kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Robert Montgomery

Robert Montgomery (født Henry Montgomery, Jr.; 21. maj 1904 i Beacon, New York, USA, død 27. september 1981 i New York City, New York, USA) var en amerikansk skuespiller og filminstruktør.

Barndom 
Henry Montgomery, Jr. blev født 21. maj 1904 i Beacon i New York som søn af Henry Montgomery, Sr. og Mary Weed. Hans tidlige barndomsår var privilegerede eftersom faderen var leder for New York Rubber Company. Da faderen begik selvmord i 1922 forsvandt imidlertid formuen.

Karriere 
Han debuterede på scenen i 1924 og i film fra 1929. Han var i 1930'erne en af Metro-Goldwyn-Mayers mest elegante hovedrolleaktører, men kunne også levere stærke karakterroller, bl.a. i Night Must Fall (Når mørket sænker sig, 1937). Efter hovedroller i Hitchcocks Mr. & Mrs. Smith (Lige børn leger bedst, 1941) og Alexander Halls Here Comes Mr. Jordan (Her kommer Mr. Jordan, 1941) gjorde han tjeneste i 2. verdenskrig som marineofficer, bl.a. som chef på en motortorpedobåd i Stillehavet. Han gentog denne rolle på film, i John Fords melankolske beretning fra Stillehavskrigen, They Were Expendable (Operation helvede, 1945). Som instruktør lavede Montgomery bl.a. den eksperimentelle kriminalfilm Lady in the Lake (Kvinden i søen, 1947) hvor kameraet hele tiden repræsenterer detektivens blik. I efterkrigstiden var han politisk aktiv som støttespiller for flere republikanske præsidenter, og kæmpede bl.a. mod kommercialiseringen af fjernsynsmediet.

Montgomery har fået to stjerner på Hollywood Walk of Fame.

Privatliv 
Montgomerys første ægteskab var med Elizabeth Bryan Allen som han var gift med fra 1928 til 1950. Ægteparret fik de to børn Elizabeth Montgomery og Robert Montgomery, Jr. sammen. I 1950 giftede han sig med Elizabeth "Buffy" Grant Harkness, som han var gift med frem til sin død. Montgomery døde 27. september 1981 i New York af kræft.

Eksterne henvisninger 

 
 

Skuespillere fra USA
Filminstruktører fra USA
Personer fra New York
Hollywood Walk of Fame
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet
Oscar-nominerede skuespillere
Personer døde af kræft
Carl Frederik Isak Dalgas

Carl Frederik Isak Dalgas (født 13. marts 1787 i Fredericia, død 27. marts 1870) var en dansk landmand.

Liv og virke 

Faderen, Jean Dalgas, var præst ved den reformerte menighed i Fredericia. Dalgas, der 17 år gammel kom til landbruget, fik sin praktiske uddannelse først hos en holstensk landmand, Valentiner, senere på Tåsinge, hvor generalløjtnant Frederik Juels landbrug med vekselfrugt, brakfrugtavl og staldfodring med rette vakte opsigt. Han fortsatte sin uddannelse på Veterinærskolen i København og afsluttede den med en 2 års studierejse i Tyskland, Schweiz og Frankrig. Da han kom hjem, overtog han på faderens vegne ledelsen af Aldebertsminde ved Vejle. Han blev ejer af gården 1813 og levede der til sin død.

Forfatterskab 

Han var en intelligent, livlig og energisk mand: fra tidlig morgen til mørkets frembrud var han ved sit landbrug, mens aftentimerne tilbragtes ved skrivebordet. Hans litterære produktion var, både i størrelse og art, omfattende. Han skrev politiske artikler i liberal retning (i de senere år hørte han til Bondevennernes parti) og afhandlinger om næsten alt, hvad der vedrørte landbruget. Gennem oversættelser gjorde han ikke få fremmede forfattere som Krutsch, Schwerz, Martens og andre kendte i Danmark, i selvstændige skrifter behandlede han blandt andet "Hampens Dyrkning" (fra 1812) og "Husdyrenes Behandling" (1831), mens hans "Lærebog i Agerbruget" (1822) blev prisbelønnet af Landhusholdningsselskabet, på hvis opfordring han endvidere forfattede amtsbeskrivelserne over Vejle, Ribe og Svendborg amter. Han havde set og læst en del, skrev livlig og populært, men han var ingen fremragende forfatter, og hans skrifter blev forholdsvis hurtig forældede. Hos sin samtid nød han der imod megen anerkendelse som teoretisk forfatter, og af bønderne var han i en vid kreds agtet og afholdt som deres uegennyttige ven og rådgiver.

Litteratur 

 

Landmænd fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Fredericia
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Carl Frederik Isak
Politikere fra Bondevennerne
Salmonsens
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Hans Schack Brockdorff

Hans Schack baron Brockdorff (28. maj 1729 i Aalborg – 3. december 1776) var en holstensk godsejer og amtmand, far til Cai Brockdorff.

Han var søn af grev Christian Frederik Brockdorff (1679-1750) og Ulrica Eleonore von Fölckersam (1695-1733) og var herre til godserne Klein Nordsee og Marutendorf. 1754 blev Brockdorff kammerjunker hos dronning Juliane Marie, 1762 kammerherre og samme år landfoged i Bredsted og digegreve, 1767 landråd og 1768 amtmand i Rendsborg Amt, 22. juli 1769 hvid ridder og 1770 medlem af den holstenske landkommission.

26. juni 1757 ægtede han komtesse Frederikke Anna Sophie Schack (4. november 1741 på Schackenborg – 3. april 1787), datter af lensgreve Otto Didrik Schack (1710-1741).

Han er begravet i Sankt Nikolaj Kirke i Kiel.

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1936.

Hans Schack
Godsejere fra Slesvig og Holsten
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Amtmænd fra Holsten
Personer fra Aalborg
Danskere i 1700-tallet
Baroner fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Sport 24

Sport 24 er en dansk sportskæde, der blev dannet pr. 1. januar 2012 efter en række ejere af Intersport-butikker forlod Intersport-kæden. Kæden har per februar 2012 kun butikker i Jylland. Butikken har 15 primære butikker, 15 sport outlets (Sport24 Outlet) – 3 nye på vej, 2 business forretninger (Sport24 Business) og 8 team forretninger, hvor klubber og lignende kan købe tøj (Sport24 Team) – 3 nye på vej. Sport24 har en webshop, og det er også deraf navnet Sport24 kommer fra, da 24 skal indikere, at man kan handle 24 timer i døgnet.

Sport24 Business og Sport24 Team er det tidligere Sport Direct, som ikke var en del af Intersport-kæden, men var ejet af de samme personer, som ejede de 15 Intersport-butikker.

Oprindelse 
Kæden blev dannet pr. 1. januar 2012, hvor 15 Intersport-forhandlere var så utilfredse med retningslinjerne i kæden, at de 15 butikker valgte at danne en helt ny kæde, Sport 24. Striden havde rod i, at de 15 jyske butikker ifølge Intersport ikke måtte sælge udgående varer billigere i et outlet, men det gjorde mange af dem alligevel, hvorfor Intersport anlagde sag mod disse og vandt. Ligeledes måtte butikkerne ikke oprette webshops i Intersports navn, hvilket de 15 butikker ikke fandt rimeligt, da et solidt marked i dag har en webshop. Derfor trådte butikkerne ud af Intersport.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside

Etableret i 2012
Sportsforretningskæder i Danmark
Netbutikker i Danmark
Christian Dalgas

Christian Dalgas (født 7. maj 1862 i Aarhus, død 9. november 1939 på Høllund Søgård, Vorbasse) var en dansk forstmand, søn af Enrico Mylius Dalgas.

Dalgas blev student 1880 og tog forsteksamen 1885. Samme år blev han ansat som skovrider ved Hedeselskabet i Ringkøbing Amt. I 1903 blev han formand for selskabets budgetudvalg og i 1910 dets kommitterede. Som sådan var han mellemledet mellem selskabets afdelingsledere og bestyrelsen, alle sager fra afdelingerne blev forelagt bestyrelsen med hans erklæringer; han vågede over, at bevillingerne blev overholdt; hovedkontoret i Viborg var ham underlagt, og sammen med kontorchefen dér forestod han redaktionen af selskabets tidsskrift. I 1928 blev han statens tilsynsførende ved de under Hedeselskabets medvirkning oprettede fredsskovplantager i Jylland.

I 1887 giftede Christian Dalgas sig med Jensine Emilie f. Scheele (1861-?), og de fik fem børn:

 Dagmar Dalgas, født 9. januar 1890, Birkebæk.
 Jean Marc Antonie Dalgas, født 19. januar 1891, Birkebæk, død 28. januar 1946.
 Marie Magdalene Dalgas, født 4. marts 1892, Birkebæk.
 Henrik Dalgas, født 15. juni 1893, Birkebæk, død 9. maj 1967.
 Ellen Margrethe Dalgas, født 23. december 1894.

Kilder 
 .

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Christian
Forstmænd fra Danmark
Personer fra Aarhus
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Riddere af Dannebrog
Modtagere af Fortjenstmedaljen i guld
Redaktører fra Danmark
Salmonsens
Oscaruddelingen 1961

Oscaruddelingen 1961 var den 33. oscaruddeling, hvor de bedste film fra 1960 blev hædret af Academy of Motion Picture Arts and Sciences. Uddelingen blev afholdt i Santa Monica Civic Auditorium i Santa Monica, Californien, USA.

Filmen Nøglen under måtten var den sidste sort-hvid-film der vandt en Oscar for bedste film indtil 1994, hvor Schindlers liste vandt.

Gary Cooper var for syg til at deltage ved uddelingen, og hans ven James Stewart modtog æresprisen for ham. Stewarts rørende tale hentydede til, at der var noget helt galt. En månede senere, 3 dage efter sin 60-års fødselsdag, døde Gary Cooper af kræft.

Den danske dokumentarfilm En by ved navn København var nomineret til en Oscar for bedste korte dokumentar.

Priser

Ærespriser
Gary Cooper
Stan Laurel

Ungdomsprisen
Hayley Mills

Jean Hersholt Humanitarian Award
Sol Lesser

Eksterne henvisninger 

Oscars legacys hjemmeside

1961
Kultur i 1961
Volleyball Danmark

Volleyball Danmark (tidl. Dansk Volleyball Forbund) er volleyball og beachvolleyens officielle specialforbund i Danmark. Forbundet havde 31. december 2021 i alt 295 foreninger med omkring 16.028 medlemmer.

Dansk Volleyball Forbund blev etableret i 1954. Forbundet blev senere samme år medlem af Fédération Internationale de Volleyball, der er det internationale forbund for sporten.

Året efter Dansk Volleyball Forbund optaget i den samlende organisation Danmarks Idræts-Forbund.

Volleyball Danmark driver bl.a. Volleyligaen, landsholdene i Volleyball og Beachvolleyball samt Danish Beachvolley Tour.

Eksterne henvisninger 
 Volleyball Danmark officielle hjemmeside

Referencer 

Volleyball i Danmark
Danmarks Idræts-Forbund
Etableret i 1954
Saint-Hippolyte (Pyrénées-Orientales)

Saint-Hippolyte () er en by og kommune i departementet Pyrénées-Orientales i Sydfrankrig.

Geografi 
Saint-Hippolyte ligger på Roussillon-sletten 11 km nordøst for Perpignan. Kommunen grænser mod nordøst op til lagunen Etang de Salses-Leucate. Nærmeste byer er mod nordvest Salses-le-Château (7 km), mod øst Le Barcarès (7 km), mod sydøst Saint-Laurent-de-la-Salanque (3 km) og mod syd Claira (4 km).

Borgmestre

Historie 
Romervejen Via Domitia, som forbandt Italien og Spanien går tæt forbi den nuværende by. Saint-Hippolyte nævnes dog, sammen med sin kirke, første gang i 963. Byens fæstning, hvoraf to tårne stadig findes, stammer også fra denne tid.

I det 12. århundrede tilhørte fæstningen en lokal seigneur (herremand) underlagt kongen af Aragonien. I 1211 blev fæstningen med landsby solgt til Tempelridderne fra Mas Deu. Da Tempelridderordenen blev opløst i 1314 overgik dens besiddelser til Johannitterordenen..

Saint-Hippolyte lå tæt på den franske grænse og fra det 14. århundede til midten af det 17. århundrede blev byen flere gange offer for krige mellem Frankrig og Aragonien og mellem Aragonien og Kongeriget Mallorca. Efter Pyrenæerfreden i 1659 blev Roussillon og dermed Saint-Hippolyte annekteret af Frankrig..

Da byen nu lå i større afstand fra grænsen blev det fredeligere tider, men tilpasningen til de nye magthavere var vanskelig i starten. Som i den øvrige del af Roussillon blev catalansk forbudt og byen pålagt høje skatter.

I 1691 påbegyndte den kongelige administration udgravningen af en kanal fra Languedoc til Port-Vendres. Projektet blev aldrig fuldført, men man nåede at grave en kanal ved Saint-Hippolyte, som kunne bruges til at afvande de lavtliggende områder omkring byen, som tit var oversvømmede. Det blev herefter i de næste par hundrede år gradvist muligt at dyrke jorden rundt om byen. Hidtil havde man levet af saltudvinding, fårehold og lidt fiskeri.

I 1834 talte byen 606 indbyggere. Byen blev hårdt ramt af kolera i 1854, men befolkningstallet steg alligevel kraftigt i hele århundredet. Jernbanen kom til byen i 1855.

Efter 2. verdenskrig er Saint-Hippolyte blevet en moderne by og dens beliggenhed tæt på Perpignan har fået indbyggertallet til at stige kraftigt igen.

Demografi

Udvikling i folketal

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Jean Tosti - Saint-Hippolyte  

Byer i Pyrénées-Orientales
Oscaruddelingen 1962

Oscaruddelingen 1962 var den 34. oscaruddeling, hvor de bedste film fra 1961 blev hædret af Academy of Motion Picture Arts and Sciences. Uddelingen blev afholdt 9. april i Santa Monica Civic Auditorium i Santa Monica, Californien, USA. Under uddelingen lykkedes det taxachaufføren Stan Berman fra New York, at slippe forbi 125 vagter og ind på scenen, hvor han overrakte Bob Hope en hjemmelavet oscarstatuette.

Priser

Ærespriser 
 William L. Hendricks
 Fred L. Metzler
 Jerome Robbins

Irving G. Thalberg Memorial Award 
 Stanley Kramer

Jean Hersholt Humanitarian Award 
 George Seaton

Eksterne Henvisninger 

 
 Oscars legacys hjemmeside

1962
Kultur i 1962
Rut Arnfjörð Jónsdóttir

Rut Arnfjörð Jónsdóttir (født 21. juli 1990 i Reykjavík) er en islandsk håndboldspiller som spiller for KA Handball. Hun deltog med det islandske håndboldlandshold under EM 2010, den første internationale turnering landet nogensinde har kvalificeret sig til.

Rut Arnfjörð begyndte med at spille for den islandske klub HK, som hun spillede sammen med i den øverste islandske liga. Højrebackspilleren skiftede i 2008 over til den danske klub Team Tvis Holstebro,som kort efter steg markant i den danske liga. I 2011 kvalificerede hun sig sammen med TTH til finalen i EHF Cup, hvor de dog tabte til FC Midtjylland Håndbold.

Rut Arnfjörð Jónsdóttir har tidligere spillet 63 landskampe for Island. Hun deltog under EM 2010 sammen med holdet. Hun deltog også med holdet under Junior-VM 2008 i Makedonien, hvor Island kom på en 13.- plads.

Meritter 
 EHF Cup:
 Finalist: 2011

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Profil på Team Esbjergs hjemmeside 
 Europa Cup-statistik for Rut Arnfjörð Jónsdóttir 

Håndboldspillere fra Island
Håndboldspillere fra Team Tvis Holstebro
Personer fra Reykjavik
Jean Negulesco

Jean Negulesco, egentlig Jean Negulescu, (født 26. februar 1900, død 18. juli 1993) var en rumænskfødt amerikansk filminstruktør og manuskriptforfatter.

Biografi 

Jean Negulescu blev født 26. februar 1900 i Craiova i Rumænien. Han studerede ved Carol I High School. I 1915 flyttede han til Wien, og i 1919 flyttede han til Bukarest, hvor han arbejdede som maler. Senere blev han en scenedekoratør i Paris. I 1927 rejste han til New York for at udstille sine malerier, og valgte derefter at bosætte sig der.

I 1934 begyndte Negulesco at arbejde i filmindustien, først indenfor sketcher, derefter som assisterende filmproducent og assisterende instruktør. I slutningen af 1930'erne blev han filminstruktør og manuskriptforfatter. Han fik opmærksomhed efter at have instrueret en række kortfilm for Warner Bros., specielt en serie med bandfilm som havde usædvanlige kameravinkler og dramatisk skygge- og silhuetbrug.

Den første spillefilm som Negulesco instruerede var Singapore Woman i 1941. I 1949 blev han nomineret til Oscar for bedste instruktør og Guldløven ved filmfestivalen i Venedig for Johnny Belinda. I 1952 blev han igen nomineret til Guldløven for Telefon fra en ukendt. I 1953 instruerede han Tre piger søger en millionær, med Lauren Bacall, Betty Grable og Marilyn Monroe i hovedrollerne. Filmen Tre kontorpiger i New York, som han instruerede i 1959, blev senere kåret til en af tidenes 50. største kultfilm af Entertainment Weekly.

Fra slutningen af 1960'erne boede Negulesco og hans kone, Dusty Anderson, i Marbella i Spanien. Den 18. juli 1993 døde han af hjertesvigt.

Bibliografi

Eksterne henvisninger 
 
 Jean Negulesco på TCM

Filminstruktører fra USA
Rumænsk-amerikanere
Hollywood Walk of Fame
Personer fra Craiova
Tooji

Touraj Keshtkar (persisk: تورج کشتکار; født 26. maj 1987 i Shiraz, Iran), også kendt som Tooji, er en norsk sanger. Han er mest kendt for sin sejr ved Norsk Melodi Grand Prix 2012.

Fra en alder af 16 år arbejdede Tooji jævnligt som model. Det var da også gennem dette job at han blev spottet til Norsk MTV, hvor han blev vært for programmerne "Toojis Top 10" og "Super Saturday". 
I 2008 udgav han singlen Swan Song, som ifølge Tooji selv er en hyldest til Jacob og Bella fra den populære Twilight-saga. Det var dog først efter sin deltagelse i MGP at han virkelig brød igennem musikalsk. Her kom han nemlig efter en anden plads i semifinalen i Florø til Oslo Spektrum, hvor det var hans opgave at åbne det store finaleshow den 11. februar. Efter at være blevet udråbt som den sidste Guldfinalist, bragede han igennem med en sejr på 155.480 stemmer, mod Nora Foss al-Jabris 90.046 på andenpladsen. Han besejrede dermed store navne som Bobby Bare, Plumbo og Benedicte Adrian. Tooji skal dermed repræsentere Norge ved Eurovision Song Contest i Baku.

Han har kva sin pædagogiske uddannelse også arbejdet med forbedring af børns vilkår og modtagning af asylansøgere. Han kom også selv til Norge som asylansøger fra Iran med sin mor Lily som et-årig.

Hans mor er Lily Bandehy.

Eksterne kilder og henvisninger 

Sangere fra Norge
Sangere fra Iran
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2012
Norges Eurovision Song Contest-deltagere
Esbjerg Shipyard A/S

Esbjerg Shipyard A/S er et dansk skibsværft, beliggende i den nordlige ende af Esbjerg Havn.

Efter flere års sammenarbejde blev Esbjerg Shipyard A/S og Granly Marine A/S, pr. 1. januar 2011 slået sammen.

Flydedok 
Værftets flydedok, der stammer fra Tyskland, har en løftekapacitet er på 4,500 tons, mens tårnkranens løftekapacitet er på 5 tons. Dokken er 120 meter lang, 19,5 meter bred og 6 meter dyb.

Kilder og eksterne henvisninger 
 Esbjerg Shipyard A/S hjemmeside 
 Granly Gruppens hjemmeside 

Skibsværfter i Danmark
Shipyard A/S
West Hill Lift

West Hill Lift eller West Hill Cliff Railway er en kabelbane i den sydengelske by Hastings ved Den engelske kanal.

Kabelbanens spor ligger det meste af vejen i en stor tunnel, der går op gennem klippen og giver adgang fra gadeplan til arealerne foran slottet i Hastings. Fra klippen, kaldet The West Hill, er der udsigt ud over kanalen mod syd, den gamle del af Hastings mod øst og centrum af byen mod vest.
Op ad den østlige klippe i Hastings, kaldet The East Hill, går byens anden kabelbane, East Hill Lift.

Historie 
Bygningen af West Hill Lift blev påbegyndt i 1889 af det private selskab The Hastings Lift Company. Linjen mødte i starten en del kritik lokalt, som især gik på, at byggeriet tog for lang tid i forhold til det lovede samt at prisen var væsentlig højere end budgetteret.
Linjen stod færdig i 1891 og vognene blev fra starten drevet af en gas-motor, som dog sidenhen (i 1971) er skiftet ud til en elektromotor.

Kabelbanens første selskab gik fallit i 1894, hovedsageligt på grund af de førnævnte grunde; for lang byggeperiode og for store omkostninger. Et nyt selskab, The Hastings Passenger Lift Company tog over og drev linjen frem til 1947, hvor Hastings Borough Council købte den. For at markere kabelbanens 100 års fødselsdag blev såvel vogne som øvrigt materiel udskiftet eller renoveret i 1991

Tekniske data 
West Hill Lift ejes af Hastings Borough Council og har følgende tekniske specifikationer:

 Længde 152 meter
 Højdeforskel mell. dal- og topstation: 52 meter
 Stigningsgrad: 1:3
 Stigning (i procent): 33%
 Antal vogne: 2
 Kapacitet: 16 passagerer pr vogn
 Banens forløb: Dobbeltsporet
 Sporvidde: 1,829 meter
 Drivmiddel 1889-1924: Gas
 Drivmiddel 1924-1971: Dieselolie
 Drivmiddel 1971- : Elektricitet
 Ibrugtagningsdato: 28. august 1891

Billedgalleri

Links 
 Artikel om kabelbanerne i Hastings (fra sitet Funicular Railways of the UK)
 Lokal site om kabelbanen
 West Hill Lift på 'Lift-World'

Henvisninger 

Kabelbaner
Transport i England
Bygninger, konstruktioner og anlæg i England
Faaborg Værft A/S

Faaborg Værft A/S er et dansk skibsværft. Værftet, som blev etableret i 1970, er beliggende i Faaborg. Værftet udfører blandt andet reparation, vedligeholdelse og nybygning af komposit fartøjer. Værftet hed indtil 1985 Faaborg Yachtværft. I begyndelsen var produktionen baseret på lystbåde i glasfiberarmeret polyester, men gennem tiden fik værftet en stadig stigende produktion af fiske- og specialfartøjer, som hurtigt kom til også at omfatte erhvervsfartøjer.

Historie 
 1970 – Faaborg Yachtværft bliver grundlagt.
 1979 – Faaborg Yachtværft overtager Jupiter Værftet på Bogø ved Møn, og får derved også fat i rettighederne til at bygge Jupiter både.
 1979 – Produktionen af Jupiter bådene flyttes til Faaborg.
 1985 – Værftet ændrede navn til Faaborg Værft A/S.
 1986 – 1989 DMU bestiller 5 Jupiter 43 både.
 1990 – 1993 Værftet bygger og leverede en serie af 22 multifartøjer til de tyske myndigheder Wasser- und Schifffahrtsverwaltung des Bundes.
 2001 – Den nye støbehal står færdig.
 2005-2009 – I perioden byggede værftet seks patruljefartøjer til Søværnet.
 2009 – Værftet bygger og leverede for anden gang en serie af multifartøjer til de tyske myndigheder Wasser- und Schifffahrtsverwaltung des Bundes.
 2014 - Havnebus i København.

Erfaring 
Værftet har erfaring i bl.a.:
 Lystbådsreparation
 Omlakering af lystbåde
 Motorudskiftninger
 Montering af bowpropeller
 Osmosebehandlinger
 Beddingssætning for klargøring og reparation

Produktionskapacitet

Værftshavn 
 Værftshavn med et havnebassin på ca. 12.000 kvadratmeter
 Kajanlæg med en samlet længde på 200 m
 Vanddybde på minimum 5 meter.
 Tilhørende land- og molefaciliteter på yderligere ca. 25.000 kvadratmeter
 Mulighed for at reparere fartøjer med en længde op til 65 meter.

Flydedok 
Værftet har en flydedok med en kapacitet op til 600 tons, og kan overdækkes hvis nødvendigt.

Bedding 
 Dobbelte beddingsanlæg med en kapacitet op til 150 tons.
 Overdækkede, godkendte produktionshaller.

Værftets andre faciliteter 
 700 kvadratmeter stor smedeafdeling. Udstyret med maskiner til diverse aluminium-, stål- og jernarbejder. 
 Produktionsfarciliteter med mulighed for at servicerer både private og erhvervsdrivende.
 Kompositafdeling med støbehal, som er opført i år 2000/2001.
 El-afdeling til elrelaterede opgaver såsom nyinstallationer, reparation og fejlsøgning etc.

Kilder og eksterne henvisninger 
 Faaborg Værft A/S hjemmeside 
 Jupiter Værftet's historie

Noter 

Skibsværfter i Danmark
Værft A/S
Etableret i 1970
Honningbarna

Honningbarna er et norsk punkrock-band fra Kristiansand.
 
Bandet debuterede i 2010 med EPen Honningbarna. I januar 2011 blev de kåret som "Årets Urørt" med sangen "Borgerskapets utakknemlige sønner" af radiokanalen NRK P3, og den 25. marts samme år kom debutalbumet "La alarmerne gå". For debutalbum vandt bandet klassen for rock under Spellemannsprisen 2011. De blev også nomineret i kategorien årets nykommer. De spillede også på Øyafestivalen i 2010, Roskilde Festival 2011 og fik sin fjernsynsdebut på NRK TV i 2011 med optræden i forbindelse med en tv-kampagne.
 
Trommeslager Anders Eikås døde i en bilulykke 31 januar 2012.

Medlemmer

Nuværende 
 Edvard Valberg (vokal, cello)
 Lars Emmelthun (bas)
 Christoffer Trædal (guitar)
 Nils Jørgen Nilsen (trommer)

Tidligere 
 Mathias Johansson (keyboards)
 Anders Eikås (trommer) (død)
Fredrik Justnes (guitar)
 Simen Følstad Nilsens (guitar)

Diskografi

Studioalbums 
 2010 Honningbarna (EP)
 2011 La alarmane gå
 2013 Verden er enkel
 2015 Opp De Nye Blanke
 2016: Goldenboy
 2017: Voldelig lyd

Singler 
 "Våkn opp" (2010)
 "Noen å hate" (2010)
 "Til ungdommen" (2010)
 "Den eldre garde" (2011)
 "Protokoll" (2011)
 "God jul Jesus – Bootleg Series" (2011)
 "Prinser av Sarajevo" (2015)
 "Drep Meg" (2016)
 Hold an ann (2017)
 Sant (2017)
 Penthouse Perfekt (2017)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside

Musikgrupper fra Norge
Musikgrupper fra 2010
Punkgrupper