kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Usain Bolt

Usain St. Leo Bolt (født 21. august 1986 i Trelawny) er en jamaicansk atletikudøver (sprinter). 

Usain Bolt har verdensrekorden i 100-meterløb og 200-meterløb, samt i 4 × 100-meterløb med

3 andre atleter. Han har vundet verdensmesterskaberne i 100 m løb i 2009, 2013 og 2015, verdensmesterskaberne i 200-meterløb i 2009, 2011, 2013 og 2015, samt verdensmesterskaberne i 4 × 100-meterløb i 2009, 2011, 2013 og 2015. Han er også olympisk mester i alle 3 discipliner i 2008, 2012 og 2016. Disse præstationer har fået kommentatorer til at kalde Usain Bolt alle tiders største sprinter. I januar 2017 blev Bolt dog frataget en af sine ni guldmedaljer, idet IOC 25. januar 2017 meddelte, at Nesta Carter, der var med på det jamaicanske hold, der vandt 4 × 100 meter i Beijing i 2008, havde inddtaget det ulovlige stof methylhexanamin.
Bolts helt store gennembrud kom ved OL i Beijing 2008, hvor han vandt guldmedalje på 100 meter i den daværende verdensrekordtid 9,69, og få dage senere guld på 200 meter, igen i verdensrekordtid, 19,30 sekunder. Slutteligt var han en del af det jamaicanske hold, der tog guldmedaljen på 4 × 100-meterstafetten. For tredje gang endte det i ny verdensrekord for Bolt. Jamaica løb i 37,10 sekunder.

Bolt vandt også guld på 100-meter-distancen ved OL i London i 2012, i tiden 9,63 sekunder samt på 200-meter-distancen i tiden 19,32 sekunder. Han er den første i OL-historien, som har genvundet både 100-meter- og 200-meter-løbet ved to OL i træk. Han er også den jamaicaner, som har vundet flest OL-guldmedaljer.

Usain Bolt har verdensrekorden på 100 meter med tiden 9,58, samt 200 meter med tiden 19,19. Han er 195 cm høj og vejer 94 kg.

I november 2013 udkom selvbiografien "Faster than lightning" i USA, oversat til dansk i 2014. Bogen omhandler Bolts liv og kommer rundt om hans talent, motivation og sejre, men også om hans familie, baggrund, opvækst og interesser. Det kontroversielle i bogen er, at Bolt fortæller om sit forhold til fastfood, som i flere omgange har været oppe i medierne på grund af hans angiveligt store indtag af McNuggets fra McDonalds under OL i Beijing 2008.

Usain Bolt løb sit sidste løb under VM i atletik i London 2017, et 4 × 100-meterløb. Det skulle have været et gyldent punktum på Bolts flotte karriere, men det endte med at Bolt fik en fiberskade i låret, så Jamaica afsluttede ikke.

Personlige rekorder

Internationale resultater

Noter

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Sprintere fra Jamaica
Verdensrekordindehavere
Medaljevindere ved sommer-OL 2008
Medaljevindere ved sommer-OL 2012
Medaljevindere ved sommer-OL 2016
Olympiske mestre fra Jamaica
Atleter ved sommer-OL 2008
Atleter ved sommer-OL 2012
Atleter ved sommer-OL 2016
Frederik Dessau

Frederik Dessau (født 15. september 1927 i København, død 31. december 2019) var forfatter til en lang række essayistiske bøger. Frederik Dessau har arbejdet med teater og tv som kritiker, dramaturg, oversætter og instruktør – og været programmedarbejder på Danmarks Radio. Han var søn af Villy Martin Dessau og Ellen Vibeke Sølling Monberg, gift med Birgitte Eskildsen f. Fowler Lund og far til Masja og Louise Dessau.

1947 blev han nysproglig student, journalistelev på Fyens Stiftstidende 1951 til 1954 teatermedarbejder ved Dagens Nyheder 1954 til 1961, dramaturg ved TV-Teatret, Danmarks Radio 1961 til 1972, pressesekretær, programredaktør og senere dramaturg ved Det Kgl. Teater 1966 til 1973. Fra 1974 til 1997 var han programmedarbejder i Kultur- og Samfundsafdelingen i Danmarks Radios P1. I 2008 var han med til at starte den netbaserede Den2Radio. Her fungerede han som programmedarbejder.

Dessau har oversat skuespil og arbejdet som sceneinstruktør. 1990 debuterede han som forfatter med en bog om Anton Tjekhov og har siden i forlængelse af sit radioarbejde udgivet flere bøger. 2016 skrev Frederik Dessaus bogen "Efter min mening", hvor han i sin karakteristiske essayform gør sig personlige og etiske overvejelser over sit eget og andres liv.

Bøger 
 Anton Tjechov - Om den russiske forfatter Anton Tjechovs (1860-1904) liv og forfatterskab.
 Livet på rejse - Fra Toscanas blide bjerge beretter Frederik Dessau om steder og mennesker på en rejse i det italienske forår.
 Det bedste sovemiddel og andre overvejelser - Dessau skriver om den øjeblikkelige tid og tilværelsen i almindelighed – indimellem også sin egen.
 Ene og alene - En bog om ensomhed
 Hjertets brød - Med udgangspunkt i en opskrift på det daglige brød skriver Dessau om almene og fællesmenneskelige emner.
 Hvor bliver tiden af - I bogen kaster Dessau lys over det mysterium, der hedder tiden – og over vores holdning til mysteriet.
 Næsten - En bog om at være sammen.
 En lille bog om kærlighed Gyldendal

Hædersbevisninger 
 1988 Kryger-prisen
 1994 Svend Bergsøes Fonds Formidlerpris
 1999 Modersmål-Prisen
 Flere rejselegater fra Statens Kunstfond.
 2006 Livsvarig ydelse fra Statens Kunstfond.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 www.politiken.dk 
 www.gyldendal.dk 

Essayister fra Danmark
Dramatikere fra Danmark
Kunstnere på finansloven (afdøde)
Oversættere fra Danmark
Personer fra København
Ansatte i DR
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Modtagere af Kryger-prisen
Studenter fra Gammel Hellerup Gymnasium
Modtagere af Modersmål-Prisen
Knock Nevis

Knock Nevis er en tidligere supertanker ejet af norske First Olsen Tankers Pte. Ltd., men indregistreret i Singapore. Skibet var tidligere ejet af Loki Stream AS og sejlede under navnene Seawise Giant (1979-1989), Happy Giant (1989-1991) og Jahre Viking (1991-2004). Det var verdens længste skib og lå i perioden fra den 30. november 2004 til 2009 fast i oliefeltet Al Shaheen i den Persiske Golf, som FSO (floating storage and offloading unit) for Maersk Oil i Qatar.

Skibet blev solgt til indiske ophuggere i 2009 og blev omdøbt til MONT. Den tog ud på sin sidste rejse i december 2009 og blev efter toldbehandling forsætligt strandet ved Alang, Gujarat i Indien til ophugning.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Billeder og oplysninger  
 Billeder og oplysninger  
 The Tribune India: The World's Biggest Ship 
 Billeder af Jahre Viking (Knock Nevis)  

Tankskibe
Benoît Lamy

Benoît Lamy (19. september 1945 – 15. april 2008) var en belgisk manuskriptforfatter og filminstruktør.

Lamy blev født i Arlon, Luxembourg, Belgien og døde i Braine-l'Alleud, Walloon Brabant, Belgien.

Hans filmdebut Home Sweet Home (1973) med Claude Jade og Jacques Perrin i hovedrollerne vandt en Diploma-pris på Moskva filmfestival. Den blev også nomineret til en Golden Prize og modtog 14 internationale priser fra Montréal til Teheran.

Sammen med Gabrielle Borile vandt han med filmen, Combat de fauves (1997), en Golden Bayard ved Namur International Festival for fransksprogede film.

Filmografi 
 Home Sweet Home (1973, med Claude Jade)
 Ham from the Ardennes (Jambon d'Ardenne) (1977, med Annie Girardot)
 Life Is Beautiful (La vie est belle) (1987, med Papa Wemba)
 Wild Games (Combat de fauve) (1997, med Richard Bohringer)

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra Belgien
Personer fra Arlon
Floating storage and offloading unit

En FSO, eller floating storage and offloading unit, er et flydende opbevaringsfartøj, der normalt anvendes til opbevaring af olie.

FSO'er anvendes især i oliefelter, hvor det ikke er muligt eller effektivt at lægge en olierørledning ind til kysten. En olieboreplatform transporterer olie til FSO'en, hvor olien bliver indtil en supertanker ankommer og får overført olien.

De fleste FSO'er er enkeltvæggede forhenværende supertankere, eksempelvis Knock Nevis, verdens største skib som er ændret til FSO og nu ligger fast i et oliefelt ud for kysten i Qatar.

En mere avanceret FSO, med visse produktionsmuligheder, kaldes FPSO.

Olieudvinding
FSO

FSO har flere betydninger:

 Floating storage and offloading unit – flydende fartøj til opbevaring af især olie
 Russiske grænsetropper eller Federalnaya Sluzhba Okhran
 Fabryka Samochodów Osobowych − polsk bilfabrikant
Santa María (skib)

Santa María (fulde navn: La Santa María de la Inmaculada Concepción (Den hellige Maria af den ubesmittede undfangelse)) var det største af de tre skibe, som Christopher Columbus brugte på sin første rejse over Atlanterhavet til Amerika i 1492. Hendes styrmand og ejer var Juan de la Cosa.

Santa María var en karak på omkring 70 fod og var ekspeditionens hovedskib. Hun havde en besætning på 40 mand.

De andre skibe i Columbus flåde var karavellerne Santa Clara, kaldt for Niña ("Pige" – ejeren var Juan Niño) og Pinta ("Den malede"). Alle skibene var købt brugte og aldrig bygget til udforskning.

Santa María var oprindeligt kaldt for La Gallega ("Galicieren"), sandsynligvis navngivet efter at have været bygget i Galicien, dens besætning syntes at have kaldt hende for "Marigalante", bogstaveligt "Beskidte Mary".

Santa María havde tre master. Hun var den langsomste af Columbus skibe, men klarede sig alligevel godt i atlanterhavskrydsningen. Hun gik på grund ved dagens Môle Saint-Nicolas, Haiti den 25. december 1492 og gik tabt. Træ fra skibet blev senere brugt til at bygge Môle Saint-Nicolas, som oprindeligt hed La Navidad ("Jul"), da skibsgrundstødningen skete på juledag.

Der eksisterer i dag ingen autentisk lignende kopi af de tre skibe i Columbus' ekspedition. Adskillige nutidige kopier af Santa María har været bygget, men de er alle baseret på antagelser.

Noter 

Fragtskibe
Skibsekspeditioner
Donation

Donation (et substantiv som kommer af latin: donere = "give"). Ordet bruges især om en gave, der går til almennyttige og velgørende formål.

Se også
Hirschau

Hirschau er en by i Landkreis Amberg-Sulzbach i Oberpfalz i den tyske delstat Bayern

Bydele og landsbyer 
 Burgstall
 Dienhof
 Ehenfeld
 Krickelsdorf
 Kricklhof
 Krondorf
 Massenricht
 Obersteinbach
 Steiningloh
 Untersteinbach
 Weiher

Kaolin 
Hirschau – Schnaittenbach er det største kaolinområde i Tyskland, hvor man siden 1833 har udvundet kaolin, der er en lerart der anvendes til porcelænsfremstilling. Der er endnu råstofreserver til et par årtier, men man planlægger en landskabsgendannelse af de store udgravninger som et sølandskab

Eksterne henvisninger 

 Luftfotos af byen
 Die Goldene Straße i Amberg-Sulzbacher Land
Wunsiedel

Wunsiedel er en by i det nordlige Bayern i Tyskland cirka 40 kilometer øst for Bayreuth. Wunsiedel er hovedby i kreis Wunsiedle im Fichtelgebirge og ligger i bjergkæden Fichtelgebirge. Byen har 9.986 indbyggere (2006).

Historie 

Wunsiedel er første gang nævnt i 1163. I 1285 fik grev Frederick 3. af Nürnberg kontrollen over byen af kejser Rudolf 1. af Tyskland. I 1326 fik Wunsiedel byrettigheder af grev Frederick 4..

I middelalderen spillede Wunsiedel en vigtig rolle ved tinminer og produktion af tinplader. I 1613 blev byen hovedstad i Sechsämterland, et område som svarer til distrikt Wunsiedel im Fichtelgebirge.

Wunsiedel kom under preussisk administration i 1791 og blev i 1810 en del af Bayern.

Wunsiedel fik dagens nyklassicistiske udseende efter en større bybrand i 1834 som ødelagde 2/3 af byen.

I slutningen af 1980'erne blev gravlunden i Wunsiedel berømt efter at Hitlers stedfortræder Rudolf Hess som døde i Spandaufængslet 17. august 1987 blev begravet her. I de følgende år havde nynazistiske grupper marcher på dødsdagen 17. august. Deltagerantallet steg fra 120 i 1988 til mere end tusind i 1990. Disse grupper mødte store protester fra befolkningen og den antifascistiske bevægelse. I frygt for åben voldudøvelse blev marcherne forbudt i 1991.

Ud fra en opfattelse om at situationen var rolig, blev marcherne tilladt igen i 2001. Men det førte til nye uroligheder. Byens befolkning svarede med moddemonstrationer, under slagordet "Wunsiedel ist bunt, nicht braun" ("Wunsiedel er farverig, ikke brun") og pyntede hele byen med regnbueflag og kastede farverig konfetti over de marcherende nynazister. De føderale myndigheder ved Otto Schily og Brigitte Zypries takkede byens befolkning med en Bündnespreis.

Venskabsbyer 

Byer i Bayern
Edward Lorenz

Edward Norton Lorenz (født 23. maj 1917, død 16. april 2008) var en prisbelønnet amerikansk matematiker og meteorolog og en af pionererne bag kaosteorien. Han er specielt kendt for den såkaldte sommerfugleeffekt.

Han studerede matematik ved Dartmouth College i New Hampshire og ved Harvard University i Massachusetts.  Under 2. verdenskrig gjorde han tjeneste som varslingsmeteorolog for den amerikanske hærs flystyrker. Efter krigen startede han på studier i meteorologi ved Massachusetts Institute of Technology, hvor han senere var professor i mange år.

Forskning 
I 1960'erne konstruerede Lorentz en deterministisk model for at studere atmosfærens cirkulationsmønstre ved hjælp af computere. Han opdagede da, at meget små variationer i initialtilstanden for hver af modellens tolv parametre førte til fuldstændig divergerende løsninger. Denne følsomhed for startbetingelserne blev senere kendt i populariseret form under navnet sommerfugleffekten. Han brugte denne betegnelsen første gang under et foredrag den 29. december 1979.

Lorenz fortsatte med at udlede de underliggende matematiske sammenhænge og publicerede et forholdsvis enkelt sæt af ligninger, som tilsammen beskriver et kaotisk mønster, senere kendt som Lorenz-attraktoren.

Han anses som en af de mest indflydelsesrige matematikere i det 20. århundrede.

Matematikere fra USA
Meteorologer fra USA
Homo-slægten

Slægten Homo er samlebetegnelse for de arter, der er mest beslægtet med mennesket. De ældste arter er Homo rudolfensis, Homo habilis og Homo georgicus. De to førstnævnte er fra den østlige del af Afrika og formentlig opstået for 2-2,5 millioner år siden ud fra slægten Australopithecus. Næste trin udgøres af de to arter Homo ergaster og Homo erectus, der formentlig også opstår i Østafrika for 1,5-2 mio år siden, men for alvor betyder menneske-slægtens spredning til det eurasiske kontinent i løbet af den næste million år. De ældste primitive former af vores egen art Homo sapiens, dukker først op for ca. 200 tusind år siden (i Afrika). Arten Homo sapiens udskiller sig i mindst to underarter: Homo sapiens neanderthalensis og det nulevende menneske Homo sapiens sapiens, der er eneste nulevende repræsentant for slægten Homo.

Arter 
 †Homo rudolfensis
 †Homo habilis
 †Homo georgicus
 †Homo ergaster
 †Homo erectus
 †Homo floresiensis
 †Homo antecessor
 †Homo heidelbergensis
 †Homo rhodesiensis
 †Homo cepranensis
 †Homo naledi
 †Denisova hominin
 Homo sapiens
 †Homo sapiens idaltu
 †Homo sapiens neanderthalensis
 Homo sapiens sapiens

Fossile fund 
Oversigt over fund af forskellige arter i slægten:

Placering i menneskeabernes indbyrdes slægtskab 

Mennesket er den eneste nulevende art af slægten Homo. Nærmeste nulevende slægtning er chimpanserne, tilhørende slægten Pan. Sammen med gorillaen udgør de underfamilien Homininae. Familien Hominidae udgøres derudover af de uddøde gigantopitheciner og den nulevende orangutang. Nærmeste slægtning herefter er gibbonerne, og så er der ikke flere nulevende menneskeaber.

Se også 

 Denisovaner
 Svante Pääbo

 
Palæontologi
Antropologi
VLF

VLF er en forkortelse for det engelske tekniske begreb Very Low Frequency ("Meget Lav Frekvens"). VLF er radiobølger i frekvensintervallet (fra men ikke med) 3 kHz – 30 kHz, der har følgende korresponderende bølgelængdeinterval i vakuum (fra men ikke med) 100 km - 10 km.

På grund at den meget lave frekvens er båndet ikke særligt egnet til data kommunikation. Det bliver dog brugt til én-vejs kommunikation til Undervandsbåde, da signalerne kan trænge ned i saltvand til en dybde af 40 meter.

Der er følgende web-fjernstyrede radiomodtagere man kan lytte til:
 NASA VLF-radiomodtager man kan lytte til. Der er også optagne signaler med frekvensspektra med beskrivelser, hvor der står om signalets ophav er kendt eller ukendt.
 Hollandsk VLF radiomodtager.

Kilder/referencer 

Radioteknik
Radiospektrum
ULF

ULF er en forkortelse for det engelske tekniske begreb ultra low frequency ("Ultra Lav Frekvens"). ULF er radiobølger i frekvensintervallet (fra men ikke med) 300 Hz – 3 kHz, der har følgende korresponderende bølgelængdeinterval i vakuum (fra men ikke med) 1000 km - 100 km.

Radioteknik
Radiospektrum
Weiden in der Oberpfalz

Weiden in der Oberpfalz er en by i den tyske delstat Bayern, i det sydlige Tyskland. Byen har et indbyggertal på 42.557 (2007) og et areal på 68,50 km².

Byer i Bayern
Starnberg

Starnberg er en by i den tyske delstat Bayern, i det sydlige Tyskland. Byen ligger 25 km sydvest for München og har omkring 22.959 indbyggere (2006) og er kendt siden 1226.

Byen ligger i et naturskønt område ved Starnberger See og er et populært udfartsted for befolkningen i Münchenområdet.

Byer i Bayern
Starnberger See

Starnberger See er en indsø i Bayern, Tyskland, sydvest for München. Indsøen er cirka 20 km lang, og indtil 4,5 km bred. På sit dybeste er den 127,7 meter. Indsøen er den fjerde største i Bayern, og er et populært udfartssted og feriested.

Den lille by Berg ved indsøens bredder er kendt for det sted hvor kong Ludwig 2. af Bayern druknede i 1886.

Den tyske kunster og forfatter Lothar-Günther Buchheim etablerede ved Starnberg et stort galleri og museum ved indsøens bredder.

Eksterne henvisninger

Søer i Tyskland
Bayern
Tabula Rasa (flertydig)

Tabula Rasa har flere betydninger.

 Tabula Rasa er et filosofisk begreb om menneskets bevidsthed.
 Tabula Rasa (Lost) er et afsnit af tv-serien Lost.
 Tabula Rasa (spil) er et MMORPG.
 Tabula Rasa (Ste van Holm-album) er et album af musikeren Ste van Holm.
 Tabula Rasa (Einstürzende Neubauten-album) er et album af Einstürzende Neubauten.
Landsberg am Lech

Landsberg am Lech er en by i det sydvestlige Bayern i Tyskland, omkring 50 kilometer vest for München og 35 kilometer syd for Augsburg.

Det var i Landsberg fængsel i denne by, hvor Adolf Hitler sad i 1924 og forfattede første halvdel af "Mein Kampf". I 1944 oprettedes en KZ-lejr, der efter krigen blev en af de største lejre for jødiske flygtninge fra Sovjetunionen. Den lukkede i efteråret 1950.

Eksterne henvisninger 
 Rester af flyvemaskinefabrik fra Anden Verdenskrig

Byer i Bayern
Schwandorf

Schwandorf er en by i den tyske delstat Bayern, i det sydlige Tyskland.

Byer i Bayern
Roth bei Nürnberg

Roth er en by i den tyske delstat Bayern, i det sydlige Tyskland.

Byer i Bayern
Roth

Opslaget Roth kan hentyde til:


Steder i Tyskland

Bayern 
 Roth bei Nürnberg – en by i Mittelfranken
 Landkreis Roth – en landkreis med Roth bei Nürnberg som hovedby
 Roth (Donau) – en biflod til Donau
 Roth (Zusam) – en biflod til Zusam

Rheinland-Pfalz 
 Roth an der Our – en by i Eifelkreis Bitburg-Prüm
 Roth bei Prüm – by i Eifelkreis Bitburg-Prüm
 Roth (bei Hamm, Sieg) – en by i Landkreis Altenkirchen (Westerwald)
 Roth (bei Stromberg, Hunsrück) – en by i Landkreis Bad Kreuznach
 Roth (Rhein-Lahn-Kreis) – en by i Rhein-Lahn-Kreis
 Roth (Rhein-Hunsrück-Kreis) – en by i Rhein-Hunsrück-Kreis

Personer med efternavnet Roth 
 Albrecht Wilhelm Roth (1757-1834) – tysk læge og botaniker
 David Lee Roth (født 1954) – amerikansk rocksanger i Van Halen
 Georg Roth (1842-1915 ) – tysk bryolog og illustrator
 Joseph Roth (1894-1939) – østrigsk forfatter og journalist
 Philip Roth (født 1933) – amerikansk skønlitterær forfatter
 Tim Roth (født 1961) – engelsk filmskuespiller og -instruktør
 Ulrich Roth (født 1954) – tysk guitarist i bl.a. Scorpions
Rosenheim

Rosenheim er en by ved floden Inn i Oberbayern i den tyske delstat Bayern, i det sydlige Tyskland. Byen blev grundlagt i 1300-tallet og har .

Byer i Bayern
Carol Potter

Carol Potter (født den 21. maj 1948) er en amerikansk skuespillerinde, som er bedst kendt for sin rolle som Cindy Walsh i tv-serien Beverly Hills 90210. Hun har også medvirket i serier som NYPD Blue, JAG, Crossing Jordan og Providence.

Biografi 
Potter gik i high school i Tenafly, New Jersey.. Efter high school gik hun på Harvard Universitet hvor hun en hvor hun fik en Bachelor of Arts i sociale relationer. 

I 1977 gjorde hun sin Broadway debut i Albert Innauratos stykke Gemini , som er det stykke som har kørt femte længste tid i Broadway historien, som ikke var en musical.

I 1985 giftede hun sig med manuskriptforfatter Spencer Eastman, og deres søn Christopher blev født i 1987.  Tre måneder senere blev Eastman diagnosticeret med lungekræft, og han døde i 1988.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Tv-skuespillere fra USA
Personer fra New York
Marmorevandfaldene

Marmorevandfaldene (Cascata delle Marmore) er et, eller rettere tre kunstige vandfald, skabt af romerne for mere end 2000 år siden . Faldenes samlede højde er 165 m, og dermed er de verdens højeste menneskeskabte vandfald. Det øverste vandfald er det højeste af de tre, med en faldhøjde på 83 m.

Vandfaldene ligger knap 8 km fra byen Terni i regionen Umbrien i Italien.

Historie 
Velinofloden løber gennem højlandet omkring byen Rieti. I oldtiden gav floden vand til et vådområde, som man mente var med til at gøre indbyggerne syge (muligvis af malaria). For at fjerne truslen besluttede den romerske konsul Manlius Curius Dentatus i 271 f.Kr. at dræne området. Han iværksatte bygningen af en kanal, der skulle lede det stillestående vand ned i en naturlig kløft ved Marmore. Herfra faldt vandet ned i Nerafloden, der løb i bunden af kløften. Dette skabte imidlertid et nyt problem. Når der var højvande i Velinofloden, løb vandet fra denne flod via Nerafloden og truede med at oversvømme Terni. Situationen blevet taget op i det romerske senat i 54 f.Kr. Aulus Pompeius repræsenterede Rieti og Cicero repræsenterede Terni. Senatet gjorde dog ikke noget ved problemet, som fik lov at fortsætte.

Kanalen blev ikke vedligeholdt, og med årene blev vandstrømningen gennem denne mindre og mindre, så vådområdet omkring Rieti begyndte at genopstå. Pave Gregor XII beordrede en ny kanal gravet for at genskabe afstrømningen. I 1545 beordrede også pave Paul III en ny kanal gravet. I forbindelse med denne skulle opføres en "ventil", som kunne regulere vandstrømningen i kanalen. Da kanalen var færdig i 1598 blev den inviet af pave Clemens VII, der opkaldte kanalen efter sig selv. 

I de to følgende århundreder skabte eksistensen af kanalen problemer for området langs Nerafloden, da denne tit gik over sine bredder som følge af vandet fra Velinofloden. Pave Pius VI iværksatte et arbejde, der skulle ændre på terrasserne under faldet. Det løste de fleste problemer, og gav faldene det udseende, de har i dag.

I 1896 begyndte man at udnytte vandet i kanalen som drivkraft for et stålværk, og i årene efter begyndte man at lave elektricitet af vandkraften.

Faldene i dag 
 Det meste af tiden løber vandet i faldene ind i et hydroelektrisk kraftværk, og kun en begrænset mængde vand, løber ned over faldene. Piedilucosøen, over faldene, anvendes som vandreservoir for elektricitetsværket. Værket, der er opført i 1929, producerer omkring 530 MW. For at tiltrække turister, ledes vandet et par gange om dagen på faste tidspunkter uden om kraftværket, så vandfaldene kan ses i "fuld styrke". De fleste turister kommer på de tidspunkter, hvor der "lukkes op" for vandet. 

Der opkræves entre for at komme ind og se vandfaldene på nært hold. En sti fører fra bunden af faldene op til toppen af disse. Undervejs fører en kort tunnel gennem bjerget til en observationsplatform lige ved siden af faldet. Fra en tilsvarende platform ved toppen af faldene, har man udsigt over dalen nedenfor.

Links 
 Officiel hjemmeside for faldene på italiensk og engelsk

Vandfald
Italiens geografi