kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dansk millimeterbind

Dansk millimeterbind er en type bogbind, der tilskrives den danske bogbinder Henrik Park. Indbindingstypen blev udviklet for at skabe et smukt og attraktivt bogomslag med læderryg under 2. verdenskrig, hvor udbuddet af læder ikke var stort; det gik derfor kun få millimeter fra falsen ind på permerne.

Dansk millimeterbind er et lavfalset halvbind og kan ses som en videreudvikling af indbindingstypen bradelbind efter den franske bogbinder Bradel eller af "indbinding med brudt ryg". Derved lægger dansk millimeterbind sig op ad udseendet af et franskbind.

Dansk millimeterbind regnes nu for en bibliofil indbindingstype og er værdsat af bogsamlere.

Noter

Eksterne henvisninger
 "Millimeterbind" hos Den Store Danske med billede
 Billede  hos Buchbinderei-hartmann.de, hvor man tydeligt ser den sparsomme anvendelse af læder ("millimeter")

Bøger
Bogvæsen og boghåndværk
Vitsø Mølle

Vitsø Mølle er en stråtækt hollandsk vindmølle fra 1838, beliggende ved Vitsø Nor, Søby, Ærø. Den fungerede som pumpemølle og var beregnet til at holde Vitsø Nor tørlagt. Møllen regulerede med en Arkimedessnegl af egetræ vandstanden i Vitsø Nor, hvorved det blev muligt at udnytte et større område til agerbrug. Møllen blev fredet i 1959.

Bygherren var Christian Nissen, som i de følgende årtier udbyggede mølleriet sammen med sine sønner, med bl.a. en ny møllerbolig og et boghvedegrynværk.

Den 13.-14. november 1872 ramte en stormflod Vitsø. Dæmningen blev gennembrudt flere steder, og hele det inddæmmede areal blev fyldt med havvand. Møller Henning Nissens stuehus og lade blev ødelagt. Møllen blev stående, men mistede stråtaget. 1937 blev et maskinhus bygget ved siden af møllen, og der installeret en 15 Hk »Søby«-motor fra den lokale  Søby Motorfabrik. Den trak en centrifugalpumpe, som hjalp til med udpumpningen i vindstille perioder.  

På Ærø har der engang ligget fem pumpemøller, men Vitsø Mølle er den eneste, der stadig er bevaret, efter den blev delvis restaureret i 2008. Den har været truet med nedrivning i forbindelse med retablering af et større vådområde, men der er stadig adgang til den. Arkimedesskruen, som møllen har drevet ved afvandingen var i 2009 henkastet i landskabet og møllen er truet af forfald. Der findes en skitse til restaurering, da den er eneste bevarede mølle af sin type i Danmark.

Noter

Litteratur 
 Lebech-Sørensen, Anne Marie: Vindmøller og vandmøller i Danmark, bd. 4, Forlaget SKIB, 2009

Eksterne henvisninger 
 Øhavsmuseets hjemmeside om Vitsø Mølle 
 www.dettabteland.dk

Hollandske vindmøller i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Ærø Kommune
Jean-Frédéric Phélypeaux de Maurepas

Jean Frédéric Phélypeaux, Greve af Maurepas (1701 - 21. september 1781) var en fransk minister. 

Behændig og uden skrupler lykkedes det ham, der var søn af en embedsmand, at nå frem til at blive marineminister allerede 1723; han gjorde nogle forsøg på at forbedre flåden, men fik især betydning ved sin indflydelse på udenrigspolitikken, hvor han var ivrig talsmand for deltagelsen i den østrigske arvefølgekrig. Nogle epigrammer mod madame de Pompadour bragte ham i unåde, men ved Ludvig XVI's tronbestigelse 1774 blev han førsteminister. Han bidrog til Turgots udnævnelse til minister; men da denne begyndte sin store reformvirksomhed, vendte Maurepas sig mod ham og opnåede støttet af hoffet at få ham styrtet 1776. Derefter overdrog han finansernes ledelse til Necker, men også dennes reformforsøg forfærdede ham, så han satte sin indflydelse ind på at styrte ham, hvilket også lykkedes i maj 1781. Nogle måneder efter døde Maurepas. Hans indflydelse havde været betydelig, men lidet heldig.

Kilder 

 

Marineministre
Frankrigs premierministre
Franskmænd i 1700-tallet
Salmonsens
VM i tennis på overdækket bane 1921

Verdensmesterskaberne i tennis på overdækket bane 1921 var det fjerde VM i tennis på overdækket bane. Mesterskaberne blev spillet i Kjøbenhavns Boldklubs nyopførte tennishal på Pile Allé på Frederiksberg i København i perioden 2. - 10. april 1921. Der blev spillet om fem mesterskabstitler: herresingle, damesingle, herredouble, damedouble og mixed double. Mesterskabet var officielt anerkendt som verdensmesterskab af International Lawn Tennis Federation.

Herresinglemesterskabet blev vundet af Frankrigs William Laurentz, som i finalen besejrede briten Alfred Beamish med 6–2, 6–4, 6–2. I herredouble blev det også til fransk sejr, idet Laurentz sammen med landsmanden Maurice Germot vandt finalen over det danske par Povl Henriksen og Erik Tegner med 6–3, 6–2, 3–6, 6–3. 

Resten af finalerne var rent danske opgør. Damesingletitlen blev vundet af Elsebeth Brehm, som i finalen slog Ebba Meyer med 6–2, 6–4. Damedoublemesterskabet blev for andet år i træk vundet af finalisterne i damesingle, som besejrede Vera Forum og Jutta Steenberg med 6–2, 4–6, 6–2 i finalen. Endelig sejrede Erik Tegner og Elsebeth Brehm i mixed double-turneringen ved at vinde finalen over Harald T. Waagepetersen og Agnete Goldschmidt med 6–2, 6–2.

Resultater

Finaler

Herresingle

Damesingle

Herredouble

Damedouble

Mixed double

Kilder / eksterne henvisninger 
 Tennis Archives - World Covered Court Championships 1921  
 Tennis Warehouse - Winners of the World Covered Court Championship  
 TennisForum - 1921 results 
 Politiken, 1. - 11. april 1921

Noter 

1921
Tennis i 1921
Tennis i Danmark
Sport i København
Victor Maurel

Victor Maurel (17. juni 1848 i Marseille - 22. oktober 1923 i New York) var en fransk operasanger.
 
Maurel, elev af Paris-konservatoriet, debuterede 1868 som Nevers i "Hugenotterne", var 1869 engageret i Milano, ledede en kort tid Théâtre italien i Paris og optrådte derefter på forskellige operascener i Paris, London og Amerika i de store barytonpartier (Telramund, Wilhelm Tell, Hamlet, Hollænderen o. s. fr.); 1887 kreerede han i Milano Jago i Verdis "Othello", 1893 hans Falstaff. 1901 forsøgte Maurel sig i det reciterende skuespil på Théâtre des Capucines i Paris sammen med den danske skuespillerinde Charlotte Wiehe-Berény, men opgav efter en enkelt optræden forsøget, for atter at vende tilbage til sit egentlige felt, operaen. Sine forskellige afhandlinger om dramatiske og musikalske emner (blandt andet om iscenesættelsen af "Othello" og "Don Juan", om sangundervisning osv.) har Maurel samlet i Dix Ans de Carrière (1898).

Kilder 

 

Operasangere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
Personer fra Marseille
Salmonsens
Laguna Beach (Californien)

Laguna Beach er en by i Orange County i Californien. Det er beliggende ved Stillehavet mellem byerne Los Angeles og San Diego, og havde  indbyggere i 2013. Den dækker et areal på , hvoraf de  består af vand.

Byen blev grundlagt i 1887, og betragtes som meget velstående. I 2007 havde hver indbygger en gennemsnitlig indkomst på 76.608 amerikanske dollar, hvilket var tre gange mere end landsgennemsnittet.

Eksterne henvisninger 

 Laguna Beachs officielle hjemmeside

Referencer 

Byer i Californien
Etableret i 1887
Strande i USA
Laguna Beach

Laguna Beach kan henvise til følgende:

Geografi
 Laguna Beach, Californien - en by i Orange County, Californien
 Laguna Beach, Florida - en by i Bay County, Florida
 Laguna Beach, Missouri - et område i Missouri

Andet
 Laguna Beach: The Real Orange County - en amerikansk tv-serie
Dorte Marcussen

Dorte Marcussen er en dansk naivistisk maler født i 1955. 

Hun debuterede i 1991 og regnes i dag for både en af veteranerne blandt de naivistiske kunstnere og en fornyer af den naivistiske kunst. Dorte Marcussen henter inspiration fra den ikke-elitære, folkelige kunst, noget hun har til fælles med Cobra-kunstnerne, ikke mindst Asger Jorn.

Det er blandt bygninger og i byens rum, at Dorte Marcussen ofte finder sine motiver. Som hovedmotiver i hendes billeder er blandt andet optrådt Amalienborg, Ribe Domkirke, DRs Koncertsal, Kongens Nytorv,  San Cataldo, Torvet i Stubbekøbing og Sortebrødre Torv.

Hendes værker er blevet præmieret på flere jurybedømte udstillinger i Danmark og udlandet. I 2012 var hendes billeder at finde på Charlottenborg Forårsudstilling. Dorte Marcussen repræsenteres af Galerie Knud Grothe i Charlottenlund

Noter

Eksterne links 
 Hjemmeside 

Malere fra Danmark
(Ó)eðli

(Ó)eðli (engelsk titel (Un)natural) er en islandsk dogmefilm, skrevet, instrueret og produceret af Haukur M. Hrafnsson og handler om en ung mand i Reykjavík, som i sit narkotikamisbrug hævner sig på eks-kæreste og venner ved at ydmyge og såre dem.

Eksterne Henvisninger 

Film fra Island
Dogmefilm
Christian Langballe

Christian Langballe (født 17. januar 1967 i Aarhus) er en dansk tidligere folketingspolitiker for Dansk Folkeparti og præst.
Han er søn af Jesper Langballe og blev valgt ind i Folketinget ved Folketingsvalget 2011.

Langballe var valgt til rigsretten i Rigsretssagen mod Inger Støjberg. Han er gift med Lone Langballe som også er politiker fra Dansk Folkeparti.

Henvisninger 

Tidligere folketingsmedlemmer fra Dansk Folkeparti
Præster fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 2010'erne
Personer fra Aarhus
Skakolympiaden 1927

Skakolympiaden 1927, den første officielle skakolympiade, blev arrangeret af FIDE og fandt sted i London, Storbritannien, den 18. - 30. juli 1927.

Holdresultater 
{| class="wikitable sortable"
! # !!Land !! Spillere !! Point
|-
| bgcolor="gold"|1 ||  || Maróczy, Nagy, Vajda, Havasi, Steiner E. || 40 
|-
| bgcolor="silver"|2 ||  || Krause, Norman-Hansen, Andersen, Ruben || 38,5
|-
| bgcolor="cc9966"|3 ||  || Atkins, Yates, Thomas, Michell, Spencer || 36,5
|-
| 4 ||  || Euwe, Weenink, Kroone, te Kolsté, Schelfhout || 35
|-
| 5 ||  || Réti, Gilg, Hromádka, Pokorný, Prokeš || 34,5
|-
| 6 ||  || Tarrasch, Mieses, Carls, Wagner || 34
|-
| 7 ||  || Grünfeld, Lokvenc, Kmoch, Wolf, Gruber || 34
|-
| 8 ||  || Johner H., Naegeli, Zimmermann, Grob, Michel || 32
|-
| 9 ||  || Kostić, Vuković V., Asztalos, Kalabar || 30
|-
| 10 ||  || Rosselli del Turco, Monticelli, Romih, Sacconi || 28,5
|-
| 11 ||  || Nilsson, Nyholm, Jakobson, Stoltz || 28
|-
| 12 ||  || Grau, Rivarola, Nogués Acuña, Palau || 27
|-
| 13 ||  || Chéron, Muffang, Renaud, Betbeder || 24,5
|-
| 14 ||  || Tschepurnoff,  Rasmusson, Heilimo, Terho || 21,5
|-
| 15 ||  || Koltanowski, Censer I., Louviau, Censer M. || 21,5
|-
| 16 ||  || Golmayo, Marin y Llovet, Vilardebo, Soler || 14,5
|}

Individuelle resultater 
Der var ingen faste pladser, og kun de seks bedste individuelle resultater blev præmieret.
Guld: George Alan Thomas (England) 12/15
Guld: Holger Norman-Hansen (Danmark) 12/15
Bronze: Richard Réti (Tjekkoslovakiet) 11,5/15
4. plads: Géza Maróczy (Ungarn) 9/12 
5. plads: Ernst Grünfeld (Østrig) 9,5/13 
6. plads: Max Euwe (Holland) 10,5/15

Skakolympiader
Sport i 1927
Johnny Mnemonic (film)

Johnny Mnemonic er en amerikansk science fiction-actionfilm fra 1995. Den er instrueret af Robert Longo og produceret af Don Carmody. Filmen er baseret på Johnny Mnemonic af William Gibson.

Handling 

I 2021 har Johnny fået en datalagringsenhed, der er implanteret i sin hjerne, og giver ham mulighed for diskret at bære information for følsom over for Internettet, den virtuelle realitetsækvivalent af internettet. Mens det er lukrativt, har implantatet kostet Johnny sine barndomsminder, og han søger at få implantatet fjernet for at genvinde sine minder. hans håndterer, Ralfi tildeler ham et nyt job, der dækker omkostningerne ved operationen (som er ekstremt dyre), sender Johnny til Beijing for at indsamle de seneste oplysninger. Johnny fortælles, at oplysningerne overstiger hans nuværende hukommelseskapacitet på 80 gigabyte, men han køber en kompressionsenhed, der effektivt fordobler den mængde, han kan holde.

Medvirkende

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Actionfilm fra USA
Science fiction-film fra USA
Amerikanske film fra 1995
Værker om fremtiden
Ole E. Heie

Ole Engel Heie (født 10. maj 1926 i København, død 4. januar 2019) var en dansk entomolog og biologididaktiker. Han var en af verdens førende eksperter i bladlus. Hans hovedværk er utvivlsomt behandlingen af bladlus i serien Fauna Entomologica Scandinavica, hvor han i seks bind (1980-1995) gav beskrivelser, illustrationer og bestemmelsesnøgler til alle 579 arter kendt fra Danmark, Finland, Norge og Sverige. Han var professor emeritus ved den daværende Danmarks Lærerhøjskole.

Han blev cand.scient. i biologi fra Københavns Universitet i 1951 og underviste siden på folkeskoler, seminarier og ved universiteter, blandt andet som gæstelærer ved North Carolina State University. I 1967 forsvarede han sin doktordisputats, og i 1981 frem til pensioneringen i 1994 bestred Ole E. Heie et professorat i biologi ved Danmarks Lærerhøjskole. Han var desuden formand for Dansk Naturhistorisk Forening, censor ved de danske universiteter og været medlem af en række videnskabelige organisationer og komiteer.

Den 24. oktober 1990 modtog han Dannebrogordenen.

Kilder 
 "Mennesker", Kristeligt-dagblad.dk, 10. maj 2001.
 Anders, N.M. (2001) Bladlus som gave. Dyr i Natur og Museum, 2001, nr. 1

Eksterne henvisninger 
 

Entomologer fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Foreningsformænd fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Riddere af Dannebrog
Personer fra København
Anas

Anas er en slægt af fugle blandt de ægte ænder. Slægtens omkring 47 arter er tilsammen udbredt over hele Jorden og de udgør hovedparten af alle svømmeænder.

På baggrund af fylogenetiske undersøgelser er det foreslået, at en mindre del af arterne i slægten Anas henføres til andre slægter. Eksemplevis foreslås det at placere skeand sammen med fem andre arter i slægten Spatula og at placere atlingand i sin egen slægt, Querquedula.

Arter 
Nogle af de cirka 47 arter i slægten Anas:
 Pibeand, Anas penelope
 Amerikansk pibeand, Anas americana
 Gråand, Anas platyrhynchos
 Kinesisk pletnæbbet and, Anas zonorhyncha
 Hawaiiand, Anas wyvilliana
 Sortbrun and, Anas rubripes
 Floridagråand, Anas fulvigula
 Knarand, Anas strepera
 Krikand, Anas crecca
 Spidsand, Anas acuta
 Atlingand, Anas querquedula
 Skeand, Anas clypeata
 Madagaskarand, Anas melleri
 Kapskeand, Anas smithii
 Andeskrikand, Anas andium
 Chilepibeand, Anas sibilatrix
 Sydamerikansk skeand, Anas platalea
 Australsk skeand, Anas rhynchotis

Noter

Kilder og eksterne henvisninger 
 Danske navne på alverdens FUGLE Arkiveret version fra juli 2013.
 Gill, F & D Donsker (Eds). 2015. IOC World Bird List (v 5.1). . Arkiveret

Svømmeænder
Fritz London

Fritz Wolfgang London (født 7. marts 1900 i Breslau, Tyskland, død 30. marts 1954 i Durham, North Carolina) var en tysk-amerikansk teoretisk fysiker.

Sammen med sin bror Heinz London leverede London betydelige bidrag til forståelsen af elektromagnetiske egenskaber. Efter at Adolf Hitler og nazi-partiet gennemførte flere racelove i 1933, mistede London sin stilling som professor ved Universitetet i Berlin. Han havde forskellige positioner i England og Frankrig, før han til sidst emigrerede til USA i 1939. I 1945 blev han en amerikansk statsborger og blev siden udnævnt til professor ved Duke University. London blev tildelt Lorentzmedaljen i 1953.

Eksterne henvisninger 

 Article about Fritz London 
 Article from Duke Physics Dept. 

Fysikere fra USA
Fysikere fra Tyskland
Personer fra Breslau
Jøder fra Tyskland
Jøder fra USA
Tyskere i 1900-tallet
Familysearch.org

Familysearch.org (FamilySearch) registreredes 25. juni 1998 som internetdomæne af organisationen Intellectual Reserve, der varetager immaterialret for Genealogical Society of Utah og Jesu Kristi Kirke af Sidste Dages Hellige (Mormonkirken) i Salt Lake City.

Mormonkirkens motivation for at gengive slægthistoriske oplysninger udspringer fra overbevisningen, at familierelationer er væsentlige for menneskelivet.
Organisationen iværksatte derfor mikrofilmning af arkivalier med interesse for slægtsforskning, i Danmark foretaget fra 1949 af Arthur G. Hassø.
Digital affotografering iværksattes fra 1998.

FamilySearch åbnedes maj 1999 for offentligheden som en af verdens største slægtsdatabaser.

En tilhørende wiki opstartedes 2007 på engelsk og marts 2010 på svensk, men findes endnu ikke på dansk. Dog indeholder den engelske version en del oplysninger om stednavne i Danmark.

Websted mm. 

 http://familysearch.org 
 http://familysearch.org/search 
 http://familysearch.org/learn/wiki 
 http://familysearch.org/learn/wiki/en/Special:Statistics 
 Whois familysearch.org

Slægtsforskning
Netdatabaser
Muso Shinden-ryu

Muso Shinden-ryu (夢想神伝流, Musō Shinden-ryū) er en japansk iaido-skole (japansk sværdtrækning), der blev stiftet af Nakayama Hakudō (中山博道, 1873-1958) i 1932. Skolen er afledt af Shin Muso Hayashizaki Ryu. Muso Shinden-ryu er i dag en af de mest udbredte iaido-skoler i Japan.

Historie 
Den oprindelige skole hed Shin Muso Hayashizaki Ryu, der var en iaijutsu-skole. Denne skole delte sig i flere retninger, hvoraf den ene hovedretning hed Shimomura-ha. I 1932 udviklede Nakayama Hakudō (中山博道, 1873-1958) sin egen specielle stil, en fortolking af Shin Muso Hayashizaki Ryu (Hasegawa Eishin linjen). Hakudō kaldte sin iaido-skole for Muso Shinden-ryu. Navnet Musō Shinden-ryū blev dog først kendt omkring 1955 og efter Hakudōs død besluttede hans tilhængere formelt, at anvende dette navn.

I perioden 1912-26 hjalp Ōe Masamichi Shikei (1852-1927) fra iaido-skolen Muso Jikiden Eishin Ryu Hakudō med at implementere sværdtrækningsteknikkerne. Til de i forvejen 11 teknikker, der stammer fra skolen Omori Ryu, blev der tilføjet en enkelt teknik. Disse teknikker blev samlet under betegnelsen shōden. Shōden er det første niveau i undervisningen, hvor teknikkerne starter fra siddende stilling, kaldet seiza. Chūden er det andet niveau, der består af 10 teknikker fra "hugsiddende stilling", kaldet tatehiza. Disse teknikker blev ligeledes tilføjet pensum og er taget fra Muso Jikiden Eishin Ryu. Det tredje niveau af teknikker, der blev indført var det såkaldte, okuden, et standardiseret pensum fra Muso Jikiden Eishin Ryu. Okuden opdeles i to dele. Den ene del kaldes for suwari-waza, der består af otte teknikker, startende fra stillingen tatehiza. Den anden del af okuden består af 13 teknikker, kaldet tachi-waza, - teknikker der starter fra stående stilling.

Perioden efter at den oprindelige Shin Muso Hayashizaki Ryu blev opdelt og frem til Nakayama Hakudō, blev Shimomura-ha ledet af følgende personer:

 Matsuyoshi Teisuke (Shinsuke) Hisanari
 Yamakawa Kyūzō Yukikatsu (Yukio)
 Shimomura (Tsubouchi) Moichi (Seisure) Sadamasa
 Hosokawa (Gishō) Toshimasa (Yoshiuma)
 Nakayama (Hakudō) (Yūshin) Hiromichi

Nakayama udnævnte ingen leder som efterfølger for ham selv og dermed Muso Shinden-ryu, den centrale linje eksisterer derfor ikke længere i sin oprindelige form med overlevering fra skolens leder til den næste leder.

Pensa 
Pensa for Muso Shinden-ryu består af følgende tre niveauer:

Referencer 

Japansk kampsport
Bomning

Det kaldes bomning. når en sejlbåd vender den anden side mod vinden, og  bommen går fra den ene side af båden til den anden.
"Vinden vendte pludseligt, og båden lavede en ufrivillig bomning"

Se også
 Maritime ord, udtryk og vendinger

Eksterne henvisninger
 "Bomme"  i Maritim ordbog hos Jmarcussen.dk/

Skibsterminologi
Jean de Pourtales

Jean de Portales (født 19. august 1965 i Neuilly-sur-Seine) er en fransk racerkører, der bl.a. har kørt sammen med Allan Simonsen.

Jean de Pourtales er bemærkelsesværdig bl.a. ved, at han deltager med en delvis kunstig arm, idet han mistede venstre hånd og en del af underarmend ved et trafikuheld, da han var i 20'erne. Han kører således med et særligt rat, der er forbundet med den kunstige arm.

Eksterne henvisninger 
 

Motorsportsfolk fra Frankrig
Skien Station

Skien Station (Skien stasjon), også kendt som Skien nye station (Skien nye stasjon) er en jernbanestation, som ligger omkring to kilometer nord for centrum af Skien i Telemark fylke i Norge. Det er beliggende på Bratsbergbanen og er også endestation for tog på Vestfoldbanen. Stationsbygningen indeholder billettkontor, kiosk, venterum og opbevaringsbokse. Der er god busforbindelse ind til Skien centrum.

Stationen blev åbnet, da Bratsbergbanen blev åbnet i 1917 og havde til formål at erstatte Skien gamle station, som var placeret på molen. Protester førte imidlertid til, at Skien gamle station igen blev endestation for Vestfoldbanen i 1927. I 1963 blev Skien gamle station endelig opgivet, og den nye Skien Station blev igen endestation. Der har siden ved flere lejligheder været rejst et forslag om at bygge en ny station i bjergene ved busterminalen i byen, men uden at specifikke planer er blevet forelagt.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Station
Stationer på Bratsbergbanen
Etableret i 1917
Muso Jikiden Eishin Ryu

Muso Jikiden Eishin Ryu (無双直伝英信流 eller 無雙直傳英信流, Musō Jikiden Eishin-ryū) også blot kaldet Eishin Ryū (英信流), er en iaido-skole, stiftet i perioden 1912-1926.

Historie 
Muso Jikiden Eishin Ryu er en af de hundredvis af iaido-skoler, der stammer fra iaijutsu-skolen, Shin Muso Hayashizaki Ryu. Muso Jikiden Eishin Ryu tilhører den gren, der kaldes for Tanimura-ha. Det var lederne Gotō Magobei Masasuke (d. 1898) og Ōe Masaji Shikei (1852-1927), som reformerede skolen til iaido. Senere i perioden 1912-1926 begyndte Ōe Masamichi Shikei formelt at betegne Tanimura-ha for skolens nuværende navn 'Muso Jikiden Eishin Ryu'.

De personer som har fungeret som ledere inden for Tanimura-ha/Muso Jikiden Eishin Ryu er følgende i kronologisk rækkefølge:

Referencer 

Japansk kampsport
Shin Muso Hayashizaki Ryu

Shin Muso Hayashizaki Ryu (Shin Musō Hayashizaki Ryū), også kaldet: Shimmei Musō Ryū. En iaijutsu-skole, stiftet af Hayashizaki Jinsuke Shigenobu omkring år 1600.

Under Tokugawa perioden (1603-1868) nedstammer næsten 200 iaijutsu-skoler fra denne skole.

Historie 
Stifteren af Shin Muso Hayashizaki Ryu er Hayashizaki Jinsuke Shigenobu (1546-1621). De efterfølgende ledere af skolen er følgende personer i kronologisk rækkefølge:

 Tamiya Heibei Shigemasa
 Nagano Muraku Nyūdō Kinrosai
 Momo Gumbei Mitsushige
 Arikawa Shōzaemon Munetsugu
 Banno Dan'emon no Jō Nobusada
 Hasegawa Chikaranosuke Eishin (Hidenobu)
 Arai Seitetsu Kiyonobu
 Hayashi Rokudayū Morimasa
 Hayashi Yasudayū Seisho
 Oguro motoemon Kiyokatsu

Efter Oguro motoemon Kiyokatsu skete der en opspiltning af skolen i to hovedlinjer. Den ene gren blev kaldt for Shimomura-ha og den anden gren blev kaldt for Tanimura-ha. Shimomura-ha er i dag kendt under Muso Shinden Ryu, mens Tanimura-ha er kendt under Muso Jikiden Eishin Ryu.

Se også

Referencer 

Japansk kampsport
Frank Kiehn Madsen

Frank Kiehn Madsen (bedre kendt under kunstnernavnet Frank E) er en dansk DJ, musikproducer og lydtekniker. Han var medstifter at det succesrige psykedelisk trance band Koxbox i 1993. Bandet er kendt for deres hårdt pumpede rytmer og svævende keyboard-klange, og de har udgivet fire album.

Koxbox består i dag kun af Frank Madsen. Peter Candy forlod gruppen i 1998, og Ian Johannson (Ian Ion) forlod gruppen i 2003, men genindtrådte i 2006 i forbindelse med produktionen af albummet U-Turn. Medlemmerne af Koxbox har også udgivet musik under navnene Psychopod og Saiko-Pod.

Madsen har også en baggrund inden for det københavnske nyrock-miljø. I dag er han bosiddende på Ibiza i Spanien.

Diskografi

Koxbox 
 1995 – Forever After
 1997 – Dragon Tales
 1999 – The Great Unknown
 2006 – U-Turn

Saiko-Pod 
 2002 – Phutures and Options
 2004 – Phuture Remixes

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Dj's fra Danmark
Musikproducere fra Danmark
Personer fra København
Nakayama Hakudō

Nakayama Hakudō (中山博道, også kaldet Nakayama Hiromichi, 11. februar 1873 i Kanazawa, Japan - 14. december 1958) ernærede sig som underviser inden for japanske kampdiscipliner og var grundlægger af iaido-stilen Muso Shinden-ryū.

Nakayama (familienavnet) stiftede Muso Shinden-ryū i 1932, var desuden leder af Muso Jikiden Eishin Ryu og havde fuld menkyo-licens i Shindō Munen-ryū. Desuden havde Nakayama menkyo-licens (shomokuroku) i jodo fra Shindo Muso Ryu og var leder af Nakayama komitéen, der skabte sværdsystemet, kaldet guntō sohō for militæret ved Toyama Gakko i år 1925.

Udgivelser 
 Nakayama, Hakudō. (1924) Kendō Tebikisō (剣道手引草).

Referencer 

Personer fra Japan
Sportsfolk fra Japan
Kampsportsudøvere