kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lorenz Conrad Peters

Lorenz Conrad Peters (11. januar 1885 i Øvenum på Før – 30. juli 1949 i Århus) var en nordfrisisk lærer og forfatter. Han skrev blandt andet komedien Oome Peetje ütj Amerika (på dansk Onkel Peter fra Amerika), som drøfter inflationen og udvandringen til Nordamerika. I 1925 udgav han en læsebog på både Öömrang og Fering. Han skrev også en række teaterstykker og sange som den på øen den dag i dag populære sang Loonslidj, huuch a harten (på dansk Landsmænd, hurra for hjerterne). I 1927 publicerede han en nordfrisisk sangbog. Peters skrev også Min öömrang lun, som nu har karakter af en regional hymne på øen Amrum.

Peters var en central skikkelse i den nordfrisiske bevægelse i 1900-tallet. Var han i 1920 endnu fortaler for et tysk Nordfrisland, udtalte han sig efter anden verdenskrig for en genforening med Danmark. Peters var i 1948 medstifter af foreningen Nordfriisk Instituut, hvis mål var at overvinde konflikten mellem tysksindede, dansksindede og nationale nordfrisere. 

Peters var frimurer, hvilket medførte politiske indskrænkninger i den nationalsocialistiske tid.

Litteratur 
 In memoriam Lorenz Conrad Peters. Quedens, Amrum 1986

Eksterne links 
 

Nordfrisere
Personer fra Nordfrisland
Dramatikere fra Tyskland
Frimurere fra Tyskland
Sangskrivere fra Tyskland
Nils Gude

Nils Gude (født 4. april 1859 i Düsseldorf i Tyskland, død 24. december 1908 i Kristiania) var en norsk maler. Han var søn af maleren Hans Gude og bror til diplomaten Ove Gude. 

Efter at have forberedt sig under faderens vejledning, blev Gude i 1877 optaget i figurklassen på kunstakademiet i Karlsruhe og fik som lærere professorerne Eduard Hildebrandt og Karl Gussow. Han fortsatte studierne i Berlin fra 1881 til 1882, da Hildebrandt flyttede dertil. Siden bosatte han sig i Kristiania. Gude malede næsten udelukkende portrætter, blandt andet af sin far og af Henrik Ibsen.

Kilder 
 
 

Malere fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Nordmænd i 1900-tallet
Personer fra Düsseldorf
Ugglan
Phineas Fletcher

Phineas Fletcher (1582—1650) var en engelsk digter, bror til Giles Fletcher, fætter til John Fletcher.

Fletcher studerede i Cambridge og blev senere præst i Hilgay i Norfolk. 1627 udgav han på latin og engelsk en satire mod jesuitterne: The Locustes or Apollyonists, og skrev senere flere digte, af hvilke det mest bekendte er The Purple Islands, der udkom 1633, men rimeligvis er forfattet tidligere. Det er et stort allegorisk digt i Spensers maner, hvis emne er mennesket som genstand for menneskeligt studium.

Kilder 

 

Digtere fra England
Præster fra England
Engelsksprogede forfattere
Salmonsens
Forfattere fra England før 1707
Francis Beaumont

Francis Beaumont (født 1584, død 6. marts 1616) var en engelsk digter. 

Familien var en gammel, normannisk adelsslægt, faderen var dommer, og Beaumont fødtes på familiegodset Grace-Dieu i Leicestershire. Han studerede i Oxford, men forlod ved faderens død (1598), sammen men sine to ældre brødre, universitet uden at have taget nogen grad. Han drev så juridiske studier i London, men drogs langt mere til samliv med tidens skønånder og betydelige forfattere; med Drayton og Ben Jonson sluttede han tidlig venskab. Fra tidlig tid var han i et varmt og inderligt venskab, der først opløstes ved hans død, knyttet til John Fletcher. 

Indtil Beaumont blev gift (omtrent 1613), boede de to venner sammen ikke langt fra Globe-Teatret, førte fælles husholdning og arbejdede kunstnerisk sammen. Frugten af dette fællesarbejde, der varede fra c. 1605-16, var en række dramaer, der hører til tidens bedste, og hvortil Beaumonts store ry som digter er knyttet. Blandt Beaumonts mindre digte, der til dels er af ringe betydning, bør mærkes hans Letter to Ben Jonson, hvori han i bekendte linjer skildrer forfatternes lystige og åndfulde samvær i værtshuset "Havfruen".

Eksterne henvisninger 

 Francis Beaumont  på Biographybase.com 
 

Digtere fra England
Dramatikere fra England
Forfattere fra England før 1707
Nikkende kobjælde

 
Nikkende kobjælde (Anemone pratensis) er en 8-20 cm høj urt, der vokser på strandoverdrev, skrænter og klitter. Arten ligner opret kobjælde, men har nikkende blomster, hvis blosterblade kun er lidt længere end støvdragerne (ikke dobelt så lange) og ofte er tilbagerullede i spidsen. Stænglen rettes dog ud, når frugterne modnes.

Beskrivelse 
Nikkende kobjælde er en flerårig, urteagtig plante med en grundstillet bladroset og en opret vækst. De grundstillede blade er bredt ægformede og 2-3 gange fjersnitdelte med linjeformede småblade. Stængelbladene er ustilkede og dybt opdelt i linjeformede afsnit.

Blomstringen foregår i april-maj, hvor man finder de enlige, nikkende blomster endestillet på en opret, håret stængel. Blomsterne er klokkeformede med 6 mørkviolette blosterblade. Mens frugterne modnes, rettes stænglen ud, og de lange grifler spredes til en kugleformet stand. Frøene er nødder.

Rodsystemet består af en kort og tyk, lodret jordstængel og et stort antal trævlerødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,20 x 0,20 m (20, 20 cm/år).

Voksested 

Nikkende kobjælde hører hjemme i det centrale, sydlige og østlige Europa, herunder også i Danmark, hvor den findes hist og her i Nordjylland og på Øerne (dog ikke Lolland og Falster). Arten er knyttet til lysåbne og tørre, varme voksesteder med et højt kalkindhold og et lavt kvælstofindhold. Derfor findes den på skrænter, klitter og strandoverdrev (den er karateristisk for plantesamfundet Festuco-Sedetalia).

På Gettlinge Alvar, Öland, Sverige, er der et ganske tyndt jordlag over en tæt og næsten vandret kalkstensundergrund. Her findes arten på ekstensivt græssede områder sammen med bl.a. aksærenpris, enghavre, kattefod, alm. kællingetand, alm. røllike, bidende stenurt, blød hejre, filtet soløje, fåresvingel, gul kløver, gul rundbælg, gul snerre, hvid kløver, knoldranunkel, knoldet mjødurt, lancetvejbred, sandhvene, smalbladet timian, spids øjentrøst, stribet kløver, vellugtende gulaks, vild hør, vårstar, vårpotentil og ølandsoløje.

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Violette blomster
Tørketålende planter
Haveplanter
Anemone
Brande Højskole

Brande Højskole er en højskole beliggende i Brande. Skolen henvender sig især for voksne ordblinde, "skoleramte" eller fremmedsprogede elever. Brande Højskole blev etableret i 1993.

Eksterne henvisninger 
 Brande Højskoles hjemmeside

Folkehøjskoler i Danmark
Etableret i 1993
Højskole
Daniel Burnham

Daniel Hudson Burnham (4. september 1846 i Henderson i New York, USA – 1. juni 1912 i Heidelberg, Tyskland) var en amerikansk arkitekt og byplanlægger. Han arbejdede for det meste i Chicago og er særlig kendt for sine skyskrabere.

Han og hans arkitektfirma, Burnham and Root, tegnede en af de første amerikanske skyskrabere: Frimurertempelbygningen i Chicago. Blandt hans mest berømte bygninger er Flatiron Building i New York City og Union Station i Washington D.C..

Som byplanlægger planlagde han hvordan det kraftigt voksende Chicago skulle udvikle sig, og han var også med på at udforme byer som Cleveland, San Francisco og Washington D.C. 

Hans plan for Manilla blev kun ført ud i livet i de allernederste bydele, langs Dewey Boulevard (nu Roxas Boulevard). Han tegnede også flere bygninger i byen.

Han planlagde desuden den filippinske fjeldby Baguio City, som blev de amerikanske koloniherrers tilholdssted når sommervarmen i Manilla blev for trykkende. Planen blev tildels virkeliggjort. Burnham Park i byen er opkaldt efter ham.

Udvalgte projekter 
 Flatiron Building, New York City, New York, USA (1902)
 Reliance Building, Chicago, Illinois, USA (1890-94)

Eksterne henvisninger 

 Kort sammenfatning 
 Biografi og nogen billeder 

Arkitekter fra USA
WTA Tour 2010

Dette er en oversigt og turneringer på Sony Ericsson WTA Tour 2010

Turneringskvalifikationer

Januar

Februar

Marts

April

Maj

Juni

Juli

August

September

Oktober

November

Titler vunder af spiller

Titler vundet efter land 

The following players won their first title in singles (S), doubles (D) or mixed doubles (X):
  Timea Bacsinszky – Budapest (D)
  Alberta Brianti – Palermo (D)
  Mariana Duque Mariño – Bogotá (S)
  Edina Gallovits – Bogotá (D)
  Julia Görges – Bad Gastein (S)
  Polona Hercog – Acapulco (D)
  Kaia Kanepi – Palermo (S)
  Alisa Kleybanova – Kuala Lumpur (S)
  Maria Kondratieva – Portorož (D)
  Ekaterina Makarova – Eastbourne (S)
  Anastasia Pavlyuchenkova – Monterrey (S)
  Anastasija Sevastova – Estoril (S)

The following players completed a successful title defence in singles (S), doubles (D) or mixed doubles (X):
  Cara Black – Birmingham (D)
  Elena Dementieva – Sydney (S)
  Alexandra Dulgheru – Warszawa (S)
  Gisela Dulko – Båstad (D)
  Lucie Hradecká – Bad Gastein (D)
  Flavia Pennetta – Båstad (D)
  Nadia Petrova – Charleston (D)
  Ágnes Szávay – Budapest (S)
  Tamarine Tanasugarn – Pattaya (D)
  Vladimíra Uhlířová – Potorož (D)
  Serena Williams – Australian Open (S/D), Wimbledon (S)
  Venus Williams – Australian Open (D), Dubai (S), Acapulco (S)
  Caroline Wozniacki – Ponte Vedra Beach (S), New Haven (S)
  Vera Zvonareva – Pattaya (S)

Ranking

Single

Double 
Følgende er 2010 top 20 på the Race To The Championships – Double og top 20 individuel rangering af double spiller.

WTA Præmiepenge Rangliste

Pointfordeling

Pension 
Følgende spiller træk sig tilbage fra top Tennis i 2010:

  Marta Marrero
  Camille Pin
  Virginia Ruano Pascual (still playing)
  Mara Santangelo (still to compete in doubles)
  Nicole Vaidišová

References

Eksterne links 
 Women's Tennis Association (WTA) official website 
 International Tennis Federation (ITF) official website
Mesterholdenes Europa Cup i håndbold 1982-83 (mænd)

Mesterholdenes Europa Cup i håndbold 1982–83 for mænd var den 23. udgave af Mesterholdenes Europa Cup i håndbold for mænd. Turneringen havde deltagelse af 26 klubhold, som sæsonen forinden var blevet nationale mestre, samt de ungarske sølvvindere, eftersom det ungarske mesterhold, Budapest Honvéd, automatisk var kvalificeret til turneringen som forsvarende mestre. Turneringen blev afviklet som en cupturnering, hvor opgørene blev afgjort over to kampe (ude og hjemme).

Turneringen blev vundet af VfL Gummersbach fra Vesttyskland, som i finalen over to kampe besejrede CSKA Moskva fra Sovjetunionen med 32-29. Det var femte gang at VfL Gummersbach vandt Mesterholdenes Europa Cup og niende gang at et vesttyske hold løb med titlen som Europas bedste klubhold.

Danmarks repræsentant i turneringen var IK Skovbakken, som blev slået ud i ottendedelsfinalen af de senere vindere fra VfL Gummersbach, som vandt med 45-38 over to kampe.

Resultater

1/16-finaler

1/8-finaler

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kilder / eksterne henvisninger 
 World Handball Archive – Men Handball European Champions Cup 1983

Noter 

1982-83 (mænd)
Håndbold i 1982
Håndbold i 1983
Stefan Pagels Andersen

Stefan Pagels Andersen (født 8. september 1986) er en dansk skuespiller. Han kendes blandt andet fra sine roller i Min søsters børn i sneen, Min søsters børn i Ægypten og Klatretøsen. Stefan har siden sin deltagelse i "Det andet liv" taget en uddannelse i improvisation fra verdens førende teater iO Chicago. Han har nu åbnet Danmarks første teater i København, der arbejder med improvisation Improv Comedy Copenhagen.

Filmografi 
 Mirakel – 2000
 Min søsters børn – 2001
 Klatretøsen – 2002
 Min søsters børn i sneen – 2002
 Min søsters børn i Ægypten – 2004
 Ynglinge - kortfilm, 2006
 Smukke mennesker – 2010
 Hvidsten Gruppen - 2012
 Det grå guld - 2013
 Det andet liv - 2014

Eksterne henvisninger 
 stefanpagels.com, Officielle website
 

Skuespillere fra Danmark
Danskere i 2000-tallet
Sergej Sokolov

Sergej Leonidovitj Sokolov ( ; født 1. juli 1911, død 31. august 2012) var general og forsvarsminister i Sovjetunionen (1984-1987). Han var en af de faste rådgivere for den russiske forsvarsminister. Han var den ældste marskal af Sovjetunionen. 

Han var barn under Revolutionen i 1917, kæmpede på Østfronten under 2. verdenskrig og var senest udsendt i Afghanistan i 1980. I 1987 blev han fritstillet som forsvarsminister, efter at Mathias Rust havde landet sit fly ved Den Røde Plads i Moskva.

Ordener 
Han er Marskal af Sovjetunionen af 1978, Helt af Sovjetunionen og æresborger i byen Jevpatorija på Krim.

Referencer 

Militærfolk fra Rusland
Hundredårige
Russere i 1900-tallet
Russere i 2000-tallet
Jap Peter Hansen

Jap Peter Hansen (8. juli 1767 i Vesterland på Sild – 9. august 1855 i Kejtum) var en nordfrisisk forfatter. Efter at have sejlet til søs i 15 år, blev han i 1800 lærer og kordegn i Vesterland på Sild. Fra 1820 virkede han som lærer i Kejtum. Derudover ledede han en navigationsskole og skrev en række matematiske og astronomiske skrifter. I 1811 blev han ridder af Dannebrogordenen. I 1835 blev han dømt for underslæb til tre års fængsel. 

Jap Peter Hansen regnes i dag for en af grundlæggerne af den moderne nordfrisiske litteratur. Hans fortælling Di Gidtshals of di Söl'ring Pidersdei (på dansk Gniepinden eller petridagen på Sild) blev i 1809 den første trykte bog i nordfrisisk sprog. Stykket er præget af især Molière og Ludvig Holberg. I 1833 udgav han Di lekkelk Stjüürman (på dansk Den lykkelige styrmand), som regnes for den første nordfrisiske roman. Han skrev også sange som Dit Hårefstleedji (Efterårssangen) og Seemans Klaagsoong (Sømands klage). Med hans ortografi skabte han fundamentet for udviklingen af en nordfrisisk skriftsprog. 

Jap Peter Hansen er far til den sild-frisiske eventyrsamler Christian Peter Hansen. I hans hjemby Vesterland er en gade opkaldt efter ham (Jap-Peter-Hansen-Wäi).

Personer fra Nordfrisland
Riddere af Dannebrog
Hafjell

Hafjell er et fjeld i Øyer kommune i Innlandet fylke i Norge. Hafjell strækker sig op til 1065 meter over havet. Hafjell er et center for vintersport.

Navnet 
På ældre kort er navnet skrevet "Affjeldet" (Af-fjeldet) og betyder da "fjeldet der er adskillet fra et større fjeld". Udtalen ændrede sig til "A-fjelle" og der blev sat ind en emfatisk h.

Hafjell Alpincenter 
Da Lillehammer arrangerede Olympiske vinterlege for året 1994, blev det besluttet at afholde konkurrencer i Alpine discipliner i området.

Hafjell Alpinsenter ligger ved indgangen til Gudbrandsdalen, 15 kilometer fra Lillehammer og 230 kilometer fra Oslo. Efter OL i 1994 er alpincenteret blevet udbygget og anerkendt.

Fra Hafjell er der i skisæsonen 1. november til 1.maj
 30 nedfarter, flere særlig ejnet for Snowboard
 15 skihejse

Hafjell Bike Park 
Hafjell Bike Park er om sommeren kendt som en af Norges bedste arenaer for Down hill cykling med forskellige vanskelighedsgrader og en højdeforskel på 830 meter.

Eksterne henvisninger 
 Hafjell

Vintersportssteder i Norge
Innlandets geografi
Vinter-OL 1994
Anton Heimreich

Anton Heimreich (5. marts 1626 i Trindermarsk på Nordstrand – 16. september 1685 på hallig Nordstrand Mor) var en nordfrisisk præst, der blev især kendt som nordfrisisk historieskriver.

Heimreich læste teologi i Leyden i Nederlandene og i Helmstedt i Tyskland og foretog derefter en dannelsesrejse til blandt andet Tyskland, England, Frankrig og Rom. I 1652 blev han endelig præst på hallig Nordstrand Mor. Han var gift med Helene Finke og fik mindst tre børn. 

I 1666 udgav han den nordfrisiske krønike, hvori han blandt andet fortalte om Rungholts undergang under den store manddrukning i 1300-tallet. Krøniken er den ældste bevarede krønike fra det nordfrisiske område. Udtrykket Blanker Hans som synonym for et rasende hav blev første gang nævnt i denne krønike. I 1670 publicerede han den nordstrandske landret af 1572. I 1684 fulgte værket om slesvigsk kirkehistorie. Han udgav også nordfrisisk folkelitteratur som de to folkesange Yn Miren-Söngh (En morgensang) og Yn Een-Söngh (En aftensang) fra øen Strand, som sank i havet i 1634.

Personer fra Nordfrisland
Præster fra Danmark
Erindring

Erindring kan henvise til flere artikler:

 Hukommelse
 Anamnese:
 Anamnese (filosofi) – et begreb i Platons filosofi
 Anamnese (liturgi) – erindring af Jesus ved nadver eller under messe
 Anamnese (sygehistorie) – en patients redegørelse for sin sygehistorie
Michael Drayton

Michael Drayton (født 1563, død 23. december 1631) var en engelsk digter.

Om hans liv vides der kun meget lidt; han var søn af jævne forældre, men blev opdraget i huset hos Sir Henry Goodere til Polesworth Hall. 1591 synes han at være kommet til London, hvor han 3 år senere udgav Ideas Mirror, en sonettesamling i den sædvanlige stil, dels rent litterære øvelser, dels bearbejdelser fra fr. og for en mindre del af mere personlig karakter; den elskede »Idea« synes at have været hans velgører Sir Henrys yngste datter Anna; en af disse Sonetter Since there's no help, Come let us kiss and part erklæres af D.G. Rossetti for at være "almost the best in the language if not quite." 1596 kom The Baron's War (ny udg. 1605), et langt og kedeligt digt i ottava rime om Rosekrigene. Hans vægtigste, men også uudholdeligste værk er Polyolbion (1613-22), en historisk topografisk skildring af England på ca. 16000 vers. Draytons bedste digte – og hans samtid kaldte ham the golden-mouthed - er, foruden enkelte af sonetterne, balladen The Battle of Agincourt, og de yndefulde eventyrdigte Nymphidia (1627). Idea er trykt i Arber's English Garner og hans »Værker« bl.a. i Chalmers' British Poets.

Eksterne henvisninger 

 Michael Drayton på Biographicon.com 
 

Digtere fra England
Briter i 1500-tallet
Briter i 1600-tallet
Rådet for Samfundsansvar

Rådet for Samfundsansvar var et dansk rådgivende organ, der blev i 2009 blev etableret som et led i regeringens handlingsplan for virksomheders samfundsansvar ().

Rådet skulle rådgive regeringen om relevante tiltag vedrørende virksomheders samfundsansvar og komme med anbefalinger til danske virksomheder og investorer.

Rådet blev nedlagt i 2015.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Rådets hjemmeside
 Regeringens handlingsplan for virksomheders samfundsansvar, maj 2008 

Etik
Strategisk ledelse
Virksomhedsstrategi
Erhvervsliv i Danmark
Etableret i 2009
Ophørt i 2015
José-Maria de Heredia

José-María de Heredia (født 22. november 1842 på Kuba, død 3. oktober 1905 på slottet Bourdonné) var en fransk digter. Han var fætter til José María de Heredia y Campuzano.

Heredia var af spansk herkomst, hørende til en rig planterslægt, og kom som dreng til Frankrig, hvor han fik sin skoleuddannelse. Rig, stolt og frihedselskende helligede han sit liv til digtekunsten.

Heredia blev Leconte de Lisles yndlingselev og er at betragte som den sidste tilhænger af Théophile Gautiers parnassistiske skole med dens stræben efter formens mesterskab i farve og plastik.

Heredia behandler sine vers som en guldsmed sine juveler; han ligesom tilsliber dem i blendende facetter og indfatter dem i ciseleret sølv og guld. Hans spanske blod og tropiske fantasi røber sig i hans stolte og farvestrålende kunst.

Han skrev kun lidt og offentliggjorde i lange tider kun hist og her en sonet eller et fragment. Først over 50 år gammel begyndte han at udgive sine digte: Les trophées (3 bind, 1893 ff., illustreret pragtudgave 1908), blandt hvilke Conquistadores besynger Amerikas erobrere.

Heredia udgav desuden Salut à l'empereur (1896) samt nogle mesterlige oversættelser fra spansk, især af Bernal Díaz del Castillos krønike om Meksikos erobring. I 1895 blev han medlem af Akademiet.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Digtere fra Cuba
Digtere fra Frankrig
Fransksprogede forfattere
Medlemmer af Académie française
Franskmænd i 1800-tallet
Arthur Vaags bogsamling

Arthur Vaags bogsamling er en færøsk bogsamling som ved et gavebrev af 15. september 1971 blev overdraget fra Arthur Vaag til biblioteket ved det daværende Sydjysk Universitetscenter. Værkerne omhandler færøske forhold, med tekster på færøsk, dansk eller engelsk.

Samlingen omfatter både fagbøger og skønlitterære værker, og forblev de første år efter overdragelsen hos Arthur Vaag på Mandø, hvorefter den i 1974 blev overført til det daværende SUC's bibliotek. Samlingen er siden blevet suppleret ved yderligere gaver og omfatter i dag i alt 774 titler (bøger og tidsskrifter) svarende til 955 bind.

Med gavebrevet fulgte i 1971 et kortkatalog, udarbejdet af Esbjerg Kommunes Hovedbibliotek, og SUC har siden - i 1979 - ladet alle kartotekskort fotokopiere til en registrant i hæfteform, således at samlingens indhold kan studeres og gøres til genstand for udlån som led i bibliotekernes almindelige lånesamarbejde fra andre lokaliteter end universitetsbiblioteket i Esbjerg. Bøgerne kan benyttes ifølge Syddansk Universitetsbiblioteks almindelige regler for benyttelse af ældre bøger.

Ekstern henvisning og kilde 
 Arthur Vaags færøske bogsamling på Syddansk Universitetsbibliotek

Færøsk litteratur
Esbjerg
Syddansk Universitet
Europavej E8

E8 er en europavej der begynder i  Tromsø i Norge og ender i Turku i Finland med en samlet længde på 1.410 kilometer. Undervejs går den blandt andet gennem Nordkjosbotn, Skibotn, Kilpisjärvi, Tornio, Kemi, Oulu, Vaasa, Rauma.

Referencer

Eksterne henvisninger 

08
Veje i Norge
Veje i Finland
José María Heredia y Campuzano

José María de Heredia y Campuzano (født 31. december 1803, død 7. maj 1839) var en spansk digter, fætter til José María de Heredia.

Han var cubaner og levede al sin tid i Amerika. I 1823 forvistes han af politiske årsager fra sin fødeø, opholdt sig derefter først i de forenede Stater og siden i Mexico, men fik 1836 tilladelse til at komme hjem.

Denne lyriker har stadig et ikke ringe navn, især for sine elegiske naturbeskrivelser og patriotiske hymner; han er især kendelig påvirket af Chateaubriand. Berømtest af Heredias poetiske frembringelser er digtene El Niagara og El Teocali de Cholula.

Den bedste blandt de talrige udgaver af hans Poesias udkom i New York 1875; sammenlign også Menéndez  Pelayos Antologia de poetas hispano-americanos, II (1893).

Kilder 

 

Digtere fra Cuba
Spansksprogede forfattere
Europavej E12

E12 er en europavej der begynder i Mo i Rana i Norge og ender i Helsinki i Finland med en samlet længde på omkring 910 kilometer. Undervejs går den blandt andet gennem Storuman, Lycksele, Umeå ...(færge)... Vaasa, Tampere og Hämeenlinna.

Referencer

Eksterne henvisninger 

12
Veje i Norge
Veje i Sverige
Veje i Finland
E12

E12 har flere betydninger:
 Europavej E12
 E12 (IEC 60063) – elektrisk komponent talserie
Europavej E16

E16 er en europavej der begynder i Londonderry i Nordirland og ender i Gävle i Sverige. Undervejs går den blandt andet gennem Belfast ...(færge)... Glasgow, Edinburgh ...(tidligere via færge)... Bergen, Voss, gennem Gudvangatunnelen, Lærdal, via Lærdalstunnelen, Fagernes, Hønefoss, Gardermoen, Kongsvinger og Falun. E16 er hovedvejen mellem Norges to største byer Oslo og Bergen, og kører via det eneste bjergpas i Norge som sjældent er lukket på grund af vejrlig.

Referencer

Eksterne henvisninger 

16
Veje i Nordirland
Veje i Skotland
Veje i Norge
Europavej E40

E40 er en den længste europavej på mere end 8.000 kilometer, der begynder i Calais i Frankrig og ender i Ridder i Kasakhstan.

Rute 
E40 passerer blandt andet gennem:
 Frankrig: Dunkerque
 Belgien: Veurne, Brugge, Gent, Bruxelles, Leuven, Liège og Eupen
 Tyskland: Aachen, Köln, Gummersbach, Olpe, Siegen, Wetzlar, Gießen, Bad Hersfeld, Herleshausen, Eisenach, Gotha, Erfurt, Weimar, Jena, Gera, Chemnitz, Dresden, Bautzen og Görlitz
 Polen: Zgorzelec, Legnica, Wrocław, Opole, Gliwice, Katowice, Jaworzno, Kraków, Tarnów, Rzeszów og Korczowa
 Ukraine: Lviv, Dubno, Rivne, Zjytomyr, Kyiv, Lubny, Poltava, Kharkiv, Slovyansk, Debaltseve og Luhansk
 Rusland: Kamensk-Shakhtinsky, Volgograd og Astrakhan
 Kasakhstan: Atyrau og Beyneu
 Usbekistan: Kungrad og Nukus
 Turkmenistan: Daşoguz
 Usbekistan: Bukhara, Samarkand, Jizzakh og Tasjkent
 Kasakhstan: Shymkent og Taraz
 Kirgisistan: Bisjkek
 Kasakhstan: Korday, Almaty, Taldykorgan, Usharal, Taskesken, Ayagoz, Georgiyevka og Oskemen

Vejen tager en større omvej gennem Centralasien. Den korteste vej mellem Calais og Ridder er omkring 2.000 kilometer kortere, hovedsagelig ved at benytte Europavej E30 via Berlin, Moskva og Omsk.

Referencer

Eksterne henvisninger 

40
Veje i Frankrig
Veje i Belgien
Veje i Tyskland
Veje i Polen
Veje i Ukraine
Veje i Rusland
Veje i Kasakhstan
Veje i Usbekistan
Veje i Turkmenistan
Veje i Kirgisistan