kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Inflationsmålsætning

Et inflationsmål eller en inflationsmålsætning er en bestemt pengepolitisk strategi, som følges af mange lande og deres centralbanker. Selvom fastholdelse af en lav og stabil inflation traditionelt har været anset for en vigtig opgave for pengepolitikken i mange årtier, er en egentlig inflationsmålsætning som et eksplicit mellemmål for en centralbank en relativt ny opfindelse. New Zealand indførte som det første land en inflationsmålsætning i 1990. Siden er strategien blevet ganske udbredt, især blandt industrialiserede/vestlige lande. Pr. oktober 2012 fulgte 32 lande officielt et inflationsmål. I oktober 2017 var tallet steget til 40 lande.

Lande med inflationsmål 

Alle Danmarks nabolande, der har en selvstændig valuta, følger i dag et inflationsmål: Sverige, Norge, Island, Storbritannien og Polen. Ligeledes har verdens største økonomi, USA, siden 2012 officielt styret efter et inflationsmål (på 2 % årligt). Også OECD-landene New Zealand, Australien, Canada, Tjekkiet, Ungarn, Mexico, Chile, Tyrkiet og Sydkorea samt Brasilien, Rumænien, Sydafrika og Thailand følger et inflationsmål.

Hvad indebærer et inflationsmål 

En inflationsmålsætning indebærer, at centralbanken gennem pengepolitikken direkte styrer efter at holde den indenlandske inflationstakt på mellemlangt sigt (typisk 2-3 år) tæt på et bestemt niveau eller inden for et bånd. Sveriges Riksbank styrer således efter at holde inflationen inden for et bånd på 1-3 pct. om året. Norge styrer efter et niveau på 2½ pct. årlig inflation, Australien efter et inflationsbånd på 2-3 pct., Tjekkiet har et bånd på 2-4 pct. osv. (DØR 2009 s. 282). Under et inflationsmål er valutakursen flydende og vil derfor ofte svinge i forhold til andre valutaområder. I modsætning til fastkurspolitik har et inflationsmål den fordel, at pengepolitikken kan tilrettelægges efter de behov, den indenlandske økonomiske udvikling skaber. Den flydende valutakurs betyder også, at centralbanken ikke behøver at forsvare en bestemt kurs over for valutaspekulanter. Til gengæld kan udsvingene i valutakursen have negative konsekvenser for udenrigshandlen. 

En centralbank vil forsøge at opfylde inflationsmålet gennem sin rentepolitik. Hvis der er udsigt til, at inflationen vil blive højere end målet, søges prisudviklingen dæmpet ved forhøjelser af den pengepolitiske rente. Omvendt sættes renten ned, hvis inflationen ser ud til at blive lavere end målsætningen.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Blandt andet i følgende publikationer kan læses en uddybende, men forholdsvis ikketeknisk beskrivelse af inflationsmålsætning som pengepolitisk strategi:
 Danmarks Nationalbank (2009): Pengepolitik i Danmark, 3. udgave, s. 6-15 
 Det Økonomiske Råd: Dansk økonomi, forår 2000, kapitel II: ØMU'en: Dansk valutapolitik ved en skillevej, s. 114-8 
 De Økonomiske Råd: Dansk økonomi, forår 2009, kapitel II: Danmark og euroen, s. 280-93 

Pengepolitik
Haagen Christian Astrup

Haagen Christian Astrup (22. januar 1766 – 4. februar 1827 i Varde) var en dansk generalkrigskommissær og godsejer.

Astrup var søn af af ejer af Eskilstrup, justitsråd Jens Astrup og Kirstine Margrethe født Heegaard. Han blev 1783 student, privat dimitteret og 1786 cand.jur. 1794 blev Astrup kammerråd, 1802 kaptajn og kompagnichef i Nordre sjællandske Landeværnsregiment, 1807 sat à la suite og 1808 afskediget. 1809 blev han generalkrigskommissær og adlet ved patent af 24. august 1810. 1825 blev Astrup udnævnt til byfoged i Varde samt herredsfoged i Øster og Vester Herred.

1788-1801 ejede han Totterupholm, som han 1789 fik tilladelse til at kalde Rosendal. 1799-1806 ejede han Sæbygård, 1800-1806 Falkenhøj og Frihedslund, 1803-06 Løvegård, 1806-09 Gislingegård, 1806-10 Kokkedal, 1808-10 Nivågård og 1813-19 Gammelgård, der blev solgt ved opbudsauktion sidstnævnte år. Han ejede også Antvorskov, på hvis grund han anlagde en lervarefabrik.

Han blev gift 1. gang 26. juni 1789 med Ane Margrethe Falk (død 16. januar 1828, 67 år, i København), ægteskabet opløst 1806, 30. april forlig om deling af fællesboet. 2. gang ægtede han 25. maj 1806 på Frederiksberg Helene Caroline Floeberg (døbt 17. februar 1785 i Vor Frue Kirke, København - 30. januar 1850 i Christiansfeld), datter af parykmager og hårskærer Andreas Gustavus Floeberg og Anne Cathrine Jacobsen.

Astrup er begravet på Sankt Jacobi Kirkegård i Varde.

Der findes et portrætmaleri i privateje.

Kilder 
 Danske Jurister 1736-1936.

Krigskommissærer fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Jurister fra Danmark
Fabrikanter fra Danmark
Byfogeder fra Danmark
Kammerråder fra Danmark
Herredsfogeder fra Danmark
Hashtag

Hashtag er et udtryk, som angives ved tegnet #(nummertegn), samt et eller flere bogstaver og/eller tal, uden mellemrum. Eksempelvis de - internationalt - ekstremt populære #BlackLivesMatter, #JeSuisCharlie, #MeToo og #NeverAgain og det - i Danmark - meget benyttede #dkpol, som er en forkortelse for "dansk politik".

Det er desværre en meget udbredt og gentaget misforståelse, at tegnet ( # ) i sig selv hedder hashtag. Det er ikke og har aldrig været tilfældet. Det hedder på dansk nummertegn og på engelsk number sign.

Hashtagningen bliver anvendt i flere sammenhænge:
 Symbolet bliver anvendt som et metadata tag (metadata mærke), der anvendes ved blogging og på sociale netværk.
 Siden 1990'erne har det været brugt af mIRC, dog havde det en lidt anden funktion. Der blev det brugt som kanalsøgning.

Sociale netværk 
Hashtag anvendes blandt andet på:
 Facebook
Instagram
Linkedin
Pinterest
Twitter
YouTube
På Twitter er hashtags blandt danske brugere særdeles brugt og veludviklet inden for kategorier som politik og sport. Således er hashtags som #dkpol og #sundpol inden for politik og #sldk og #cldk inden for sport brugt flittigt. Blandt danske brugere er hashtags på LinkedIn og Facebook langt fra lige så integreret og benyttet en del af platformene, mens danskere brugere på Instagram med tiden er blevet flittigere til at bruge hashtags i deres billeder og stories.

Formål 
Formålet med anbringelse af hashtagget, er at meddelelsen, teksten, emnet eller siden - bliver kategoriseret/grupperet i henhold til hashtagget.

Eksempel 
Hashtagget indeholdende (selvvalgte) betydningsfulde ord; emneord, eksempelvis som i denne sætningslinje:

#Wikipedia er et #leksikon, som alle kan redigere. Fx #OMG

Man kan her opfatte hashtagget som en slags hjemmelavet kategori eller gruppering, som dannes så snart hashtagget med ordet, bare er blevet anvendt én gang, på det givne sociale netværk. Kategorien kan bagefter anvendes til støtte ved søgning på det sociale netværk.

Reference 

Web 2.0
Metadata
Sociale medier
World Wide Web
Internetfænomener
Georg Christopher Hauch

Georg Christopher (von) Hauch (6. maj 1751 i København – 9. november 1823 sammesteds) var en dansk officer.

Han var søn af general Andreas Hauch og Sophia Stürup, blev 1757 fændrik reformé i Kronprins Christians Regiment, 1758 virkelig fændrik, 1759 sekondløjtnant, 1763 virkelig premierløjtnant, 1770 kaptajn af infanteriet, 1772 kompagnichef og 1774 generaladjudant hos kongen. Hauch afgik 1781 fra Hæren og blev samme år kæmner ved Øresunds Toldkammer og kammerherre, 1804 oberst og chef for det borgerlige artillerikorps i Helsingør. Han døde den 9. (8.) november 1823 i København i staldbygningen bag Christiansborg Slot af apopleksi. Han ejede 1797 Nivågård, som han allerede solgte igen samme år.

6. februar 1784 ægtede han i Kastbjerg Kirke Juliane Kirstine baronesse Holck (1761 - 23. januar 1848 i Stege), datter af Erik Rosenkrantz baron Holck (1730-1777) og Hedevig Margrethe von Raben (1723-1791).

Han er begravet på Garnisons Kirkegård.

Kilder 
Danmarks Adels Aarbog 1944.

Georg Christopher
Kammerherrer fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Personer fra København
Officerer fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Erik Rosenkrantz Holck

Erik Rosenkrantz lensbaron Holck (født 19. juli 1730 på Holckenhavn, død 3. maj 1777) var en dansk officer og godsejer, bror til Christian Frederik Holck.

Han var søn af Eiler lensbaron Holck og Juliane Christine baronesse von Winterfeldt. 1760 overtog han baroniet Holckenhavn, og via sit ægteskab overtog han Trudsholm (ifølge ejeren, etatsråd Peder Marsvin og frue Regitze Skeels testamente).

Holck blev 1747 fændrik i Grenaderkorpset og samme år sekondløjtnant, 1752 ritmester i 2. fynske Rytterregiment, var 1752-57 i garnison i Svendborg, blev 1756 karakteriseret major i Søndenfjeldske nationale Rytterregiment, fik afsked 1760 og blev 1768 kammerherre.

Holck blev gift 14. november 1760 på Stück i Mecklenburg med Hedevig Margrethe von Raben til Trudsholm (26. oktober 1723 - 19. oktober 1791 på Trudsholm), datter af Hugo Frederik Raben til Stück (død 1726) og Sophie Dorothea Skinkel (med liljen) (1691-før 1729). Parret fik kun døtre, og baroniet gik derfor til slægtningen Iver Holck. 

Ægtefællerne stiftede 1762 Holcks Legat til vedligeholdelse af Marsvin-begravelsen i Dalbyover Kirke og skænkede samme år en ny altertavle og prædikestol til kirken.

Kilder 
Danmarks Adels Aarbog 1925.

Erik Rosenkrantz
Kammerherrer fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Personer fra Fyn
Kavaleriofficerer fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Legatstiftere fra Danmark
Filantroper fra Danmark
Lensbaroner fra Danmark
Sorgschrofen

Sorgschrofen er et 1.635 m højt bjerg i Allgäuer Alperne i Bayern, Tyskland. En lavere tinde til bjerget er 1.613 m høje Zinken. Der er et bjergtindekors på både Sorgschrofen og Zinken.

Quadripunkt 

Bjergtinden er den eneste forbindelse Jungholz har til resten af Østrig. En sjælden hændelse fundet på tinden er, at fire grænser (to tyske og to østrigske) mødes i et såkaldt quadripunkt:

 Bad Hindelang (Vest, Bayern, Tyskland)
 Pfronten (Øst, Bayern, Tyskland)
 Jungholz (Nord, Tyrol, Østrig)
 Schattwald (Syd, Tyrol, Østrig)

Historie 

Grænsen mellem denne del af Bayern og Tyrol blev defineret af grænsetraktaten fra 1844, som blev sat i kraft i 1850; "Grenzberichtigungsvertrag vom 30. Jänner 1844, mit dem Ergänzungsvertrag vom 16. Dezember 1850". Traktaten erklærer, at grænserne mødes ved grænsesten 110, som står på toppen af bjerget.

Bestigning 
Sorgschrofen er et populært bjerg for bjergvandrere. En vandrer kan bestige bjerget på to måder: Direkte til toppen fra Jungholz eller fra Unterjoch og over Zinken, som er placeret på grænsen 265 m sydvest for hovedtinden.

Fra Jungholz 
Fra Jungholz kan du enten tage en skilift for at slå genvej eller vandre op af en sti til Älpele Hytte og derfra klatre til toppen af bjerget.

Fra Unterjoch 
Ved start parkeringspladsen i Unterjoch går du forbi kirken og øst til Zehrerhöfe på en vej, hvor asfalteringen pludselig stopper. En retvinklet sti leder dig til hovedstien til toppen. Derfra følger du stien op af skrænten. Det bliver meget stejlere, og nogle steder er sikrede med stålwire. På et tidspunkt skal du mase dig igennem en sprække. Efter du har nået Zinken, skal du krydse bjergryggen for at nå bjergtinden. Vejen over bjergryggen er kun egnet til erfarne vandrere, som er absolut trædsikre, fordi selvom vejen er delvist sikret, er den ofte meget åben. Stien kan være delvist dækket af is og sne indtil det sene forår. Før det er en bestigning - selv for eksperter - ikke anbefalet.

Panorama

Referencer

Eksterne links 

 Hikr.org (på tysk): Mange forskellige tourguider og ruter.

Bjerge i Alperne
Bjerge i Tyskland
Grænser
Danmarks Jægerforbund

Danmarks Jægerforbund har cirka 50 ansatte i Jagtens Hus ved Kalø i Syddjurs kommune. Jægerforbundets bliver ledet af hovedbestyrelsen med Claus Lind Christensen som formand.

Jægerforbundets har til formål at varetage medlemmernes jagtlige interesser i enhver henseende samt højne medlemmernes jagtetik og jagtens omdømme.

Jægerforbundets har cirka 97.000 medlemmer og er blandt Danmarks største 'grønne' organisationer. Medlemmerne bruger cirka 200 millioner kroner af deres privatøkonomi til naturbesvarelse, herunder etablering af læhegn, vildtstriber, vandhuller og søer. Hertil kommer, at jægerne via jagttegnsafgiften bidrager med omkring 100 millioner til vildtforskning og naturudvikling.

Hovedparten af Jægerforbundets medlemmer er organiseret i de cirka 900 lokale jagtforeninger, der er opdelt i otte kredse. Danmarks Jægerforbund har sæde i næsten alle kommunale grønne råd. Desuden samarbejder jægerforbundet med offentlige og private organisationer inden for miljø og natur, landbrug og skovbrug, samt afsætning og anvendelse af vildt. Jægerforbundet vedtog i 2019 at bly skulle forbydes i ammunition, og det blev indført som dansk lov i 2022 for riffelammunition, gældende fra 1. april 2024.

Magasinet Jæger, der udkommer 11 gange årligt, er Danmarks Jægerforbunds medlemsmagasin.

Se også 
 Nordisk Jægersamvirke Danmarks Jægerforbund er medlem af Nordisk Jægersamvirke.

Reference

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside for Danmarks Jægerforbund.
 Officiel hjemmeside for Nordisk Jægersamvirke. 

Våben
Jagt
Jægerforbund
Parvo (kamera)

Parvo var et 35mm filmkamera udviklet i 1908 i Frankrig af Joseph Jules Debrie. Kameraet var relativt kompakt for sin tid, og blev drevet af et håndtag, ligesom sine forgængere. Kameraet havde en indbygget omdrejningstæller for at kameraoperatøren kunne holde den korrekte hastighed under drejning af håndtaget.

Kameraet kunne tage filmruller på op til 120 meter film uden at skulle benytte en yderligere spole til et udvendigt filmmagasin, hvilket gav op til seks minutter lange stumfilm optaget med 16 billeder i sekundet. Det tillod kameraets operatør at fokusere kameraets linse - som alle andre samtidige filmkameraer - men, havde en optisk søger i siden, som kunne benyttes under filmoptagelser.

Parvo kameraet var vældig popuært i Europa i under stumfilmæraen, hele vejen op gennem 1920'erne. Instruktører der i særdeleshed var glade for kameraet var Abel Gance, Leni Riefenstahl, og Sergej Eisenstein. Sidstnævntes filmfotograf, Eduard Tisse, benyttede kameraet helt ind i lydfilmsæraen, bl.a. til at filme duelscenerne i Alexander Nevskij.

Film- og videoteknologi
Etableret i 1908
Adam von Lüttichau

Adam Mogens Holger von Lüttichau (født 31. december 1742 på Tjele, død 17. februar 1807) var en dansk godsejer, bror til Hans Helmuth og Christian Tønne Frederik von Lüttichau

Han var søn af Christian Ditlev von Lüttichau (1695-1767) og Helle Trolle Urne (1709-1764), var kæmner ved Øresunds Toldkammer og kammerherre. 5. maj 1777 blev han Hvid Ridder.

1767 købte han Nivå Havnegård af Kronen og etablerede et gods her. Samme år ægtede han den 25. august på Nordskov Ane Cathrine Wolfrath (17. februar 1740 i Slagelse - 21. juni 1774 på Nivågård), hvis slægt ejede Nordskov. Gården kom 1789 i Lüttichaus eje, og han havde den til 1802. 11. juni 1799 erhvervede han desuden Rungstedgård for 23.000 rigsdaler dansk kurant. Ved skøde af 11. juni 1806 solgte Lüttichau ejendommen til Martinus von Braëm for 28.000 rigsdaler.

Kilder 
Danmarks Adels Aarbog 1940.

Adam
Godsejere fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Personer fra Jylland
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Bjergknopurt

Bjergknopurt (Centaurea montana) er en 30 til 70 cm høj flerårig urt i knopurt-slægten (Centaurea). Den er udbredt og almindelig i Europas sydlige bjerge, men sjældnere i nord. Den er almindelig i haver på de Britiske Øer, i Skandinavien og Nordamerika.

Kurvblomst-familien
Rikard Nordraak

Rikard Nordraak (12. juni 1842 i Christiania – 20. marts 1866 i Berlin) var en norsk komponist. Han er best kendt for at have komponeret musikken til den norske nationalsang, som slog igennem i 1864.

Nordraak voksede op i St. Olavs Gate 27, i det som i dag er Humanismens Hus
Nordraak viste tidligt et musikalsk talent. 15 år gammel drog han til København for at gå på handelsskole, men forlod studierne til fordel for musikken, og fik undervisning af den danske sanger og komponist Carl Ludvig Gerlach. I 1859, 18 år gammel, rejste Nordraak til Berlin for at studere under Theodor Kullak og Friedrich Kiel, men måtte rejse hjem efter et halvt år. 

Tilbage i Christiania fik han undervisning i klaver og komposition af den tyske organist Rudolph Magnus. Senere boede han hovedsagelig i Berlin. Her lærte han pianistene Ida Lie og Erika Nissen Lie at kende, 
og den norske nationalsang blev inspireret af samværet med dem.

Nordraak var fætter til Bjørnstjerne Bjørnson. Han skrev musikken til flere af Bjørnsons værker, f.eks. skuespillene Sigurd Slembe og Maria Stuart og digtene "Ingerid Sletten af Sillejord", "Killebukken, Lammet mit", "Olav Trygvason", "Der ligger et land mot den evige sne", "Løft ditt hode, du raske gutt!", "Holder du av mig" m.fl. 

I København lærte han Edvard Grieg at kende, og de blev gode venner. Grieg blev smittet af Nordraaks entusiasme for alt som var norsk, og dedikerede senere flere værker til ham. 

Rikard Nordraak døde af tuberkulose i Berlin, kun 23 år gammel. Han blev begravet her, men levningene blev ført til Oslo og gravlagt på Æreslunden på Vår Frelsers gravlund 59 år senere, i 1925. Fremdeles står hans oprinnelige fire meter høje gravmonument i Kreuzberg, Berlin.

En fedtstenstatue af Gustav Vigeland blev rejst i Oslo (dengang Kristiania) i 1911.

Eksterne henvisninger 
 

Komponister fra Norge
Personer fra Oslo
Jern(II)fosfat

Jern(II)fosfat eller Jern(II)phosphat, Fe3(PO4)2, er et jernsalt af fosforsyre. Det bruges bl.a. til havebrug til at dræbe mos.

Jern(II)fosfat er tungtopløseligt, hvilket betyder at der kan opløses 1g eller mindre pr. 100 mL vand. Molarmassen af stoffet er 357,478 g/mol.

Fældningsreaktionen mellem Fe2+ og PO43-.
3Fe^{2+}(aq) + 2PO_4^{3-}(aq) -> Fe3(PO4)2(s)

Reaktion 
Jern(II)fosfat dannes i en fældningsreaktion mellem Fe2+ og PO43- og danner Fe3(PO4)2.

 Fe2+(aq) + PO43-(aq) → Fe3(PO4)2(s)

Kemiske forbindelser
Søens onde cirkel

Søens onde cirkel er en ond cirkel, der kan forekomme i søer og vandhuller.
Den starter ved at der i et naturligt balanceret sø-miljø bliver udledt store mængder næringsstoffer fra industrien eller udvasket store mængder næringsstoffer fra marker. Der opstår i kraft af de mange næringsstoffer en opblomstring af algerne i søen, hvilket fører til to selvforstærkende cirkler.

Første cirkel er at den store mængde alger gør vandet uigennemsigtigt ved algeopblomstring og dermed får rovfiskene sværere ved at jage fredfiskene. Der vil dermed komme flere fredfisk og de vil holde bestanden af dyreplankton nede, som ellers lever af at spise algerne.

Anden cirkel er at den store mængde alger skaber en stor mængde dødt organisk materiale hvilket vil dække sø-bunden og afskærme bundplanterne deres mulighed for at foretage fotosyntese. Der vil så ske det at når nedbryderne (som lever af de døde alger) begynder at konsumere, vil de opbruge alt ilten på havbunden, da der ikke er nogen bundplanter til at ilte vandet under søens springlag. Der vil dermed opstå iltmangel i store dele af søen og gøre det umuligt for dyr der ikke har ilt med sig ned på bunden (nedbrydere, fisk, dyreplankton) at eksistere. På lang sigt kan det føre til iltsvind i hele søen og så er det kun algerne og nogle få nedbrydere der kan eksistere i søen.

Det kan tage mange år før man får rettet op på søens økosystem. Det første tiltag må være at stoppe udledningen af næringsstoffer til søen.
Det næste tiltag kunne være at udsætte rovfisk for at holde fredfisk bestanden nede, eller at opfordre til at lystfiskere bør holde bestanden nede. Simpelthen for at øge bestanden af dyreplankton. 
I værste tilfælde skal man opsætte et iltningsystem så man hjælper søens dyr med at eksistere.

Se også 

 Død zone
 

Økologi
Vandforurening
Eiríkur Jónsson

Eiríkur Jónsson (22. marts 1822 - 30. april 1899) var en islandsk leksikograf. 

Som student kom Eiríkur Jónsson til København 1846, hvor han derefter opholdt sig som stipendiar ved den Arnamagnæanske Samling fra 1872. Fra 1874 var han viceprovst på Regensen og vikar som regensprovst i 1875-1876. Han har forfattet et righoldigt islandsk-dansk leksikon: Oldnordisk Ordbog (1863), der er bleven meget benyttet. Desuden deltog han i udgivelsen af forskellige oldskrifter, som Njála og Hauksbók. Endelig forfattede han i en lang række af år det islandske litteraturselskabs Oversigt over udenlandske begivenheder år for år, Skirnir.

Kilder

Noter 

Filologer fra Island
Leksikografer
Islændinge i 1800-tallet
Salmonsens
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Frugtkunst

Frugt- og grøntsagskunst er en tradition, som stammer fra Asien. Der er tvivl om, hvorvidt kunsten blev opfundet i Thailand, Kina eller i Japan. Oftest bliver frugterne/grøntsagerne skåret ud til at ligne dekorative blomster eller fugle, men det er kun fantasien, som sætter grænser. De udskårne frugter bruges både som pynt og føde. Siden midten af det 20. århundrede spredte kunsten sig fra Thailand til resten af verdenen. Det er oftest frugter og grøntsager med fast kød, som bliver anvendt til formålet. Der kan drages paralleller til udskæringen af græskarhoveder.

Eksterne henvisninger 
 Galleri med udskårne frugter 

Frugter
Grøntsager
Græskarhoved

Et græskarhoved (eng: Jack-o'-lantern) er et græskar, som er blevet udskåret og udhulet, ofte i forbindelse med allehelgensaften og samhain. Tit bliver der sat et fyrfadslys ind i græskarhovedet. De orange græskar er de mest populærere, men andre typer er også anvendelige. Eksempelvis bruges i Cornwall i England også roer. Traditionen med at udhule fx roer og anvende dem som lanterner begyndte sandsynligvis i Storbritannien, men det var i USA at et udskåret græskar første gang sattes i forbindelse med Halloween i 1866.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Amerikansk kultur
Græskar
Kultur i Storbritannien
Shenzhou 10

Shenzhou 10 (Kinesisk: 神舟十号 Shénzhōu shíhào; det guddommelige fartøj) var en 15 dage lang bemandet rumflyvning fra Kina, der som en del af Shenzhou-programmet havde opsendelse den 11. juni 2013. Det er Kinas femte bemandede rumflyvning. Shenzhou 10 havde en besætning på tre astronauter: lederen Nie Haisheng, der tidligere har været med på rumflyvningen Shenzhou 6, Zhang Xiaoguang, en tidligere eskadrillechef i Kinas luftvåben, og Wang Yaping den anden kvinde fra Kina i rummet. Xiaoguang foretog sammenkoblingen af rumfartøjet Shenzhou 10 med rumstationen Tiangong 1 den 13. juni og astronauterne udførte fysiske, tekniske, medicinske og andre videnskabelige eksperimenter om bord. Shenzhou 10 vil være den sidste rumflyvning, der besøger Tiangong 1 og landede d. 26. juni 2013.

Kilder 

Begivenheder i 2013
Shenzhou-programmet
Liverpool F.C. (Montevideo)

Liverpool Fútbol Club (kendt som Liverpool F.C.) er en uruguayansk fodboldklub fra hovedstaden Montevideo. Klubben spiller i landets bedste liga, Primera División Uruguaya, og har hjemmebane på Estadio Belvedere. Klubben blev grundlagt den 12. februar 1915. Klubben har i 2021 vundet deres første mesterskab i klubbens historie. .

Fodboldklubber i Montevideo
Jungholz

Jungholz er en landsby i det østrigske distrikt Reutte, Tyrol, som kun er tilgængeligt via Tyskland. Den har et indbyggertal på i alt 308 personer på dens 7 km². Manglen på en vejforbindelse til noget andet sted i Østrig ledte til, at Jungholz blev inkluderet i det tyske toldområde indtil Østrig trådte ind i EU i 1995. Breve til Jungholz kan blive sendt med enten et tysk eller et østrigsk postnummer (D-87491 og A-6691, henholdsvis).

Quadripunkt 
Jungholz former en østrigsk eksklave, der kun er forbundet til resten af Østrig ved et enkelt punkt, som er toppen af bjerget Sorgschrofen (1635 m). Såvel som at huse grænsesten 110 på den internationale grænse mellem Tyrol og Bayern, starter en anden grænse også på bjerget, og den ender der igen efter at have kørt rundt om Jungholz. Altså er der grænser i fire retninger ud fra bjergtoppen, et såkaldt quadripunkt.

To østrigske og to tyske kommuner mødes ved det punkt, fra Jungholz med uret:
 Jungholz (Nord, Østrig)
 Pfronten (Øst, Tyskland)
 Schattwald (Syd, Østrig)
 Bad Hindelang (Vest, Tyskland)

Referencer

Eksterne links 

 Jungholz's officielle webside (på tysk)

Byer i Tyrol