kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pave Innocens 9.

Pave Innocens 9. (20. juli 1519 – 30. december 1591) var pave fra d. 29. oktober 1591, hvor han blev valgt, frem til sin død i d. 30. december samme år. Før tiden som pave havde han været diplomat og chefadministrator under Pave Gregor 9.

Biografi 
Paven blev født Giovanni Antonio Facchinetti i byen Crodo i det nordlige Italien. Han blev færdiguddannet som advokat i 1544 på Bologna Universitet, der havde et særlig godt jurastudium og blev efterfølgende sekretær for kardinal Nicoló Ardinghelli. Senere blev han ansat hos kardinal Alessandro Farnese, der var bror til hertugen af Parma og barnebarn af pave Paul 3., som var én af de største mæcener på det tidspunkt. Kardinalen, som også var ærkebiskop af Avignon, sendte Facchinetti af sted som sin stedfortræder, men kaldte ham hurtigt tilbage og lod ham i stedet tage sig af kardinalens affærer i Parma, hvor Facchinetti fungerede som guvernør fra 1556 til 1558. I 1560 blev han biskop af Nicastro i Calabrien og sad i 1562 i Tridentinerkoncilet. Pave Pius 5. sendte ham som diplomat i 1566 til Venedig for at fremme alliancen med Spanien og Venedig imod Det Osmanniske Rige, hvilket resulterede i sejr i Lepanto i 1571. Da Facchinetti opgav at fremme sin karriere i Rom, blev han af navn Latinsk Patriark af Jerusalem.

Paveembedet 
Under Pave Gregor 14., der led af malaria, hvilede den administrative byrde på Facchinettis skuldre. Selv før den daværende pave døde, førte spanskvenlige og antispanske grupper valgkamp til det kommende konklave. Philip 2. af Spaniens egenhændige indgriben i det tidligere konklave var ikke glemt, hvor han udelukkede alle, bortset fra syv kardinaler, fra valget. Denne gang gik det spanske parti i kardinalskollegiet ikke så langt, men det kontrollerede stadig majoriteten og sørgede derved for at Facchinetti blev Pave Innocens 9. Til gengæld støttede han med en pavelig hær i de to måneder, han var pave, Philip 2. og Den Katolske Ligas kamp mod Henrik 4. af Frankrig i de franske religionsborgerkrige.

Grandnevøen kardinal Giovanni Antonio Facchinetti de Nuce jr. var den ene af to kardinaler, der fik sit embede under Innocens 9. I 1643 blev også grandgrandnevøen Cesare Facchinette kardinal.

Eksterne links 
 Kardinalerne
 Cravegnas officielle hjemmeside på italiensk

 

Paver fra Italien
Paver fra barokken
Eunice Mary Kennedy Shriver

Eunice Mary Kennedy Shriver (født 10. juli 1921, død 11. august 2009) var medlem af den amerikanske Kennedy-familie og medgrundlægger af OL for psykisk handikappede i 1960'erne. 

Shriver var gift med Sargent Shriver, der var vicepræsidentkandidat for Demokraterne ved valget i 1972. Eunice Shriver var aktiv i kampagnen for at få valgt hendes ældre bror John F. Kennedy til præsident ved valget i 1960. Hun var endvidere mor til Maria Shriver, der var gift med Californiens tidligere guvernør og skuespiller Arnold Schwarzenegger.

Hendes mest markante offentlige indsats lå i kampen for psykisk handikappede, idet hun som medinitiativtager til etableringen af OL for denne gruppe mennesker var med til at fremme såvel deres sundhed som velvære og selvagtelse.

Eksterne henvisninger 

Eunice Kennedy Shriver Official website 
 Shriver, Maria (August 14, 2009).  Transcript. "Maria Shriver's Eulogy of Her Mother" , The Boston Globe.  Accessed August 31, 2009.
 "Statement from the President on the Passing Of Eunice Kennedy Shriver", (August 11, 2009) on the White House's website
 Staff writer (undated). "Eunice Kennedy Shriver" , obituary by The Associated Press (at The Boston Globe)
 Staff writer (August 11, 2009). "Eunice Kennedy Shriver" , obituary at The Daily Telegraph
 "Special Olympians, Family Celebrate Eunice Kennedy Shriver", article on funeral and burial by The Associated Press (at WJAR television's website turnto10.com)
 
 communityofcaring.org, Eunice Kennedy Shriver National Center for Community of Caring's official website
 Shapiro, Joseph, Eunice Kennedy Shriver's Olympic Legacy , (April 5, 2007) Morning Edition on National Public Radio's website (includes podcast as well as text)
 Coin of the Month , U.S. Mint "Coin of the Month" page (geared for children) on the 1995 Special Olympics Commemorative Silver Dollar

Aktivister fra USA
Personer fra Massachusetts
Oliviero Toscani

Oliviero Toscani (født 28. februar 1942) er en italiensk fotograf, der er mest kendt for de kontroversielle billedserier, der var en del af Benettons markedsføring fra 1982 til 2000. Billederne vakte stor opstandelse og var med til at sætte nye standarder for markedsføring.

Toscani er uddannet i fotografi og grafik i 1965 fra Kunstgewerbeschule Zürich.

I 2005 vakte Toscani nok en gang opsigt med en fotoserie til en kampagne for tøjmærket Ra-Re. Billederne, der forstillede intenst kyssende mænd, vakte stor opstandelse og blev bl.a. kaldt vulgær af en fundamentalistisk katolsk forældreorganisation. Kampagnen blev lanceret under en verserende debat i Italien om homoseksuelles rettigheder.

Han forsøgte at gå ind i politik ved at stille op for det socialdemokratiske Rosa nel Pugno ved valget i 2006, men blev ikke valgt.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fotografer fra Italien
Personer fra Milano
Italienere i 1900-tallet
Italienere i 2000-tallet
Felice Beato

Felice Beato (født 1832, død 29. januar 1909) var en italiensk fotograf, der var en af de første krigsfotografer.

Beato er desuden kendt for sine portrætter og panoramabilleder fra Østasien og Mellemøsten. Han rejste meget og fik lejlighed til at tage billeder i lande, som var fjerne og ukendte for de fleste i samtidens Europa og Nordamerika. Beato tog nogle af de mest kendte billeder fra Sepoy-oprøret, Krimkrigen og anden opiumskrig, og hans fotografi dannede skole for det, der senere blev til fotojournalistik.

Galleri

Se også 

Fotografer fra Italien
Terebintedalen

Terebintedalen er beliggende i Israel, sydvest for Jerusalem. 

Dalen er kendt som stedet, hvor israelitten David og filistren Goliat angiveligt skulle have kæmpet imod hinanden. (Det gamle testamente , Første Samuelsbog, kapitel 17).

Film 
In the Valley of Elah er titlen på en film fra 2007 af Paul Haggis.

Eksterne henvisninger 
 Turistatraktion i Israel (engelsk)

Noter 

Israels geografi
Dale
Hors d'œuvre

Hors d'œuvre (fransk: forret, egtl. uden for værket) er i fransk køkken en fællesbetegnelse for små, lette og oftest kolde retter, der serveres umiddelbart før hovedretten for at vække appetiten. På engelsk hedder de appetizers og starters.

Hors d'œuvre kan serveres, mens gæsterne står og venter, eller ved bordet. De kan være canapéer, små stykker smørrebrød, grøntsagsstykker med dip, ost, kiks og druer.

Det tilsvarende italienske begreb er antipasto, der også er kolde småretter.

Mad fra Frankrig
Franske vendinger
Sonoraørkenen

Sonoraørkenen (engelsk: Sonoran Desert), også kaldet Gila Desert (efter Gila River) er en nordamerikansk ørken, der ligger på begge sider af den amerikansk-mexicanske grænse. 

Ørkenen dækker en stor del af de amerikanske delstater Arizona og Californien samt den mexicanske delstat Sonora, efter hvilken den har sit navn. Med sine 311.000 km² er det en af de største ørkener i Nordamerika og samtidig en af de varmeste. 2.008 km² af ørkenen blev i 2001 afsat til en nationalpark for at beskytte områdets natur, der er kendetegnet ved flere unikke dyre- og plantearter, bl.a. kæmpekaktus (Carnegiea gigantea). USA's eneste population af jaguarer lever i området sydvest for Tucson tæt på grænsen til Mexico.

Coloradoørkenen er den del af Sonoraørkenen, der ligger i Californien, dvs. vest for Colorado River.

Eksterne henvisninger 

Ørkener
Californiens geografi
Arizona
Mexicos geografi
Barclays

Barclays plc er en britisk bankkoncern. Igennem datterselskabet Barclays Bank plc driver finansiel virksomhed aktiviteter over hele verden. Barclays plc er noteret på London Stock Exchange og New York Stock Exchange. I 2008 omsatte Barclays for 2,98 mia. britiske pund og beskæftigede 148.000 ansatte. Ifølge Forbes Global 2000 er den verdens 25. største virksomhed. På hjemmemarkedet Storbritannien er Barclays Bank den andenstørste bank, mens den på verdensplan er den fjerdestørste.

Banken blev grundlagt af John Freame og Thomas Gould i Lombard Street, London, i 1690. Den har sit navn efter James Barclay, der blev partner i selskabet i 1736. Banken udvidede med bl.a. Backhouse's Bank of Darlington og Gurney's Bank of Norwich i 1896. Senere kom flere til gennem opkøb. I 1918 fusionerede Barclays med London, Provincial and South Western Bank og året efter overtog man British Linen Bank. Med etableringen af Barclays Bank of California i San Francisco i 1965 gik Barclays ind på det amerikanske marked, og i 1986 etablerede man sig i Sydafrika. Siden fulgte flere lande, således at Barclays i dag har aktiviteter i Europa, USA, Latinamerika, Mellemøsten, Asien, Afrika og Australien.

Barclays var i oktober 2018 blandt de storbanker der er mistænkt i sagen om svindel med udbytteskat. 

Siden 2004 har Barclays været en af hovedsponsorerne i Premier League.

Eksterne henvisninger 
 Barclays hjemmeside
 http://www.barclayswealth.com (Barclays Wealth)
 http://www.expat.barclays.com  (Barclays Wealth – Expat)
 http://www.offshore.barclays.com  (Barclays Wealth – Offshore)
 http://www.res-non-dom.barclays.com  (Barclays Wealth – Resident non-domicile)

Referencer 

Etableret i 1690
Banker fra Storbritannien
Virksomheder i London
Investeringsvirksomheder fra Storbritannien
Marylebone

Marylebone, undertiden også St. Marylebone eller Mary-le-bone, er et velstående område i det centrale London, nærmere bestemt i City of Westminster. Området afgrænses af Oxford Street mod syd, Marylebone Road mod nord, Edgware Road mod vest og Portland Place mod øst. Marylebone er et populært bosætningsområde, ikke mindst efter åbningen af London Undergrounds Jubilee Line i 1979. I den vestlige del af området bor mange arabere, hvilket præger både butikkerne og restauranterne.

Navnet referer til en kirke i området; St. Marylebone Parish Church, der er viet til Jomfru Maria, og som blev bygget ved en lille bæk, en bourne. Området omkring kirken blev med tiden kendt som St. Mary at the bourne – hvilket blev til Marylebone.

Oprindeligt var Marylebone fra 1899 til 1965 en selvstændig bydel. Marylebone blev derefter lagt sammen med Paddington og Westminster.

Charles Dickens, John Lennon, Paul McCartney, Madonna, Jimi Hendrix, Noel Gallagher og Yoko Ono har alle boet i Marylebone.

Geografi 

Områder og seværdigheder i Marylebone inkluderer:

 All Souls Church, Langham Place (designet af John Nash)
 Asia House, New Cavendish Street
 Baker Street (inklusive den fiktive 221B Baker Street)
 Broadcasting House (BBC's hovedkvarter)
 Bryanston Square
 Duke Street, Marylebone
 Harley Street
 Hinde Street Methodist Chapel
 Holy Trinity Church, Marylebone (designet af Sir John Soane)
 Hyde Park
 Langham Hotel, London (bygget i 1860'erne)
 London Business School, grundlagt i 1964
 Madame Tussaud's
 Manchester Square (georgiansk plads)
 Marble Arch
 Marylebone High Street
 Montagu Square (Regency-plads)
 Regent's Park (hvor London Zoo ligger)
 Royal Academy of Music
 Royal Institute of British Architects
 Selfridges Department Store
 St. James's, Spanish Place
 St Peter, Vere Street (designet i 1722 af James Gibbs)
 University of Westminster
 Wallace Collection
 West London Mission på 19 Thayer Street
 Wigmore Hall
 Wigmore Street
 Wyndham Place

Eksterne henvisninger 

City of Westminster
Richshuset

Richshuset er en markant bygning på hjørnet af Rådhuspladsen (nr. 16) og Vesterbrogade (nr. 2A) i Indre By, København. 

Bygningen, der blev opført i 1934-1936 er tegnet af Alf Cock-Clausen og er en af kun få art deco-bygninger i Danmark. Bygningen afløste Centralhotellet. Den har sit navn efter kaffeerstatningsproducenten C.F. Rich & Sønner, der havde hovedsæde i huset frem til 1969. Richshuset er særligt kendt for Vejrpigerne, der udover to forgyldte piger på toppen af husets tårn består af et termometer i neonrør i hele tårnets højde. Udsmykningen er designet af Einar Utzon-Frank i 1936.

I dag rummer huset bl.a. en skotsk pub og et Business Center.

Eksterne henvisninger 

 Om Vejrpigerne på DMIs hjemmeside,  arkivet på archive.today

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Etableret i 1936
Indre By (København)
Mette Bloch

Mette Malene Bloch (født 13. februar 1966) er en dansk tidligere eliteroer og blev den første kvindelige danske verdensmester i roning. Hun vandt guld ved verdensmesterskaberne i både 1990 og 1992, og det blev bronze i 1991 og 1993.

Mette Bloch stoppede sin karriere første gang i 1994 og fik datteren Line i 1996, men hun tog derefter en sæson mere i 1998, hvor hun vandt World Cup-regattaen i München, men sidenhen blev hun syg og måtte afbryde sæsonen. Efter dette valgte hun at stoppe sin aktive karriere.

I dag har hun en forretning som foredragsholder og forfatter.

Eksterne henvisninger 
 Mette Blochs hjemmeside

Roere fra Danmark
Guy Ritchie

Guy Stuart Ritchie (født 10. september 1968 i Hatfield, Hertfordshire) er en engelsk manuskriptforfatter og filminstruktør. Sammen med sin producent Matthew Vaughn driver han selskabet SKA Film.

Ritchie er ud af en engelsk arbejderklassefamilie. Han er ordblind og forlod folkeskolen som 15-årig. Han er som instruktør og manuskriptforfatter autodidakt. Han debuterede med kortfilmen The Hard Case i 1995 og brugte efterfølgende tre år på at skaffe penge til at realisere sit manuskript til Rub, stub og to rygende geværer, der fik premiere i 1998. Den blev en stor succes og foregår ligesom opfølgeren Snatch fra 2000 i Londons kriminelle miljø. 

Ritchie blev 22. december 2000 gift med Madonna. De fik en søn, Rocco (født 2000) og adopterede sønnen David, men blev skilt i 2008. Han blev senere gift med modellen Jacqui Ainsley.

Robbie Williams' sang She's Madonna handler om Ritchie.

Udvalgt filmografi 
 1995: The Hard Case
 1998: Rub, stub og to rygende geværer (Lock, Stock and two smoking Barrels)
 2000: Snatch
 2001: The Hire: Star
 2002: Swept Away
 2005: Revolver
 2008: Suspect
 2008: RocknRolla
 2009: Sherlock Holmes
 2010: Sherlock Holmes 2: Skyggespillet
 2015: The Man from U.N.C.L.E 
 2017: Kong Arthur: Legenden om sværdet 
 2019: Aladdin
 2019: The Gentlemen
 2021: Wrath of Man

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Storbritannien
Manuskriptforfattere fra Storbritannien
Grégoire Kayibanda

Grégoire Kayibanda (født 1. maj 1924 i Tare, død 15. december 1976) var en rwandanesisk politiker, der var landets første folkevalgte præsident fra 1961 til 1973. Han repræsenterede partiet Parmehutu, som han også havde stiftet. Som præsident ledte Kayibanda landets kamp for uafhængighed fra Belgien og erstattede tutsi-monarkiet med en republik. Selv var han hutu.

Efter tilskyndelse fra panafrikanisterne, Hutuadvokater under Den Katolske Kirke og kristne belgiere, som fik mere og mere indflydelse i DR Congo, blev hutuernes forhold i Rwanda til de aristokratiske tutsier mere og mere betændt, og FN-mandater, tutsiernes overstatus, og de belgiske kolonister gjorde kun spændingerne større. Bevægelsen for hutuernes emancipation fik efter kort tid Grégoire Kayibanda, som på det tidspunkt allerede havde stiftet Parti du Mouvement de l'Emancipation Hutu eller bare Parmehutu og skrevet Hutumanifestet i 1957.

Bevægelsen blev hurtigt militant, og som modsvar stiftede tutsier, der ønskede uafhængighed for Ruanda-Urundi, UNAR-partiet. Denne gruppe blev også hurtigt militant, og der begyndte at komme sammenstød mellem UNAR- og Parmehutu-grupper, som endte i sejr til Parmehutu.

Efter hutuernes selvstændighed blev Kayibanda Rwandas præsident og efterfulgte dermed Dominique Mbonyumutwa som selv var hutu og midlertidig president siden det der blev kald Gitaramakuppen den. 28 Januar 1961. Han tjente som præsident fra 1962 indtil d. 5. juli 1973, hvor han blev udsat for et militærkup af sin forsvarsminister, generalen Juvénal Habyarimana. Kuppet er blevet beskrevet som ublodigt, men i virkeligheden blev estimerede 55 mennesker i tæt forbindelse til det tidligere regime. Familierne blev betalt for at holde tæt, og sammen med sin hustru blev Kayibanda sultet ihjel i et fængsel et ukendt sted i landet.

Rwandas præsidenter
Politikere fra Rwanda
Scheveningen

Scheveningen er en af de otte bydele i Haag, Nederlandene. 

Scheveningen er beliggende ud til Den Engelske Kanal, har egen havn og desuden en sandstrand, pier samt en esplanade. 

Navnet Sceveninghe, som det stavedes dengang, kendes første gang fra 1280. De første indbyggere på stedet menes at have været angelsaksiske, dog hævder nogle historikere at de var skandinaver. Fiskeri var hovederhvervet. En voldsom storm ødelagde i 1470 byens kirke og en stor dele af husene. Igen i 1570, 1775, 1825, 1860, 1881 og 1894 ramtes man af storme, og efter den sidste valgte man at opføre en havn, der blev indviet i 1904. 

Den 31. juli 1653, tørnede den engelske flåde sammen med den nederlandske i slaget ved Scheveningen, der fandt sted ud for kysten.

Eksterne henvisninger 

Byer i Syd-Holland
Haag
Knud Poulsen (teaterdirektør)

Knud Ivendorff Poulsen (født 15. juni 1920 i Fjerritslev, død 2. august 2003) var en dansk journalist, forfatter, oversætter og teaterdirektør mm.

Poulsen debuterede som journalist ved Aftenbladet i 1940. Kom siden til Nationaltidende og Politiken. Radiokommentator 1963-1964. Fra 1966 var han dramaturg ved Det Ny Teater og fra 1969 var han direktør for selvsamme teater.

Han har som forfatter været med til at skrive flere revyer samt monologer til Ebbe Rode. Desuden virkede han som konsulent i DR's underholdningsafdeling.

Knud Poulsen blev i 1957 gift med museumsdirektør Hanne Finsen.

Bibliografi 
 Rejse i Spanien (1953)
 Vor berømte landsmand (1963)
 Dyden går amok (1966)
 Gør som du vil – og tag hvad der kommer (1985)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 
 

Journalister fra Danmark
Personer fra Fjerritslev
Oversættere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Teaterledere fra Danmark
Rejsebogsforfattere fra Danmark i 1900-tallet
Romanforfattere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Ansatte i DR
Manuskriptforfattere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Selvbiografer fra Danmark
Journalister ved Politiken
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Cavlingprismodtagere
Kommuner i Litauen

Kommuner i Litauen er det andet niveau i den administrative inddeling af Litauen. Det første niveau består af de ti apskritys (litauisk: ental: apskritis, flertal: apskritys), som er underinddelt i 60 kommuner (litauisk: ental: savivaldybė, flertal: savivaldybės).

Der er tre typer af kommuner i Litauen: 
Distriktskommuner (litauisk: rajono savivaldybė). Der er 43 distriktskommuner som næsten falder sammen med de distrikter, der eksisterede under den sovjetiske administration.
Bykommuner (litauisk: miesto savivaldybė). Der er otte bykommuner. Seks af disse er baseret på de seks største byer i Litauen. Disse seks byer er også kommunesæde for de tilsvarende distriktskommuner. Bykommunerne dækker byområderne, mens distriktskommunerne dækker landdistrikterne. Palanga bykommune hedder sådan, på trods af at der ikke er et egentligt bycenter, men mere må opfattes som en gruppe af populære sommerhusområder ved Østersø-kysten.
 Ni kommuner, oprettet i 2000 med "Kommunereformloven"; de indeholder hverken "by" eller "distrikt" i navnet.

Næsten alle kommuner er opkaldt efter byen med det kommunale hovedsæde. Der er tre undtagelser: Klaipėda distriktskommune (kommunesæde Gargždai), Akmenė distriktskommune (kommunesæde Naujoji Akmenė) og Neringa kommune (kommunesæde Nida).
Kommunerne er igen opdelt i mere end 500 bydele (litauisk: ental: seniūnija, flertal: seniūnijos)

Kort 
Dette kort viser kommuner og apskritys i Litauen. Otte bykommuner og to kommuner er mærket med tal.

</div>

Liste 
<onlyinclude>

Savivaldybės er placeret i LAU 1 i de regionale statistikker i Den Europæiske Union, tilsvarende danske kommuner.

Se også 
 Apskritys i Litauen
 Seniūnija

Noter og referencer

Eksterne henvisninger 
 Lietuvos Salvidybių Asociacijos  (svarende til Kommunernes Landsforening i Danmark)
Nærøyfjorden

Nærøyfjorden er en fjord i Aurland kommune i Vestland fylke i Norge. Nærøyfjorden er omkring 19 kilometer lang og udgør en arm af Aurlandsfjorden, som igen er en arm af Sognefjorden. Nærøyfjorden strækker sig til det lille sted Gudvangen. Bakka er en lille bygd, som ligger på den ene sida af Nærøyfjorden    ved Gudvangen. Der ligger også den fraflyttede bygd Dyrdal og gården Styvi ved Nærøyfjorden.

Fjorden er smal og er et sted kun 250 meter bred, mens fjeldene i området rækker hele 1.800 meter over havoverfladen. 
14. juli 2005 blev Nærøyfjorden indskrevet på UNESCOs Verdensarvsliste. Nærøyfjorden verdenshavpark er et af pilotprojekterne i Riksantikvarens Værdiskabelsesprojekt.

Galleri

Eksterne henvisninger 

 Nærøyfjorden på net
 Læs om Nærøyfjorden verdenhavspark, som er et af pilotprojekterne i Værdiskabelsesprojektet på Riksantikvarens hjemmeside

Fjorde i Vestland
Seværdigheder i Norge
Sognefjorden
Helge Brünnich

Helge Georg Jensen Brünnich (født 3. februar 1903, død 13. januar 1945 i KZ Neuengamme) var en dansk modstandsmand.

Helge Brünnich var medlem af militærgruppernes afsnit 2, 1. kompagni, 2. deling, 1. gruppe i Hellerup, der var organiseret af Dansk Samling.

Før krigen fik han ansættelse som kontorist i NESA, og her fik han kontakt med modstandsbevægelsen. Helge Brünnich opbevarede på sin bopæl et større lager af våben og ammunition. Han blev som følge af en angivelse taget af tyskerne sammen med hele sin gruppe den 5. december 1944. Efter hans arrestation sprængte tyskerne hans hus på Mantziusvej i luften under henvisning til at det havde været benyttet til opbevaring af større mængder våben og ammunition.

Brünnich blev deporteret til KZ Neuengamme den 13. december 1944, og mellem jul og nytår fik han lungebetændelse, som tog livet af ham kort tid inde i det nye år. Han er begravet på Gentofte Kirkegård og mindet i Mindelunden i Ryvangen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Modstandsfolk fra Dansk Samling
Ofre for Holocaust fra Danmark
Helge
Erik Skaaning

Erik Skaaning (født 19. oktober 1926) er en tidligere dansk fodboldspiller og legendarisk anfører i Vejle Boldklub .

Karriere 

Erik Skaaning debuterede for Vejle Boldklub lige efter 2. Verdenskrig i 1945 og opnåede 280 kampe på VB's bedste mandskab, hvilket placerer ham som nummer tolv på listen over spillere med flest kampe i Vejle-trøjen. I størstedelen af karrieren var Erik Skaaning en højt respekteret anfører for de 11 udvalgte. Han var ligeledes anfører i de tre kampe, han opnåede for  Danmarks B-landshold .

Da Erik Skaaning i 1959 lagde støvlerne på hylden, kom det som en overraskelse for mange, i og med Vejle Boldklub var midt i en god sæson, der endte med et Danmarksmesterskab.

- Lysten var der skam, men familien har jo også krav på én. Defor måtte jeg vælge mellem byrådsarbejdet og fodboldspillet. Tidligere kunne jeg godt passe begge dele og alligevel få tid til privatliv. Men fodboldturneringerne har efterhånden fået et sådant omfang, at det er umuligt at få det hele til at passe, sagde Erik Skaaning, som på det tidspunkt sad i Vejle byråd .

Erik Skaaning afsluttede sin karrieren i Vejle Boldklub d. 16 juni 1959 i en kamp mod IFK Norrköping, der endte 3-3. I tiden som VB-spiller var han med til at vinde et  Danmarksmesterskab og to  dansk pokalmesterskaber

Efter spillerkarrieren har Erik Skaaning siddet flere år i bestyrelsen for Vejle Boldklub, ligesom han i mange år var medlem af  byrådet i Vejle.

Kilde 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Vejle Boldklub
Personer fra Vejle