kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Makonde

Makonde er en etnisk gruppe sydøst i Tanzania og nord i Mocambique. Makonde udviklede sin kultur i Mueda-plateauet i Mocambique.

De lever for tiden i hele Tanzania og Mocambique og har en lille tilstedeværelse i Kenya. De taler makonde og andre sprog som swahili og engelsk i Tanzania og portugisisk i Mocambique. Makonde er oprindelige et matrilinealt samfund hvor børn og arv hører til kvinderne og ægtemændene flytter ind i landsbyen til sine koner.

Makondernes kunst 

Folkeslag i Tanzania
Folkeslag i Mozambique
The Number 1's Tour

The Number 1's Tour var det irske boyband Westlifes femte turné. Den blev set af 330.000 personer og indspillede £8 millioner på verdensplan. Turnéen hed oprindeligt The Red Carpet Tour, men det blev ændret da det blev tydeligt, at navnet skabte forvirring. Turnéen fandt sted efter bandets Rat Pack-album Allow Us to Be Frank.

Opvarmning på turnéen var Bombay Rockers.

Setliste 
 "Uptown Girl"
 "Hey Whatever"
 "If I Let You Go"
 "Mandy"
 "Unbreakable"
 "My Love"
 "Swear It Again"
 "When You're Looking Like That"
 Medley:
 "Disco Inferno"
 "Oh, Pretty Woman"
 "I Feel Fine"
 "Don't Stop 'til You Get Enough"
 "Footloose"
 "Ain't That a Kick in the Head?"
 "Smile"
 "Mack the Knife"
Encore
 "World of Our Own"
 "What Makes a Man"
 "Flying Without Wings"

Tour datoer

Live DVD hitliste

Referencer 

Westlife
Turnéer
The Turnaround Tour

The Turnaround Tour var det irske boyband Westlifes 4. tour. De startede i Nordirland, efter det Storbritannien, efter det Irland, efter det Sverige, efter det Norge, efter det Danmark, efter det Tyskland, efter det Holland og til sidstStorbritannien igen og på festivaler. Dette var det første år uden Brian McFadden. De optog en DVD den 29. maj i Stockholm, Sverige.

Setliste
 Turnaround
 My Girl
 What Makes A Man
 World Of Our Own
 Flying Without Wings
 Swear It Again
 Uptown girl
 Help!
 I'll Be There For You
 Wake Me Up Before You Go Go
 That's The Way (I Like It)
 Everybody Needs Somebody To Love
 When You're Looking Like That
 Tonight
 On My Shoulder
 Obvious
 Hey Whatever
 My Love 
 Mandy

Tour datoer

Turnéer
Keith Moon

Keith Moon (23. august 1946 – 7. september 1978) var en engelsk rockmusiker og skuespiller. Han spillede trommer i gruppen Beachcombers, før han i 1964 blev medlem af Detours, som samme år ændrede navn til The Who.

Moon var kendt for dynamisk og innovativt trommespil og anses for en af de største trommeslagere indenfor rockmusikken, ligesom han var en nøglefigur i The Whos lydbillede. Han nåede især i England ikonstatus blandt rockfans, ikke kun på grund af sine musikalske evner, men også for sit ry for morsom og grænseoverskridende opførsel, på og uden for scenen.

Han er i Rolling Stones læserafstemning 2011 kåret som nummer to i kategorien "Bedste trommeslagere gennem tiderne".

I Tony Fletchers biografi Moon: The Life and Death of a Rock Legend forklares hans hyperaktivitet og humørsyge med en borderline-personlighedsforstyrrelse. Medvirkende har dog været et stort forbrug af alkohol og piller, som medførte tiltagende problemer, først i privatlivet og siden også for hans musikalske præstationer. Flere hoteller gav ham livsvarig karantæne grundet vandalisme, bl.a. Holiday Inn-kæden efter hans 21 års fødselsdagsfest for angiveligt at have kørt en stjålet Cadillac ned i en swimmingpool. Andre kilder (herunder John Entwistle og Tony Fletcher i biografien) betvivler historien med bilen, men ikke at Keith Moon sprængte et toilet i stykker og knækkede en fortand denne aften. 

Han døde 32 år gammel af en overdosis piller mod alkoholmisbrug, men intet pegede i retning af selvmord. Dødsfaldet skete i samme lejlighed, hvor Mama Cass fra The Mamas & the Papas døde fire år tidligere.

Moon indspillede en soloplade, Two Sides of the Moon, og medvirkede i flere film, herunder Tommy, og han må have været en væsentlig inspiration til Muppet-seriens trommeslager "Animal".

Keith Moon havde en filmrolle i Frank Zappas film 200 Motels fra 1971

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 

Trommeslagere fra Storbritannien
Doris Day

Doris Mary Ann Kappelhoff (født 3. april 1922, død 13. maj 2019) var en amerikansk sangerinde og skuespiller.

Hun drømte som barn og teenager om at blive balletdanser, men inden hun var 20 år, viste hun sit talent som amatørsanger.

Doris Day fik sit gennembrud i 1944 med sangen "Sentimental Journey". Det blev til mere end 650 pladeindspilninger, og blandt de populæreste var "Secret Love" og "Que Sera Sera".

Hendes filmdebut i Romance on the High Seas fra 1948 var starten til 39 filmindspilninger. De fleste som 'den pæne pige' i lystspil, musicals og i den lettere romantiske genre. Blandt de kendteste er: The Man Who Knew Too Much, Calamity Jane, Tea for Two og Please Don't Eat the Daisies.

Hun medvirkede også i TV og havde sit eget The Doris Day Show fra 1969-73 og Doris Day´s Best Friends 1985-86. Hun udgav i 1975 biografien Her Own Story.

Hun spillede både med sødme, charme og 'ben i næsen' og var en af de populæreste kvindelige skuespillere i USA i 1950'erne og først i 1960'erne.

Efter sit fjerde ægteskab helligede hun sig velgørende arbejde omkring dyr/kæledyr og var med i adskillige amerikanske dyreforeninger. Hun stiftede i 1998 Doris Day Animal Foundation.

Noter

Eksterne henvisninger 

 
 

Skuespillere fra Ohio
Filmskuespillere fra USA
Tv-skuespillere fra USA
Sangere fra USA
Oscar-nominerede skuespillere
Modtagere af Presidential Medal of Freedom
Personer fra Cincinnati
Kurt Danners Bedrifter

Kurt Danners Bedrifter var en dansk hæfteserie, skrevet af blandt andre Niels Gustav Meyn under pseudonymet Peter Anker, som blev udgivet af Kai Nielsens Forlag i perioden fra 1942 til 1947.

Hovedpersonen i hæfterne var en fiktiv person, ingeniøren Kurt Danner, der var 1940'ernes superhelt, som var i stand til at løse alle forekomne problemer, det være sig i guldgravning i Alaska, angrebet på Pearl Harbor, kriminalgåder, indsats mod Ku Klux Klan, indsats på krigsfronten og meget andet som det fremgår af udgivelsernes titler.

Hæfterne var i B6-format, udkom hver uge og stoppede efter 280 numre. Prisen var 35 øre og sidetallet faldt gradvis fra 68 over 52 til 36 sider.

Udgivelser

Kilde 
Det Danske Kriminalakademi

Fiktion
Ferdinand Salling

Frederik Ferdinand Salling (10. maj 1880 i Aarhus – 22. juni 1953 smst) var en dansk købmand og grundlægger af Salling Stormagasiner A/S.

Faderen havde en købmandsbutik i Aarhus. Ferdinand Salling kom i manufakturlære i Fredericia og arbejdede som kommis i Odense, Aarhus og Randers. Den 19. oktober 1906 åbnede han manufakturforretningen "Ferdinand Salling" i Aarhus. I begyndelsen solgte han sengeudstyr og hvidevarer, men varesortimentet blev efterhånden udvidet.

I 1915 flyttede han til større lokaler i Søndergade 27, og han fik senere lagt naboejendommen Østergade 29 til butikken. Efterhånden som forretningen voksede, købte han flere ejendomme i Søndergade og Østergade. Under 2. verdenskrig var der dog stilstand i byggeplanerne, men i 1946 blev de genoptaget.

I 1948 blev første etape af Salling Stormagasin indviet. Firmaet blev i 1952 omdannet til et aktieselskab, som var byens største privatejede detailforretning. Efter hans død blev virksomheden videreført af den på det tidspunkt 33-årige søn Herman Salling.

Kilde 
 Kurt Lundskov: Det gamle Aarhus. Historier fra byen - byens historie. 2008. Lundskovs hjemmeside

Eksterne henvisninger 
 

Købmænd fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Aarhus
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Painkiller

Painkiller kan henvise til:

 Painkiller (album) – Judas Priest-album.
 Painkiller (band) – amerikansk metal-band.
TuS Koblenz

TuS Koblenz er en tysk fodboldklub fra Rhin-byen Koblenz, der i øjeblikket ligger i 3. Liga. Klubben har aldrig spillet i den bedste tyske række.

Historie 
Klubben blev grundlagt i 1911 under navnet FC Deutschland, men allerede i 1919 skiftede den første gng navn til FV Neuendorf. I 1934 skiftede den navn il TuS Neuendorf.

Klubben spillede længe i de lavere rækker, og da Bundesliga-systemet blev indført i 1963, blev den placeret i tredjebedste rækker og både i 1968 og 1969 var klubben tæt på en plads i 2. Bundesliga. I 70'erne gik det dog betydeligt dårligere for klubben, der rykkede ned flere gange.

I 1982 skiftede klubben navn til TuS Koblenz, men 80'erne var generelt et skidt årti for klubben. I 1994 rykkede den op i fjerdebedste række, og 10 år senere i 2004 til Regionalliga Süd (tredjebedste række). I 2006 rykkede klubben igen op og blev således for første gang professionel. Klubben spiller nu i 3. Liga.

Resultater

Titler 

Ingen

Kendte spillere 
  Ferydoon Zandi
  Dragan Bogavac

Danske spillere 
Ingen pt.

Eksterne henvisninger 

 TuS Koblenz' officielle hjemmeside

Koblenz, TuS
Etableret i 1911
Koblenz
Fanejede fodboldklubber
Hybridkat

En hybridkat er en krydsning (en hybrid) mellem to forskellige arter af kattedyr, f.eks. en løve og en tiger.

Hybridkatte forekommer oftest blandt fire af arterne i slægten Panthera (løve, tiger, jaguar og leopard). Disse katte tilhører underfamilien Pantherinae (de store katte).

De hybride hanner er altid sterile, mens de hybride hunner oftest er fertile.

Tabel
Sådanne krydsninger betegnes ofte med såkaldte portmanteaunavne. Enkelte af pantherahybriderne har flere navne.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Hybrid & mutant animals. Information om hybrider i kattefamilien

Krydsninger
Kattefamilien
Dyreavl

sv:Lejonhybrid
Ingvald Lieberkind

Ingvald Kristian Lieberkind (23. juni 1897 i København – 17. februar 1972 smst) var en dansk zoolog og forfatter. Han har forfattet en betydelig mængde populærvidenskabelige publikationer. Medvirkede fra 30'erne i naturvidenskabelige radioprogrammer, men er mest kendt fra tv, hvor han fra 1956 og mange år frem formidlede sin viden om dyr. Lieberkinds udsendelser havde ofte karakter af forelæsning, og huskes især for hans tegninger og umiddelbare entusiasme. 

 1917 student fra Vestre Borgerdydskole (i dag Københavns åbne Gymnasium)
 1922-24 assistent ved Landbohøjskolens zoologiske laboratorium
 1924 assistent ved zoologisk studiesamling og laboratorium ved KVL
 1925 mag.scient. i zoologi
 1927-29 lærer ved Arbejderhøjskolen
 1931 lærer ved Statens Lærerhøjskoles sommerkursus

Bearbejdede Asteride-materialet fra Ingolf-ekspeditionen (1895-1896) samt fra den tyske Valdivia-Expedition (1898-1899) og var medarbejder på leksika. Var redaktør af tidsskriftet Naturens Vidundere. Han har især skrevet børnebøger og populærvidenskab. Hans store værk Dyrenes Verden, en populærvidenskabelig Fremstilling af Dyrenes Liv i 12 bind (1937-1942) nåede en betydelig udbredelse og kom i flere bearbejdede udgaver, senest i 10 bind 1961-1972.

Efterhånden blev han et yndet mål at imitere eller karikere i underholdningsbranchen.

Ingvald Lieberkind boede Tagensvej 58 og senere på Skovvej 5 i Espergærde.

Ekstern henvisning

Referencer 

Studieværter fra Danmark
Zoologer fra Danmark
Videnskabsformidlere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Ansatte i DR
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Studenter fra Københavns Åbne Gymnasium
Ivan Salto

Ivan Salto (9. april 1922 i København – 16. februar 1983 smst) var en dansk journalist. Han betegnes som montagens mester og danner stadig skole i denne genre. Han er kendt for sin dannelse, omhyggelighed, objektivitet og respekt for mindretal. Han var tilknyttet radio og TV fra 1954 og var med i et kuld af udenrigskorrespondenter, der internt i Danmarks Radio gik under betegnelsen Guldfasanerne. Han var desuden konstitueret programchef i DR fra '68-'72 – en periode hvor nogle politikere markerede sig kraftigt ved at kritisere journalister og visse udsendelser. Han er mest kendt for sin korrespondance fra London og New York.

Eksterne henvisninger 
 
 

Journalister fra Danmark
Jacques Brel

Jacques Brel (født 8. april 1929, død 9. oktober 1978) var en belgisk skuespiller, komponist og sanger.

Som søn af en velhavende belgisk fabrikant syntes tilværelsen erhvervsmæssigt og økonomisk at være veltilrettelagt. Han arbejdede i sin fars virksomhed og havde stiftet familie, men fandt det borgerlige liv monotont. Han havde fra sin ungdom spillet amatørteater, komponeret, spillet og sunget sange I 1953 indspillede han en plade, der solgte i 200 eksemplarer. En talentspejder opfordrede ham til at komme til Paris og prøve lykken i musikkens verden. Efter nogle svære år kom gennembruddet i 1957, og to år efter var han verdenskendt. 

Ud over en omfattende pladeproduktion, medvirkede Brel også i flere film. Hans sange er dramatiske og fortællende om livet og almindelige mennesker – udtrykt med charme og musikalsk variation. Han fik konstateret lungekræft i 1975 og trak sig ud af showbizz og slog sig ned i Fransk Polynesien. Her tilbragte han sine sidste leveår – afbrudt af en enkelt pladeindspilning. Han ligger begravet på Hiva-Oa – side om side med Gauguin. En af hans kendteste sange er "Ne me quitte pas". Brel opfattede sig som fransktalende flamlænder.

Noter

Eksterne henvisninger 
 

 
 Brelitude

Skuespillere fra Belgien
Komponister fra Belgien
Sangere fra Belgien
Belgiere i 1900-tallet
The Greatest Hits Tour

The Greatest Hits Tour var det irske boyband Westlifes 3. tour. De startede i Storbritannien, efter det Tyskland, efter det Schweiz, efter det Belgien, efter det Holland, efter det Tyskland igen, efter det Danmark, efter det Norge, efter det Sverige, efter det Storbritannien, efter det Irland, efter det Storbritannien igen og til sidst Irland igen.

Setliste 

 When You're Looking Like That
 If I Let You Go
 Tonight
 Flying Without Wings
 My Love
 Bop Bop Baby
 Queen Of My Heart
 To Be With You
 I Get Around
 Do You Love Me
 Twist & Shout
 Great Balls of Fire
 Kiss
 Fool Again
 Swear It Again
 Written In The Stars
 Unbreakable
 Uptown Girl
 What Makes a Man
 World Of Our Own

Tour datoer 

Turnéer
Kai Moltke

Kai Vilhelm greve Moltke (født 28. november 1902 i Sønder Jernløse, Holbæk, død 10. september 1979 i Herlev), søn af Viggo Moltke og Helga Bonnevie Hoff, var en dansk politiker, forfatter og greve. Hans venstreorienterede holdning blev grundlagt tidligt, og grundet sin adelige herkomst fik han tilnavnet Den røde greve.

Biografi 
Hans kritiske sans og et tilsyneladende behov for at være i opposition medførte da også, at skolegangen på en privat kristen / konservativ friskole ikke forløb uden problemer. Han startede på universitetet, men i 1923 gled de statsvidenskabelige studier i baggrunden til fordel for politisk arbejde i DKP. Tre år senere blev han ansat på avisen Arbejderbladet og kom i DKPs københavnerledelse.

Kai Moltke var fra 1920'erne og livet igennem meget aktiv omkring påskekrisen, Landmandsbankens krak og de bagved liggende faktorer. Hans teorier omkring disse begivenheder er fremført i artikler og i bogen Pengemagt og ruslandspolitik (1953).

Under krigen 
Han blev arresteret af det danske politi i 1941, interneret og senere sendt til tyske fængsler og koncentrationslejre (KZ Stutthof) indtil krigens slutning. Herefter levede han som forfatter og blev tilknyttet Land og Folk fra 1956.

Partiskift 
I 1958 blev han ekskluderet fra DKP, og var sammen med Aksel Larsen en af hovedkræfterne i stiftelsen af SF. Senere var Moltke en af arkitekterne bag VS. De sidste år som politiker var han løsgænger i Folketinget. Han bevarede livet igennem sit sjællandske tonefald. 

Moltke var medlem af Folketinget 1960-1971 (løsgænger i Socialistisk arbejdsgruppe siden 1968), medlem af Socialistisk Folkepartis hovedbestyrelse 1959-67, medstifter af partiet Venstresocialisterne 1967, medlem af Det Udenrigspolitiske Nævn 1966-68 og den danske delegation til FN's generalforsamlinger 1961-66.

Forfatterskab 
Hans forfatterskab omfatter erindringsbøger, udenrigspolitiske spørgsmål og emner om den internationale kommunistiske historie:

 Krigen købt paa afbetaling (1946)
 Mr. Churchills 2. Front (1947)
 De baltiske Folks Frihedskamp (1948)
 Krigens Kræmmere (1949)
 Korea kæmper (1950)
 Bag Kulisserne (1951)
 Pengemagt og Ruslandspolitik ( 1952-53)
 Ti aars atomalder I-II (1955-56)
 Stalins gengangere (1970)
 Fire år i fangedragt (1973)
 Die Supermächte und die Monopole (tysk udg. 1974)

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974
 Historisk Tidsskrift (1979): Kai Moltke: Mordet på Komintem. Erindringer fra Moskva i perioden 1932-36. København, Fremad, 1976.  (Anmeldelse)

Fodnoter

Eksterne henvisninger 
 

Kai
Grever fra Danmark
Ofre for nazismen fra Danmark
Selvbiografer fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Tidligere folketingsmedlemmer fra SF
Tidligere folketingsmedlemmer fra VS
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Tidligere løsgængere i Folketinget
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Angelo Conterno

Angelo Conterno (13. marts 1925 – 1. december 2007) var en professionel landevejscykelrytter i 1950'erne og sidst i 1960'erne som er mest berømt for at have vundet Vuelta a España, som den første italiener.

Eksterne henvisninger

Mandlige cykelryttere fra Italien
Vuelta a España-vindere
Screaming for Vengeance

Screaming for Vengeance er det ottende studiealbum fra det britiske heavy metal-band Judas Priest. Albummet blev indspillet i Ibiza Sound Studios, Ibiza, Spanien og mixede i Beejay Recording Studios og Bayshore Recording Studios i Florida, hvor det efterfølgende blev udgivet den 17. juli 1982. I maj 2001 blev en kvalitetsforbedret cd udgivet. Det heavy metal og hårde rock-album indeholdt en mere mainstreamsøgende lyd end Judas Priests forrige udgivelser.  
Screaming for Vengeance nåede plads 11 på den britiske hitliste og nummer 17 på Billboard 200 Pop Albums. Den 19. oktober 1982 fik albummet tildelt guld af RIAA, platin den 18. april 1983 og dobbelt platin den 16. oktober 2001. Dette indkluderede også deres hit "You've Got Another Thing Comin'" og en af deres mest sunget numre til sceneoptrædender "Electric Eye."

Spor 
Alle sangene er skrevet af Rob Halford, K.K. Downing og Glenn Tipton, medmindre der står andet noteret.
 "The Hellion" – 0:41
 "Electric Eye" – 3:39
 "Riding on the Wind" – 3:07
 "Bloodstone" – 3:51
 "(Take These) Chains" (Bob Halligan, Jr) – 3:07
 "Pain and Pleasure" – 4:17
 "Screaming for Vengeance" – 4:43
 "You've Got Another Thing Comin'" – 5:09
 "Fever" – 5:20
 "Devil's Child" – 4:48

2001 Bonusnumre 
 "Prisoner of Your Eyes" – 7:12
 "Devil's Child" (Live) – 5:02

Musikere 
 Rob Halford – Vokal 
 K.K. Downing – Guitar
 Glenn Tipton – Guitar
 Ian Hill – Bas
 Dave Holland – Trommer

Coverversioner 
Iced Earth indspillede en coverversion af titelsporet "Screaming for Vengeance" på deres hyldestalbum Tribute to the Gods.

Fodnoter

Eksterne henvisninger 
 Albuminformation

Album fra 1982
Judas Priest-album
Metalalbum
Sten Broman

Sten Broman (født 25. marts 1902 i Uppsala, død 29. oktober 1983 i Lund) var en svensk musiker, komponist, causeur og musikkritiker, som i 1927 blev fil.lic. i musikvidenskab og i årene 1922-66 var indflydelsesrig musikkritiker ved Sydsvenska Dagbladet. 

Bromans vigtigste værker var ni symfonier, hvor han konstant forsøgte sig med nye stilmidler, men han komponerede også scenisk musik, orkester- og kammermusikværker. Han var mest kendt i Danmark som den livlige, excentriske vært i den skandinaviske tv-musikquiz Kontrapunkt.

Udvalgte værker  

 Symfoni nr. 1 "Symfoni rytme" (1962) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1963) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1964) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1965) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (1967) - for sopran og orkester
 Symfoni nr. 6 (1969) - for blokfløjte og orkester  
 Symfoni nr. 7 (1971) - for blokfløjte og orkester 
 Symfoni nr. 8 (1972) - for orkester og bånd
 Symfoni nr. 9 (1974) - for blandet kor og orkester

Eksterne henvisninger 
 
 

Komponister fra Sverige
Tv-værter fra Sverige
Mae West

Mary Jane West (kendt som Mae West) (17. august 1893 – 22. november 1980) var en amerikansk skuespiller, sanger og forfatter.

Biografi 
Hun startede med at optræde som 5-årig, og det berettes, at hun fra 3. klasse i uhørt grad forsømte skolegangen til fordel for teateret. Hun gjorde sig gældende på revy- og vaudevillescenerne, og fik en storslået reklame i 1926, da hun blev fængslet, fordi forestillingen Sex på Broadway virkede anstødelig på myndighederne.

Hendes første filmrolle var i Night By Night fra 1932, Klondike Annie og Go West Young Man fra 1936 var medvirkende til, at hun blev USAs højst lønnede kvinde på dette tidspunkt.

Rollemæssigt begrænsede hun sig til blondinen med "sovekammerøjne", silkeforførende stemme og tvetydige replikker. Hun gjorde grin med det puritanske livssyn, og grænsede ofte til det vulgære, hvor også humoren spillede en stor rolle. Er også kendt for hurtige replikker i sit private liv. Hun sagde,bl.a til en mandlig politibetjent der skulle eskortere hende hjem, : "Is that a pistol in your pocket or are you just glad to see me?" (Er det en pistol i din lomme eller er du bare glad for at se mig?).

Fra 1940'erne strammedes censuren, og hun droppede filmen til fordel for teater- og natkluboptræden. Hun vendte tilbage til filmen i 1970 og indspillede sin sidste film i 1978.

Mae West i populærkulturen 
 Under 2. Verdenskrig kaldte allierede flybesætninger deres redningsveste for "Mae Wests", dels fordi det rimede på "breasts" (bryster) og "life wests", og dels på grund af en vis lighed med hendes torso.

Eksterne henvisninger 

 
 

Skuespillere fra New York
Teaterskuespillere fra USA
Filmskuespillere fra USA
Selvbiografer fra USA
Sangere fra USA
Hollywood Walk of Fame
Roger Glover

Roger David Glover (født 30. november 1945 i Brecon, Wales) er en britisk bassist, komponist og producer. 

Familien flyttede til London i 1955 og Glover begyndte at interessere sig for musik. I 1961 begyndte han at spille bas og dannede et band kaldet The Madisons. The Madisons blev senere til bandet Episode Six, som udgav flere singler. 

Glover blev headhuntet til det britiske hardrockband Deep Purple sammen med Episode Six-vokalist Ian Gillan i 1969. Han forlod bandet i 1973. I 1974 blev han pladeproducer på heltid, og producerede plader for blandt andre Nazareth, Elf, David Coverdale, Status Quo og Judas Priest. Han udgav også soloalbummet The Butterfly Ball.

I 1978 udgav Glover albummet Elements, men i 1979 blev han inviteret med i bandet Rainbow af Ritchie Blackmore. De udgav flere plader før Glover udgav sit tredje soloalbum, Mask, i 1984.

Samme år blev Deep Purple gendannet, hvor Glover stadig er bassist til dags dato. Sammen med Ian Gillan kom Glover med albummet Accidentally On Purpose i 1988. 

Roger Glovers fjerde soloalbum, Snapshot, blev udgivet i 2002.

Diskografi

Solo 
 Butterfly Ball (1974)
 Elements (1978)
 Mask (1984)
 Snapshot (2002)

Med Deep Purple 
 Concerto for Group and Orchestra (1969)
 Deep Purple in Rock (1970)
 Fireball (1971)
 Machine Head (1972)
 Made in Japan (1972)
 Who Do We Think We Are (1973)
 Perfect Strangers (1984)
 The House of Blue Light (1987)
 Slaves & Masters (1990)
 The Battle Rages On (1993)
 Purpendicular (1996)
 Abandon (1998)
 Bananas (2003)
 Rapture of the Deep (2005)

Med Rainbow 
 Down to Earth (1979)
 Difficult to Cure (1981)
 Straight Between the Eyes (1982)
 Bent Out of Shape (1983)
 Finyl Vinyl (1986)

Som Gillan & Glover 
 Accidentally on Purpose (1988)

Med Episode Six 
 The Complete Episode Six (1994) 
 Cornflakes and Crazyfoam (2001)

Som gæstekunstner 
 Dan McCafferty – Dan McCafferty (1975)
 Jon Lord – Gemini Suite (1970)
 Ian Gillan Band – Child In Time (1976)
 Ian Gillan – Naked Thunder (1997)
 Ian Gillan – Cherkazoo and Other Stories (1999)
 Gov't Mule – The Deep End, Volume 1 (2001)
 Gov't Mule – The Deepest End, Live In Concert (2003)

Som producer 
 Nazareth – Razamanaz (1973), Loud 'n' Proud (1974), Rampant (1974)
 Strapps – Strapps (1976)
 Rory Gallagher – Calling Card (1976)
 Judas Priest – Sin After Sin (1976)
 Michael Schenker Group – The Michael Schenker Group (1980)

Eksterne henvisninger 

 RogerGlover.com

Bassister fra Storbritannien
Deep Purple