kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jørgine Abildgaard

Jørgine Nielsen Abildgaard (født 21. november 1893, død 9. januar 1962) var en dansk gymnastikhøjskoleforstander og frimenighedspræst.

Jørgine Abildgaards livsværk var Snoghøj Gymnastikhøjskole, i 1924 købte hun sammen med Anna Krogh, højskolen i Snoghøj og i maj 1925 blev Snoghøj gymnastikhøjskole indviet og i 30 år var hun sammen med Anna Krogh forstander på den første og hidtil eneste gymnastikhøjskole for kvinder.

Eksterne henvisninger 

  på Den Store Danske
 

Personer i 3. udgave af Dansk Biografisk Leksikon
Skolefolk fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Københavns Rådhus (1479-1728)

Københavns tredje rådhus blev opført ved Gammeltorv i 1479. Det blev ombygget af kong Christian 4. i renæssancestil i 1610 og var i brug, indtil det gik til under Københavns brand 1728. Et nyt rådhus blev påbegyndt opført på dets fundament samme år.

Historie 
Det tredje rådhus blev bygget til erstatning for det tidligere rådhus i Nørregade, der lå hvor Bispegården nu ligger, og som da blev overtaget af Københavns Universitet. Det nye rådhus blev bygget ved sydsiden af Gammeltorv, men der vides ikke noget om, hvordan det så ud dengang.

Da Christian 4. kom på tronen i 1588, var det med planer om forstærke Københavns strategiske rolle i Østersøområdet, og han satte efterhånden gang i en række byggeprojekter så som Rundetårn, Rosenborg Slot og Børsen. Det beskedne rådhus blev trods sin forholdsvis lille størrelse genstand for en omfattende ombygning i renæssancestil fra 1608 til 1610 for bedre at passe til de nye bygninger. Historikeren Erik Pontoppidan omtaler det endda ligefrem som en "ny bygning". I midten af facaden ud mod Gammeltorv indbyggedes et ottekantet tårn med spir. På hver side af tårnet opførtes gavle i nederlandsk stil ud mod torvet. Tilsvarende gavle opførtes på bagsiden ud mod det nyetablerede Nytorv, hvor de flankerede et mindre tårn. På bagsiden etableredes desuden et åbent galleri under en balkon.

Den primære kilde til rådhusets brug er Peder Hansen Resen, der blev udnævnt til borgmester i København i 1664, og som skrev flere værker om byens og Danmarks historie. Bytinget begyndte at samles indendørs i 1623, først i en lille bygning på torvet og fra 1662 på rådhuset. Bygningen husede også et teater. Kælderen blev brugt både til et fængsel og til et værtshus, der serverede øl og vin.

Noter

Eksterne henvisninger 

Rådhus (1479-1728)
Rådhuse i Danmark
Seadrill

Seadrill (, ) er en offshore boreentreprenørvirksomhed, som er indregistreret i Bermuda, drives fra London siden 2013 (før 2013 hovedkvarter i Stavanger i Norge). Seadrill har operationer i lande som Angola, Brunei, Republikken Congo, Indonesien, Malaysia, Nigeria, Norge, Thailand, Brasilien, USA og Storbritannien. Koncernen driver boreplatforme af typerne semi-submersible og jack-up samt boreskibe. De solgte de fleste af deres tender rigge og semi-tender operationer til SapuraKencana i 2012. Tender rigs T-15, T16 og West Vencedor blev solgt til Seadrill partnere. Virksomheden er børsnoteret på Oslo Børs og New York Stock Exchange. Vigtige kontorer findes i Singapore, Houston, Rio de Janeiro, Dubai og Stavanger. John Fredriksen har en betydelig ejerandel i virksomheden.

Historie 
Seadrill blev etableret i maj 2005 af den norsk fødte skibsredder John Fredriksen og børsnoteret på Oslo Børs i november samme år. Juli 2005 blev borevirksomheden Odfjell overtaget og i september 2006 besad Seadrill aktiemajoriteterne i Smedvig og Eastern Drilling.

I 2013 overtog Seadrill mere 50 % af aktierne i Sevan Drilling.

Finans 
Seadrill havde i alt en omsætning på 4,478 mia. amerikanske dollar i 2012. Årets nettoresultat var i 2012 på 1,205 mia. amerikanske dollar.

Rigge 
Pr. august 2012 driver Seadrill følgende rigge:

Den 1. november 2009 gik der ild i Seadrills boreplatform West Atlas i Montara-feltet omkring 690 km ud for kysten af Darwin.

Referencer 

Etableret i 2005
Energivirksomheder fra Norge
Entreprenørvirksomheder
Virksomheder fra Bermuda
Federico Santander

Federico Javier Santander Mereles (født 4. juni 1991 i San Lorenzo, Paraguay) er en professionel fodboldspiller, der spiller for den italienske Serie-A klub Bologna.

Karriere 
Santander spillede som ungdomsspiller i Club Guaraní, hvor han blev en del af klubbens U20-hold, der vandt en international turnering afviklet i Valencia i Spanien. Efter turneringssejren var han til prøvetræning i AC Milan. Han fik sin debut på Guaranís førstehold i 2008 som 16-årig. Han scorede i debutkampen i 5-2 sejren over Tacuary. Den 31. august 2010 skrev han kontrakt med den franske klub Toulouse FC.

I februar 2012 skrev han kontrakt med Racing Club for 3 år. I juli 2012 skiftede Santander til argentinske Tigre på en etårig lejeaftale.

Den 14. juni 2015 blev det offentliggjort, at Santander havde skrevet en fem-årig kontrakt med F.C. København, hvor han får trøje nr. 19. Han fik sin debut i Superligaen den 2. august 2015 i en kamp mod SønderjyskE, hvor han både assisterede Thomas Delaney og William Kvist.

Landsholdskarriere 
Han debuterede som landsholdsspiller for  den 9. oktober 2010.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Profil på BDFA 

Fodboldspillere fra Paraguay
Fodboldspillere fra Toulouse FC
Angribere (fodbold)
Fodboldspillere fra FC København
Fodboldspillere fra Bologna FC
Daredevil (tv-serie)

Daredevil er en superhelte-, action- og sci-fi-serie, som er skabt af Drew Goddard til Netflix, basert på tegneserien med samme navn. Charlie Cox spiller hovedrollen som Matt Murdock/Daredevil.

Serien eksisterer i samme univers som Marvel Cinematic Universe-filmene, samt TV-serierne Agents of S.H.I.E.L.D. og Agent Carter. Alle 13 episoder i sæson 1 havde premiere 10. april 2015.

Seriens præmis 
Advokaten Matt Murdock (Charlie Cox) blev blind, da han var barn. Nu bruger han sine forstærkede sanser til at bekæmpe kriminalitet om natten på gaderne i New York som superhelten Daredevil.

Rolleliste 

 Charlie Cox i rollen som Matt Murdock/Daredevil
 Deborah Ann Woll i rollen som Karen Page
 Elden Henson i rollen som Foggy Nelson
 Rosario Dawson i rollen som Claire Temple
 Ayelet Zurer i rollen som Vanessa
 Vincent D'Onofrio i rollen som Wilson Fisk/The Kingpin
 Jon Bernthal i rollen som Punisher

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske tv-serier fra 2010'erne
Tv-serier fra Netflix
Marvel Cinematic Universe-serier
Rudolf Jordan

Rudolf Jordan henviser til:

 Rudolf Jordan (maler) (1810–1887) – tysk maler
 Rudolf Jordan (politiker) (1902–1988) – tysk politiker
Franz Evers

Franz Evers (født 10. juli 1871 i Winsen an der Luhe, død 14. september 1947 i Niemberg) var en tysk digter. 

Som lyriker var han stærkt påvirket af Nietzsche og stod som repræsentant for den symbolistiske retning. Han har blandt andet udgivet digtsamlingerne Deutsche Psalmen, 1893, Sprüche aus der Höhe, hvor Nietzsche-påvirkningen især træder tydelig frem, og Königslieder (begge 1894), fremdeles i de følgende år Deutsche Lieder, Hohe Lieder, Erntelieder, Sonnensöhne, samt forskellige skuespil som Das grosse Leben og Sterbende Helden. Evers følte sig tiltrukket af den teosofiske lære og redigerede en tid lang retningens tidsskrift "Sphinx".

Kilder 

 

Digtere fra Tyrkiet
Dramatikere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
John Evershed

John Evershed (født 26. februar 1864 i Gomshall, Surrey, død 17. november 1956 i Ewhurst, Surrey) var en engelsk astrofysiker.

Evershed blev 1907 knyttet til det i Indien 1899 grundede astrofysikalske observatorium i Kodaikanal og var 1911—1923 dets direktør. Dels i observatoriets bulletin, dels i fagtidsskrifter publicerede Evershed talrige afhandlinger, hovedsagelig vedrørende solen. Evershed blev 1915 medlem af Royal Society og fik 1918 Royal Astronomical Societys guldmedalje for sine astrofysiske arbejder særlig med henblik på hans undersøgelser af solpletters radialbevægelse.

Kilder 

 
 

Astrofysikere
Astronomer fra Storbritannien
Fysikere fra England
Medlemmer af Royal Society
Briter i 1800-tallet
Briter i 1900-tallet
Personer fra Surrey
Ewhurst

Ewhurst henviser til:

 Ewhurst, East Sussex
 Ewhurst, Hampshire
 Ewhurst, Surrey
Kúvingafjall

Kúvingafjall (830 moh.) er et fjeld på Kunoy på Færøerne.

Fjeldet er det højeste på Kunoy og Færøernes fjerde højeste.

Referencer 

 

Bjerge i Færøerne
Kunoy
Kunoyarnakkur

Kunoyarnakkur (819 moh.) er et fjeld beliggende på nordspisden af Kunoy på Færøerne.

Fjeldet er det tredje højeste på Kunoy og Færøernes sjette højeste. Kunoyarnakkur rejser sig næsten lodret fra Atlanterhavet, og regnes for et af de højeste forbjerge i verden.

Referencer 

 

Bjerge i Færøerne
Kunoy
Forbjerge
Sverre Jordan

Sverre Jordan (født 25. maj 1889 i Bergen, død 10. januar 1972 sammesteds) var en norsk komponist.

Jordan studerede komposition og klaver i Berlin 1907—14, foretog koncertrejser i Norge, Danmark, Finland og Tyskland, har udgivet en række sange, klaverstykker, sonater for violin og klaver, melodramaet Feberdigte med orkester; i manuskript musik til Bjørnsons Halte Hulda, opført 1919 i Bergen. Jordan var musikanmelder i Morgenavisen.

Kilder 
 

Komponister fra Norge
Pianister fra Norge
Musikkritikere
Nordmænd i 1900-tallet
Personer fra Bergen
Rudolf Jordan (maler)

Rudolf Jordan (født 4. maj 1810 i Berlin, død 25. marts 1887 i Düsseldorf) var en tysk maler.

Jordan, der på Düsseldorfs Akademi oplærtes under Friedrich Wilhelm von Schadow og Karl Ferdinand Sohn, slog 1834 
igennem med Frieri på Helgoland (Berlins Nationalgalleri), der med sin humor og sin sunde troværdighed blev et friskt pust i Düsseldorfkunsten. Fiskernes og lodsernes liv blev hans skattede domæne (desuden nogle mindre betydelige italienske folkelivsbilleder). Af hans mange arbejder, der efterhånden gled over i rutinen, nævnes Lodsens død, Enkens trøst (1866) i Berlins Nationalgaleri, Redning fra skibbrudet (Dresdens galleri), Sygesuppen (Düsseldorfs Kunsthalle). Jordan, der var professor (blandt hans mange elever mærkes Benjamin Vautier), virkede tillige som akvarelmaler, illustrator og raderer.

Kilder 

 

Malere fra Tyskland
Raderere
Grafikere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Berlin
Wimbledon-mesterskabet i herresingle 2015

Wimbledon-mesterskabet i herresingle 2015 var den 129. herresingleturnering ved Wimbledon-mesterskabet i tennis, og mesterskabet blev vundet af den forsvarende mester, Novak Djokovic fra Serbien, som i en gentagelse af finalen fra året før besejrede Roger Federer fra Schweiz med 7-6, 6-7, 6-4, 6-3. Dermed blev serberen den første spiller, der med held forsvarede sin Wimbledon-titel i herresingle, siden Roger Federer i 2007. Sejren var Djokovic' tredje Wimbledon-titel i herresingle og hans niende grand slam-titel i alt i karrieren. Roger Federer havde muligheden for som den første at vinde titlen for ottende gang, men han måtte nøjes med rekorden som den første spiller med 10 Wimbledon-finaler i herresingle på cv'et.

Den tidligere mester, 10.-seedede Rafael Nadal, tabte i anden runde til Dustin Brown, der var rangeret som nr. 102 på ATP's verdensrangliste. Det var fjerde år i træk, at spanieren havde tabt i en af de første runder af Wimbledon-mesterskabet til en spiller rangeret som nr. 100 eller lavere. Han var tidligere blevet slået ud af Lukáš Rosol (rangeret som nr. 100) i 2012, Steve Darcis (nr. 135) i 2013 og Nick Kyrgios (nr. 144) i 2014.

Præmier 

Den samlede præmiesum i herresingle androg £ 11.028.000 ekskl. per diem, hvilket var en stigning på 7,6 % i forhold til året før.

Hovedturnering

Spillere 

Hovedturneringen havde deltagelse af 128 spillere. Heraf havde 104 spillere kvalificeret sig i kraft af deres ranglisteplacering seks uger før turneringen, seksten spillere havde spillet sig gennem kvalifikationen (Q), mens otte spillere havde modtaget et wildcard (WC). Efterfølgende meldte en spiller afbud, så der også blev plads til en lucky loser fra kvalifikationen.

Resultater

Ottendedelsfinaler, kvartfinaler, semifinaler og finale

Første til tredje runde

Kvalifikation

Spillere 

Kvalifikationsturneringen havde deltagelse af 128 spillere. Heraf havde seks spillere modtaget et wildcard (WC).

Resultater

Se også 
 Wimbledon-mesterskabet i damesingle 2015
 Wimbledon-mesterskabet i herredouble 2015
 Wimbledon-mesterskabet i damedouble 2015
 Wimbledon-mesterskabet i mixed double 2015

Kilder / eksterne henvisninger 
 Wimbledon

Noter 

Herresingle
2015
Naturhistorisk Museum (flertydig)

Naturhistorisk Museum kan henvise til flere museer.

 Naturhistorisk Museum i Århus.
 Gram Lergrav – Palæontologi, tidligere Naturhistorisk Museum Gram
 Naturhistorisk Museum Wien
House of Balloons

House of Balloons blev Abel Tesfaye (The Weeknd) debut mixtape og blev udgivet til fri download den 21 marts 2011. House of Balloons blev første del af hans første udgivelse, Trilogy.
The Weeknd var selv med til at producere få af sangene (Loft Music, The Party & the After Party, What You Need), dog var det den canadiske producer Illangelo som producerede det meste af mixtapet, med hjælp fra den også canadiske Doc McKinney.

Abel Tesfaye skrev selv størstedelen af alle teksterne på dette mixtape, dog var McKinney med til at finjustere teksterne i sidste ende.

På mixtapet er disse samples blevet brugt:

"What You Need" indeholder dele af "Rock the Boat" af Aaliyah.
"House of Balloons/Glass Table Girls" samples "Happy House" af Siouxsie & the Banshees.
"The Party & The After Party" samples "Master of None" by Beach House.
"Loft Music" samples "Gila" by Beach House.
"The Knowing" samples "Cherry Coloured Funk" af Cocteau Twins.

Album fra 2011
The Weeknd
Wimbledon-mesterskabet i damesingle 2015

Wimbledon-mesterskabet i damesingle 2015 var den 123. damesingleturnering ved Wimbledon-mesterskabet i tennis, og mesterskabet blev vundet af Serena Williams fra USA, som i finalen besejrede Garbiñe Muguruza fra Spanien med 6-4, 6-4. Dermed vandt amerikaneren sin sjette Wimbledon-titel i damesingle og sin 21. grand slam-titel i damesingle i karrieren. Sejren i Wimbledon-mesterskabet betød, at Williams for anden gang i karrieren var forsvarende mester i alle fire grand slam-turneringer i damesingle, eftersom hun tidligere havde vundet titlerne ved US Open 2014, Australian Open 2015 og French Open 2015 – en bedrift som medierne refererede til som en "Serena Slam" men hentydning til, at det ikke var en ægte "Grand Slam", fordi de fire titler ikke var vundet i samme kalenderår. Serena Williams blev endvidere den ældste vinder af en grand slam-titel i damesingle i den åbne æra. På finaledagen var hun 33 år og 289 dage, og hun overtog dermed rekorden fra Martina Navratilova, der var 33 år og 260 dage, da hun vandt sit sidste Wimbledon-mesterskab i damesingle i 1990.

Garbiñe Muguruza var til gengæld i sin første grand slam-finale, og resultatet medførte, at hun for første gang nogensinde avancerede til en placering blandt de 10 bedste på WTA's verdensrangliste.

Petra Kvitova var forsvarende mester. Hun startede turneringen med kun at afgive tre partier i alt i kampene i de to første runder, men i tredje runde blev hun besejret af den tidligere verdensetter Jelena Janković med 3-6, 7-5, 6-4.

Danmarks eneste repræsentant i turneringen, Caroline Wozniacki, tangerede sit bedste resultat i Wimbledon-mesterskaberne, da hun blev slået ud i fjerde runde af den senere finalist, Garbiñe Muguruza, med 6-4, 6-4.

Præmier 

Den samlede præmiesum i damesingle androg £ 10.854.000 ekskl. per diem, hvilket var en stigning på 7,6 % i forhold til året før.

Hovedturnering

Spillere 
Hovedturneringen havde deltagelse af 128 spillere. Heraf havde 108 spillere kvalificeret sig i kraft af deres ranglisteplacering seks uger før turneringen, tolv spillere havde spillet sig gennem kvalifikationen (Q), mens otte spillere havde modtaget et wildcard (WC).

Resultater

Ottendedelsfinaler, kvartfinaler, semifinaler og finale

Første til tredje runde

Kvalifikation

Spillere 

Kvalifikationsturneringen blev spillet 23. juni - 25. juni i Bank of England Sports Ground i Roehampton og havde deltagelse af 96 spillere, der spillede om 12 pladser i hovedturneringen. Heraf havde otte spillere modtaget et wildcard (WC).

Resultater

Se også 
 Wimbledon-mesterskabet i herresingle 2015
 Wimbledon-mesterskabet i herredouble 2015
 Wimbledon-mesterskabet i damedouble 2015
 Wimbledon-mesterskabet i mixed double 2015

Kilder / eksterne henvisninger 
 Wimbledon

Noter 

Damesingle 2015
2015
Svenska Cupen 2014–15

Svenska cupen 2014-15 var den 59. udgave af Svenska cupen arrangeret af Sveriges fodboldforbund.

Indledende runder

Runde 1 
64 hold deltog i første runde og bestod af hold fra Division 1 (Sverige) eller lavere.

Runde 2 
64 hold deltog i anden runde og bestod til dels af de 32 vindere fra første runde som 32 hold som deltog i Fotbollsallsvenskan og Superettan. Samtlige hold fra Allsvenskan og Superettan mødte vindende hold fra første runde, så ingen hold fra Allsvenskan og Superettan kunne møde hinanden i denne runde. Runde 2 indledtes 20. august og de fleste kampe blev enten spillet den 20. eller 21. august.

Gruppespil 
Gruppespillet bestod af 32 hold inddelt i otte gruppe med fire hold i hver. Alle hold møder hinanden i hver gruppe, hvilket giver tre gange pr. hold. Vinderen af hver gruppe går videre til kvartfinalen.

Gruppe 1 
{|
|-
|

Gruppe 2 
{|
|-
|

Gruppe 3 
{|
|-
|

Gruppe 4 
{|
|-
|

Gruppe 5 
{|
|-
|

Gruppe 6 
{|
|-
|

Gruppe 7 
{|
|-
|

Gruppe 8 
{|
|-
|

Slutspil

Overblik

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne henvisninger 
 Svenskfotboll: Svenska cupen

Cupen 2014-15
Fodboldsæson 2014-15
501 f.Kr.

501 f.Kr. var et år i det 6. århundrede f.Kr. I samtiden benyttede man i Romerriget den romerske kalender. I Romerriget var det året, hvor Postumus Cominius Auruncus og Titus Lartius var consuler, så året fik navn efter dem: Året for Auruncus' og Lartius' consulat (eller, sjældnere, år 253  Ab urbe condita). Betegnelsen 501 f.Kr. har været brugt siden den tidlige middelalder, hvor Anno Domini-årstal blev fremherskende i Europa.

Begivenheder

Efter sted

Middelhavsområdet 
 Cleisthenes reformerer demokratiet i Athen.
 Naxos angribes af Perserriget.
 Som svar på trusler fra sabinerne oprettes diktatorembedet i Rom.
 Gadir (nutidens Cadiz) erobres omkring dette tidspunkt af Karthago.

Asien 
 Konfutse bliver governør over Chung-tu.

Fødsler

Dødsfald 
 Hertug Ai af Qin, hersker over Qin-staten siden 536
 Deng Xi, kinesisk filosof

Referencer 

 
01
Københavns Rådhus (1728-1795)

Københavns fjerde rådhus blev opført i 1728 mellem Gammeltorv og Nytorv på fundamentet fra dets forgænger, der var gået til under Københavns brand tidligere samme år. I 1795 blev det selv offer for endnu en bybrand og blev senere erstattet af et kombineret råd- og domhus ved Nytorv, der stod færdig i 1815.

Omridset af det tredje og fjerde rådhus er i dag markeret med en mindre forhøjning og en mindetavle på Nytorv.

Historie 
Rådhuset blev opført af Johan Conrad Ernst og Johan Cornelius Krieger og stod færdig allerede samme år. Den syv fag brede bygning bestod af to etager, kælder og mansardtag med tagrytter og spir. Facaden var dekoreret med statuer, søjler og en buste af kong Christian 6. over det kongelige våbenskjold. Bagsiden havde færre dekorationer men havde også det kongelige våbenskjold opsat sammen med Københavns byvåben på begge sider. Bagsiden havde desuden et åbent galleri i stil med det på det gamle rådhus.

Rådhuset blev benyttet af byrådet og husede også byens administration, brandvæsen og vægtere. Rådhuset fungerede desuden som fængsel, ligesom det gjorde fra i hvert fald 1619. Der var celler både i kælderen, i stueetagen og på første sal.

Kælderen husede også et værtshus, der serverede både vin og udenlandsk øl. Københavns Magistrat havde ret til at drive Rådhuskælderen, som stedet blev kaldt, en tradition der kan spores tilbage til i hvert fald Christoffer af Bayerns stadsret af 14. oktober 1443.

Noter

Eksterne henvisninger 

Rådhus (1728-1795)
Etableret i 1728
Ophørt i 1795
Rådhuse i Danmark
Eigil Skov Jørgensen

Eigil Skov Jørgensen (7. juli 1922 – 12. februar 2016) var en dansk elektromekaniker og medlem af modstandsgruppen Holger Danske. Han blev våbenproduktionsleder for Holger Danske under besættelsen og gik under dæknavnet Marius Foss.
Under besættelsen var det svært at skaffe våben. Danmark var et fredeligt land og våben var ikke noget borgerne lå inde med.

Noter

Eksterne henvisninger 
 
 Da havde vi skudt en mand, der ville skyde os. 
 Frit lejde gav fund af sjældent våben. 
 www.stengun.dk 
 Nationalmuseets Modstandsdatabase 

Modstandsfolk fra Danmark
Edle Bransholm

Edle Kamma Eleonora Bransholm (født 17. september 1856, død 7. december 1922) var en dansk pigehjemsforstander.

Edle Bransholm blev i 1907 centrum i en af de mest omtalte sager om børnemishandling, Hebronsagen, hun blev anklaget for mishandling og misrøgt af de piger, hun havde ansvaret for som forstander af opdragelseshjemmet Hebron i Hanbjerg ved Struer. Sagen blev rejst af Peter Sabroe.

Eksterne henvisninger 

Danskere i 1900-tallet
Bispegården (København)

Bispegården er den officielle bolig og kontor for Københavns biskop. Den er placeret på hjørnet af Nørregade og Studiestræde overfor domkirken Vor Frue Kirke og Frue Plads i Indre By. Det lille Bispetorvet ved siden af er opkaldt efter bygningen.

Historie 
Bispegården står, hvor Københavns andet rådhus blev opført omkring 1400. Det var en firefløjet bygning i gotisk stil. I 1479 stod et nyt rådhus færdig på det nærliggende Gammeltorv, og den gamle bygning blev overtaget af Københavns Universitet, der var blevet oprettet samme år af kong Christian 1. med pave Sixtus 4.'s godkendelse.

På den tid havde den katolske Roskildes biskop sit palæ på Frue Plads på den anden side af gaden, hvor det var blevet opført efter biskop Henrik Gertsen overgav Absalons Borg på Slotsholmen til kong Valdemar Atterdag i 1350. Efter Reformationen i Danmark overtog den nye protestantiske Sjællands biskop universitets bygning, mens universitetet flyttede over i det gamle bispepalæ. Roskilde Domkirke fortsatte dog med at være stiftets hovedsæde, ligesom det havde været i den katolske tid. Først med delingen af Sjællands Stift i Roskilde Stift og Københavns Stift blev Vor Frue Kirke overfor Bispegården domkirke.

Bispegården gik til under Københavns brand 1728 men blev genopbygget fra 1731 til 1732 på samme sted men i mindre form og efter tegninger af Lars Erichsen, der også arbejdede for universitetet.

I 1896 gennemgik bygningen en omfattende renovering og ombygning under arkitekten Martin Nyrop, kendt for Københavns Rådhus, der stod færdig i 1905.

Arkitektur og udsmykning 
Bispegården består af to fløje opført i røde mursten og med sort teglstenstag. Mod gården er der bindingsværk.

Under renoveringen i 1896 opsatte Nyrop en karnap på facaden mod Nytorv. Under vinduet er der opsat en mindetavle udformet og skrevet af Nyrop, der sammenfatter stedets lange historie og brug:

Helt rædsomt man med mig i Tiden monne raade:Som Raadhus først jeg stod vor By til Gavn og Baade. 1479.
Saa var jeg Studiegaard, men blev, da her i Landet Guds rene Ord fik Løb, til Bispegaard omdannet. 1537.Det har jeg siden da igiennem Sekler været, skiønt Ild mig hærget har og Ild har paa mig tæret. 1728.
Nu er i stand jeg sat, Gud lad mig længe staa og skærm i Naade dem, som Bolig i mig faa. 1896

Over porten er Peder Palladius' segl og motto opsat. Han var den første protestantiske biskop til at bo på stedet.

Biskop Friedrich Münters kulturelle samling er opsat i porten og vestibulen.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside  for Københavns biskop

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Etableret i 1732
Martin Nyrop
Embedsboliger