kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nahums Bog

Nahums Bog er en bog i Bibelen og den jødiske Tanakh. Den tilhører i jødisk tradition  de sene profeter eller skriftprofeterne. Nahum hører til de 12 små profeter.

Nahum profeterede formentlig i begyndelsen af kong Akaz' regeringsperiode (omkring 740 f.Kr.). Andre mener, at profeten dateres til sidste del af kong Hizkijas regeringsperiode (omkring 700 f.Kr.). Formentlig er bogen skrevet i Jerusalem, hvor han var vidne til Sankeribs invasion ().

Emnet for hans profetier er den endelige og totale ødelæggelse af byen Nineve, som nærmer sig, og som han forudsiger. Nineve var hovedstaden i det  blomstrende assyriske rige og bredte sig over et enormt område. Byen var centrum for civilisationen og et stort handelsknudepunkt: “blodets by, altid falsk, fyldt med rov..." (), fordi beboerne havde plyndret en lang række af omliggende lande. Den var stærkt befæstet på alle sider og bød enhver fjende at underlægge sig. Byen var kendt for at være fuld af prostituerede: "Jeg kommer over dig, siger Hærskarers Herre. Dine skørter slår jeg op i ansigtet på dig og lader folkeslag se dit skød og kongeriger din skam." ()

Profeten Jonas havde allerede bekendtgjort en lignende advarsel til Nineve, hvorefter byen omvendte sig og angrede. Profeten Sefanias forudsagde også senere byens ødelæggelse. Det gik altsammen i opfyldelse i 625 f.Kr., hvor byen blev ødelagt. Det assyriske rige overvandt aldrig slaget, og begivenheden ændrede Asiens historie.

Eksterne henvisninger 
Online versioner og oversættelser af Nahums Bog:
 Hebraisk
 Nahums Bog – Hebraisk med engelsk paralleltekst og mulighed for hebraisk udtale.
 Codex Leningradensis i Westminster-unicode-udgaven
 Dansk oversættelse
 Bibelen – Det danske Bibelselskab.
 Bibelen på Hverdagsdansk
 Biblegateway – Dansk oversættelse af Det Gamle Testamente fra 1933.
 Supplerende læsning:
 Bible Researcher – Omfattende baggrundsviden om den hebraiske tekst

Bøger i Det Gamle Testamente
Irish Independent

Irish Independent er den bedst sælgende avis i Irland, der højst usædvanligt bliver udgivet i både broadsheet- og tabloidformat. De to formater udkommer i et samlet oplag på 164.302 eksemplarer.

Avisen blev grundlagt af William Martin Murphy i 1905 som efterfølger til Daily Irish Independent, der i 1890'erne havde støttet Charles Stewart Parnell. Murphy var Parnell-modstander.

Påskeopgøret i 1916 blev beskrevet som "sindssygt" og "kriminelt" og avisen opfordrede til, at lederne blev henrettet. En gruppe på 20 medlemmer af IRA ødelagde avisens trykkeri i december 1919 grundet avisens kritiske linje i forhold til IRA samt dens dækning af angrebet på Irlands statholder i 1919. Den traditionelt nationalistiske avis Freeman's Journal blev overtaget af og fusioneret med Irish Independent i 1924.

Eksterne henvisninger
 Irish Independents hjemmeside

Aviser
Etableret i 1905
Medievirksomheder fra Irland
Google Zeitgeist

Google Zeitgeist er navnet på en service stillet til rådighed af Google. Den viser de mest søgte ord i en given periode. Man kan søge på de mest søgte ord på uge-, måned- og årsbasis, og man kan søge på en række forskellige sprog, bl.a. dansk. Google Zeitgeist blev omkring 2008 lukket og erstattet af Google Trends.

Ekstern henvisning 

 Zeitgeist

Zeitgeist
The Irish Times

The Irish Times, grundlagt 1859, er en af Irlands største og ældste aviser. Den udkommer i et oplag på omkring 117.730 eksemplarer.

Holdningsmæssigt var Irish Times oprindeligt protestantisk og nationalistisk, men regnes i dag for at være socialliberal og neutral i forhold til et forenet Irland. Den står således i opposition til konkurrenten Irish Independent. Det er den avis i Irland, der har det største antal korrespondenter i udlandet; i Washington, Moskva, Beijing, London, Centralamerika, Sydamerika og Afrika. 

Redaktør er siden 2011 Kevin O'Sullivan.

Eksterne henvisninger 
 Ireland.com – Irish Times' hjemmeside

Aviser
Etableret i 1859
Kultur i Irland
Skanør Kirke

Skanør Kirke (svensk Skanörs kyrka) i Skanør i det sydvestlige Skåne blev bygget i 1300-tallet som afløser for en endnu ældre kirke (formodentlig fra 1100-tallet). Kirken er indviet til Olav den Hellige.

Kirken nævnes første gang under ærkebiskop Anders Sunesen. Skanørs voksende betydning som handelsplads for hansestæderne mod slutningen af 1200-tallet, skabte behov for en udvidelse af kirken, som skete i begyndelsen af 1300-tallet. Skibet blev forlænget med to fag mod vest, og den romanske stil blev afløst af den gotiske. I begyndelsen af 1400-tallet blev det nuværende kor opført. Der var planer om en betydelig udvidelse af kirken.

Nord for kirken findes resterne af den gamle fogedborg fra første halvdel af 1200-tallet.

Eksterne henvisninger 

Tidligere danske kirker
Kirker i Skåne län
3sat

3sat er en offentlig, reklamefri tv-kanal i Centraleuropa. Kanalen sender på tysk, hovedsageligt til Tyskland, Østrig og Schweiz. 3sat ejes af tyske ZDF og ARD, ORF i Østrig og SRG SSR idée suisse i Schweiz. Udsendelserne er produceret af alle fire selskaber.

3sat blev etableret i december 1984 for at sende kulturudsendelser via satellit. Stationen blev dannet som et samarbejde mellem ZDF, østrigske ORF og schweiziske SRG SSR idée suisse. I 1990 kom det daværende Deutscher Fernsehfunk fra Østtyskland med i samarbejdet, men blev opløst i 1991 grundet den tyske genforening. ARD kom med i samarbejdet fra 1993.

3sat sender døgnet rundt via satellitten Astra 1, kabel-tv og i Tyskland og Østrig tillige via det digitale jordbaserede sendenet.

Tv-kanaler fra Tyskland
Etableret i 1984
Rundfunk Berlin-Brandenburg

Rundfunk Berlin-Brandenburg (RBB) er en tysk radio- og tv-station, der sender til delstaterne Berlin og Brandenburg. 

RBB blev dannet 1. maj 2003 som en fusion af Sender Freies Berlin (SFB) og Ostdeutscher Rundfunk Brandenburg (ORB) – sidstnævnt med hovedsæde i Potsdam. RBB er medlem af det tyske netværk af broadcasting-selskaber, ARD. Størstedelen af aktiviteter er placeret i Berlin, hvor RBB har et stort domicil på Theodor-Heuss-Platz, og Potsdam, men RBB har desuden studier i Cottbus, Frankfurt an der Oder, Perleberg og Prenzlau.

Kanaler

Radio 
 radioBerlin 88,8 – Lokalradio fra og for Berlin
 Antenne Brandenburg – Radio fra Brandenburg med studier i flere byer
 radioeins – Radio for det voksne publikum
 Fritz – Radio for teenagere og det unge publikum
 Kulturradio – Kultur og klassisk musik
 radiomultikulti – Multikulturel radio
 Inforadio – Nyhedsradio med base i Berlin

Tv 
 rbb Fernsehen – Berlin og Brandenburgs regionale offentlige tv-kanal. Mellem 19.30 og 20.00 sender kanalen separate regionale nyhedsudsendelser til Berlin ("Abendschau") og Brandenburg ("Brandenburg aktuell")
 Das Erste – Tysklands største tv-kanal, hvor RBB – som medlem af ARD – bidrager med 7% af sendefladen
 Phoenix – ARD og ZDF's fælles nyhedskanal
 KI.KA – ARD and ZDF's fælles børnekanal
 arte – Fransk-tysk kulturkanal
 3sat – Kulturkanal, der drives af ARD, ZDF, ORF og SRG SSR idée suisse

Eksterne henvisninger 

 RBB's hjemmeside

Tv-kanaler fra Tyskland
Etableret i 2003
Medievirksomheder fra Tyskland
Falsterbo Kirke

Falsterbo Kirke (Falsterbo kyrka) i det sydvestlige Skåne blev bygget i 1300-tallet. Tårnet og koret stammer fra 1400-tallet. Kirkens døbefont er fra 1300-tallet. Prædikestolen fra 1500-tallet har stadig en dansk indskrift. 

På bagsiden af alteret er der opsat tre middelalderlige gravsten. Kalkmalerier på skibets nordvæg viser Sankt Gertrud og Sankt Dorothea. Kirken var i middelalderen viet til de vejfarendes hellige Sankt Gertrud. I kirken findes mange træskulpturer. Kirkens to Madonna-statuer er fra 1300- og 1400-tallet. 

Borgere i Falsterbo måtte igennem tiderne vedligeholde klitter med bevoksning, så flyvesandet ikke har kunnet dække kirken som Den tilsandede kirke i Skagen.

Eksterne henvisninger 

Tidligere danske kirker
Kirker i Skåne län
Die Linke

Die Linke er et tysk socialistisk parti. Partiet blev stiftet i 2007, da Die Linke.PDS (efterfølgerparti til det kommunistiske SED) fusionerede med WASG efter de to partier havde kørt valgkamp sammen i 2005 under listenavnet Die Linkspartei. Partiet bekender sig til demokratisk socialisme.

Partiet er repræsenteret i Forbundsdagen i Berlin. Partiet fik ved Forbundsdagsvalget 2021 4,9% af stemmerne og kom således under den tyske spærregrænse på 5,0%, med da partiet opnåede valg af direkte mandater i tre valgkredse, opnåede Die Linke 39 mandater i Forbundsdagen - en tilbagegang på 30 mandater fra valget i 2017.

Partiet er desuden repræsenteret i flere af de 16 tyske delstatsparlamenter og indgår i regeringen for Brandenburg siden 2009.

5. december 2014 fik Die Linke for første gang siden tilslutningen til BRD ministerprædentposten (Bodo Ramelow) i en tysk delstat (Thüringen), tidligere DDR. 

Partiets medlemmer kommer hovedsagligt fra Die Linke.PDS, efterfølgerparti til Sozialistische Einheitspartei Deutschlands, det statsbærende kommunistiske parti i DDR.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Partiets websted
 

Politiske partier i Tyskland
Socialistiske partier
Etableret i 2005
Partier repræsenteret i Europa-Parlamentet
Lichtenberg

Lichtenberg er det ellevte af Berlins tolv distrikter (tysk: Bezirke). Det udgøres af bydelene (tysk: Ortsteile) Friedrichsfelde, Karlshorst, Lichtenberg, Falkenberg, Malchow, Wartenberg, Neu-Hohenschönhausen, Alt-Hohenschönhausen, Fennpfuhl og Rummelsburg.

Med et areal på 52,1 km2 og et befolkningstal på 294.201 (2020) er Lichtenberg det henholdsvis fjerdemindste og sjettemindst folkerige distrikt i Berlin. Med 5.646 indbyggere pr. km2 har distriktet byens femtehøjeste befolkningstæthedsgrad.

Distriktets lokale borgerrepræsentation (tysk: Bezirksverordnetenversammlung) domineres af partiet Die Linke med 18 ud af 55 pladser. Siden 2016 har Michael Grunst (Die Linke) været Lichtenbergs distriktsborgmester (tysk: Bezirksbürgmeister). Han udgør sammen med fire øvrige forvaltere (tysk: Bezirksstadträte), valgt af Lichtenbergs borgerrepræsentation, distriktets daglige ledelse (tysk: Bezirksamt).

Lichtenberg, der tidligere lå i Østberlin, rummer Tierpark Berlin, den største af Berlins to zoologiske haver. Det omfattende hovedkvarter for den østtyske efterretningstjeneste Stasi lå også i bydelen. Komplekset er i dag omdannet til Stasi-museum. På stedet findes samtidig et mindesmærke over de, der blev fængslet af Stasi.

Lichtenberg bydele 
Lichtenberg er inddelt i følgende bydele:

Politik

Distriktsforvaltningen i Lichtenberg 
Den daglige politiske ledelse af distriktet varetages af følgende distriktsforvaltere:

Borgerpræsentationen i Lichtenberg 
Distriktets lokale borgerrepræsentation har siden distriktsvalget 18. september 2016 haft følgende sammensætning:

Internationale venskabsbyer 

 Kamubukwana, Mozambique (siden 1995)
 Białołęka, Polen (siden 2000)
 Kaliningrad, Rusland (siden 2001)
 Hajnówka, Polen (siden 2001)
 Jurbarkas, Litauen (siden 2003)
 Margareten, Wien (siden 2015)
 Hoàn Kiếm, Vietnam (siden 2015)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Lichtenbergs officielle hjemmeside

Bydele i Berlin
Friedrichshain-Kreuzberg

Friedrichshain-Kreuzberg er det andet af Berlins tolv distrikter (tysk: Bezirke). Det udgøres af bydelene (tysk: Ortsteile) Friedrichshain og Kreuzberg.

Med et areal på 20,2 km2 og et befolkningstal på 290.386 (2020) er Friedrichshain-Kreuzberg det henholdsvis mindste og femtemindst folkerige distrikt i Berlin. Med 14.376 indbyggere pr. km2 har distriktet byens højeste befolkningstæthedsgrad. 

Distriktets lokale borgerrepræsentation (tysk: Bezirksverordnetenversammlung) domineres af partiet Bündnis 90/Die Grünen med 20 ud af 55 pladser. Siden 2013 har Monika Hermann (Bündnis 90/Die Grünen) været Friedrichshain-Kreuzbergs distriktsborgmester (tysk: Bezirksbürgmeister). Hun udgør sammen med fire øvrige forvaltere (tysk: Bezirksstadträte), valgt af Friedrichshain-Kreuzbergs borgerrepræsentation, distriktets daglige ledelse (tysk: Bezirksamt).

Friedrichshain lå tidligere i Østberlin, mens Kreuzberg lå i Vestberlin. De to bydele adskiller sig markant fra hinanden i deres befolkningssammensætning. 32,8% af befolkningen i Kreuzberg er af anden etnisk herkomst end tysk, mens det i Friedrichshain kun er 8,7%. Også aldersmæssigt er der store forskelle. Der er således markant flere indbyggere i Kreuzberg, der er mellem 35 og 60 år, end der er i Friedrichshain.

Friedrichshain-Kreuzbergs bydele 
Friedrichshain-Kreuzberg er inddelt i følgende bydele:

Politik

Distriktsforvaltningen i Friedrichshain-Kreuzberg 
Den daglige politiske ledelse af distriktet varetages af følgende distriktsforvaltere:

Borgerpræsentationen i Friedrichshain-Kreuzberg 
Distriktets lokale borgerrepræsentation har siden distriktsvalget 18. september 2016 haft følgende sammensætning:

Internationale venskabsbyer 

 San Rafael del Sur, Nicaragua (siden 1986)
 Kiryat Yam, Israel (siden 1990)
 Stettin, Polen (siden 1996)
 Kadıköy, Tyrkiet (siden 1996)
 Oborischte, Bulgarien (siden 1999)
 al-Malikiyah, Syrien (2019)

Nationale venskabsbyer 

 Wiesbaden, Hessen (siden 1964)
 Porta Westfalica, Nordrhein-Westfalen (siden 1968)
 Kreis Bergstraße, Hessen (siden 1969)
 Ingelheim am Rhein, Rheinland-Pfalz (siden 1971)
 Landkreis Limburg-Weilburg, Hessen (siden 1980)

Eksterne henvisninger 

 Friedrichshain-Kreuzbergs officielle hjemmeside

Bydele i Berlin
Marzahn-Hellersdorf

Marzahn-Hellersdorf er det tiende af Berlins tolv distrikter (tysk: Bezirke). Det udgøres af bydelene (tysk: Ortsteile) Marzahn, Biesdorf, Kaulsdorf, Mahlsdorf og Hellersdorf.

Med et areal på 61,7 km2 og et befolkningstal på 269.967 (2020) er Marzahn-Hellersdorf det henholdsvis sjettemindste og tredjemindst folkerige distrikt i Berlin. Med 4.373 indbyggere pr. km2 har distriktet byens sjettelaveste befolkningstæthedsgrad.

Distriktets lokale borgerrepræsentation (tysk: Bezirksverordnetenversammlung) domineres af partiet Die Linke med 16 ud af 55 pladser. Siden 2016 har Dagmar Pohle (Die Linke) været Marzhan-Hellersdorfs distriktsborgmester (tysk: Bezirksbürgmeister). Hun udgør sammen med fire øvrige forvaltere (tysk: Bezirksstadträte), valgt af Marzahn-Hellersdorfs borgerrepræsentation, distriktets daglige ledelse (tysk: Bezirksamt).

Marzahn-Hellersdorfs bydele 
Marzahn-Hellersdorf er inddelt i følgende bydele:

Politik

Distriktsforvaltningen i Marzahn-Hellersdorf 
Den daglige politiske ledelse af distriktet varetages af følgende distriktsforvaltere:

Borgerpræsentationen i Marzahn-Hellersdorf 
Distriktets lokale borgerrepræsentation har siden distriktsvalget 18. september 2016 haft følgende sammensætning:

Internationale venskabsbyer 

 Újpest og Rákospalota, Ungarn (siden 1991)
 Tychy, Polen (siden 1992)
 Partizan og Oktjabr, Hviderusland (siden 1993)
 Halton, Storbritannien (siden 1994)
 Hoàng Mai, Vietnam (siden 2013)

Nationale venskabsbyer 

 Lauingen, Bayern (siden 1999)

Eksterne henvisninger 

 Marzahn-Hellersdorfs officielle hjemmeside

Bydele i Berlin
Tingvad

Tingvad er navnet på et engområde i Borum og Lyngby Sogne mellem Aarhus og Silkeborg i Østjylland.

Om navnet 
Ifølge lokalhistorikeren August F. Schmidt, Aarhus 1953, fandtes et vadested over Yderup Bæk, men da denne er ganske smal, synes det mere sandsynligt, at navnet relaterer til et vadested over Lyngbygård Å. På østjysk dialekt kan man imidlertid ikke høre forskel på "tingvad" og "tingvej", og det er muligt, at betegnelsen snarere betyder det sidste. Et par nærliggende oldtidshøje ved Yderup har været kaldt Tinghøje.

I nyere tid er Tingvad tillige gjort til et navn på bivejen mellem landsbyerne Borum og Lyngby.

Tingvad er siden 15-03-1948 tillige et beskyttet familienavn.

Eksterne henvisninger 
Vej- og stednavne i Borum-Lyngby 

Naturområder i Danmark
Aarhus Kommunes geografi
Pankow

Pankow er det tredje af Berlins tolv distrikter (tysk: Bezirke). Det udgøres af bydelene (tysk: Ortsteile) Prenzlauer Berg, Weißensee, Blankenburg, Heinersdorf, Karow, Stadtrandsiedlung Malchow, Pankow, Blankenfelde, Buch, Französisch Buchholz, Niederschönhausen, Rosenthal og Wilhelmsruh.

Med et areal på 103 km2 og et befolkningstal på 409.335 (2020) er Pankow det henholdsvis næststørste og folkerigeste distrikt i Berlin. Med 3.974 indbyggere pr. km2 har distriktet byens femtelaveste befolkningstæthedsgrad.

Distriktets lokale borgerrepræsentation (tysk: Bezirksverordnetenversammlung) domineres af partiet Die Linke med 13 ud af 55 pladser. Siden 2016 har Sören Benn (Die Linke) været Pankows distriktsborgmester (tysk: Bezirksbürgmeister). Han udgør sammen med fire øvrige forvaltere (tysk: Bezirksstadträte), valgt af Pankows borgerrepræsentation, distriktets daglige ledelse (tysk: Bezirksamt).

Pankow blev grundlagt omkring 1230 og opkaldt efter åen Panke; et slavisk navn, der betyder "klynge" eller "knop". Gaden Majakowskiring i Niederschönhausen var fra 1945 til 1960 hjemsted for mange medlemmer af den østtyske regering. Vestlige forfattere brugte ofte  Pankow som synonym for det østtyske regime.

Tysklands største synagoge, Synagoge Rykestraße, ligger i Prenzlauer Berg. I Pankow ligger også Carl von Ossietzky og hans kone Maud begravet.

Pankows bydele 
Pankow er inddelt i følgende bydele:

Politik

Distriktsforvaltningen i Pankow 
Den daglige politiske ledelse af distriktet varetages af følgende distriktsforvaltere:

Borgerpræsentationen i Pankow 
Distriktets lokale borgerrepræsentation har siden distriktsvalget 18. september 2016 haft følgende sammensætning:

Internationale venskabsbyer 

 Kołobrzeg, Polen (siden 1994)
 Ashkelon, Israel (siden 1994)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Pankows officielle hjemmeside

Bydele i Berlin
Serravalle

Serravalle er mest folkerige kommune (castello) i republikken San Marino med 9.394 indbyggere (pr. 2006). Kommunen er landets nordligste og omfatter et areal på ca. 10,5 km². I kommunen ligger landets største by, Dogana, hvor over 7.000 af kommunens indbyggere bor.

Serravalle er første gang nævnt i historiske kilder i 962, hvor der omtales en landsby ved navn Castrum Olnani. Kommunen blev først en del af San Marino i 1463, hvor den blev den seneste udvidelse af landet.

Seværdigheder 
 Chiesa di Sant Andrea (St. Andreaskirken) fra 1824
 Det olympiske stadion, der ikke har set olympiske konkurrencer, men er hjemmebane for San Marino Calcio samt for San Marinos fodboldlandshold.

San Marino
Kommuner
Alt om Aarhus

Alt om Aarhus var en elektronisk byguide om Aarhus. Siden forsøgte at danne et overblik over Aarhus' kulturliv i form af koncerter, film, restauranter, caféer, og shopping.

Guiden var privatejet, reklame-finansieret og gratis, grundlagt i august 2007 af Berlingske-datterselskabet Midtjyske Medier. Indholdet blev produceret i samarbejde med Århus Stiftstidende, Århus Onsdag og Urban, men udkom i modsætning til storesøsteren, Alt om København, ikke direkte i papirform.

Alt om Aarhus lukkede i 2016.

Eksterne henvisninger 
 Alt om Aarhus' hjemmeside

Tidligere virksomheder i Aarhus
Internetportaler fra Danmark
Midtjyske Medier
Turistguider
You Can’t Say No Forever (album)

You Can’t Say No Forever er moi Caprices 2. albumudgivelse, udgivet 2005.

Sange 

 "My Girl You Blush" – 4:53
 "When Cushions Where Softer" – 4:35
 "I Dream Of Cities" – 4:50
 "Through Loopholes With Love" – 9:27
 "Tonight Might Prove To Be Your Only Chance" – 3:49
 "Single Glamorous Woman" – 4:32
 "Who Served Caviar In The Sky" – 5:40
 "Thieves Like Us" – 6:17
 "To The Lighthouse" – 5:20
 "Be Kind To My Mistakes" – 9:18

Eksterne henvisninger 
 

Album fra 2005
Moi Caprice-album
Once upon a Time in the North (album)

Once upon a Time in the North er moi Caprices første albumudgivelse.

Sange 

 "The Only Happy Boy In Copenhagen" – 3:07
 "Daisies" – 5:04
 "Riding In Cars With Girls" – 4:27
 "Artboy Meets Artgirl" – 4:44
 "Chinese ButterFlies" – 5:18
 "The Sun & The Silence" – 5:23
 "Summerfool" – 2:41
 "AirHoles Make Echoes" – 6:10
 "Girls In The Trees" – 9:13
 "Berceuse" – 4:16

Eksterne henvisninger 
 

Album fra 2003
Moi Caprice-album
Daisies and Beatrice (ep)

Daisies and Beatrice er en cd-ep-udgivelse af moi Caprice fra maj 2002.

Sange 
"Daisies (Edit)"
"Beatrice"
"So Much For Pathos"
"Daisies (full)"
"Daisies (video)"

Album fra 2002
Indiealbum
Moi Caprice-album
Debut EP'er
Summerfool (ep)

Cd-ep-udgivelse af moi Caprice fra oktober 2002.

Sange 

 "Summerfool"
 "Riding In Cars With Girls"
 "Born To Run (Live)"
 "A Midsummer Nights Fool"
 "Summerfool (Video)"

Album fra 2002
Moi Caprice-album
EP-plader
Artboy Meets Artgirl (ep)

Cd-ep-udgivelse af moi Caprice fra januar 2003. Sangen Artboy Meets Artgirl var blandt P3's "Ugens Uundgåelige" i 2003.

Sange 

 "Artboy Meets Artgirl"
 "The Red Pulpa"
 "Sometimes There’s No End"
 "Artboy Meets Artgirl (video)"

Album fra 2003
Moi Caprice-album
EP-plader
Giovanni Carlo Tramontano af Matera

Hans Excellence Giovanni Carlo baron Tramontano af Sorrento og greve af Matera (født i 1451 som Hans Nåde Giovanni Carlo baron Tramontano af Sorrento, død i 1514) var en italiensk adelsmand af uradelsslægten Tramontano.

Baronen af Sorrento blev ofte kaldt "Giancarlo" eller "Gian Carlo" – en sammentrækning af hans to fornavne Giovanni Carlo.

Greve af Matera 
Baron Giovanni Carlo Tramontano af Sorrento blev den 1. oktober 1497 tildelt byen Matera i den syditalienske region Basilicata som sit grevskab af  kongen i Napoli, Ferdinand II af Aragonien.

Giancarlo baron Tramontano fik titlen og prædikatet Hans Excellence Greven af Matera og opførte den kendte middelalderborg Castello Tramontano ("Slot Tramontano").

På visit i Napoli 

Efter ni år som hersker i Matera var greven i 1506 tæt på at miste sin magt. Kong Ferdinand II meddelte nemlig den 19. oktober 1506, at han agtede at fratage flere af kongerigets grever og baroner deres grevskaber og baronier for at give dem til spanske adelsmænd.

I håb om ikke at få frataget sit grevskab drog grev Giovanni Carlo med sin hustru grevinde Elisabetta Restigliano til hoffet i Napoli, hvor grevinden – for at formilde kongen – overrakte Dronning Germaine en guldhalskæde med 25 kostbare perler til en værdi af 700 dukater.

Besøget resulterede i, at kongen gav Grev Gian Carlo Tramontano af Matera lov til at beholde sit grevskab.

Folket gør oprør 
Adelsstanden og folket i Matera så greven som en meget arrogant tyran og nådeløs hersker, især fordi han beskattede sine undersåtter hårdt for selv at kunne leve i rigdom. Desuden indførte han en lang række regler og love, der begrænsede folkets frihed i dagligdagen.

Den 28. december 1514 meddelte greven af Matera, at byens adelsstand og folket  skulle betale greven et engangsbeløb på 24.000 dukater, som skulle bruges til at dække grevens store gæld.

Det blev for meget for befolkningen. Næste aften (29. december 1514) var  Giancarlo og Elisabetta gået til messe i byens kirke. Da de trådte ud af kirken, blev greven overfaldet af oprørske mænd, der først afklædte ham og derpå tæskede den nøgne greve til døde for at efterlade ham midt på vejen i en blodpøl. Grevinden blev skånet og fik lov at flygte.

Efter drabet ringede kirkeklokkerne uafbrudt for at markere grevens død og hele byen festede.

Kongen i Napoli så mordet på grev Gian Carlo som politisk og som et forsøg på at ramme tronen, hvorfor han sendte en kommissær til Matera for at opklare forbrydelsen. Fire uskyldige mænd blev hængt, men de skyldige blev aldrig fundet.

Se også 
 Tramontano
 Matera
 Sorrento

Eksterne henvisninger 
 Information om Grev Giovanni Carlo Tramontano af Matera på Matera Kommunes officielle hjemmeside
 Information om Slot Tramontano på Matera Kommunes officielle hjemmeside
 Supplerende information om Slot Tramontano på turisthjemmeside om Matera Kommune

Grever fra Italien
Basilicata
Italienere i 1400-tallet
Italienere i 1500-tallet