Sydvestlige Stillehav under 2. verdenskrig

Det Sydvestlige Stillehavsoperationsområde (), teknisk det Sydvestlige Stillehavsområde (), var mellem 1942 og 1945 et af to udpegede område for kommandoer og krigsskuepladser opregnet af Combined Chiefs of Staff (CCoS) i Stillehavet under Stillehavskrigen i 2. verdenskrig.

Det sydvestlige Stillehavsoperationsområde () omfattede Filippinerne, Hollandsk Ostindien (undtagen Sumatra), Borneo, Australien, det australske Territoriet Ny Guinea (herunder Bismarckarkipelaget), den vestlige del af Salomonøerne og nogle omkringliggende områder. Operationsområdet fik sit navn fra de Allieredes kommando, som var kendt som blot "det sydvestlige Stillehavsområdet", med den øverstbefalende officer: "Commander South West Pacific Area", hvor den første var general Douglas MacArthur, der blev udnævnt i marts 1942.

Den 30. marts 1942 blev de allieredes sydvestlige Stillehavsområde kommando () (SWPA) dannet og den amerikanske general Douglas MacArthur blev udnævnt til øverstkommanderende for det sydvestlige Stillehavsområde (). Det andet operationsområde, kendt som Stillehavsområdet under 2. verdenskrig, blev kommanderet af admiral Chester Nimitz.

I operationsområdet, kæmpede kejserlige japanske styrker først og fremmest mod amerikanske og australske styrker, med det tunge arbejde overvejende fra australierne på jorden i hovedparten af de første to år, mens luftstyrkerne hurtigt blev domineret af amerikanske styrker og materiel. Logistik var blandet. Hollandske, filippinske, britiske, mexicanske og andre allierede styrker, som havde trukket sig tilbage til Australien eller Ny Guinea gjorde også tjeneste i operationsområdet.

De fleste japanske styrker i operationsområdet var en del af den sydlige ekspeditionsarmégruppe, som blev dannet den 6. november 1941, under general Hisaichi Terauchi (også kendt som Grev Terauchi), der blev beordret til at angribe og besætte de Allieredes områder i Sydøstasien og det sydlige Stillehav.

Store slag og felttog 
 Slaget om Filippinerne, 1941–42
 Slaget om Bataan
 Slaget om Corregidor
 Felttoget i Hollandsk Ostindien, 1941–42
 Slaget i Badungstrædet, 19.–20. februar 1942
 Slaget i Javahavet, 27. februar 1942
 Slaget i Sundastrædet, 28. februar–1. marts 1942
 Andet slag i Javahavet, 1. marts 1942
 Slaget om Guadalcanal, 1942–43
 Slaget ved Savoøen, 9. august 1942
 Slaget øst for Salomonøerne, 24.–25. august 1942
 Slaget ved Kap Esperance, 11.–12. oktober 1942
 Slaget ved Santa Cruzøerne, 26. oktober 1942
 Søslaget ved Guadalcanal, 12.–15. november 1942
 Slaget ved Tassafaronga, 30. november 1942
 Felttoget på Salomonøerne, 1943–45
 Slaget i Kulagolfen, 6. juli 1943
 Slaget ved Kolombangara, 13. juli 1943
 Slaget i Vellagolfen, 6.–7. august 1943
 Søslaget ved Vella Lavella, 6.–7. oktober 1943
 Slaget ved Empress Augusta Bay, 2. november 1943
 Slaget ved Kap St. George, 25. november 1943
 Felttoget på Ny Guinea, 1942–45
 Slaget om Koralhavet, 4.–8. maj 1942
 Slaget om Kokoda Track, 1942
 Slaget om Buna-Gona, 1942
 Slaget i Bismarckhavet, 2. marts 1943
 Landgangen ved Nassau Bay, 1943
 Felttoget i Salamaua-Lae, 1943
 Felttoget på Huonhalvøen, 1943
 Felttoget på New Britain, 26. december 1943
 Felttoget på Admiralitetsøerne, 29. februar 1944
 Felttoget i Aitape-Wewak, 22. april 1944
 Invasionen af Hollandia, 22. april 1944
 Slaget om Biak, 27. maj 1944
 Slaget om Noemfoor, 2. juli 1944
 Slaget om Morotai, 15. september 1944
 Slaget om Timor, 1942–43
 Slaget om Filippinerne, 1944–45
 Slaget om Leyte Gulf, 20. oktober 1944
 Slaget om Borneo, 1945

Se også 
 South West Pacific Area (command)
 American-British-Dutch-Australian Command

Referencer 
Noter

Bibliografi

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 - Translation of the official record by the Japanese Demobilization Bureaux detailing the Imperial Japanese Army and Navy's participation in the Southwest Pacific area of the Pacific War.

Slag under 2. verdenskrig
Slag under Stillehavskrigen
Stillehavet