kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kreva

Kreva Borgruin () er ruinen af storfyrsterne Gediminas og Algirdas befæstede residenskompleks i landsbyen Krevo i Hviderusland. Borgen har spillet en vigtig rolle i Storfyrstendømmet Litauens historie. Algirdas' bror Kęstutis blev fængslet og myrdet i Kreva i 1382. Og Krevo-traktaten, der var første skridt på vejen mod etableringen af personalunionen mellem Polen og Litauen, blev underskrevet på borgen tre år senere. Borgen blev erobret og hærget af krimtatarerne i begyndelsen af 1500-tallet og henstod ubeboet i de følgende århundreder. I slutningen af 1800-tallet var store dele af murværket nedbrudt og sunket sammen. Første Verdenskrig tildelte dødsstødet til det allerede nedbrudte bygningskomples, da borgen stod på frontlinjen mellem tyske og russiske tropper. I løbet af 1900-tallet og 2000-tallet er ruinerne flere gange blevet delvis restaureret, men nedbrydningen af ruinen fortsætter.

Eksterne henvisninger 

 Kreva Borgruin på globus.tut.by 
 Krevas historie 
 Kreva Borgs Støttefond 

Borgruiner
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Hviderusland
Lycksele

Lycksele (sydsamisk Liksjoe, umesamisk Liksjuo) er en by i Lappland og kommunecenter i Lycksele kommun i Västerbottens län, Sverige.

Historie 
Frem til 1600-tallet var der ingen større bebyggelser i det sydlige Lappland. Området blev benyttet til græsningsområde for rensdyr af skovsamer, men havde ingen fastboende. I takt med at den svenske statsmagt ønskede at styrke sin position, opstod behovet for faste mødesteder. På disse mødesteder blev der opført kirker og markedspladser, hvor samer og handelsmænd kunne møde nybyggerne. Der blev også opkrævet skat herfra.

Lycksele blev i 1607 udvalgt til officiel kirke- og markedsplads i Lappland af Karl 9., og fejrede derfor i 2007 sit 400-årsjubilæum.

I 1926 blev Lycksele handelssted, og blev tilknyttet jernbanen mellem Hällnäs og Storuman. Lycksele fik bystatus i 1946 som det første sted i Lappland. Byen er også blevet kaldt for «Lappstockholm».

Efter jernbanens ankomst udviklede Lycksele sig til en mindre by med småindustri og vigtige offentlige institutioner som sygehus, gymnasium og tingret.

Efter 1970'erne begyndte befolkningstallet at falde, men reduktionen er bremset op takket være en ekspanderende mineindustri.

Byens inddeling 
I Lycksele finder man bydelene Lugnet, Palmsunda, Södermalm, Forsdala, Villaryd, Nydala, Norrmalm, Norräng og Furuvik.

Transport 
Lycksele har egen flyveplads med daglige afgange til Stockholm Arlanda.

Byer i Västerbottens län
Fougères

Fougères er en fransk by og kommune beliggende i departementet Ille-et-Vilaine i Bretagne. I januar 2010 var der 19.779 indbyggere.

Byens monument er Château de Fougères som er placeret på det øverste punkt i byen. Det blev første gang opført i det 12. århundrede. Hele bygningsværket er under Monument historique-ordningen. Hele byen er mærket med Villes et pays d'art et d'histoire.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside for Saint-Gildas-des-Bois  på www.mairie-fougeres.fr 

Byer i Ille-et-Vilaine
Tour de France-byer
Min Amanda Var Fra Kerteminde

"Min Amanda Var Fra Kerteminde" er en gammel revyvise skrevet af tekstforfatteren Axel Schwanenflügel i slutningen af 1800-tallet. Visen indgik i vinterrevyen Harper i Luften anno 1893 på Nørrebro Teater i København, og desuden eftersigende en sandfærdig fortælling. Sangen omhandler den unge Sophie Krag, som rejste til København, hvor hun forloves med revyforfatteren Anton Melbye. Men i stedet for at gifte sig med revyforfatteren, forlod hun ham til fordel for barndomsvennen Vilhelm, som på dette tidspunkt læste jura på Københavns Universitet. Axel Schwanenflügel, ven med Anton Melbye, skriver teksten som reaktion på episoden. 

Sange fra Danmark
Kultur i Kerteminde
Saint-Pourçain-sur-Sioule

Saint-Pourçain-sur-Sioule er en fransk by og kommune beliggende i departementet Allier i Auvergne-Rhône-Alpes-regionen. I januar 2010 var der 4.987 indbyggere.

I højmiddelalderen blev byen kaldt Saint-Pourçain les tonnelles. Under Den Franske Revolution blev den omdøbt Mont-sur-Sioule. Det nuværende navn kom i 1816.

Eksterne henvisninger 

 Saint-Pourçain-sur-Sioules officielle hjemmeside på ville-saint-pourcain-sur-sioule.com 

Byer i Allier
Tour de France-byer
Hans Junghans

Hans Junghans (3. april 1726 i Udbyneder – 13. maj 1818 i Kolding) var borgmester i Kolding mellem 1759 og 1783.

Karriere 
Junghans var søn af senere birkedommer i det vordingborgske rytterdistrikts birk Christian Frederik Junghans og Sophie Cathrina Piper. Han tjente i 12 år på Rudbjerggård og Fritzholm på Lolland, derefter i flere år på Ledreborg. Den 9. marts 1759 blev han borgmester i Kolding; senere samme år (8. juni) blev han også byfoged. Han var den første borgmester i byen med juridisk embedseksamen; den havde han fra Københavns Universitet i 1748.

30. november 1770 blev Junghans tillige herredsfoged i Jerlev, Anst og Slavs Herreder, 21. oktober 1774 virkelig kancelliråd, 12. august 1779 postmester, 1. januar 1802 kun ved brevposten og fik 22. oktober 1783 afsked som borgmester og byfoged og blev udnævnt til justitsråd. 13. oktober 1797 fik han afsked som herredsfoged og 31. december 1808 som postmester. Han døde i den høje alder af 93 år i 1818.

Ægteskab 
Junghans blev gift den 17. april 1750 i Vestenskov Kirke med Elisabeth Just (døbt 19. november 1730 i Toreby Kirke - 14. november 1804 i Kolding), datter af forpagter af Fuglsang Tønnes Just. Parret fik 16 børn, bl.a.:
 Christian Frederik Junghans (døbt 7. december 1753 i Tillitse Kirke - 20. juli 1810 i København), exam.jur., auditør og byfoged i Dansk Vestindien, afskediget pga. uduelighed
 Tønnes Just Junghans (21. juli 1759 i Kolding - 2. september 1837 i Vinderød), erklæret sindssyg og umyndiggjort i 1808
 Georg Frederik Junghans, prokurator

På Den Gamle Kirkegård i Kolding, hvor Junghans er begravet, er der opsat en mindesten.

Kilder 
Danske Jurister 1736-1936.

Borgmestre i Kolding
Jurister fra Danmark
Ikke-folkevalgte borgmestre fra Danmark (før 1919)
Postfolk fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Byfogeder fra Danmark
Herredsfogeder fra Danmark
Justitsråder fra Danmark
Elin Bing

Elin Ebba Bing (født 9. april 1939 på Frederiksberg, død 28. december 2012) var en dansk forfatter, kunstner og oversætter. Elin Bing var mest kendt som forfatter og medskaber til Bamses Billedbog og var gennem mere end 25 år tekstforfatter til tv-programmet under samme navn på DR. Derudover var hun også skaber af tv-julekalenderen Bamses Julerejse, der blev vist for første gang i 1996. Mange af Bamses sjove og velkendte udtryk såsom "tivertifald". er også opfundet af Elin Bing og brugt både på tv og i de fysiske bøger. Elin Bing modtog Orla-prisen i 2009 sammen med illustrator Dina Gellert prisen for bedste billedbog: "Bamses allergo'este bog".

Hun begyndte som elev på Kunsthåndværkerskolen, men uddannede sig på et senere tidspunkt til pædagog. I 1977 skrev hun radioføljetonen "Femten historier om Wanda", der også udkom som bog og blev til en tv-film.

Hun var fra 1972 til 1991 gift med forfatteren Thomas Winding.

Elin Bing var datter af Jens Bing og Else født Caspersen og søster til Erik Henriques Bing.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 
 

Personer fra Frederiksberg
Børnebogsforfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Elin
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Modtagere af Orla-prisen
Givors

Givors er en fransk by og kommune beliggende i departementet Rhône i Auvergne-Rhône-Alpes-regionen. I januar 2010 var der 19.118 indbyggere.

Byen ligger op til floden Rhône, omkring 25 km syd for Lyon og 25 km nordøst for Saint-Étienne.

Eksterne henvisninger 

 Givors officielle hjemmeside på www.givors.fr 

Byer i Rhône
Tour de France-byer
Auvergne-Rhône-Alpes
Iscenter Nord

Iscenter Nord er en idrætshal i Frederikshavn. Det benyttes bl.a. af Frederikshavn White Hawks, men er de fleste dage åben for alle.

Historie 
I 1964 blev der dannet et aktieselskab med navnet Frederikshavn Svømmehal og Isstadion A/S, som opførte et isstadion og et friluftsbad. I 1969 begyndte man overdækningen af skøjtebanerne og i løbet at en årrække der blev opført omklædningsrum, cafeteria, samt klublokaler og flere toiletter i hallen.

Aktieselskabets navn blev i 1989 ændret til Frederikshavn Isstadion A/S, da friluftsbadet blev nedlagt efter opførelsen af byens svømmehal.

I 2002 begyndte man projekteringen af hal 2, plus en ny elitebygning i to etager; byggeriet på ca. 4.200 m² blev afsluttet sensommeren 2003. Herefter blev aktieselskabet opløst og dets faciliteter overtaget af Frederikshavn Kommune, som i forvejen havde 98 % af aktieposterne, mens de resterende 2 % tilhørte klubberne, og anlægget skiftede navn til det nuværende Iscenter Nord, 

Den 20. maj 2014 begyndte en renovering af den gamle skøjtehal for at give plads til flere tilskuere og bedre forhold for klubben. Den nye hal blev taget i brug den 5. december 2014.

Det gamle Iscenter Nord havde kapacitet til 2.490 tilskuere. I dag er der plads til 4.000, men den kan på sigt kan udvides til 5.000. Den hidtidige tilskuerrekord blev sat den 3. december 1981 med 3.200, hvor klubben spillede mod AaB.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Hallens websted

Noter 

Ishaller i Danmark
Sport i Frederikshavn
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Frederikshavn
Skøjtehaller i Danmark
Johan Krouthén

Johan Fredrik Krouthén (2. november 1858 i Linköping – 19. december 1932) var en svensk landskabsmaler.

Krouthén fik sin første undervisning i skolevæsenet ('läroverket') i hjembyen Linköping i en familie med god økonomi. Som 14-årig kom han 1872 i lære hos maleren og fotografen Svante Rydholm. Som 16-årig begyndte han på et treårigt forløb ved kunstakademiet i Stockholm, hvor han tilhørte kredsen af studenter, der var utilfredse med den monotone undervisning. Det førte 1885 til dannelse af bevægelsen opponenterna, og i 1886 tilsluttede han sig det nydannede Konstnärsförbundet.
Sammen med Anders Zorn forlod han afdelingen og besøgte med andre utilfredse studenter Edvard Perséus' malerskole.

1883 besøgte Krouthén sammen med Oscar Björck Skagen og er afbildet på Krøyers Ved Frokosten. Fra besøget stammer blandt andet Sovende dreng og Halmstakke.

Bedømmelse 
Forfatteren til artiklen i Svenskt biografiskt lexikon, Gertrud Serner, skriver at Krouthén i 1890'erne gik i stå i sin udvikling: han gentog landskabsidyller og gjorde dem smukkere og smukkere.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Hjemmeside for Johan Krouthén  med omfattende billedgalleri
 Johan Krouthén på Kulturarv Östergötland, K-arv.se
 Johan F Krouthén hos Riksarkivet.se af Gertrud Serner (udgivet af: Svenskt biografiskt lexikon)
 Johan Krouthén i Den Store Danske på lex.dk. Af Vibeke Skov
  af Axel Holck
  − Har kun oplysningen om to malerier på Skagen Museum



Malere fra Sverige
Landskabsmalere
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Skagensmalere
Personer fra Linköping
Treat Me Right

"Treat Me Right" er en kompostion skrevet af Lasse Helner og Frank Lauridsen, og indspillet af The Baronets som B-side til singlen I Can Make It With You. Nummeret blev udgivet i begyndelsen af 1967, og selvom det egentlig var B-side, blev det er alligevel bandets kendingsmelodi. Treat Me Right blev indspillet d. 17. februar 1967 i Vanløse Bio, hvor Sonet havde studie. Det skete i samarbejde med produceren Jimmy Campell, som også var producer for bl.a. The Defenders.

Sange fra 1967
Sange fra Danmark
Jordskælvet i Messina 1908

Jordskælvet i Messina 1908 kunne mærkes i Napoli, på Malta og så langt væk som det nuværende Montenegro og Albanien. Ca. 90% af bygningerne i Messina blev ødelagt. Ødelæggelserne i Reggio di Calabria og Palmi på den anden side af Messinastrædet ca. 6 km væk, var også omfattende.

Skælvet 
Den 28. dec. 1908 kl. 5:02 om morgenen, havde et jordskælv på 7,2 Mw sit epicenter i Messinastrædet ml. Sicilien og Calabrien på det italienske fastland. I alt døde 72.000 mennesker heraf mere end 40% af provinsen Messinas befolkning (baseret på statistiske data fra 1901-1910 - nogle kilder nævner op mod 110.000 dødsfald). Skælvet udløste også en tsunami der ved kysterne i selve Messinastrædet nåede bølgehøjder på 6m - 12m. En del af de overlevende emigrerede efterfølgende til USA for at starte et nyt liv.

Galleri

Kilder

Eksterne henvisninger

Messina 1908
Begivenheder i 1908
Sicilien
Messina
I Can Make It With You

"I Can Make It With You" er en komposition skrevet af den amerikanske folktrio Pozo-Seco Singers, og udgivet på Columbia Records i 1966. Komposition blev også indspillet af The Baronets i februar 1967, og udgivet som single i foråret samme år.

Sange fra 1966
Sange fra 1967
The Football League 1910-11

The Football League 1910–11 var den 23. sæson af The Football League og dermed også det 23. engelske mesterskab i fodbold. Ligaen havde deltagelse af 40 hold fordelt på to divisioner med 20 hold. I hver division spillede holdene en dobbeltturnering alle-mod-alle.

First Division blev vundet af Manchester United FC, som dermed vandt ligaen og det engelske fodboldmesterskab for anden gang. Klubbens første ligatitel blev vundet i sæsonen 1907-08.

Resultater

First Division 

Divisionen bestod af 20 hold, der spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle (ude og hjemme). De to lavest placerede hold ved sæsonens afslutning rykkede ned i Second Division.

Second Division 

Sæsonen 1910-11 var den 19. i Second Division, som bestod af 20 hold, der spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle (ude og hjemme). De to bedst placerede hold rykkede op i First Division, mens de tre lavest placerede hold måtte søge genvalg til ligaen.

Af de tre lavest placerede hold blev to genvalgt til den efterfølgende sæson, mens Lincoln City FC ikke opnåede genvalg. Det betød, at der skulle vælges et nyt hold, og valget faldt på Grimsby Town FC, som dermed vendte tilbage til The Football League efter blot én sæsons fravær.

Kilder / eksterne henvisninger 
 RSSSF – England 1910-11  
 RSSSF – English League Leading Goalscorers 
 Football Club History Database

Noter 

Sæsoner i The Football League
Fodbold i 1910
Fodbold i 1911
Mannequin

En mannequin (fra nederlandsk lille mand jfr. mannekeijn) er især en kvinde, der viser de nyeste modeller i beklædningsgenstande. Det kan også være en attrap, dummy, figur, gine eller en voksmannequin (en dukke/model af et menneske eller en stor del af den menneskelige krop), der er lavet for at reklamere for tøj i udstillingsvinduer og trække kunder til butikken. Materialet kan variere, men er mest plastik og glasfiber. Dukkens størrelse og realisme kan også variere. En mannequin er nok mest kendt fra modebranchen, hvor den bruges til at præsentere tøj, sko og tilbehør. Men mannequindukken bliver også brugt af kunstnere som gliedermand og af skræddere og syersker som gine til at tilpasse tøj.

Historie 

Mannequinminiaturer opstod i det 15. århundrede, hvor "Milliners 'mannequiner" blev brugt til at demonstrere mode til kunderne. Mannequiner i fuld størrelse i kurveflet kom i brug i midten af det 18. århundrede. Ståltrådsmannequiner blev fremstillet i Paris fra 1835. I midten af 1800-tallet kom de første modemannequiner, som vi kender dem i dag. De var af papmaché. Senere producerede man mannequiner af voks, for at skabe et mere levende udseende. Disse blev erstattet af et sammensat materiale lavet med gips .

I Danmark importerede møbelsnedker Ferdinand Hindsgaul mannequiner først i 1900-tallet. Under 2. verdenskrig kunne mannequiner ikke importeres, og Hindsgaul begyndte derfor sin egen produktion i Danmark.

Bevægelige mannequiner 
Det nyeste inden for mannequiner er bevægelige mannequiner i skum. De kan bøjes i mange forskellige positioner. Det giver rig mulighed for at skabe dynamiske og fleksible udstillinger. De er lavet af polyuretan skum med farvet plysoverflade.

Brug i militæret, politiet og i medicinal branchen 

Mannequindukken kan bruges i medicinske forsøg, og der er derfor udviklet mannequiner med luftveje til førstehjælps undervisning. Politiet benytter mannequiner i deres arbejde. Både til forsøg og til at genskabe gerningssteder.

I løbet af 1950'erne blev mannequiner anvendt i nukleare test for at vise virkningerne af atomvåben på mennesker.

Højteknologiske mannequiner 
Sidste nyt inden for mannequiner er de højteknologiske EyeSee dukker. De ligner almindelige mannequindukker, men har et kamera indbygget i det ene øje. Dette kamera kan registrere alder, køn og andre kendetegn ved dem, der går fordi. Disse data kan bruges til kundeanalyser og øge butikkens salg. Mannequinernes kameraer kan være forbundet med et system til ansigtsgenkendelse, der minder om politiets teknologi. Dukken koster omkring 30.000 kr. og bruges allerede i USA og nogle europæiske lande.

Noter 

Mode
Dukker
Wolpertinger

En Wolpertinger (også kaldet wolperdinger, poontinger og woiperdinger) er ifølge Bayerisk folkeminde et dyr, der bor i skovene i Alperne i Bayern, Tyskland. Det har en krop, som består af dele fra forskellige dyr - generelt vinger, gevir, hale og klør, der sidder på kroppen af et mindre pattedyr. Den mest udbredte beskrivelse er en kanin med horn eller en egern med horn.

Udstoppede "wolpertingere", bestående af dele fra virkelige udstoppeded dyr, bliver ofte udstillet på kroer eller solgt til turister som souvenirer i dyrets "naturlige region". Deutsches Jagd- und Fischereimuseum i München, Tyskland har en permanent udstilling om skabningen.

I populærkultur 
 I MMORPG RuneScape kan man hidkalde en Wolpertinger. Denne udgave er en kombination af en kanin og en ulv.
 I World of WarCraft kan man få en Wolpertinger som kæledyr. Den afbildes som en hare med fuglevinger, gevir og klør.
 Wolpertingerer er hovedpersonerne i romanen Rumo af Walter Moers, og er ligeledes med i hans bog Kaptajn Blåbjørns 13½ Liv. I romanerne er de antropomorfe hunde med små horn.

Kryptider
Walter Moers

Walter Moers (født 24. maj 1957, Mönchengladbach, Tyskland), er en af de mest velkendte og succesfulde tyske tegneserieskabere og forfattere.

Bibliografi 
 Die Klerikalen, 1985 
 Aha!, 1985 
 Hey!, 1986 
 Das Tier, 1987 
 Schweinewelt, 1987 
 Die Schimauski-Methode, 1987 
 Herzlichen Glückwunsch, 1985 
 Von ganzem Herzen, 1989
 Kleines Arschloch, 1990 
 Schöne Geschichten, 1991 
 Das kleine Arschloch kehrt zurück, 1991 
 Schöner leben mit dem kleinen Arschloch, 1992 
 Es ist ein Arschloch, Maria, 1992 
 Der alte Sack, ein kleines Arschloch und andere Höhepunkte des Kapitalismus, 1993 
 Arschloch in Öl, 1993 
 Du bist ein Arschloch, mein Sohn, 1995 
 Sex und Gewalt, 1995 
 Wenn der Pinguin zweimal klopft, 1997 
 Kleines Arschloch – Der Film, 1997 (Film: manus og sangtekster)
 Adolf, 1998 
 Feuchte Träume, 1999 
 Adolf, Teil 2, 1999 
 Die 13½ Leben des Käpt'n Blaubär, 1999 (roman), oversat til engelsk The 13½ Lives of Captain Bluebear, 2000 (UK)/2005 (US), oversat til dansk: Kaptajn Blåbjørns 13½ liv
 Käpt'n Blaubär – Der Film, 1999 (Film: manus; for børn)
 Ensel und Krete, 2000 (roman)
 Schwulxx-Comix, 2000 
 Wilde Reise durch die Nacht, 2001 (roman), oversat til engelsk A Wild Ride Through the Night, 2004
 Schamlos!, 2001 
 Der Fönig, 2002 
 Rumo & Die Wunder im Dunkeln, 2003 (roman), oversat til engelsk Rumo & His Miraculous Adventures : a novel in two books, 2004, oversat til engelsk The City of Dreaming Books 2006
 Die Stadt der Träumenden Bücher, 2004 (roman)
 Adolf. Der Bonker, 2005 
 Das kleine Arschloch und der alte Sack - Sterben ist Scheiße, 2006 (Film: manus)
 Der Schrecksenmeister, 2007 (roman), oversat til engelsk The Alchemaster’s Apprentice 2009
 Das Labyrinth der Träumenden Bücher, 2011 (roman), oversat til engelsk The Labyrinth of Dreaming Books, 2012

Tegneserieforfattere
Børnebogsforfattere fra Tyskland
Manuskriptforfattere fra Tyskland
Tegneserietegnere
Romanforfattere fra Tyskland
Accelerate

Accelerate er et studiealbum af det amerikanske alternative rockband R.E.M. udgivet i 2008.
Albummet blev produceret i samarbejde med Jacknife Lee og intentionen var at afvige fra det tidligere album Around the Sun fra 2004, der kun havde solgt omkring 240000 eksemplarer i US og generelt taget dårligt imod af anmelderne.

Albummet blev positivt modtaget både af anmeldere og fans og solgte 115000 eksemplarer den første uge. Det var deres højest rangerende album siden New Adventures in Hi-Fi fra 1996, og startede som # 2 på Billboard 200.

Fra albummet kommer singlerne "Supernatural Superserious", "Hollow Man", "Man-Sized Wreath" og "Until the Day Is Done".

Spor 
Alle sange er skrevet af Peter Buck, Mike Mills og Michael Stipe, hvis der ikke står andet.

 "Living Well Is the Best Revenge"  – 3:11
 "Man-Sized Wreath"  – 2:32
 "Supernatural Superserious"  – 3:23
 "Hollow Man"  – 2:39
 "Houston"  – 2:05
 "Accelerate"  – 3:33
 "Until the Day Is Done"  – 4:08
 "Mr. Richards"  – 3:46
 "Sing for the Submarine"  – 4:50
 "Horse to Water"  – 2:18
 "I'm Gonna DJ"  – 2:07

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

R.E.M.-album
Album fra 2008
Marcus Holst von Schmidten

Marcus Paulli Karenus Holst von Schmidten (25. januar 1791 – 26. april 1849 i Rudkøbing) var en dansk embedsmand, far til borgmester Ulrich Christian von Schmidten.

Han var søn af godsejer Ulrik Christian von Schmidten og Mette Sophie født Markussen, gik på Christiani Institut, blev 1809 student (privat dimitteret) og 1812 cand. jur. Schmidten blev 1813 kammerjunker, 1823 volontør i Danske Kancelli, 31. oktober 1826 konstitueret byfoged i Faaborg og herredsfoged i Salling Herred, 17. september 1828 byfoged i Rudkøbing og herredsfoged i Langelands Nørre og Sønder Herred, 1845 branddirektør og 1847 etatsråd.

Schmidten blev gift 22. oktober 1812 i Christiansborg Slotssogn med Louise Augusta Bjørn (døbt 8. august 1787 i København - 17. oktober 1858 sammesteds), datter af student, senere kammersekretær Christian Bjørn og solodanserinde Marie Christine Lorenzen.

Jens Juel har 1802 udført et kendt portrætmaleri, Løbende dreng, af Marcus Holst von Schmidten som barn (Statens Museum for Kunst). Her ses han løbende på vej i skole i Christiani Institut, der opfordrede børnene til bevægelse, og som byggede Danmarks første legeplads.

Noter

Kilder 
Danske Jurister 1736-1936.

Marcus Holst
Jurister fra Danmark
Byfogeder fra Danmark
Branddirektører fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Herredsfogeder fra Danmark
Etatsråder fra Danmark