lavere del af floden hvor de blev samlet, og derefter kunne besejle det meste af det omfattende Mackenzie River flodsystem.

Bifloder 

 Peace-Athabasca Delta
 Athabasca River
 Lake Athabasca
 Riviere Des Roches
 Chilloneys Creek
 Revillon Coupe
 Dempsey Creek
 Peace River
 Scow Channel
 Murdock Creek
 Darough Creek
 Powder Creek
 La Butte Creek
 Hornaday River
 Salt River
 Little Buffalo River

Se også 
 Canadas længste floder

Eksterne kilder/henvisninger 

Alberta
Northwest Territories
Vandløb i Canada
Voice Junior (Sæson 3)

Voice Junior sæson 3 er en musikkonkurrence for børn, hvor der er tre coaches: Wafande, Oh Land og Joey Moe, og værterne var Mikkel Kryger og Amelia Høy.

Kunstnere 
 – Vinder
 – Andenplads

Statistik 
Farvekoder:

Kvartfinalen (10. oktober)

Semifinalen (17. oktober)

Finalen (31. oktober) 

Sæsoner af tv-serier
Tv-programmer fra TV 2 Danmark
Aymen Abdennour

Aymen Abdennour (født 6. august 1989 i Sousse, Tunesien) er en tunesisk fodboldspiller (midterforsvarer) Han spiller hos Olympique Marseille i Frankrig, udlejet fra Valencia.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Tunesien
Fodboldspillere fra Étoile Sportive du Sahel
Fodboldspillere fra Werder Bremen
Fodboldspillere fra Toulouse FC
Fodboldspillere fra AS Monaco FC
Fodboldspillere fra Valencia CF
EM i fodbold 2017 (kvinder)

Europamesterskabet i fodbold for kvinder 2017 var det 12. EM i fodbold for kvinder, afholdt af UEFA. Turneringen afholdtes i Holland fra 16. juli til 6. august 2017, hvor kampene var fordelt på syv stadions i byerne Utrecht, Doetinchem, Rotterdam, Breda, Tilburg, Deventer og Enschede. Mesterskabet havde for første gang deltagelse af 16 hold, hvilket var fire hold flere end hidtil, hvilket blev afgjort af UEFA's eksekutivkomite i december 2011.

Finalen blev spillet mellem hjemmeholdet  og , hvor Holland løb med sejren og altså blev europamestre.

Valg af vært 
Holland blev valgt som været for slutrunden 4. december 2014 af UEFA's eksekutivkomite. Udover Holland havde også Østrig, Frankrig, Israel, Polen, Skotland og Schweiz udvist interesse for at afholde mesterskabet.

Kvalifikationen 
Kvalifikationen til slutrunden, der har deltagelse af 47 landshold (hvilket er rekord) blev indledt i april 2015, hvor den indledende kvalifikationsturnering blev afholdt. Den afsluttende kvalifikationsturnering varer fra september 2015 til september 2016. De afsluttende playoffkampe spilles i oktober 2016. Andorra deltog for første gang i kvalifikationen til EM for kvinder på seniorsiden.

Kvalificerede hold 
Følgende hold kvalificerede sig til slutrunden.

Noter

Spillesteder 
Europamesterskabet i fodbold for kvinder 2017 afholdes på syv stadioner i syv forskellige byer:

Gruppespil 
De deltagende hold fordeles i fire puljer med fire hold i hver. Efter gruppespillet går to hold fra hver pulje videre til slutspillet, bestående af kvartfinaler, semifinaler og finale. Der spilles ikke bronzekamp.

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Gruppe D

Slutspil 

Under slutrunden bruges forlænget spilletid og straffesparkskonkurrence, hvis det bliver nødvendigt.

Oversigt

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Statistik

Målscorere 
5 mål
  Jodie Taylor

4 mål
  Vivianne Miedema

3 mål
  Sherida Spitse
  Lieke Martens

2 mål

  Nadia Nadim
  Toni Duggan
  Ilaria Mauro
  Daniela Sabatino
  Carolina Mendes
  Stina Blackstenius
  Lotta Schelin
  Babett Peter
  Nina Burger

1 mål

  Janice Cayman
  Elke Van Gorp
  Tessa Wullaert
  Pernille Harder
  Theresa Nielsen
  Sanne Troelsgaard
  Katrine Veje
  Fran Kirby
  Jordan Nobbs
  Nikita Parris
  Ellen White
  Camille Abily
  Amandine Henry
  Eugénie Le Sommer
  Fanndís Friðriksdóttir
  Cristiana Girelli
  Daniëlle van de Donk
  Shanice van de Sanden
  Ana Leite
  Elena Danilova
  Elena Morozova
  Ramona Bachmann
  Ana-Maria Crnogorčević
  Lara Dickenmann
  Erin Cuthbert
  Caroline Weir
  Vicky Losada
  Amanda Sampedro
  Josephine Henning
  Isabel Kerschowski
  Dzsenifer Marozsán
  Stefanie Enzinger
  Lisa Makas
  Sarah Zadrazil

Selvmål
  Millie Bright (i semifinalen mod Holland)

Hæder 
Følgende hæderspriser blev uddelt af UEFA ved turneringens afslutning. Guldstøvle, sølvstøvle og bronzestøvle hæderspriser blev alle sponsoreret af Adidas.

Noter

Referencer

Se også 

 
2017
Fodbold i 2017
Fodbold i Nederlandene
Georg af Braunschweig-Lüneburg

Georg af Welf, født 17. februar 1582, død 2. april 1641, var hertug af Braunschweig-Lüneburg og stamfader til huset Hannover. Han var søn af Vilhelm den Yngre af Braunschweig-Lüneburg og Dorothea af Danmark, og han var gift med Anna Eleonora af Hessen-Darmstadt.

Han trådte 1612 i dansk tjeneste og deltog i Kalmarkrigen men var imod Danmarks indblanding i Den Nedersaksiske Kreds' anliggender og forsøgte forgæves at forene dens fyrster i væbnet neutralitet. Efter det fejlslagne forsøg gik han i 1626 i kejserlig tjeneste til 1630. Restitutionsediktet, som fik den katolske kirke til at stille krav om hans slægts besiddelser, fik ham til i 1631 at træde i tjeneste som general for Gustav II Adolf. Han satte dog hele tiden sit lands og sin slægts interesser forud for Sveriges og optrådte især efter Gustav II Adolfs død meget selvstændigt. Den gensidige mistro forhindrede den fulde udnyttelse af Georgs sejr i slaget ved Oldendorf den 28. juni 1633, og i 1635 tilsluttede han sig indgåelsen af freden i Prag. I 1636 blev han regerende fyrste af Calenberg og nærmede sig med sine brødre atter Sverige, da kejseren ikke ville tilbagegive det vigtige Wolfenbüttel. I 1639 indgik Georg forbund med Hessen-Kassel, og i 1640 lod han sine tropper forene med Johan Banérs, men døde allerede foråret efter, hvilket bidrog til en svær krise for Sveriges krigsførelse.

Børn 
 Christian Ludwig (1622–1665)
 Georg Wilhelm (1624–1705), far til Sophie Dorothea af Braunschweig-Lüneburg, hustru til den fremtidige Georg 1. af Storbritannien 
 Johan Frederik (1625–1679)
 Sophie Amalie (1628–1685) 
 Ernst August (1629–1698)

Noter 

Huset Welf
Personer i Kalmarkrigen
Anna Eleonora af Hessen-Darmstadt

Anna Eleonora af Hessen-Darmstadt (født 30. juli 1601 i Darmstadt i Hessen, Tyskland, død 6. maj 1659 på slottet Herzberg) var hertuginde af Braunschweig-Lüneburg og mor til dronning Sophie Amalie af Danmark.

Anna Eleonora var datter af landgreve Ludvig V af Hessen-Darmstadt (1577–1626) og hans hustru Magdalena af Brandenburg (1582–1616). Hun giftede sig den 14. december 1617 i Darmstadt med den kommende hertug Georg af Braunschweig-Lüneburg. 

En af deres sønner, Ernst August, var fader til Georg 1. af Storbritannien. Datteren Sophie Amalia blev dronning af Danmark, gift med Frederik III. Hertug Georg udså i sit testamente hustruen Anna Eleonora og sin broder og sin svoger til formyndere for deres sønner. 

Hun fik otte børn, hvoraf fem levede til voksen alder:
Christian Ludwig  (1622–1665)
Georg Wilhelm  (1624–1705) 
Johan Frederik  (1625–1679)
Sophie Amalie  (1628–1685) 
Ernst August  (1629–1698)

Eksterne henvisninger 
 H. Ch. Heimbürger: Georg Wilhelm, Herzog von Braunschweig u. Lüneburg
 Skeel & Kannegaard Genealogy

Huset Welf
Marija Jovanović

Marija Jovanović (født 26. december 1985 i Titograd, SFR Jugoslavien) er en tidligere kvindelig montenegrinsk håndboldspiller, som senest i 2019 spillede for ungarske Ferencváros TC og Montenegros kvindehåndboldlandshold.

Karriere 
Jovanović spillede to år i Medicinar Šabac, før hun skiftede til den montenegrinske storklub  i 2006. Efter fem år i klubben, med seks seriemesterskaber og seks cupguld, flyttede hun til Rumænien og Vâlceaklubben . Jovanović tog to seriemesterskaber med Oltchim, før hun i 2013 skrev kontrakt med den russiske klub Astrakhanotsjka. Der blev hun kun i én sæson, før hun skiftede til den franske hovedstadsklub .

Meritter

Budućnost 
 Montenegrinsk seriemester: 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011
 Montenegrinsk cupmester: 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011
 Regional liga:
 Guld 2010, 2011
 Sølv 2009
 Cupvinnercupen: 2006, 2010

Oltchim 
 Rumænsk seriemester: 2012, 2013
 Rumænsk supercupmester: 2011

Landsholdet 
 Håndbold-EM 2012: 
 Sommer-OL 2012:

Noter

Eksterne henvisninger 

 Official site of Marija Jovanović 

Håndboldspillere fra Montenegro
Personer fra Podgorica
Håndboldspillere fra Ferencváros TC (håndbold)
Håndboldspillere ved sommer-OL 2012
Olympiske sølvmedaljevindere fra Montenegro
Medaljevindere ved sommer-OL 2012
First Nations

First Nations, eller Oprindelige Nationer (stammer), er et begreb, som bruges i Canada om landets urbefolkning, der også omfatter inuitter og mestiser (afkom af fransk-canadiere og indianere), for at erstatte ordet «indianer». First Nations, inuitter og mestiser kaldes kollektivt for Canadas urbefolkning (Aboriginal peoples in Canada, First peoples of seepage eller Indigenous peoples). Canadas First Nations repræsenteres af en forsamling af First Nations.

Mennesker, som tilhører First Nations i Canada, er tidligere blevet kaldt indfødte canadiere, urindbyggere og «autochthones» (= urindbyggere, et begreb som benyttes af fransk-canadiere). De er officielt anerkendt af den canadiske regering, som registrerede, om indianerne har krav på støtte under forordning for indianere (Indian Act). Brugen af begrebet «indfødte amerikanere» (Native Americans) er ikke almindelig i Canada, da begrebet opfattes kun at referere til urbefolkningen USA. Begrebet First Nations har også været omstridt.

Se også 
 Etnografisk klassifikation af oprindelige amerikanere
 Amerikas oprindelige folk

Eksterne kilder/henvisninger 

 Naming guidelines  — retningslinjer for navngivning fra den kanadiske regjering.
 Maple Leaf Web: Native Social Issues in Canada  — sosial saker for urbefolkningen i Canada
 The Plains Cree: A Historical and Ethnographic Study  — en historisk og etnografisk studie
 A History of Aboriginal Treaties and Relations in Canada  — en historie om urbefolkningens traktater og forhold til Canada
 First Nations Studies Essays  — studier og essay om First Nations

 
Inuit
Oprindelige amerikanere
Cigarhaj

Isistius brasiliensis er en art blandt Squaliformes-ordenen, der lever i den pelagiske zone. Den er især observeret i Stillehavet omkring Japan mod nord og Australien mod syd, men den har sit habitat inden for tropiske områder over hele verden og forekommer oftere tæt på øer. Den kaldes populært for cigarhaj for sit lille, runde, brune udseende.

Den er som udgangspunkt ikke et flokdyr og mødes normalt kun for at parre sig. Om dagen bevæger den sig opad, formentlig for at fange flere fisk, men den holder sig typisk alligevel omkring 100 meter fra overfladen.

Eksterne henvisninger 
Animal Diversity Web

Hajer
Uspenskijkatedralen

Uspenskijkatedralen er navnet på to forskellige kirker:

Uspenskijkatedralen i Helsinki
Uspenskijkatedralen i Moskva
Sebu Simonian

Sebu Simonian (født i 1978; armensk: Սեպուհ Սիմոնեան) er en amerikansk singer-songwriter, keyboardist og musikproducer. Han og Ryan Merchant er medlemmer af det amerikanske indiepopband Capital Cities.

Baggrund 
Simonian blev født i Aleppo, Syrien af armensk-libanesiske forældre, hvis forfædre overlevede det armenske folkedrab. Hans forældre var fra Beirut, Libanon, men på grund af en borgerkrig flygtede forældrene og han blev derfor født i Syrien. Simonians forældre vednte tilbage til Libanon, hvor familien boede indtil 1985, men flyttede til USA på grund af borgerkrigen.

Simonian brugte meste af sit barndomsliv i Los Angeles County, Californien. Han var en redaktionel assistent på den engelske sektion af den armenske avis Asbarez. Han blev student fra Glendale High School, og dimitterede senere i musik fra California State University, Northridge.

Musikkarriere 
Simonian startede sit første band da han var 15. I 2004 dannede han og Ryan Welker rockbandet Aviatic.

Simonian mødte Ryan Merchant i 2008 gennem Craigslist, mens han søgte efter et job som musikproducer. Duoen begyndte med at skrive sange til reklamer og til andre bands. Simonian og Merchant dannede bandet Capital Cities i 2010.

Personlige liv 
Simonians lange skæg har fået bemærkelsesværdig opmærksomhed i medierne. Magasinet Rolling Stone opkaldte skægget som det bedste Coachella Valley Music and Arts Festival i 2014, og beskrev det som "frodigt og Rasputin-lignende." Da Simonian blev spurgt, hvorfor han ikke barberede sit skæg, svarede han, at han "bare er doven," og at han betragtede sig selv som en hipster og en anarkist.

Referencer 

Singer-songwritere fra USA
Nahda

Nahda eller Al-Nahda (som på arabisk betyder "genopvågnen" eller "renæssance") var en kulturel renæssance, som begyndte i det sene 19. og tidlige 20. århundrede i Ægypten og derefter spredte sig til arabisktalende dele af det osmanniske rige, bl.a. Libanon og Syrien. Perioden betragtes ofte som en periode af intellektuel modernisering og reform.

Det første trykkeri i Egypten blev grundlagt i Kairo i 1822, og den første arabisksprogede avis sammesteds i 1828. Trykkeriet fungerede også som forlag og fik en afgørende betydning for udbredelsen af boglig viden, idet det igangsatte en ivrig oversættelses- og udgivelsesvirksomhed. Oversættelser af skolebøger og af bøger om moderne teknik og naturvidenskab vekslede med genudgivelser af store værker fra den arabiske klassik og genstartede dermed den arabiske litteratur, som i de foregående århundreder havde været på et minimum. Romanen var ikke kendt i den klassiske arabiske periode, og egypterne stiftede bekendtskab med genren via europæiske romaner i oversættelse i 1800-tallet. I 1914 udkom den første arabiske roman med titlen Zaynab (et pigenavn) i Egypten.

For ca. 50 år siden blev Nahda blevet betragtet som forbundet med det kulturchok, der fandt sted i forbindelse med Napoleons invasion af Ægypten i 1798. Nyere forskning har imidlertid peget på, at den mellemøstlige og nordafrikanske renæssance var et kulturelt reformprogram, der havde lokale rødder i lige så høj grad som vestlige. Bevægelsen er forbundet med den osmanniske tanzimat-bevægelse og interne samfundsmæssige ændringer i Ægypten og Syrien.

Vigtige elementer i nahda var sekularisme, kritikken af enevælden og reformer af uddannelsessystemerne. Et af de vigtigste resultater af nahdaen var en fornyet interesse for det arabiske sprog.

Bl.a. den moderne tunesiske Ennahda-bevægelse har taget sit navn fra den historiske Nahda-strømning.

Kilder 

Arabisk kultur
Mellemøstens historie
Historiske epoker
DK Turné-Teater

DK Turné Teater blev etableret i 2010 af Flemming Krøll, Leif Maibom og Flemming Jensen på baggrund af de 3 skuespilleres mangeårige virke inden for dansk revy.

Her er de gået sammen om både at hylde og markere revyen som det stykke dansk kultur, den er. Det er indtil nu blevet til to forestillinger, og en tredje er på vej. Forestillingerne er bygget op over traditionelle revynumre såsom sketches, monologer og viser, men også satire og stand-up indgår i repertoiret.

Forestillinger 
 "Revyperler" (2010)
 "Det Må IKKE Hedde Revy" (2012-2013)
 "Kongelig Revy Leverandør" (2016)

Referencer

Eksterne henvisninger 
http://www.dk-turneteater.dk/

Komikere fra Danmark
Teater i Danmark
Revyer
Mini Mundus Bodensee

Mini Mundus Bodensee (af latin mundus, verden) var en miniaturepark, der åbnede 8. maj 2005 i bydelen Liebenau i Meckenbeuren, Tyskland. Parken omfattede knap 90 bygningsværker fra hele verden i størrelsesforholdet 1:25. Driften blev indstillet forud for sæsonåbningen 2013.

Miniaturepark 
Ejeren af den 40.000 m² store park, som havde kostet ca. 14,5 mio. euro, var til sidst Bank für Tirol und Vorarlberg (BTV). Mini Mundus Bodensee var økonomisk uafhængig af miniatureparken Minimundus ved Klagenfurt.

Modellerne blev indrammet af en haveanlæg, en restaurant med terrasse og vandløb. Ved bygningen af modellerne benyttedes overvejende originale materialer. De fleste blev udført som transportable og blev taget ned i vinterpausen. Ved alle modeller var der informationsskilte med detaljer. Desuden var der i et vist omfang multimediesøjler, hvor en skærm bød på billeder, informationer og videofilm.

Den højeste model med 12,8 m forestillede hotellet Burj al Arab i Dubai. Den dyreste model var af Dresdens Zwinger, der var udført af elbsandsten som originalen, og som repræsenterede en værdi af ca. 600.000 euro.

Blandt parkens højdepunkter var desuden en 4D-biograf.

Temaområder 
Mini Mundus Bodensee havde følgende temaområder:
 Orient og ørken: Her var der et ørkenlandskab med modeller af blandt andet Keopspyramiden, Castel del Monte, Klippehelligdommen i Jerusalem og Grædemuren.
 Bodensee: Her fandtes bygningsværket fra området omkring Bodensee, heriblandt havnen fra Lindau, bygninger fra den gamle bydel i Ravensburg, Goldenen Dachl, Zeppelin NT, Kloster Einsiedeln og forskellige scener fra Bregenzer Festspiele.
 Flodløb: Dette temaområde viste en funktionsdygtig model af skibshæveværket Niederfinow og Tower Bridge med en spændvidde på 8 m. Desuden var der blandt andet en 40 m bred model af Niagaravandfaldene (størrelsesforhold 1:25).
 Østasien: Forskellig verdenskulturarv, for eksempel Angkor Wat, Borobodur-templet og Potalapaladset i Tibet.
 Verden rundt: I dette temaområde fandt man yderligere seværdigheder så som Vasilij-katedralen, Dresdens Zeinger, Brandenburger Tor, Wiens Riesenrad og Fiskerbastionen i Budapest.
 Ocean: Med Niagaravandfaldene befandt sig her et næsten 3.000 m² med mange skibsmodeller af for eksempel de forulykkede Titanic og Gorch Fock. Desuden var der modeller af Mont Saint-Michel fra Ellis Island og Frihedsgudinden.
 Labyrint: Her var der gengivet flere hæklabyrinter som for eksempel den berømte historiske labyrint ved Villa Pisani i Stra.
 Multimedie-rum: En 4D-film viste en film om den nederlandske kunstner M.C. Eschers "umulige verden". I filmen blev nogle af hans kunstværker gjort tilgængelige for tilskuerne.
 Moderne arkitektur/moderne liv: Her var der modeller af Centre Georges Pompidou, Hundertwasserkirche i Bärnbach og Solomon R. Guggenheim Museum i New York

Eksterne henvisninger

Noter 

Miniatureparker
Seværdigheder i Tyskland
Etableret i 2005
Ophørt i 2013