kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hjadstrup Kirke

Hjadstrup Kirke er sognekirke for Hjadstrup Sogn beliggende lidt vest for Otterup, Danmark. Landsbyen er muligvis nævnt første gang 1404, mens kirken er omtalt 1416, da viebisp Søren indviede et sidealter. 

1468 er det omtalt, at biskop Mogens Krafse havde "fuld ret" til kirken, som han sammen med Krogsbølle Kirke lod annektere til det Sankt Knudskapel, han stiftede i Sankt Knuds Kirke, Odense. Under landehjælpen 1524-26 betalte kirken 20 mark.

Efter reformationen 1536 lå kirken lå til Kronen frem til 1678, da den sammen med Østrup Kirke blev solgt til Sidsel Knudsdatter Grubbe. Begge blev 1682 solgt til hendes nieces ægtefælle, Johan Didrich von Wettberg til Østrupgård, og Hjadstrup Kirke tilhørte denne herregård frem til overgangen til selveje 1. januar 1909.

Kirken var sandsynligvis annekskirke til Skeby Kirke i en del af 1500-tallet, idet dens præstegård 1572 blev omtalt som en 'annekspræstegård', og 1581 at dens beboere havde overtaget gården fra Skebys sognepræst. Senest 1588 var Hjadstrup imidlertid annekteret til Østrup; et forhold der varede frem til 1904.

Bygning 
Kirken er en romansk kvaderstensbygning, hvis mure i vid udstrækning er bevarede. Skibet er 16,5 m langt og koret 6,5 m. I senmiddelalderen er den udbygget med et tårn i vest og et våbenhus i nord. Et nyt (også nedrevet) våbenhus blev opført 1842 ved tårnets vestgavl, mens dets forgænger blev omdannet til materialrum. 1885 istandsattes kirken gennemgribende og begge disse våbenhuse blev nedrevet og et nyt opført ved skibets norddør.

Inventar 
Kirkens middelalderlige inventar omfatter en romansk døbefont af såkaldt 'Højbytype', et korbuekrucifiks fra 1400-50, en klokke fra 1466 og et røgelseskar, der nu er i Nationalmuseet. 

Alterbordspanelerne er formentlig udført i 1570'erne af de to snedkere, Rasmus og Knud Hansen, hvis navne står på lydhimlen fra 1575 (på sydsiden og næsten helt skjult af skibets væg). 

Altersølvet er udført omkring 1700-tallets midte af Mads Jespersen Bolter, og den illusionistisk malede altertavle er tilsyneladende anskaffet 1744, men nymalet 1771 af formentlig Niels Poulsen Dahlin. Bemalingen er i al fald samtidig med hovedkirken, Østrups anskaffelse af en tilsvarende illusionistisk malet altertavle, der med god sikkerhed kan tillægges Dahlin. Den er nu ophængt på skibets nordvæg, mens der på alterbordet står en altertavle med Opstandelsesmaleri af Axel Hou fra 1934. Prædikestolen er udført af N. P. Jensen 1913 og udført med inspiration fra prædikestole fra overgangsfasen mellem gotik og renæssance, eksempelvis Næsbyhoved-Brobys prædikestol fra 1570'erne. N. P. Jensen tegnede også prædikestolen til Allesø Kirke fra 1914, hvori han genbrugte frisereliefferne fra Hjadstrupstolen.

Noter

Litteratur

Eksterne kilder og henvisninger 

 Hjadstrup Kirke  hos KortTilKirken.dk

Kirker i Nordfyns Kommune
Kirker i Fyens Stift
Brandts Klædefabrik (virksomhed)

Brandts Klædefabrik var fra 1869 til 1977 en tekstilvirksomhed i  Odense.

Brandts Klædefabrik begyndte som et lille farveri, der lå ud mod Vestergade. I 1796 overtog Christian Brandt (1763-1814) farveriet. Ved hans død overtog sønnen Morten Kisbye Brandt ledelsen.

1869 åbnede Morten Kisbye Brandts søn, Søren Christian Brandt en klædefabrik på stedet. Fabrikken med 10 ansatte indførte efter inspiration fra udlandet en række nye teknikker til forarbejdning af stof. Samtidig opkøbte firmaet området mod Vindegade.

I løbet af 1880'erne udvidedes fabrikken og første del af den fem etager høje bygning mod Grønnegade byggedes. Antallet af væve tidobles til 60, og medarbejderstaben talte 200. Brandts Klædefabrik solgtes og omdannedes til et aktieselskab i 1897 og skifter navn til A/S Brandts Klædefabrik. 

Klædefabrikationen omfattede mange processer. Man kan stadig se nogle af dem af de skilte, der er opsat på bygningerne. I nopperiet fjernedes tråd-ender og andre ujævnheder i det vævede stof. I valkeriet stampede og krympede man stoffet, så det blev mere fast og sammenhængende.

Endnu en udvidelse fandt sted i 1910-1920 med Pantheons-bygningen. I 1920 er Brandts Klædefabrik Odenses største arbejdsplads med over 600 ansatte med egen sparekasse og cykelklub. Fabrikken fejrede i 1969 sit 100-jubilæum.

1973 oplevede fabrikken det største og mest udbytterige år i sin historie. Men oliekrisen gjorde det svært at opretholde en rentabel produktion. 

1977 fandt Klædefabrikkens bestyrelse, at den forældede fabrik i en tid med lønstigninger ikke længere kan klare sig i en intens konkurrencesituation, hvor store aktører er fabrikker i lavtlønslande som Spanien og Portugal. Lagrene afvikles samme år og maskinerne sælges. Fabrikken drejer nøglen om i 1977.

1982 købte to jyske købmænd fabrikken, og der blev udfærdiget en lejekontrakt med købsret til Odense Kommune – denne købsret benyttede Odense Kommune sig af i 1995 for de offentlige dele af komplekset. Ombygningen af fabrikskomplekset til kulturcenteret Brandts Klædefabrik  strakte sig fra 1982 til 1986. I 1984 flyttede Danmarks Grafiske Museum (1984-2019) og Det Fynske Kunstakademi ind i bygningerne, og i 1987 kom Kunsthallen Brandts Klædefabrik og Museet for Fotokunst til.

Eksterne henvisninger og kilder 
 www.odenseleksikon
 Klædefabrikkens historie 
Etableret i 1869
Ophørt i 1977
Virksomheder i Odense
Tekstilvirksomheder i Danmark
Boris Papandopulo

Boris Papandopulo (født 25. februar 1906 i Bad Honnef, Tyskland, død 16. oktober 1991 i Zagreb, Kroatien) var en kroatisk komponist, dirigent og kritiker af græsk afstamning.

Papandopulo studerede komposition på Musikkonservatoriet i Zagreb, og direktion på Det Nye Musikkonservatorium i Wien.
Han har skrevet 5 symfonier, orkesterværker, kammermusik, koncertmusik, operaer, balletmusik, vokalmusik, og en vigtig sinfonietta for strygere (1938), som hører til et af hovedværkerne i kroatisk klassisk musik.

Papandopulo var dirigent for Zagreb Radio Symfoniorkester (1942-1945), og Zagreb Opera Orkester (1959-1968). Han var tillige musikkritiker på Zagreb Radio.

Udvalgte værker 

 Sinfonietta (1938) - for strygeorkester
 Symfoni nr. 1 (1930) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1946) - for orkester
 Symfoni nr. 3 "Ungdoms Symfoni" (1983) - for orkester
 Symfoni nr. 4 "Lille Symfoni" (1984) - for orkester
 Symfoni nr. 5 "Kammersymfoni" (1985) - for kammerorkester
 Slagtøjskoncert (1969) - for slagtøj of orkester
 "Hyldest til Bach" (1972) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 om Boris Papandopulo på www.musicweb-international.com

Komponister fra Kroatien
Komponister fra Grækenland
Dirigenter
Kritikere
La Vallée de l'Agly (kanton)

La Vallée de l'Agly er en fransk kanton beliggende i departementet Pyrénées-Orientales i regionen Occitanie. Kantonen blev oprettet pr. dekret 26. februar 2014 og er dannet af kommuner fra de nedlagte kantoner Saint-Paul-de-Fenouillet (11 kommuner), Sournia (11 kommuner), Latour-de-France (10 kommuner) og Rivesaltes (6 kommuner). Kantonen ligger i både Arrondissement Prades og Arrondissement Perpignan. Hovedbyen er Rivesaltes. 

Kanton La Vallée de l'Agly består af 38 kommuner :

 Ansignan
 Arboussols
 Bélesta
 Campoussy
 Caramany
 Cases-de-Pène
 Cassagnes
 Caudiès-de-Fenouillèdes
 Espira-de-l'Agly
 Estagel
 Felluns
 Fenouillet
 Fosse
 Lansac
 Latour-de-France
 Lesquerde
 Maury
 Montner
 Opoul-Périllos
 Pézilla-de-Conflent
 Planèzes
 Prats-de-Sournia
 Prugnanes
 Rabouillet
 Rasiguères
 Rivesaltes
 Saint-Arnac
 Saint-Martin-de-Fenouillet
 Saint-Paul-de-Fenouillet
 Salses-le-Château
 Sournia
 Tarerach
 Tautavel
 Trévillach
 Trilla
 Vingrau
 Vira
 Le Vivier

Kilder 

Kantoner i Pyrénées-Orientales
Schweriner Schloss

Schweriner Schloss er et slot i Schwerin, hovedstaden i delstaten Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland. Den ligger på en ø i byens største sø, Schweriner See.

I århundrede var slottet hjem for hertuger og ærkehertuger i Mecklenburg og senere Mecklenburg-Schwerin. I dag fungerer den som parlamentsbygning for Landtag Mecklenburg-Vorpommern.

Store dele af det nuværende slot blev opført i 1845 og 1857, i et samarbejde mellem de hitoriske arkitekter Gottfried Semper, Friedrich August Stüler, Georg Adolf Demmler og Ernst Friedrich Zwirner. Slottet betragtes som et af de vigtigste eksempler på historicisme i Europa, og det er indstillet til at komme på UNESCO's Verdensarvsliste. Det har fået tilnavnet "Nordens Neuschwanstein".

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Schwerin Visitor Website about Schwerin Palace  (English)
 State Parliament of Mecklenburg-Vorpommern (German)
 Webcam Schwerin Palace

Mecklenburg-Vorpommern
Slotte i Tyskland
Slow Hands

"Slow Hands" er en sang af Niall Horan, der blev udgivet i 2017.

Hitlister

Ugentlige hitlister

Årshitlister

Referencer 

Singler fra 2017
Betrideildin 2020

Betrideildin 2020 var den 78. udgave af Betrideildin. KÍ var forsvarende mestre, de vandt mesterskabet i Betrideildin 2019. Sæsonen skulle starte den 8. marts, men på grund af Coronaviruspandemien i 2019-2020, blev sæsonenstarten udskudt. Den udskudte sæson startede den 9. maj 2020. Samme dag blev Færøerne erklæret coronafri, da der ikke længere var nogen aktive coronasmittede. Kampene i første runde blev spillet uden tilskuere.

Havnar Bóltfelag (HB) vandt deres 24. titel med 69 points. 

Skála rykkede ned i 1. deild og AB og B68 Toftir vil spille om op- eller nedrykning. Vinderen af kampen vinder pladsen i Betrideildin i 2021 sæsonen.

TV-rettigheder 
Eftersom Færøerne var det første land i Europa, der startede fodbold op igen, efter at Coronaviruspandemien umuliggjorde fodbold over hele verden, så var færøsk fodbold blevet interessant for ikke-færøske TV-udbydere. TV 2 (Norge) købte TV-rettighederne fra det færøske Televarpið for at vise de første 12 runder direkte på TV2's kanaler.
Ekstra Bladet købte også rettighederne til at vise Betrideildin 2020. De ville vise en kamp pr. uge hele sæsonen.

Hold 

Sidste sæson var der ingen nedrykning til 1. deild, da tre hold fra klubber, der allerede havde hold i Betrideildin, endte på de tre øverste pladser.

Stilling

Topscorere

Referencer 

Fodbold i 2020
Fodbold på Færøerne
Musikhøjskolen

Musikhøjskolen er Danmarks ældste musikskole. Skolen er grundlagt i 1931 og har til huse i Smallegade på Frederiksberg i København. I 2005 begyndte skolen også at tilbyde undervisning i billedkunst, og senere er undervisning i film samt dans og performance kommet til.

Referencer 

Højskolen
Nevit Kodallı

Nevit Kodalli (født 12. januar 1925 i Mersin, Tyrkiet - død 1. september 2009) var en tyrkisk komponist, dirigent, pianist og lærer.

Kodalli studerede komposition hos Nadia Boulanger og Arthur Honegger i Paris (1948). Han har skrevet 2 symfonier, sinfonietta, orkesterværker, koncertmusik, balletmusik, operaer, scenemusik, kammermusik, korværker, oratorier etc. Han var lærer i komposition på Det Statslige Musikkonservatorium i Ankara fra (1955). kodalli var dirigent ved Statsoperaen i Ankara (1955-1991).

Udvalgte værker 

 Symfoni i C (1946) - for orkester
 Symfoni nr. 1 (1950) - for orkester
 "Van Gogh" (1956) - opera 
 Cellokoncert (1983) - for cello og orkester

Eksterne henvisninger 
 Om Nevit Kodalli

Komponister fra Tyrkiet
Dirigenter
Pianister
Lærere
Turgay Erdener

Turgay Erdener (født 15. juni 1957 i Gümüşhane, Tyrkiet) er en tyrkisk komponist, pianist , rektor og lærer.

Erdener startede med studier på mandolin, men skiftede instrument til klaver, som han studerede på Det Statslige Musikkonservatorium i Ankara. Han studerede komposition, underviste og blev senere rektor på Det Statslige Musikkonservatorium i Ankara. Han har skrevet 2 symfonier, orkesterværker, kammermusik, balletmusik, scenemusik, klaverstykker, operetter, vokalmusik etc.
Erdener hører til en af de vigtige komponister blandt den yngre generation i Tyrkiet i nutiden.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (2003) - for orkester
 Symfoni nr. 2 "Hav symfoni" (2005) - for kor og orkester
 "Istanbuls navn" (1993) - opera 
 "Afife" - (1998) - ballet

Eksterne henvisninger 

Komponister fra Tyrkiet
Pianister
Lærere
Rektorer
Yalçın Tura

Yalcin Tura (født 23. marts 1934 i Istanbul, Tyrkiet) er en tyrkisk komponist, violinist, pianist, filosof, musikolog og rektor.

Tura studerede først klaver, så violin hos Seyfettin Asal og komposition hos Cemal Resit Rey på Galatasaray Gymnasium.

Han har skrevet 6 symfonier, orkesterværker, kammermusik, operaer, korværker, balletmusik, filmmusik, scenemusik, koncertmusik, traditionel tyrkisk musik, tvmusik etc. Tura uddannede sig som filosof på Universitetet i Istanbul (1954-1960), og forsatte studier privat i komposition hos forskellige lærere og var rektor på Det Statslige Musikkonservatorium i Istanbul'' (1988-2001).

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1966) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (?) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (?) - for kammerorkester
 Symfoni nr. 4 (?) - for orkester 
 Symfoni nr. 5 (?) - for orkester
 Kammersymfoni (1992) - for kammerorkester
 Violinkoncert (1965-1972-1993) - for violin og orkester
 Cellokoncert (1956) - for cello og orkester
 Suite (1958) - for orkester

Eksterne henvisninger 

Komponister fra Tyrkiet
Violinister
Pianister
Rektorer
Filosoffer fra Tyrkiet
Ilhan Baran

Ilhan Baran (født 10. juli 1934 i Artvin, Tyrkiet, død 27. november 2016) var en tyrkisk komponist, bassist og lærer.

Baran studerede kontrabas og komposition på Det Statslige Musikonservatorium Hacettepe i Ankara hos Ahmed Adnan Saygun. Han forsatte sine kompositionsstudier på École Normale de Musique de Paris hos Henri Dutilleux og Maurice Ohana. Underviste efter sin hjemkomst fra Frankrig som lærer i komposition på Det Statslige Musikkonservatorium i Ankara (1964-2000). Han har skrevet orkesterværker, kammermusik, korværker, klaverstykker og elektronisk musik, sidstnævnte som han nok er mest kendt for.

Udvalgte værker 

 Modale Variationer (1980) - for orkester
 Transformationer (1975) - for cello, violin og klaver
 Applikationer vol. 1 & 2  (19?) - for kontrabas og klaver
 Eylül Sonu (Slutningen af september) (19?) - for blandet kor

Eksterne henvisninger 

Komponister fra Tyrkiet
Bassister
Lærere
Ali Darmar

Ali Darmar (født 13. maj 1946 i Istanbul, Tyrkiet) er en tyrkisk komponist, pianist og lærer.

Darmar studerede klaver i sin barndom, og flyttede til Paris (1974), og påbegyndte studier i komposition på Ecole Normale de Musique de Paris hos bl.a. Nadia Boulanger og Jacques Casterede. Han har undervist i komposition og klaver på bl.a. Bilkent Universitet. Darmar har skrevet orkesterværker, koncertmusik, korværker, kammermusik, balletmusik, vokalmusik etc. Han er i sin kompositions stil inspireret af tyrkisk musik og fransk nyromantisk stil fra det 20. århundrede. Darmar underviser i dag som privatlærer i klaver i Istanbul.

Udvalgte værker 

 Metamorfose - for orkester
 Klaverkoncert - for klaver og orkester
 Gennem Stilheden - duo for violin og klaver
 Præludier - for klaver

Eksterne henvisninger 
 om Ali Darmar

Komponister fra Tyrkiet
Pianister
Lærere
Ertuğrul Oğuz Fırat

Ertugrul Oguz Fırat (født 1. februar 1923 i Malatya, død 16. oktober 2014 i Ankara, Tyrkiet) var en tyrkisk komponist, maler, digter og højesteretsdommer.

Firat blev uddannet som jurist på Universitetet i Istanbul i 1948, og havde en karriere som højesteretsdommer til sin pension i 1979. Han komponerede musik og skrev digte fra 1940 og begyndte at male billeder fra 1960 professionelt sideløbende med sit faste erhverv. Firat har skrevet tre symfonier, orkesterværker, scenemusik, kammermusik, koncertmusik, korværker, vokalmusik, og klaverstykker.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1955-1978) - for sopran, tenor, blandet kor og orkester
 Symfoni nr. 2 (1970-1978) - for (A Capella kor)
 Symfoni nr. 3 (1970-1981) - for fortæller, solister, blandet kor og orkester
 Koncert (1960) - for orkester 
 Klaverkoncert nr. 1 "til minde om Atatürk" (1969-1972) - for klaver og orkester
 Trompetkoncert (1980) - for trompet og orkester

Eksterne henvisninger 
 Hjemmeside tilegnet Fırat 

Komponister fra Tyrkiet
Dommere
Kunstmalere
Digtere fra Tyrkiet
Betrideildin 2019

Betrideildin 2020 er den 77. udgave af Betrideildin.

HB Tórshavn var forsvarende mestre, de vandt deres 23. titel i forrige sæson. Sæsonen startede den 10. marts og sluttede den 26. oktober 2019.

Stilling

Topscorere

Referencer 

Fodbold i 2019
Fodbold på Færøerne
Knud Lavards Kapel

Knud Lavards Kapel eller Haraldsted Kapel er ruinerne af et middelalderligt kapel, der ligger vest for Haraldsted Skov nordøst for Haraldsted, nord for Ringsted på Midtsjælland. Det er opkaldt efter Knud Lavard og kapellet blev opført omkring 1150 på det sted, hvor han blev myrdet i 1131. Ifølge legenden skulle der være sprunget en kilde på det sted, hvor Lavards blod dryppede på jorden, men denne kilde er forsvundet.

Knud Lavard blev helgenkåret i 1170 og kapellet blev i middelalderen et pilgrimssted. Efter reformationen mistede det sin betydning. Bygningen forfaldt og forsvandt, men blev genfundet og udgravet i 1833.

Bygningen er 28,5 m lang og blev bygget i frådsten. Det bestod af apsis, kor og skib. Fundamentet er bevaret i omkring 1 meters højde.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Kirke- og klosterruiner i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Ringsted Kommune
Ottilia Jacobsens Plads

Ottilia Jacobsens Plads er en plads i Carlsberg Byen opkaldt efter Carl Jacobsens hustru Ottilia.

En del pladsen stod færdigt i 2019, mens færdiggøres i 2021. Den forbindes med Bryggernes Plads via gågaden Paulas Passage.

Kilder og henvisninger 

Carlsberg Byen
Torve og pladser i København
Nu opgiver han

Nu opgiver han er Martin A. Hansens debutroman, der udkom på Gyldendal i 1935. 

Bogen handler om et sjællandsk landbrugskollektiv, 1930'ernes landbrugskrise og bøndernes tiltagende desillusionering. Temaer forfatteren videreførte og uddybede i romanen Kolonien fra 1937.

Referencer  

Romaner fra Danmark
Litteratur i 1935
Fipp

FIPP (tidligere Fédération Internationale de la Presse Périodique, engelsk: International Federation of Periodical Publishers) er en global brancheorganisation, hvis formål er at forbedre alle aspekter af medieindholdsbranchen gennem deling af viden, gensidigt samarbejde og strategiske partnerskaber. FIPP-medlemskab består af 700 virksomheder, herunder næsten 60 nationale magasinforeninger. FIPP’s hovedkvarter ligger i London.

FIPP er vært for World Magazine Congress som afholdes hvert andet år i forskellige lande over hele verden. Organisationen er også vært for DIS (Digital Innovators’ Summit) for digitale publicister, som afholdes årligt i Berlin.

FIPP er kendt for at producere den årlige World Magazine Trends Report, som distribueres over hele verden til hele branchen og den er en respekteret referencekilde.

Brancheorganisationer
La Côte Salanquaise (kanton)

La Côte Salanquaise er en fransk kanton beliggende i departementet Pyrénées-Orientales i regionen Occitanie. Kantonen blev oprettet pr. dekret 26. februar 2014 og er dannet af kommuner fra de nedlagte kantoner Saint-Laurent-de-la-Salanque (5 kommuner) og Rivesaltes (1 kommune). Kantonen ligger i Arrondissement Perpignan. Hovedbyen er Saint-Laurent-de-la-Salanque. 

Kanton La Côte Salanquaise består af 6 kommuner :

 Le Barcarès
 Claira
 Pia
 Saint-Hippolyte
 Saint-Laurent-de-la-Salanque
 Torreilles

Kilder 

Kantoner i Pyrénées-Orientales
Alix af Frankrig, grevinde af Blois

Alix af Frankrig (juli/august 1150 – 1197/1198) var grevinde af Blois gennem sit ægteskab med Theobald 5., greve af Blois. Hun var regent i Blois under sin ægtefælles fravær i 1190-1191, og regent for sin mindreårige søn Ludvig 1., greve af Blois fra 1191 til 1197.

Liv 
Alix var den anden datter født i ægteskabet mellem Kong Ludvig 7. af Frankrig og Hertuginde Eleanora af Aquitanien, og var opkaldt efter sin moster Petronilla af Aquitanien, der også blev kaldt "Alix". Fødslen af en anden datter til Eleanora og Ludvig i stedet for en hårdt tiltrængt søn var en af de sidste søm i kisten i deres ægteskab. Hendes forældres ægteskab blev annulleret i 1152, knap et år efter Alix' fødsel. Hun og hendes søster, Marie, blev erklæret legitime, og forældremyndigheden over de to piger blev tildelt deres far. Eleanora forlod kort efter det franske hof og giftede sig med Henrik 2., hertug af Normandiet, der senere blev konge af England.

Grevinde af Blois 
I 1164 blev gift Alix med Theobald 5., greve af Blois,  som tidligere havde forsøgt at bortføre Alix' mor for at tvinge hende til et ægteskab med ham. Hendes ældre søster, Marie, blev gift med Theobalds brorHenrik 1., greve af Champagne.

Alix fungrede som regent i Blois i syv år. Da hendes mand drog på Det tredje korstog til Det hellige land i 1190, blev hun udnævnt til regent under hans fravær. Da han døde i 1191 i Akko og blev efterfulgt af deres mindreårige søn, fortsatte Alix med at fungere som regent, denne gang for sin søn Ludvig 1., greve af Blois. Hun var regent indtil 1197.

Alix døde i 1197/98.

Børn 
Alix og Theobald fik syv børn:

 Theobald (d. 1182)
 Ludvig 1., greve af Blois, der døde i Konstantinopel i 1205
 Henrik (d. 1182)
 Filip (d. 1202)
 Margrete af Blois (d. efter 1230), der giftede sig (1) med Otto 1. af Burgund; (2) med Gauthier 2., Seigneur af Avesnes
 Isabella (1180 – 1247/1248), gift (1) med Sulpice af Amboise; (2) med Jean de Montmirail
 Alix, abbedis i Fontevrault

Referencer

Litteratur 

Huset Capet
Prinsesser af Frankrig
Jyske mesterskab 1930-31 (fodbold)

Det jyske mesterskab i fodbold 1930-31 var den 33. udgave af turneringen om det jyske mesterskab i fodbold for herrer organiseret af Jydsk Boldspil-Union. Esbjerg fB vandt turneringen for første gang. Vinderen af turneringen kvalificerede sig til Provinsmesterskabsturneringen 1930-31. Esbjerg fB deltog dog ikke, idet dårligt vejr havde forsinket det jyske mesterskab så meget, at en vinder ikke var fundet før Provinsmesterskabets planlagte start 24. maj 1931.

Det bedste hold i hver af de to kredse, som ikke i forvejen spillede i Danmarksturneringen, kvalificerede sig til Oprykningsserien 1931-32. Det betød, at Aalborg Chang og Vejle BK kvalificerede sig, mens Randers Freja og AIA spillede en kvalifikationskamp, som AIA vandt.

Nr. seks i hver af de to kredse spillede en kvalifikationskamp mod finalisterne fra JBUs A-række. Vejen SF rykkede op i stedet for Haderslev FK.

JBUs Mesterskabsrække

Nordkredsen 
AaB og AGF deltog samtidig i Mesterskabsserien 1930-31 og Aalborg Freja i Oprykningsserien 1930-31.

Sydkredsen 
Horsens fS deltog samtidig i Mesterskabsserien 1930-31 og Esbjerg fB i Oprykningsserien 1930-31.

Finale 
Med 7.000 tilskuere til den anden finalekamp blev der sat tilskuerrekord for en fodboldkamp mellem to danske klubber uden for København.

Esbjerg fB vandt finalen med fire point mod nul.

Op- og nedrykningsslutspil 
Vinderen af JBU A-rækkens nordkreds, AFC, spillede mod nr. seks fra nordkredsen i JBUs Mesterskabsrække, Aalborg Freja. Vinderen af JBU A-rækkens sydkreds, Vejen SF, spillede mod nr. seks fra sydkredsen i JBUs Mesterskabsrække, Haderslev FK. Reglerne var ændret, så der blev spillet op til to kampe. Hvis holdene fra Mesterskabsrækken - i dette tilfælde Haderslev eller Aalborg Freja - tabte en af deres kampe, eller spillede begge uafgjort, rykkede de ud.

Vejen SF rykkede op i Mesterskabsrækkens sydkreds. Haderslev FK rykkede ned.

Aalborg Freja forblev i Mesterskabsrækken.

Kvalifikation til Oprykningsserien

Kilder

Øvrige kilder

Se også 
 Danmarksmesterskabet
 Provinsmesterskabsturneringen

Fodboldturneringer i Danmark
Le Ribéral (kanton)

Le Ribéral er en fransk kanton beliggende i departementet Pyrénées-Orientales i regionen Occitanie. Kantonen blev oprettet pr. dekret 26. februar 2014 og er dannet af kommuner fra de nedlagte kantoner Saint-Estève (5 kommuner), Millas (1 kommune) og Rivesaltes (1 kommune). Kantonen ligger Arrondissement Perpignan. Hovedbyen er Saint-Estève. 

Kanton Le Ribéral består af 7 kommuner :

 Baho
 Baixas
 Calce
 Peyrestortes
 Pézilla-la-Rivière
 Saint-Estève
 Villeneuve-la-Rivière

Kilder 

Kantoner i Pyrénées-Orientales