kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bilbrand

En bilbrand er en brand i en bil eller andet motorkøretøj. Bilbrande er særligt farlige, da der fortsat kan befinde sig personer i det brændende køretøj og under branden afgiver mange dele af køretøjet (som f.eks. kunststofdele, dæk osv.) giftige dampe.

Årsager 
En bilbrand kan have flere forskellige årsager:
 En følge af et trafikuheld: Branden opstår ikke nødvendigvis med det samme. Der kan opstå gnister fra udsivende brændstof under såvel selve ulykken som ved det deraf følgende bjergningsarbejde. Derfor skal man om muligt efter ulykken frakoble bilbatteriets stelforbindelse for at gøre køretøjet strømløst. Dette gør dog, at f.eks. havariblinket heller ikke er funktionsdygtigt.
 Bremsning efter en længere nedkørsel fra et bjerg, eller en overophedning på grund af en teknisk defekt kan også udløse en bilbrand. Derfor skal man ved bjergkørsel geare ned og lade bremserne køle af.
 Ødelagte dæk, som oftest på lastbiler med tvillingemontering. Her opdages en dækskade på grund af de mange hjul ikke så hurtigt som på en personbil. Også et for lavt lufttryk i et dæk kan føre til, at dækket overophedes og bryder i brand.
 Beskadigede eller overbelastede elkabler kan også føre til kabelbrand.
 Udsivende brændstof; dette skete tidligere ofte på karburatorer. Brændstoffet løber ud og antændes, når det rammer varme dele i motorrummet eller udstødningssystemet.
 Påsat brand: Hærværk eller forsikringssvindel.

Forholdsregler 
Hvis en bilbrand bekæmpes i de første minutter, er det som oftest nok med en ildslukker eller et brandtæppe, som medføres i det brændende eller et andet køretøj. Hvis man venter på brandvæsenet uden at gøre noget, går der flere minutter som let kan føre til at brandvæsenet ikke kan slukke branden og køretøjet udbrænder fuldstændigt.

Statistik 
I 2020 blev der i Danmark registreret 1.358 bilbrande i benzin- og dieselbiler og 10 bilbrande i el- eller hybridbiler.
I de første ni måneder af 2019 var der i Danmark 648 bilbrande, der af Rigspolitiet blev anset som påsatte.

Henvisninger

Eksterne henvisninger 

Brandslukning
Trafiksikkerhed
Salman af Saudi-Arabien

Salman bin Abdulaziz Al Saud (), (født 31. december 1935) er konge af Saudi-Arabien, Varetager af de To Hellige Moskeer og overhoved for Huset Saud. Han har også været forsvarminister siden 2011, og var guvernør for Riyadh provinsen fra 1963 til 2011. Kong Salman besteg tronen den 23. januar 2015 efter Kong Abdullah, hans halvbror, døde.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Huset Saud
Konger af Saudi-Arabien
Personer fra Riyadh
Muslimske monarker
Nuværende statsoverhoveder
Certina

Certina er et schweizisk urmærke. Virksomheden blev grundlagt i Schweiz i 1888 af Adolf og Alfred Kurth, selskabet er i dag en del af Swatch Group. Certina er kendt for deres DS-teknologi, som blev udviklet i 1959. DS, "Double Security" beskytter urværket yderligere og gør alle deres ure ekstra modstandsdygtige overfor vand og stød. Da konceptet blev udviklet, kunne ure typisk ikke modstå fald fra meget mere end 2 meters højde, men med DS-teknologien kunne Certinas ure klare fald fra op til 6 meters højde.

Historie
Certina blev grundlagt af Adolf og Alfred Kurth i 1888 som en virksomhed, der fremstillede dele til ure. Certinas første komplette ur blev produceret I 1906 under navnet "Grana". Da virksomheden holdt 50 års jubilæum i 1938 havde den 250 mederarbejdere. I 1939 bliver "Certina" navnet registreret hos Swiss Federal Institute of Intellectual Property.

I 1983 blev Certina et medlem af SMH Group, hvilket senere blev til Swatch Group.

Ambassadører
Sauber F1 Team
Oliver Keller
Ole Einar Bjørndalen

Ur-serier 
Revelation
DS 1 
DS 2 : 2013 -
DS 3
DS 4
DS 4 Big Size
DS Action
DS Action Diver
DS Caimano
DS Dream
DS Eagle
DS First
DS Mini Spel
DS Multi-8
DS Podium
DS Podium Big Size
DS Podium Square
DS Podium Valgranges
DS Powermatic 80 : 2014-
DS Prime
DS Queen : 2013-
DS Rookie
DS Spel
DS Stella

Referencer 

Urmærker
Armbåndsursproducenter fra Schweiz
Etableret i 1888
Stinkende karse

Stinkende karse (Lepidium ruderale) er en enårig, 10-30 cm høj plante i korsblomst-familien. Arten er oprindeligt udbredt i Europa og Vestasien, men er nu spredt som ukrudt til mange andre dele af verden. Stinkende karse har en rigt forgrenet stængel, hvis blade nederst er 1-2 gange fjersnitdelte og øverst er linjeformede. Blomsterne er 0,5-1 mm. Bægerbladene er oprette og tiltrykt de kun to støvdragere. Planten har en skarp og ubehagelig lugt, især når bladene knuses.

I Danmark findes stinkende karse hist og her på næringsrig bund, gerne ved bebyggelse. Den blomstrer i juni til august.

Kilder og eksterne henvisninger 

 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 
 M. Skytte Christiansen og Henning Anthon: Danmarks Vilde Planter, Branner og Korchs Forlag 1958.

Karse
Strandkarse

Strandkarse (Lepidium latifolium), ofte skrevet strand-karse, er en flerårig, 50-100 cm høj, glat plante i korsblomst-familien. Stængelbladene er lancetformede med kileformet grund og kan være op til 10 cm lange. Blomsterne sidder i tætte, grenede klaser og er 4-5 mm. Skulperne er fint hårede og ovale.

I Danmark er strandkarse almindelig i den sydlige del af landet på strandenge og strandvolde. Den blomstrer i juli og august.

Kilder og eksterne henvisninger 

 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Karse
Vårgæslingeblomst

Vårgæslingeblomst (Draba verna), ofte skrevet vår-gæslingeblomst, er en enårig, 3-15 cm høj plante i korsblomst-familien. Den er udbredt i Europa, Nordafrika og Nordasien samt indslæbt til Nordamerika. Vårgæslingeblomst har en roset af lancetformede eller omvendt ægformede grundblade og bladløse blomsterbærende stængler. Blomsterne er 4-6 mm med dybt kløvede, hvide kronblade.

I Danmark er vårgæslingeblomst almindelig på åben, sandet, gruset bund, agerjord, vejkanter og overdrev. Den blomstrer i marts til maj.

Kilder og eksterne henvisninger 

 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 
 M. Skytte Christiansen og Henning Anthon: Danmarks Vilde Planter, Branner og Korchs Forlag 1958.

Korsblomst-familien
Melbourne Park

Melbourne Park er et idrætsanlæg, der er en del af Melbourne Sports and Entertainment Precinct i Melbourne, Victoria, Australien. Siden 1988 har Melbourne Park været vært for Australian Open i tennis, som hvert år spilles i januar måned. Anlægget kan anvendes til netball, skøjtesport, koncerter, banecykling, svømning og motorsport. Anlægget ejes af Melbourne & Olympic Parks, som også driver Melbourne Rectangular Stadium. Yarra Park-sektionen af Sports and Entertainment Precinct drives separat.

Historie 
Melbourne Park blev opført i 1988 ved siden af Jolimont Yard som det nye anlæg til Australian Open i tennis, eftersom det tidligere anlæg, Kooyong Lawn Tennis Club, var blevet for lille. Anlægget var oprindeligt indtil 1996 kendt under navnet Flinders Park, hvorefter daværende Premier, Jeff Kennett, besluttede at omdøbe det til Melbourne Park, hovedsageligt fir at markedsføre "Melbourne" over for en bredt internationalt publikum. Beslutningen mødte kraftig modstand og blev sammenlignet med at omdøbe Stade Roland Garros til "Paris Park". Det nye navn er imidlertid efterhånden blevet accepteret af lokalsamfundet.

Begivenheder 
Anlægget er bedst kendt som et tennisanlæg, men det er også vært for en række andre sports- og musikbegivenheder i løbet af året. Det bliver typisk brugt af populære internationale kunstnere, eftersom det er den største arena i byen, bortset fra Docklands Stadium og Melbourne Cricket Ground, som begge er meget dyre.

Dansefestiballe "The Two Tribes" blev afholdt årligt i Melbourne Park. The Eagles' Emmy Award-winning "Farewell 1 Tour: Live from Melbourne" dobbelt-DVD optagelse i 2005 blev afholdt i Rod Laver Arena. Pearl Jams koncert den 17. marts 1995 i Flinders Park Tennis Centre blev sendt direkte i australsk radio.

Kapacitet og faciliteter 

Anlæggets tre største baner kan overdækkes med et skydetag i tilfælde af regnvejr eller ekstrem varme.

Rod Laver Arena 
Anlæggets største bane var tidligere kendt som Centre Court men hedder nu Rod Laver Arena, og den har en tilskuerkapacitet på ca. 15.000.

Hisense Arena 
Den næststørste bane er Hisense Arena (midlertidigt kendt under betegnelsen Multi-Purpose Venue under Commonwealth Games 2006), som blev åbnet i 2000. Den har en kapacitet på 10.500.

Margaret Court Arena 
Den tidligere Show Court 1 hedder nu Margaret Court Arena, og dens kapacitet er blevet udvidet til 7.500.

Kilder 

 Melbourne & Olympic Parks
 Australian Open

Noter 

Australian Open
Park
Tennis i Australien
Etableret i 1988
Idrætsanlæg i Australien
Tennisbaner
Big Hero 6 (film)

Big Hero 6 er en amerikansk computeranimationsfilm fra 2014, som er baseret på serien af samme navn fra Marvel Comics. Den havde premiere ved Tokyo International Film Festival den 23. oktober 2014 og vises i Danmark fra den 29. januar 2015.

Medvirkende

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 
 Big Hero 6 hos Walt Disney Animation Studios

Amerikanske film fra 2014
Animationsfilm fra USA
Computeranimationsfilm
Disney tegnefilm
Oscar for bedste animationsfilm
Film baseret på Marvel Comics
John Johannessen

John Johannessen (født 7. oktober 1977 i Tórshavn) er en færøsk journalist og politiker (Javnaðarflokkurin).

Han har været indvalgt til Lagtinget fra Suðurstreymoy siden 2004. Han var medlem af Lagtingets udlandsudvalg 2004–2008, gruppeformand 2008–2011, medlem af Lagtingets justitsudvalg 2008–2011, formand for Lagtingets udlandsudvalg 2008–2011, Lagtingets 3. næstformand 2008–2011 og vicemedlem af Vestnordisk Råd. Fra 21. februar til 14. november 2011 var Johannesen sundhedsminister i Kaj Leo Johannesens første regering, og fra 4. maj 2011 havde han også ansvaret for Indenrigsministeriet (bortset fra kommunale sager). Han var også medlem af Javnaðarflokkurins arbejdsudvalg.

Han er født i Tórshavn og voksede op der de første år, men flyttede til Lopra på Suðuroy, hvor han boede med sin familje til han var færdig med gymnasiet. Han mor er fra Lopra, hans far var fra Klaksvík. Han er bosat i Tórshavn, hvor han har arbejdet som autodidakt avisjournalist i Sosialurin 1998–2001, derefter som journalist i Sjónvarp Føroya 2001–2004. Han har tre børn.

Lagtingsudvalg 
2008–2011 formand for Udlandsudvalget
2008–2011 medlem af Justitsudvalget
2004–2008 medlem af Udlandsudvalget

Referencer 

Lagtingsmedlemmer fra Færøerne
Personer fra Suderø
Politikere fra Javnaðarflokkurin
Indenrigsministre fra Færøerne
Kari Wærness

Kari Wærness (født 1939 i Leknes) er en norsk tidligere professor  i sociologi ved Universitetet i Bergen. Hun er nu pensionist.

Wærness blev i 1963 cand.mag. med realfag fra Bergen Universitet. Efter at have arbejdet på gymnasiet i Mosjøen fra 1963 til 1969 fortsatte hun sin uddannelse og tog i 1972 hovedfag i sociologi (cand.polit.) med specialeopgaven Verdikonflikter ved realisering av sosiale hjelpetiltak for enslig mødre.

Ekstern henvisning
Kari Wærness på Store Norske Leksikon

Sociologer fra Norge
Chrysler 300

Chrysler 300 er en modelbetegnelse for flere forskellige bilmodeller fra Chrysler:
 Chrysler 300 letter series (modeller med bogstavbetegnelse, 1955−1970)
 Chrysler 300 non-letter series (modeller uden bogstavbetegnelse, 1962−1971)
 En sportslig version af Chrysler Cordoba solgt i modelårene 1979 og 1980
 Chrysler 300 (2004) (i Europa kun i versionen 300C, 2004−2010)
 Chrysler 300 (2011) (2011−, i Europa solgt som Lancia Thema)
Matias Helt Jepsen

Matias Helt Jepsen (født 13. marts 1988 i Herning) er en dansk håndboldspiller, der spiller som playmaker for IFK Kristianstad i Sverige. Han har spillet 3 kampe på Danmarks håndboldlandshold.

Kilder 

 Spillerprofil - REHH

Håndboldspillere fra Danmark
Håndboldspillere fra Team Tvis Holstebro
Håndboldspillere fra HC Midtjylland
Håndboldspillere fra AG København
Håndboldspillere fra Fredericia HK
Håndboldspillere fra Ribe-Esbjerg HH
Tung ydervæg

Tunge ydervægge er karakteriseret ved, at de vejer mere end 100 kg/m2, regnet fra indersiden af væggen til et evt. ventileret hulrum. Væggene er typisk udført med betonelementer eller teglsten som bærende del af konstruktionen. Da disse materialer ikke er specielt sårbar overfor fugtpåvirkning, er det ikke nødvendigt at tage de samme forhåndsregler som er gældende for lette ydervægge.

Opbygning af en tung ydervæg 
I dette afsnit beskrives opbygningen af en tung ydervæg.

Yderbeklædning 
Yderst placeres en yderbeklædning som kan laves af fx træ, mursten eller puds. Denne del af væggen har til formål at give byggeriet det ønskede arkitektoniske udtryk samt skærme for vind og nedbør.

Isolering 
Efter den udvendige beklædning placeres isoleringen, som har til formål at mindske varmetabet gennem konstruktionen. Mellem isoleringen og den udvendige beklædning laves et smalt hulrum, som sikrer, at det vand, der trænger ind gennem klimaskærmen, kan rende ned ad den indvendige side af yderbeklædningen uden at komme i kontakt med isoleringen og derved nedsætte dennes isoleringsevne.

Bærende konstruktion 
Den inderste del af konstruktionen, bestående af tegl, betonelementer e.l., er den bærende del. Denne har til formål at lede belastningen fra egenlast, sne og vind ned i fundamentet. Da væggens egenlast er tilstrækkelig til at sikre, at den ikke forskubbes på fundamentet, er det ikke nødvendigt at forankre denne vægtype til fundamentet.

Fugtspærre 
I samlingen mellem ydervæggen og fundamentet placeres to fugtspærrer. Den ene føres fra den udvendige side af væggen ind til terrændækket. Såfremt denne ligeledes skal fungere som radonspærrer, skal den føres 200 mm ind under betonelementet i terrændækket. Den anden fugtspærrer placeres fra den udvendige side af ydervæggen ind til den udvendige side af den bærende del, hvor den føres op til 3. skifte. Disse fugtspærrer sikrer, at byggefugt fra fundamentet ikke ledes op i konstruktionen, samt at fugt, der trænger gennem klimaskærmen ind i konstruktionen, ledes væk.

Referencer 

Bolig
Bygningsdele
Byggeri
Bygningskonstruktion
Alaskas historie

Alaskas historie begynder under sidste istid, da de første mennesker fra Sibirien passerer over Beringstrædet, da dette var isfrit og fast land, til Alaska og Nordamerika. Alaskas nyere historie begynder, da området inddrages i først Ruslands og senere USAs økonomi og politik.

Under Rusland 

Kysten omkring Mount Saint Elias og Aleuterne blev først opdaget og delvis undersøgt i 1741 af en russisk ekspedition under danskeren Vitus Bering. I den følgende tid grundedes hist og her for pelshandelens skyld russiske handelspladser, og i 1799 overdrog kejser Paul handelen på Alaska til et russisk-amerikansk pelsværkskompagni. Da hele jagten var overladt til indfødte jægere, vedblev hele det indre af Alaska længe at være ukendt. I 1829 grundlagde Kolmakov den befæstede plads Kolmakovsky ca. 400 km inde i landet, og 1832 berejste Glazunow egnene mellem Nedre Yukon og Kuskokvim, 1842 undersøgte Zagoskin’s ekspedition hele det vestlige parti, og handelskompagniet anlagde efterhånden henved 40 stationer, dels ved kysten dels langs Yukon. Hovedpladsen for handelen blev Ny-Archangelsk på Sitka-Øen. I 1863 udløb kompagniets privilegier, og 1867 afhændede Rusland hele Alaska med tilhørende øer til De Forenede Stater for en sum af 7.200.000 Dollars.

Under USA 

En ganske uventet betydning fik Alaska, da man i 1896 fandt guld ved østgrænsen og i nærheden af det på kanadisk grund liggende Klondike. En livlig trafik udviklede sig på de to veje til denne afsides egn, nemlig fra Lynn-Kanalen over Dyea- og White-Passet til øvre Yukon samt fra Yukon-deltaet op ad floden til den på kanadisk grund liggende by Dawson City, der med fænomenal hast skød i vejret. På meget kort tid opstod nye byer som Dyea, Skagway, Circle City, Nome og Fairbanks, og befolkningen i de ældre byer Sitka, Wrangell, Juneau voksede stærkt. Der åbnedes ny dampskibslinier til Alaska, og allerede i 1899 blev den vanskeligste bjergpassage overvundet ved et jernbaneanlæg, og senere kom andre baneanlæg til således, at Alaska i 1911 i alt havde 670 km jernbane, fordelte på 4 særskilte linjer.

Grænsen mellem Alaska og Dominion of Canada blev for den sydlige dels vedkommende bestemt ved grænsekommissionen 1903, hvis resultat var det for Canada ugunstige, at det lukkedes ude fra forbindelse med alle fjorde og indskæringer nord for Portland Channel. Den nordlige del af grænsen bestemtes ved traktat af 1906 at skulle følge 141° v. l., hvilken meridian allerede nævnes i traktaten af 1825 mellem Rusland og England.

Historie
USA's historie
Edmond Debeaumarché

Edmond Debeaumarché (15. december 1906 – 28. marts 1959) var en fransk postarbejder, der blev et ledende medlem af den franske modstandsbevægelse.

 Æreslegionen : Storofficer (grand officier)

Han blev ved sin død hædret ved en højtidelighed i Les Invalides  i Paris. Han er begravet i Dijon, hvor et torv er opkaldt efter ham.
En gade er opkaldt efter ham i Mantes-la-Ville.
Hans indsats fik anerkendelse, da han blev afbildet på et frimærke i serien Héros de la Résistance blandt i alt 26 personer. Førstedagskuverten er udgivet 26. marts 1960.

Modstandsfolk fra Frankrig
Socialister fra Frankrig
Personer fra Dijon
Diamond (hund)

Diamond er navnet på en af Newtons yndlingshunde, som ifølge flere beretninger var årsag til at der gik ild i nogle notater, som dækkede mere end 20 års eksperimenter.

Berømte hunde
Kasseapparat

Et kasseapparat er et apparat til sammenregning ved køb af varer. Ældre apparater udførte sammenlægningen mekanisk, mens i moderne apparater udføres det elektronisk. Moderne kasseapparater har typisk have taster til indtastning af pris, som bliver vist på en computerskærm eller varenummer samt en skuffe (af metal) til opbevaring af penge.
Det ældste kasseapparat, der er i brug i Danmark, står i herretøjsbutikken Harder i Aarhus og stammer fra 1917.

Historie 
Det første mekaniske kasseapparat blev opfundet af James Ritty og John Birch efter den amerikanske borgerkrig. James var ejer af en saloon i Dayton, Ohio i USA og ønskede at stoppe sine medarbejdere fra at stjæle hans overskud. Ritty Model I blev opfundet i 1879 efter at have set et apparat, der talte propellernes rotation på et dampskib. Ved hjælp af James bror, John Ritty, patenterede de opfindelsen i 1883. Den blev kaldt Ritty's Incorruptible Cashier.

Moderne kasseapparater 

Et moderne kasseapparat er typisk bygget sammen med et rullebånd til varer.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Ritty Model 1 - Mathematical Association of America

Mekaniske regnemaskiner
Handel
Pengebeholdere
Assandira

Assandira er en novelle, skrevet af Giulio Angioni, publiceret i 2004 af forlaget Sellerio.

Oversigt 
Den gamle sardiske (Sardinien) hyrde Costantino Saru er blevet overtalt af sin søn og hans danske svigerdatter, til at etablere en restaurant med hotel (kaldet Assandira) i hans forladte lade. Det karakteristiske for Hotellet skal være at tilbyde de europæiske kunder, især fra nord, en oplevelse af livet i den traditionelle pastorale verden af Sardinien, hvor den gamle hyrde Costantino selv, skal være en slags eksempel for autenticitet. Virksomheden går godt og Costantino føler sig endda godt tilpas i hans rolle som gammel meditteransk hyrde. Men en dag, ødelægger en brand Assandira, som dræber hans søn og forårsager at hans svigerdatter aborterer. Costantino føler sig ansvarlig, og indrømmer det overfor efterforskerne.Årsagen til at han føler sig ansvarlig, er ikke til at gennemskue for dommeren, som ikke tror på denne slags selvinkriminering for alt der er sket, helt tilbage fra idéen med at genoplive en verden af fortiden for at underholde turisterne.

Editions 
 2004 
 2012 eBook,

Bemærkninger

Kilder 
 E. Hall, Greek tragedy and the politics of subjectivity in recent fiction, "Classical Receptions Journal", 1 (1), 23-42, Oxford University Press, 2009.
 G. Pias, La casa della palma e Assandira: due "gialli" sulla memoria e l'identità, in Sabina Gola e Laura Rorato (cura), La forma del passato. Questioni di identità in opere letterarie e cinematografiche italiane a partire dagli ultimi anni Ottanta, Bruxelles-Bern-Berlin-Frankfurt am Main-New York-Oxford-Wien, Peter Lang, 2007, 261-274. .
 H. Klüver, Gebrauchsanweisungen für Sardinien, München, Piper Verlag, 2012, 194-212.
 F. Manai, Cosa succede a Fraus? Sardegna e mondo nel racconto di Giulio Angioni, Cagliari, CUEC, 2006.
 B. Wagner, Sardinien, Insel im Dialog. Texte, Diskurse, Filme, Tübingen, Francke Verlag, 2008.

Se også 
Giulio Angioni

Eksterne henvisninger 
 Podcast 'Assandira'FahrenheitRadio3
 Italialibri
 Massimo Cappitti, L'indice
 Sardegna Digital Library 

Litteratur fra Italien
Sardinien
Naturparker i Tyskland

Naturparker i Tyskland er en liste over de 104 naturparker der er er oprettet i henhold til § 27 i  (eller BNatSchG).. De omfatter omkring 25% af Tysklands areal.

Parkerne er forbundet via Verband Deutscher Naturparks  Naturparker der ligger op til nabolande bliver tilsluttet Europarc. Den ældste tyske Naturpark er Naturpark Lüneburger Heide, der allerede i blev grundlagt i 1921 som „Naturschutzpark“, men som først i 2007 blev udvidet til det nuværende mere end fire gange så store areal . Den største Naturpark i Tyskland er med 3.750 kvadratkilometer Naturpark Schwarzwald Mitte/Nord og den mindste er Naturpark Siebengebirge med et areal på 48 kvadratkilometer.

Naturparker 
Ved hver Naturpark er angivet hvilken delstat, den ligger i, hvilket år den er grundlagt og dens areal i km², samt en kort beskrivelse af dens karakteristik. Ved naturparker der er grænseoverskridende, er det arealet i Tyskland der er angivet.

Se også 
 Nationalparker i Tyskland
 Naturschutzgebiet

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger 

 Official Nature Parks website
 Bundesamt für Naturschutz , especially Grenzen der Naturparke

 
Naturbeskyttelse i Tyskland
Merete Kruuse

Merete Kornerup Kruuse (født 26. april 1932 i Charlottenlund, død 13. oktober 2000 i Næstved) var en dansk forfatter af børnebøger og science fiction.

Hun var datter af magister og seminarielærer Hugo Kruuse (f. 1903 i Esbjerg og fætter til Jens Kruuse) og faglærer Camma Kornerup (f. 1904 - datter af maleren Valdemar Kornerup og søster til kirkehistoriker Bjørn Kornerup).

Merete Kruuse var oprindelig uddannet reklametegner på Tegneskolen for Kvinder (nu Danmarks Designskole) - hvor hendes morfar også havde undervist. Hun havde egen tegnestue i nogle år inden hun blev forfatter, og blev blandt andet udstillet på Museum of Modern Art i New York City.

Hendes forfatterkarriere begyndte da hun fik udgivet en samling science fiction-noveller (Dame i rød rumdragt) på Stig Vendelkærs Forlag i 1970).

I 1972 udkom hendes første børnebog Rode-Rikke, som vandt Kulturministeriets Børnebogspris året efter. Bogen blev oversat til en række sprog og udgivet blandt andet i Norge, Sverige, England, Østtyskland og Sydafrika. Der kom et par opfølgende bind i serien om Rode-Rikke i de følgende år.

Merete Kruuse skrev en række andre børne- og ungdomsbøger i 1970'erne og 1980'erne og var aktiv i Science Fiction Cirklen og i Selskabet for Psykisk Forskning i en lang række år.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Børnebogsforfattere fra Danmark
Personer fra Charlottenlund
Modtagere af Kulturministeriets Børnebogspris