kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Messingblæser

Betegnelsen messingblæser bruges om blæseinstrumenter af messing, hvor musikeren selv sætter luften i svingninger inden den sendes ind i instrumentet.

Messingblæseren består af mundstykket, dvs. den del, der har kontakt med musikerens læber. Klangstykket (el. schallstykket) er betegnelsen for den i reglen tragtformede munding, hvor lyden kommer fra. De fleste messingblæseinstrumenter er desuden forsynet med ventiler, der betjenes for at regulere længden af det rør, luften passerer igennem og hvori tonen dannes. Jo mindre resonansrum, des højere toner kan frembringes. 

Trækbasunen er ikke forsynet med ventiler, da længden af røret i stedet reguleres ved at forskyde to rørstykker, der benævnes 'trækket'. Ved jagthornet og luren er det udelukkende musikerens embouchure, dvs. brug af læbemuskulaturen, der er afgørende for hvilken tone, der dannes. Og idet rørets længde og omfang ligger fast, kan et sådant instrument kun spille naturtoner.

Stemninger 
De fleste messingblæsere er transponerende instrumenter. Basunen udgør en undtagelse.

Instrumenter. 

Messingblæsere er f.eks. følgende instrumenter:
 Althorn
 Barytonhorn
 Basun
 Euphonium
 Flygelhorn
 Horn
 Jagthorn
 Kornet
 Lur
 Trompet
 Trækbasun (engelsk: trombone)
 Tuba, i særudgave til marchorkester: sousafon
 Valdhorn

Historie. 

Messingblæsere kendes tilbage fra det antikke Egypten, de første udgaver var bare et metalrør uden mundstykke, senere kom en plade til støtte for læberne, og endelig et rigtigt mundstykke. Lurerne fra den danske og skånske bronzealder havde mundstykker. I middelalderen begyndte man at eksperimentere med hvordan man kunne fremstille instrumenter, der ikke var begrænset til naturtoner. De første forsøg var en trompet i to dele, hvor den ene del kunne skydes ind i den anden. Det blev dog for tungt og upraktisk og blev erstattet af basunens system. Der blev også fremstillet lange og snævre trompeter som kunne spille de meget høje naturtoner som udgør en Diatonisk skala. Hornet har kunnet spille flere toner mellem naturtonerne, bl.a. fordi hornister regulerer tonerne ved at stoppe højre hånd ind i schallstykket. Der er blevet eksperimenteret med huller og klapper, som på træblæsere men uden tilfredsstillende resultat. Først med opfindelsen af ventilerne blev det let at spille en Kromatisk skala på andre messingblæseinstrumenter end basunen.

Eksterne henvisninger
Papa Bues Viking Jazzband

Papa Bues Viking Jazzband er et dansk jazzorkester, som spiller Dixieland- og New-Orleans-Jazz. De er blandt andet kendt for "Sidder på et værtshus" og temaet fra Olsen Banden (skrevet af Bent Fabricius-Bjerre). 

New Orleans Jazzband blev grundlagt i 1956 af Arne Bue Jensen (8. maj 1930 - 2. november 2011). I 1958 dannede han Papa Bue's Viking Jazzband, som opnåede international status som en af de mest betydelige i sin genre. 1969 deltog det i jazzfestivalen i New Orleans, hvor Papa Bue blev hædret med byens "gyldne nøgler". 

Mange af jazzens koryfæer har optrådt sammen med orkestret. Edmond Hall, Charlie Shavers, J.C. Higginbotham, Stuff Smith, Ben Webster, Albert Nicolas, Wingy Manone, Wild Bill Davison og mange andre. Besætningen har været ret stabil, men der er sket forandringer gennem årene.
En af deres stjerner var fra 1985 klarinettisten John Defferary, der i 1998 vekslede til Chris Barber Jazz & Blues Band. 

Musikken er dog stadig den gode, gamle jazz – baseret på New Orleans traditionen med indflydelse fra blandt andet Duke Ellington, Fats Waller og Louis Armstrong. Orkestret har optrådt over det meste af Europa, i Australien og Asien.

Medlemmer 

Det oprindelige orkester 1959:

 Arne "Papa" Bue Jensen (Trombone)
 Finn Otto Hansen (Trompet)
 Jørgen Svare (Klarinet) (Jørgen Christian Svare)
 Bjarne ”Liller” Petersen (Banjo & sang)
 Ib Lindschouw (Trommer)
 Mogens ”Basse” Seidelin (Bas)
 
Orkesteret 1970:
 Arne "Papa" Bue (Trombone)
 Finn Otto Hansen (Trompet)
 Jørgen Svare (Klarinet)
 Jørn "Jønne" Jensen (Piano)
 Jens Sølund (Bas)
 Knud Ryskov Madsen (Trommer) 

Papa Bues Viking Jazzband 1996: 

 Arne "Papa Bue" Jensen (trombone)
 Jørn "Jønne" Nielsen (piano)
 Erik "Krølle" Andersen (klarinet)
 Ole Olsen (bas)
 Joe Errington (trompet)
 Thomas Christensen (trommer)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Musikgrupper fra Danmark
Jazzorkestre
Har spillet på Roskilde Festival
Musikgrupper fra 1956
Katrine Marie Guldager

Katrine Marie Guldager (født 29. december 1966 i Ordrup) er en dansk forfatter, og hendes debut var digtsamlingen Dagene skifter hænder fra 1994. Hun er kendt for sine noveller og en række bredt anlagte romaner som for eksempel, "En uskyldig familie". De senere år er hun begyndt at skrive kortere romaner som for eksempel "Bjørnen". 

Katrine Marie Guldager flyttede med sine forældre til Afrika, da hun var tre år gammel. Da hun var seks år gammel, kom de tilbage og slog sig ned i Danmarks første bofællesskab, Sættedammen. Katrine Marie Guldager er cand.phil. i dansk fra Københavns Universitet og desuden tidligere elev på Forfatterskolen. Efter at have boet alene på Frederiksberg i nogle år, bor hun nu på Amager sammen med sin mand.

Katrine Marie Guldager er student fra Gentofte Statsskole i 1985.

Bibliografi 
 Dagene skifter hænder - digte (1994)
 Styrt - digte (1995)
 Blank - roman (1996)
 Det grønne øje - roman (1999)
 Ankomst, Husumgade - digte (2001)
 København -novellesamling (2004)
 Kilimanjaro -novellesamling (2005)
 Lysgrænsen -selvbiografisk beretning (2007)
 En plads i historien -roman (2008)
 Nu er vi så her. -novellesamling (2009)
 Drengen på stentrappen. -novellesamling (2009)
 Ulven - roman (2010) - 1. del
 Lille hjerte - roman (2012) - 2. del af: Ulven Den ny tid - roman (2013) - 3. del af: Ulven Peters død -roman (2014) - 4. del af: Ulven Et sted i verden - digte (2014)
 Bror og søster - roman (2015) - 5. del af: Ulven Ilden - roman (2016) - 6. og sidste del af: Ulven En uskyldig familie (2017)
 Bjørnen (2018)
 Et rigtigt liv (2019)
 Det samme og noget helt andet'' (2021)

Priser og legater 
 Statens Kunstfonds produktionspræmie for "Dagene skifter hænder", 1994.
 Dansk Forfatterforenings rejselegat i forbindelse med 100 års jubilæet, 1994.
 Statens Kunstfonds 3-årige arbejdslegat, 1995.
 Carl Møllers Legat, 1995.
 Jeanne og Henri Nathansens Fødselsdagslegat, 1996.
 Det Danske Akademis Debutantpris, 1996.
 Gyldendals Boglegat, 1997.
 Morten Nielsens mindelegat, 1999.
 Forfatteren Peder Jensen Kjærgaard og Hustrus forfatterlegat, 2001.
 MacDowell fellowship, 2002.
 Bikubens legatbolig i Rom, 2003
 Drachmannlegatet, 2003
 Bikubens legatbolig i New York, 2004
 Kritikerprisen, 2004.
 Statens Kunstfonds produktionspræmie for “Lysgrænsen", 2007
 Beatrice Prisen, 2010
Statens kunstfonds livsvarige hæderslegat, 2017.

Eksterne kilder og henvisninger 
 
 
 
 Katrine Marie Guldager  på Litteratursiden.dk
 Bibliografi og anmeldelser  på Bogrummet.dk

Noter 

Romanforfattere fra Danmark
Novelleforfattere fra Danmark
Selvbiografer fra Danmark
Digtere fra Danmark
Personer fra Ordrup
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Kvindelige forfattere i det 20. århundrede
Kvindelige forfattere i det 21. århundrede
Personer i Kraks Blå Bog
Kunstnere på finansloven
Asteria

Asteria er en mytisk figur fra den græske mytologi. Hun er en titan, datter af Krios og Foibe. Med Titanen Perses er hun ophav til den uhyggelige gudinde Hekate

Græsk mytologi
Amazoner
Folketingsvalget 2005

Folketingsvalget 8. februar 2005 blev udskrevet fra Folketingets talerstol af statsminister Anders Fogh Rasmussen tirsdag den 18. januar 2005.

Valget bød ikke på de store ændringer i den parlamentariske situation, idet VK-regeringen stadig havde flertal med Dansk Folkeparti alene. Trods stor vælgerfremgang opnåede De Radikale ikke mandater nok til at udgøre et alternativt flertal med regeringen. For Socialdemokraterne under ledelse af Mogens Lykketoft blev valget en ny nedtur med en historisk lav vælgertilslutning på niveau med jordskredsvalget i 1973. Efter valget dannedes regeringen Anders Fogh Rasmussen II.

Folketingsvalget 2005 er desuden historisk, idet det for første gang i næsten hundrede år lykkedes en Venstre-statsminister at danne regering efter to valg i træk.

Valgresultatet 

(+/-) angiver forskellen af antal pladser i Folketinget i forhold til fordelingen ved forrige valg.

Referencer

Se også 
 Folketingsmedlemmer valgt i 2005

Kilde 
 Statistisk Årsbog 2005 side 42
 Danmarkshistorien.dk

2005
Politiske valg i 2005
LunarStorm

LunarStorm var et virtuelt samfund - eller et online community - som blev startet af firmaet LunarWorks fra Varberg, Sverige. Lunarstorm startede som en svensk side, men fik i slutningen af 2001 en dansk version, som blev ejet af TDC. Senere kom også en engelsk version til.
Lunarstorm.dk havde en forholdsvis lille, men dedikeret, brugerskare, hvilket sås da TDC i 2003 besluttede sig for at lukke siden. Dette udløste voldsomme brugerprotester, og siden fortsatte, nu udelukkende drevet af moderselskabet LunarWorks. Mens den svenske version konstant var i udvikling, blev den danske version aldrig videre opdateret, og i juli 2007 var det endelig slut og Lunarstorm.dk lukkede.

I afskedsmailen fra folkene bag det danske Lunarstorm henviste man brugerne til Facebook.

Eksterne henvisninger 
 Lunarstorm.se 

Community Sites
Hymne

En hymne er et hyldestdigt. Ordet kommer af det græske hymnos, der betyder lovprisning eller sang til en guddom. I sin oprindelse er hymnen religiøst betinget.

Se også 
 Anthem (sang)
 Salme

Litteratur
Betalingsstandsning

En betalingsstandsning var en anmeldelse til skifteretten om, at man havde standset sine betalinger, fordi man ikke kunne betale sine kreditorer. En betalingsstandsning havde til formål at give en et "pusterum" under kontrollerede forhold, mens skifteretten undersøgte mulighederne for at lave en samlet ordning med kreditorerne. Lykkedes det ikke at etablere en ordning, ville betalingsstandsningen kunne gå over i en konkurs eller en tvangsakkord.

I 2011 blev reglerne om betalingsstandsning og tvangsakkord ophævet og erstattet af nye bestemmelser om rekonstruktion.

Referencer 

Insolvensret
Skifteretten

Skifteretten er en afdeling af en byret. Byretter er placeret i de fleste større byer i Danmark.

I Skifteretten behandler man spørgsmål om "skifte" af formuer, dvs. når formuer helt eller delvist skal flyttes fra en person til en eller flere andre personer, eller fra en virksomhed til en eller flere andre virksomheder.

De praktiske situationer er, at en person dør, og vedkommendes formue skal "skiftes" til arvingerne, at et ægtepar skal skilles og den fælles formue skal "skiftes" til to dele (to personer). Eller at en virksomhed erklæres konkurs, og dennes formue skal "skiftes" til kreditorerne. Man vil derfor typisk blive indkaldt til skifteretten, fordi man er arving i et dødsbo eller evt. kreditor i et konkurs- eller betalingsstandsnings bo.

Skifteretten udpeger en bobestyrer, hvis der er uenighed mellem arvingerne, ikke er kendskab til alle arvinger, man ikke kan komme i kontakt med dem, hvis arvingerne er umyndige eller bosat i udlandet, hvis boet er insolvent eller hvis Skifteretten mener, at det er nødvendigt af andre årsager.

Skifteretten fungerer som domstol, hvis arvingerne ikke er enige om retten til at arve, eksempelvis uenighed om, hvor stor en arv skal være eller retten til et bestemt aktiv. I så fald anlægger man en retssag ved Skifteretten, som træffer afgørelse herom.

Enker eller enkemænd har mulighed for at fortsætte i uskiftet bo. Det betyder at arvesagen ikke afsluttes og formuen forbliver uskiftet, så børn og andre arvinger først arver efter den sidste ægtefælles død. Således forhindres en situation, hvor den efterladte ægtefælle tvinges ud i salg af ejendom og eventuelle værdipapirer for at børnene kan få deres del af arven. Disse forhold behandles også i skifteretten.

Se også
 Arv
 Skifteretsattest

Eksterne henvisninger 
 Bekendtgørelse af lov om skifte af dødsbo og fællesbo m.v.
 Lov om skifte af dødsboer

Danmarks retsvæsen
Homeriske hymner

De homeriske hymner (, Homērikoi Hymnoi) er en samling af 33 digte fra den tidlige græske oldtid. De var samlet allerede i antikken, men de er ikke samlet efter nogen klar plan, og der er næppe tale om den samme digter. Referencen til Homer skal forstås som i samme stil som Homer, altså episk. Ligesom Iliaden og Odysseen er hymnerne skrevet i daktylisk heksameter.

Hymnerne har været udlagt som kultiske, men de har nok nærmere været foredraget af rhapsoder ved konkurrencer eller de fælleshellenske fester . Blandt andet har den danske religionshistoriker Arild Hvidtfeldt i sin lille bog om Demeterhymnen som religionshistorisk kilde (1970) klart afvist en forbindelse til de eleusinske mysteriers ritualer.

Indhold

De større hymner 
 Demeterhymnen
 Hymne til Apollon
 Hymne til Hermes
 Hymne til Afrodite 1. og 2. hymne
 Hymne til Dionysos 1. 2. og 3. hymne
 Hymne til Pan

De mindre hymner 
 Til Ares
 Til Artemis
 Til Afrodite
 Til Pallas Athene 1. og 2. hymne
 Til Hera
 Til Demeter
 Til Gaia
 Til Herakles
 Til Asklepios
 Til Dioskurerne 1. og 2. hymne
 Til Hermes
 Til Hefaistos
 Til Apollon
 Til Poseidon
 Til Zeus
 Til Hestia 1. og 2. hymne
 Til Muserne og Apollon
 Til Artemis
 Til Gaia
 Til Helios
 Til Selene

Eksterne henvisninger 
 Engelsk etext udgave af de Homeriske hymner  fra Berkeley Sunsite

Antikkens græske litteratur
Tjekkiets flag

Tjekkiets flag er det samme flag som Tjekkoslovakiet brugte indtil sin opløsning.

Da det tjekkoslovakiske flag blev antaget i 1920, var udgangspunktet det bøhmiske flag, som var hvidt over rødt. Hertil føjedes en blå kile, der symboliserede Slovakiet.

Da Tjekkoslovakiet med udgangen af 1992 blev opløst, var det en del af opløsningsaftalen, at ingen af de nye stater måtte bruge den gamle stats symboler.

Med antagelsen af flaget brød Tjekkiet aftalen.

Eksterne henvisninger 

 Flags Of The World: CZ (engelsk)

Flag fra Europa
Flag
Tjekkoslovakiet
Nationale flag
Sagnhelt

Sagnhelte findes i mange kulturkredse fra de ældste som den babylonske Gilgamesh til den fransk-engelske Kong Arthur. Der findes talrige fællestræk. Heltene er dødelige, men mellem det guddommelige og det menneskelige (med få undtagelser som  Herakles). Helteskikkelserne har næsten altid et aristokratisk livssyn: de er pga. deres herkomst hævet over almindelige mennesker. I moderne versioner af fortidens heltesagn indlægges ofte psykologiske forklaringer, eller sagnene omskrives helt for at passe til moderne liberale tanker. 

Sagnhelte er næsten altid krigere, der beskrives i et episke digt, der har været foredraget mundtligt. Fx den græske rhapsodetradition og den middelalderlige minnesangertradition. I antikken var heltedigtningen knyttet til religion som fx den græske hero.

Danske sagnhelte 
 Holger Danske
 Palnatoke
 Stærkodder

Mesopotamiske sagnhelte  
 Gilgamesh

Græske sagnhelte 
 Herakles
 Perseus
 Ødipus

Frankiske sagnhelte 
 Doon De Mayence
 Ogier de Danemarche (Holger Danske)

Engelske sagnhelte 
 Galahad
 Gawan
 Kong Arthur
 Lancelot du Lake
 Parsival

Folkesagnhelte
Bitorienteret protokol

Bitorienterede protokoller benyttes til datatransmission. Det er en familie af protokoller, som alle er baseret på den fælles rammestruktur, der er defineret i HDLC. 
Hver ramme er afgrænset af såkaldte flag, som er et unikt bitmønster, der ikke kan forekomme inden i rammerne. Hvert flag består af otte bit, hvoraf det første og det sidste er 0, mens de seks midterste er ettaller. Inden for en ramme undgås efterligninger af flag ved hjælp af en mekanisme, der kaldes bit stuffing (eller zero-insertion). Herved indskyder afsenderen et ekstra nul i den afsendte bitstrøm, hver gang netop fem ettaller har passeret. Modtageren vil tilsvarende fjerne ethvert nul, som forekommer netop efter fem ettaller. Hvis den sjette position er et, må der derimod være tale om et flag, som afslutter den modtagne ramme. Herved kan rammen detekteres præcist og uafhængigt af dens længde og dataindhold. 

Betegnelsen bitorienteret hentyder til omtalte bitmanipulationer, men den henviser også til det forhold, at selve informationsindholdet i rammerne kan indeholde et vilkårligt antal bit. I praksis udnyttes dette dog sjældent, da de fleste protokoller alligevel kun kan håndtere et informationsfelt, der består af et helt antal byte. 

HDLC-formatet fastlægger også en checksum i hver ramme, som kaldes CRC. Dette felt kan indeholde 16 eller 32 bit. 

Bitorienterede protokoller bliver stadig mere udbredte på bekostning af de tegnorienterede protokoller. Desværre findes et betydeligt antal varianter af HDLC-baserede protokoller. Blandt disse kan nævnes SDLC, LAPB, LAPD og LAPM. Selve de grundlæggende HDLC-funktioner såsom bit stuffing og fejldetektering er dog i alle tilfælde ens, og de kan derfor udføres af udbredte elektroniske komponenter

Referencer 

Datatransmission
HDLC

HDLC eller High-level Data Link Control er inden for datatransmission en såkaldt bitorienteret protokol, som er defineret af ISO. HDLC findes i mange varianter, som er tilpasset forskellige anvendelser. Blandt disse kan nævnes LAPB, LAPD, LAPM, SDLC og LLC.

Rammeopbygningen (og bit stuffing) er fastlagt i ISO 13239, mens en række øvrige standarder definerer forskellige procedurer for protokollerne. 

HDLC findes også i en multilinkversion. Oprindelig kunne HDLC kun anvendes til synkron transmission, men der findes nu også en række tillæg til standarderne som muliggør at HDLC anvendes til asynkron transmission.

Datanet
LAPB

LAPB står for Link Access Protocol, Balanced, og er betegnelsen på en bitorienteret protokol i HDLC-familien. LAPB er primært udviklet i forbindelse med X.25, hvor protokollen benyttes til overførsel af pakker mellem terminal og net.

LAPB kan kun anvendes til punkt-til-punkt-transmission, da det er en såkaldt asynkron, balanceret protokol. Med asynkron forstås, at hver tilslutning uden tilladelse fra modparten kan afsende data. Den balancerede betegnelse hentyder til det forhold, at begge transmissionsretninger kan åbnes og lukkes med en enkelt kommando, hvorved der hersker et balanceret forhold mellem sender og modtager i hver ende. 

LAPB blev defineret i 1978, og den erstatter nu helt den tidligere variant i X.25, der betegnes LAP.

Datanet
Sort næsehorn

Det sorte næsehorn, også kaldet det spidssnudede næsehorn (Diceros bicornis), er et næsehorn i ordenen af uparrettåede hovdyr. Arten er den eneste i slægten Diceros. Næsehornet lever i det østlige Afrika i lande som Kenya, Tanzania, Cameroun, Sydafrika, Namibia og Zimbabwe.

Beskrivelse 
Næsehornet når en skulderhøjde på 140-180 cm og er 300-375 cm lang. Hannen og hunnen er ca. lige store og vejer 1-1,3 t. Det sorte næsehorn har to horn, hvor det forreste som regel er det største. Det kan nå en længde på 130 cm. Næsehornet kan nå en hastighed på 45-50 km/t. Dyret kan blive op til 35-38 år gammelt.

Navn 
At næsehornet kaldes "sort", skyldes ikke dens hudfarve, men udtrykker kontrast til det hvide næsehorn. At det hvide næsehorn kaldes "hvidt", skyldes ifølge én teori ikke dens hudfarve, men dyrets brede snude, der som hestens mule er tilpasset græsning. På afrikaans betyder ordet weit "bred" (altså det samme ord som det danske "vid"). Det er muligvis blevet misforstået som "hvid". Det sorte næsehorns snude er spids og meget bevægelig, tilpasset næsehornets kost af blade og kviste fra træer og buske. Snuden er nærmest indrettet som en minisnabel, der kan gribe og rive blade og kviste af.

Underarter 
Der findes to underarter.
 Diceros bicornis bicornis
 Diceros bicornis minor

Underarten Diceros bicornis longipes (det vestafrikanske sorte næsehorn) blev erklæret uddød af IUCN (World Conservation Union) i november 2011.

Kilder 
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Diceros bicornis

Dyr fra det sydlige Afrika
Dyr fra Østafrika
Næsehorn
Hvidt næsehorn

Det hvide næsehorn også kaldet det bredsnudede næsehorn (Ceratotherium simum) er et næsehorn i ordenen af uparrettåede hovdyr. Arten er den eneste i slægten Ceratotherium. Dyret er et af de største landlevende pattedyr kun overgået i vægt af elefanter og flodheste. Dyret har en skulderhøjde på 170-183 cm og har en længde på 325-420 cm. Hannen vejer 2-2,3 t, mens hunnen når en vægt på 1,6 t. Det hvide næsehorn har to horn, det forreste er i gennemsnit 60 cm, men kan nå en længde på 150 cm. Arten lever næsten udelukkende af græs.

Verdensbestanden er på blot 8500 individer. Arten har to underarter. For den sydlige underart Ceratotherium simum simum er bestanden nogenlunde stabil på omkring 8500, mens den nordlige underart Ceratotherium simum cottoni er akut truet med mindre end 30 tilbageværende eksemplarer 

og der findes nu kun tre individer i fangenskab i Kenya. Det sydlige hvide næsehorn var næsten udryddet i slutningen af det 19. århundrede.

At næsehornet kaldes 'hvidt', skyldes ifølge én teori ikke dens hudfarve, men dyrets brede snude, der som hestens mule er tilpasset græsning. På afrikaans betyder ordet "weit" bred (altså det samme ord som det danske vid). Det er muligvis blevet misforstået som hvid. Som kontrast hertil har det sorte næsehorn fået betegnelsen sort.

Dyr fra det sydlige Afrika
Næsehorn
Javanæsehorn

Javanæsehornet (Rhinoceros sondaicus) er et næsehorn i ordenen af uparrettåede hovdyr. Dyret har en skulderhøjde på 160-175 cm og har en længde på 300-320 cm. Dyret vejer 1,5 t, men hunnen er større end hannen. Javanæsehornet har et horn på 15 cm længde.

Selvom navnet antyder noget andet, var javanæsehornets udbredelsesområde tidligere meget større. Det fandtes i næsten hele Sydøstasien i lande som Thailand, Vietnam og i det sydlige Kina.

De lever ikke i fangeskab. I år 2011 uddøde de sidste i Vietnam.

Javanæsehornet er den mest truede næsehornart og et af verdens mest sjældne pattedyr, bestanden består af er cirka 80 individer som samtliga lever i nationalparken Ujung Kulon på västra Java i Indonesien.

Kilder/Eksterne henvisninger 

 Pandaklubbens beskrivelse af Javanæsehornet. 
 IUCN Red List of Threatened Species: Rhinoceros sondaicus

Dyr fra Indonesien
Næsehorn
Sumatranæsehorn

Sumatranæsehornet (Dicerorhinus sumatrensis) er et næsehorn i ordenen af uparrettåede hovdyr. Arten er den eneste i slægten Dicerorhinus. Dyret har en skulderhøjde på 112-145 cm og har en længde på 236-313 cm. Dyret vejer 0,8-1 t. Sumatranæsehornet har to horn, hvor det bageste er lille, mens det forreste når en længde på 38 cm.

Bestanden af sumatranæsehorn er nede på 80 dyr grundet krybskytteri.

Se også 
 Skovnæsehorn

Kilder 

 IUCN Red List of Threatened Species: Dicerorhinus sumatrensis

Dyr fra Indonesien
Næsehorn
Indisk næsehorn

Det indiske næsehorn også kaldet pansernæsehornet (Rhinoceros unicornis) er et næsehorn i ordenen af uparrettåede hovdyr. Dyret har en skulderhøjde på 148-186 cm og har en længde på 310-380 cm. Hannen vejer 2,2 t, mens hunnen vejer 1,6 t. Det indiske næsehorn har et horn på cirka 53 cm. Hunnen er drægtig i 462-490 dage før hun føder en unge. Hunnen føder en unge omkring hvert 3. år.

Det indiske næsehorn har kun et horn.

Det indiske næsehorn lever i få områder i Nepal og i Assam i Indien. Bestanden er på omkring 3600 dyr. I starten af 1900-tallet var der kun omkring 75 tilbage. I 2012 var der omkring 2700, og i 2020 var der over 3600 i vild natur.

Næsehornet kan leve helt op til 47 år i fangenskab.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Dyr fra Sydasien
Næsehorn
Skrigefugle

Skrigefugle (Coraciiformes) er en fugleorden med 6 familier.

Klassifikation 
Orden: Skrigefugle Coraciiformes
 Familie Ellekrager Coraciidae (ellekrage ...)
 Familie Jordellekrager Brachypteraciidae
 Familie Motmoter Momotidae (blåkronet motmot...)
 Familie Todier Todidae
 Familie Isfugle Alcedinidae (isfugl ...)
 Familie Biædere Meropidae (biæder ...)

Familierne Næsehornsfugle Bucerotidae (stor næsehornsfugl...), Hærfugle Upupidae (hærfugl ...) og Skovhærfugle Phoeniculidae er nu i ordenen Bucerotiformes, og familien gøgeellekrager Leptosomatidae (gøgeellekrage) er i sin egen orden.
.

Kilder