kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Laust Moltesen

Laust Jevsen Moltesen (født 18. november 1865 i Råhede, død 25. oktober 1950 i Ordrup) var en dansk politiker, minister og kirkehistoriker.

Han var søn af gårdejer Peter Moltesen og Bodil født Lauritzen, født i Råhede ved Hviding i Nordslesvig. Hviding lå syd for grænsen fra 1864, og faderen havde derfor købt en gård i Brørup, så børnene kunne gå i dansk skole. Han var fra studietiden tæt ven med Jacob Appel.

I 1888 blev han cand.theol. og derefter fem år alumnus på Borchs Kollegium og redigerede 1890-1895 sammen med pastor J.H. Monrad Dansk Kirketidende og blev samtidig optaget af kirkehistorie. Med offentlig støtte var han 1894-1895 i Vatikanet, hvorfra hans forskning resulterede i, at han blev dr.phil. 1896 med disputatsen De avignonske Pavers Forhold til Danmark. Han blev teologisk æresdoktor 1929.

Han ægtede den finske zoolog Eva Elisabeth Hällström som han havde mødt på Askov Højskole. Sammen fik de datteren Bodil Moltesen (gift i Finland med Tauno Relander) samt sønnerne Erik (senere en kendt kulturhistoriker, der døde på sin bryllupsrejse i 1926), Per Algot og Harald Moltesen.

Han var medlem af Folketinget for Vinderupkredsen i perioderne 1909-1918, 1920-1926 og 1929-1932 med særlig interesse for kirke- og skolespørgsmål samt udenrigs- og forsvarspolitik, hvorfor han var blandt Danmarks delegerede ved Folkeforbundet. Han blev udenrigsminister i Ministeriet Madsen-Mygdal 1926-1929 og fortsatte sit engagement indenfor udenrigspolitikken efter regeringsskiftet. Han mente, at den nye regering led af småhedsvanvid, og under vedtagelsen af de nye forsvarslove i 1932 tog han konsekvensen af folketingsflertallets politik, og nedlagde sit mandat i Folketinget. Han forudså, at konsekvensen af de nye forsvarslovene ville være, at hæren ikke mere ville være i stand til at løse egentlige forsvarsmæssige opgaver.

Moltesens værste frygt blev til virkelighed, da Danmark otte år efter stod forsvarsløs overfor den tyske besættelse af landet. Udenrigsminister P. Munch og forsvarsminister Alsing Andersen måtte i juli 1940 tage konsekvensen af deres fejlslagne tilpasningspolitik, og tog deres afsked.

Moltesen blev begravet på Gentofte Kirkegård.

Eksterne kilder/henvisninger 
  
 Thorsen, Svend: De danske ministerier 1901-1929, Nyt Nordisk Forlag Arnold Busck, 1972.
 HVEM-HVAD-HVOR 1952, Politikens Forlag, København 1951.
 

Udenrigsministre fra Danmark
Danske ministre fra Venstre
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Folketingsmedlemmer i 1900'erne
Folketingsmedlemmer i 1910'erne
Folketingsmedlemmer i 1920'erne
Folketingsmedlemmer i 1930'erne
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Kirkehistorikere fra Danmark
Æresdoktorer ved Københavns Universitet
Teologer fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Personer fra Sønderjylland (i Danmark)
Vester Flakkebjerg Herred

Vester Flakkebjerg Herred var et herred i Sorø Amt. Vester- og Øster Flakkebjerg Herred var oprindeligt ét, og hørte i middelalderen under Sjællands Vestersyssel der i 1660 blev ændret til Korsør- og Antvorskov Amter, indtil de i 1798 (i henhold til reformen i 1793) blev en del af Sorø Amt. Først i 1819 deltes herredet i juridisk henseende i en østlig og en vestlig del – den kirkelige deling menes at have været i 1700-tallet

I herredet ligger købstaden Skælskør og følgende sogne:
 Agersø Sogn
 Eggeslevmagle Sogn
 Flakkebjerg Sogn
 Fårdrup Sogn 
 Gimlinge Sogn
 Holsteinborg Sogn
 Hyllested Sogn
 Hårslev Sogn 
 Høve Sogn
 Kirkerup Sogn
 Magleby Sogn
 Omø Sogn
 Skælskør Sogn
 Skørpinge Sogn
 Sønder Bjerge Sogn
 Sørbymagle Sogn
 Ting Jellinge Sogn
 Tjæreby Sogn
 Venslev Sogn
 Ørslev Sogn

Kilder 
 
 
 Trap Danmark 4. udgave 1921
 DIS-Danmark Amt-Herred-Sogn 

Herreder i Sorø Amt
Slagelse Herred

Slagelse Herred var et herred i Sorø Amt. Herredet hørte i middelalderen under Sjællands Vestersyssel der i 1660 blev ændret til Korsør- og Antvorskov Amter, indtil de i 1798 (i henhold til reformen i 1793) blev en del af Sorø Amt.

I herredet ligger købstæderne Slagelse og Korsør samt følgende sogne:
 Antvorskov Sogn (Ej vist på kort)
 Boeslunde Sogn
 Gerlev Sogn
 Gudum Sogn
 Halskov Sogn (Ej vist på kort)
 Hejninge Sogn
 Hemmeshøj Sogn
 Kindertofte Sogn
 Lundforlund Sogn
 Nordrupvester Sogn
 Nørrevang Sogn (Ej vist på kort)
 Ottestrup Sogn
 Sankt Mikkels Sogn (Ej vist på kort)
 Sankt Peders Sogn (Ej vist på kort)
 Sankt Povls Sogn (Ej vist på kort)
 Slots Bjergby Sogn
 Sludstrup Sogn
 Sorterup Sogn
 Kirke Stillinge Sogn
 Sønderup Sogn
 Tårnborg Sogn 
 Vemmelev Sogn

Kilder 
 
 
 Trap Danmark 4. udgave 1921
 DIS-Danmark Amt-Herred-Sogn 

Herreder i Sorø Amt
Aage Westenholz

Denne artikel handler om ingeniøren Aage Westenholz. Hans sønnesøn er assyriologen Aage Westenholz

Aage Westenholz (18. april 1859 på Mattrup – 23. december 1935 på Magleås, Høsterkøb) var en dansk ingeniør, søn af Regnar Westenholz og Mary Lucinde f. Hansen og bror til Regnar, Inger og Mary Westenholz.

Westenholz tjente en formue som forretningsmand i Siam, og fra omkring år 1900 til sin død arbejdede han for oprettelsen af frivillige korps til Danmarks forsvar, de såkaldte rekylkorps. Korps Westenholz var et sådant korps, som Westenholz oprettede i 1908. Efter afslutningen af 1. verdenskrig var Westenholz en af initiativtagerne til oprettelse af Dansk-Baltisk Auxiliær Corps, som i 1919 gennem godt et halvt år var aktive i Estlands og Letlands kampe for selvstændighed.

Desuden var Westenholz morbroder til Karen Blixen og medejer af Karen Coffee Company Ltd.. Han var endvidere farfar til Anders Westenholz.

I en periode var han formand for Det fri Kirkesamfunds byggefond. Ejendommen Magleås i Høsterkøb ved Birkerød blev opført i begyndelsen af 1900-tallet som privatbolig for direktør Aage Westenholz og blev efter hans død solgt til greve Christopher de Paus. Efter en tid som højskole er Magleås i dag et kursuscenter, der ejes af den katolske kirke i Danmark.

I 1901 blev han Ridder af Dannebrog.

Noter

Se også 
 Westenholz (slægt)

Eksterne henvisninger 
 
 Neerbek, Hans: Ridder uden kors – Aage Westenholz og Danmarks forsvar, Odense Universitetsforlag, 1996, .
 Aage Westenholz' siamesiske krig & den danske forsvarssag

Slægten Grut Hansen
Åge
Ingeniører fra Danmark
Erhvervsfolk fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Pavia

Pavia er en by i regionen Lombardiet i det nordlige Italien med  indbyggere. Den er hovedstad i provinsen Pavia. Byen ligger ved floden Ticino lige før, den løber sammen med Po.

Byens historie går tilbage til romerriget. Et af Europas ældste universiteter ligger her.

Byen er især kendt på grund af det meget store kloster Certosa di Pavia fra det 14. århundrede, der ligger otte kilometer nord for byen. Kirke og kloster blev opført på foranledning af hertug Visconti, der både ville rejse et gudshus og et mausoleum for sig selv og sin familie. Både kirke og klostre er meget rigt udsmykkede. Klosteret består af to klostergårde, Chiostro Piccolo og Chiostro Grande. Chiostro Grande indrammes af 122 buer, hvorfra der er adgang til 24 klosterceller. Hver celle består af køkken, arbejdsværelse og soverum. Antallet af munke var således trods klostrets størrelse forholdsvis begrænset, og det var da også især sønner af overklassen, der blev optaget i klosteret.

Klosteret tilhørte karteuserordenen, en streng munkeorden hvis munke var pålagt absolut tavshed bortset fra nogle få timer hver uge. Munkene var også vegetarer, og til klosteret hørte en stor have, der delvist er bevaret, hvor de dyrkede frugt og grøntsager til eget brug. Klosteret er ikke mere beboet. Det blev i 1866 erklæret et nationalt monument af den italienske stat.

Kildeangivelser 

Byer i Lombardiet
Pavia (provins)
Korps Westenholz

Korps Westenholz var et dansk frivilligt korps, oprettet af Aage Westenholz i 1908.

Korpset udstyredes med Madsen-maskingeværer og Ellehammers motorcykel Elleham.

Korpsets planlagte krigsstyrke udgjorde 50 mand med rekylgeværer på motorcykler. Korpset blev i lighed med de øvrige frivillige korps nedlagt med forsvarsloven af 1937.

Rekylkorps
Etableret i 1908
Ophørt i 1937
Minuteman (flertydig)

Minuteman kan være:

 Minuteman – et militsmedlem fra den amerikanske uafhængighedskrig
 LGM-30 Minuteman – et missil
 The Minutemen er et amerikansk punkband.
Forhold mellem ortogonale linjer

I analytisk plangeometri findes der en sætning der beskriver forholdet mellem ortogonale (vinkelrette) linjer.

Sætning 
To linjer  og , med hældningskoefficienterne henholdvis  og , er ortogonale netop, hvis produktet af deres hældninger er :

Bevis 

Vi betragter tegningen. Kan vi se at;

Vi benytter os af Pythagoras' læresætning. Og ovenstående må således medføre følgende, da vi må kunne danne en retvinklet trekant (ABC).

Vi ser på tegningen. Længden  kan vi se er hældningskoefficienten af ligningen . Dette må være sandt, da vi går længden én ud af abscisseaksen (x-aksen) må vi gå  opaf ordinataksen (y-aksen). Dette gælder også for , med den undtagelse at denne er negativ i sig selv. Derfor skriver vi det negative fortegn, således at længden |DC| bliver positiv (da negative længder ingen mening giver). F.eks. . 

Længderne |AB| og |AC| er hypotenuser i de to mindre retvinklet trekanter der er indtegnet. Så Pythagoras benyttes også til at beskrive disse. (Meget uformelt sagt, benytter vi nu Pythagoras inden i Pythagoras) Overstående udtryk medfører derfor:

Dette udtryk reduceres nu bare med elementært algebra:

Vi ser således at førse linje, , medfører den sidste linje, .

Sætningen er dermed bevist.

Analytisk plangeometri
Matematiske beviser
Geoff Berner

Geoff Berner (født 1971) er en canadisk singer-songwriter og harmonikaspiller. Debutalbummet We Shall Not Flag or Fail, We Shall Go On to the End (2003) indeholder bemærkelsesværdige sange som »Clown and Bard«, »Iron Grey« og ikke mindst den fængende »Maginot Line«. Specielt ét nummer, »We All Gotta Be a Prostitute Sometimes«, er blevet genstand for cover-versioner overraskende mange gange, taget i betragtning at Berner ikke er enormt kendt.

I 2005 udgav Berner sit andet studiealbum, Whiskey Rabbi, på Black Hen Records. Han fik dertil hjælp fra Diona Davies på violin og Wayne Adams på percussion. Begge deltog på Berners Europaturné.

Berner deltog som opvarmning på Kaizers Orchestras Europaturné i forbindelse med udgivelsen af deres plade Maestro og spillede i den forbindelse to gange på Vega i oktober 2005. I marts 2006 spillede han igen i Danmark, denne gang på Kulturhuset på Islands Brygge.

Diskografi 

 We Shall Not Flag or Fail, We Shall Go On to the End (2003)
 Live in Oslo (2004)
 Whiskey Rabbi (2005)

Eksterne henvisninger 
 Geoff Berners officielle hjemmeside
 Geoff Berner på myspace.com

Musikere fra Canada
Beinisvørð

Beinisvørð 469 m på det sydvestlige Suðuroy mellem Sumba og Lopra, er et af Færøernes mest kendte fuglefjelde med tusinder af rugende fugle.

Beinisvørð er ofte brugt som et nationalt symbol i færøsk digtning, men var også særlig før i tiden en vigtig ernæringskilde for befolkningen. Der findes mange historier om den farefulde fuglefangst og ægindsamling ved Beinisvørð. I 1975 og 1976 forårsagede to store fjeldskred, at fjeldet ændrede udseende og tusinder af fuglenes ynglepladser blev ødelagt.
På Suðuroy ligger alt tæt ved hinanden. Basaltområder med tuf igennem danner Færøerne. Vestkysten er stejl med enorme klipper, mens østkysten hælder svagt. Dér findes fjordene, hvor færingerne bor.

Turisme 
Det er mulig at komme helt tæt på Beinisvørð ved at køre med bil eller bus ad den gamle bygdevej mellem Lopra og Sumba op til stedet som hedder Hesturin. Der står et advarselsskilt om ikke at gå for langt ud til kanten. Følg fårestierne syd og nord og hold jer mindst 2 m fra afgrunden. Se fuglene svæveflyve og lande på fjeldsiderne, se når tågen stille kommer svævende ind fra havet, se solen går ned, se brændingen 300 m nede, giv jer tid til at nyde det enestående Beinisvørðområde. Bedst i stille og klart vejr.

Beinisvørð har imod nord og derfra helt om til sydvest og øst et lodret fald. Udsigten er et panorama med stejle klipper, kløfter, huler og udsigtn ned mod havet. Af og til kan man observere havgusen, der langsomt stiger fra foden af klipperne som et tågeslør gennem klipper og revner. Den kan f.eks samle sig i en af de store kløfter og vælde op over grønsværen, som tæt hvid røg, der spredes igennem den solvarme luft og forsvinder, eller bliver grundlag for en enkelt lille hvid sky, der driver ind over højderne. Det ser ud som den rene magi.”

Galleri

Eksterne henvisninger 
 Fotos af Beinisvørð på Flickr
 www.youtube.com 

Bjerge i Færøerne
Suðuroy
Roy Bittan

Roy Bittan (født 2. juli 1949 i Rockaway Beach, New York) er en musiker som er bedst kendt som medlem af Bruce Springsteens E Street Band. Bittan, som også er kendt som Professoren spiller klaver, orgel, harmonika, og synthesizere.

Bittan har spillet med på mange albummer, ikke kun med Springsteen, men også med blandt andre David Bowie, Jackson Browne, Tracy Chapman, Chicago, Catie Curtis, Dire Straits, Peter Gabriel, Meat Loaf, Stevie Nicks, Bob Seger, Patty Smyth, Jim Steinman, og Bonnie Tyler.

Eksterne henvisninger 
 
 

Rockmusikere fra USA
Keyboardspillere fra USA
Pianister fra USA
Organister fra USA
Harmonikaspillere
Personer fra New York
E Street Band-medlemmer
Sophie Amalie Moth

Sophie Amalie Moth (født 28. marts 1654, død 17. januar 1719 på Jomfruens Egede) var kong Christian 5.'s elskerinde. Hun og Christian 5. fik fem børn, som i 1679 blev optaget i grevestanden under navnet Gyldenløve. I 1677 blev hun udnævnt til grevinde af Samsøe. Hun er stammoder til den stadig eksisterende adelsslægt Danneskiold-Samsøe.

Sophie Amalie Moth var den første officielt anerkendte kongelige elskerinde i Danmark.

Biografi 

Sophie Amalie Moth blev født 28. marts 1654 i København som datter af Frederik 3.s livlæge Poul Moth og hans hustru Ida Dorothea Bureneus. Hun voksede op ved hoffet med sine søskende.

16 år gammel kom hun i forbindelse med Kong Christian 5. nogle måneder efter hans tronbestigelse, og blev snart hans elskerinde. Forholdet blev snart kendt i hofkredse, men foreløbig trådte hun ikke meget frem; hun boede en tid hos en søster, som var gift med proviantkommissær Nicholaus Bennich.

Hendes stilling som kongens officielt anerkendte elskerinde blev først fastslået ved Griffenfelds fald, da kongen forærede hende Samsø og 31. december 1677 ophøjede hende til grevinde af Samsø; ved et åbent brev af 1. januar 1679 erklærede kongen desuden sine børn med hende for sine naturlige børn med tilnavnet Gyldenløve. Hun synes at have været temmelig ubetydelig og har vist heller ikke haft nogen som helst politisk indflydelse. Den indskrænkede sig, så vidt man kan se, til at opnå forskellige personlige begunstigelser for hendes nærmeste slægt.

Efter kongens død levede hun et meget tilbagetrukket liv på herregården Jomfruens Egede på Sydsjælland, efter sigende opfyldt af dyb anger over sit tidligere liv.

Børn 
Hun blev mor til to sønner og tre døtre, hvoraf to af døtrene døde i ung alder:
 Christiane Gyldenløve (1672-1689), blev 1686 gift med grev Frederik Ahlefeldt (1662-1708) søn af grev Frederik Ahlefeldt (1623-1686)
 Christian Gyldenløve (1674-1703)
 Sophie Christiane Gyldenløve (1675-1684)
 Anna Christiane Gyldenløve (1676-1689)
 Ulrik Christian Gyldenløve (1678-1719).
 Et sjette barn, en datter, fødtes i 1682 og døde i 1684.

Kilder

Litteratur 
 Ewald, Carl (26. september 2007). Sofie Amalie Moth og Christian 5., København: Forlaget Aschehoug.

Eksterne henvisninger 

 Skeel & Kannegaard Genealogy

Danske kongers elskerinder
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Grevinder fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Sophie Amalie
Terror (film)

Terror er en dansk film fra 1977, instrueret af Gert Fredholm og skrevet af Hans Hansen efter en roman af Torben Nielsen.

Medvirkende 
 Jess Ingerslev
 Poul Reichhardt
 Ole Ernst
 Ulf Pilgaard
 Holger Juul Hansen
 Ingolf David
 Henning Palner
 Lykke Nielsen
 Beatrice Palner
 Aksel Erhardsen
 Inger Stender
 Lise Thomsen
 Lone Helmer
 Ib Tardini
 Ulla Jessen
 Ulla Koppel
 Bent Warburg
 Lillian Tillegreen

Eksterne henvisninger 
 

Film baseret på værker af danske forfattere
Danske film fra 1977
Film instrueret af Gert Fredholm
Den korte sommer

Den korte sommer er en dansk film fra 1976. Den fortæller historien om en "feltmadras", der under besættelsen blev forelsket i en tysk soldat. Filmen er indspillet i Hjørring i Nordjylland.
 Manuskript og instruktion Edward Fleming.
Blandt de medvirkende kan nævnes:

 Ghita Nørby
 Henning Jensen
 Ove Sprogøe
 Bodil Udsen
 Ole Larsen
 Lone Hertz
 Elin Reimer
 Birgitte Federspiel
 Birgit Conradi
 Peter Steen
 Karl Stegger
 Jens Okking
 Mime Fønss
 Ole Ernst
 Beatrice Palner
 Tony Rodian
 Holger Vistisen
 Eddie Karnil
 Gyda Hansen
 Lizzi Varencke

Eksterne henvisninger 
 

Dramafilm fra Danmark
Danske film fra 1976
Bodilprisen for bedste danske film
Film om 2. verdenskrig fra Danmark
Nyt legetøj

Nyt legetøj er en dansk dramafilm fra 1977. Peter Ringgaard har både skrevet manuskriptet og instrueret filmen, der var hans debutfilm.

Handling 

Ulla (Ann-Mari Max Hansen) møder sin tidligere kæreste, mekanikeren Allan (Jørn Faurschou), der står over for en fyring, da den rige Ebbesen (Holger Juul Hansen) truer med at få Allans værksted lukket. Ebbesen har magten over nogle korrupte politikere, og han har også en klemme på Ullas mand, Claus (Henning Jensen), der er redaktør. Allan har fået fat i nogle papirer, der kan få Ebbesen ned med nakken, så denne prøver derfor at få ram på Allan. Han må flygte, og Ulla vælger at tage med ham ud af landet.

Medvirkende 
 Ann-Mari Max Hansen - Ulla Malmgren
 Henning Jensen - Claus, Ullas mand, chefredaktør
 Jørn Faurschou - Allan, Ullas tidligere kæreste, mekaniker
 Ulla Koppel - Anette
 Helle Merete Sørensen - Laila, Ullas veninde
 Holger Juul Hansen - Ebbesen
 Arne Skovhus - Anton, kriminalkommissær 
 Erno Müller - Ib
 Jens Okking - John
 Henry Jessen - Pistol-Leo
 Aksel Erhardsen - gårdejer
 Birgitte Federspiel - Anna
 Poul Clemmensen - justitsministeren
 Ebba With - Ulla mor
 Poul Müller - Ullas far
 Anne Marie Helger - sangerinde
 Lene Vasegaard - sangerinde
 Pernille Grumme - sangerinde
 Masja Dessau - Marianne, barnepige
 Caja Heimann - Allans værtinde
 Paul Valjean - hotelportier
 Claus Strandberg - tankpasser
 Flemming Enevold - sanger i loge
 Asta Esper Hagen Andersen
 Hugo Herrestrup - politibetjent 
 Elisabeth Nørager
 Lise Thomsen
 Bent Jacobsen
 René Chawes
 Henrik G. Poulsen

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1977
Australopithecus

Australopithecus (på dansk også sydabe) er en slægt af uddøde homininer nært beslægtede med moderne mennesker. Austrolopithecinerne opstod for ca. 4,2 millioner år siden og var i grundtræk opretstående aber, muligvis med meget simpel redskabsbrug, sjældent mere end 1,2 meter høje og med hjernestørrelser på kun ca. 35% af den menneskelige.

Arter 
De kendteste arter inden for slægten er A. afarensis (hvor et af de mest kendte fossiler kendes som "Lucy") og A. africanus, der antages at være stamfader til slægten Homo, hvortil det moderne mennesker hører.
 
Andre medlemmer af slægten er A. anamensis, A. bahrelghazali og A. garhi. Tidligere inkluderedes tillige en række arter, aethiopicus, boisei og robustus under slægten Australopithecus, men disse regnes nu til en særskilt slægt ved navn Paranthropus, der menes at have udviklet sig fra de tidlige australopitheciner.

Oversigt over fund af forskellige arter:

Henvisninger

Eksterne henvisninger 

Hominina
Neogen
Militærgrænsen

Militærgrænsen var betegnelsen for et område i det habsburgske rige, hvor indbyggerne var militært organiserede frie bønder. Militærgrænsen udgjorde grænseegnene mod det Osmanniske Rige, og soldaterne fra Militærgrænsen blev især sat ind mod dette. Den gik fra Adriaterhavet i vest til Banat i øst og forløb gennem det nuværende Kroatien (Ličko-senjska županija, Sisačko-moslavačka županija, Karlovačka županija, Brodsko-posavska županija og Vukovarsko-srijemska županija), Serbien (Beograd, Vojvodina) og Rumænien Județul Caraș-Severin.

Tilstedeværelsen af de serbiske mindretal i Kroatien skyldtes for en stor del, at serbere på flugt fra det Osmanniske Rige fik lov at bosætte sig her mod at stå til rådighed for Det habsburgske rige som en del af Militærgrænsen.

Kroatiens historie
Serbiens historie
Sloveniens historie
Østrigs historie
Ungarns historie
Rumæniens historie
De frigjorte

De frigjorte er en dansk film fra 1993, instrueret af Erik Clausen. Filmen handler om Viggo (Erik Clausen), en midalderende smedesvend, og hvordan han håndterer det at blive arbejdsløs da hans arbejdsplads går konkurs.

Manuskriptet er skrevet af Erik Clausen, John Nehm, Søren Skjær og Sanni Sylvester efter en roman af John Nehm af samme navn.

Medvirkende

Erik Clausen
Helle Ryslinge
Leif Sylvester Petersen
Anne Marie Helger
Bjarne Liller
Torben Zeller
Thomas Hedemann
Lene Brøndum
Claus Bue
Peter Rygaard
Povl Erik Carstensen
Sune Falk Otterstrøm
Niels Martin Carlsen
Kjeld Løfting

Eksterne henvisninger
 

Dramafilm fra Danmark
Danske film fra 1993
Film instrueret af Erik Clausen
Bodilprisen for bedste danske film
Film baseret på værker af danske forfattere
Dansksprogede film
Den russiske sangerinde (film)

Den russiske sangerinde er en dansk film fra 1993, baseret på Leif Davidsens roman af samme navn. Davidsen har også skrevet manuskript med William Aldridge og filmens instruktør Morten Arnfred.

Medvirkende
Ole Lemmeke
Jesper Christensen
Erik Mørk
Margrethe Koytu
Stig Hoffmeyer

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1993
Film instrueret af Morten Arnfred
Film baseret på værker af danske forfattere
Thrillerfilm fra Danmark
Film fra Danmark (administrationskategori)
Dansksprogede film
Hjælp - Min datter vil giftes

Hjælp - min datter vil giftes er en spillefilm fra 1993 instrueret af Per Pallesen efter manuskript af Ole Nørgaard.

Handling 
Farceløjer med populære skuespillere i Per Pallesens instruktørdebut. I en by i provinsen vil barberen Bjarne give sin datter et flottere bryllup, end han har råd til. En fremmed kommer til byen. Medbringer han måske løsningen på barberens problemer? Næh, snarere yderligere komplikationer. Desuden har barberen sine egne romantiske tråde at vikle sig ud af, så det holder hårdt, før bryllupsklokkerne ringer.

Medvirkende 
Blandt de medvirkende kan nævnes:

 Kurt Ravn
 Peter Schrøder
 Niels Olsen
 Lars Knutzon
 Louise Fribo
 Leon Feder
 Thomas Mørk
 Jeanette Binderup-Schultz
 Christoffer Bro
 Lone Kellermann
 Bendt Reiner
 Sonja Oppenhagen
 Michelle Bjørn-Andersen
 Anders Nyborg

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Spillefilm fra Danmark
Danske film fra 1993
dansksprogede film
Det skaldede spøgelse

Det skaldede spøgelse er en dansk film fra 1992.
 Manuskript Bent Rasmussen efter sin egen roman Jasper, Hankatten og det skaldede genfærd.
 Instruktion Brita Wielopolska.

Medvirkende 
Blandt de medvirkende – udover en masse børn – kan nævnes:

 Benjamin Rothenborg Vibe − Jasper
 Ove Sprogøe − Aron
 Søren Østergaard − Far
 Jannie Faurschou − Mor
 Peter Larsen − Lærer Sigumhøj
 Stig Hoffmeyer − Præst
 Kirsten Lehfeldt − Præstens kone
 Mille Hoffmeyer Lehfeldt − Penelope
 Helle Fagralid − Beatrice
 Birgit Sadolin − Museumsdame
 Jytte Pilloni − Oda

Referencer

Eksterne links 
 

Børne- og ungdomsfilm fra Danmark
Danske film fra 1992
Film instrueret af Brita Wielopolska