kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Flexliner

Flexliner er det udtryk som ABB Scandia (som i dag er ejet af Bombardier), i midten af 1990'erne begyndte at anvende om deres "familie" af togsæt, som omfatter IC3, IR4, IC2 og Contessa (Øresundstoget). Det lettest genkendelige fællestræk for alle disse typer, er den karakteristiske front, som i sin tid udvikledes til IC3.

Historie 
I midten af 1990'erne havde DSB efterhånden fået dækket deres behov for togsæt af typen IC3 og IR4, og ordrebogen hos ABB Scandia i Randers (som stod for produktionen af disse tog) var begyndt at se ret tom ud. Og selvom man havde forventninger om en ordre på, endnu under udvikling værende, IC2-tog, mente man at fremtiden så ret sort ud. Imidlertid var der dog folk som kunne se potentialet i IC3-, IR4- og IC2-togene. Alle disse tre typer delte en rækkes fælles karakteristika, bl.a. front- og førerrum-systemet, vognkasser med mere. Man valgte derfor at videreudvikle ideen, for således at kunne friste andre jernbaneselskaber til at købe tog af denne type. På grund af de mange fællestræk og "inter-operabiliteten" (dvs. de tre typer kunne samkøres, uagtet traktionstypen), valgte man det, for udlændinge, mundrette og bedste beskrivende navn: Flexliner, ofte med "The" foran. Man havde store forventninger, men bortset fra enkelte afsætninger af IC3-tog til Sverige, Israel og Spanien (dog bygget lokalt på licens), og leverancer af den første meter (dvs. førerrum og front) til Belgien, opnåede man ikke den store succes. Sidste tog af Flexliner-typen blev DSB's og SJ's Contessa. Udvikling af konceptet endte i begyndelsen af det nye årtusinde.

Referencer
Magisk realisme

Magisk realisme er en litterær genre inden for realismen, der opstod i 1970- og 1980'erne med udgangspunkt i værkerne af latinamerikanske forfattere som Gabriel García Márquez, Jorge Luis Borges, Isabel Allende og Miguel Ángel Asturias.

Grundlæggende er deres fortællinger præget af socialrealisme kombineret med fantastiske begivenheder, skrøner, drømme og andet fra de eventyrlige genrer.

Magisk Realisme genren kendetegnes endvidere ved, at det magiske er en integreret del af realismen. Der reflekteres ikke over, at handlingen kan krydse grænsen mellem magi og realisme. Alt vises/fortælles fra et realistisk synspunkt. Den japanske forfatter Haruki Murakami hører til denne kategori. Et af hans hovedværker er Kafka on the Shore fra 2002. Murakami er tydeligt inspireret af David Lynch.

De magiske træk deler den sydamerikanske litteratur med den "Nordatlantiske magiske realisme", hvis fremmeste repræsentanter er Halldor Laxness (Island) og William Heinesen (Færøerne). Begge henter stof helt tilbage i den fælles norrøne sagalitteratur. Af danske forfattere er især Ib Michael og Peter Høeg inspireret af den magiske realisme. Især Høeg deler den magiske realisme med Karen Blixen.

Karakteristika 
Den magiske realisme rummer nogle af følgende karakteristika:

- Historiske virkelighed beskrives med tilsyneladende magiske eller uforklarlige hændelser.

- Fantastiske begivenheder i en hverdags tone.

- Fysiske og forklarlige love overskrides, men uden at bryde realismen.

Se også 
 Fantastisk litteratur

Eksterne henvisninger 
 Magisk realisme i litteraturen  på Litteratursiden.dk
 Gerd B Lütken & Johannes Fibiger (2002): Litteraturens veje, 1. udg., Gad, Kbh

Litteratur
Johan Voltmar

Johan Voltmar (født ca. 1685) var en tyskfødt musiker og komponist, der med sin familie boede i København fra omkring 1711.

Efternavnet Voltmar udtales som Foltmar, og flere af hans sønner stavede deres navn på sidstnævnte måde. Johan Voltmar vides at have haft mindst 3 døtre og 4 sønner, der alle var kunstnerisk begavede.

Johan Voltmar omtales som oboist ved Grenaderregimentet, men blev siden en af kongens hofvioloner, det vil sige han spillede i Det Kongelige Kapel. Hans kone Anna Margretlie Elisabeth Voltmar synes også at have været i besiddelse af en del kunstnerisk talent. Forældrene opdrog og underviste selv deres børn, og de 2 ældste af drengene Herman Friedrich Voltmar og Johan Foltmar blev begge professionelle musikere, mens de to yngste Christian Ulrich Foltmar og Christoffer Foltmar først og fremmest var billedkunstnere, men også velbefarne i musikken.

Af Johan Voltmar kender man til en fløjtesonate og en koncert for 4 fløjter, 2 violiner og bas.

Kilder 
 Artikel i DMT af Erling Winkel 1942 afsnit 1 
 Artikel i DMT af Erling Winkel 1942 afsnit 2 

Komponister fra Danmark
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Johan 1
Herman Friedrich Voltmar

Herman Friedrich Voltmar (ca. 1707 – 6. maj 1782) var en tyskfødt musiker og komponist der levede i Danmark fra ca. 1711. Han var ældste søn af oboist Johan Voltmar. Hans 3 brødre Johan Foltmar, Christian Ulrik Foltmar og Christoffer Foltmar gjorde sig også gældende i det offentlige liv. De yngre brødre stavede deres navn Foltmar.

I en ung Alder kom Herman Friedrich Voltmar i hoffets tjeneste og blev lakaj hos kronprinsen, den senere Christian 6. I 1738 blev han hofviolon, det vil sige musiker i Det Kongelige Kapel. Ud over sin faste gage modtog han en del ekstrabetaling, hvilket tyder på, at han også har fungeret som solist i mere private sammenhænge ved hoffet. Ved siden af sit virke som musiker komponerede han og optrådte som lejlighedsdigter. Ved kronprins (den senere kong Frederik 5.) Frederiks bryllup leverede Voltmar et stort og pompøst epos på tysk.

I 1770 blev han som 63-årig afskediget fra Det Kgl. Kapel i forbindelse med Giuseppe Sartis omstrukturering af orkestret, men levede endnu 12 år som bosat i Bagsværd.

Af Voltmars musik kendes en sonate for fløjte, Nogle smukke Danske Synge-Arier og en Tysk trykt Advent Cantate som han selv skriver i en annonce i avisen ”Postrytteren” nr. 98 i 1756. I samme avis nr. 102 fra 1757 averteres med 2 nye Geistl. Cantata til Juul og Nytaars Dag og i ”Adresseavisen” 1765 nr. 12 et i Trykken udkommet gejstligt Syngespil, bestaaende af 12 Festarier, 4 smaa Sinfonier og 2 Recitativer. Et lille hæfte med hans sange findes på Det Kgl. Bibliotek: Einige Gjestlige Arien..

Kilder 
 Artikel i DMT af Erling Winkel 1942 afsnit 1 
 Artikel i DMT af Erling Winkel 1942 afsnit 2 

Komponister fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Herman Friedrich
Hagbards Galge

Hagbards Galge er et fortidsminde fra bronzealder. Hagbards Galge ligger i Asige sogn, cirka 25 kilometer nord for Halmstad i Halland, Sverige. De fire bautasten, der udgør monumentet, hører til de bedst kendte i Halland. På stenene ses der flere hellristninger. En af disse viser et skib, der sejler en sol fra aften til morgen (en situation, der kendes fra Solvognen). Navnet Hagbard stammer fra det oldnordiske sagn om den norske prins Hagbard og den danske prinsesse Signe.

Litteratur 
 Karsten Kjer Michaelsen: Danmarks Oldtid, København 2002 

Danmarks historie
Nordisk bronzealder
Falkenbergs kommun
Prereg

PreReg er et software til Windows. Programmet anvendes på nyremedicinske afdelinger som kvalitetssikring af patientforløb i prædialysefasen.

Erhvervsprogrammer
Lone Høyer Hansen

Lone Høyer Hansen (født 13. august 1950 i København, død 17. august 2021) var en dansk skulptør og billedkunstner, som arbejdede med relationen mellem krop, rum og beskuer.

Hun blev uddannet på Det Kongelige Danske Kunstakademi 1980-1985 og blev i 1994 cand.mag. i kunstformidling og filmvidenskab. Fra 2003-2009 var hun professor ved Billedhuggerskolen, Charlottenborg, Det Kongelige Danske Kunstakademi.

Lone Høyer Hansen var medlem af kunstnersammenslutningen Grønningen fra 1998.

Hun er repræsenteret på:

 ARoS, Aarhus
 Den Kongelige Kobberstiksamling, København
 Horsens Kunstmuseum, Horsens
 Hygum Kunstmuseum, Hygum
 Kastrupgårdsamlingen, København
 Kunstmuseet Trapholt, Kolding
 Museet for Samtidskunst, Oslo, Norge
 Statens Museum for Kunst, København
 Sønderjyllands Kunstmuseum, Tønder
 Trondheims Kunstmuseum, Trondheim, Norge
 Vestsjællands Kunstmuseum, Sorø

Legater og udmærkelser 
 Tildelt Thorvaldsen Medaljen 2018
 Tildelt Ole Haslunds Kunstnerfond Legat 2014
 Tildelt Carl Nielsen og Anne Marie Carl-Nielsens Legat 2002
 Tildelt C.V. Eckerbergmedaljen 2001
 Præmieret af Statens Kunstfond 1993, 1999, to gange i 2000
 Tildelt Kunstnerfonden af 1973, 1999
 Tildelt Anne Marie Telmányi Prisen, 1998
 Nomineret til ARS FENNICA PRIZE, Finland, 1998
 Tildelt Kai Nielsens Legat, 1998
 Statens Kunstfonds 3-årige stipendiat 1989 – 1991
 Statens Kunstfond Arbejdslegater 1987, 1988
 Akademirådets Legater 1981, 1983, 1985, 1986, 1987, 1992, 1999
 Viggo Jarls Legat 1988
 Gerhard Hennings Legat 1988

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 lonehoyerhansen.dk – officiel website

Billedhuggere fra Danmark
Personer fra København
Modtagere af Eckersberg Medaillen
Danskere i 1900-tallet
Ansatte ved Det Kongelige Danske Kunstakademi
Medlemmer af Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster
Modtagere af Ole Haslunds Kunstnerfonds legat
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Alumni fra Det Kongelige Danske Kunstakademi
Kunstnere på finansloven (afdøde)
Johan Foltmar

Johan Foltmar (ca. 1714 – 26. april 1794) var en dansk organist, komponist og eddikebrygger.

Han var næstældste søn af Johan Voltmar, der var indvandret til København ca. 1711. Hans brødre Herman Friedrich Voltmar, Christian Ulrik Foltmar og Christoffer Foltmar var alle ”noget ved musikken”.

Allerede som ung var Johan Foltmar en agtet musiker i det københavnske miljø. Han var f.eks. en af lederne af Det musikalske Societet (Danmarks første musikforening), der blev stiftet 1744 sammen med bl.a. Holberg, Johannes Erasmus Iversen og Johann Adolph Scheibe. Nogle år senere i 1768, nævnes han som æresmedlem af det nye Musicaliske Selskab sammen med blandt andet Scheibe og Johannes Ewald.

I 1747 søgte han jobbet som assistent for organisten ved Trinitatis Kirke, komponist, hofpoet, hofviolon og hoforganist Peder Sparkiær, der måske nok kunne trænge til lidt aflastning. I 1752 overtog han så stillingen som organist, men den kastede ikke mange penge af sig, og derfor søgte Foltmar andre indtægtskilder. I 1760’erne havde han eneret på fremstillingen af vineddike i København, og han forsøgte sig også med frugtavl og en planteskole. Han skulle jo forsørge sin familie med kone og 3 børn. Da den yngste blev døbt den 13. oktober 1755 i Trinitatis Kirke var selveste Danmarks dronning Juliane Marie gudmor, prinsesse Sophia Magdalene holdt huen og kong Frederik 5., kronprins Christian (den senere Christian 7.) og arveprins Frederik var faddere. Foltmarfamilen havde gode forbindelser til kongehuset. Johan Foltmar spillede f.eks. fløjte i 1748 da der holdtes en koncert i anledning af dronningens fødselsdag. Han spillede også med ved kong Frederik 5, begravelse i 1766.

Kompositioner 
 adskillige arier og åndelige sange
 Aria, Andante Min største Lyst og Tidsfordriv, som senere brugtes i skuespillet Genboerne
 Murkier (murquien = en populær musikform med ustandseligt trommende oktavfigurer i venstre hånd)
 Menuetter
 kammermusik for bl.a. fløjte
 12 engelske danse for 2 violiner og bas
 fire håndskrevne koralbøger fra Holmens Kirke og Trinitatis Kirke

Kilder 
 Dansk biografisk leksikon 1905 og 1979
 Artikel i DMT af Erling Winkel 1942 afsnit 1 
 Artikel i DMT af Erling Winkel 1942 afsnit 2 

Komponister fra Danmark
Organister fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Fabrikanter fra Danmark
Johan 2
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Christian Ulrik Foltmar

Christian Ulrik Foltmar (ca. 1716 – 11. august 1794 i København) var en dansk tapetvæver, maler og muligvis organist. Han var søn af musikeren Johan Voltmar og bror til Herman Friedrich Voltmar, Johan Foltmar og Christopher Foltmar.

Da han den 22. marts 1769 fik døbt en datter, blev han i kirkebogen tituleret som organist. Han virkede også som miniaturemaler. Efter Christopher Foltmars død leverede Christian Ulrik tilsyneladende billeder til hoffet. Der findes et selvportræt af ham og hustruen.

Han er begravet på Sankt Petri Kirkes kirkegård.

Kilde 
 
 Dansk biografisk Leksikon

Malere fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Miniaturmalere
Portrætmalere
Christian Ulrik
Tigerbalsam

Tigerbalsam (burmesisk: Ban Kim Ewe (= "10.000 gyldne olier") er en smertelindrende creme, som oprindeligt blev udviklet i 1870'erne af apotekeren Aw Chu Kin i Rangoon, Burma. Han bad sine to sønner om at færdiggøre produktet, da han lå for døden. Produktet har siden 1920'erne været fremstillet af firmaet Haw Par i Singapore. Det sælges i små sekskantede glaskrukker á 18 g. Cremen er brugt af mange sportsudøvere. I mange år har sportsfolk verden over brugt tigerbalsam både til massage i forbindelse med opvarmning, som afspænding efter træning og ømme muskler.

Tigerbalsams virkning 
 Tiger Balsam Hvid
Effektiv balsam ved ømhed i muskler og led samt anspændt muskulatur. Den varmegivende effekt giver velvære samtidig med, at muskler gøres bløde og smidige. Hurtig absorberende.
 Tiger Balsam Rød
Ekstra stærk formular som virker effektivt og hurtigt ved akut ømhed i muskler og led samt anspændt muskulatur. Lige som Tiger Balsam Hvid absorberes balsamen hurtigt i huden og den varmegivende effekt hjælper til at muskler gøres bløde og smidige.

Ingredienser 
Petrolatum
Paraffin
Kamfer
Mentol
Mynteolie
Cajuputolie
Muskatnødolie
Kanelolie (i rød tigerbalsam)
Ammoniumhydroxid (i rød tigerbalsam)

Hvis man tilsætter kanelolie og ammoniumhydroxid, farves indholdet rødt.

Eksternt link
Hjemmesiede for Haw Par Healthcare Limited 

Farmakologi
Hey Negrita

"Hey Negrita" er en sang fra The Rolling Stones, der findes på deres 1976 album Black and Blue.

Krediteret til Mick Jagger og Keith Richards har Ron Wood tilsyneladende skrevet sangen hovedriff, et stykke musik han tog med sig fra Münchens Musicland Studios, hvor han og andre guitarister aflagde prøve for at blive den anden guitarist efter Mick Taylors afgang . For sit bidrag modtog Wood et ”inspireret af” på det endelige album. 

I 2003 berettede Wood:” Vi alle, individuelle og sammen, var til reggae, og det var også stemningen dengang. Jeg havde denne her særlige melodistump med ind i studiet, og de andre sagde:” Hvad skal vi starte med?” og jeg sagde:” Jeg har denne her sang.” Charlie Watts sad bagved sit udstyr, og Keith og Mick kom begge i stemning af det. Det var ”Hey Negrita”, hvilket kom meget nemt. Nøglen til at få en sang med i bandet er, at man aldrig prøver og skriver alle ordene. Hvis du har rytmen, er du heldig! Lad Mick skrive ordene, og så har du en chance .”

I sin anmeldelse skrev Bill Janovitz:” ”Hey Negrita” forbinder latin, reggae og funk musik stilene. Mick Jagger har brugt en del tid i New York City, og absorberet nye elementer af dance musikken, specielt latin.”
Om sangens indhold fortæller Janovitz videre:” Jagger har endnu engang valgt ikke at stå tilbage for det kontroversielle… ”Negrita”, et spansk udtryk der oversat betyder ”lille sort pige”, var et kælenavn han havde til sin kone på det tidspunkt Bianca. Sangen, imidlertid, er ubestridelig meget sexy, og Jagger spiller med den klichéagtige Mellem- og Sydamerika, der har kampen mellem kønnene .

Denne sang, sammen med nogle af de andre fra Black and Blue, blev udråbt til at være tydelige kønsdiskriminerende overfor kvinder, en anklage der ikke var ny for The Stones på dette tidspunkt. 
Jagger sagde til denne lejlighed:” ”Hey Negrita”, er et kompliment. Jeg mener, det er ikke en nedgørelse. Jeg mener, hvad er problemet, ”Hey” delen? Nej, jeg tror vi er over ”Hey”. Hvad, tror du at farvet mennesker ikke vil kunne lide den? Nå… kun de meget følsomme. Det er om sydamerikanere, det er bare hvad du siger, du ved? Du siger, Hey Negrita… Du siger til en kvinde: hey negrita! Faktisk, er det blevet sagt, til min kone, kan du se? .” Indspillet i december 1974, og marts og april 1975 i München og på Mountain Recording Studios i Montreux. ”Hey Negrita''” synger Jagger, Richards og Wood spillede på guitar Bill Wyman på bass, og Charlie Watts på trommerne. Udover at Preston spillede klaver, spillede han også orgel og sang kor sammen med Richards og Wood.

Eksterne henvisninger 

Officiel tekst
Se The Rolling Stones ”Hey Negrita” live fra 1976

Fodnote 

Rolling Stones-sange
Luca Mazzanti

Luca Mazzanti (født 4. februar 1974) er en italiensk tidligere professionel cykelrytter.

Eksterne henvisninger 

Mandlige cykelryttere fra Italien
Rembrandt-museet

Rembrandt-museet () er et hus i Jodenbreestraat i Amsterdam, Holland, hvor Rembrandt levede og malede i en række år. Rembrandt købte huset i 1639 og levede der, indtil han gik personligt konkurs i 1656, og alle hans ejendele blev solgt på auktion. Huset blev etableret som museum i 1911 efter omfattende restaurering og huser nu bl.a. 260 af de 290 kendte skitser, Rembrandt lavede.

I 2017 havde museet omkring 265.000 besøgende, hvilket gør det til et af landets mest besøgte museer.

Eksterne links 

 Rembrandt-museets hjemmeside

Museer i Nederlandene
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Amsterdam
Museer etableret i 1911
Landmåling

Landmåling er den teknik, videnskab og akkuratesse, der er tilknyttet opmåling af jordoverfladen i dens 3-dimensionale rumlige udstrækning, herunder at fastlægge fikspunkter, afstikke vinkler og måle afstande mellem givne punkter.

Landmåling anvendes i vid udstrækning til at udarbejde oversigtskort i et overskueligt format, ofte med det formål at fastlægge grænser for rettigheder, herunder ejendomsrettigheder, for såvel private som offentlige formål.

For at opnå de nævnte formål anvendes metoder og elementer, der er hentet fra bl.a. ingeniørvidenskaberne, herunder geometri, trigonometri, matematik, fysik samt geografi og jura.

Landmåling har været et element af meget stor betydning i udviklingen af det menneskelige samfund, og vi kan finde indikationer på anvendelse af landmåling helt tilbage til de tidligste perioder, hvor der er foregået bydannelser, omkring 5.000 år før vor tidsregning. Dertil kommer at landmåling er et nødvendigt element i fysiske planlægningsprocesser samt ved stort set enhver form for konstruktionsproces.

Landmåling anvendes i dag inden for bygge- og anlægssektoren, konstruktion af veje og bygninger, anlæg af kommunikationslinjer, udarbejdelse af landkort i enhver form og størrelse samt definition og fastlæggelse af grænser for ejendomsrettigheder.

Se også 
 Geodata
 Landinspektør

 
Kartografi
Terma

Terma A/S er en dansk teknologivirksomhed med hovedsæde i Lystrup ved Aarhus, der producerer til fly- og våbenindustrien til både private og militær brug.

Produkter 
Fra termometre til stjernekameraer; Terma har udviklet sig fra lokal fabrikation af termometre til en verdensomspændende producent af højteknologisk udstyr som:
 Elektroniske selvbeskyttelsessystemer til jager- og transportfly og helikoptere
 Produktion af elektronik til forsvarsindustrien
 Mekaniske strukturer til civile og militære fly
 Lufttrafikovervågningssystemer
 Radarsystemer, både civile og militære
 IT-udstyr
 Rumfarts- og satellitteknologi

Blandt kunderne er Søværnet og Flyvevåbnet i Danmark, det hollandske og amerikanske luftvåben samt virksomheden Northrop Grumman.

Eksempler på udstyr 
Den europæiske rumorganisation ESA anvender Termas PCU (Power Conditioning Unit) til at fordele elektrisk energi fra solcellepanelerne til udstyret på rumsonderne Rosetta, Mars Express og Venus Express. Huygens-sonden, der landede på saturnmånen Titan i 2004, havde en timer fra Terma for at spare på batterierne.

Terma har også deltaget i ESA’s ExoMars missionen, hvortil Terma har udviklet en Remote Terminal and Power Unit (RTPU) for landingsmodulet Schiaparelli.

Faciliteter 
I Danmark har Terma faciliteter i Lystrup, Grenaa, Søborg og Skive. Internationalt har Terma faciliteter i Leiden, Holland; Darmstadt ved Frankfurt i Tyskland, Toulouse i Frankrig, Singapore, Abu Dhabi, Indien, i Washington D.C. og Warner Robins i Georgia i USA.

Historie 
Terma blev oprettet i 1944 af Orla og Svend Aage Jørgensen og fremstillede termometre og manometre. (Navnet Terma opstod af Termometer og Manometer). Terma A/S overtog Terma i 1949, og i 1950'erne begyndte firmaet at producere radarudstyr, primært med Forsvaret og den danske stat som kunder. Terma ejes i dag af den danske Thomas B. Thriges fond gennem Thrige Holding A/S.

Produkter

Dele til F-35-kampfly 
I forlængelse af tidligere aftaler fra 2006 og 2012 indgik Terma i 2017 en aftale med den amerikanske flyproducent Northrop Grumman Corporation om at levere flydele til F35-kampflyet frem til 2040. Den nye aftale har en anslået værdi på 2,5 mia DKK og indebærer en forøgelse af arbejdsstyrken.

Rumfart

Atmosphere-Space Interactions Monitor (ASIM) 
Terma har været teknisk hovedleverandør på det 314 Kg. tunge ASIM observatorium. ASIM er Danmarks hidtil største rumprojekt under det europæiske rumagentur, ESA, og har kostet cirka 370 millioner kroner. ASIM blev opsendt fra Kennedy Space Center i Florida den 2. april 2018 klokken 22.30 dansk tid.

Formålet med ASIM er, at overvåge og måle på forskellige lynfænomener i den øvre del af Jordens atmosfære (Transient Luminous Events (TLE)) og tæller eksempelvis opadgående lyn og røde feer. Der ud over skal ASIM måle udbrud af gammaglimt fra tordenvejr (Terrestrial Gamma ray Flash, TGF). ASIM skal hjælpe forskerne med at forstå fysikken bag ovenstående fænomener, og hvordan de spiller ind på klodens klima.

Eksterne links 

 Terma A/S official website

Etableret i 1944
Virksomheder i Aarhus
Elektronikvirksomheder i Danmark
Forsvarsvirksomheder i Danmark
Våbenproducenter
Adoptionisme

Adoptionisme, kættersk retning, der hævder at Jesus ikke er af Guds natur, men først blev "adopteret" som Guds søn ved dåben.

Kristen teologi
Simris Kirke

Simris kyrka er en romansk kirke i Simris i Simrishamns kommun i det sydøstlige Skåne. Kirken blev opført i midten af 1100-tallet. I 1905 blev kirkeskibet revet ned og genopført en meter bredere.

Koret er velbevaret med rester af kalkmalerier fra 1400-tallet. Kalkmalerierne blev afdækket i 1902, da skibet blev revet ned. Apsis har bevaret sit halvkuppelhvælv. Prædikestolen er fra 1600-tallet og viser Christian 4.'s monogram. Kirkens døbefont af sandsten viser motiver fra Jesus barndom og fra passionen.

Foran den ombyggede kirke står to originale runesten fra 1100-tallet (Simrisstenene).

Eksterne henvisninger 

 Simris Kirke på Nordens Kirker.dk 

Tidligere danske kirker
Kirker i Skåne län
Michael Dell

Michael Saul Dell (født 23. februar 1965 i Houston, Texas) er en amerikansk forretningsmand og grundlægger af Dell, Inc. Dell studerede psykologi på University of Texas at Austin.
Samtidig startede han firmaet PC's Limited og sluttede på universitetet som 19-årig. I 1987 skiftede firmaet navn til Dell Computer Corporation og senere Dell, Inc. i 2003.

Dell er rangeret som den 9. rigeste person i verden i 2004 af Forbes med en formue på 14,2 milliarder dollar.

Eksterne henvisninger 

Erhvervsfolk fra USA