kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Krydseren Heimdal

Heimdal var den sidste i en serie af tre små krydsere, og blev også den sidste danske krydser. Egentlig var den slet ikke på Marinens ønskeseddel, for i 1889, da Rigsdagen forhandlede om nybygninger til flåden, bad Marinen om midler til et nyt panserskib på 3.500 ton. Det kunne der ikke blive flertal for, så i stedet fik man endnu en lille krydser. Heimdal havde samme moderne armering som Gejser, men da den var bestemt for tjeneste ved Island og Færøerne, gik man tilbage til samme typer kedler som i Hekla. Først i 1910 troede man så meget på de små vandrørskedler, at Heimdal blev udrustet med dem. Heimdal blev påbegyndt i 1891 og søsat i 1894. Maskineriet var fra Burmeister & Wain og ydede 3.000 HK. Blev i begyndelsen benævnt som krydser af 3. klasse, og fra 1910 blot som krydser.

Tekniske data

Generelt 
 Længde: 72,3 m
 Bredde:  10,4 m 
 Dybgang: 3,6 m
 Deplacement: 1.342 ton
 Fart 17,0 knob
 Besætning: 156

Armering
 Artilleri (1895): 2 styk 12 cm kanoner L/40, 4 styk 87 mm kanoner, 6 styk 37 mm kanoner og to 8 mm mitrailleuser.
 Artilleri (1910): 2 styk 12 cm kanoner L/40, 4 styk 87 mm kanoner, 4 styk 57 mm kanoner og to 8 mm mitrailleuser.

 Torpedoer (1895): 1 styk 45 cm og 3 styk 38 cm torpedoapparater (Et i stævnen, to midtskibs og et agter).

Panser
Panserdæk af stål på 48 mm.

Tjeneste 
 Heimdal indgik i tjeneste i 1895, og stod efter værftsprøverne nordpå til tjeneste ved Færøerne og Island. De fleste af årene frem til 1901 var Heimdal udstationeret der i perioden marts til oktober-november. Derefter blev krydseren skoleskib for kadetterne med hyppige sommertogter på Atlanten og vintertogter til Middelhavet. Heimdal gjorde tjeneste i sikringsstyrken under hele Første verdenskrig, og var derefter igen kadetskib frem til 1930. Udgået af Flådens tal i 1930 og solgt til ophugning.

Litteratur
 R. Steen Steensen, Vore krydsere. Marinehistorisk Selskab 1971.

Heimdal
Vilhelm Stigaard

Vilhelm Stigaard var en dansk skuespiller som er krediteret med mindre biroller i to danske stumfilm, hhv. Peder Tordenskjold fra 1910 og Atlantis fra 1913.

Eksterne henvisninger 
 

Stumfilmskuespillere fra Danmark
Angelner Dampfeisenbahn

Angelner Dampfeisenbahn (dansk Angler Dampjernbane) er en veteranbane i Angel, Sydslesvig. Veteranbanen blev etableret i 1979.

Veterantogene kører på den cirka 15 km lange strækning mellem Kappel og Sønder Brarup lidt syd for grænsen. Museumsbanens samling af lokomotiver og vogne er meget omfattende. Ved siden af svenske og norske vogne råder de også over et dansk damplokomotiv. Banen ejes nu af jernbaneklubben Freunde des Schienenverkehrs Flensburg.

Eksterne henvisninger 
 Veteranbanens hjemmeside

Veteranjernbaner
Dampfeisenbahn
Sinn (flod)

Sinn er en cirka 50 km lang, biflod til Fränkische Saale i delsaterne Bayern og Hessen i Tyskland.

Flodens løb 
Sinn har sit udspring i den bayerske del af Rhönbjergene, ved foden af Kreuzberg i nærheden af bebyggelsen Neuwildflecken. Ved Zeitlofs ved den hessisk-bayerke grænse, løber Schmale Sinn, der kommer fra Dammersfeldkuppe mod nordøst, ud i Sinn.

Delvist ledsaget af jernbanelinjen Würzburg−Fulda, og halvejs til Riedenberg krydset af en bro med Bundesautobahn 7, løber Sinn i begyndelsen mod sydvest, og så i sydlig retning til Gemünden, hvor den knap 700 m før dennes udmunding i Main, løber ud i Fränkische Saale.

Tilløb 
Til Sinn løber disse vandløb:Oberbach, Schmale Sinn, Gronau, Jossa og Aura.

Byer og kommuner langs floden 
Fra udspring til udmunding:

Floder i Bayern
Rhön
Floder i Hessen
OEEC

OEEC (Organization for European Economic Cooperation) var en international organisation som blev oprettet i 1948 og som havde til opgave at varetage administrationen af Marshall-planen, der omfattede fordeling af over 12 mia. US-dollar til de europæiske lande, som var blevet ødelagt i 2. verdenskrig.

Ved hjælp af Marshall-planen kunne de europæiske lande genopbygges i løbet af nogle få år. De fleste penge gik til Storbritannien, Frankrig og Vesttyskland.

OEEC arbejdede ikke med en videregående integration af de europæiske lande, og kom snart til at stå i skyggen af EF og EFTA. I 1961 blev organisationen omdannet til OECD.

Thorkil Kristensen var fra 1960-1969 den sidste generalsekretær for OEEC og den første generalsekretær for OECD.

Internationale organisationer
Etableret i 1948
Nüdlingen

Nüdlingen er en kommune i Landkreis Landkreis Bad Kissingen i Regierungsbezirk Unterfranken i den tyske delstat Bayern med godt 4.300 indbyggere.
Nüdlingen ligger i region Main-Rhön cirka 5 km nordøst for Bad Kissingen.
 
Kommunen består af landsbyerne Haard og Nüdlingen.
Kropotkin (slægt)

Kroptkin er er russisk adelsslægt, der nedstammer fra de tidligere storfyrster i Smolensk. Efter at Smolensk blev erobret af Litauen i 1407 flygtede slægten til Moskva.

Den smolenske storfyrsteslægt 
Storfyrstendømmet Smolensk blev oprettet i 988. Landet blev erobret af Litauen i 1407.

Storfyrsterne i Smolensk nedstammede – som de fleste andre af datidens russiske fyrster – fra Rurik af Novgorod. Efterhånden fik den smolenske storfyrstefamilie mange sidelinjer. Når den regerende hovedlinje uddøde, så kom én af sidelinjerne på tronen.

Nogle af sidelinjerne havde ret til at føre titlen fyrste (eller prins) af Smolensk. Slægten Kropotkin er én af disse sidelinjer. Mellem 18. november 1849 og 20. juni 1857 bekræftede det russiske senatet flere gange, at slægtens overhoved havde ret til føre titlen fyrste af Smolensk.

Den anarkistiske forfatter Peter Kropotkin (1842-1921) er slægtens mest kendte medlem.

Slægtens forfædre 
Vasily Sviatoslavich af Smolensk er stamfader til slægten Kropotkin.

Hans nærmeste forfædre er:
 far: Sviatoslav 2. Ivanovitj, regerende storfyrste 1359-1386
 farfar: Ivan Aleksandrovitj, regerende storfyrste 1313-1359
 oldefar: Aleksandr Glebovitj, regerede storfyrste 1297-1313
 tipoldefar: Gleb 1. Rostislavitj, regerede storfyrste 1249-1278
 tiptipoldefar: Rostislav 2. Mstislavitj, regerende storfyrste 1231-1232
 tiptiptipoldefar: Mstislav 3. Davydovitj, regerende storfyrste 1223-1231

Adelsslægter fra Rusland
Landkreis Bad Tölz-Wolfratshausen

Landkreis Bad Tölz-Wolfratshausen ligger i den sydlige del af Regierungsbezirk Oberbayern i den tyske delstat Bayern. Nabolandkreise er mod nord Landkreis München, mod øst Landkreis Miesbach, i syd den  Østrigske delstat  Tyrol (Bezirk Schwaz) og mod vest  landkreisene Garmisch-Partenkirchen, Weilheim-Schongau og Starnberg.

Geografi 
Landkreisen hører til regionen Oberland og er præget af floddalene til Isar og Loisach og der er også enkelte søer. Den omfatter også både bjerge og deres udløbere, en del af   Bayerische Voralpen ligger i kreisen₢, og Schafreuter i Karwendel er med  2.102 m det højeste bjerg i landkreisen.

Byer og kommuner 
Kreisen havde   indbyggere pr.

Eksterne henvisninger 

 Bogen  "Ende und Neubeginn – Die NS-Zeit im Altlandkreis Wolfratshausen"
Oliver Tambo

Oliver Reginald Tambo (født 27. oktober 1917, død 24. april 1993) var en sydafrikansk anti-apartheid-politiker og en central skikkelse i African National Congress (ANC). Han blev født i Mbizana i det østlige Mpondoland, i det som i dag er Eastern Cape. 

I 1940 blev han, sammen med flere andre, bl.a. Nelson Mandela, udvist fra Fort Hare University efter at have deltaget i en studenterstrejke. I 1942 vendte han tilbage til sin tidligere skole i Johannesburg for at undervise i naturvidenskab og matematik. 

Tambo var, sammen med Mandela og Walter Sisulu, grundlægger af ANC Youth League i 1943. Ungdomsorganisationen foreslog, at man skulle ændre taktikken i antiapartheid-arbejdet. Tidligere havde ANC forsøgt at fremme sin sag ved optog og demonstrationer, men ANC Youth League mente, at dette var utilstrækkelig til at opnå gruppens målsætninger og foreslog sit eget handlingsprogram, som anbefalede boykot, civil ulydighed, strejker og samarbejdsnægtelse som virkemidler. 

I 1955 blev Oliver Tambo generalsekretær i ANC, efter at Walter Sisulu blev sat i husarrest af den sydafrikanske regering. I 1959 blev han dømt til fem års husarrest af regeringen.

Som en reaktion på dette blev Tambo sendt udenlands af ANC for at mobilisere international modstand mod apartheid. Han var involveret i dannelsen af South African United Front, som bidrog til at Sydafrika blev ekskluderet fra Commonwealth i 1961. I 1967 blev Tambo fungerende præsident i ANC, efter at Albert Lutuli døde. I 1985 blev han genvalgt som præsident i ANC. Han fik et slagtilfælde i 1989 men fortsatte med at være et symbol for antiapartheid-arbejdet, både udenlands og i Sydafrika.

Han kom tilbage til Sydafrika i 1991 efter over 30 års eksil i Zambia. Tambo døde på grund af komplikationer efter et nyt slagtilfælde i april 1993.

27. oktober 2006 fik den internationale lufthavn i Johannesburg navn efter Tambo; OR Tambo International Airport

Eksterne henvisninger 

 ANC-biografi 

Politikere fra Sydafrika
Fredens Kirkes Kor

Fredens Kirkes Kor er et kor, der synger i Fredens Kirke i Herning. Det blev oprettet i 1963. 

I 1997 var Fredens Kirkes Kor med til at indspille cd'en "Luk op kirkens døre", sammen med Viborg Domkirkes børne- og ungdomskor, Aars Kirkes børne- og ungdomskor og Baunekirkens børne- og ungdomskor.

Koret før omstruktureringen

Koret 
Oprindeligt var koret både for drenge og piger, men da der ikke var nok tilslutning af drengene blev det et ligestemmigt pige- og ungdomskor. I mange år var koret for børn og unge i alderen 10 til 18 år, men i 2001 blev et nyt kor oprettet, der kom til at hedde Vocalise og er for de lidt mere øvede unge kvindelige sangere.

Fredens Kirkes Kor var opdelt i de tre mindre kor, Pigekoret, Vocalise og Børnekoret/Kirkespirerne. I Pigekoret sang piger i alderen 12-16 år. Primært 2-stemmigt med nogle 3-stemmige satser med et blandet repertoire primært bestående af kirkelige salmer og klassiske satser både på dansk og latin. De sang dog også rytmiske sange på dansk og engelsk. Vocalise var et kor for lidt ældre og lidt mere øvede sangere primært i 3-stemmige satser. Her sang piger fra de fyldte 16 år og opefter. Som Pigekoret, sang Vocalise et blandet repertoire, heriblandt: Hebe deine Augen auf af Mendelssohn, Kor fra Stabat Mater, Den blå anemone og As og Don't You Worry 'Bout a Thing af Stevie Wonder.

Korene deltog hver søndag ved den ugentlige gudstjeneste og i ugentlige hverdagsgudstjenester, hvor to af pigerne fra Vocalise på skift sang. Udover at synge til kirkens gudstjenester, afholdtes der hvert år som minimum en julekoncert, en påskekoncert og en sommerkoncert, hvor både pigekoret og Vocalise deltog – Både sammen, og hver for sig. Koret har ligeledes i mange år holdt en mindre julekoncert på Regionshospitalet Herning, hvor koncerten transmitteredes ud til hospitalets patientstuer gennem radioen.

Socialt samvær 
For at styrke sammenholdet i korene, afholdtes der hvert år en koncerttur rundt i Danmark. Blandt andet til Odense, København/Malmø, Århus og Christiansfeldt. Denne koncerttur var i 2008 placeret i Herning, da der afholdes FUK Landsstævne, netop i Herning.

Hvert tredje år, var Danmarksturen skiftet ud med en udlandsrejse, hvor turen i 2006 gik til London, hvor korene blandt andet sang koncert i Den danske Kirke. Tidligere har korene også været i Norge, Tjekkoslovakiet, Finland og på Færøerne. I 2009 gik turen til Berlin.

Ekstern henvisning 
 Fredens Kirkes Kor 
 FUK Landsstævne

Kor fra Danmark
Musikgrupper fra Danmark
Musik i Herning
Musikgrupper fra 1963
Konopiště

Konopiště er et slot uden for Prag, der husede den østrig-ungarske tronfølger Franz Ferdinand og hans familie. I dag fungerer slottet som museum, hvor der ikke er flyttet meget på tingene, siden det var beboet. Man kan blandt andet se Franz Ferdinands ca. 475.000 jagttrofæer, og en masse smukke møbler og billeder.

Slottet blev brugt til at filme visse scener i filmen Illusionisten fra 2006.

Henvisninger 

Slotte i Tjekkiet
Strædet

Strædet er en samlet betegnelse for en gadestrækning i København, der forløber – mere eller mindre – parallelt med Strøget, fra Vester Voldgade ved Rådhuset til Højbro Plads.

Strædet består af
 Farvergade
 Kompagnistræde
 Læderstræde

Kompagnistræde og Læderstræde er gågader.

I Strædet finder man
 Vartov
 Dansk Skolemuseum på hjørnet af Rådhusstræde

Gader i Indre By (København)
Fredens Kirke (Herning)

Fredens Kirke er en kirke, der ligger på Sjællandsgade ved Mindeparken i Herning. I kirken synger Fredens Kirkes Kor, mens Herning Kirkehøjskole også har tilknytning til kirken.

Historie 
I oktober 1944 blev det besluttet, at der skulle bygges en kirke. Der blev d. 4. maj 1945 afholdt møde om den nye kirke – Men mødet blev kort, da tyskerne kapitulerede. Det var dette der gav idé til, at kalde den nye kirke ”Fredens Kirke”, ligesom arealet bag ved kirken blev tilknyttet, som en mindepark for den glædelige dag.

Fredens Kirke er tegnet af Aksel Skov. Den blev indviet den 15. september 1963.

Kirkebygningen 
Høje røde murstensgavle præger den del af bygningen, der indeholder kirkerummet. De lave sidevægge og sidefløje er også lavet i mursten. Ved sydfløjen opførtes i 1977 endnu en lav sidebygning tegnet af Søren Jensen. I kirkerummet skifter murstensfarven til gul, opmuret mellem lange betonsøjler. Alteret er lavet i gule mursten og har en kraftig granitbordplade. Døbefonten er udhugget i granit, mens prædikestol, knæfald og stolerækker er opført i lys eg. Også præsteværelset og kontoret er indrettet i træ.

Interiør

Glasmosaikkerne 
I kirkens altervæg er der ni mosaikruder, designet af billedkunstneren Knud Lollesgaard i 1975.

På de øverste ruder ses et kors – opstandelseskorset, der skal symbolisere Jesu sejr over døden.
Omkring korset ses ”stråler” der lyser ud over de resterende ruder.
Under dette kors ses blade og vinranker, der hænger godt sammen med kirkens lysekroner, der er udformet som vindrueklaser.

Dette hænger godt sammen med Johannesevangeliets kap. 15, hvor Jesus taler om sig selv som vintræet og om sine disciple, som grenene.

Livets Træ 
I tråd med altervæggens mosaikruder, blev Livets Træ i 1998 indviet, som erstatning for den tidligere altertavle.

Livets Træ er designet af billedkunstneren, Bettina Elle. Det er fremstillet i bronze og viser et grønt livstræ foran et gyldent kors.

Prædikestol 
Fredens Kirkes præstestol er udført i egetræ, og på dens sider er følgende inskription:
"Vidste også blot du på denne dag, hvad der tjener til din fred"

Dette kommer fra Lukasevangeliet kap.19 v.42.

Døbefont 
Kirkens solide døbefont er udhugget i granit. Ved kirkens indvielse i 1963, blev dåbsfadet og dåbskanden skænket af Herningsholmskolens søndagsskole.

Orgel 
Orglet, der var færdigbygget omkring 1970, er bygget af Marcussen & Søn. Det har 25 stemmer, fordelt på tre manualer og pedal.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Fredens Kirke 
 Fredens Kirke  hos KortTilKirken.dk
 Fredens Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Viborg Stift
Kirker i Ringkøbing Amt
Kirker i Herning
HMS Neptune (1909)

HMS Neptune var et britisk slagskib.

HMS Neptune blev udviklet som et forsøg på at løse det problem at de tidligere skibe af Dreadnought-typen ikke kunne bruge hele hovedskytset i en bredside. X-tårnet blev placeret et dæk højere end Y-tårnet, og P- og Q-tårnerne blev arrangeret således at de kunne skyde over dækket. Løsningen var ikke uden problemer. Skyding direkte over dækket var en stor belastning for skroget og X-tårnet kunne heller ikke skyde lige bagover uden at risikere at påføre mandskaberne i Y-tårnet skader som hjernerystelse, men skibet kunne dog i princippet skyde en bredside med alle ti kanonerne i hovedskytset.

Skibet var på det tidspunkt det blev operativ det hurtigste slagskib i den britiske marinen. Ved prøverne opnåede det en hastighed på 22,7 knob, og det kunne holde en hastighed på 21,75 knob over en periode på otte timer.

HMS Neptune blev operativt i januar 1909, og i maj samme år blev det flagskib for øverstkommanderene i Home Fleet. Det deltog i søslaget ved Jylland uden skader. Blev sat i reserve i 1919 og solgt til ophugning i september 1922.

Kilder 

Slagskibe fra Storbritannien
Haderslev Vor Frue Domsogn

Haderslev Vor Frue Domsogn er et sogn i Haderslev Domprovsti (Haderslev Stift).

Haderslev Vor Frue Domsogn lå i Haderslev Købstad, som kun geografisk hørte til Haderslev Herred i Haderslev Amt. I 1910 blev Sønder Otting samt det meste af Gammel Haderslev Sogn og herregården Ladegård indlemmet i Haderslev by. Haderslev Købstad blev ved kommunalreformen i 1970 kernen i Haderslev Kommune.

I Haderslev Vor Frue Domsogn ligger Haderslev Domkirke og Hertug Hans Hospitalskirke.

I sognet findes følgende autoriserede stednavne:
 Havremark (bebyggelse)
 Mariegård (landbrugsejendom – nedrevet)
 Vor Frue (ejerlav)
 Åstrupbro (bebyggelse)

Domsognet omfatter den største del af Haderslev (2004: 13.673 indbyggere) og betjenes af en domprovst og fire sognepræster (heraf én for den tysksprogede del af menigheden). Foruden i Haderslev Domkirke, holdes der hver søn- og helligdag også gudstjeneste i Hertug Hans Hospitalskirke. Menighedsrådet har femten valgte medlemmer (i øjeblikket er to af disse valgt på en tysk liste) og bestyrer foruden kirkerne Assistens kirkegård i byens sydlige del. Under menighedsrådet er ansat et stort personale, bl.a. tre organister, kordegn, kirkegårdsleder, fire kirketjenere og en sognemedhjælper.

Ved genforeningen i 1920 fortsatte sognepræsten ved Domkirken som sognepræst for den tysksprogede del af menigheden og der oprettedes en sideordnet sognepræstestilling for den dansksprogede del af menigheden. Herefter skulle alle (dåbs- og vielses-) attester underskrives af begge sognepræster, hvilket hurtigt viste sig at være upraktisk, hvorfor det blev praksis, at Domsognets kordegn kunne underskrive. Denne ordning blev først senere udbredt til andre store sogne i folkekirken.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 
 
 
 J.P. Trap: Kongeriget Danmark, København 1930: 4. udgave, IX bind, s. 36.

Sogne i Haderslev Herred
Sogne i Haderslev Stift
Sogne i Haderslev Kommune
Loisach

Loisach er en flod, der løber gennem delstaterne Tyrol i Østrig og Bayern i Tyskland. Den er 114 km lang og er en af Isars bifloder fra venstre. Den har sit udspring nær Ehrwald i Østrig og løber forbi Garmisch-Partenkirchen og ud i søen Kochelsee. Ved Kochelsee løber en del af vandet fra vandkraftproduktionen Walcheseekraftværket ud i Loisach. Floden fortsætter fra Kochelsee og løber ud i Isar ved Wolfratshausen. En kanal går mellem Isar og Loisach for at lede vandet ind i et vandkraftværk, som også bruges til at reducere faren for oversvømmelser i Wolfratshausen.

Floder i Bayern
Floder i Østrig
Mirko Cvetković

Mirko Cvetković (serbisk: Мирко Цветковић) (født 1950 i Zaječar, Jugoslavien, nu Serbien) er en serbisk politiker og tidligere premierminister.

Han dimitterede fra Faculty of Economics som universitetet i Beograd, hvor han også fik sin MSc og PhD.

Cvetković arbejdede på Mining Institut for ti år og derefter på Economics Institute for yderligere seks år, efterfulgt af syv år på rådgivnings-og forsknings-virksomhed CES Mecon hvor han arbejdede som konsulent. I perioden 1998-2001 var han ansat som rådgiver for den økonomiske spørgsmål på Mining Institute og fra januar 2001 arbejdet som viceminister for økonomi og privatisering. Fra 2003 til 2004 var han direktør med privatiseringen agenturet og i 2005 blev han den særlige rådgiver ved CEO Intercom Consulting.

I 1980'erne var han eksteriør konsulent for Verdensbanken om en række projekter i Pakistan, Indien og Tyrkiet.

Cvetković er gift og har to børn. Han taler engelsk.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Serbien
Axel Garde

Axel Garde (18. marts 1876 – 22. januar 1958) var en dansk forfatter.

Han blev født i Kerteminde men flyttede i 1885 med sin familie til København. Han blev student i 1894 fra Linnésgades latin- og realskole og var derefter fra 1896-97 på et studieophold i Leipzig. I 1897 debuterede han i bogform med Grundtvigs mytologi, dens metode og videnskabelige værd. Fra 1899-1900 var han medredaktør af Vagten og i perioden 1901-05 kritiker ved Berlingske Tidende. Han var redaktør af Adresseavisen 1905-06 og medarbejder ved Politiken fra 1906 og udgav i 1912 ugeskriftet Dansk Aand. I 1913 var han medforfatter til manuskriptet til den danske stumfilm Atlantis, og i årene 1916-40 var han medlem af Gyldendals bestyrelse.

Axel Garde var søn af læge Jacob Garde og hustru Marie Louise. Han var tvillingebror til skuespilleren Aage Garde (1876-1955). Han var gift to gange. Første gang fra den 17. maj 1902 med Agnes Thora Valborg Thyregod (1877-1946). Og anden gang fra den 27. oktober 1951 med Ingeborg Loose (pigenavn: Rørdam) (f. 1903)- ægteskabet opløst i 1955. Han døde den 22. januar 1958 og ligger begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård hvor også broderen ligger.

Bibliografi 
 Grundtvigs mytologi, dens metode og videnskabelige værd (1897)
 Den Eneste og hans Ejendom (1901) oversættelse af den tyske filosof Max Stirners Der Einzige und sein Eigentum; forord af Georg Brandes

Filmmanuskripter 
 Det gamle Købmandshus (instruktør August Blom, 1912)
 Indbruddet hos Skuespillerinden (instruktør Eduard Schnedler-Sørensen, 1912)
 Atlantis (instruktør August Blom, 1913)
 Moderen (instruktør Robert Dinesen, 1914)
 Midnatssolen (instruktør Robert Dinesen, 1916)
 Kommandørens Døtre (instruktør Leo Tscherning)

Eksterne henvisninger 
 Axel Garde på Dansk Forfatterleksikon
 Alex Garde på Litteraturprisder.dk
 
 Individer af samme nationale Garde, brev fra Henri Nathansen til Henrik Pontoppidan
 

Faglitterære forfattere fra Danmark
Manuskriptforfattere fra Danmark
Oversættere fra Danmark
Personer fra Kerteminde
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Journalister ved Politiken
Journalister ved Berlingske
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Kraftwerk Rostock

Kraftwerk Rostock er det eneste stenkulsfyrede kraftvarmeværk i det østlige Tyskland. Det er drevet af Kraftwerks- und Netzgesellschaft GmbH (KNG), beliggende i Rostock, Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland. Konstruktionen begyndte i juni 1991, og test-kørsler og forbindelse til højspændingsnettet blev foretaget fra marts til september 1994. I oktober samme år begyndte kraftværket normal drift.

Foruden at generere 553 MW, føder værket også Rostock-distriktets fjernvarme-net. Et bemærkelsesværdigt forhold ved Kraftwerk Rostock er at det 160 meter høje køletårn også fungerer som skorsten.

I 2021 meddelte driftsselskabet, at kraftværket ville blive nedlagt senest 2030.

Ekstern henvisning 

 Kraftwerk Rostock – Officiel hjemmeside

Kulfyrede kraftværker i Tyskland
Vattenfall
Rostock
E.ON
RWE
Sebastian Svärd

Sebastian Steve Qvacoe Cann-Svärd (født 15. januar 1983) er en dansk fodboldspiller, der spillede for bl.a. Arsenal, FC København, Brøndby IF og Borussia Mönchenglatbach. Hans far er fra Ghana, mens hans mor er fra Sverige.

Karriere 
Han spillede ungdomsbold for B1908 og KB, inden han i 2000 blev solgt til Arsenal F.C.. Det lykkedes ham aldrig at slå igennem i Arsenal, som lånte ham ud til forskellige klubber. I 2005 skiftede han derfor til den portugisiske klub Vitoria Guimaraes. Året efter rejste han til Borussia Mönchengladbach.

Han har spillet adskillige landskampe for Danmarks forskellige ungdomslandshold, heriblandt 9 på U/21 landsholdet.

Den 7. marts 2013 indgik Svärd en aftale med den svenske klub Syrianska FC frem til sommeren 2013. Herefter spillede han i efteråret for den engelske League Two-klub Wycombe Wanderers F.C..

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Brøndby IF-profil 
 Sebastian Svärd, all-time Superstats.dk

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Arsenal F.C.
Fodboldspillere fra Borussia Mönchengladbach
Fodboldspillere fra FC Hansa Rostock
Fodboldspillere fra FC København
Fodboldspillere fra Kjøbenhavns Boldklub
Fodboldspillere fra Brøndby IF
Fodboldspillere fra Stoke City F.C.
Fodboldspillere fra Silkeborg IF
Fodboldspillere fra Syrianska FC
Fodboldspillere fra Wycombe Wanderers F.C.
Fodboldspillere fra Roda JC