Planetsystemets nomenklatur

Planetsystemets nomenklatur er for objekter i planetsystemet en benyttet nomenklatur, som har til formål entydigt at identificere formationer på overfladen af en planet, måne eller asteroide, så formationerne let kan lokaliseres, beskrives og diskuteres. Siden opfindelsen af kikkerten har astronomer navngivet de overfladetræk, de har registreret, især på Månen og Mars. I 1919 blev Den Internationale Astronomiske Union (IAU) grundlagt, blandt andet for at udpege og standardisere navne for formationer på solsystemets objekter.

Hvordan navne godkendes af IAU 
Når der først opnås billeder af overfladen af en planet eller måne, vælges et tema for navngivning af formationer, og nogle få vigtige formationer navngives, normalt af medlemmer af den relevante arbejdsgruppe under IAU. Efterhånden som billeder og kort i højere opløsning bliver tilgængelige, navngives yderligere formationer efter anmodning fra de forskere, der kortlægger eller beskriver bestemte overflader, albedo-markeringer eller geologiske formationer. Enhver kan foreslå, at et bestemt navn overvejes af en arbejdsgruppe. Hvis medlemmerne af gruppen er enige om, at navnet er passende, kan det bringes i anvendelse, når der foreligger en anmodning fra et medlem af det videnskabelige samfund om et navn på en bestemt formation. Navne, der godkendes af en arbejdsgruppe, sendes til IAUs Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN). Efter godkendelse af WGPSN anses navnene for officielle og kan anvendes på kort og i publikationer. Desuden opføres de i Gazetteer of Planetary Nomenclature

Regler og konventioner vedtaget af IAU 
Navne vedtaget af IAU skal følge forskellige regler og konventioner, som gennem årene er blevet vedtaget etableret og ændret af Unionen. Disse omfatter: 

 Nomenklatur er et værktøj, og den bør først og fremmest være enkel, klar og utvetydig.
 Generelt vil officielle navne ikke blive givet til formationer, hvis største udstrækning er mindre end 100 meter, selvom der kan gøres undtagelser for mindre formationer med ekstraordinær videnskabelig interesse.
 Antallet af navne, der vælges for hvert himmellegeme, bør holdes på et minimum. Formationer bør kun navngives, når de har særlig videnskabelig interesse, og når navngivningen af sådanne træk er nyttig for de videnskabelige og kartografiske samfund som helhed.
 Gentagelser af det samme navn på to eller flere himmellegemer og af samme navn for måner og småplaneter frarådes. Duplikationer kan tillades, når navne er særligt passende, og risikoen for forveksling er meget lille.
 Individuelle navne, der vælges for hvert himmellegeme skal udtrykkes på oprindelsessproget. Translitteration fra forskellige alfabeter bør gives, men der vil ikke blive givet nogen oversættelse fra et sprog til et andet.
 Hvor det er muligt, bør de temaer, der er etableret i den tidlige nomenklatur for planetsystemets legemer, bruges og udvides.
 Planetsystemets nomenklatur bør være international i sit valg af navne. Anbefalinger indsendt til IAUs nationale kommitéer vil blive overvejet, men den endelige udvælgelse af navnene er den Internationale Astronomiske Unions ansvar. Hvor det er relevant, støtter WGPSN kraftigt et ligeligt udvalg af navne fra etniske grupper, lande og køn på hvert kort; dog er en højere procentdel af navne fra det land, der planlægger en landing, tilladt på kort over landingspladser.
 Ingen navne med politisk, militær eller (moderne) religiøs betydning må anvendes, undtagen navne på politiske personer fra før det 19. århundrede.
 Navngivning på planetsystemets kloder til minde om personer bør normalt ikke være et mål i sig selv, men kan anvendes under særlige omstændigheder og er forbeholdt personer af høj og varig international status. Personer, der bliver hædret, skal have været døde i mindst tre år.
 Når mere end én stavemåde af et navn eksisterer, bør den stavemåde, personen foretrækker, eller bruges i en autoritativ reference, anvendes. Diakritiske tegn, der indgår i et navn vil blive medtaget.
 Nomenklatur for ringe og gab mellem ringe samt navne til nyopdagede måner er udviklet i fælles overvejelser mellem WGPSN og IAU Commission 20. Navne vil ikke blive tildelt måner, før deres baneelementer er rimeligt velbestemte, eller bestemte træk er blevet identificeret på dem.
 Tilgængelige og autoritative kilder, herunder internetkilder, er påkrævet for vedtagne navne. Wikipedia er ikke tilstrækkelig som kilde, men kan være nyttig til at identificere passende kilder.

Ud over disse generelle regler udvikler hver arbejdsgruppe yderligere vedtægter ved at formulere en interessant og meningsfuld nomenklatur for individuelle legemer i planetsystemet.

Navnevedtægter 
Navne på alle planetformationer inkluderer et beskrivende udtryk med undtagelse af to typer. For kratere er det beskrivende udtryk implicit. Nogle formationer, der er navngivet på Io og Triton, har ikke et beskrivende udtryk, fordi de er geologisk under forandring.

Generelt forbliver navnekonventionen for en formationstype den samme uanset dens størrelse. Undtagelser fra denne regel er dale og kratere på Mars og Venus; her varierer konventioner for navngivning alt efter formationens størrelse.

En formationsklassifikation, regio, blev oprindeligt brugt på tidlige kort over Månen og Merkur (tegnet efter iagttagelse gennem kikkert) til at beskrive vage albedo-træk. Det bruges nu til at afgrænse en bred geografisk region.

Navngivne formationer på legemer, der er så små, at deres koordinater endnu ikke er fastlagt, bliver identificeret på tegninger af legemet, som medtages i det bind af IAU Transactions, der dækker det år, hvor navnene blev vedtaget. Ringe og gab mellem ringe bliver opkaldt efter videnskabsmænd, der har studeret disse formationer; tegninger, der viser disse navne, bliver ligeledes medtaget i det relevante Transactions-bind. Navne på atmosfæriske fænomener (for eksempel Saturns nordpolshexagon) er uformelle i øjeblikket; et formelt system vil blive valgt i fremtiden.

Grænserne for mange store formationer (såsom terrae, regiones, planitiae og plana) er ikke tydeligt afgrænset topografisk eller geomorfisk; koordinaterne for disse formationer fastlægges ud fra et vilkårligt valgt midtpunkt. Grænser (og dermed koordinater) vil kunne bestemmes mere præcist ud fra geokemiske og geofysiske data opnået gennem fremtidige missioner.

Under aktive missioner får små overfladeelementer ofte uformelle navne. Disse kan omfatte landingssteder, rumfartøjers nedslagssteder og små topografiske træk, såsom kratere, bakker og klipper. Sådanne navne vil ikke blive givet officiel status af IAU, undtagen som fastsat i regel 2 ovenfor. Hvad angår de større objekter, skal officielle navne for sådanne små formationer være i overensstemmelse med IAUs etablerede regler og kategorier.

Liste over anvendte navne på formationer 
I første kolonne angives, såfremt relevant, formationens betegnelse i ental og flertal. Bogstavet "c" udtales som "k", endelsen "ae" som "æ".

Kategorier til navngivning af formationer på planeter, måner og småplaneter 

De følgende underafsnit viser anvendelse af navnereglerne for relevante kloder i planetsystemet. Indgange under "Aktuel liste" indeholder links til tabeller på engelsk Wikipedia. Disse tabeller er opbygget fra data på IAUs https://planetarynames.wr.usgs.gov/

Merkur

Venus 
Alle på nær tre formationer på Venus er opkaldt efter kvindelige personer (gudinder og historiske eller mytologiske kvinder). De tre undtagelser blev navngivet før konventionen blev vedtaget, nemlig henholdsvis Alpha Regio, Beta Regio og Maxwell Montes, som er opkaldt efter James Clerk Maxwell .

Månen

Mars og dens måner

Mars 

Når rumsonder er landet på Mars, har enkelte små formationer som klipper, klitter og fordybninger ofte fået uformelle navne. Mange af disse er useriøse: Formationer er blevet opkaldt efter is (såsom Cookies N Cream)); tegneseriefigurer (såsom SvampeBob Firkant og Patrick); og 1970'er musiknumre (såsom ABBA og Bee Gees ).

Deimos 

Formationer på Deimos er opkaldt efter forfattere, der skrev om Mars' måner. Der er i øjeblikket to navngivne formationer på DeimosSwift krater og Voltaire kraterefter Jonathan Swift og Voltaire, der forudsagde tilstedeværelsen af marsmåner.

Phobos 
Alle formationer på Phobos er opkaldt efter videnskabsmænd, der har været involveret i opdagelsen, dynamikken eller egenskaberne af Mars-månerne eller personer og steder fra Jonathan Swifts Gullivers Rejser .

Jupiters måner

Amalthea 
Personer og steder forbundet med Amalthea-myten

Thebe 
Formationer på Thebe er opkaldt efter personer og steder, der er forbundet med Thebe-myten. Der er kun én navngivet formation på Thebe, Zethus-krateret.

Io

Europa

Ganymede

Callisto

Saturns måner

Janus 
Personer fra myten om Castor og Pollux (Tvillingerne)

Epimetheus 
Personer fra myten om Castor og Pollux (Tvillingerne)

Mimas 
Personer og steder fra Malorys Le Morte d'Arthur- legender ( i Baines-oversættelse)

Enceladus 
Personer og steder fra Burtons Arabian Nights

Tethys 
Personer og steder fra Homers Odyssé

Dione 
Steder fra romersk mytologi, eller personer og steder fra Virgils Æneiden

Rhea 
Personer og steder fra skabelsesmyter

Titan

Hyperion 
Sol- og måneguder

Iapetus 
Personer og steder fra Sayers' oversættelse af Chanson de Roland; den eneste undtagelse er Cassini Regio, som er opkaldt efter sin opdager, Giovanni Cassini.

Phoebe

Uranus' måner 
Uranus' måner opkaldt efter personer fra William Shakespeares værker.

Puck 
Drilske ånder

Miranda 
Personer, væsener og steder fra Shakespeares skuespil

Ariel 
Luftånder

Umbriel 
Mørke ånder

Titania 
Kvindelige Shakespeare-figurer, steder

Oberon 
Shakespeares tragiske helte og steder

Små måner 
Der er i øjeblikket ingen navngivne markeringer på Uranus' små måner, men navnekonventionen er heltinder fra skuespil af Shakespeare og Pope.

Neptuns måner

Proteus 
Formationer på Proteus skal opkaldes efter vandrelaterede ånder, guder eller gudinder, som hverken er græske eller romerske. Den eneste navngivne formation på Proteus er krateret Pharos.

Triton 
Geologiske træk på Triton bør tildeles akvatiske navne, undtagen dem, der er af romersk eller græsk oprindelse. Mulige temaer for individuelle beskrivende udtryk inkluderer verdensomspændende akvatiske ånder, berømte springvand eller steder med springvand, jordiske akvatiske strukturer, berømte jordiske gejsere eller steder med gejser samt øer.

Nereid 
Der er i øjeblikket ingen navngivne overfladeformationer på Nereid. Når de opdages, vil de blive opkaldt efter individuelle nereider (havnymfer).

Små måner 
Formationer på andre af Neptuns måner, når de først er blevet opdaget, bør være opkaldt efter guder og gudinder knyttet til Neptun / Poseidon-mytologien eller generiske mytologiske akvatiske væsener.

Pluto og dens måner 

I februar 2017 godkendte IAU følgende emner for overfladeegenskaber på Pluto og dens måner:

Pluto 

 Guder, gudinder og andre væsener forbundet med underverdenen fra mytologi, folklore og litteratur.
 Navne på underverdenen og for underverdenens lokaliteter fra mytologi, folklore og litteratur.
 Helte og andre opdagelsesrejsende i underverdenen.
 Videnskabsmænd og ingeniører tilknyttet Pluto og Kuiperbæltet.
 Banebrydende rummissioner og rumfartøjer.
 Historiske pionerer, der krydsede nye horisonter i udforskningen af jorden, havet og himlen.

Charon 

 Destinationer og milepæle i fiktive universer og anden udforskning.
 Fiktive og mytologiske rumfartøjer og anden udforskning.
 Fiktive og mytologiske rejser, rejsende og opdagelsesrejsende.
 Forfattere og kunstnere med tilknytning til udforskning af rummet, især Pluto og Kuiperbæltet.

Nix 

 Nattens guder.

Hydra 

 Legendariske slanger og drager.

Kerberos 

 Hunde fra litteratur, mytologi og historie.

Styx 

 Flodguder.

Asteroider

(1) Ceres

(4) Vesta

(243) Ida

(243) Ida I Dactyl

(951) Gaspra

(253) Mathilde

(433) Eros

Se også 

 Astronomiske navnekonventioner
 Lister over geologiske træk ved solsystemet
 Liste over adjektiver og demonymer af astronomiske kroppe
 Navngivning af måner
 Selenografi
 Toponymi, den videnskabelige undersøgelse af stednavne ( toponymer ), deres oprindelse, betydninger, brug og typologi.

Referencer

Citater

Kilder 
 
 
 .

Yderligere læsning

Eksterne links 

 Gazetteer of Planetary Nomenclature IAU Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN)
 'Planetariske navne: Hvordan finder vi på dem?' , Planetary Society -weblogartikel af Rosaly Lopes, IAU WGPSN-medlem
 Medlemmer af WGPSN
 Planetariske kort: Visualisering og nomenklatur Cartographica 41/2 2006
 Udvikling af et lokalt toponymsystem på Mars Desert Research Station Cartographica 42/2 2007
 APTN National News interviewer planetkartografen John Koulouris (Esq.) på IAUs officielt vedtagne planetariske nomenklatur for overfladeformationer tilskrevet aboriginernes kulturer, mennesker og steder
 Planetary Atlas of Venus i de hellenske (græske) og engelske sprog med IAU-vedtaget nomenklatur for overfladeformationer fra 1984 oprettet af: John A. Koulouris, (Esq. )

Solsystemets planeter
Astronomi