kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Manco Cápac

Manco Capac (på Quechua: Manqo Qhapaq, "fantastisk grundlag") var den første Sapa Inka og regent i kongedømmet i Cuzco og en mytologisk figur i inkaernes mytologi. 

Der er adskillige versioner af Manco Capacs oprindelseshistorie og om Manco Capacs grundlæggelse af Cuzco. Selvom han er omtalt adskillige steder, er det usikkert om han har eksisteret som person, eller om han blot er en mytologisk figur.

Eksterne henvisninger 

Tjek fødsels- og dødsår
Inkariget
Kongelige fra historiske riger
Cykelbud

Et cykelbud er en person, der leverer varer ved brug af en cykel. Ordet svajer er slang specifikt for et cykelbud, der kører på Longjohn, også kaldet svajercykel.

Cykelbud var et udbredt erhverv allerede i 1930'erne og under 2. verdenskrig.

Fra 1943 – 1960 blev der hvert år afholdt svajerløb. Frem til 1949 blev løbet afholdt i Emdrup, men resten af tiden blev løbet afholdt på Israels Plads i København. Her kørte cykelbudene løb mod fx kendisser. Gradvist uddøde cykelbudene, da deres arbejde enten blev overtaget af bude i biler eller afløst af telefon og telefaxen. I mindre omfang havde lokale købmænd eller brugser dog stadig udbringning af varer.

Med afsæt i en større miljøbevidsthed er der efter midt-firserne opstået cykelbuds-firmaer i mange storbyer. Her er et bud på cykel ofte konkurrencedygtig rent hastighedsmæssigt på grund af ensretning af trafikken, parkeringsrestriktioner, etc. Disse bude kører dog normalt på mountainbikes eller racercykler og har varerne i en rygsæk. Cykelbudene er mange steder hadet i trafikken fordi man ofte ser dem på fortovet, i den forkerte vejside eller mod ensretningen. Der har dog i perioder været meget fokus på dette, og problemerne er i bedring.

Kilde 
 "På cykel i 100 år", Dansk Cyklist Forbund 1905-2005.
 Charles Haugbøl, Svajerne. De københavnske cykelbude og mælkedrenges liv og virke belyst gennem samtaler, Danmarks Folkeminder, 1979. .

Eksterne links 

 Svajerløbet i dag.

Stillingsbetegnelser
Cykling
Norsk Elghund, Grå

Norsk elghund, grå er fremavlet siden slutningen af 1800-tallet. Racens stamfar anses at være elghunden Bamse, der i 1865 blev købt og hentet fra Norrland i Sverige af bonde, trælasthandler og vicekonsul Jens Gram fra Ask gods i Ringerike, Norge. Bamse fik utallige hvalpe med hunhunde fra Ringerike, og anses at være racens stamfar.

Norsk elghund er Norges nationalhund, og derfor meget populær der. Danskerne har derimod aldrig rigtig taget den norske elghund til sig, måske på grund af dens stærke jagtinstinkt og det faktum at den er en af verdens mest gøende racer.

Standardstørrelsen for tæver er 49 cm og for hanner 52 cm. Norsk elghund eksisterer også i sort, der er dog stor forskel i både udseende og personlighed.

Krav 

Man bør kun købe en norsk elghund, hvis man virkelig elsker naturen. Racen kræver mange ture i skoven og skal helst have et stort areal at bevæge sig på. Derimod er en norsk elghund meget let, hvad angår pelspleje: Den klarer det selv.

Spidshunde
Elghund, Grå
Michel Ney

Michel Ney (10. januar 1769 – 7. december 1815) var fransk feltmarskal fra 1804, da han blev udnævnt af Napoleon. 

Ney blev kendt som "den tapreste af de tapre". Han siges at have været den sidste franske soldat, der forlod russisk jord efter tilbagetoget 1812. 

Da Napoleon abdicerede i 1814, kom Ney i tjeneste hos den nye franske konge. Da Napoleon vendte tilbage fra sit eksil på Elba, blev Ney sendt af sted for at stoppe den tidligere kejser, men han blev imidlertid overtalt af Napoleon til igen at støtte sin gamle leder. Således begyndte "de hundrede dage". Ney deltog også i Slaget ved Waterloo. Da Napoleon endeligt var besejret, blev Ney dømt til døden for forræderi. Han afviste at få bind for øjnene og fik den ære at kommandere sin egen henrettelse.

Eksterne henvisninger 

Marskaller af Frankrig
Personer i Napoleonskrigene
Franskmænd i 1700-tallet
Franskmænd i 1800-tallet
Storkors af Æreslegionen
Hertuger fra Frankrig
Personer henrettet ved skydning
Fyrster fra Frankrig
Hermann Rorschach

Hermann Rorschach (født 8. november 1884 i Zürich, død 2. april 1922 i Hersau) var en schweizisk freudiansk psykiater, som var mest kendt for at udvikle en projektiv test kendt som Rorschachtesten (populært kaldet "blækklattesten").

Rorschach kom fra en kunstnerfamilie og var tidligt intenst optaget af kunst og ulige måder at opfatte den på. I et ungdomsbrev til Tolstoj skrev han: "Evnen til at se og skabe verden ligesom middelhavsfolkene; til at tænke verden ligesom tyskerne; til at føle verden ligesom slaverne - vil disse energier nogensinde kunne bringes sammen?" Under sin studietid i Zürich blev han påvirket af fagmiljøet på Burghölzli-sygehuset, hvor Eugen Bleuler (der indførte begrebet schizofreni) og Jung var ansat. Rorschach selv arbejdede med analyser af yderliggående religiøse sekter, og under hvilke betingelser esoteriske verdensopfatninger lettest får fodfæste. Som færdiguddannet psykiater virkede han på forskellige sygehuse i mindre byer i Schweiz. Han døde af peritonit som en følge av en revnet blindtarm, kun ni måneder efter udgivelsen af Psykodiagnostik, hvori han beskrev Rorschachtesten.

Blækklattesten 
En populær leg i Rorschachs barndom var Klexographie, hvor man spildte blæk på et ark og undrede sig over de fremkomne figurer, eller skrev sit navn på et ark og foldede det for at "se, hvad sjælen siger". Rorschach dyrkede blækklatlegen så meget, at han fik tilnavnet Klex. 

Leonardo da Vinci spildte i sin tid maling på væggen for at få inspiration af de fremkomne mønstre. Justinius Kerner og Alfred Binet eksperimenterede også med tolkning af blækklatter. I dag er blækklattesten nærmest en metafor for subjektivitet, hvor man konstruerer sin egen mening, og der ingen facit findes. Hillary Clinton sagde i 1993 om sig selv: "Jeg er en Rorschachtest."  Barack Obama sagde i 2008 om sig selv: "Jeg er som en Rorschachtest. Selv om folk i sidste ende bliver skuffet over mig, kan de alligevel ha' lært noget." 

At testen selv opfattes så forskelligt af psykologer, gør den til sin egen Rorschachtest: Faglige vurderinger går fra, at testen er værdiløs, eller gør mere skade end gavn, til at den er en stor hjælp i klinisk praksis. Rorschach mødte allerede problemer ved bogens udgivelse, da trykkeriet gik tom for typer til bogstavet stor F. I bogen forekom stor F meget ofte, fordi "form" og "farve" blev forkortet til "F" og "Fb". Logistikproblemet blev til sidst løst ved at trykke bogens første del til sidst, for at frigøre et tilstrækkeligt stort antal typer. Omsider kom Psykodiagnostik så ud i juni 1921. 

De anklagede i Nürnbergprocessen blev underkastet blækklattesten. Den ene af de to testere, Douglas Kelley, tog sit liv nytårsdag 1958 ved at indtage en cyanidkapsel foran sin familie; den samme selvmordsmetode, som testobjektet Göring havde anvendt. Det førte til spekulationer om, hvorvidt Kelley havde været manden, der smuglede en cyanidkapsel ind til Göring og muliggjorde hans selvmord.

Noter

Eksterne henvisninger 

Læger fra Schweiz
Psykiatere
Personer fra Zürich
Schweizere i 1800-tallet
Schweizere i 1900-tallet
Longjohn

Longjohn er en ladcykel hvor ladet ligger meget lavt, placeret midt mellem forhjulet og føreren.

Cyklen blev opfundet af mekaniker Morten Rasmussen Mortensen i 1929. Føreren af en longjohn blev med et slangord kaldt for en "svajer".

Ekstern henvisning
longjohn.org (på tysk og engelsk)

Cykeltyper
Andrea Luchesi

Andrea Luca Luchesi (23. maj 1741 i Motta di Livenza - 21. marts 1801 i Bonn) var en italiensk komponist og organist.

Han var kapelmester hos kurfyrsten i Bonn (1774 – 1794).

Operakomponister fra Italien
Organister fra Italien
Dirigenter fra Italien
Ditlev Tamm

Ditlev Tamm (født 7. marts 1946 i København) er en dansk forfatter, cand.mag., dr.jur. et phil., og tidligere professor i retshistorie ved Københavns Universitet.

Tamm er søn af højesteretsdommer Henrik Tamm og blev dr.jur. i 1977 på en afhandling om Anders Sandøe Ørsted, professor året efter, og dr.phil. i 1984 på disputatsen Retsopgøret efter besættelsen. I år 2000 blev han dr.jur. honoris causa (æresdoktor) ved Helsinki Universitet.

Ditlev Tamm er desuden forfatter af bl.a.
 Konseilspræsidenten om J.B.S. Estrup, 1996 
 Det høje C om Det konservative Folkeparti, 1999 
  August Bournonville om balletmester August Bournonville, 2005  

Ditlev Tamm er 

 æresmedlem af Juridisk Diskussionsklub 
 medlem af Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab siden 30. maj 1990 
 medlem af Det kongelige danske Selskab for Fædrelandets Historie 

I 2004 blev han Ridder af 1. grad af Dannebrog.

Ved siden af sin forsknings- og forfattervirksomhed er Ditlev Tamm en flittig samfundsdebattør. Ditlev Tamm er erklæret konservativ og er blevet kaldt "produktiv, åbenmundet og en vidtfavnende livsnyder". Tamm offentliggjorde i en sen alder at han er crossdresser, dvs. at han også går i dametøj.

Se også 
 Retshistorie
 Retsvidenskab

Ekstern henvisning 
 Ditlev Tamms hjemmeside på Københavns Universitet

Noter 

Biografiforfattere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Jurister fra Danmark
Retshistorikere fra Danmark
Debattører fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Ansatte ved Københavns Universitet
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Personer fra København
Riddere af 1. grad af Dannebrog
Æresdoktorer
Journalister ved Berlingske
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Prins Christians Sund

Prins Christians Sund (grønlandsk: Ikerasassuaq) ligger øst for Grønlands sydspids Kap Farvel og strækker sig 100 km, fra Danmarkstrædet i øst, til Davisstrædet i vest. Sundet er opkaldt efter prins Christian Frederik (senere Christian 8.). Tidevandsstrømmen i det lange og smalle farvavnd er så kraftig, at mindre både kun kan passere ved ebbe (faldende vandstand). Sundet er et panorama med høje spidse fjelde, gletsjere, isbjerge og et naturfarvespil, man sent vil glemme. 

Flere gange hver sommer går krydstogtskibe gennem dette sund, , nogle gange så store som Eurodam (86.700 ton, 285 m længde)

Vejrstation 
Ved indsejlingen i øst til sundet ligger en vejrstation, der blev grundlagt af amerikanerne under 2. verdenskrig som led i de amerikanske forsvarsanlæg i Grønland under navnet Bluie East One. Vejrstationens opgave var blandt andet at sørge for, at skibsfarten havde pålidelige data om vejret ved Kap Farvel. Den 7. januar 1959, da skibet M/S Hans Hedtoft stødte på et isbjerg ved Kap Farvel, var radiotelegrafisten på vejrstationen ved Prins Christians Sund den første, som opfangede skibets nødsignal.

Vejrstationen drives i dag af den Internationale civile luftfarts organisation ICAO sammen med Tele Greenland. En lang trætrappe snor sig fra havnen op til stationen med messebygning, elværk, boligbarakker og radioantenneanlæg.

Radio 
Prins Christians Sund Radio blev lukket i 1980.

Eksterne henvisninger 
Foto af radiostationen
Fotos
Kort 
Aktuel vejrmelding fra  DMI
US installationer i Grønland under 2. verdenskrig.

Kilder 

Farvande i Grønland
USA's militæranlæg på Grønland
Juridisk Diskussionsklub

Juridisk Diskussionsklub er en traditionsomgærdet forening for jurastuderende på Københavns Universitet stiftet i 1903, bl.a. af den senere danske statsminister Vilhelm Buhl. 

Foreningen arrangerer ud over de traditionelle årsfester og sommerfester for de studerende også en række ture og ekskursioner af faglig relevans, f.eks. besøg ved domstolene, i fængslerne og på advokatkontorer. Der arrangeres også en årlig EU-tur til Bruxelles samt en USA-tur til Washington og New York. Desuden er Juridisk Diskussionsklub medlem af Nordisk Sekretariat og afholder hvert år i forbindelse med årsfesten Nordisk Uge.

Juridisk Diskussionsklub tæller primært jurastuderende som medlemmer, men udnævner også en række æresmedlemmer, heriblandt professorerne Ditlev Tamm og den nu afdøde Isi Foighel.

Ekstern henvisning 
 Juridisk Diskussionsklubs hjemmeside

Juridiske foreninger
Studenterorganisationer
Den Røde Garde

Den Røde Garde refererer til socialistiske eller kommunistiske militser eller væbnede korps:

 Den Røde Garde (Finland), under Den Finske Borgerkrig.
 Den Røde Garde (Rusland), under Oktoberrevolutionen og Den Russiske Borgerkrig.
 Den Røde Garde (Bayern), da Bayern var en sovjetrepublik.
 Den Røde Garde (Ungarn), da Ungarn var en sovjetrepublik (1918-1919).
 Den Røde Garde (Kina), i Folkerepublikken Kina under Kulturrevolutionen. 
 Den Røde Garde (Danmark), i Danmark.
Den Røde Garde (Rusland)

Den russiske  Røde Garde (på russisk Красная гвардия) var bevæbnede grupper af arbejdere. Den Røde Garde blev oprettet i marts 1917 under den Russiske Revolution, og udgjorde bolsjevikkernes hovedstyrke. Andre militser dannet under den Russiske Revolution, såsom ’Folkets Milits’, ’Komiteen for Folkets Sikkerhed’ og ’Arbejdernes Enhed’, blev senere indlemmet i den Røde Garde.

Under revolutionen blev træningen af den Røde Garde forestået af den militære gren af Ruslands Socialdemokratiske Arbejderparti (b) (der i 1918 skiftede navn til Det russiske kommunistparti (bolsjevikkerne), RKP (b)). Lederen af den Røde Garde var Konstantin Jurenev, der fra sit hovedkvarter i Sankt Petersborg havde kommandoen over ca. 30.000 soldater. Ved starten af Oktoberrevolutionen var dette tal steget til omtrent 200.000.

Den Røde Garde bestod af både infanteri- og kavaleriregimenter. Som enhed var den Røde Garde løst organiseret – på nogle områder mindede den mere om en milits end om en hær. Der var ikke noget rangsystem, og alle uniformer lignede hinanden. Denne løse struktur var effektiv ved mindre, lokale kampe, men ineffektiv i kampe mod godt organiserede styrker, som fx den Hvide Hær.

Efter revolutionen – der endte med dannelsen af Sovjetunionen – blev den Røde Garde Sovjetunionens stående hær (dog blev ordet ’hær’ ikke brugt, da det for nogle stadig bar associationer i retning af statsligt undertrykkelse).

Den Røde Garde blev indlemmet i den Røde Hær, da denne blev dannet 15. januar 1918, og ophørte herefter med at eksistere som en selvstændig enhed.

Eksterne henvisninger 

Ruslands militær
Den Russiske Borgerkrig
Ruslands revolutioner

Rusland har i sin historie gennemgået flere revolutioner. Ruslands revolutioner omfatter traditionelt: 

 Den russiske revolution i 1905, der bestor af en række oprør og voldelige anti-regerings demonstrationer mod zar Nikolaj 2. af Rusland. Revolutionen førte til den første russiske forfatning og oprettelsen af det Russiske parlament, Dumaen, men ændrede ikke meget ved zarens reelle magt. 

Den kommunistiske revolution i 1917 opdeles normalt i to:

 Februarrevolutionen. En borgerlig revolution, der endte med, at zar Nikolaj 2. af Rusland abdicerede
 Oktoberrevolutionen. En kommunistisk revolution som endte med et kup mod den siddende regering og førte til Sovjetunionens oprettelse.

Når der refereres til den russiske revolution, refereres der normalt til Oktoberrevolutionen. Når der er tale om Februarrevolutionen, nævnes måneden altid. Ligeledes nævnes årstallet, når der er tale om revolutionen i 1905.
Februarrevolutionen

Februarrevolutionen kaldes både første del af den Russiske Revolution i 1917 og den revolution som prægede Frankrig i 1848.

 Februarrevolutionen (Frankrig) – 1848
 Februarrevolutionen (Rusland) – 1917
Den Røde Garde (Kina)

Den Røde Garde () var en paramilitær kommunistisk studenterbevægelse i Kina, der blev mobiliseret af Mao Zedong i 1966 og 1967 under Kulturrevolutionen.

Mao brugte dem til at få ødelagt symboler på tiden før kommunismen og bekæmpe modstandere af kommunismen og for at styrke sin egen magt. De ødelagde blandt andet templer og vigtige kinesiske personers grave. Regeringen greb ikke ind selv når den røde garde var voldlige overfor hvad den opfattede som modstandere af kommunismen. Bevægelsen kom hurtigt ud af kontrol og kom ofte i konflikt med myndighederne. Der var også kampe mellem forskellige fraktioner af den røde garde. I 1967 begyndte regeringen at gribe ind overfor bevægelsen og i slutningen af 1968 var bevægelsen formelt opløst.

Referencer 

Krigertyper
Kinas historie
Kommunistiske ungdomsorganisationer
Den Røde Garde (Danmark)

Den Røde Garde var et ordensværn oprettet i tilknytning til Socialistisk Arbejderparti (SAP). Garden blev oprettet i februar 1919 og nedlagt i 1922. Garden skulle primært være demonstrationsværn, dvs. den skulle dels sørge for god ro og orden ved demonstrationer, dels sørge for at beskytte demonstrationen, hvis politiet eller andre forsøgte at opløse den. På længere sigt var det ideen (i alt fald fra Marie Nielsens side) at garden skulle udvikle sig til en egentlig kampenhed.

Kilder 
Den Røde Garde  i Leksikon for det 21. århundrede
Portrætter af 10 kommunister  (PDF) af Morten Thing

Politiske organisationer
USA's ministerier

De amerikanske ministerier ledes hver af en minister, som udnævnes af USA's præsident, og som skal godkendes af Senatet. For eksempel ledes udenrigsministeriet af udenrigsministeren (Secretary of State), som for nuværende (siden 2021) er Antony Blinken.

Alle ministre er medlemmer af det amerikanske kabinet, som er den øverste politiske ledelse af det amerikanske samfund. Ministerie

Nuværende ministerier

Tidligere ministerier

Referencer 

Ministerier
Vantro

Vantro betegner i religiøse sammenhænge en tvivl på eller direkte afvisning af det, som andre opfatter som den sande tro. Mere generelt bruges udtrykket også om manglende tro på bestemte udsagn.

For kristendommen har dette for eksempel traditionelt drejet sig om et menneske, der ikke anerkender Jesu guddommelighed, eller som ikke er blevet døbt. I moderne tider er betegnelsen vantro dog ved at glide lidt ud af daglig sprogbrug; således skelner kristendommen snarere mellem ikke-kristne, der er mennesker med en anden religion end den kristne, og ikke-troende, der er mennesker der ikke bekender sig til nogen religion (ateisme).

Ifølge Koranen er jøder og kristne ikke-vantro, men hører til kategorien "Bogens folk" eller "Skriftens folk", det vil sige folkeslag som tror på den ene almægtige Gud, og som Gud har åbenbaret sig for. De vantro er blandt andet polyteister, buddhister og hinduer.
Profeten Muhammad betegnede jøder og kristne som "dhimma" folk, det vil sige beskyttede folk. I Koranen (29,46) hedder det: "Og strides ikke med Skriftens folk undtagen med det bedste og skønneste (argument)... Og sig (til dem): Vi tror på det, som er blevet åbenbaret os og åbenbaret jer, og vores Gud og jeres Gud er een og samme, og vi har underkastet os Ham".

Referencer

Se også 
 Hedenskab

Religion
Det fysiske lag

Det fysiske lag er et af de syv lag i OSI-modellen.

Dette lag beskriver specifikationer for det fysiske medium (f.eks. hardwaren), som signaler bevæger sig igennem: Fiberkabel, radio, laser og den slags. 

Datanet
Datalinklaget

Datalinklaget er lag 2 af de syv lag i OSI-modellen.

Her tages højde for svagheder ved det fysiske medium. Der tilføjes informationer der bruges til at sikre mod forvanskning af data. Hvis der kan være flere end to computere på samme fysiske netværk tilføjes der også information om afsender og modtager.

Datanet
Netværkslaget

Netværkslaget er et af de syv lag i OSI-modellen for kommunikation- og netværksprotokoldesign.

I dette lag bestemmes dataveje i systemer med flere fysiske netværk, samt der bestemmes logiske adresser. De vigtigste funktioner i dette lag er at tage sig af adressering, montering og demontering af datapakker, fejlhåndtering og overbelastningsstyring.

Datanet
Transportlaget

Transportlaget er et af de syv lag i OSI-modellen.

Transportlaget sørger for at data som er blevet skilt ad og sendt flere forskellige veje gennem nettene, igen bliver samlet i den rigtige rækkefølge. Her sikres det også, at data ikke er tabt undervejs. En dataforbindelse som går gennem mange computere har kun et transportlag i enderne af forbindelsen.

Dataprotokoller, som anvendes på dette lag, omfatter SPX, ATP TCP, UDP, RTP og HS/IP (HyperSCSI).

Datanet
Sessionslaget

Sessionslaget er et af de syv lag i OSI-modellen.

Sessionslaget holder styr på hvis tur det er til at sende og om forbindelsen er åben eller ej.

Datanet
Præsentationslaget

Præsentationslaget er et af de syv lag i OSI-modellen.

Præsentationslaget oversætter dataformater, hvis de to kommunikerende computere ikke bruger samme tegnsæt, byterækkefølge eller på anden måde opbygger informationerne forskelligt.

Datanet
Programlaget

Programlaget er et af de syv lag i OSI-modellen, og hvor data bruges til noget.

Datanet
Punktum

Punktummet ( . ) er et symbol brugt til grammatisk tegnsætning. Det bruges i slutningen af forskellige typer sætninger, til forkortelser og til matematisk notation – både på dansk og adskillige andre sprog.

I slutningen af sætninger 

Punktummet bruges til at afslutte en sætning og dermed adskille sætninger fra hinanden:

Manden kom for sent hjem. Så blev hans kone sur.

I skrivemaskineskrevne tekster er det blandt lægfolk blevet almindeligt at bruge to mellemrum efter sætningsafsluttende punktummer (og ditto for spørgsmålstegn og udråbstegn) til at adskille forskellige sætninger i et afsnit:

 Søren spiste et æble.  Peter spiste også et
 æble.  Altså kan vi f.eks. konkludere, at 
 både Søren og Peter spiste et æble.

Dette gøres for at tydeliggøre, hvor sætningerne skilles ad i en maskinskreven tekst, der er kendetegnet ved at være skrevet i en Monospace-font – en font, hvor alle tegn har samme bredde.

Fagfolk derimod (specifikt typografer og designere) vil dog hellere bruge en korrekt font, hvor mellemrummet mellem sætninger (altså efter sætningsafsluttende punktummer samt efter spørgsmålstegn og udråbstegn) skal være på 1,5 mellemrum. Rigtige DTP-programmer vil da også håndhæve dette til korrekt opsætning af publikationer.

I HTML kan man ikke have mere end ét mellemrum, da yderligere bliver fjernet. Derfor vil mellemrummet mellem sætningerne i denne tekst være lige så store, som mellemrummene mellem ordene. Hvis man insisterer, kan man indsætte et ikkeombrydende mellemrum (eng. non-breaking space) med HTML-entiten &nbsp;. På denne måde kan man få et ekstra mellemrum mellem sætningerne.

Til forkortelser 

Forkortelser skrives med et punktum:

Dette er f.eks. en forkortelse.

Hvis forkortelsen afslutter sætningen, skal der ikke være endnu et punktum herefter:

Han købte biler, både, huse m.m.

Begge ovenstående eksempler illustrerer ydermere, at hvis forkortelsen består af to eller flere ord (og de forkortes hver for sig), skal der ikke være mellemrum mellem dem. Det hedder altså ikke:

Han købte biler, både, huse m. m.

Nogle forkortelser er specielle og skal stå i ét ord:

Han ankom inkognito, dvs. anonymt.

Hvorimod nogle forkortelser enten skal skrives i ét ord eller i flere. Man kan altså valgfrit vælge mellem:

 Jeg har en stærk kritik mht. brugen af eksempler i denne artikel.
 Jeg har en stærk kritik m.h.t. brugen af eksempler i denne artikel.

Til tal-notation 

Punktum bruges som tusindstalsseparator på dansk (og komma bruges som decimalseparator):

1.234.567,89 (en million to hundrede fireogtredive tusinde fem hundrede syvogtreds komma niogfirs)

På engelsk bruges de to tegn dog omvendt:

1,234,567.89

Se mere herom i talnotation.

I datalogi 

Punktummet findes i ASCII-tegnsættet som tegn nummer 46 og tilsvarende i Unicode som U+002E.

Se punkt (typografi) for andre former for punkter, prikker og punktummer.

Tegnsætning
Typografi
Freden i Paris (1763)

Pariserfreden blev indgået i år 1763. Pariserfreden var den officielle slutning på den strid som stod mellem England og Frankrig under Syvårskrigen (1756–1763). Fredsaftalen sikrede Englands rolle som den førende europæiske kolonimagt. På grund af Ruslands fredsaftale med Preussen og England, foruden en række alvorlige militære nederlag både i Europa og i de nordamerikanske kolonier, havde Frankrig intet andet valg end at anerkende Englands krav.

Eksterne henvisninger 
 Treaty of Paris 1763  Tekst af Pariserfreden hos Avalon Project

Syvårskrigen (1756-1763)
Franske fredsaftaler
Oplysningstiden
Begivenheder i 1763