kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lemvig Museum

Lemvig Museum er et kulturhistorisk museum beliggende i Lemvig i Nordvestjylland. Museets vision er "At søge vort livs perspektiv i fortid og fremtid, at give nuet dybde og dimension." – citat formuleret af digteren Thøger Larsen.

En del af museet er Skulpturstien og Planetstien.

Eksterne henvisninger 
 Lemvig Museum 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Lemvig Kommune
Museer i Region Midtjylland
Statsanerkendte museer i Danmark
Museer etableret i 1931
Lokalmuseer i Danmark
Jens Søndergaards Museum

Jens Søndergaards Museum kunstmuseum i landsbyen Ferring i området kaldet Bovbjerg i Nordvestjylland. Museet er indrettet i kunstneren Jens Søndergaards (1895-1957) sommerhus og atelier, som ligger ved Vesterhavet. Museet rummer en samling af nogle af Jens Søndergaards Bovbjergmalerier. Museet er i dag en del af Lemvig Museum

Historie 
Søndergaard testamenterede i 1952 sit sommerhus og ”den i bygningen ved min død værende malerisamling” til den daværende Vandborg-Ferring Kommune. I 1957 døde Søndergaard og museet blev indviet 16. maj 1958. I løbet af de første 10 måneder havde museet 10.000 besøgende. Siden 1997 har Jens Søndergaards Museum været en del af det statsanerkendte Lemvig Museum.

Udstilling 
Udstillingen består hovedsageligt af malerier af Søndergaard, men også af en del møbler og andet, der var i huset ved hans død.
Malerierne har hovedsageligt motiver fra Bovbjerg og Ferring.

Litteratur 
Jens Søndergaards Testamente 1952, Lemvig Museum
Jens Søndergaard scrapbog, Heltborg Museum

Referencer

Eksterne henvisninger 

Jens Søndergaards Museum  
Lemvig Museum 
Heltborg Museum

Kunstmuseer i Danmark
Lemvig Kommune
Museer i Region Midtjylland
Museer etableret i 1958
Theodor Baillet von Latour

Theodor Baillet greve von Latour (født 15. juni 1780 i Linz, død 6. oktober 1848 i Wien) var en østrigsk felttøjmester og krigsminister.

Han var søn af Maximilian Baillet von Latour og deltog i felttogene 1799-1815 og udmærkede sig særlig ved Leipzig og Dresden. Som felttøjmester overtog han i marts 1848 posten som krigsminister, i hvilken stilling han viste megen dygtighed og væsentlig bidrog til det lykkelige udfald af Radetzkys felttog. Trods dette blev han mishandlet og dræbt af pøbelen under Oktoberrevolutionen i Wien ved stormen på Krigsministeriets bygning.

Kilder 
 
 Latour, 2. Theodor Baillet von, 1904–1926 i Nordisk familjebok 
 “Latour, Theodor Franz, Graf Baillet von” i Allgemeine Deutsche Biographie, 18. bind, (Leipzig, 1883), s. 16-17.

Literatur 
  
 H. Haas: Baillet de Latour, Theodor Graf, i: Biographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas. Bind. 1. München 1974, s. 122 f. 
  
 Peter Enne: Ein Dokument der Todesangst – Latours Rücktrittsangebot vom 6. Oktober 1848, i: Viribus Unitis, Wien 2011, s. 92–99,

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Østrig
Grever fra Østrig
Generaler fra Østrig
Personer i Napoleonskrigene
Personer der er blevet myrdet
Salmonsens
Østrigere i 1800-tallet
Faro Lufthavn

Faro Lufthavn , er en international lufthavn placeret 3 km vest for Faro på Algarvekysten i Portugal. Lufthavnen blev indviet i 1966, og i 2010 ekspederede den 5.342.707 passagerer og 39.629 flybevægelser, hvilket gør den til landets anden travleste efter Lissabon-Portela Lufthavn.

I månederne marts til oktober er der særligt travlt i lufthavnen på grund af den store trafik med turister til Algarve.

Historie 
Siden åbningen i 1966 har lufthavnen fået 2 store udvidelser. I 1989 blev en ny lufthavnsterminal opført og i 2001 blev en gennemgribende udvidelse og renovering gennemført. I perioden 2009-2013 vil lufthavnen blive udvidet, så den kan gå fra 6 til 8 millioner passagerer om året, ligesom kapaciteten af landende fly kan stige fra 22 til 30 i timen. Desuden bliver terminalen udvidet på flere områder. 

I marts 2010 blev Faro Lufthavn for første gang fast hub for et flyselskab, da det irske lavprisflyselskab Ryanair meddelte at det ville udstationere seks Boeing 737-800 fly i lufthavnen. I sommerperioden har selskabet op til 30 ruter fra Faro.

Eksterne henvisninger 

 Faro Lufthavns officielle hjemmeside

Referencer 

Lufthavne i Portugal
Etableret i 1966
Speedway (sang)

"Speedway" er en komposition af Mel Glazer og Stephen Schlaks og er indsunget af Elvis Presley. Den blev anvendt som titelmelodi til filmen Speedway fra 1968 med Elvis Presley og Nancy Sinatra i hovedrollerne.

"Speedway" blev indspillet i MGMs studier i Hollywood den 20. juni 1967 og blev i juni 1968 udgivet på soundtracket fra filmen, som kom på en LP med titlen Speedway. LP'en blev udsendt – ligesom samtlige Elvis' soundtracks indtil da – som både mono- og stereoindspilning. Dette blev den sidste af Elvis Presleys plader, der produceredes i en mono-version, idet der herefter udelukkende blev produceret stereo-plader.

"Speedway" er endvidere på CD'en fra 18. juli 1995 Command Performances – The Essential 60's Masters, vol. 2, som er en samling af de bedre af Elvis' filmsange fra 1960'ernes mange spillefilm.

"Speedway" er aldrig udsendt som single.

Referencer 

Elvis Presley-sange
Popsange
Sange fra 1967
Métropole Nice Côte d'Azur

Métropole Nice Côte d'Azur er et interkommunalt samarbejde indenfor departementet Alpes-Maritimes. Samarbejdet er et Frankrigs første, af den type man kalder et Etablissement Public de Coopération Intercommunale, som er oprettet med afsæt i lov nr. 2010-1563 af 16 december 2010 og som det er meningen, at alle franske kommuner skal være medlem af inden 1. juli 2013.

Karakteristika 
Samarbejdet omfatter i alt 46 kommuner, med tilsammen 550.000 indbyggere og et areal på 1.400 km2. Der kommer 10 millioner turister dertil om året og der er 35.000 studerende.

Sammensætning 
De 46 kommuner er:

 Aspremont
 Bairols
 Beaulieu-sur-Mer
 Belvédère
 Cagnes-sur-Mer
 Cap d’Ail
 Carros
 Castagniers
 Clans
 Coaraze
 Colomars
 Duranus
 Eze
 Falicon
 Ilonse
 Isola
 La Bollène Vésubie
 La Gaude
 La Roquette sur Var
 La Tour sur Tinée
 La Trinité
 Lantosque
 Levens
 Marie
 Nice
 Rimplas
 Roquebillière
 Roubion
 Roure
 Saint-André de la Roche
 Saint-Blaise
 Saint-Dalmas le Selvage
 Saint-Etienne-de-Tinée
 Saint Jean Cap Ferrat
 Saint-Jeannet
 Saint-Laurent-du-Var
 Saint-Martin-du-Var
 Saint-Martin-Vésubie
 Saint-Sauveur-sur-Tinée
 Tournefort
 Tourrette-Levens
 Utelle
 Valdeblore
 Venanson
 Vence
 Villefranche-sur-Mer

Eksterne henvisninger

Kilder 

Alpes-Maritimes
Interkommunale enheder i Frankrig
Speedway

Speedway er en motorsport, hvor man kører rundt med motorcykler på en oval grusbelagt bane. Motorcyklerne er ikke udstyret med hverken gear eller bremser, da hvert heat varer så kort tid, at det aldrig er nødvendigt at bremse eller skifte gear. Fire, eller i nogle tilfælde seks, kørere deltager i et heat, hvor man kører venstre om (imod uret). På langsiderne kan speedwaykørerne komme op på omkring 110 km/h. 

I Danmark bliver sporten organiseret af Danmarks Motor Union.
Danmark har siden 1970'erne haft en række speedway-kørere i verdenseliten. Særligt i begyndelsen af 1970'erne sporten blev populær i Danmark, hvilket skyldtes at Ole Olsen vandt det individuelle verdensmesterskab på Nya Ullevi (Göteborg) i 1971.

Kendte speedwaykørere
Af danske kørere kan nævnes:
 Ole Olsen
 Erik Gundersen
 Hans N. Andersen
 Jan O.Pedersen
 Nicki Pedersen
 Peter Kildemand
 Anders Thomsen
 Mikkel Bech
 Hans Nielsen
 Bjarne Pedersen
 Tommy Knudsen
 Charlie Gjedde
 Kenneth Bjerre
 Niels Kristian Iversen
 Leon Daniel Madsen
 Mads Adler Hess Jensen
 Mads Skov
 Svend Aage Sørensen
 Svend Aage Engstrøm

Se også 
VM i speedway
DM Individuel speedway
Johan Jørgensen Jomtou

Johan Jørgensen Jomtou (født 7. marts 1791 i Maribo, død 30. december 1866) var en dansk litterat.

Jomtou, der var født i Maribo og var søn af Jørgen Pedersen Jomtou, blev vævermester ligesom faderen; men tidlig påvirket af Rousseau og lokket af sin store lærenemhed, forfængelighed og entusiasme søgte han anden virksomhed.

Han blev skuespiller, tog derpå dansk-juridisk eksamen i 1818 og blev sagfører i Maribo; fra 1829 var han bestyrer af bogtrykkeriet det Poppske Officin i København, i 1835 købte han dets skriftstøberi, men opgav også dette for alene at vie sig til litterær gerning. Han skrev digte og udgav tidsskrifter (Tilskueren 1831-34, Skillingsbladet 1834 osv.), hvori han bl.a. behandlede offentlige eller sociale forhold.

Christian 8. havde allerede som prins ladet sig blænde af den uegennyttige mands begejstring og hans mange, men lidet sammenhængende kundskaber; han sendte ham 1840 på udlandsrejse til Tyskland, Østrig og Schweiz og lod ham udarbejde et Udkast til en Kriminallov (der udkom 1848).

Efter kongens død ophørte den årlige understøttelse, som var givet Jomtou, og han levede nu alene af sine skrifter. Således blandt andet de historiske bøger hvor han bl.a. anvendte arkivmateriale, det blev til titlerne Struensee, 1852, Christian VII, 1856, Caroline Mathildes Livshistorie, 1858 og Frederik den Sjette, 1860. Men han skrev også bøger om andre emner såsom Kjøbenhavn og kjøbenhavnere, 1856, Skildringer af det danske Justits- og Fængselsvæsen, 1862 og flere forskellige tidsskrifter, bl.a. Philantropen, Tilskueren, Sandhedsvennen, Panoramaet og mange andre.

På sine gamle dage måtte han ved flere måneders fængsel afsone nogle alt for frimodige udtalelser om Frederik 7. Den noget forstyrrede mand med det karakteristiske udseende hørte til Københavns gadeoriginaler.

I tidsskriftet Diorama, på hvis titelbillede Kristus, Rousseau og Jomtou er fremstillede (1858), gav han sin selvbiografi.

Henvisninger

Litteratur 
 A. Egelund Møller, Johan Jørgensen Jomtou fra Maribo, Skovlænge, 1995. .
 Steffen Linvald, I dagslys og i skammekrog – et broget København, Stig Vendelkær, 1983. .
 Aage Heinberg, Fantaster, Skandinavisk Bogforlag, 1950.
 Thomas Hansen Erslew, Almindeligt Forfatterlexicon for Kongeriget Danmark med tilhørende Bilande fra 1814.

Eksterne henvisninger 
 Johan Jørgensen Jomtou på Dansk Forfatterleksikon

Personer fra Maribo
Digtere fra Danmark
Historikere fra Danmark
Chefredaktører fra Danmark
Biografiforfattere fra Danmark
Selvbiografer fra Danmark
Jurister fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Injuriedømte
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Anna Tatishvili

Anna Tatishvili (født 3. februar 1990 i Tbilisi, Sovjetunionen) er en kvindelig professionel tennisspiller fra Georgien.

Anna Tatishvili højeste rangering på WTA single rangliste var som nummer 82, hvilket hun opnåede 25. juli 2011. I double er den bedste placering nummer 75, hvilket blev opnået 16. januar 2012.

Eksterne henvisninger 

 

Tennisspillere fra Georgien
Personer fra Tbilisi
Deltagere ved sommer-OL 2012
Maximilian Baillet von Latour

Maximilian Anton Karl Baillet de Latour (født 14. december 1737 i Luxembourg, død 22. juli 1806) var en østrigsk greve og felttøjmester, far til Theodor Baillet von Latour.

Han deltog som ung officer med udmærkelse i Syvårskrigen, dæmpede som generalmajor oprør i Nederlandene mod de østrigske tropper og blev feltmarskalløjtnant. I 1. Koalitionskrig (1792—96) var han flere gange selvstændig hærfører, sejrede således ved Roermonde (1793), erobrede Namur og Landrecies (1794), slog Pichegru ved Frankenthal (1795) og førte 1796 hele Rhin-hæren. 1805—06 beklædte han posten som præsident for hofkrigsrådet under ærkehertug Karl som krigsminister.

Kilder 
 
 Maximilian Baillet von Latour 1. i Svensk uppslagsbok. Bind 16. Malmø: Svensk Uppslagsbok AB. s. 1030.
 General Guillaume, "Charles-Antoine-Maximilien-Joseph comte DE BAILLET-LATOUR", i Biographie Nationale de Belgique, 1. del. kol. 639-643

Bibliografi 
 Paul Roger, Charles de Chênedollé, Mémoires et souvenirs sur la cour de Bruxelles et sur la société belge: depuis l'époque de Marie-Thérèse jusqu'à nos jours, Brussel 1856. 
 Englebert, G. (ed.) - Journal de campagne du général de Baillet Latour, 1787-1792, Brussel 1990. 
 Paul André Roger, générale des belges morts ou vivants: hommes politiques, membres des assemblées délibérantes, ecclésiastiques, militaires, savants, artistes et gens de lettres, Brussel 1849. 
 Jacques Albin Simon Collin de Plancy, Fastes militaires des Belges, ou Histoire des guerres, sièges, conquêtes, expéditions et faits d'armes, qui ont illustré la Belgique, Bruxelles, 1836, Bind 4, s. 230. 
 Ch Poplimont, La Belgique heraldique: recueil historique, chronologique,... Tome I, Bruxelles, 1863, s. 301. 

Grever fra Østrig
Personer i Napoleonskrigene
Generaler fra Østrig
Salmonsens
Østrigere i 1700-tallet
Østrigere i 1800-tallet
Ludvig Joseph Flamand

Ludvig Joseph Flamand, (27. juni 1800 – 9. marts 1879) var en dansk litterat.

L.J. Flamand blev født i København af borgerlige forældre. Han kom i boghandlerlære og optrådte tidlig som oversætter af engelsk og tysk underholdende litteratur.

Flamand udgav desuden en række historiske skrifter, således Det oldenborgske Kongehus (1841), Danmarks Historie fra Christian I til Nutiden (1848), Slagene ved Fredericia og Isted (1853), Christian VII’s Hof (1854), Frederik VI’s Hof (1855), alle ledsagede af portrætter. Derudover en række af Historiske Fortællinger, dokumentariske historiske romaner, også ledsaget af illustrationer og udgivet under pseudonymet "Guldberg". Illustration af historiske arbejder var den gang noget nyt, og ved de smukt udførte litografier samt de indsamlede oplysninger vandt Flamands bøger, uagtet forfatterens forholdsvis overfladiske og ikke altid helt pålidelige kundskaber, en ikke ringe udbredelse og tilfredsstillede også et vist savn i den danske læseverden efter populær historisk litteratur.

Flamand blev gift 1825 med Johanne Cecilie Hansen (død 4. marts 1874).

Litteratur 
 Thomas Hansen Erslew, Almindeligt Forfatterlexicon for Kongeriget Danmark med tilhørende Bilande fra 1814.
 Thorkild Behrens (red.), Ludvig Jospeh Flamand, Tipoldefars København, Erichsen, 1984. .

Eksterne henvisninger 
 Bøger af Flamand på Internet Archive
 Bøger af Flamand på Google Books

Historikere fra Danmark
Oversættere fra Danmark
Personer fra København
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Militærhistorikere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Fincantieri

Fincantieri – Cantieri Navali Italiani S.p.A. er et italiensk skibsværft beliggende i Trieste i Italien.

Værftet fik sin nuværende form i 1959 og var i 2012 den største skibsbygger beliggende i middelhavs-området med filial i Bremerhaven i Tyskland.

Firmaet etableredes i Rom i 1937 med hovedsæde i Trieste og har flere værfter i Italien, bl.a. Monfalcone.

Gennem tiderne har værftet bygget handels-, passager- og krigsskibe.

Værftet har blandt andet bygget krydstogtskibet Costa Concordia, som forliste ved øen Giglio den 13. januar 2012.

Eksterne henvisninger 

 Fincantieris hjemmeside (italiensk) 

Etableret i 1937
Fremstillingsvirksomheder fra Italien
Skibsbyggerivirksomheder
Trieste
Josef Kriehuber

Josef Kriehuber (født 14. december 1800 i Wien, død 30. maj 1876 sammesteds) var en østrigsk tegner, maler og litograf.

Kriehuber, der var elev af Wien-akademiet, vandt snart ry for sine portrætter. Han blev hofmaler, professor og akademisk Rath. I portrætfaget har han malet (i vandfarve og olie), tegnet og litograferet; særlig hans originallitografier har gjort ham berømt både ved deres kunstneriske værd, kulturhistoriske betydning og imponerende mængde; man regner, at hans portrætter (der omfatter den politiske, kunstneriske, bureaukratiske og militære verdens fineste navne) alt i alt går op til over de syv tusinde; blandt hans litograferede portrætter findes bland andre Schwind, Radetzky (1849), Gade, Liszt og Berlioz. Han malede også landskaber; et par sådanne ses i Wiens Galeri.

Kilder 

 

Tegnere fra Østrig
Malere fra Østrig
Portrætmalere
Hofmalere
Litografer
Grafikere fra Østrig
Professorer fra Østrig
Østrigere i 1800-tallet
Personer fra Wien
Hayley Westenra

Hayley Dee Westenra (født 10. april 1987 i Christchurch i New Zealand) er en sopransanger og sangskriver fra New Zealand. Hun er også UNICEF-ambassadør. Hendes første internationale album, Pure, nåede førstepladsen på Storbritanniens UK Classical-listen i 2003 og har solgt mere end 2 millioner kopier over hele verden. Pure er den hurtigst solgte internationale debut til dags dato, og gjorde Westenra til en international stjerne allerede som 16-årig.

Biografi 
Westenra har rødder i New Zealand og på Irland. Hendes familie har en historie inden for musik: Westenras mormor Shirley Ireland var sangerinde, og hendes farfar var pianist, men spillede tillige accordion.

Hendes musikalske karriere begyndte i 6-års alderen, da hun fik rollen som "Little Star" i juleforestillingen i sin skole. Efter opførelsen kontaktede en lærer, som havde set denne, hendes forældre og fortalte dem, at deres datter var meget talentfuld. Læreren opfordrede Westenra til at lære at spille et musikinstrument for at udvikle sine evner, og hun lærte at spille violin, piano, og blokfløjte.

Da hun var 12 år gammal indspillede Westenra demoen Walking in the Air i et professionelt studio for familie og venner. Først betalte hendes forældre for 70 eksemplarer til uddeling blandt venner og familie, umiddelbart der efter købte de 1000 eksemplarer mere til videresalg og reklamevirksomhed. Westenra og hendes søster Sophie spillede på gaden i Christchurch og kunne der sælge en del af de 1000 albums. De to tiltrak sig et stort publikum, og en journalist fra Canterbury Television fik Westenra til optræden i TV.

Et PR-firma for koncerter blev interesserede i at arbejde med Westenra. Umiddelbart efter, at hun havde mødt repræsentanter for Universal New Zealand, blev hun tilbudt en pladekontrakt.

Westenras internationale gennembrud kom efter, at hun havde indgået en aftale med Decca Records og udgivet Pure (2003). Deccas britiske VD var imponeret af hendes stemme da de skrev kontrakt med hende. Albummet blev det hurtigst sølgende internationale debutalbum i Storbritanniens historie inden for genren klassisk musik.

Diskografi

Album

Regionale album

Singler

Medvirken på andre udgivelser

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 
 

Personer fra Christchurch
Sangere fra New Zealand
Landskaber

Landskaber kan henvise til:

 Landskabsmaleri – landskab som motiv
 Landskaber (dokumentarfilm) – dansk dokumentarfilm fra 2008 instrueret af Kristoffer Kiørboe
 Landskaber (eksperimentalfilm) – dansk eksperimentalfilm fra 1997 instrueret af Kassandra Wellendorf
Lissabon Humberto Delgado Lufthavn

Lissabon Humberto Delgado Lufthavn , er en international lufthavn placeret 7 km nord for centrum af Portugals hovedstad Lissabon. Lufthavnen blev indviet i 1942 og i 2010 ekspederede den 14.805.624 passagerer og 143.331 flybevægelser, hvilket gør den til landets største foran Faro Lufthavn.

Historie 
Lufthavnen blev indviet 15. oktober 1942. Selvom Portugal var neutral under 2. verdenskrig, blev lufthavnen brugt af De Allieredes fly på vej til Gibraltar, Nordafrika og Kairo. Efter krigens afslutning skete en stor udvikling i trafiktallene, og store selskaber som Air France, British Airways, Pan Am, KLM m.fl. havde afgange fra Lissabon. I 1954 nåede man at ekspedere over 100.000 passagerer fra lufthavnen.

Eksterne henvisninger 

 Lissabon Humberto Delgado Lufthavns officielle hjemmeside  

Lufthavne i Portugal
Etableret i 1942
Humberto Delgado Lufthavn
Rāzna

Rāzna () er en sø i det østlige Letland i Rēzeknes, Čornajas, Kaunatas og Mākoņkalna pagasts. Søens overflade er på 57,564 kvadratkilometer, hvilket gør søen til Letlands næststørste efter areal, men målt efter søens volumen på 0,405 kubikkilometer er søen den største i Letland. Søen har 10 øer med et samlet areal på 24,60 hektar, dens gennemsnitlige dybde er på syv meter og det dybeste sted er på 17 meter. Rāzna er 12,1 kilometer på dens længste led og søen ligger 163,80 m.o.h. Landsbyerne Lipuški, Zosna og Čornaja ligger ved Rāznas bredder.

Søen og dens omgivelser er beskyttet som Rāzna Nationalpark.

Eksterne henvisninger 
 ezeri.lv database 

Søer i Letland
Samværsret

Samværsret er den ret, som et barn har til samvær med den forælder, som det (f.eks. efter en skilsmisse) ikke bor sammen med. Denne ret hed tidligere samkvemsret.

Efter dansk ret, herunder især Forældreansvarsloven, har begge forældre ansvar for barnets samværsret. Hvis bopælsforælderen misligholder dette ansvar (for eksempel ved at stille hindringer i vejen, når den anden forælder skal have samvær med barnet), taler man undertiden om samværschikane.

Eksterne henvisninger 
 Forældreansvarsloven på Retsinformation

Familieret
Quincy (tv-serie)

Quincy (originaltitel: Quincy, M.E.) er en amerikansk kriminalserie, der sendtes første gang på NBC fra 1976, og vistes i 148 episoder over otte sæsoner til 1983. Tv-serien blev skabt af Glen A. Larson. Hovedrollen som retsmedicineren og detektiven Quincy spilledes af Jack Klugman. Andre centrale roller spilledes af Robert Ito, Garry Walberg, Val Bisoglio og Joseph Roman.

Handling
Dr. R. Quincy er en dygtig retsmediciner i Los Angeles med en evne til at finde afgørende spor som andre har overset. Han er ikke ræd for at gå imod resten, noget som ofte bringer ham i konflikt med chefen og politiet.

Når nogen tilsyneladende er døde af naturlige årsager ser Quincy ofte noget som ikke stemmer, noget som får ham til at mistænke at noget kriminelt ligger bag dødsfaldet. Han går ud af sin rolle som retsmediciner og træder ind i rollen som privatdetektiven, noget som hans chef ikke bryder sig om. Politiet er heller ikke begejstret for, at han går ind på deres domæne. Quincy står imidlertid standhaftig imod bureaukraterne som forsøger at stoppe ham.

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske tv-serier fra 1970'erne
Amerikanske tv-serier fra 1980'erne
Tv-programmer fra NBC
Medicinske-tv-serier fra USA
Quincy

Quincy har flere betydninger:

 Quincy, Massachusetts – by i Massachusetts i USA
 Quincy (tv-serie) – amerikansk krimiserie
Jean-Charles Pichegru

Jean-Charles Pichegru (16. februar 1761 i Artois – 5. april 1804 i Paris) var en fransk general.

Skønt af meget tarvelig herkomst lykkedes det ham at komme ind på militærskolen i Brienne, hvor han traf sammen med den unge Bonaparte uden dog at træde i nærmere forbindelse med denne. Revolutionen blev ham en gunstig lejlighed til at komme frem. 1792 stod han i spidsen for en bataillon frivillige, hvem han gav en fortrinlig militære opdragelse og også førte med
overlegen dygtighed. Under Rhin-hærens operationer 1793 fik han så rig lejlighed til at udmærke sig, at han inden årets udløb var avanceret til divisionsgeneral og kort efter til chef for Rhin-hæren.

Under operationerne i forbindelse med Mosel-hæren, der kommanderedes af den dygtige feltherre general Hoche, forstod Pichegru så listig at tilkende sig selv hele æren, at Hoche faldt i unåde hos magthaverne og blev arresteret, medens Pichegru fik overdraget kommandoen over begge hære. Året efter førte han Nordarmeen og forberedte gennem en Rk. heldige fægtninger franskmændenes sejr ved Fleurus. 1794 indlagde Pichegru sig stor berømmelse ved sit sejrrige felttog i Holland.

På dette tidspunkt, hvor han stod som republikkens fejrede feltherre og chef for de forenede Rhin- og Mosel-Hære, trådte han i hemmelig forbindelse med Bourbonerne for at få Ludvig XVIII på tronen. Planen strandede ganske og kompromitterede Pichegru så stærkt, at han mistede sit embede, men fik tilbud om en gesandtskabspost i Stockholm. Fornærmet trak Pichegru sig tilbage til sin fødeegn, men lod sig dog året efter vælge ind i de 500's råd, hvor den royalistiske majoritet udnævnte ham til formand. 

Under statskuppet 18. fructidor viste han sig holdningsløs og ubeslutsom og blev kort efter deporteret til Guyana. Herfra slap han dog hurtig bort. Fra England fortsatte han sine
konspirationer mod Frankrig, denne gang i forbindelse med Cadoudal, med hvem han til sidst rejste til Paris for at styrte førstekonsulen. Her blev han en nat overrasket i sit værelse, bunden og i nøgen tilstand slæbt til Temple. Under processen mod ham fandt man ham en morgen kvalt i cellen. Napoleons modstandere søgte at sætte førstekonsulen i forbindelse med Pichegrus pludselige død, men det var sikkert ganske uden grund.

Kilder 

 

Generaler fra Frankrig
Franskmænd i 1700-tallet
Salmonsens