kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tina Bøttzau

Tina Nielsen Bøttzau (født 29. august 1971 i Kolding) er en tidligere dansk håndboldspiller, der deltog i OL 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney.
 
Bøttzau blev olympisk mester i håndbold under OL i 1996 i Atlanta. Hun var med på det danske damelandshold, der vandt håndboldturnering, ved at slå  og .

Fire år senere, under OL i Sydney vandt hun sin anden olympiske guldmedalje i håndbold, da Danmark besejrede Ungarn med 31-27 i finalen.

Bøttzau blev verdensmester ved VM i 1997 i Tyskland.

OL-medaljer 
 : 1996  Atlanta
 : 2000  Sydney

Årene efter 
Tina Bøttzau deltog ikke i større konkurrencer efter OL-guldet i 2000 i Sydney, men valgte i stedet at arbejde som lærer.

Eksterne henvisninger 
 

Håndboldspillere fra Danmark
Personer fra Kolding
Olympiske mestre fra Danmark
Medaljevindere fra Danmark ved sommer-OL 1996
Medaljevindere fra Danmark ved sommer-OL 2000
Håndboldspillere ved sommer-OL 2000
Juba (metriker)

Juba var en latinsk metriker fra slutningen af 2. århundrede e.Kr., som skrev en stor metrisk håndbog væsentlig efter den græske metriker Heliodor; den blev stærkt benyttet af de senere metrikere, så at vi kender Jubas system, uagtet hans værk er tabt.

Referencer 
 

Digtere fra Romerriget
Huleløve

Huleløven (Panthera leo spelaea) var en løve, der levede i Europa i den pleistocæne epoke indtil slutningen af Weichsel-istiden for ca. 12.000 år siden. Både det danske navn og det latinske spelaea kommer af at de fleste fossiler er fundet i huler.

Huleløve betragtedes tidligere som en underart af løve (Panthera leo) og altså meget nært beslægtet med den nulevende løve. DNA-undersøgelser offentliggjort i 2016  afslørede dog at huleløven var en selvstændig art.

Huleløven var en af de største løver man kender. En voksen han fundet i 1985 i Tyskland havde en skulderhøjde på 1,2 m og en kropslængde (målt uden hale) på 2,1 m.

Udbredelse 
Huleløven og den fjernøstlige form Panthera leo vereshchagini udgjorde en sammenhængende population fra det vestlige Europa til Alaska over Bering-landbroen.

Huleløven levede formentlig ikke i huler, men foretrak åbne nåleskove, skovsteppe og skovtundra, hvor de kunne jage mellemstore og store planteædere. Fossile fodspor fra huleløve optræder sammen med tilsvarende spor af rensdyr og viser at huleløven havde stor kuldetolerance.

Kilder 

Pleistocæn fauna
Løver
Sebber Kirke

Sebber Kirke er en kirke der ligger ved Sebber Kloster, vest for Halkær Bredning, i Sebber Sogn i det nordlige Himmerland. Indtil Kommunalreformen i 1970 lå det i Slet Herred Ålborg Amt.

Kirken er rester af et benediktinernonnekloster opført i slutningen af 1100-tallet. I sin nuværende skikkelse fremtræder kirken som en sengotisk langhusbygning med tresidet østafslutning og tårn, i murværket ses åbninger til klosterceller i to stokværk. Efter reformationen afløste Sebber kirke en tidligere sognekirke på Sankt Nicolai bjerg, øst for Sebber kirke; skråkantsoklen under nordmuren samt vestgavlens granit og kridtkvadre kan muligvis stamme fra denne kirke. På et senere tidspunkt er kirken blevet herregårdskirke, tårnet og våbenhuset er opført af Margrethe von Lühe, der døde i 1667, i våbenhusets gavl ses initialer for Margrethe von Lühe som blændinger. Kirken overgik til selveje i 1955. I østafslutningens murværk er indsat en romansk gravsten. I våbenhuset står rester af en romansk døbefont af granit, som muligvis kan stamme fra den nedlagte kirke på Sankt Nicolai bjerg eller en anden nedlagt kirke i området, idet klostre ikke havde dåbsret i katolsk tid. Kirken blev restaureret i 1966-67.

Ved restaureringen i 1966-67 har man bevaret den indretning, som rummet havde i 1739. Man kan ses nicher og blændinger fra tiden, da bygningen fungerede som kloster og var inddelt i to stokværk. Altertavlen i senbarok dateres til 1750, i midterfeltet ses Nadveren i relief flankeret af Moses og Aron, i topstykket ses korsfæstelsen og på postamentet ses våben og monogrammer for Bagge Glerup og Henrica Margreta Holst, som har skænket tavlen. Prædikestolen stammer fra renæssancen. Stoleværket stammer fra 1739 med enkelte herskabsstole fra renæssancen. Vestpulpituret med herskabsstol er opsat af Bagge Glerup og Henrica Margreta Holst i 1773, i felterne ses pietistiske allegorier. I kirken ses en figursten over Jørgen Glerups første hustru Karen Albretsdatter samt en figursten over Oluf Brockenhuus (død 1634) og hans hustru Else Steen (død 1616), desuden ses et sandstensepitafium over Jørgen Jensen (død 1727) og hustru.

Under restaureringen i 1966-67 fandt man kalkmalerier på skibets vægge, af bevaringsmæssige årsager måtte kalkmalerierne trækkes af væggen og opsættes på en særlig plade. Kalkmalerierne dateres til omkring 1500 og tillægges det såkaldte Sebber-værksted, som har forbindelse til Sæby-værkstedet, de to værksteder har begge arbejdet i den nærliggende Nibe Kirke. På de aftrukne kalkmalerier ser man Jacob d.æ. med glorie og hat samt to uidentificerede helgenhoveder, et billede af Sankt Laurentius opbevares på Nationalmuseet.

Kirkens romanske døbefont har glat kumme med omløbende rundstav under mundingsranden og zigzag mønster nederst, den firkantede fod har arkader og dekorativ udsmykning, muligvis dyr, og på fonten ses farverester.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Nordenskirker.dk 
 Sebber Kirke på KortTilKirken.dk

Kirker i Aalborg Kommune
Kirker i Aalborg Stift
Kirker i Aalborg Amt
Kvindehjemmet

Kvindehjemmet i København er Danmarks største kvindekrisecenter med plads til 36 kvinder med og uden børn. På Kvindehjemmet tilbydes der akut beskyttelse og støtte til kvinder og børn, som har været udsat for vold eller trusler om vold fra deres nærmeste i henhold til Servicelovens § 109. Kvindehjemmet er et privat selvejet kvindekrisecenter og modtager kvinder og børn fra hele landet.

Kvindehjemmet ligger på Jagtvej 153 B i en bygning opført under besættelsen 1943-45 i røde mursten efter tegning af Louis Hygom. Bygningen blev i 2006-08 gennemgribende ombygget af Wohlert Arkitekter.

En komité, der omfattede Vibeke Salicath, oprettede i 1902 Herberg for hjemløse Kvinder, der allerede i 1903 blev kendt som Kvindehjemmet i Læssøesgade 8A på Nørrebro. Kvindehjemmet fandtes på denne adresse indtil 1945. Oprettelsen af Kvindehjemmet var blandt andet begrundet i den øget indvandring til København, hvoriblandt der var flere kvinder, som kom i økonomiske eller sociale vanskeligheder. Samtidig var den gryende kvindesagsbevægelse begyndt at gøre sig gældende.

Arkitekten Louis Hygom kom ind i Kvindehjemmets bestyrelse i 1925 og han blev valgt ind i forretningsudvalget, som blev etableret i 1941 med det ene formål at få opført et nyt Kvindehjem på Jagtvej 153 B. Formanden for forretningsudvalget var socialdemokraten Mathilde Nielsen. Stadsarkitekten gav i 1942 sin tilladelse til byggeriet. Finansieringen af de beregnede omkostninger på 688.300 kr. kom i stand med lån i Bikuben på 321.300 kr. og et kreditforeningslån på 200.000 kr. Kvindehjemmets byggefond havde 21.000 kr., og ved salg af Læssøesgade, som gav 89.000 kr. og endelig et tilskud fra Socialministeriet på 57.000 kr. faldt den sidste finansiering på plads. Der kom ligeledes betragtelige midler fra de store fagforbund. Indkøb af inventar kom af midler fra lotterier og private donationer.

I1976 indgår Kvindehjemmet driftsoverenskomst med Københavns Kommune. I 2013 bliver Kvindehjemmet en privat selvejende institution.

I 2002 udgav Hans Reitzels Forlag jubilæumsbogen Midlertidigt ophold om Kvindehjemmets historie.

Eksterne henvisninger 
 Kvindehjemmets hjemmeside

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Nørrebro
Etableret i 1902
Siw Malmkvist

Siw Malmkvist (født 31. december 1936) er en svensk sangerinde. I Danmark kendes hun især fra hovedrollen i den danske filmmusical Forelsket i København fra 1960.

I 2004 optrådte hun sammen med Gitte Hænning og Wenche Myhre i et show i Berlin.
Showet havde repremiere i 2007.

Noter

Eksterne henvisninger 

 
 

Sangere fra Sverige
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1960
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1969
Sveriges Eurovision Song Contest-deltagere
Tysklands Eurovision Song Contest-deltagere
Kæntringsulykken på Præstø Fjord

Kæntringsulykken på Præstø Fjord  var en ulykke der skete fredag den 11. februar 2011 på Præstø Fjord ud for Præstø Havn, ved Sydøstsjælland. 2 lærere og 13 elever fra Lundby Efterskole sejlede ud på fjorden i en 8 meter lang dragebåd. Da de ved middagstid var kommet 1,7 km ud på fjorden kæntrede den under en vending, som følge af påvirkninger fra vind og bølger og de ombordværendes bevægelser. 
Klokken 12.42 kom opkaldet hos 112 om kæntringen, efter nogle elever var svømmet i land og havde fået hjælp af blandt andre en bilforhandler og en tilfældig mand i en rendegraver.

Fire helikoptere, seks redningsbåde, 12 ambulancer, to lægebiler, en akutsygeplejerskebil og 2 praktiserende læger kom til stedet og hjalp den ene lærer og de resterende elever op af vandet. Alle var stærkt nedkølede til temperaturer på 16-17 grader. Flere fik hjertemassage.
Den anden lærer var ikke iført redningsvest og druknede efter at have reddet en af eleverne. Liget af læreren blev først bjærget den 4. april 2011. De 13 reddede elever og den kvindelige lærer blev fordelt på forskellige hospitaler rundt om i Danmark. Syv blev lagt i kunstig koma og skulle efterfølgende genoptrænes.

Senere fandt man ud af at dragebåden ikke var sikkerhedsgodkendt af Søfartsstyrelsen. I stedet for redningsveste var eleverne kun udstyret med svømmeveste, og de svømmeveste, der blev brugt, havde ikke signalfarver, hvilket vanskeliggjorde eftersøgningen. Desuden blev der heller ikke brugt våd- eller tørdragt.

Lørdag den 26. februar 2011 samledes familie, venner, kolleger og elever i Præstø, for at mindes efterskolelæreren Michael Jørgensen, der formodedes druknet efter "Præstø-tragedien".

Eksterne links 
 Søulykkesrapport  udarbejdet af Den Maritime Havarikommission
 BBC minidokumentar om Præstøulykken

Kildehenvisninger 

Ulykker
Begivenheder i 2011
Præstø
Peter Didrik Weinreich Fischer

Peter Didrik Weinreich Fischer (24. januar 1813 i København – 15. oktober 1884 sammesteds) var en dansk glarmester.

Han var søn af glarmester Peter Christian Weinreich Fischer (1772-1834) og Else Cathrine Bech (ca. 1773-1842). På industriudstillingen i København 1834 udstillede han sit af Kunstakademiet roste mesterstykke, Københavns våben malet og indbrændt på glas (nu i Den Gamle By), og det af ham her med glasmaleri gjorte forsøg fortsatte han, således med forgyldte glas i 1836 og på udstillingen i 1844, hvor hans bidrag var en madonna i glasmaleri. Det var derfor naturligt, at han blev taget i brug af kong Christian VIII, da denne 1843 ønskede, at der til vinduerne i Christian IV's Kapel i Roskilde Domkirke skulle udføres glasmalerier. Disse vinduer, der kostede 4 års arbejde (prisen var til gengæld 8700 kr.), kom i stand, men de blev ikke anvendt efter bestemmelsen, da planen for kapellets dekoration helt blev forandret. To af vinduerne er nu anbragt i Frederiksborg Slotskirke, mens de to andre gik til grunde ved Christiansborgs brand 1884. Fischer leverede lignende arbejder til en del herregårdskapeller og til Haderslev Kirke.

Efter faderens død ledede Fischer i moderens navn den 1796 grundlagte forretning, der under firmanavn L. Wriedt eksisterede indtil midten af 1900-tallet og fra 1813 havde til huse i Klosterstræde 21. Som hans medarbejder nævnes glarmester J.F. Wartschow (død 1881). Fischer var glarmesterlavets oldermand i to perioder, 1845-47 og 1851-53.

Fischer døde ugift i København 15. oktober 1884 og er begravet på Assistens Kirkegård.

Kilder 
 C. Nyrop, "Peter Didrik Weinreich Fischer", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Tidsskrift for Kunstindustri, I (1885), s. 95 f. II (1886), 85 f.
 Glarmestertidende, juni 1921, s. 44.

Glarmestre fra Danmark
Personer fra København
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Oldermænd fra Danmark
Mytteri på Bounty (film fra 1935)

Mytteri på Bounty eller på engelsk Mutiny on the Bounty er en amerikansk film fra 1935 instrueret af den amerikanske instruktør Frank Lloyd. Filmen er baseret på romanen af samme navn skrevet af Charles Nordhoff og James Norman Hall, der beskriver mytteriet på Bounty, der fandt sted i 1789.

Filmens hovedroller som kaptajn William Bligh og mytteristen Fletcher Christian spilles af henholdsvis Charles Laughton og Clark Gable.

Filmen blev en stor succes og filmen modtog en Oscar for bedste film. Skuespillerne Clark Gable, Charles Laughton og Franchot Tone blev alle for deres roller i filmen indstillet til en Oscar for bedste skuespiller, ligesom Frank Lloyd blev nomineret til en Oscar for bedste instruktør. Herudover blev filmen nomineret til Oscars for bedste manuskript, bedste musik og bedste klipning.

Filmen er en af flere om det pågældende mytteri. De efterfølgende film hed henholdsvis Mutiny on the Bounty – på dansk Mytteri på Bounty og The Bounty.

Eksterne henvisninger 

 

Amerikanske film fra 1935
Dramafilm fra USA
Oscar for bedste film
Film instrueret af Frank Lloyd
Mytteri på Bounty (film fra 1962)

Mytteri på Bounty eller på engelsk Mutiny on the Bounty er en amerikansk film fra 1962.

Filmen beskriver mytteriet på Bounty der skete i 1789. Trevor Howard spiller kaptajnen William Bligh og Marlon Brando spiller mytteristen Fletcher Christian.

Det er en af flere film om det pågældende mytteri. De andre film var bl.a. Mutiny on the Bounty – på dansk Mytteri på Bounty – og The Bounty.

Kildehenvisninger

Eksterne Henvisninger 
 

Amerikanske film fra 1962
Dramafilm fra USA
Vorupør Boldklub

Vorupør Boldklub er en fodboldklub i Nørre Vorupør i Thy, som blev stiftet i 1930.

I klubben er der flere seniorhold.
Medlemmerne i Vorupør Boldklub arrangerer hvert år den populære Strandfest i Nørre Vorupør.

I 2002 vendte Vorupør Boldklub tilbage til Serie 3 for første gang siden 1980'erne.

Den tidligere Superligaprofil Morten Poulsen startede med at spille fodbold i Vorupør Boldklub.

Fra 2012 er herreseniorafdelingen i Vorupør Boldklub slået sammen med Klitmøller IF. Samarbejdet blev opløst i november 2019. I perioden nåede man at spille holdet op i serie 1, hvor man sammen med Thisted bar de 2 stærkeste hold i Thy.

Fra 2020 fortsætter Vorupør BK fortsætter i eget navn.

Fodboldklubber under DBU Jylland
Nørre Vorupør
Etableret i 1930
Rasmus Krag

Rasmus Krag er navnet på flere personer:

 Rasmus Krag (søofficer) (1677-1755) – dansk søofficer
 Rasmus Krag (officer) (1763-1838) – dansk officer
Stuart Ripley

Stuart Edward Ripley (født 20. november 1967 i Middlesbrough, England) er en tidligere engelsk fodboldspiller, der spillede som kantspiller. Han var på klubplan primært tilknyttet Middlesbrough og Blackburn Rovers, og havde også ophold i blandt andet Bolton Wanderers og Southampton. Med Blackburn blev han i 1995 engelsk mester.

Ripley spillede desuden to kampe for det engelske landshold, som han debuterede for den 17. november 1993 i et opgør mod San Marino.

Titler 

Premier League
 1995 med Blackburn Rovers

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Middlesbrough F.C.
Fodboldspillere fra Bolton Wanderers F.C.
Fodboldspillere fra Blackburn Rovers F.C.
Fodboldspillere fra Southampton F.C.
Fodboldspillere fra Barnsley F.C.
Fodboldspillere fra Sheffield Wednesday F.C.
Personer fra Middlesbrough
Friedrich Wilhelm von Schindel

Friedrich Wilhelm von Schindel (3. marts 1690 – 13. april 1755) var en dansk officer, der steg til generalmajor og kommandant for Fladstrand.

I første ægteskab var han gift med Anna Ulfeldt (død 1744) og far til Conrad von Schindel. Andet ægteskab indgik han 1748 med Anna Dorothea Wildenrath.

Generalmajorer fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Friedrich Wilhelm
Wiglas von Schindel

Wiglas von Schindel er navnet på flere personer:

 Wiglas von Schindel (overhofmester) (død 1695) – dansk overhofmester
 Wiglas von Schindel (søofficer) (1684-1756) – dansk søofficer
Wiglas von Schindel (overhofmester)

Wiglas von Schindel (død 16. marts 1695) var dansk overhofmester, far til Charlotte Helene, Heinrich Leopold og Wiglas von Schindel.

Han tilhørte en gammel schlesisk adelsslægt og var vistnok den Wiglas von Schindel, der kort efter enevældens indførelse indfandt sig ved det danske hof for at øve sig i ridderlige idrætter, og som var anbefalet kongen af en tysk greve. 1665 forlod han Danmark og begav sig til Kurpfalz. Senest i sommeren 1690 vendte han tilbage her til, kaldes ejer af godserne Puditsch, Wabnitz og Nauke og indkom da med forslag om at oprette et akademi til uddannelse af unge adelsmænd. Han købte på gunstige vilkår den Schackske Gård på Nytorv, hvor nu Københavns gamle rådhus står, opnåede kongeligt privilegium på akademiet og udnævnelse til overhofmester i november 1690. Dette synes til en begyndelse at have vakt en del modstand blandt publikum. I det første år af akademiets virksomhed ses der at have været opslået pasquiller, møntede på Schindel, men som på kongelig befaling brændtes af bøddelen. Akademiet trak mange elever til sig, væsentlig af fremmed herkomst, men dets indretning var alt for kostbar, og Schindel siges at have tilsat alle sine penge på dette foretagende. Schindel døde allerede 16. marts 1695. Han var gift med Anna Helene baronesse Horn (gravsat 4. juni 1709). Deres afkom forblev her i landet.

Kilder 
 Louis Bobé, "Wiglas von Schindel", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Hofmestre fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Skolefolk fra Danmark
Wiglas 1
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Barry Venison

Barry Venison (født 16. august 1964 i Consett, England) er en tidligere engelsk fodboldspiller, der spillede som forsvarer. Han var på klubplan primært tilknyttet Sunderland, Liverpool og Newcastle United, med kortere ophold i Southampton samt tyrkiske Galatasaray. Med Liverpool vandt han to engelske mesterskaber og en FA Cup-titel.

Venison spillede desuden to kampe for det engelske landshold, som han debuterede for den 7. september 1994 i et opgør mod USA.

Titler 

Engelsk Mesterskab
 1988 og 1990 med Liverpool F.C.

FA Cup
 1989 med Liverpool F.C.

Charity Shield
 1986, 1988, 1989 og 1990 med Liverpool F.C.

Referencer 

Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Sunderland A.F.C.
Fodboldspillere fra Liverpool F.C.
Fodboldspillere fra Newcastle United F.C.
Fodboldspillere fra Galatasaray SK
Fodboldspillere fra Southampton F.C.
Wiglas von Schindel (søofficer)

Wiglas von Schindel (9. juni 1684 – 10. juli 1756) var en dansk søofficer, bror til Charlotte Helene von Schindel og Heinrich Leopold von Schindel.

Han var søn af overhofmester Wiglas von Schindel, blev sekondløjtnant i Marinen 1703, premierløjtnant 1706, kaptajnløjtnant 1709, kaptajn 1710, kommandørkaptajn 1711, kommandør 1715, schoutbynacht (kontreadmiral) 1717, viceadmiral 1720 og virkelig admiral 1735. 10. juli 1756 døde han ugift.

1706-08 var Schindel i udenlandsk krigstjeneste. Ved krigens udbrud blev han 1710 chef for linjeskibet Venden og deltog med dette i Gyldenløves slag på Køge Bugt. I alle de påfølgende krigsår førte han stadig skibe, bl.a. 1711 Delmenhorst i Hans Knoffs eskadre til Norge, 1712 Laaland, med hvilket han deltog i Gyldenløves kamp i september under Rygen, ved hvilken lejlighed den svenske transportflåde ødelagdes, 1715 Fyn; han deltog da i Christian Carl Gabels slag mod den yngre Wachtmeister på Kolberger Heide og udmærkede sig. 1718 var han eskadrechef og havde som sådan nogle mindre sammenstød med den svenske flåde. Efter krigens afslutning fik han 1720 sæde i Admiralitetet. 1722 ansattes han som indrulleringschef i Fyns og Langelands distrikt; 1721 blev han tillige medlem af Tøjhuskommissionen. 1723 og 1725 rejste han til Tyskland i anledning af en arvesag. 1726 var han medlem af Regnskabskommissionen, 1742 deltog han i Søkrigsartiklernes affattelse; det påfølgende år kom han ved arv i besiddelse af godset Bernstadt i Schlesien. Ved Admiralitetets ophævelse 1746 udtrådte han af dette og kom ikke senere i praktisk virksomhed.

Kilder 
 C. With, "Wiglas von Schindel", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Admiraler fra Danmark
Godsejere fra Tyskland
Personer i Den Store Nordiske Krig fra Danmark-Norge
Danskere i 1700-tallet
Wiglas 2
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Charlotte Helene von Schindel

Charlotte Helene grevinde von Schindel (født ca. 1690, død 6. april 1752 i Flensborg) var en af Frederik IV's elskerinder, søster til Heinrich Leopold og Wiglas von Schindel.

Liv og gerning 
Hun var datter af overhofmester Wiglas von Schindel og Anna Helen von Horn.

Forholdet til kongen 
Hun skildres i sin ungdom som temmelig smuk og fin af lemmer. I ung alder blev hun "husfrøken" hos Frederik IV's elskerinde, grevinde Elisabeth Helene von Vieregg, i hvis hjem kongen lærte hende at kende. Under sin rejse til Italien skal han have korresponderet med hende. Senest 1709 trådte han i forhold til hende, og i maj 1710 fødte hun ham en datter, som næppe blev et år gammel. Moderen ophøjedes til grevinde, og kongen skænkede hende det af Næsbyholm og Bavelse under navnet Frederiksholm oprettede grevskab.

Ægteskabet med Ernst Gotschalck von Bülow 
Hendes ødselhed og lunefuldhed bevirkede, at kongen snart blev ked af hende, især efter at Anna Sophie Reventlows skikkelse var trådt i forgrunden for ham. På Næsbyholm førte grevinde Schindel et lystigt liv og trådte i forhold til amtmanden på Antvorskov Slot, generalmajor Ernst Gotschalck von Bülow, hvem hun hemmelig fødte et barn. Da kongen fik nys herom, gav han Bülow befaling til at ægte hende, og vielsen fandt sted i Antvorskovs Slotskirke den 9. februar 1716. Samme år fratog kongen hende grevskabet og tillagde hende en årlig pension. Ægteparret tog ophold i Hamborg indtil Bülows død 1721, hvorefter hun flyttede til sin søster i Schlesien og senere til Berlin. Fra 1750 boede hun i Flensborg. 

Ved siden af sit letsind var hun meget godgørende.

Død 
Til trods for den hende tillagte årpenge af 1000 Rdl døde hun på grund af sin dårlige økonomi i fattigdom den 6. april 1752.

Noter

Litteratur 
 Louis Bobé: "v. Schindel, Charlotte Helene" (i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon; bind XV; København 1901 Gyldendal s. 140-141).
 
 Suhms Nye Samlinger I-II.
 Personalhistorisk Tidsskrift, 2. række IV.

Danske kongers elskerinder
Danskere i 1700-tallet
Godsejere fra Danmark
Filantroper fra Danmark
Charlotte Helene
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Grevinder fra Danmark
Grevskabet Friderichsholm

Grevskabet Friederichsholm (Frederiksholm) var et kortlivet dansk grevskab, oprettet 1711 af Frederik IV for Charlotte Helene von Schindel og ophævet igen 1716, da grevinden faldt i unåde. Det omfattede Næsbyholm og Bavelse godser, som i 1717 blev udlagt til ryttergods.

Grevskaber i Danmark
Etableret i 1711
Ophørt i 1716
Schindel (adelsslægt)

Af den uradelige slægt von Schindel, som er hjemmehørende i Schlesien og Oberlausitz, og som tidligst nævnes med Elgenis Schindel ca. 1280, kom Wiglas von Schindel (død 1695) til Puditsch, Wabnitz og Nauke til Danmark, først som page kort efter 1660, dernæst omkring 1690, da han indrettede Det ridderlige Akademi, for hvilket han samme år blev overhofmester; af hans børn skal nævnes admiral Wiglas von Schindel (1684-1756), etatsråd, amtmand Heinrich Leopold von Schindel (1686-1723) og grevinde Charlotte Helene von Schindel (ca. 1690-1752), der ægtede brigader Ernst Gottschalck von Bülow (1672-1721) — samt generalmajor Friedrich Wilhelm von Schindel (1690-1755), hvis søn admiral, marinedeputeret Conrad von Schindel (1715-1794) var fader til major Frederik Jørgen von Schindel (1767-1837).

Kilder 
 Albert Fabritius, "v. Schindel", i: Povl Engelstoft & Svend Dahl (red.), Dansk Biografisk Leksikon, København: J.H. Schultz Forlag 1932-44.

 
Adelsslægter fra Schlesien