kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Holsøe

Carl Vilhelm Holsøe (12. marts 1863 i Aarhus – 7. november 1935 i Asserbo) var en dansk maler, hovedsageligt af interiører. Han var søn af arkitekt N.P.C. Holsøe og bror til maleren Niels Holsøe.

Holsøes interiører er malet med hurtig og virtuos penselføring og sikker sans for effekt. En yndet model i de højloftede, stilrene stuer giftede han sig med på sit dødsleje. 
Han boede i en årrække i Frederiks Hospital, det senere kunstindustrimuseum.

Han var ven med Vilhelm Hammershøi, og benævnelsen Fattigmands Hammershøi hænger ved hans navn, også nu hvor hans malerier handles til 300.000 kr. 

Hammershøi har malet Carl Holsøe, Svend Hammershøi, J.F. Willumsen, Karl Madsen og Thorvald Bindesbøll på et hovedværk Fem portrætter.

Holsøes malerier forfalskes (med besvær) og flere var med på udstillingen Falsk eller ægte på Bornholms Kunstmuseum.

Han er begravet på Vinderød Kirkegård.

Eksterne henvisninger 
 

 En serie billeder

Malere fra Danmark
Modtagere af Eckersberg Medaillen
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Aarhus
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Den lille Generalstab

Den lille Generalstab var en dansk militær modstandsgruppe under Besættelsen.

Den lille Generalstab blev oprettet som direkte konsekvens af tyskernes internering af Hæren under Operation Safari den 29. august 1943. Generalstaben blev ledet af kaptajn Viggo Hjalf bistået af unge officerer som kaptajn P.V.T. Ahnfeldt-Mollerup. De skulle organisere af hærens officerer og befalingsmænd på baggrund af de nye tilstande. Formålet var at fastholde et kontaktnetværk mellem Hærens officerer. Staben blev etableret under general Ebbe Gørtz, og den etablerede relationer til alle grupper inden for det danske illegale miljø samt til lederne af det illegale arbejde i Danmark, Sverige og England.

I oktober 1943 indgik general Gørtz en aftale med tidligere statsminister Vilhelm Buhl. De bestemte, at Hæren skulle stå til rådighed for lederne af de store partier i tilfælde af, at der opstod kaos i landet. Således var Den lille Generalstab loyal over for det etablerede Danmarks repræsentanter, politikerne og kong Christian 10. Ikke overraskende kom Generalstaben dermed i konflikt med andre grene af modstandsbevægelsen, der gerne så samfundsreformer som udgang på modstandsarbejdet. Generalstabens medlemmer var især mistænksomme over for de modstandsfolk, der var tilknyttet det kommunistiske parti DKP.

Den lille Generalstab tillod ikke officererne at søge over i det civile illegale arbejde på egen hånd, men fra foråret 1944 accepterede man, at officerer indgik i dannelsen af de såkaldte militærgrupper eller M-grupper. Betegnelsen O-grupper dækkede tilsvarende over officersgrupper, der fandtes i Storkøbenhavn og på Sjælland.

Gennem udpegning af regionsledere og militære by- og afsnitsledere fik Generalstaben placeret officerer på nøgleposter i modstandsbevægelsen. Herved sikrede man sig loyalitet over for Hæren i store dele af bevægelsen.

Den lille Generalstab var repræsenteret i Frihedsrådet – senest i K-udvalget – men i marts 1945 kom Den lille Generalstab i konflikt med dele af Frihedsrådet og med faldskærmschefen Ole Lippmann. Stridens æble var primært våbenfordelingen mellem modstandsgrupperne, og Generalstaben blev mistænkt for kun at tilgodese Hærens modstandsgrupper gennem våbenforsyninger, mens de ofte kommunistisk dominerede civile sabotagegrupper kom i anden række. Den skæve våbenfordeling bundede i den mistro, der herskede mellem det etablerede Danmark og de kommunistiske cirkler inden for modstandsbevægelsen. Sabotagegruppen BOPA ytrede mistanke om, at den ikke fik de nødvendige våben pga. organisationens kommunistiske oprindelse. Historien udmøntede sig efter befrielsen i en intens offentlig debat, hvor Viggo Hjalf måtte tale sin sag.

Kilder 
 Danmark under besættelsen og befrielsen

Litteratur 
 Gads leksikon om dansk besættelsestid 1940-1945, 2002.
 Palle Roslyng-Jensen: Værnenes politik – politikernes værn, 1980.
 Knud J.V. Jespersen: Med hjælp fra England 2, 2000.
Egmont H. Petersen

Egmont Harald Petersen født Edmundt (3. oktober 1860 i København, død 5. august 1914 smst) var en dansk bladudgiver og kgl. hof-bogtrykker, grundlægger af mediehuset Egmont.

Egmont H. Petersen blev udlært typograf og grundlagde 1878 under meget små kår sit eget bogtrykkeri, der senere blev suppleret med et bogbinderi, og som fra 1882 blev drevet under hans eget navn. Han oparbejdede langsomt virksomheden til en af byens førende med investeringer i nyt apparatur, der krævede mere og mere plads, hvorfor han i 1911 erhvervede en stor grund i Vognmagergade. Kvarteret undergik da en generel sanering, og han fik arkitekten Bernhard Ingemann til at tegne en stor bygning, Gutenberghus, hvis indretning han havde planlagt i alle detaljer, men ikke selv nåede at opleve færdiggørelsen af. Det nye domicil rummede bl.a. et kobbertrykkeri, en moderne reproduktionsanstalt samt redaktionslokaler for de magasiner, han var udgiver af.

I 1901 havde han overtaget Damernes Blad, som han tre år senere forvandlede til  ugebladet Hjemmet med appel til hele familien. Han var den første, der indførte den nye trykmetode dybtryk. 
Han havde en række tillidsposter, bl.a. i bestyrelsen for Københavns Bogtrykkerforening, hvor han en tid var formand. Petersen var samtidig en betydelig filantrop, og i henhold til hans testamente oprettedes i 1920 Egmont H. Petersens Fond, der bl.a. administrerer de efter stifteren opkaldte Egmont H. Petersens Kollegium og Egmont Studentergaard. Han er begravet på Vestre Kirkegård.

Kilder og eksterne henvisninger 
 

Erhvervsfolk fra Danmark
Personer fra København
Fondsstiftere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Bogtrykkere fra Danmark
Typografer fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Egmont Fonden
Filantroper fra Danmark
Viggo Hjalf

Carl Viggo Hjalf (13. juli 1900 i Nyborg – 28. marts 1985) var en dansk generalløjtnant, der var hærchef 1957-1960.

Viggo Hjalf blev premierløjtnant 1921, kaptajnløjtnant 1932 og kaptajn 1935. Hjalf var efter tyskernes internering af hær og flåde den 29. august 1943 chef for den illegale hærledelse, den såkaldte lille generalstab, der fastholdt loyaliteten over for de gamle samarbejdspolitikere. Dermed kom Hjalf i modsætning til dele af modstandsbevægelsen.

Efter krigen blev han oberstløjtnant af artilleriet 1945, chef for 2. artilleriafdeling 1948, til rådighed for 1. feltartilleriregiment samme år, chef for generalstabens kommandoafdeling 1949, chef for Hærens Officersskole 1950, oberst 1951, chef for 3. feltartilleriregiment 1954, generalmajor og generalinspektør for artilleriet 1956.

1957 blev han generalløjtnant og udnævnt til øverstkommanderende for Hæren. I 1960 måtte han forlade posten som følge af den såkaldte Hjalf-sag, hvor han tog ansvaret for den skæve fordeling af våben mellem hærgrupper og civile modstandsgrupper, som hans kollega i Den lille Generalstab, daværende kaptajn Svend Schjødt-Eriksen havde iværksat. Sagens kerne var 3.000 maskinpistoler, som blev indkøbt i Sverige af Den lille Generalstab, og de forfordelte grupper var især BOPA og Holger Danske, som på egen hånd måtte risikere liv og lemmer for at skaffe våben ved enten at handle med korrupte tyskere eller at stjæle våben.

Hjalf indrømmede og forsvarede den skæve våbenfordeling til fordel for officersgrupperne med frygten for et kommunistisk kup; det gjorde ham til en belastning for regeringen, der i 1960 valgte ikke at forny Hjalfs kontrakt som hærchef. Han tog sin afsked fra Forsvaret 1965.

Hjalf-sagens mest kontroversielle element var den injuriesag, som Viggo Hjalf anlagde mod avisen Land og Folks chefredaktør Martin Nielsen i 1960. Avisen havde nemlig i sin udgave den 17. marts 1960 skrevet, at Hjalf i sine kommentarer til den måde, våbenfordelingen var foregået på, ville fremstille sig som en "helt, ikke i kamp for fædrelandet, men i landsforræderi og i hvert fald indirekte i medskyldighed i mord på landsmænd under den tyske besættelse ved at forholde modstandsbevægelsen de våben, der tilsendtes den via Sverige". Udgangen på injuriesagen blev, at Martin Nielsen blev idømt tre måneders fængsel og skulle betale en erstatning på 25.000 kroner til Hjalf.

Formand for Artilleriofficersforeningen 1951-53 og for Fællesorganisationen af Officerer i Hæren 1956-57. Han var Storkorsridder af Dannebrog og Dannebrogsmand.

Litteratur 
 A.R. Jørgensen: Generalløjtnant Ebbe Gørtz: En militær biografi. 
 Erik Nørgaard: Generalens fald I-III, København: Nordisk Bogforlag 1972-74.
 Bd. 1: Forræderiet mod sabotørerne, 1972. .
 Bd. 2: Processen mod Land og Folk, 1973 
 Bd. 3: Mordet på Løjtnant Skov, 1974. .

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974
 
 Om Hjalf-sagen

Eksterne henvisninger 
 

Generalløjtnanter fra Danmark
Danmark under 2. verdenskrig
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Nyborg
Den lille Generalstab
Danskere i 2. verdenskrig
Storkors af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Artilleriofficerer fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
The Bravery

The Bravery er et rockband fra USA.

The Bravey debuterede i 2005 med albummet "The Bravery", der bl.a. indeholdt singlen "An Honest Mistake", der for alvor fik skabt opmærksomhed om bandet og placerede dem i samme liga som Franz Ferdinand og The Killers.

Bandet holder til i New York, og deres første gig var på The Stinger Club i Brooklyn i 2003.

Forsanger Sam Endicott har ved siden af indspilningerne til "Stir The Blood" også haft tid til at skrive sange til Shakira's seneste album, bl.a. singlen "She Wolf", som er blevet til i samarbejde med John Hill.

Diskografi 
 The Bravery (2005)
 The sun and the moon (2007)

Musikgrupper fra USA
Musikere fra Island Records
Indierockgrupper fra USA
Morningwood

Morningwood var et alternativt rockband fra New York City i USA. Gruppen blev grundlagt i 2001, og bestod primært af Pedro Yanowitz og Chantal Claret. Morningwood havde kontrakt med Capitol Records og de udgav to albums. Claret startede en solokarriere i 2012, hvorved bandet blev opløst.

Medlemmer 
 Chantal Claret - vokal
 Peter "Pedro" Yanowitz - bas, baggrundsvokal

Tourmedlemmer 
 Will Tendy - guitar
 Jonathan Schmidt - trommer
 Jeremy Asbrock - guitar

Diskografi

Studiealbums

EP'er

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Rockgrupper fra USA
Musikgrupper fra 2001
Musikgrupper opløst i 2012
Kandy Kolored Tangerine

Kandy Kolored Tangerine er en alternativ rockgruppe fra Danmark.

Bandet blev dannet i 2006 af sanger og sangskriver Tom Moriis (tidligere forsanger i The Pockets) efter flere års søgen med et hav af skiftende medlemmer under navnet Moriis. Gruppen begyndte at skrive musik sammen i 2007 og debuterede i oktober 2009 med albummet The Perfect Swell, som er mixet og produceret af Frederik Thaae (A Kid Hereafter). Albummet fik fine ord med på vejen fra både Gaffa og Soundvenue.

Kandy Kolored Tangerine bevæger sig inden for psykedelisk drømmerock, tør ørkenrock tilsat et strejf af shoegaze med inspiration fra bands som Black Rebel Motorcycle Club, Flaming Lips og Queens Of The Stone Age.

Gruppens navn er inspireret af forfatteren Tom Wolfes første novellesamling The Kandy Kolored Tangerine-Flake Streamline Baby fra 1965.
I 2010 medvirkede bandet i radioprogrammet KarriereKanonen og endte i hovedshowcase-delen. Bandet har blandt andet spillet på Spot Festival i 2010 og blev i den sammenhæng positivt beskrevet af David Fricke fra Rolling Stone Magazine i Jyllandsposten.

Kandy Kolored Tangerines liveshow beskriver bandet selv som "et møde mellem eufori, støj og melodiske sange".
Musikken præsenteres med dedikeret energi og vilje til at bevæge publikum. Koncerter er ofte intensiveret ved brug af live visuals.

I 2012 udgav bandets deres andet album Skygaze.

Medlemmer  

 Tom Moriis: vokal, keyboard
 Jacob Falk: guitar
 Christian Sekjær: bas
 AhStarr: Trommer
 Live er bandet udvidet med: Sidsel Søholm (vokal), Peter Møller Olsen (keyboard) og Torben Olander (visuals)

Referencer 

Musikgrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 2006
The Avalanches

The Avalanches er en Electronicagruppe fra Australien. Deres debutalbum hedder Since I Left You. Det er lavet ud af en helt masse lyde fra andre sange, film- og tv-klip.

I starten af juni 2016 blev første single "Frankie Sinatra" fra deres længe ventede andet album "Wildflower" udgivet.

Diskografi 
 Since i left you (2001)
 Wildflower (2016)

Eksterne henvisninger 
 

Musikgrupper fra Australien
Musikgrupper fra 1997
Del Tha Funkee Homosapien

Teren Delvon Jones (født 12. august 1972), bedre kendt som Del Tha Funkee Homosapien, er en rapper fra USA.

Han er født og opvokset Oakland, Californien.

Hans debutalbum blev bl.a. produceret af hans fætter Ice Cube.

Diskografi 
 No need for alarm (1993)
 Eleventh Hour (2008)

Eksterne henvisninger 
 

Musikere fra USA
Personer fra Californien
Alberta Cross

Alberta Cross er et rockband fra Storbritannien. Bandet udgav sit første album, Broken Side of Time, den 22. september 2009.

Eksterne henvisninger og kilder 

Musikgrupper fra Storbritannien
Kid Loco

Jean-Yves Prieur, bedre kendt som Kid Loco er en Electronica Dj/remixer og producer fra Frankrig.

Diskografi 
Album
 Blues Project (1996)
 A Grand Love Story (1997)
 Jesus Life For Children Under 12 Inches (1999)
 Kill Your Darlings (2001)
 Confessions of a Belladonna Eater (2011)

Eksterne henvisninger 
 
 

Musikere fra Frankrig
Elektroniske musikere
Dj's fra Frankrig
The Cars

The Cars var en New Wave rockgruppe fra USA.

Bandet blev dannet i Boston i 1976, med sanger, sangskriver og rytmeguitarist Ric Ocasek; bassist og sanger Benjamin Orr; leadguitarist Elliot Easton; keyboardspiller Greg Hawkes og trommeslageren David Robinson.

Diskografi 
 The Cars (1978)
 Candy-O (1979)
 Panorama (1980)
 Shake It Up (1981)
 Heartbeat City (1984)
 Door to Door (1987)
 Move Like This (2011)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Musikgrupper fra USA
Kim Larsen & Yankee Drengene

Kim Larsen & Yankee Drengene er titlen på Kim Larsens andet album uden om Gasolin' fra 1977. 

Den mest kendte sang fra albummet er nok "This Is My Life" fra Gasolin-albummet Efter Endnu En Dag (1976).

Kim Larsen & Yankee Drengene er indspillet med en række primært amerikanske musikere, hvilket er baggrunden for "Yankee drengene".

Spor

Personel 
 Musikere
 Kim Larsen – vokal
 Mylon LeFevre – vokal
 Sharon Geiger – vokal
 Tim Baty – vokal
 Irwin Shelton – banjo
 Bob Wray – bas
 Tom Robb: bas
 Rob Yeager – trommer
 Steve Buckingham: guitar (dobro)
 Thomas Grue – guitar
 Joe Rogers – klaver
 Ted Stovall – synthesizer

Øvrige
 Sonny Limbo – producer
 Rock 'N' Rollin' Russ – teknik
 Peder Bundgaard – coverdesign, foto
 Carole Rubin – foto
 Ole Lind – foto

Referencer

Eksterne henvisninger 

Album fra 1977
Kim Larsen-album
Kong Æthelwulf af Wessex

Æthelwulf (konge 839-858) var konge af Wessex som søn af og efterfølger til kong Egbert af Wessex, der sad ved magten fra 802 til 839. Egbert havde forenet og udvidet sit kongedømme med sønnens hjælp. Æthelwulf deltog i slaget ved Ellandun i 825 mellem Egbert og Beornwulf af Mercia, hvor Mercia led nederlag. Slaget ved Ellandun regnes som et af de mest afgørende i engelsk historie, da det endte det merciske herredømme over de sydlige kongedømmer af angelsaksisk England, og i stedet etablerede vestsaksisk dominans over det sydlige England.  

Æthelwulf sikrede sig betydelige områder, mens hans far stadig sad på tronen. Æthelwulf var gift med Osburh (omkring 839- omkring 854), datter af Oslac (Æthelwulfs betroede mand). Parret fik en datter og fem sønner, hvoraf den yngste var den fremtidige konge Alfred den store.

Noter 

Konger af Wessex
Where The Light Is: John Mayer Live in Los Angeles

Where the Light Is: John Mayer Live in Los Angeles, ofte forkortet Where the Light Is, er et live album og en koncert film af den amerikanske blues-rock musiker John Mayer. Koncerten fandt sted den 8. december, 2007 i L.A. Live Nokia Theatre, Los Angeles, Californien, under hans salgsfremmende turné for sit 3. studiealbum Continuum, hvorefter albummet blev udgivet den 1. juli, 2008.

Album fra 2008
Fuzhou

Fuzhou er en kinesisk by på præfekturniveau som er hovedstad i provinsen Fujian tæt ved Kinas kyst mod Taiwanstrædet og det Sydkinesiske hav. Befolkningen inden for bygrænserne anslås til 1.120.000 (2004), men hele storbyområdet har 5,75 millioner indbyggere. Fuzhou er en vigtig havneby. og ligger ved floden Min.

Der er en stor kristen minoritet i byen. Efter den første opiumskrig blev Fuzhou havn tvangsmæssigr åbnet for vestlig handel som en af de første traktatbyer. Byen har siden 1980-tallet gennemlevet en rask og stærk økonomisk vækst.

Administration 
De administrative inddelinger af bypræfekturet er blevet justeret en række gange. Siden 1994 har inddelingen været sådan: 

Distrikter: 
 Gulou (鼓楼, Gū-làu), 
 Taijiang (台江, Dài-gĕ̤ng på den lokale dialekt), 
 Cangshan (仓山, Chŏng-săng), 
 Mawei (马尾, Mā-muōi), 
 Jin'an (晋安, Céng-ăng).

Byer på amtsniveau: 
 Fuqing (福清，Hók-chiăng)
 Changle (长乐，Diòng-lŏ̤h).

Amter: 
 Minhou (闽侯，Mìng-âu), 
 Minqing (闽清，Mìng-chiăng), 
 Yongtai (永泰，Īng-tái), 
 Lianjiang (连江，Lièng-gŏng), 
 Luoyuan (罗源，Lò̤-nguòng), 
 Pingtan (平潭，Bìng-tàng).

Myndigheder
Den lokale leder i Kinas kommunistiske parti er Wang Ning. Borgmester er You Mengjun, pr. 2021.

Trafik 
Kinas rigsvej 104 har sit endepunkt i Fuzhou. Den begynder i Beijing, går sydover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender i Fuzhou.

Eksterne henvisninger 

Bypræfekturer i Fujian
Tjekkoslovakiets ishockeylandshold (herrer)

Tjekkoslovakiets ishockeylandshold var det nationale ishockeylandshold i Tjekkoslovakiet, og deltog i internationale turneringer fra 1920 og frem til nationens opløsning ved udgangen af 1992. Holdet nåede at vinde seks VM-guldmedaljer, samt adskillige sølv- og bronzemedaljer i såvel VM- som OL-sammenhæng.

Efter Tjekkoslovakiets deling blev holdet erstattet af et såvel tjekkisk som et slovakisk landshold. Begge disse lande har siden da tilhørt verdenstoppen.

Resultater

OL 

 1920 – Bronze
 1924 – 6. plads
 1928 – 7. plads
 1932 – Deltog ikke
 1936 – 4. plads
 1948 – Sølv
 1952 – 4. plads
 1956 – 5. plads
 1960 – 4. plads
 1964 – Bronze
 1968 – Sølv
 1972 – Bronze
 1976 – Sølv
 1980 – 5. plads
 1984 – Sølv
 1988 – 6. plads
 1992 – Bronze

VM

Kendte spillere 

 Jaroslav Drobný
 Vladimir Dzurilla
 Jozef Golonka
 Dominik Hašek
 Ivan Hlinka 
 Jirí Holecek
 Jirí Holík
 Jirí Hrdina
 Arnold Kadlec
 Josef Malecek
 Vladimír Martinec
 Vaclav Nedomansky
 Jaroslav Pouzar
 Vladimír Ružicka
 Marián Šťastný
 Peter Šťastný
 Zdeno Ciger

Ishockeylandshold
Kastefemkamp (atletik)

Kastefemkamp er en femkamp for mænd og kvinder, hvor der på en dag konkurreres i alle atletikens kastedicipliner. Rækkeføljen er; hammerkast, kuglestød, diskoskast, vægtkast og spydkast. For ungdommer under 17 år findes en firekamp hvor vægtkast er udeladt. Resultaterne i de enkelte øvelser omsættes til point efter en international pointtabel, og ud fra disse point findes deltagernes totale point. I Danmark er kastefemkamp er en populær mangekamp og et af de få lande som har nationale mesterskaber og rekorder i disciplinen.

Danske rekorder i kastefemkamp 
Mænd: Jan Cordius Fredensborg AK 4895 point 4. juni 1995 
Kvinder: Thea Jensen, Hvidovre AM 3936 point 2018

Atletikdiscipliner
Mangekamp (atletik)
Kastesport (atletik)
IGNUG

IGNUG er en elektro-gruppe fra Danmark.

Bandet har fem medlemmer. Fire af dem er danske og går under de aliaserne Ruby Renaissance, Tom Budiansky, Mingo Starr og Project 251. Sidstemand er englænder og hedder Ace Connor. Singlen "A Kiss With Pizazz" har fået stor opmærksomhed af dansk radio, P3, der gjorde nummeret til Ugens Uundgåelige. Singlerne "Alpha Male" og "Truck (I Don't Give A)" er udgivet på Itunes. Singlen "Tell Me That You Love Me" er udgivet på Sound Of Copenhagen Vol 4 (Discowax) i 2010.

Referencer 

Elektrogrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 2006
Tjekkiets ishockeylandshold (herrer)

Tjekkiets ishockeylandshold er det nationale ishockeylandshold i Tjekkiet, og kontrolleres af Tjekkiets Ishockeyforbund. Holdet opstod i 1993, hvor såvel Tjekkiet som Slovakiet blev selvstændige nationer efter opløsningen af Tjekkoslovakiet. Siden da har det tjekkiske hold med stor succes deltaget under eget flag i internationale turneringer, hvilket blandt andet er resulteret i en OL- og seks VM-guldmedaljer.

Resultater

OL 

 1994 – 5. plads
 1998 – Guld
 2002 – 5. plads
 2006 – Bronze
 2010 – 7. plads

VM 

 1993 – Bronze
 1994 – 7. plads
 1995 – 4. plads
 1996 – Guld
 1997 – Bronze
 1998 – Bronze
 1999 – Guld
 2000 – Guld
 2001 – Guld
 2002 – 5. plads
 2003 – 4. plads
 2004 – 5. plads
 2005 – Guld
 2006 – Sølv
 2007 – 7. plads
 2008 – 5. plads
 2009 – 6. plads
 2010 – Guld
 2011 – Bronze
 2012 – Bronze

Kendte spillere 

 Roman Cechmanek
 Patrik Elias
 Dominik Hasek
 Martin Havlat
 Milan Hejduk
 Jaromir Jagr
 Robert Lang
 Petr Nedved
 Vaclav Prospal
 Martin Rucinsky
 Petr Sykora
 Tomas Vokoun
 Marek Zidlicky
 Pavel Kubina
 Filip Kuba

Eksterne henvisninger 

 Hokej.cz – Tjekkisk ishockeyportal

Ishockey i Tjekkiet
Ishockeylandshold
Slovakiets ishockeylandshold (herrer)

Slovakiets ishockeylandshold er det nationale ishockeylandshold i Slovakiet, og kontrolleres af Slovakiets Ishockeyforbund. Holdet opstod i 1993, hvor såvel Tjekkiet som Slovakiet blev selvstændige nationer efter opløsningen af Tjekkoslovakiet. Siden da har det slovakiske hold deltaget under eget flag i internationale turneringer, og den hidtil største triumf er guldmedaljerne ved VM i 2002 i Sverige.

Resultater

OL 

 1994 – 6. plads
 1998 – 10. plads
 2002 – 13. plads
 2006 – 5. plads
 2010 – 4. plads

VM 

 1994 – 21. plads
 1995 – 13. plads
 1996 – 10. plads
 1997 – 9. plads
 1998 – 7. plads
 1999 – 7. plads
 2000 – Sølv
 2001 – 7. plads
 2002 – Guld
 2003 – Bronze
 2004 – 4. plads
 2005 – 5. plads
 2006 – 8. plads
 2007 – 6. plads
 2008 – 13. plads
 2009 – 10. plads

Kendte spillere 

 Zdeno Chara
 Pavol Demitra
 Marian Gaborik
 Marian Hossa
 Jan Lasak
 Miroslav Satan
 Richard Zednik
 Peter Bondra
 Zigmund Palffy
 Rastislav Stana
 Karol Krizan
 Peter Budaj
 Milan Jurcina
 Andrej Sekera

Eksterne henvisninger 
 Slovakiets ishockeyforbunds hjemmeside 

Ishockey i Slovakiet
Ishockeylandshold
Dawn Penn

Dawn Pickering, bedre kendt som Dawn Penn er en reggae-sangerinde fra Jamaica.

Diskografi 
 No no no (1994)

Eksterne henvisninger 

Musikere fra Jamaica
Tjek fødselsår
Personer fra Kingston