kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dorayaki

er en slags wagashi, japanske søde sager, der består af to små pandekageagtige stykker lavet af castella og med et fyld af rød bønnepasta indimellem. Dorayaki minder om imagawayaki, men sidstnævnte koges sådan, at dejen fuldstændig omslutter fyldet af bønnepasta og serveres ofte varmt.

Oprindelig bestod dorayaki kun af et lag. Den nuværende form blev opfundet i 1914 af Usagiya i Ueno i Tokyo.

På japansk betyder dora gongong, og ligheden med en sådan er formentlig baggrunden for navnet på retten. En legende fortæller dog, at den første dorayaki blev lavet, da en samurai ved navn Benkei glemte sin gongong (dora), da han forlod en bondes hjem, hvor han havde skjult sig, hvorefter bonden benyttede gongongen til at stege pandekager, heraf navnet dorayaki.

I Kansai-området, så som Osaka-præfekturet og Nara-præfekturet, kaldes retten ofte for mikasa（三笠）. Navnet betyder oprindelig tredobbelt stråhat men er også et alternativt navn for Mount Wakakusa, et mindre bjerg med jævne skråninger i Nara. Lokale folk ser ofte bjergets form for sig, når de spiser en misaka. I Nara er en større misaka på ca. 30 cm i diameter berømt.

Kulturelle referencer 
 Fremstillingen af dorayaki i et gadekøkken har en markant placering i Naomi Kawases film fra 2015, Månen over kirsebærtræerne.

Noter

Eksterne henvisninger 

Opskrift på dorayaki hos About.com 
Opskrift på dorayaki hos WikiHow 

Mad fra Japan
Plätt

En plätt er en lille form for pandekage fra Sverige og Finland, der steges på en almindelig stegepande eller på en speciel stegepande med plads til syv plättar. Ingredienserne er normalt mel, æg og mælk, men der findes også varianter med for eksempel kartofler, potatisplätt, eller renblod, blodplätt. Plättar kan serveres med samme tilbehør som pandekager. Færdigbagte plättar kan desuden købes i fødevarebutikker.

I dele af Småland, Skåne, Blekinge, Norrbotten og Västerbotten i Sverige og i Svenska Österbotten i Finland kaldes alle slags pandekager eller plättar, der laves på et komfur, for plättar, uanset hvor store de er. De mindre kaldes ofte for småplättar for at skelne dem fra de store, der fylder hele stegepanden.

På svensk forekommer ordet i idiomet lätt som en plätt, hvilket betyder at noget er meget let at udføre.

Se også 
 Vaffel
 Pandekage

Ekstern henvisning
 Pannkakor eller plättar – Grundrecept

Noter 

Ægretter
Mad fra Sverige
Mad fra Finland
Youkan

Youkan (羊羹 eller ようかん) er japanske søde sager (wagashi), der blandt andet bruges som gaver. De kom frem i Edo-perioden, da sukker blev almindeligt udbredt i Japan.

Youkan fremstilles af agar (japansk kanten), sukker og malede adzukibønner. Ingredienserne bliver blandet med vand, opvarmet og derefter hældt i en form, hvor de stivner til en masse, når de køles ned. Som regel bliver massen skåret i firkantede blokke. Retten kan holde sig omkring en uge.

Youkan findes i flere forskellige varianter. Når kirsebærtræerne blomstrer er især sakuraan-youkan populær. Den laves ikke af rød bønnepasta men af en pasta af hvide bønner, der sammen med syltede kirsebærblade og røde farve resulterer i sakuraan, der bruges på mange måde i blomstringstiden. Derudover findes der youkan, der laves af søde kartofler.

Eksterne henvisninger
 Opskrift på youkan  
 Opskrift på sakuaan-youkan  
 Opskrift på youkan med søde kartofler  

Mad fra Japan
Yuba

Yuba (湯葉) er en proteinrig japansk specialitet.

Den laves ved at opvarmet sojadrik i firkantede kar bliver til et skind, der forsigtigt tages op, ophænges på tynde stokke og tørres. Når de er tørre, bliver de firkantede skindblade foldet eller rullet til stave. Ved spisningen bliver bladene fugtet med en klud, mens stavene bliver lagt i blød i vand.

Yuba har en creme, nøddeagtig smag og fungerer som erstatning for kød. Yuba bruges også til at indhylle andet mad, der derefter kan bage, koges eller frituresteges. De friturestegte yuba-stave minder med deres brune ådring om bambustræ, og kaldes da også sådan.

Eksterne henvisninger 

Mad fra Japan
Zouni

Zouni (雑煮) eller o-zouni (お雑煮) er en japansk suppe, der hovedsageligt spises med mochi, riskugler, især nytårsdag.

Zouni skal have sine rødder i køkkenet hos samurai-samfundet. Det antages at det oprindelig var en ret, der blev lavet ved slag i felten af sammenkogt mochi, grøntsager, tørrede fødevarer mv. Det antages desuden, at retten til at begynde med var forbeholdt samuraierne, før den etablerede sig som basisfødevare for den almindelige befolkning. Til at begynde med blev zouni serveret som del af et måltid med flere retter (honzen ryori) og skal have været meget vigtig for samuraierne.

Der findes forskellige varianter alt afhængig af området. I det østlige Japan er basis for det meste en klar suppe krydret med sojasovs og dashi (sumashi-jiru), mens man i det vestlige Japan bruger misosuppe som basis. Tilsvarende benytter man i det østlige Japan mochi snittet i firkanter, mens de i det vestlige Japan normalt er runde. I mange områder, især på øer og i bjergområder hvor der kun vokser lidt ris, benyttes også tofu i stedet for mochi.

Typisk tilbehør til suppen omfatter kød (normalt høns, fisk eller kødboller), bladgrønt (f.eks. komatsuna eller spinat), mitsuba (en japansk persille), naruto eller andre slags kamaboko, gulerodsstykker til farven og stykker af skallen fra bestemte citrusfrugter (citrus junos, japansk: yuzu) til lugten. Regionale specialiteter bruges ofte. Ved bordet tilføjes ofte lidt shichimi.

Eksterne henvisninger 

 Zouni hos Sumitomo Group Public Affairs Committee  

Mad fra Japan
Supper
Zundamochi

Zundamochi (ずんだ餅) er en japansk dessert fremstillet af sojabønner. Det er en specialitet fra regionen Tōhoku, der falder i øjnene med sin grønne farve.

Zundamori hører til de regionale køkkener i Miyagi-præfekturet og Yamagata-præfekturet, men det tilberedes også til en vis grad i de tilstødende præfekturer. Efterhånden tilbyder stadig flere fabrikanter af desserter dog retten i hele landet, til dels også med nye varianter med adzukibønner eller sesamfrø.

Ved fremstillingen bliver kogte grønne sojabønner (edamame) skrællet, moset og blandet med sukker og lidt salt. Pastaen der opstår på den måde bliver smurt på mochi (riskugler), til de er fuldstændig overdækkede. På grund af den høje andel af vand i mochi, bør den færdige ret spises hurtigt, da den ellers tørrer ud og mister sin smag.

Noter 

Mad fra Japan
Risretter
Theodore Dreiser

Theodore Dreiser (27. august 1871 – 28. december 1945), som var en amerikansk forfatter, født i Terre Haute og død i Los Angeles, voksede op i en børnerig, fattig, religiøs væverfamilie.

Moderen og faderen var indvandrede katolikker fra Bøhmen

Dreiser påbegyndte et universitetsstudium som han aldrig fuldførte.

Som ung blev Dreiser påvirket Balzacs realistiske romaner og Julian Huxleys og Herbert Spencers naturalistiske- og evolutions strømninger, som havde afsmittende virkning på hans senere forfatterskab.

Dreiser ernærede sig ved siden af forfatterskabet som journalist og redaktør ved forskellige dag- og ugeblade.

I 1928 udsendte Dreiser en positiv rejsebog fra Sovjetunionen, Dreiser Looks at Russia og i det år han døde, blev han medlem af det amerikanske kommunistparti.

Kontroversiel var Dreiser i høj grad, han så med sit skarpe blik storbyens skyggesider, fokuserende på seksualitet, penge og magt.

Et folkeligt gennembrud fik Dreiser med romanen An American Tragedy, filmatiseret i 1931  fra 1925, oversat til dansk i 1928 under navnet En amerikansk Tragedie.

Stor indflydelse havde Dreiser på senere kommende forfattere, blandt andet James T. Farrell, John Steinbeck og Saul Bellow .

Eksterne henvisninger og kilder

Fodnote

Henvisning 
 Håndleksikon UDENLANDSKE FORFATTERE, side 126, fra Rosinantes Forlag, 2000, 
 

Forfattere fra USA
Frederik Højgaard Larsen

Frederik Højgaard er en tidligere professionel dansk freeskier med oprindelse i en forstaden Farum, hvor han voksede op med sine forældre og to brødre (Christian & Mikkel Højgaard) indtil han flyttede hjemmefra som 15 årig. Frederik har blandt andet gået 3 år på det svenske skigymnasie Liljaskolan, hvor han udover at tage en gymnasial uddannelse også kørte adskillige slopestyle, rail-jam og big-air konkurrencer på internationalt niveau.

Frederik var (2013-2017) sponsoreret af Quiksilver og Nordica (2014-2017) og Freestyle Academy også kendt som FSA . I vinteren 2015 skrev han under med manageren William Dahl, som udover at være hans manager også er en personlig ven.

Frederik er set på som en af frontløbene for udviklingen i dansk freestyle skisport, og var blandt andet den første dansker til at lande en "Double cork 1080".

Desuden er Frederik træner hos den danske Freestyle camp "Freestyle Academy" aka "FSA"

Ski filosofi og resultater 
Frederik startede sin skikarriere ud med at forfølge drømmen om X-games deltagelse, men fandt hurtigt ud af det mindede for meget om andet konkurrencesport og var imod hans idé om sporten som en fri sport. Det blev hurtig til at han begyndte at filme ski-edits og ski-film i stedet for at konkurrere meget. Dog ser man ham stadig til railjams og forskellige slopestyle-konkurrencer, hvor han i Danmark de seneste år har haft en dominerende karakter. 

Efter konkurrencetiden tog Frederik faget op som video skaber/skiløber, og udgav i 2016 den prisvindene film "One&More" , som han lavede i partnerskab med filmfotografen og produktions manden Anders Von Holck. Filmen er lavet under Anders' produktionsselskab BeProfound.

Resultater (uddrag) 
 "Best trick" ved åbningen af Jibarena . 
 "Best skier" Rad film Film battle 2012. 
 2. plads ved Badass Boxsession 2013 og 2014 . 
 1. plads TTR slopestyle i Tärnaby 2011.

Eksterne kilder/henvisninger 
 

Freestyleskiløbere fra Danmark
Terre Haute (flertydig)

Terre Haute har flere betydninger:
 Terre Haute - beliggende i Indiana
 Terre Haute (Illinois) - beliggende i Illinois
Sankt Hans Mølle

Sankt Hans Mølle (på tysk Johannismühle) er en hollandsk vindmølle beliggende i Sandbjerg i det sydøstlige Flensborg. Ved siden af møllen findes det gamle møllehus. Møllen blev opført i 1808 og fungerede frem til 1939. Møllens første ejer var klosterbestyrer Ricklef Ingwersen, mægler Andreas Boysen og købmand Hans Petersen-Schmidt, som også stod bag oprettelsen af Bjergmøllen i Nystaden. Møllen ejes i dag af Flensborg Kommune, som fredede møllen i 1971. Det lykkedes dog ikke at få liv i møllen igen. Møllevinger blev senere afmonteret. Møllens fremtid er usikker. Den er stærkt truet af forfald.

Byen havde tidligere 24 vand- og 30 vindmøller. Nu er kun Bjergmølle og Hansmølle tilbage. Sammen med den tidligere Kilseng grynmølle var Skt. Hans Mølle den eneste mølle på Flensborgs østlige skrænter.

Eksterne henvisninger 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Flensborg
Hollandske vindmøller i Sydslesvig
Otto Winzer

Otto Winzer (født 3. april 1902 i Berlin, død 3. marts 1975 i Berlin), var en tysk politiker (SED). Han var 1965-1975 udenrigsminister i Østtyskland.

Winzer gik med i Kommunistische Partei Deutschlands og Freie Sozialistische Jugend i 1919. I 1925-1927 var han medlem af Østrigs kommunistiske parti. Da han 1927 vendte tilbage til Berlin blev han chef før KJI-Verlag. Han var endvidere medlem af Sovjetunionens kommunistparti, mens han opholdt sig i Moskva. I 1934 emigrerede han til Frankrig, hvor han dog blev ekskluderet af partiet, indtil han blev rehabiliteret.

Under 2. verdenskrig opholdt han sig i Sovjetunionen, hvor han blev et fremtrædende medlem af den anti-nazistiske komité Nationalkomitee Freies Deutschland, I 1945 vendte han med Gruppe Ulbricht tilbage til Tyskland og arbejdede ved Berlins magistrat. I 1946 meldte han sig ind i SED og blev leder af afdelingen for kultur og uddannelse. I 1947 blev han medlem i partiets ledelse - centralkommittéen - med ansvar for presse, radio og information. I 1950 blev han medlem af Volkskammer. I perioden 1949-56 var han statssekretær og chef for Wilhelm Piecks regering og viceudenrigsminister, inden han i 1965 efterfulgte Lothar Bolz på posten som udenrigsminister; en post han havde indtil januar 1975, hvor han gik af grundet helbredsproblemer. Kort efter sin fratræden døde Winzer. Han blev afløst af Oskar Fischer.

Noter

Kilder 
 

Politikere fra DDR
Personer fra Berlin
Kommunister fra Tyskland
Tyskere i 1900-tallet
Udenrigsministre fra Tyskland
Paul von Hintze

Paul von Hintze (født 13. februar 1864 i Schwedt, død 19. august 1941 i Meran) var en tysk søofficer, diplomat og politiker.

Hintze gjorde i 1882-1911 tjeneste i den kejserlige marine, hvor han nåede kommandørgraden ("Kapitän zur See"; han fik senere titel af kontreadmiral). Han blev i 1903 marinattaché i de skandinaviske lande og blev i 1908 "militær fuldmægtig" ved den tyske ambassade i Sankt Petersborg. I 1906 udnævntes han til kejserlig adjudant og blev adlet i 1908. Han overgik i 1911 til diplomatiet og var i 1911-14 tysk ambassadør i Mexico, i 1914-17 i Peking, hvortil han efter første verdenskrigs udbrud rejste i forklædning. I juli 1917 til juli 1918 var han ambassadør i Kristiania.

Da Richard von Kühlmann som følge af konflikt med den øverste krigsledelse indgav sin afskedsbegæring, blev han den 9. juli 1918 efterfulgt af Hintze, der af militæret ansås at have større chancer for at kunne samarbejde med ledelsen i hovedkvarteret. Hintze gik imidlertid af allerede den 3. oktober samme år, da kansler Georg von Hertlings regering trådte tilbage og blev afløst som kansler af prins Max von Baden. Hintze blev efterfulgt af Wilhelm Solf. Hintze fungerede herefter som rigskanslerens stedfortræder i  det militære hovedkvarter. I den egenskab førte han i november 1918 i Spa i telefonen de sidste forhandlinger med Rigkancelliet om kejserens abdikation.

Kilder 
 Hintze, Paul von i Nordisk familjebok (2. oplags supplement, 1924)

Tyskere i 1900-tallet
Adel fra Tyskland
Admiraler fra Tyskland
Ambassadører fra Tyskland
Udenrigsministre fra Tyskland
Caduceus

Caduceus (også merkurstav, heroldstav, hermesstav; caduceus lat. - gr. κηρύκειον, 'kērýkeion', af κῆρυξ, 'kēryx' herold) er en stav med to vinger der omslynges af to slanger. I oldtiden afbildedes gudernes sendebud Hermes / Merkur med en sådan stav. Senere blev den symbol på handel og anvendes også heraldisk. 

For planeten Merkur bruges dette symbol

Galleri

Æskulapstaven ligner heroldstaven ved brugen af slangen der snor sig. Den er attribut for Æskulap/Asklepios, lægekunstens gud. Det er måske denne lighed der fik US Army Medical Corps til at bruge heroldstaven. Ligheden ses af billederne herunder

Se også
 Tryllestav – Æskulapstav – Bispestav – Hyrdestav – Jakobsstav
 Hermes – Merkur

Eksterne henvisninger

  Se Wiktionarys definition på ordet caduceus (en) 
  "Caduceus" i Den Store Danske på lex.dk (DSD) af Chr. Gorm  Tortzen 


Kunst
Symboler
Heraldik
Genstande i græsk mytologi
Vol.Beat

Vol.Beat er det tredje studiealbum fra det danske dødsmetal-band Dominus. Det blev udgivet i 1997. Efter Dominus gik i opløsning brugte Michael Poulsen navnet til det nye band Volbeat, der blev dannet i 2001.

Numre 
 "No Matter What..." - 04:13
 "Swine for a While, Pigs for a Week" - 04:36
 "The Path" - 04:35
 "Give Me the Reason" - 03:49
 "Beat, Booze, the Hooker's Lose" - 02:50
 "Billy Gun" - 03:39
 "Me & I" - 03:22
 "Action Please" - 03:27
 "How Sweet They Kill" - 03:21
 "From the Cradle Goes the Bell" - 04:02
 "The Call" - 04:30

Referencer

Eksterne henvisninger 
Vol.Beat på Encyclopaedia Metallum
Vol.Beat på Discogs

Album fra 1997
Album fra Danmark
Metalalbum
Heavy metal
Oliver Fredsted

Oliver Fredsted Kjeldsen Christiansen (født 8. april 1994) er en dansk fodboldspiller, der pt. er uden kontrakt. Han spiller fortrinsvis venstre back, men har i enkelte tilfælde også været benyttet som venstre wing.

Klubbkarriere 
Karrieren startede i Lyngby Boldklub, hvor Oliver i sommeren 2013 blev rykket op i førsteholdstruppen efter at have været fast inventar på klubbens U15-, U17- og U19-hold. Gennembruddet kom i foråret 2014, hvor han fik chancen på klubbens hold i NordicBet Ligaen og spillede fuld tid på venstre back i sæsonens sidste otte kampe. Sommeren 2014 skiftede Oliver Fredsted efter kontraktudløb i Lyngby til Brønshøj Boldklub på en fri transfer.

I Brønshøj Boldklub bed han sig øjeblikkelig fast som klart førstevalg på venstre back, og Oliver var blandt andet en del af den betondefensiv, som hen over efteråret 2014 slog en 33 år gammel klubrekord ved ikke at lukke mål ind i otte kampe i træk i NordicBet Liga og pokalturnering.

Brønshøj Boldklub nåede i sæsonen 2014-15 kvartfinalen i DBU Pokalen, hvor det blev til et nederlag på 1-2 til Superligaklubben FC Vestsjælland hjemme på Tingbjerg Idrætspark.

FC Fredericia 
I midten af juli 2015 skrev Fredsted under på en toårig kontrakt med FC Fredericia.

Sæsonen 2017/2018 nåede Oliver Fredsted og FC Fredericia semifinalen i DBU Pokalen, hvor det desværre blev til et nederlag på 0-1 til Silkeborg IF.

Viborg FF 
I august 2018 skiftede Fredsted til Viborg FF på en fri transfer. Han skrev under på en aftale gælende for den resterende del af 2018-19-sæsonen. Han fik sin officielle debut for Viborg FF den 12. september 2018, da han startede ind og spillede alle 120 minutter i et nederlag til FC Fredericia efter straffesparkskonkurrence.

Han blev i november 2018 korsbåndsskadet efter en udekamp mod FC Helsingør, og af lægestaben blev skaden estimeret til at vare ni til tolv måneder. Det var hans første førsteholdskamp for klubben i 1. division. Herudover havde han spillet en række kampe for klubbens reservehold. Ved kontraktudløb i sommeren 2019 forlod Fredsted Viborg FF.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Lyngby Boldklub
Fodboldspillere fra Brønshøj Boldklub
Fodboldspillere fra FC Fredericia
Fodboldspillere fra Viborg FF
Strandfodbold

Strandfodbold (også kaldet beach soccer) er en variant af fodbold, der spilles på strande eller andre sanddækkede overflader. Traditionel fodbold er i mange år blevet spillet på strandene, men man forsøgte at regulere sportsgrenen. Det blev gjort i 1992 af Beach Soccer Worldwide, en organisation, der blev etableret for at udvikle sporten og som har stået bag de fleste af turneringerne. Sporten er stigende i popularitet.

Sandfladen, der ikke er plan, giver mulighed for en helt anden spillestil end i almindelig fodbold, med masser af plads til improvisation. Banen, som der spilles på, er markant mindre end i traditionel fodbold, hvilket gør, at det er muligt at score fra hele banen. I gennemsnit er der omkring tres forsøg på mål i hver kamp, og der scores omkring 11 mål pr. kamp.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Reglerne for spillet (FIFA) (engelsk)
 Beach Soccer Worldwide (engelsk)
Beach Soccer Worldwide

Beach Soccer Worldwide (BSWW) er den organisation, der er ansvarlig for grundlæggelsen og væksten for strandfodbold. Organisationen har hovedsæde i byen Barcelona. 

De stiftende parter etablerede reglerne i 1992, og firmaet er i den forbindelse en vigtig faktor til at udbrede sporten rundt omkring i verden.

Beach Soccer Worldside har indgået et samarbejde med FIFA om afholdelsen af VM under navnet FIFA Beach Soccer World Cup.

Associerede medlemmer

Eksterne henvisninger 
Beach Soccer Worldwide

Sportsorganisationer
Strandfodbold
Kirsten Ortwed

Kirsten Ortwed, (født 28. maj 1948 i Virum) er en dansk billedhugger. Kirsten Ortwed er uddannet på Det Kongelige Danske Kunstakademi, hvor hun studerede fra 1972 til 1975.

Kunstnerisk praksis 
Kirsten Ortweds arbejder udgør grundlæggende undersøgelser af skulpturens form-, rum-, og materiale. Hun er blandt andet optaget af skulpturens negative rum og dens mellemrum. Arbejdsprocessen og materialets forarbejdning forbliver synlig i det endelige værk, som ofte fremstår råt og stofligt. Andre kendetegn ved Kirsten Ortweds skulpturer er sammenstødet mellem geometriske og amorfe former samt en uudgrundelig fornemmelse for ’urform’.

Udstillinger 
Kirsten Ortwed har haft soloudstillinger på Statens Museum for Kunst (2008), Kunsten, Aalborg (2002), Horsens Kunstmuseum (2000), Malmö konsthall (med Lawrence Weiner og Barry Le Va) (1999), Musée des Beaux-Arts de Nantes (1994), Städtische Museen Heilbronn (1993) og Reykjavik kunstmuseum () (1992).

Kirsten Ortwed repræsenterede Danmark på Venedig-biennalen (1997).

Skulpturer i det offentlige rum 
Brønden og Ædeltårnet, Aars (1996), Raoul Wallenberg monumentet, Stockholm (2001), Berings-øen, Horsens (2002), Sten til indre gårde til Frederiksberg Gymnasium (2004), Syntax & Section, Lunds Universitet (2004), Mindesten for Kong Håkon ved Charlottenlund Slot (2005), Platform til Statsfængslet Østjylland i Horsens (2006), skulpturen 14-7-2006 (2016) Skulpturstopp i Moss, Norge, kolonnaden "The gate" på Københavns Universitets Søndre Campus (2017).

Repræsentation 
Kirsten Ortwed er repræsenteret på Statens Museum for Kunst med installationen ”Tons of Circumstances”, skabt til Venedig-biennalen 1997 og erhvervet af museet i 2008. Derudover er hendes værker indkøbt af Kunsten i Aalborg og Horsens Kunstmuseum.

Hædersbevisninger 
Kirsten Ortwed modtog i 1995 Eckersberg Medaillen, i 1998 modtog hun Carl Nielsens og Anne Marie Carl-Nielsens Legat og i 2002 blev hun tildelt Thorvaldsen Medaillen. I 1994 fik hun Tagea Brandts Rejselegat og i 1987 fik hun Statens Kunstfond 3-årige arbejdslegat og modtager i dag Hædersydelse.

Kunstnersammenslutninger 
Medlem af kunstnersammenslutningen Den Frie.

Eksterne henvisninger 
 

Kvindelige kunstnere fra Danmark
Billedhuggere fra Danmark
Kunstnere på finansloven
Personer fra Virum
Modtagere af Eckersberg Medaillen
Modtagere af Tagea Brandts Rejselegat
Modtagere af Thorvaldsen Medaillen
Maria Jacobsen

Maria Petra Jacobsen (født 6. november 1882 i Siim; død 6. april 1960 i Byblos, Libanon) var en dansk missionær og et vigtigt vidne til det armenske folkedrab. Hendes dagbogsoptegnelser, udgivet under titlen Diaries of a Danish Missionary: Harpoot, 1907–1919, har haft en stor international  betydning for historieskrivningen af begivenhederne.

Som hjælpearbejder gjorde hun en stor indsats for hjemløse armenske børn, først i 1916-17, hvor hun skjulte og reddede flere tusinde og siden efter krigen, hvor hun vendte tilbage til Libanon og 1925 kunne åbne børnehjemmet "Fuglereden", hvor hun arbejdede til sin død.

Maria Jacobsen modtog i 1950 Den kongelige belønningsmedalje i guld.

Det Kongelige Bibliotek har hendes 963-siders dagbog og den er gjort digitalt tilgængelig.

Henvisninger

Eksterne henvisninger 

"Maria Jacobsen (1882 - 1960)" (Kvinfo)
"Maria Jacobsen – dagbog fra det armenske folkedrab" (Folkedrab.dk) 
"Maria Jacobsen 130" (The Armenian Genocide Museum-Institute) 

Missionærer fra Danmark
Personer fra Skanderborg Kommune
Modtagere af Den Kongelige Belønningsmedalje