kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
VM i skak 1889

VM i skak 1889 var en match mellem den første officielle verdensmester i skak, den amerikansk bosatte østriger Wilhelm Steinitz, og hans første udfordrer til titlen Mikhail Tschigorin fra Rusland. Matchen blev afholdt i Havanna, Cuba mellem 20. januar og 24. februar 1892. Der skulle spilles bedst af 20 partier med tiebreak, hvis stillingen blev 10-10. Steinitz beholdt titlen ved at vinde 10½ – 6½.

Matchregler 
Steinitz fastsatte selv reglerne: Bedst af 20 partier med en tiebreakafgørelse ved 10-10.

Baggrund for matchen 
For første og sidste gang i skakhistorien gav arrangørerne af titelmatchen, Havanna Chess Club, titelholderen fuld frihed til selv at vælge sin modstander. Valget faldt på Tschigorin af især to grunde:
 Tschigorin havde positiv score mod Steinitz, en plet Steinitz gerne ville have vasket af.
 Steinitz forsøgte at fremme sine teorier om moderne skak, som bl.a. Tschigorin kritiserede, og Tschigorin stod som den vægtigste repræsentant for den ældre romantiske opfattelse af skakken.

Styrkeforholdet inden matchen 
Steinitz havde allerede længe været regnet for verdens stærkeste spiller, men fik først en officiel titel, da han vandt den første match om verdensmesterskabet mod Johannes Zukertort i 1886.

Tschigorin havde op gennem 1880'erne været regnet blandt verdens stærkeste spillere og havde bl.a. et godt tag på Steinitz i deres indbyrdes møder med en score på 3-1 før denne match. Han blev regnet for den sidste romantiker i skakken med en angribende spillestil a la Adolf Anderssen og Paul Morphy, mens Steinitz personligt havde ændret skakkens udvikling mod en mere positionel spillestil, som vandt mange partier, men ikke publikums hjerter.

Væddemålene inden matchen viste, at Steinitz var klar favorit: 52.000 dollars var blevet sat på den regerende mester og kun 900 dollars på Tschigorin.

Matchresultat

Matchens partier

Eksterne henvisninger 
 Steinitz vs Chigorin 1889, artikel og partier på Chessgames.com
 Cree, Graeme: 1889 World Chess Championship, artikel

Noter 

VM-matcher i skak
Sport i 1889
Solvens

Solvens er et udtryk for kreditværdighed. En virksomhed eller person er solvent, når vedkommendes aktiver overstiger  forpligtelserne. En solvent virksomhed vil derfor kunne dække alle tilgodehavender til kreditorer ved konkurs eller betalingsstandsning.

For bankers vedkommende gælder et lovgivningsmæssigt solvenskrav på minimum 8% af bankens risikovægtede aktiver. Herudover kan fastsættes et højere individuelt krav afhængig af bankens risikotagning i øvrigt. Bankers solvenskrav skal dækkes af den såkaldte basiskapital, der er en sammensætning af egentlig egenkapital og forskellige former for supplerende kapital, herunder hybrid kernekaptial og ansvarlig lånekapital.
Andelen af egentlig egenkapital til dækning af minimumskravet på 8 % er i øjeblikket ved at blive øget. I 2013 er kravet 3,5 %, i 2014 4 % og fra 2015 4,5%. Denne øgning følger af Basel III-standardernes indfasning.

Referencer

Se også 
 Insolvens
 Likviditet

Erhvervsliv
Regnskabsvæsen
Bankvirksomhed
Hydrazin

Hydrazin, N2H4, er et giftigt og kræftfremkaldende stof, der lugter som ammoniak, hvorfra det også udvindes, men dets kemiske egenskaber minder mere om vand. Det anvendes bl.a. i raketbrændstof.

Man har en begrænset viden omkring, hvorledes mennesker reagerer på stoffet, når de udsættes for det, da der kun er udført et lille antal eksperimenter og kun få er blevet udsat for det i øvrigt. Dog har man ved forsøgsdyr kunne påvise kræft i næseslimhinden, lunger, blodkar, samt tyktarm.

Biosyntese af hydrazin 
Det har været kendt længe, at visse anaërobe bakterier ("anammox") er i stand til at omdanne ammonium til kvælstof. For nylig (2015) har man påvist, at det kan de, fordi de rummer et protein, der katalyserer dannelsen af det stærkt reducerende hydrazin i to tempi.

Se også 
 USA 193
 Columbia-ulykken
 Nedelinkatastrofen
 Regler om farlige stoffer på Videncenter for Arbejdsmiljøs hjemmeside

Note 

Kemiske forbindelser
Baser
Kvælstofforbindelser
Funktionelle grupper
Kræftfremkaldende stoffer
Bulk carrier

Bulk carrier eller tørlastskib er et fartøj som transporterer bulkgods, det vil sige upakket gods, eksempelvis kul, korn, malm og andet løst gods.

En bulk carrier er genkendelig på de kasseformede, flade luger (dæksluger) på vejrdækket.
Lugerne dækker som regel fra fire til syv lastrum.

Bulk carriers, inddeling 
 Handysize, op til 35.000 DW
 Handymax, op til 55.000 DW
 Panamax, op til 80.000 DW
 Capesize, op til 200.000 DW

Eksterne henvisninger 

Skibstyper
VM i skak 1886

VM i skak 1886 var den første officielle match om et verdensmesterskab i skak mellem den amerikansk bosatte østriger Wilhelm Steinitz og den i London bosatte polsk-tyske Johannes Zukertort. Matchen blev afviklet i New York, St. Louis og New Orleans i USA mellem 11. januar og 29. marts 1886. Vinderen var den som først nåede ti sejre. Steinitz vandt 10 – 5 (5 remis) og kunne som den første officielt kalde sig verdensmester.

Baggrund for matchen 
Efter Zukertort havde vundet den store turnering i London i 1883 med tre points forspring til nr. to, Steinitz, ønskede skakverdenen at se en match mellem de to for at afgøre, hvem der var den stærkeste. Indtil da havde Steinitz været dominerende og havde bl.a. vundet en match mod Zukertort med 7 – 1 i 1872. I 1882 havde han vundet en turnering i Wien, hvor Zukertort blev nr. fire. Det tog dog sin tid at få aftalerne på plads, men et samarbejde mellem skakklubber i New York, St. Louis og New Orleans sikrede at matchen kunne gennemføres i 1886.

Matchregler 
Man var blevet enige om følgende regler:
 Først til ti vundne partier, ved stillingen 9 – 9 skulle matchen erklæres uafgjort og ingen kunne kalde sig verdensmester.
 Matchreglerne fastsatte en betænkningstid på 30 træk på to timer og derefter 15 træk i timen. Efter fire timers spilletid var der to timers pause. Medmindre partiet var afgjort, skulle der spilles otte timer på en dag.
 De to spillere delte rettighederne til matchen. Dvs., at de havde eneret på partierne og på at kommentere dem, dog uden at have rettigheder i forhold til modstanderens udgivelser.
 Partierne skulle spilles i et aflukket område, hvor der kun var adgang for spillere og officials, og spillerne måtte ikke forlade dette område medmindre, der var pause. Tilskuere måtte bruge lommeskakbrætter til at følge partierne, men måtte ikke analysere eller diskutere dem.
 Spillerne måtte ikke analysere eller diskutere et igangværende parti.

Styrkeforholdet inden matchen 
Steinitz havde i en årrække været regnet for verdens stærkeste spiller, nærmere betegnet siden han slog Adolf Anderssen i en match i 1866. Men da Zukertort vandt turneringen i Paris i 1878 og især efter den overbevisende sejr i London 1883, var der mange som anså ham for at være uofficiel verdensmester. Skakhistorikeren Edward Winter har fundet fire forskellige versioner af en historie om banketten efter London-turneringen, hvor der bliver skålet for "verdens stærkeste skakspiller", hvorefter begge reagerer.

Eksterne henvisninger 
 Zukertort vs Steinitz 1886, artikel og partier på Chessgames.com
 Cree, Graeme: 1886 World Chess Championship, artikel

Noter 

VM-matcher i skak
Sport i 1886
Alginsyre

Alginsyre (almindeligvis kaldet alginat efter den anioniske form) er en organisk kemisk forbindelse, som findes i brune alger. Alginat danner højviskøse opløsninger i vand. Et alginatmolekyle er en copolymer, som er opbygget af de to sukkerenheder guluronsyre og mannuronsyre. Forholdet mellem de to sukkerarter og længden af molekylet varierer.

Ved tilstedeværelse af calciumioner i en opløsning foregår en gelering, hvorved de negativt ladede guluronsyreenheder bliver krydsbundet af de positivt ladede calciumioner. En tilsvarende krydsbinding kan opnås med andre kemikalier, f.eks. glutaraldehyd og andre divalente kationer.

Alginat benyttes i fødevareindustrien som størkningsmiddel, og kan i mange tilfælde erstatte gelatine. Da det er et planteprodukt bruges det derfor i vegetarisk kost.

Alginat fremstilles ved udvinding fra alger.

Se også 
 E-401
 Natriumalginat

Polysakkarider
Tilsætningsstoffer
Kristian Frost

Kristian Frost Olesen (født 9. februar 1989) er en dansk squashspiller. Han er syv gange dansk mester i squash for juniorer.

Karriere 

Kristian er født i England, søn af Ulla-Britt og Morten Frost. Kristian har spillet det meste af sin karriere i den lille danske squashklub Sport 92 fra Hammerum. Kristian er syvdobbelt dansk mester i rækkerne DU19, DU17, DU15 og DU13. Kristian har i de seneste fire år været udtaget til det danske A-bruttolandshold.

I sæsonen 2007-2008 skiftede Kristian til Kolding Squash Klub for at kunne blive ved med at stille op i den bedste danske squashrække, Elitedivisionen, da Sport 92's bedste hold rykkede ned i 1. division. I sæsonen 2010-2011 skiftede Kristian igen klub denne gang til København Squash Klub.

Kristian har deltaget i mange store europæiske juniorturneringer og sluttede sin juniortid i top 3 på den europæiske U19 junior rangliste hvilket udløste et PSA-medlemskab. Kristians højeste placering på PSA-ranglisten er nummer 64 (sep 2012)

Resultater 

 Dansk Mester
 2011 Vinder af DM for seniorer 
 2008 DU19 (Slog Caspar Grauballe)
 2007 DU19 
 2006 DU17
 2005 DU17
 2004 DU15
 2003 DU15
 2002 DU13

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Squashspillere fra Danmark
Nina T. Sørensen

Nina Thysk Sørensen (født 6. marts 1981) er en tidligere dansk atlet, som stillede op for AGF og hovedsagligt begik sig i langdistanceløbene. 

I 2002 fik Sørensen for alvor markeret sig i den danske atletikverden som et af de største talenter. Senere skulle det dog vise sig, at hun var et meget hyppigt offer for skader.
Imellem de mange skader fik hun leveret gode præstationer, og i 2006 blev hun dansk mester på både halvmaraton og 10 km i hhv. 1.14.31 time og 34.21 min, disse blev således også hendes eneste danske seniormesterskaber.

Sørensen blev trænet af den tidligere landstræner Thomas Nolan Hansen.

Internationale mesterskaber 
 2005 NM 10.000 meter 6.plads 35.13.62
 2003 NM 10.000 meter 6.plads 35.14.13
Internationale ungdomsmesterskaber 
 2003 U23-EM 10.000 meter 12.plads 35.08.42

Danske mesterskaber 
  2006 10km landevej
  2006 Halvmaraton
  2005  10.000 meter  35:11.58  
  2005  Halvmaraton  1:17.51  
  2005  4km cross  15.00  
  2004  10.000m  36:44.70  
  2004  5000 meter  17:27.11  
  2003  10.000 meter  35:14.13  
  2003  3000 meter inde  10:09.0  
  2002  6km cross  23.35  
  2002  3000 meter inde  10:35.27

Eksterne henvisninger 
 AGF-Atletik
 DAF i tal – Nina T. Sørensen 

Langdistanceløbere fra Danmark
Atleter fra AGF
Anne B. Jørgensen

Anne B. Jørgensen (født 1970) er en tidligere dansk eliteløber og international elitetriatlet. Hun stillede op for Aarhus 1900 både som triathlet og langdistanceløber. 

 I 2004 vandt hun det danske 10 km landevejs mesterskab.

Eksterne henvisninger 

 Anne B. Jørgensens danske mesterskaber 

Langdistanceløbere fra Danmark
Atleter fra Aarhus 1900
Triatleter fra Danmark
Kvindelige sportsudøvere
Geding

Geding ligger i Østjylland og er en lille landsby, beliggende 2 kilometer nordvest for Tilst, ca 9 kilometer fra Aarhus. Der er ca. 36 husstande i landsbyen. Geding ligger i Aarhus Kommune og hører til Region Midtjylland. 

Lokaliteter i Aarhus Kommune
Nanna Liebmann

Nanna Magdalene Liebmann – født Lehmann- (født 27. september 1849 i København, død 11. maj 1935 smst) var en dansk komponist, musiklærer og sanger. 

Hun voksede op i et musikbegejstret borgerligt hjem. Hendes farbror var politikeren Orla Lehmann. Hendes brødre var Vilhelm Lehmann, der senere blev direktør for Nationalbanken, Carl Lehmann, der en overgang var borgmester i København og Edvard Lehmann, der blev en fremtrædende religionshistoriker. Hendes far, øjenlæge Georg Carl Heinrich Lehmann, var en habil violinist, som spillede sammen med violinisten Valdemar Tofte og komponisterne Franz Neruda og lederen af Det Kongelige Kapel, Holger Simon Paulli og som selv fik selv nogle få kompositioner udgivet. Søsteren Signe var også musikudannet. Nanna Liebmann var elev på [Det Kongelige Danske Musikkonservatorium|det nye konservatoriums] anden årgang fra 1868 sammen med bl.a. Victor Bendix. Som lærere havde hun bl.a. Johan Christian Gebauer, J.P.E. Hartmann, Niels W. Gade, August Winding og Carl Helsted. På konservatoriet mødte hun også sin senere mand, Axel Liebmann. 

I 1874 blev hun gift med Axel Liebmann, som imidlertid døde allerede godt et år senere, så resten af livet var Nanna Liebmann enlig mor, der dog engagerede sig i mange gøremål ud over at tjene til brødet som klaver- og sanglærer.

Organisatorisk arbejde 
Fra midten af 1890’erne bestred hun flere poster som koncertarrangør, hvor hun i kraft af sin lederposition blev repræsentant for kvindelige kunstnere. På Kvindernes Udstilling i 1895 var hun formand for musikudvalget. Hun arrangerede konkurrencen om åbningskantaten, og otte matinéer med kvindelige kunstnere samt to soiréer udelukkende med kvinders musik på programmet. Efter udstillingen gik hun ind i arbejdet med at indsamle midler til opførelse af en Kvindernes Bygning i København ved at afholde støttekoncerter med sine elever, hvor hun selv akkompagnerede. Fra 1898 til 1906 var hun formand for bestyrelsen for Kvindernes Bygning.

Hun arrangerede gennem 25 år musikalsk aftenunderholdning for Hegnet, Kvindernes Handels- og Kontoristforening. Desuden var hun 1901-1905 medlem af bestyrelsen for Musikpædagogisk Forening, der blev stiftet i 1898 af musikhistorikeren Hortense Panum og komponisten og musikpædagogen Louis Glass.

Musik 
Nanna Liebmanns opus er ikke stort, og begrænser sig til sange og klaverstykker. Her er en ufuldstændig liste.

 Syv sange til tyske tekster 1885
 Syv sange 1885
 Minnelieder 1903
 Fem sange 1904
 Thema med Variationer (klaver 1910)
 Thème passioneè (klaver 1910)
 Intermezzo i h-mol (klaver 1911)
 Vals i D (klaver 1912)
 Preludium i a-mol (klaver 1912)

Kilder m.m. 
 Dansk kvindebiografisk Leksikon
 Elisabeth Dahlerup: Kvinder og komposition i Danmark 1870-1920 (2006)

Eksterne henvisninger 
 

Komponister fra Danmark
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Nanna
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Rottespærre

En rottespærre er en installation, der skal forhindre rotter i at trænge ind i bygninger fra hovedkloakkerne. De opsættes typisk i kloakstikledninger og regnvandsledninger, der danner afløb fra bygninger ud til en hovedkloak. Hvis forhindringen er opsat i en faldstamme, benævnes de rottestop og skal forhindre, at rotterne spreder sig yderligere i bygningerne. Rotter er uønskede da de bl.a. kan sprede sygdomsfremkaldende mikroorganismer. Rottespærrer anvendes især til fokusområder, sådan at sygehuse, ældrehjem, skoler og fødevareproducenter.

Typer 
Rottespærrene opdeles i forskellige typer:

 1-klap-modellerne, som er en brønd med en klap, der sikrer spildevandet i at løbe ud og forhindrer kloakrotterne i at trænge ind i huset.
 2-klap-modellerne, som består af en indsats med to klapper, der sættes i bunden af en ny brønd eller som indsats i enten til- eller fraførende rør i en samlebrønd.
Rottespærre skal være produceret i et materiale som rotter ikke kan gnave i, bedst er syrefast rustfri stål AISI 316, hvor alle svejste samlinger skal efter endt samling være bejdset så svejsningerne ikke kan angribes af rust. Der må ikke kunne forekomme forstoppelse i kloaksystemet på grund af rottespærrene, samt de skal være simple at installere og afmontere.
Fælles for de nævnte typer rottespærrer er, at de anvendes i kloakledninger i afløb fra bygningerne og at de som regel monteres i forbindelse med en nødvendig stikledningsrenovering.

Krav i Danmark 
For at være sikre på at rottespærren overholder disse krav og også effektivt sikrer beskyttelse mod at rotterne ikke kan slippe igennem rottespærren, testes og gennemgår rottespærren en VA-godkendelse på Teknologisk Institut.  I Danmark stilles der krav om autorisation for at montere rottespærre.

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger 
Bolius om rottespærrer

Sanitet
Rotter
Herfølge Station

Herfølge station ligger mellem Køge og Tureby hvor man tidligere på den enkeltsporede "Lille Syd" nær landsbyen Herfølge havde Vallø brændeplads.

Stationsbygningen opførtes i 1908 med Heinrich Wenck som arkitekt. Både stationsbygning, varehus og signalhuset er fredet. Bygningsmæssigt ligner den hovedbygningen på Lille Skensved Station på samme strækning, samt stationsbygningerne på en række privatbaner.

Tilbage ved stationen er desuden et kolonnehus og i nærheden findes en række huse opført til banens personale.

Ved etableringen i 1908 fik stationen et mekanisk centralapparat af typen Siemens & Halske. Det blev i 1985 udskiftet med et sikringsanlæg DSB type 1977.

Antal rejsende 
Ifølge Østtællingen var udviklingen i antallet af dagligt afrejsende:

Noter

Litteratur 
 Statistisk Årbog for København og Frederiksberg samt Hovedstadsregionen 1992; København 1992; s. 143 
 Statistisk Årbog for København og Frederiksberg samt Hovedstadsregionen 1996; København 1996; s. 132 
 Københavns Statistiske Årbog 2001; København 2001; s. 131 
 Københavns Statistiske Årbog 2004; København 2004; s. 125 
 Østtælling 2008 DSB og DSB S-tog; s. 19

Eksterne henvisninger 

Herfølge Station på dsb.dk

Stationer på Lille Syd
Fredede jernbanestationer i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Køge Kommune
Station
Heinrich Wenck
Lille Skensved Station

Lille Skensved Station er en jernbanestation mellem Køge og Havdrup på den enkeltsporede jernbanestrækning Lille Syd.

Stationsbygningen opførtes i 1908 med Heinrich Wenck som arkitekt. Bygningsmæssigt ligner den hovedbygningen på Herfølge Station på samme strækning, samt stationsbygningerne på en række privatbaner.

Ved etableringen fik stationen et mekanisk centralapparat af typen Siemens & Halske. Det blev i 1985 udskiftet med et sikringsanlæg DSB type 1977.

Sidesporsanlægget med læssevej og rampe lå – som på de fleste af strækningens landstationer – på samme side af hovedsporene som stationsbygningen; i Lille Skensveds tilfælde syd for denne. Sidesporene er nu nedlagt, men der blev i 2007 etableret et længere sidespor til transportcenteret ved Ølby.

Antal rejsende 
Ifølge Østtællingen var udviklingen i antallet af dagligt afrejsende:

Noter

Litteratur 
 Statistisk Årbog for København og Frederiksberg samt Hovedstadsregionen 1992; København 1992; s. 143 
 Statistisk Årbog for København og Frederiksberg samt Hovedstadsregionen 1996; København 1996; s. 132 
 Københavns Statistiske Årbog 2001; København 2001; s. 131 
 Københavns Statistiske Årbog 2004; København 2004; s. 125 
 Østtælling 2008 DSB og DSB S-tog; s. 19

Eksterne henvisninger 

Lille Skensved Station på dsb.dk

Stationer på Lille Syd
Lille Skensved
Heinrich Wenck
Standardaminosyre

Proteinogene aminosyrer, også kendt som normale, primære eller standardaminosyrer, omfatter de 20 aminosyrer, der indgår i proteiner i levende celler, og som kan afkodes via den genetiske kode. Denne artikel lister detaljer for disse aminosyrer, hvad angår kemisk struktur og egenskaber.

Strukturer 
Strukturer og symboler for de 20 aminosyrer, der direkte kodes for ved proteinsyntese af den genetiske kode. Strukturen af en aminosyre og dens funktionelle grupper har stor betydning for dens virkning i proteiner.

Kemiske egenskaber 
Det følgende er en tabel, der lister et- og tre-bogstavsforkortelser samt kemiske egenskaber for standardaminosyrernes sidekæder. De listede masser er baseret på vægtgennemsnit for de enkelte elementers isotoper, som de er naturligt forekomne. Bemærk at ved dannelsen af en peptidbinding elimineres et vandmolekyle, således at en aminosyres masse i en proteinkæde reduceres med 18,01524 Da. Et-bogstavsforkortelsen for en ubestemt aminosyre er X. Trebogstavsforkortelsen Asx og et-bogstavsforkortelsen B betyder, at den omtalte aminosyre er enten asparagin eller asparaginsyre; Glx og Z betyder enten glutaminsyre eller glutamin; og Xle og J betyder enten leucin eller isoleucin. IUPAC/IUBMB anbefaler nu også at Sec og U refererer til selenocystein, mens Pyl og O refererer til pyrrolysin.

Generelle kemiske egenskaber

Sidekædeegenskaber 

Note: pKa-værdier for en aminosyre er typisk en anelse forskellige, når den befinder sig i forskellige miljøer for eksempel på overfladen og inde i et protein. Protein-pKa-beregning bruges nogle gange til at beregne ændringen i pKa-værdien i en sådan situation.

Genudtrykkelse og biokemi 

* UGA er normalt en stopkode, men koder dog for selenocystein, hvis et SECIS-element er til stede.
** Stopkoden er ikke en aminosyre, men er inkluderet for at opnå en komplet oversigt.
*** Mennesker kan ikke syntetisere en essentiel aminosyre og disse må derfor suppleres gennem diæt. Betingede essentielle aminosyrer er ikke normalt nødvendige at få tilført gennem diæt, men må dog suppleres i specifikke populationer, der ikke syntetiserer dem i tilstrækkelig mængde.

Bemærkninger

Referencer 
 
 

 
Nitrogenmetabolisme
Ernæring
Kurt Westi

Kurt Westi f. Frederiksen (født 22. marts 1939 på Orø, død 6. december 1996 i Hundested) var en dansk tenor, der fremførte både de enkle danske sange og de store operaroller.

Kurt Westi blev uddannet på Det Kgl. Danske Musikkonservatorium, og debuterede i 1961 på Odense Teater som Grev Almaviva i Barberen i Sevilla, og sang første gang i 1967 på Det kgl. Teater.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Operasangere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kongebog

Kongebog kan referere til to bøger i Det gamle Testamente:
 Første Kongebog
 Anden Kongebog
Øjvind Kyrø

Øjvind Kyrø (født 1952) er en dansk journalist, forfatter og tv-vært.

Kyrø er uddannet exam.art. i kristendomskundskab i 1978 på Københavns Universitet, og blev tillige i 1982 uddannet journalist fra Danmarks Journalisthøjskole. Han har været ansat som journalist på Weekendavisen. I en periode var han udenrigsredaktør på TV 2 Nyhederne. I tre år har han med bopæl i Chile arbejdet som Latinamerika-korrespondent for Weekendavisen, Berlingske og Dagbladet i Norge.

Prisbelønninger 
 Nairobi-prisen 2014

Bibliografi 
 Med fremtiden som indsats - En kritisk bog om atomkraft (1975)
 Ulrik Schultz - Gidsel for Fred (1997)
 God morgen, Rwanda – Er I begyndt at arbejde? (2004)
 Congo: Farezone 5 (2005)
 De kalder mig terrorist (2008)
 Med venner i lys - samtalebog med ungdomsvennerne Jan Lindhardt og Johannes Møllehave (2009)
 Udlængsel - 27 fortællinger fra Eventyrernes Klub (2011)
 Manden der reddede verden (2013)
 Det hemmelige Bornholm (2017)

Eksterne henvisninger 
 www.kyroe.dk

Journalister fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Journalister ved Weekendavisen
Journalister ved Berlingske
Dansksprogede forfattere fra Danmark