kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Australian Open-mesterskabet i damesingle 1976

Australian Open-mesterskabet i damesingle 1976 var den 50. turnering om Australian Open-mesterskabet i damesingle og den ottende udgave af mesterskabet i tennissportens åbne æra. Turneringen var en del af Australian Open 1976, der blev spillet på græsbaner i Kooyong Lawn Tennis Club i Melbourne, Victoria, Australien i perioden 26. december 1975 - 4. januar 1976.

Mesterskabet blev vundet af den forsvarende mester, førsteseedede Evonne Cawley, som i finalen besejrede femteseedede Renáta Tomanová med 6-2, 6-2, og som som dermed vandt titlen for tredje år i træk og for tredje gang i alt, og det var sjette gang i træk, at hun var i finalen. Det var samtidig Cawleys femte af hendes syv grand slam-titler i damesingle. Australierens triumf kom i hus uden sættab, og hun blev dermed den anden spiller i den åbne æra, der vandt mesterskabet uden sættab for anden gang, og hun tangerede dermed Margaret Courts rekord på dette punkt.

Renáta Tomanová deltog i Australian Open for første gang og kvalificerede sig samtidig til en grand slam-finale i damesingle for første gang i sin karriere, hvor hun i alt nåede frem til to damesinglefinaler på grand slam-niveau.

Pengepræmier 

Vinderen af damesingletitlen modtog A$ 6.000 (ekskl. per diem), hvilket var det samme som det foregående år.

Turnering

Deltagere 

Turneringen havde deltagelse af 32 spillere, hvilket var en kraftig reduktion i forhold til det foregående år, hvor 56 spillere deltog. Otte af de deltagende spillere blev seedet.

Seedede spillere

Resultater

Se også 
 Australian Open-mesterskabet i herresingle 1976
 Australian Open-mesterskabet i herredouble 1976
 Australian Open-mesterskabet i damedouble 1976
 Australian Open-mesterskabet i mixed double 1976

Eksterne henvisninger 
 Australian Open
 ITF - Australian Open 1976

Noter 

Australian Open 1976
1976
Australian Open-mesterskabet i damesingle 1977 (januar)

Australian Open-mesterskabet i damesingle i januar 1977 var den 51. turnering om Australian Open-mesterskabet i damesingle og den niende udgave af mesterskabet i tennissportens åbne æra. Turneringen var en del af Australian Open i januar 1977, der blev spillet på græsbaner i Kooyong Lawn Tennis Club i Melbourne, Victoria, Australien i perioden 3. - 9. januar 1977.

Mesterskabet blev vundet af andenseedede Kerry Reid, som i finalen besejrede førsteseedede Dianne Fromholtz med 7-5, 6-2, og som som dermed vandt den eneste grand slam-titel i damesingle i sin karriere. Reid havde tidligere tabt to grand slam-finaler, og denne finale blev hendes sidste singlefinale på grand slam-niveau.

Dianne Fromholtz var i den første og eneste grand slam-finale i damesingle i hendes karriere. Indtil da havde semifinalepladsen ved US Open i 1976 været hendes bedste grand slam-resultat.

Reid og Fromholtz var de eneste deltagere i turneringen fra top 10 på WTA's verdensrangliste.

Den forsvarende mester, Evonne Cawley, stillede ikke op til sit titelforsvar, fordi hun var gravid med sit første barn.

Hovedturnering

Deltagere 

Hovedturneringen havde deltagelse af 32 spillere, hvoraf fire blev seedet. Fire af deltagerne havde kvalificeret sig til hovedturneringen fra den foregående kvalifikationsturnering (markeret med Q).

Seedede spillere

Resultater

Kvalifikation 

Kvalifikationen havde deltagelse af 32 spillere, der spillede om de sidste fire ledige pladser i hovedturneringen.

Følgende spillere kvalificerede sig til hovedturneringen:

Resultater

Se også 
 Australian Open-mesterskabet i herresingle 1977 (januar)
 Australian Open-mesterskabet i herredouble 1977 (januar)
 Australian Open-mesterskabet i damedouble 1977 (januar)
 Australian Open-mesterskabet i mixed double 1977 (januar)

Eksterne henvisninger 
 Australian Open
 ITF - Australian Open 1977

Noter 

Australian Open 1977 (januar)
1977A
Australian Open-mesterskabet i damesingle 1977 (december)

Australian Open-mesterskabet i damesingle i december 1977 var den 52. turnering om Australian Open-mesterskabet i damesingle og den tiende udgave af mesterskabet i tennissportens åbne æra. Turneringen var en del af Australian Open i december 1977, der var den anden udgave af mesterskabet i 1977 på grund af en flytning af terminen fra januar til december, og som blev spillet på græsbaner i Kooyong Lawn Tennis Club i Melbourne, Victoria, Australien i perioden 19. - 31. december 1977.

Mesterskabet blev vundet af førsteseedede Evonne Goolagong Cawley, som i finalen besejrede femteseedede Helen Gourlay Cawley med 6-3, 6-0, og som som dermed vandt titlen for fjerde gang. Det var den sjette af syv grand slam-titler i damesingle i Goolagong Cawleys karriere, og titlen blev vundet uden sættab. Dermed blev Goolagong Cawley den første spiller, der vandt Australian Open-mesterskabet i damesingle uden sættab tre gange. Denne rekord er pr. 2021 fortsat gældende, dog deler hun den nu med Steffi Graf, der tangerede den ved at vinde tre titler uden sættab i perioden 1988-94.

Helen Gourlay Cawley var i sin anden og sidste grand slam-finale i damesingle i hendes karriere. Indtil da havde finalepladsen ved French Open i 1971 været hendes bedste grand slam-resultat i single.

Den forsvarende mester, Kerry Reid, tabte i semifinalen til den senere mester, Evonne Cawley.

Hovedturnering

Deltagere 

Hovedturneringen havde deltagelse af 32 spillere. Fire af deltagerne havde kvalificeret sig til hovedturneringen fra den foregående kvalifikationsturnering (markeret med Q), og derudover fik en af deltagerne i kvalifikationen adgang til hovedturneringen som lucky loser (markeret med LL).

Seedede spillere 

Otte af deltagerne blev seedet.

Resultater

Kvalifikation 

Kvalifikationen havde deltagelse af 32 spillere, der spillede om de sidste fire ledige pladser i hovedturneringen.

Følgende spillere kvalificerede sig til hovedturneringen:

Følgende spillere gik videre til hovedturneringen som lucky losere:

Resultater

Se også 
 Australian Open-mesterskabet i herresingle 1977 (december)
 Australian Open-mesterskabet i herredouble 1977 (december)
 Australian Open-mesterskabet i damedouble 1977 (december)
 Australian Open-mesterskabet i mixed double 1977 (december)

Eksterne henvisninger 
 Australian Open
 ITF - Australian Open 1977 December

Noter 

Australian Open 1977 (december)
1977B
Stella Young

Stella Jane Young (24. februar 1982 - 6. december 2014) var en australsk komiker, journalist og handicapaktivist.

Tidligt liv og uddannelse 
Young blev født i 1982  i Stawell, Victoria. Hun blev født med osteogenesis imperfecta og brugte en kørestol det meste af sit liv. Da hun var 14 reviderede hun tilgængeligheden for personer med nedsat førlighed.

Hun havde en bacheloruddannelse i journalistik og PR fra Deakin University, Geelong og en kandidateksamen i Uddannelsesvidenskab fra University of Melbourne. Efter endt uddannelse i 2004 arbejdede hun i en periode som gymnasielærer.

Karriere 

Young arbejdede som redaktør for Australian Broadcasting Corporation 's online magasin Ramp Up. Inden hun kom til ABC, havde hun arbejdet som underviser i programmer på Melbourne Museum og været vært for otte sæsoner af No Limits, et handicapkulturprogram på tv-station Channel 31. 

I en Ramp Up-artikel der blev offentliggjort i juli 2012, gik hun til værks med at dekonstruere samfundets vane med at gøre handicappede til det, hun kaldte " inspirationsporno". Konceptet blev yderligere populariseret i hendes TEDxSydney-præsentation i april 2014 med titlen "Jeg er ikke din inspiration, mange tak". 

Hun var medlem af bestyrelserne for Ministerial Advisory Council for Department of Victorian Communities, Victorian Disability Advisory Council, Youth Disability Advocacy Service og Women with Disabilities Victoria. 

I 2017 blev Young optaget posthumt på Victorias liste for ærefulde kvinder for anerkendelse af hendes arbejde som journalist, komiker, feminist og handicapaktivist.

Død 
Young døde uventet i Melbourne den 6. december 2014, af hvad man mener var en aneurisme.

Referencer

Eksterne links 
 StellaYoung.com
 Young, Stella i Encyclopedia of Women and Leadership in Twentieth-Century Austraalia

Journalister fra Australien
Komikere fra Australien
Applia Danmark

APPLiA Danmark er en brancheorganisation i Danmark, der varetager interesser for producenter og importører af hårde hvidevarer og små elektriske husholdningsapparater.

Organisationen blev stiftet i 1960 som FEHA – en fabrikantforening for danske producenter af hvidevarer. Hvidevarebranchen i Danmark opstod i starten af det 20. århundrede – ofte med udgangspunkt i lokale smedevirksomheder, fx Gram i Vojens og Voss i Fredericia.

Efter 2. verdenskrig blev Danmark i høj grad et produktionsland for hvidevarer. Især eksporten af køle- og fryseskabe stod stærkt og overgik indtil midten af 1990'erne importen af hvidevarer. I dag har APPLiA Danmark to danskejede medlemsvirksomheder – Nilfisk og Thermex.

Gennem årene har organisationen været aktiv inden for energi og miljø. Således var man aktiv ved etablering af de fælleseuropæiske energimærkning i 1990'erne, samt etableringen af producentansvaret for elektronik fra 2005 og fremad.

Forbrugerne i Danmark køber hvidevarer og små elektroniske husholdningsapparater for ca. 8,5 mia. DKK om året (2020 – kilde GfK).

Medlemmer af APPLiA Danmark er de kendte internationale varemærker som fx Bosch, Siemens, Electrolux, Miele, Whirlpool, Samsung, Gorenje, Grundig, Nespresso og Philips. Hertil kommer danske virksomheder som Gram, Nilfisk og Thermex.

Det nuværende navn blev indført i 2018. Fra 2019 varetager foreningen også interesserne for producenter og importører af forbrugerelektronik (radio/tv) i Danmark.

Direktøren er Henrik Egede. APPLiA Danmark er en del af APPLiA Europe, og navnet er en reference til Home Appliances.

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside

Brancheforeninger i Danmark
Antoine Bouwens

Antonius Hubertus Maria "Antoine" Bouwens (født 22. maj 1876 i Hunsel, død 28. marts 1963 i Haag) var en hollandsk skytte, som deltog i OL 1900 i Paris samt OL 1920 i Antwerpen.

Bouwens deltog i flere skydningsdiscipliner ved OL 1900. Han deltog i 50 m pistol individuelt og som en del af det hollandske hold. Individuelt blev han nummer 15 med 390 point. Resultaterne fra den individuelle konkurrence udgjorde også holdkonkurrencen, hvor fem skytter fra hver nation deltog. Her kom Bergh sammen med Dirk Boest Gips, Henrik Sillem, Solko van den Bergh og Anthony Sweijs på en tredjeplads med 1876 point efter Schweiz (2271 point) og Frankrig (2293 point), mens Belgien blev nummer fire (1823 point).

Ved de samme lege deltog Bouwens også i de tre discipliner, 300 m fri riffel stående, knælende og liggende. Han blev med 238 point nummer 28 (delt) i stående, med 286 point nummer 11 i knælende og med 278 point nummer 26 liggende.

Resultaterne i de tre discipliner udgjorde en selvstændig konkurrence, 300 m fri riffel (tre positioner), hvor han scorede 812 point individuelt og blev nummer 25. Også her blev holdkonkurrencen afgjort ved at samle de individuelle resultater, og Holland fik i alt 4.221 point, hvilket gav en samlet femteplads.

Ved OL 1920 deltog Bouwens igen i flere discipliner. Han deltog igen i 50 m pistol individuelt og som en del af det hollandske hold. Individuelt blev han ikke placeret, men med 394 point havde han det dårligste resultat af alle deltagere. Resultaterne fra den individuelle konkurrence udgjorde også holdkonkurrencen, hvor fem skytter fra hver nation deltog. Her kom Bouwens sammen med Klaas Woldendorp, Cornelis van Altenburg, Gerard van der Bergh og broderen Herman Bouwens på en tiendeplads med 2123 point.

Ved samme OL deltog han også i 300 m fri riffel (tre positioner), hvor han scorede 841 point individuelt, hvilket ikke rakte til en placering blandt de otte bedste. I holdkonkurrencen bidrog hans resultat til Hollands samlede score på 4.383 point, hvilket gav en samlet ottendeplads.

Endelig deltog han i fire militærriffelholddiscipliner. I 300 meter, liggende, opnåede holdet 269 point og blev nummer tolv, i 600 meter, liggende, blev det med 266 til en hollandsk niendeplads, i 300 meter, stående, rakte 228 point til en tiendeplads for hollænderne, mens det i den kombinerede konkurrence i 300 og 600 meter, liggende, med 495 point blev til en trettendeplads.

Bouwens var en fremtrædende skytte for Holland i perioden mellem disse to olympiske lege. Således vandt han to sølvmedaljer og en bronzemedalje ved VM i henholdsvis 1901, 1912 og 1914.

Referencer 

Skytter fra Nederlandene
Deltagere for Holland ved sommer-OL 1900
Deltagere for Holland ved sommer-OL 1920
Olympiske bronzemedaljevindere fra Holland
Anthony Sweijs

Anthony Ahasuerus Hendrik Sweijs (født 12. juli 1852 i Amsterdam, død 30. september 1937 i Rotterdam) var en hollandsk skytte, som deltog i OL 1900 i Paris.

Sweijs deltog ved OL i 50 m pistol individuelt og som en del af det hollandske hold. Individuelt blev han nummer tyve og sidst med 310 point. Resultaterne fra den individuelle konkurrence udgjorde også holdkonkurrencen, hvor fem skytter fra hver nation deltog. Her kom Sweijs sammen med Solko van den Bergh, Henrik Sillem, Antoine Bouwens og Dirk Boest Gips på en tredjeplads med 1876 point efter Schweiz (2271 point) og Frankrig (2293 point), mens Belgien blev nummer fire (1823 point).

Referencer

Eksterne henvisninger 

Skytter fra Nederlandene
Deltagere for Holland ved sommer-OL 1900
Olympiske bronzemedaljevindere fra Holland
Joseph Herscher

Joseph Herscher (14. januar 1985) er en amerikansk youtuber, der er kendt for sin kanal Joseph's Machines, der har over 1 millioner følgere, og hans videoer er blevet set over 270 millioner gange. Herscher er en kinetisk kunstner, der er sepcialiseret i at skabe komiske maskiner bestående af kædereaktioner. Han skabte sin første maskine, kaldet Lolly Machine, da han var 5 år gammel. Mange af hans maskiner er såkaldte Rube Goldberg-maskiner.

I 2013 var han Artist-in-Residence på McColl Center for Art + Innovation i Charlotte, North Carolina.

Herscher blev født i New York City, og opvoksede i Wellington, New Zealand og bor nu tilbage i New York, hvor han skaber sine maskiner. 

I 2015 skabte og medvirkede Herscher i web-serien Jiwi's Machines . I juli 2019 lancerede han en ny web-serie, What's Your Problem?, sammen med Gemma Gracewood og produceret af Augusto Entertainment.

Referencer

Eksterne henvisninger  
 
 

YouTubere fra USA
Personer fra New York City
Opfindere fra USA
Telegram (software)

Telegram er en kommunikationsapplikation, som man kan bruge til at sende sms, lave opkald og meget mere. Applikationen blev lanceret 14. august 2013.

Kilder 

Linux-software
IOS programmer
Messengersoftware
Jeffrey I. Gordon

Jeffrey I. Gordon (født ca. 1947) er en amerikansk biolog og Dr. Robert J. Glaser Distinguished University Professor and Director af Center for Genome Sciences and Systems Biology ved Washington University in St. Louis. Han er internationalt for sin forskning i mavetarmsystemets udvikling og hvordan mikrober i tarmene påvirker systemet og den humane fysiologi samt sygdomme. Han er medlem af National Academy of Sciences, American Academy of Arts and Sciences og Institute of Medicine of the National Academies.

Referencer

Eksterne henvisninger 
The Gordon Lab website

Biologer fra USA
Modtagere af Copleymedaljen
Peddersen og Findus

Peddersen og Findus (svensk: Pettson och Findus) er en svensk børnebogsserie af den svenske forfatter Sven Nordqvist. Første udgivelse i serien udkom i 1984 i Sverige. 

Hovedpersonerne er den ældre mand Peddersen og hans talende kat Findus.

Bøger 

 Pannkakstårtan (1984)
 Rävjakten (1986)
 Stackars Pettson (1987)
 Pettson får julbesök (1988)
 Kackel i grönsakslandet (1990)
 Pettson tältar (1992)
 Tomtemaskinen (1994)
 Tuppens minut (1996)
 Pyssla med Findus (1998) tekst: Eva-Lena Larsson og Kennert Danielsson
 Pettson och Findus sångbok (1999) text: Sven Hedman
 När Findus var liten och försvann (2001)
 Pettson och Findus kokbok (2004) text: Christine Samuelson
 Findus flyttar ut (2012)
 Känner du Pettson och Findus? (2014)
 Var är Pettson? (2015)
 Sjung med Pettson och Findus (2015) tekst: Sven Hedman
 Kan du ingenting Pettson? (2019)
 Pettson och Findus bygger en bil (2020)

Julekalender 
1993 blevet en julekalender lavet i SVT med Peddersen og Findus.

Film 
Der er sket flere filmatiseringer og teaterstykker baseret på bøgerne.

 Peddersen & Findus - Det kattens år
 Peddersen & Findus - Fornemt besøg
 Peddersen & Findus 3 - Nissemaskinen
 Peddersen og Findus: Glemligheder
Peddersen & Findus - Den lille drillepind
 Peddersen & Findus: Den bedste jul nogensinde
 Peddersen og Findus: Findus flytter hjemmefra

Børnebøger
Litteratur fra Sverige
Alec Jeffreys

Sir Alec John Jeffreys, CH FRS MAE (født 9. januar 1950) er en engelsk genetiker, der er kendt for sin udvikling af teknikker til genetiske fingeraftryk og DNAprofiler der i dag bruges i hele verden i retsmedicin til at hjælpe efterforskning og afgøre forældreskab og immigrationsdiskussioner. Han er professor i genetik på University of Leicester, og han blev æresfreeman for City of Leicester den 26. november 1992. I 1994 blev han knighted for sine bidrag til genetik.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Genetikere
Biologer fra USA
Modtagere af Copleymedaljen
Medlemmer af Royal Society
Modtagere af Royal Medal
Maria af Montferrat

Maria af Montferrat (1192-1212) eller Maria af Jerusalem var regerende dronning af Jerusalem. Hun var datter af Isabella 1. af Jerusalem og Konrad af Montferrat. Hun var i sin ungdom kendt som markgrevinde på grund af sin fars titel.

Liv

Tidlige liv 
Den 28. april 1192, mens rivaliseringen mellem Guy af Lusignan og Marias far var ved at nå sin ende, og Richard 1. af England gjorde klar til at afslutte Det tredje korstog og vende tilbage til England, blev Konrad myrdet. Hendes mor giftede sig i al hast den 5. maj med Henrik 2., greve af Champagne, nevø til kong Richard og kong Filip 2. af Frankrig. På tidspunktet for brylluppet var Isabella allerede synlig gravid med Maria. Maria, det posthume barn blev født i løbet af sommeren 1192.

Henrik 2. af Champagne døde i 1197. Fra dette ægteskab havde Maria fået tre halvsøstre. Isabella giftede sig med Amalrik af Lusignan, konge af Cypern, og han blev fælles hersker over Jerusalem med Isabella. Han døde den 1. april 1205.

Som dronning 
Isabella døde kort tid derefter og Maria blev dronning af Jerusalem i en alder af tretten år, mens hendes stedbror Hugo, fra Amalriks første ægteskab, blev konge af Cypern og gift med Marias halvsøster, Alix af Champagne. Hendes mors halvbror, Johan af Ibelin, den gamle herre af Beirut, fungerede som regent på vegne af Maria, klogt og til indbyggerne i kongerigets tilfredshed. Da det ikke lykkedes ham gennemføre felttog for at genvinde de tabte territorier i 1187, holdt han riget inden for dets grænser og en fredspolitik med Al-Adil 1., Saladins bror, som havde overtaget sine besiddelser ved at eliminere de andre arvinger. 

Regentskabet udløb i 1209, da Maria var fyldt sytten år, og da mente styret, at det var bedst for Maria at blive gift, så hun kunne sikre sin post som dronning. Forsamlingen af baroner og prælater besluttede at søge råd hos Filip 2. af Frankrig, der tilbød en af sine støtter, Johan af Brienne. Men Johan var ikke en særlig rig mand. For at løse problemet med hans manglende formue og dermed gøre det muligt for ham at finansiere hans forpligtelser som hersker (hof og hær) gav kong Filip og pave Innocens 3. ham hver sum af 40.000 livres. 

Brylluppet blev fejret den 4. september 1210, derefter blev parret kronet som konge og dronning af Jerusalem den 3. oktober 1210 i katedralen i Tyrus. Johan fortsatte Johan of Ibelins fredspolitik. I 1212 fødte Maria en datter, Isabella 2. (1212-1228) eller Yolande, men døde kort efter sandsynligvis af barselsfeber. Johan bevarede kronen, men kun som regent på vegne af sin datter, som i 1225 giftede sig med Frederik 2., tysk-romersk kejser.

Den sidste af Marias efterkommere døde i 1268 med hendes oldebarn Konradins død. Efter hans død arvede efterkommerne af Marias yngre halvsøster Alix af Champagne hendes rige.

Referencer

Kilder 
 

Personer fra middelalderen
Dronninger af Jerusalem
Regé-Jean Page

Regé-Jean Page (født 24. januar 1988) er en zimbabwisk og engelsk skuespiller. Fra og med 2020 spiller Page i Netflix-dramaet, Bridgerton som Simon Basset, Duke of Hastings.

Filmografi 
 Bridgerton – 2020
 Mortal Engines – 2018
 Survivor - 2015
 Harry Potter og Dødsregalierne - del 1 – 2010

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra England
Personer fra London
Rigsretssagen mod Donald Trump

Rigsretssagen mod Donald Trump har flere betydninger:

 Rigsretssagen mod Donald Trump 2020
 Rigsretssagen mod Donald Trump 2021
Rigsretssagen mod Donald Trump 2021

Rigsretssagen mod Donald Trump i 2021 er en rigsretssag mod USA's præsident Donald Trump, som blev gennemført den 9.-13. februar 2021, hvorunder Trump var under anklage for at have opfordret til oprør ved stormen på Kongresbygningen 6. januar. Trump blev frifundet.  

Sagen blev rejst den 13. januar 2021. Sagen blev gennemført i Senatet, der med stemmerne 57-43 stemte for at dømme Trump. Da der skulle et flertal på 67 stemmer (to tredjedele) til for en domfældelse, førte retssagen dermed til en frifindelse. 

Der var 232 medlemmer, der stemte for at igangsætte en rigsretssag (heraf 10 medlemmer fra Donald Trumps parti, republikanerne), mens 197 stemte imod. Trump var anklaget for at have opildnet til oprør i forbindelse med angrebet på Capitol 6. januar 2021. Såfremt Trump var blevet dømt, ville en efterfølgende afstemning have kunne hindret Trump i at blive præsident igen, ligesom han var blevet frataget sikkerhed og pension, som han ellers ville have ret til som tidligere præsident. Det var første gang i USA’s historie, at en præsident stilles for en rigsret to gange.

Selve retssagen blev gennemført i Kongressens andet kammer, Senatet. For at dømme Trump skyldig, skulle 2/3 af senatorerne stemme for skyldsspørgsmålet, hvilket betød, at 17 af præsidentens partifæller skulle stemme for, udover alle demokraterne. Trump selv afviste alle anklager. Inden der blev stemt om en rigsretssag, havde Repræsentanternes Hus med stemmerne 223 mod 205 stemt for at bede vicepræsident Mike Pence om at aktivere forfatningstillæg nr. 25 i USA's forfatning, hvormed vicepræsidenten og et flertal af ministrene ville kunne afsætte præsidenten midlertidigt. Dette afviste Pence dog, da han hævdede, at det ikke ville være i nationens interesse, og at det ville være i strid med forfatningen.

Referencer 

Politik i 2021
USA's politik
Retssager i USA
Donald Trump
Carl Julius Salomonsen

Carl Julius Salomonsen (født 6. december 1847 i København, død 14. november 1924 København) var en dansk dansk læge og bakteriolog, i 1878 påviste han, at tuberkulose er en infektionssygdom. Salomonsen var 1893-1920 professor i almindelig patologi ved Københavns Universitet. Hans arbejde med serumterapi førte til oprettelsen af Statens Seruminstitut.

Salomonsen var rektor for Københavs Universitet fra 1909 til 1910.

Med sit foredrag '’Smitsomme Sindslidelser før og nu med særligt Henblik paa de nyeste Kunstretninger’' fremfører Salomonsen sin teori om, at den moderne kunst er et udtryk for en smitsom sindslidelse som han betegnede dysmorfisme. Debatten varede flere måneder med flere foredrag og Salomonsen udgav en pamflet med titlen DE NYESTE KUNSTRETNINGER OG SMITSOMME SINDSLIDELSE

Referencer

Eksterne henvisninger 
 C.J. Salomonsen i Dansk Biografisk Leksikon
 Carl Julius Salomonsen i Den Store Danske
 

Læger fra Danmark
Professorer fra Københavns Universitet
Rektorer ved Københavns Universitet
Bakteriologer