kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Væltepeter

Væltepeteren er en cykel, hvis mest karakteristiske træk er, at forhjulet er langt større end baghjulet. Pedalerne er monteret direkte på forhjulet, og cyklen har derfor ikke kædetræk. Sadlen er placeret over det høje forhjul, hvilket gør det til et kunststykke at komme op på cyklen. Væltepeter er en morsom folkeetymologisk omdannelse af det franske velocipede. 

Væltepeteren var den dominerende cykeltype i de sidste årtier af det 1800-tallet. Fra omkring 1890 afløstes den af den lave "safety"-model, der i store træk svarer til nutidens cykel med to lige store hjul og kædetræk.

Danmarks første cykelløb (på velocipeder) fandt sted den 22. april 1869 i København.

Galleri

Eksterne henvisninger 

Cykeltyper
Æg

Et æg i zoologien er den eksterne entitet som indeholder kimet til et nyt individ. 

I de fleste fugle, krybdyr, insekter, bløddyr, fisk, og to typer af pattedyr (myrepindsvin og næbdyr) er et æg (latin, ovum) en Zygote, der følger af befrugtning af ægcellen. For at aktivere inkubation skal ægget normalt holdes i et bestemt temperaturområde, mens det nærer og beskytter den voksende embryo. Når fosteret er tilstrækkeligt udviklet bryder det ud af ægget. Nogle fostre har en midlertidig ægtand til at knække, eller bryde æggeskallen eller afdækning med.

Ovipar-dyr er dyr, der lægger æg med lidt eller ingen udvikling af embryoet indeni moderen. Undersøgelse eller indsamling af æg, især fugleæg, kaldes Oologi.

 Fugleæg er (i modsætning til eksempelvis fiskeæg) omgivet af en kalkskal.
 Krybdyræg er om givet af en læderagtig skal.
 Paddeæg er omgivet af en tyk slimklump og hænger sammen.
 Fiskeæg hænger ikke sammen, men har et slimlag rundt om sig.

Se også 
 Hønseæg

Eksterne henvisninger
Æg (fysiologi)

Et æg (latin: ovum) er i fysiologien den fuldt udviklede kvindelige generative celle (kønscelle).

Hos pattedyr udvikles ægget i æggestokken, hvorfra det gennem æglederen føres til livmoderen. Hvis ægget befrugtes, sætter det sig fast i livmoderens slimhinde, hvor fosterudviklingen sker.

Kvindens kønsorganer
Fysiologi
Kosmogoni

Kosmogoni er læren eller fortællingen om verdens oprindelse. Betegnelsen kosmogoni refererer til både religiøse skabelsesfortællinger, myter og videnskabelige teorier om universets begyndelse. Begrebet kosmogoni kommer fra græsk, κοσμογονία (eller κοσμογενία), fra κόσμος «kosmos», «verden», og roden γί(γ)νομαι / γέγονα «blive født», «vende sig», «forandre sig». I den specielle videnskabelige kontekst om verdensrummet og astronomien refererer begrebet til teorier om dannelsen og oprindelsen af universet.

Kosmogoni må ikke forveksles med kosmologi som betegner videnskaben om universets struktur og oprindelse.

Se også 
 Big Bang
 Skabelse
 Teogoni - digt forfattet af den græske digter Hesiod

Ekstern reference 
 Kosmogoni. Den Store Danske
 Kosmogoni - filosofi. Store norske leksikon

Kosmologi
Teorier indenfor religion
Niche (økonomi)

Niche inden for økonomi er et markedssegment, afgrænset af produktionsforhold eller afsætningsvilkår. Nichen gør det muligt for nogle få, specialiserede virksomheder at eksistere under ellers umulige konkurrencevilkår. Eksempelvis er produktion af  akvarieplanter en nicheproduktion ligesom levering af økologiske grønsager og kolonialvarer er en nicheafsætning.

Erhvervsøkonomi
Direkte demokrati

Direkte demokrati er, hvor hele befolkningen kommer til orde, således at alle har indflydelse på den endelige afgørelse. 

Vores nuværende demokratiform i det vestlige samfund kaldes repræsentativt demokrati, da befolkningens interesserer forsøges spejles (re-præsenteres) gennem folkeafstemninger om valg af professionelle parlamentariske politikere (repræsentanter).

En måde at kunne organisere et eventuelt direkte demokrati på er ved at tage decentrale beslutninger fx i form af små kommuner og landsbysamfund som kollektivt bestemmer og sender en repræsentant med bundet mandat (til forskel fra det repræsentative demokrati) fra lokalsamfundet til en større konference på nationalt eller internationalt plan. Ideen om direkte demokrati har stor forbindelse til den anarkistiske ideologi, og er ofte den form for demokrati der finder sted i anarkistiske fællesskaber.

Michael Hardt & Antonio Negri har med Spinozas lignende begreb "absolut demokrati" forsøgt at begribe denne demokratiform med udtrykket: "Styring af alle, af alle" ("The rule of all, by all").

Læs også 
 Anarkisme
 Demokrati

Eksterne henvisninger 

Demokrati
Evan Hunter

Evan Hunter (født 15. oktober 1926, død 6. juli 2005) var en amerikansk forfatter. Han skrev såvel romaner som filmmanuskripter m.m. under eget navn og under flere pseudonymer.

Hunter var født Salvatore A. Lombino, men han udgav aldrig noget under det navn, og i 1952 tog han navneforandring til Evan Hunter. Under det navn udgav han adskillige romaner: Fortrolige samtaler, En kritisk Affære, Løb – eller dø, Hele banden og Nanny, Møde med fortiden, Mødre og Døtre m.fl.

Hans bedst kendte pseudonym er Ed McBain. Under det navn skrev han to kriminalromanserier, "Matthew Hope" serien med omkring 15 titler, blandt andre Tre blinde Mus, Døden synger Falsk og Skønheden og Udyret. I "Station 87 serien" skrev han mere end 50 titler, hvoraf den første udkom i 1956 og den sidste i 2004. Blandt titlerne kan nævnes Hilsen til chefen, Døv mands hævn, Farlig Romance, Mord i Rosenhaven, Gift, Enkerne og Kvinderne bag betjentene på station 87.

Herudover har Hunter skrevet bøger under pseudonymerne Curt Cannon, Richard Marsten, Hunt Collings, Ezra Hannon og John Abbott. I alt har Hunter skrevet over 100 romaner, mange noveller, skuespil, tv manuskripter, børnebøger og filmmanuskripter. Blandt andet skrev han manuskriptet til Alfred Hitchcock klassikeren "Fuglene" (The Birds) fra 1963).

Krimiforfattere fra USA
Thrillerforfattere fra USA
Romanforfattere fra USA
Manuskriptforfattere fra USA
Ambrosius Stub

Ambrosius Stub (født maj, døbt 17. maj 1705 i Køng Sogn, Gummerup ved Glamsbjerg på Fyn, død 15. juli 1758 i Ribe) var en dansk klassicistisk digter.

Stub har skrevet adskillige kendte og elskede lejlighedsdigte, vers og arier, der ved deres lethed og ynde står i kontrast til hans udsvævende, omflakkende og på hans senere år desværre også forhutlede tilværelse, delvist forårsaget af druk, manglende anerkendelse af hans kunst og ægteskabelige problemer.

Et af Stubs mest kendte digte er Den kiedsom Vinter gik sin gang, som findes (forkortet) i Højskolesangbogen, men de fleste af hans værker blev først optegnet efter hans død, og derfor er der nogen usikkerhed om den korrekte gengivelse, og det formodes, at flere digte af Stub ikke nævner ham som forfatteren.

Grav-Skrift over En Ælling med toe Hoveder, født 1746 in Junio og forvares paa Apotheqvet udi Odense. 

Hvi døde du saa snart, du lille Ande-Noor?
Du skulde bleven her i Verden rar og stor.
Dog dette var endda tildeels for meget loved,
Da Lycken føyer dem der fødes uden Hoved.

Se også 
 Ambrosius-egen – Egetræ på Tåsinge, som er opkaldt efter Ambrosius Stub.

Bibliografi 
 Arier og andre poetiske Stykker. Udg. af T.S. Heiberg, København 1771
 Digte. Udg. med indledning og noter af Erik Kroman, København 1972

Ambrosius Stub og Ribe 
I Ribe er Ambrosius Stub mindet med en mindeplade på huset i Sønderportsgade 11. (opsat 11. juni 1901) En skulptur af Per Kirkeby på pladsen for Sct. Catharinæ Kirke. Ligeledes findes der en Stubs Alle ved Sct. Catharinæ Kirke.

Litteratur 
 Hans Brix, Ambrosius Stub, København 1960
 Helge Stenkilde: Ambrosius Stub. Danmarks første store lyriker. 1705-1758, Herning 2005, 
 Chr. K.F. Molbech, Ambrosius (skuespil), 1877
 Jan Kassow: I slægt med digteren Ambrosius Stub. Et festskrift i anledning af hans 300 års fødselsdag 1705-2005. Odense 2005,

Eksterne henvisninger 
 
 Samlede værker online og Forfatterportræt  på Arkiv for Dansk Litteratur
 Digte, bibliografi m.m. i Kalliope
 Ambrosius Stub Selskabet
 Værker af Ambrosius Stub på Google Books.

Digtere fra Danmark
Salmedigtere fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer fra Fyn
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Studenter fra Odense Katedralskole
Alumni fra Københavns Universitet
Nulpunktssten

Nulpunktssten er en sten eller lignende monument, hvorfra vejafstande udmåles. Nulpunktssten findes almindeligvis i hovedstæder og andre storbyer. I centrum af Rom stod den "Gyldne Milesten", der blev rejst som det symbolske centrum i Romerriget. Den er forsvundet, men var inspirationen for Washington D.C.-nulpunktsstenen "The Zero Milestone", hvorfra alle vejdistancer i USA skulle opmåles.

København 
I København er der opsat fire nulpunktssten, der markerer afstanden til forskellige byer i omegnen fra de byporte, der blev revet ned i 1850'erne. Nulpunktstenene i København er som kilometerstenene på det overordnede vejnet tegnet af arkitekt P.V. Jensen Klint.

Kilder 

Bygninger, konstruktioner og anlæg
Vejens udstyr
Vejhistorie
Fronto

Marcus Cornelius Fronto eller Fronto (ca. 90/95-ca. 167 e. Kr.) var en romersk retor og lærer for den senere kejser Marcus Aurelius.

Liv 

Fronto blev født i Cirta, nutidens Constantine i Algeriet. Han kom allerede som ung til Rom for at studere. Han fik siden sæde i senatet og beklædte forskellige politiske embeder, kvæstor, prætor og endelig consul suffectus for juli og august i 142.

Han blev gift med Cratia (sandsynligvis af græsk oprindelse) og fik med hende i ca. 142 datteren Cratia, der blev gift med Frontos elev Gajus Aufidius Victorinus

Skrifter 

Frontos retoriske skrifter er ikke overleveret, men det er hans breve til Marcus Aurelius og andre medlemmer af kejserhuset. De blev fundet i en palimpsest i 1815 af italieneren Angelo Mai.

Brevene behandler ikke de samtidige historiske begivenheder, men først og fremmest Frontos forhold til Marcus Aurelius og filologiske spørgsmål. Et tilbagevendende tema i brevene er desuden Frontos dårlige helbred, især hans podagra.

I brevene fremhæver han som stilistiske forbilleder forfatterne Ennius, Plautus, Laberius og Sallust, hvorimod Cicero og ikke mindst Seneca kritiseres.

Da Marcus Aurelius som voksen sluttede sig til den stoiske filosofi, skrev Fronto en række breve, hvori han fremhævede retorikkens betydning. Det er dog omdiskuteret, om man kan tage disse breve til indtægt for en direkte konflikt mellem retorikeren Fronto og filosoffen Marcus Aurelius.

Litteratur 

 Edward Champlin, Fronto and Antonine Rome, Cambridge, MA 1980.
 M. Cornelii Frontonis Epistulae. Edidit Michael P.J. van den Hout. Lipsiae 1988.
 Michael P. J. van den Hout, A Commentary on the Letters of M. Cornelius Fronto, Leiden 1999.
 Christoph Tobias Kasulke, Fronto, Marc Aurel und kein Konflikt zwischen Rhetorik und Philosophie im 2. Jh. n. Chr., München, Leipzig 2005.

Faglitterære forfattere fra Romerriget
Latinske forfattere
Retorik
Œ

Œ œ

Tegnet Œ er en ligatur af bogstaverne o og e. Det stammer oprindelig fra latin, men kendes i dag især fra fransk hvor det indgår i ord som bœuf, cœur, œuvre, œil og œnologie. Historisk set er lille œ blevet brugt i Danmark og Norge som en alternativ skrivemåde for æ.

Eksterne henvisninger 

Bogstaver
Typografi
AMVER

AMVER der er en forkortelse for Automated Mutual-Assistance Vessel Rescue System, er et skibsmeldesystem til brug ved eftersøgning og søredningsarbejde. 

Det er et verdensomspændende system som gør det muligt at identificere hvilke andre skibe, der er i et område med en nødmelding, således at de kan dirigeres til assistance. 
Informationerne, som skibene giver til Amver er tilgængelige for RCC (rescue coordination centre) i hele verden, men informationerne bliver kun brugt til SAR (søredning og eftersøgning). Systemet har fungeret siden 1958 og et frivilligt system, som U.S. Coast Guard står bag. 

Hele overvågningen er nu computerstyret, og man forsøger konstant at udvide antallet af deltagende skibe. For øjeblikket deltager skibe fra mere end 143 lande, og 81 danske skibe blev i 2001 hædret af den amerikanske kystvagt for deres aktive deltagelse i systemet  (dvs. at de det år havde mindst 128 rapporteringer om deres position – lige så mange andre danske skibe deltog dog også, men uden at opnå tilstrækkelige rapporteringer til et hædersbevis). 

Systemet fungerer ved at de tilmeldte skibes positioner hele tiden registreres, hvorfor man undgår unødige kursafvigelser ved en nødmelding, idet redningscentrene kan nøjes med at dirigere de skibe, der er bedst placeret, til at undsætte det nødstedte skib. I dag deltager over 12.000 skibe fra alverdens lande i AMVER, og i gennemsnit rapporterer 2.800 skibe deres positioner til AMVER hver dag, og Søfartsstyrelsen opfordrer danske skibe til at deltage i AMVER.

Se også 
AIS (Automatic Identification System)

Kilder og eksterne henvisninger
 AMVER Website 
Søfart
Genner

Genner (tysk: Gjenner) er en by i Sønderjylland med , beliggende 5 km nordvest for Løjt Kirkeby, 16 km syd for Haderslev, 10 km nordøst for Rødekro og 10 km nord for Aabenraa. Genner hører til Aabenraa Kommune og ligger i Region Syddanmark. I 1970-2006 hørte Genner til Rødekro Kommune.

Genner hører til Genner Sogn, som indtil 1. oktober 2010 var et kirkedistrikt i Øster Løgum Sogn. Genner Kirke ligger i den nordøstlige ende af byen.

Geografi 
To km øst for Genner ad Sønderballevej ved Genner Bugt findes Genner Strand.

Faciliteter 
 Genner Univers er skole, SFO, børnehave og småbørnsgruppe med i alt 23 medarbejdere.
 Genner Idrætsforening (GIF) tilbyder badminton, basketball, bueskydning, floorball, fodbold, gymnastik, håndbold, krolf, petanque og tennis. Mange af aktiviteterne foregår i Genner Hallen, der blev indviet i 1993.
 Foruden forsamlingshuset på Kirkevænget 2 er Lyngtofte Kro i 2016 genåbnet som multihus og forsamlingshus med plads til 120 gæster.

Historie

Aabenraa Amts Jernbaner 
Genner fik trinbræt med sidespor (tysk: Haltestelle) på Aabenraa Amts Jernbaners linje Aabenraa-Løgumkloster (1901-26). Kroen var også station, som det var normalt på de tyske amtsbaner. Bygningen er bevaret på Nørreskovvej 7 og var stadig kro et stykke tid efter at banen var nedlagt.

Ved landevejen 700 m mod øst lå trinbrættet Knivsbjerg, 1½ km fra det 97 m høje Knivsbjerg, hvor Nordslesvigs tyske befolkning holdt folkefester. Dette trinbræt lå ved Lyngtoft (i den tyske tid Gjenner Krug), som har været udskænkningssted siden 1780.

Fra Vestertoft mod vest går vejen Gl. Bane, som efter 300 m svinger tv. og følger amtsbanens tracé på godt 1 km.

Genforeningssten 
Foran forsamlingshuset står en sten der blev afsløret 15. juni 1936 (Valdemarsdag og 16-årsdagen for genforeningen) til minde om Genforeningen i 1920.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 

 Genner Lokalråds hjemmeside
 SDFE kortviser: Målebordsblade, preussiske 1877-1920, danske 1920-71

Byer i Aabenraa Kommune
Byer i Sønderjylland (under den danske stat)
Byer og bydele med genforeningssten
Diego Velázquez

Diego Rodríguez de Silva y Velázquez (døbt 6. juni 1599, død 6. august 1660), ofte blot omtalt som Diego Velázquez, var hofmaler hos kong Filip 4.. Han var en af barokkens bedste portrætmalere. 

Velázquez blev født i Sevilla som barn af en sevillansk mor og en far med jødisk-portugisiske rødder. Allerede som 12-årig kom han i lære hos den kendte maler Francisco de Herrera el Viejo. På grund af uoverensstemmelser forlod Velázquez sin læreplads efter et år og begyndte at studere hos den manieristiske maler Francisco Pacheco. Det var her Velázquez fik sit kunstneriske udgangspunkt. Han blev desuden en god ven af Panchego.

I ( 1617) blev Velázquez som 18-årig selvstændig maler med eget værksted i Sevilla. Året efter giftede han sig med Panchegos datter Juana. I denne periode malede Velázquez især stilleben og naturalistiske motiver med chiaoscuristisk lysindfald (kendt fra fx Rembrandt) inspireret af Pachego, som igen var inspireret af italienske malere som Caravaggio. Kendt fra denne periode er El aguador de Sevilla (Den sevillanske vandbærer).

Det varede ikke længe, før han i 1623 rejste til Madrid for at blive kongelig maler. Det lykkedes efter flere forsøg. Han beholdt embedet til sin død i 1660.
Velázquez boede på kongeslottet og mødte den flamske kunstner Rubens, som arbejdede ved hoffet i Madrid. Rubens inspirerede Velázquez til det mytologiske maleri Los Borrachos (De Fordrukne), som indleder en helt ny periode for Velázquez.

Med ny inspiration drog han i 1629 til Italien for at studere renæssancekunsten og udveksle erfaringer med italienske kunstnere. Her tilegnede Velázquez sig helt ny viden og inspiration.
Han vendte tilbage til Madrid i 1631, hvor han malede flere mytologiske malerier og adskillige portrætter. 

Det er elegance og præcision, der dominerer hans malerier i denne periode. Malerierne bliver også mere vovede efter italiensk forbillede.
Da han vendte hjem til Madrid går han kort efter helt bort fra chiaoroscuro-stilen med dunkle billeder med kraftigt lysindfald på hovedpersonerne. I steder begynder han at male med stærke farver og opnår på den måde nogle langt livligere billeder.

I 1649 drager han atter på rejse til Italien, hvor han maler sit kendte portræt at pave Innocent X og bliver optaget i den fornemme Santiagoorden. Efter sin hjemkomst maler han sine største mesterværker som Las Meninas (Hofpigerne) og Las Hilanderas (Spinderskerne).

Velázquez døde 61 år gammel i Madrid. Hans kone Juana Pachego døde seks dage efter.

De vigtigste af hans værker hænger på Pradomuseet i Madrid.

Galleri

Eksterne henvisninger 

 Diego Velázquez  ved Art Renewal Center.

Hofmalere fra Spanien
Barokmalere
Portrætmalere
Historiemalere
Personer fra Sevilla
Kalypso (mytologi)

Kalypso var en græsk nymfe. Hun boede på øen Ogygia. Hun er muligvis datter af Atlas og en søster til Plejaderne. Ifølge det græske værk Odysseen finder hun den skibbrudne Odysseus, da han er på vej hjem fra Troja, og forfører ham til at blive på øen i 7 år på trods af Odysseus triste mine og gråd. Ved enden på de syv år holder guderne møde og beslutter sig for at løslade ham. Efter Athene sender Odysseus' søn Telemachos af sted uden resultat, sender Zeus budbringerguden Hermes ned til Kalypso for at beordre Odysseus frigivet. Kalypso adlyder modvilligt og giver Odysseus tømmer til en ny båd.

Referencer

Kilder 
 Hjortsø, Leo. Græske guder og helte (1. udgave), Politikens Forlag A/S 1971, København, s. 282-283. .
 Apollodorus, Epitome, book E, chapter 7, section 24
 Theogony
 Den Store Danske:
 "Kalypso" i Den store danske. Sidst opdateret: 31.1.2009. Besøgt d. 24.11.2010.

Eksterne henvisninger 

Græsk mytologi
Eurykleia

Eurykleia har flere betydninger:

 Eurykleia (mytologi) – Odysseus's amme
 Eurykleia (astronomi) – asteroide
Bastet

Bast og senere Bastet var en egyptisk gud for frugtbarhed, musik og erotisk kærlighed. Bastet afbildes typisk enten en kat eller som en kvinde med kattehoved. Den centrale helligdom for denne gudinde var Bubastis i Østdeltaet.

Rolle i egyptisk religion 
Som mange egyptiske guder havde Bastet flere ansvarsområder, som skiftede i takt med tiden. Bastet er forbundet med frugtbarhed, erotik og beskyttelse. Hun var en beskytter, af det nordlige Egypten, og naturligvis af Farao. Hun blev bl.a kaldt "kongernes mor". Hun var især også kendt som en beskytter af gravide og fødsel . Hun er dog primært associeret som gud for glæde, musik, dans og den erotiske kærlighed og familien. 

Under det 22. dynasti, som havde hovedsæde i byen Bubastis, voksede Bastetkulten betragteligt, og det kom på mode at afbilde Bastet på små fajancekrukker , typiske indeholdende parfume, og tilstedeværelsen af Bastets navn på krukken fungerede som en beskyttende talisman. Den praksis gav Bastet titlen af den parfumerede beskytter.

I byen Bubastis blev der afholdt en stor fest til gudindens ære, som i følge Herodot havde mange deltagere og blev fejret under indtagelse af store mængder vin. Der opstod også en praksis med at mumificere katte, som blev begravet i deres egne katteformede kister. 

Bastet var oprindeligt en krigsgudinde, enten som løve eller kvinde med løvehoved, magen til gudinden Sekhmet. I takt med at Sekhmet blev dominerende som krigsgud, skiftede Bastets rolle. Bastet er søster til guder som Tefnut, Shu, Serket, Hathor, Horus, Sekhmet, Anhur

Navn 
Gudindens navn har ændret sig en smule i gennem den egyptiske historie, dette udtrykkes oftest i form af at hendes navn er Bast i tidlig egyptisk historie og senere omkring år 1000 fvt. kaldt Bastet. Den originale udtale ville have været noget i retning af '"Ubaste"' og senere '"Oubaste"'. Senere da grækerne overtog magten i Egypten, tog de gudinden til sig under navnet Ailuros (Det menes at navnet Ailuros kommer fra Alabast, som de fajancekrukker, gudinden var forbundet med, var lavet af).

Bastet's navn betyder '"den fra Bast"',  altså 'hender der kommer fra byen Bast'. Men navnet kan også, ifølge  oversættes til '"den fra sminkekrukken"', 'hende der er en personificering af den beskyttende salve' .

Referencer 

Egyptiske gudinder
Frugtbarhedsgudinder
Caymanrenden

Caymanrenden er en oceangrav beliggende mellem Jomfruøerne og Caymanøerne i det Caribiske Hav. Graven er skabt fordi de underliggende tektoniske plader flytter sig fra hinanden. Renden strækker sig i nordnordøst fra Windward Passage ved den sydøstlige spids af Cuba ned sydsydvest til Guatemala. På det dybeste sted er renden 7.686 meter dyb – det dybeste sted i det Caribiske Hav. Renden synes at langsomt udvide sig i bredden grundet pladetektonikken på dette sted.

Caribien
Oceangrave
Rolf Billberg

Rolf Billberg (22. august 1930 – 17. august 1966) var en svensk jazzmusiker.

Billberg blev født i Lund, som 17-årig blev han militærmusiker med klarinetten som hovedinstrument. Efter fire år skiftede han til tenorsaxofon.

Ekstern henvisning 
 Hjemmeside 

Musikere fra Sverige
Jazzsaxofonister
Caymanøerne

Caymanøerne (engelsk: Cayman Islands) er et oversøisk territorium tilhørende Storbritannien beliggende i det vestlige Caribiske Hav og bestående af øerne Grand Cayman, Cayman Brac og Little Cayman.

Historie 
Caymanøerne, ofte også blot kaldet Cayman, blev først besøgt af Christopher Columbus 10. maj 1503 på hans fjerde og sidste rejse til Amerika. Den første registrerede engelske besøgende var Sir Francis Drake, der besejlede øerne i 1586 og døbte dem Cayman-øerne. Øerne blev sammen med den nærliggende Jamaica underlagt England i 1670 under Madridtraktaten. De blev regeret som en enkelt koloni sammen med Jamaica indtil 1962, da øerne blev et selvstændigt britisk oversøisk territorium, og Jamaica blev et selvstændigt rige inden for Commonwealth.

Hovedstaden på Cayman Islands/Caymanøerne hedder George Town.

Geografi 
Caymanøerne ligger i det vestlige Caribiske Hav. De tre øer ligger omtrent 770 kilometer syd for Miami, 240 kilometer syd for Cuba og 290 kilometer nordvest for Jamaica. Grand Cayman er langt den største ø og har et areal på 200 kvadratkilometer. De to øvrige øer, Cayman Brac og Little Cayman, ligger omkring 145 kilometer øst for hovedøen og har arealer på henholdsvis 36 og 25 kvadratkilometer.

Alle tre øer er skabt af store koralrev og er næsten helt flade. En undtagelse hertil er The Bluff på Cayman Brac, der rejser sig 42 meter over havets overflade – det højeste punkt på øen.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Cayman-øernes regering
 Cayman-øernes turistministerium
 

 
Caribiske øer
Britiske oversøiske territorier
Karl Philipp zu Schwarzenberg

Karl Philipp Fürst zu Schwarzenberg (18. april 1771 – 15. oktober 1820) var en østrigsk feltmarskal i napoleonskrigene.

Napoleon havde givet Schwarzenberg kommandoen over det østrigske hjælpekorps, som deltog i offensiven mod Rusland i 1812. Da Østrig i 1813 skiftede side i krigen, blev den nyligt forfremmede feltmarskal øverstkommanderende for den bøhmiske hovedarmé, som bidrog til Napoleons fald i 1814.

Østrigere i 1700-tallet
Fyrster fra Østrig
Storkors af Dannebrog
Østrigere i 1800-tallet
Generaler fra Østrig
Personer i Napoleonskrigene
Walhalla