kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
String Fever

{{Infoboks album
  |Titel        = String Fever
  |Cover        = 
  |Coverstørrelse = 
  |Kunstner     = Electric Guitars
  |Type         = Studiealbum
  |Udgivet      = 2. februar 2015
  |Spor         = 11
  |Genre        = Rock
  |Længde       = 50:15 minutter
  |Sprog        = Engelsk
  |Indspillet   = 
  |Producer     = 
  |Lydtekniker  = 
  |Mixing       = 
  |Mastering    = 
  |Udgiver      = Target Records
  |Musikere     =
 Mika Vandborg
 Vokal og guitar
 Søren Andersen
 Vokal og guitar
 Morten Hellborn
 Trommer
 Peter Kjøbsted
 Bas
  |Anmeldelser  = 
 GFRock  link
 Gaffa  link
 shoutoutmusic  link
 devilution.dk  link
  |Hitlister    = 
  |Priser       =
  |Før          = Electric Guitars(2013)
  |Nu           = String Fever(2015)
  |Efter        = 
 |Langtype     =
  |Kompileret af= 
  |Diverse      = 
}}String Fever er det andet musikalbum fra det danske rockband Electric Guitars. Albummet udkom 2. februar 2015 i Danmark på pladeselskabet Target Records, og efterfulgte debutalbummet Electric Guitars fra 2013.

 Historie 
Albummet blev indspillet i Medley Studios på Vesterbrogade i København. Det blevet udgivet på cd, vinyl og download. Til efteråret 2015 vil bandet udgive albummet i resten af verden.

Første single fra albummet var sangen "The Thinner The Eyebrow The Crazier The Woman", som udkom digitalt med tilhørende musikvideo den 9. januar 2015.

Releasefesten for String Fever'' fandt sted 28. januar 2015 på Zeppelin Bar i København.

Personel

Band 
 Mika Vandborg: Vokal, elektrisk guitar og slide guitar
 Søren Andersen: Vokal, elektrisk guitar og akustisk guitar
 Peter Kjøbsted: Bas og backing vokal
 Morten Hellborn: Trommer, percussion og backing vokal

Sporliste 
 String Fever
 White Flag
 Running Out Of Time
 Let It Rock
 Girlfriend
 Day Off
 She Wants My Guitar
 Follow Your Heart
 Finally Me
 The Thinner The Eyebrow The Crazier The Woman
 The Man From Outer Space

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Electric Guitars officielle hjemmeside  

Electric Guitars
Album fra 2015
Album fra Danmark
Præsident- og parlamentsvalget i Nigeria 2015

Parlamentsvalget i Nigeria 2015 blev afholdt den 28. marts 2015. På valg var landets præsident og 360 repræsentanter til Repræsentanternes Hus samt 109 til Senatet. Valget var det femte valg i Nigeria efter militærstyret ophørte i 1999.

Præsidentvalget blev vundet af Muhammadu Buhari over den siddende præsident, Goodluck Jonathan. Det var første gang i Nigerias historie, at en præsident er kommet til magten via et demokratisk valg.

Den 8. februar udskød den siddende præsident Goodluck Jonathan valget, der skulle være afholdt den 14. februar, til den 28. marts. Begrundelsen var en række voldsomme terrorangreb og konflikter med terrororganisationen Boko Haram. Landet har i flere år været præget af vold, og valget i 2011 blev også udsat på grund af volden i landet.

Afholdelsen 
Dagen før valgets afholdelse halshuggede Boko Haram 23 mennesker og brændte en landsby ned i Buratai, siden januar 2015 er flere tusinde mennesker blevet dræbt af Boko Haram, som også truede med at saboter valget. De udførte enkelte angreb på valgdagen i særligt den nordlige del af landet, men valget havde alligevel et stort fremmøde, og var i de andre dele af landet relativt fredeligt. I alt blev 41 mennesker dræbt på valgdagen af Boko Harem. Oppositionspolitikeren Umaru Ali blev skudt i et af angrebene.

Under valgkampen har de politiske partier og kandidater opfordret til et fredeligt valg.

Enkelte steder har der været tekniske problemer, de steder har folk dagen efter fået lov at stemme igen. Blandet andet på grund af den tekniske fejl kunne valgresultatet først offentliggøres tirsdag den 31. marts.

Valgresultater 
Valgobservatør var blevet udsendt fra Den Afrikanske Union, Commonwealth of Nations, Ecowas og Den Europæiske Union; og blev ledet af Amos Sawyer, Bakili Muluzi, John Kufuor,, Santiago Fisas Ayxela og flere.

FN-generalsekretær Ban Ki-moon lykønskede borgerne og regeringen for at føre en fredelig og ordentlig valg.

Præsidentvalget

Nationalforsamling

Senatet

Referencer 

Nigeria 2015
Politiske valg i Nigeria
Egeris-Estvad-Rønbjerg Pastorat

Egeris-Estvad-Rønbjerg Pastorat er et pastorat i Skive Kommune og Skive Provsti i Viborg Stift. Pastoratet blev oprettet den 1. januar 2014.

Beliggenhed 
Pastoratet ligger ved Karup Ås nedre løb. 

Øst for åen er pastoratet er en del af Skive by. Denne del af pastoratet er præget af parcelhuse, boligblokke, erhvervsvirksomheder, ungdomsuddannelser, videregående uddannelse samt militære områder. 

Vest for åen er der to gamle landsogne, der er tidligere havde karakter af at være et vestjysk hede-, sø- og moselandskab.

Mod sydøst grænser pastoratet op til Viborg Domprovsti (Fly Sogn i Vestfjends Pastorat). Naboen mod sydvest er Holstebro Provsti (Sevel Pastorat med Trandum Sogn og Sevel Sogn samt Sahl Sogn og Ejsing Sogn). Mod nordvest er naboen Salling Provsti (Brøndum-Hvidbjerg-Ramsing-Håsum Pastorat). Mod nordøst er naboerne Hem Sogn, Skive Sogn og Limfjorden (Skive Fjord).

Historie 
Egeris Sogn er oprettet i 1974. (Kirken er dog fra 1960). Det senere sogn blev indlemmet i Skive Købstad i 1950. Tidligere hørte området under Skive Landsogn i Skive Landsogn-Resen Kommune.

Estvad–Rønbjerg Sognekommune blev sammenlagt med Skive Kommune i 1970. Tidligere hørte Estvad–Rønbjerg til Ginding Herred i Ringkøbing Amt. 

Egeris–Estvad–Rønbjerg Pastorat opstod, da to hidtidige pastorater blev slået sammen den 1. januar 2014.

Præster og menighedsråd 
Pastoratets kirkelige og administrative ledelse varetages af de to menighedsråd (Egeris Sogns Menighedsråd samt Estvad-Rønbjerg Sognes Menighedsråd).

Pastoratet har tre præster. Den ene præst, der bor i Estvad, har fortrinsvis tjenester i Estvad–Rønbjerg. De to andre præster arbejder fortrinsvis i Egeris.

Sogne 
Der er to sogne i  pastoratet: 
 Egeris Sogn (Hindborg Herred) med Egeris Kirke
 Estvad-Rønbjerg Sogn (Ginding Herred) med Estvad Kirke og Rønbjerg Kirke.

Kilder 
 Egeris Sogns hjemmeside 
 Estvad og Rønbjerg sognes hjemmeside 

Pastorater i Skive Provsti
Franz Weiss

Franz Weiss (18. januar 1778 i Schlesien—25. januar 1830 i Wien) var en tysk bratschist og komponist.

Weiss var medlem af Andrej Razumovskijs privatkvartet i Wien. Han komponerede blandt andet symfonier, ouverturer, strygekvartetter och -kvintetter, pianosonater samt fløjte- og violinduetter.

Källor

Komponister fra Tyskland
Bratschister
Musikere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Schlesien
Onega (by)

Onega (, ) er en by i Arkhangelsk oblast i Rusland, ved udmundingen af floden Onega. Onega har  indbyggere.

Bosættelsen Ust-Onega fik bystatus den 19. august 1780.

Onega er en lille havneby i Onegabugten i Hvidehavet. Om vinteren er Onegabugten som regel tilfrosset. Jernbanelinjen mellem Arkhangelsk og Murmansk har station her. 

Lidt uden for byen ligger øen Kij, hvor der lå et kloster. Onega var en af de hvidehavshavne, der havde handelsforbindelser med Nordnorge under pomorhandelen.

Reference

Eksterne henvisninger

 Onega og omegn 

Byer i Arkhangelsk oblast
Senjen og Tromsø fogderi

Senjen og Tromsø fogderi var et fogderi, som omfattede dagens Troms. Fogderiet var fra 1668 en del af Nordlandenes amt, fra 1787 en del af Finmarkens Amt og udgjorde fra 1866 Tromsø Amt. I øst grænsede det til Vestfinmarken fogderi og i syd til Vesteraalens og Lofotens fogderi og til Salten fogderi. 

Norges subnationale enheder
Norges historie
Axel Juel (forfatter)

Axel Niels Christian Juel (født 12. februar 1883 i København, død 15. juli 1948 i Charlottenlund) var en dansk jurist, forfatter, digter og oversætter.

Han debuterede i 1909 med digtsamlingen De første blomster. Blev i 1925 gift med Anna Louise Rigmor Blume

I det andet afsnit af tv-serien Matador læser Ingeborg et digt af Axel Juel højt.

Bibliografi 
 De første Blomster (1909)
 Frimodige Sange (1913)
 Vandringsmanden synger (1915)
 Himmel & Hav: Marinedigte (1916)
 Ved Kærlighedens Korsvej (1917)
 Aaret (1918)
 I Lykkens Timer. Udvalgte Digte (1918, samling)
 Sange om Dannebrog (1919)
 Bogen om Grete: Kærlighedsdigte (1920)
 De kongelige Hjerter (1921)
 Rosa: en skæbne (1923)
 Langs vejene (1924)
 Morgengry i Danmark: Digt (1927)
 Den sidste Fregat (1928)
 Glædens hemmelighed (1929)
 Knud Lavard (1932, skuespil)
 Glæden, Sorgen og Lykken: Digte fra 25 Aar (1934, samling)
 Lykkeskillinger (1936)
 I de dybe Skove (1941)
 Digtninge om Danmark 1940: et Udvalg (1941, samling)
 Elve Digtere og en Spillemand: Atten Melodier (1941)
 Kongeeventyret (1942)
 Dyr og Mennesker (1947)

Hæder 
 1919, Otto Benzons Forfatterlegat
 1932, Drachmannlegatet
 1934, Ingenio et arti
 1942, Professor Peter Mariager og Hustrus Legat
 1943, Det anckerske Legat
 1947, Dansk Oversætterforbunds Ærespris
 1948, Helge Rode Legatet

Eksterne henvisninger 
 
 Axel Juel på Dansk Forfatterleksikon

 

Digtere fra Danmark
Modtagere af Dansk Oversætterforbunds Ærespris
Rio Grande (flertydig)

Rio Grande eller Río Grande (portugisisk, henholdsvis spansk stavning, betyder "Store flod") kan henvise til flere floder, steder m.m.:

Floder 

 Rio Grande, grænseflod mellem USA og Mexico
 Río Grande, Bolivia
 Rio Grande, Brasilien
 Rio Grande, Córdoba, Argentina
 Río Grande, Feuerland, Chile/Argentina
 Rio Grande, Jamaica
 Rio Grande, La Rioja, Argentina
 Rio Grande, Lourinhã, Portugal
 Río Grande, Lugo, Spanien
 Río Grande, Málaga, Spanien
 Rio Grande, Mendoza, Argentina
 Rio Grande, Patagonien, Argentina
 Río Grande, Peru
 Río Grande, Venezuela
 Río Grande de Jujuy
 Río Grande de la Magdalena i Colombia, biflod til Río Magdalena
 Río Grande de Lípez
 Río Grande de Matagalpa, Nicaragua
 Río Grande de Santiago Mexico
 Río Grande de Tárcoles
 Río Grande de Tarija
 Río Motagua, Guatemala

Byer 

 Río Grande, Durango, Mexico
 Río Grande, Iruya, en by i provinsen Salta i Argentina
 Río Grande, Oaxaca, Mexico
 Río Grande, Puerto Rico
 Rio Grande, Rio Grande do Sul, Brasilien
 Río Grande, San Luis, en by i provinsen San Luis i Argentina
 Rio Grande, Texas
 Río Grande, Tierra del Fuego, en by i Feuerland i Argentina
 Río Grande, Zacatecas, Mexico

Regionale forvaltningsenheder 

 Bistum Rio Grande i Brasilien
 Departamento Río Grande, Feuerland, Argentina
 Distrito Río Grande, Arequipa, Peru
 Distrito Río Grande, Ica, Peru
 Río Grande Municipio, Zacatecas, kommune i Zacatecas, Mexico
 Rio Grande do Norte, delstat i Brasilien
 Rio Grande do Sul, delstat i Brasilien

Skibe 

 Rio Grande (skib, 1939), fragtskib af Belgrano-Klassen
 Rio Negro (skib, 1905), fragtskib af Rio-Klassen
 Rio Grande do Sul (1909), krydser i den brasilianske marine

Andre betydninger 

 daglig tale for Denver and Rio Grande Western Railroad, et tidligere jernbaneselskab i USA
 Rio Grande (film), en amerikansk westernfilm fra 1950
Soumen

Soumen (素麺 eller 索麺), koreansk somyeon, er fine, lange, runde, hvide spaghetti af boghvede- eller hvedemel med kort kogetid. De har en sød smag sammenlignet med udon-nudler.

Soumen spises sammen med dampkogte grøntsager, lidt stegt tofu og nori marineret med sojasovs og misosuppe men også koldt med salat. Soumen er også populært som dessert, hvor de spises formet som små reder sammen med kokosmælk og frisk frugt.

Eksterne henvisninger 

Mad fra Japan
Heeßen

Heeßen er en by og kommune i det nordvestlige Tyskland med knap 1.400 indbyggere (2013), beliggende i den sydlige del af Samtgemeinde Eilsen i den sydvestlige del af Landkreis Schaumburg. Denne landkreis ligger i delstaten Niedersachsen.

Geografi 
Kommunen er beliggende i de nordlige områder af Naturparks Weserbergland Schaumburg-Hameln mellem Minden og Hameln ved de vestlige udløbere af Bückeberg.

Nabokommuner 
Heeßen grænser (med uret fra nord) op til Bad Eilsen (som den næsten er sammenvokset med), Buchholz, byen Rinteln samt kommunen Luhden.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens websted
 Befolkning 31. december 2013 (Tabel K1020014) Landesbetrieb für Statistik und Kommunikationstechnologie Niedersachsen, 102 Bevölkerung - Basis Zensus 2011. Tysk hjælpeside til statistikken

Kommuner i Niedersachsen
Byer i Niedersachsen
Byer i Kreis Schaumburg
Tanabata

Tanabata (七夕, bogst. syvende aften eller 棚機, Vega) er en japansk tradition og fest, der fejres hvert år 7. juli. Oprindelig blev den fejret på den syvende dag i den syvende måned i månekalenderen.

På denne dag mødes de to stjerner Vega (stjernebilledet Lyren) og Altair (stjernebilledet Ørnen) på himmelen. Ifølge gamle kinesiske overleveringer (kinesisk 七夕, pinyin qixi) forestiller de to stjerner et kærestepar, der resten af året er adskilt af Mælkevejen.

Baggrund 
Tanabata er af kinesisk oprindelse og minder om en kvæghyrde (kinesisk 牛郎, niú láng, japansk 彦星, 'Hikoboshi, dansk mandlig stjerne) og en væverske (kinesisk 织女 eller 織女, zhī nǚ, japansk 織姫, Orihime, dansk væverprinsesse), der blev forvist til at opholde sig på hver sin side af mælkevejen, fordi deres kærlighed påvirkede deres arbejde for meget.

Den mest almindelige udgave af historien lyder at Orihime, himmelgudens datter, var en flittig væverske. For at give hende afveksling fra arbejdet blev hun gift med kvæghyrden Hikoboski af hendes far. De var så forelskede, at de begge glemte deres arbejde. Kvæget blev sygt, og himmelguden fik ikke mere nyt tøj. Det blev han så sur over, at han forviste Hikoboski til den anden side af den store flod (Mælkevejen). Men fordi de stadig ikke kunne arbejde af sorg, fik de lov til at mødes en gang om året - til tanabata. Hvis det regner på denne dag, er floden for bred og for dyb og kan ikke krydses.

I astronomisk forstand er Vega (Orihime) og Altair (Hikoboshi) stjerner i vores galakse, Mælkevejen. Ved siden af dem markerer stjernen Deneb i stjernebilledet Svanen en mørk "bro" over Mælkevejen. De tre lyse stjerner udgør sammen Sommertrekanten, der er på sit højeste i august, hvor festen oprindelig fandt sted.

 Fejring 
Om aftenen 7. juli opsættes der bambusgrene, hvor man ophænger sedler med ønsker i håb om, at de går i opfyldelse.

Den japanske by Sendai er særligt kendt for sin farverige tanabata-fest, der dog først en måned senere fra 6. til 8. august. Som optakt til festlighederne afholdes et stort japansk fyrværkeri om aftenen 5. august, der kan ses over parken Nishi-koen.

Også Hiratsuka er kendt for sin farverige tanabata-fest.

 Litteratur 
 Kurt Meissner, red. af Hermann Bohner: Tanabata, das Sternenfest; O. Meissners Verlag, Hamburg 1923; s. 155.

 Eksterne henvisninger 

 Tanabata af Yumiyama Tatsuya i Encyclopedia of Shinto. Kokugaku-in, 24. februar 2007 (engelsk)
 Genfortælling af historien hos Kids Web Japan'' hos Japans udenrigsministerium (engelsk)
 Tanabata-Matsuri  (tysk)

Kultur i Japan
Traditioner
Auburn

Auburn har flere betydninger:

Stednavne

Australien 
 Auburn, New South Wales
 Auburn, South Australia
 Auburn, Victoria

Canada 
 Auburn, Nova Scotia
 Auburn, Ontario

USA 
 Auburn, Alabama
 Auburn, Californien
 Auburn, Colorado
 Auburn, Georgia
 Auburn, Illinois
 Auburn, Indiana
 Auburn, Iowa
 Auburn, Kansas
 Auburn, Kentucky
 Auburn, Maine
 Auburn, Massachusetts
 Auburn, Michigan
 Auburn, Nebraska
 Auburn, New Hampshire
 Auburn, New Jersey
 Auburn, New York
 Auburn, North Carolina
 Auburn, Oregon
 Auburn, Pennsylvania
 Auburn, Rhode Island
 Auburn, Washington
 Auburn, West Virginia
 Auburn, Wyoming

Andet 
 Auburn (sanger)
 Auburn Correctional Facility
Animationssammenslutningen ANIS

Animationssammenslutningen ANIS er en forening for danske animationsprofessionelle.

Foreningen varetager blandt andet de Copy-Danmidler der tilgår danske animatorer. Disse midler uddeles ved 3 ansøgningsrunder hvert år.
Foreningen laver desuden en række arrangementer, herunder bl.a. den tilbagevendende Animationsdag hvor der tidligere har været besøg af bl.a. den Oscar-vindende animationsfilmsinstruktør Chris Landreth samt den anerkendte Disney-animator Andreas Deja.

Derudover uddeler Animationssammenslutningen ANIS hvert år "The Børge Ring Award" og "Talentprisen" i forbindelse med the Danish Animation Awards som afholdes hvert år sammen med Odense Internationale Film Festival.
"Børge Ring Award" blev indstiftet i 2007 og blev fra og med 2015 adgangsgivende til gennemsyn i Oscar-kommiteen.

Eksterne kilder/henvisninger 

 www.anis.nu Animationssammenslutningens hjemmeside
Brancheforeninger i Danmark
Immaterialret
Huntsville

Huntsville er navnet på adskillige steder:

Canada 
 Huntsville, Ontario

USA 
 Huntsville, Alabama
 Huntsville, Arkansas
 Huntsville, Connecticut
 Huntsville, Illinois
 Huntsville, Kansas
 Huntsville, Missouri
 Huntsville, North Carolina
 Huntsville, Ohio
 Huntsville, Tennessee
 Huntsville, Texas
 Huntsville, Utah
 Huntsville, West Virginia

Andet 
 Huntsville (band)
Hans Herrmann

Hans Herrmann (født 8. marts 1858 i Berlin, død 21. juli 1942 sammesteds) var en tysk landskabs- og genremaler.

Herrmann var elev af Berlin-akademiet. Af hans arbejder i olie eller vandfarve må nævnes: Fisketorvet i Amsterdam, Hollandsk fiskeauktion, Amsterdams jødekvarter, Gade i Chioggia, Ved Garda-søen; endelig en del Hamburg-prospekter (hvoraf flere i Hamburger Kunsthalle) og Kyst ved Helsingør. På den internationale kunstudstilling i København 1897 sås blandt andet hans Gadescene i Amsterdam.

Kilder 

 

Landskabsmalere
Malere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Berlin
Emil Herrmann

Emil Herrmann (født 9. april 1812 i Dresden, død 16. april 1885 i Gotha) var en tysk retslærd.

Herrmann blev ekstraordinær professor 1836 og ordentlig professor 1842 i Kiel, 1847 i Göttingen och 1868 i Heidelberg. Han var 1872–1878 præsident for det evangeliske overkirkeråd i Berlin. Han var ophavsmand til den 1875 vedtagne synodalordning for Preussen. Blandt Hermanns mange skrifter må nævnes Ueber die Stellung der Religionsgemeinschaften im Staat (1849) og Die nothwendigen Grundlagen einer die konsistoriale und synodale Ordnung vereinigenden Kirchenverfassung (1862). Hermann bearbejdede Justinianus' codex i brødrene Albert og Moritz Kriegels udgave af Corpus juris civilis.

Kilder 

 

Jurister fra Tyskland
Professorer fra Tyskland
Ansatte ved Kiels Universitet
Ansatte ved Göttingens Universitet
Ansatte ved Heidelbergs Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Dresden
Ugglan
Christian Vincent

Christian Vincent Melchiodi Jung (født 30. juni 1987 i Hillerød, Danmark) er dansk skuespiller, dubber og LGBT-aktivist. Han blev uddannet på den private skuespillerskole Ophelia i København i 2014. Han fik international opmærksomhed i sommeren 2013 efter en protestvideo mod den russiske antipropagandalov, som blev viral.

Stemmer

Tegneserier 
Total Drama Pahkitew Island - Rodney 
Splint & Co. - Zero

Serier 
1864 - Diverse stemmer 
Big Time Rush - Guitar Fyren

Film 
Teen Beach Movie - Rascal 
Knorten - Diverse stemmer

Computerspil 
Skylanders: Giants - Prospector / Gill Grunt (Dansk udgave) 
Skylanders: Trap Team - Diverse stemmer (Dansk udgave)

Live dubbing 
I forbindelse med den børnefilmfestivalen Buster benyttes skuespillere til at lægge stemmer til udenlandske film - live i biografen. 
Jack: Drengen med det tikkende hjerte - Alle stemmer
Nicolas på ferie - Alle stemmer 
V8: Start motorerne - Alle stemmer 
Pororo & Det store racerløb - Alle stemmer 
Legenden om Sarila - Alle stemmer 
Spirillen - Alle stemmer 
Tom Sawyer - Alle stemmer 
Boy - Alle stemmer

Eksterne links 
 Christian Vincent på Dansk Skuespillerforbund 
 

Skuespillere fra Danmark
Personer fra Hillerød
Buko

Buko er et varemærke for smelte- og flødeost og en tidligere virksomhed i Vordingborg.

Historie 
Virksomheden blev grundlagt på Frederiksberg i 1932 efter, at en mejerist havde fået inspiration til produktion af smelte- og flødeost med fem medarbejdere. I 1946 flyttede Buko ind i den tidligere Masnedsund Station i Vordingborg. Virksomheden udvidede løbende produktionen og havde op til 250 ansatte og var en af de største arbejdspladser i byen.

Virksomheden blev købt af MD Foods, det senere Arla, og i 2000 blev produktionen flyttet fra Vordingborg til mejerierne i Birkum, Vrinners og Holstebro.

Kilder 
 Historisk Atlas.
 BUKO - en ostefabrik i Vordingborg - Blog for Vordingborg Lokalhistoriske Arkiv

Eksterne links 
 Arla's side om Buko

Mejerier i Danmark
Arla Foods
Vordingborg
Prins Luitpold af Bayern (født 1951)

Prins Luitpold af Bayern () (født 14. april 1951 i Starnberg) tilhører slægten Wittelsbach, der var Bayerns kongehus indtil 1918. Begge hans forældre var børnebørn af landets sidste konge (Ludwig 3. af Bayern).

Forfædre 
Prins Luitpolds mor var prinsesse Irmingard af Bayern (1923–2010). Hun var den ældste overlevende datter af kronprins Rupprecht af Bayern (1869–1955), der var Bayerns sidste tronfølger. Kronprins Rupprecht var søn af kong Ludwig 3. af Bayern (1845–1921). Irmingard af Bayern var datterdatter af storhertug Vilhelm 4. af Luxembourg (1852–1912).

Prins Luitpolds far var prins Ludvig af Bayern (1913–2008). Han var søn af prinsesse Isabella Antonie af Croÿ (1890–1982) og prins Franz Maria Luitpold af Bayern (1875–1957). Prins Franz var søn af kong Ludwig 3. af Bayern (1845–1921).

Familie 
Prins Luitpold er gift med Kathrin Beatrix Wiegand (født 1951). De har to døtre og tre sønner: 
 Auguste Marie Philippa af Bayern (født 1979), gift med Ferdinand, prins til Lippe-Weissenfeld (født 1976). Prinsesse Auguste er zoolog (adfærdsbiolog)
 Alice Isabella Maria (født 1981), gift med Lukas, prins af Auersperg (født 1981)
 Ludwig Heinrich af Bayern (født 1982)
 Heinrich Rudolf (født 1986)
 Karl Rupprecht (født 1987)

Bayersk arveret 
Prins Luitpold er (teoretisk) arving til den bayerske trone. 

I arvefølgen er han placeret lige efter sine fætre: tronprætendent Franz, hertug af Bayern (født 1933) og titulær tronfølger Max Emanuel, hertug i Bayern (født 1937). 

Fætrene er sønner af Albrecht af Bayern (1905–1996), der var en søn af kronprins Rupprecht og en ældre halvbror til prins Luitpolds mor (prinsesse Irmingard). 
 

Huset Wittelsbach
Personer fra Bayern
Amedia

Amedia AS er Norges næststørste mediekoncern (efter Schibsted), der blev etableret i 27. maj 1948 under navnet Norsk Arbeiderpresse. Fra 1994 til 2012 hed koncernen A-pressen.

Amedia ejer helt eller delvis 78 lokal- og regionalaviser samt tilhørende netaviser og trykkeri, og lokalradio. Amedia købte i december 2011 Edda Media. Amedia havde indtil januar 2012 en aktiepost på 50 % i TV 2 Gruppen.

Ved udgangen af 2012 havde Amedia 3.500 ansatte. Are Stokstad er administrerende direktør, og Knut Ivar Solnes er formand. Hovedsædet ligger i Oslo.

Aviser i Amedia 
 Akershus Amtstidende
 Akersposten
 Arbeidets Rett
 Aura Avis
 Aust Agder Blad
 Avisa Nordland
 Ávvir
 BA (Bergensavisen)
 Byavisa
 Bygdeposten
 Drammens Tidende
 Eikerbladet
 Enebakk Avis
 Finnmark Dagblad
 Finnmarken
 Finnmarksposten
 Firda
 Firdaposten
 Fredriksstad Blad
 Fremover
 Gjengangeren
 Glåmdalen
 Hadeland
 Halden Arbeiderblad
 Halden Dagblad
 Hamar Dagblad
 Hardanger Folkeblad
 Helgelendingen
 Haugesunds Avis
 Indre Akershus Blad
 Jarlsberg
 Kragerø Blad Vestmar
 Kvinnheringen
 Lierposten
 Lofotposten
 Lofot-Tidende
 Moss Avis
 Namdalsavisa
 Nordhordland
 Nordlys
 Oppland Arbeiderblad
 Porsgrunns Dagblad
 Rakkestad Avis
 Rana Blad
 Ringerikes Blad
 Ringsaker Blad
 Rjukan Arbeiderblad Romerikes Blad Sandefjords Blad Sarpsborg Arbeiderblad Smaalenenes Avis SolungAvisa Svelviksposten Telemarksavisa Telen Tidens Krav Tvedestrandsposten Tønsbergs Blad Ullensakeravisa Vestby Avis Østlandets Blad Østlands-Posten Østlendingen Øyene Ås Avis''

Medievirksomheder fra Norge
Etableret i 1998