kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vriksum Mølle

Vriksum Mølle er en stråtækt hollandsk vindmølle. Møllen er beliggende i landsbyen Vriksum (nordfrisisk Wraksem tysk: Wrixum) på den nordfrisiske ø Før i det vestlige Sydslesvig. Møllen var i drift indtil 1960. Den er en af fem bevarede vindmøller på øen Før.

Allerede i 1464 nævntes en stubmølle i Vriksum. Møllen var dengang i dansk-kongelig eje og forpagtedes til lokale møllere. Efter at stubmøllen i 1850 blev brændt ned, oprettedes på samme sted den nuværende hollandske mølle. Møllen fungerede som kornmølle frem til 1960. Senere blev der indrettet  restaurant og udstillingsrum. I juni 2013 blev møllen købt af kommunen. Samme år blev en støtteforening stiftet. Målet er at restaurere møllen og bevare den som et vartegn for landsbyen.

Møllen krøjer med vindrose og har selvregulerende vinger med hækværk. Den er opbygget med en hvidkalket ottekantet undermølle i grundmur. I 2011 blev møllem ramt af en kraftigt storm, som brækkede den ene vinge i stykker. Vingeren blev året efter repareret og genindsat.

Eksterne henvisninger

 Kommunens hjemmeside

Før
Hollandske vindmøller i Sydslesvig
Munkbrarup Mølle

Munkbrarup Mølle er en firevingede hollandsk vindmølle beliggende i landsbyen Munkbrarup i det nordlige Angel i Sydslesvig. Møllen blev opført i 1845 i Mejervig ved Lyksborg, men blev i 1868 overført til Munkbrarup. Møllen er omfattende restaureret i 1979 og igen i 2006.

Møllen er opbygget med en ottekantet overbygning beklædt med spån på en hvidkalket ottekantet undermølle som fundament. Vingerne har hækværk til sejl. De har en længde på 16 meter. Den bevægelige hat er bådformet og beklædt med spån. Møllen kaldes også for Hoffnung eller på dansk Håbet.

Den fredede mølle er i privat eje.

Litteratur 
 Gottfried Pöge: Die Wind- und Wassermühlen des Kreises und der Stadt Flensburg, Slesvig 1980, .

Eksterne henvisninger 

Mølle
Hollandske vindmøller i Sydslesvig
Bjergsen

Søren Bjerg, bedre kendt som Bjergsen, er en dansk League of Legends-spiller, som spiller for holdet 100 Thieves i mid lane i den øverste nordamerikanske liga, League of Legends Championship Series (LCS). Han er blevet betegnet som en af de bedste i Nordamerika.

Tidligere 
Bjerg begyndte at spille konkurrencer, da han var relativt ung. Han var 15 år, da der var nogle mindre hold fra den østlige server i EU, der fik øje på ham og hans præstationer. Han blev inviteret til at spille på det dengang bedste ikke-professionelle hold på hele den østlige EU server. Til sidst kom han på holdet , spillede ved , den største LAN-party- og computerfestival i verden, og kvalificerede sig til League of Legends Championship Series (LCS).

Copenhagen Wolves endte på femtepladsen ved 2013 Spring Split. Han blev set som en af de bedste "up-and-coming"-spillere i Europa, og derfor valgte han at sige op fra sit daværende hold, Ninjas in Pyjamas (NiP), og flytte til USA for at komme på Team SoloMid (TSM) i mid-lane, hvor han erstattede Andy "Reginald" Dinh, der havde stiftet TSM.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Bjergsen på Twitch.tv
 Bjergsen på Twitter

Esport-spillere
Andrea Rebekka Alsted

Andrea Rebekka Alsted er en violinist i Det Kongelige Kapel, og var tidligere gift med forfatteren Knud Romer, som blandt andet har skrevet romanen Den som blinker er bange for døden.

Hun blev som 16-årig optaget på Det Jyske Musikkonservatorium efter tidligere at have fået undervisning på den lokale musikskole i Aabenraa. I 1995 debuterede hun i solistklassen. Hun blev senere ansat i DR SymfoniOrkestret.

I 2017 modtog hun Aabenraa Musikpris.

Kilder 
 Andrea Rebekka Alsted på linkedin.com

Musikere fra Danmark
Løken Station

Løken Station (Løken stasjon) var en jernbanestation på Urskog–Hølandsbanen, der lå i Aurskog-Høland kommune i Norge.

Stationen åbnede 15. december 1898, da banen blev forlænget fra Bjørkelangen til Skulerud. Den blev nedgraderet til holdeplads i 1957 eller 1958. Den blev nedlagt sammen med banen 1. juli 1960.

Stationsbygningen blev opført i 1898. Den er nu revet ned, ligesom sporene på stedet for længst er fjernet.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

 Forvaltningsplan for Urskog-Hølandsbanen

Stationer på Urskog-Hølandsbanen
Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1898
Ophørt i 1960
Mork Station

Mork Station (Mork stasjon) var en jernbanestation på Urskog–Hølandsbanen, der lå i Sørum kommune i Norge.

Stationen åbnede 16. november 1896, da den første del af banen fra Bingsfoss til Bjørkelangen blev taget i brug. Den blev nedgraderet til holdeplads i 1957 eller 1958. Den blev nedlagt sammen med banen 1. juli 1960.

Stationsbygningen blev opført i 1896 efter tegninger af Günther Schüssler. I 1989 blev den flyttet til Fossum Station og taget i brug af veteranbanen mellem Sørumsand og Fossum. Toiletbygningen fra Mork er også flyttet til Fossum. Sporene i Mork er taget op.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

 Forvaltningsplan for Urskog-Hølandsbanen
 Mork Station hos Jernbane.net

Stationer på Urskog-Hølandsbanen
Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1896
Ophørt i 1960
Skulerud Station

Skulerud Station (Skulerud stasjon) var en jernbanestation på Urskog–Hølandsbanen, der lå i Aurskog-Høland kommune i Norge. Stationen var endestation for den 56 km lange bane fra Sørumsand.

Stationen åbnede som en del af Hølandsbanen fra Bjørkelangen 15. december 1898, men inden da var selskabet der byggede banen slået sammen med Urskogbanen til Urskog-Hølandsbanen (U.H.B.). Banens trafik bestod for en stor dels vedkommende af transport af tømmer. Ved Skulerud var der forbindelse til sø- og kanalsystemet Haldenvassdraget, mens Sørumsand i den modsatte ende af banen havde forbindelse til Kongsvingerbanen og Glomma. Stationen blev nedlagt sammen med banen 1. juli 1960.

Stationsbygningen blev opført i 1898 men er nu revet ned. Remisen eksisterer stadig, men drejeskiven der i sin tid fandtes ud for den er fjernet. Der er dog stadig rester af drejeskivegraven. I 2015-2016 påbegyndtes etableringen af to jernbanespor med 750 mm sporvidde i den sydøstlige del af stationsområdet.

Litteratur 
 
 Bjerke, Thor; Haugen, Tore;Holom, Finn og Tovås, Ove (2013). Banedata 2013. Hamar / Oslo: Jernbaneverket Norsk Jernbanemuseum / Norsk Jernbaneklubb NJK Forlaget. s 91.

Eksterne henvisninger 

 Forvaltningsplan for Urskog-Hølandsbanen
 Skulerud Station på Jernbane.net

Noter 

Stationer på Urskog-Hølandsbanen
Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1898
Ophørt i 1960
Val Müstair

Val Müstair (rætoromansk; tysk Münstertal) er den østligste dal i Schweiz og udgør en selvstyrende kreds (circul) og en kommune (comuna) i kantonen Graubünden. Dalen ligger på sydøstsiden af Alpernes hovedkam, så den fra Schweiz kun er tilgængelig via Fuornpasset fra Engadin. Geografisk kan Val Müstair siges at høre til Vinschgau i Sydtyrol. Dalens flod, Rom (tysk Rambach), løber til Etsch (italiensk Adige) i øvre Vinschgau. Nederst i dalen (men ikke kredsen) Val Müstair ligger også en sydtyrolsk kommune (Taufers im Münstertal).

Historisk har der været mindst lige så meget kontakt mellem Val Müstair og Vinschgau som mellom Val Müstair og Engadin. Administrativt og kulturelt udgør Val Müstair derimod en enhed sammen med Nedre Engadin: administrativt, fordi de tilsammen er et forvaltningsdistriktet (dertgira) Inn; kulturelt, fordi det dominerende sprog i begge dale er vallader-dialekten af det rætoromanske sprog. Ud over rætoromansk taler 23 % af befolkningen tysk. Den lokale tyske dialekt er ikke alemannisk, som ellers i Schweiz, men bairisk som i Sydtyrol.

Det meste af kommunens areal er højfjeld (omkring 45 %). Fra og med 2009 blev dalens tidligere seks kommuner (Fuldera, Lü, Müstair, Santa Maria, Tschierv, Valchava) slået sammen til én. Den lavest liggende landsby (1.273 moh.) er Müstair, som er opkaldt efter benediktinerklosteret fra ca. 775. Den højest beliggende landsby (1.920 moh.) er Lü. Hovedlandsbyen er Santa Maria Val Müstair som ligger 1.375 moh. Kommunens højeste punkt er Piz Tavü (3.168 moh.).

Naturbeskyttelse 
Siden 2010 har den schweiziske del af Münstertal været en del af Biosfærereservat Val Müstair Parc Naziunal under UNESCO. Derudaf danner Schweiziske nationalpark kernezonen og Münstertal en pleje- og udviklingszone.

Samme år fik Münstertal betegnelsen regional Naturpark af national betydning.

Den sydlige del af det italienske dalafsnit ligger i Nationalpark Stelvio.

Galleri

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

 Kommunens websted 

Graubünden
Kommuner i Schweiz
Mystair, Val
Mary Toft

Mary Toft (født Denyer; ca. 1701–1763), også stavet Tofts, var en engelsk kvinde fra Godalming, Surrey, som i 1726 blev genstand for en del kontrovers efter havde narret læger til at tro på, at hun skulle have født kaniner.

I 1726 blev Toft gravid, men efter hun blev meget fascineret af at se en kanin, skulle hun efter sigende have fået en abort. Hun påstod at have født forskellige dele fra dyr, hvilket fik en lokal kirurg ved navn John Howard til at undersøge sagen. Han leverede flere stykke dyrekød og gav andre prominente læger besked, hvilket også nåede til Nathaniel St. André, der var kong George 1.'s læge. St. André konkluderede at Tofts sag var rigtig nok og sendte bud efter kirurgen Cyriacus Ahlers, der dog var skeptisk. På dette tidspunkt blev Toft, som var blevet temmelig berømt, bragt til London og undersøgt grundigt, og da hun ikke kunne sætte flere kaniner i verden, erkendte hun til sidst at have narret alle. Hun blev fængslet for bedrageri.

Det efterfølgende offentlige drilleri skabte panik blandt lægestanden, og det ruinreede flere prominente kirurgers karrierer. Affæren blev beskrevet satirisk ved flere lejligheder, ikke mindst i billeder af William Hogarth, der også var kritisk overfor lægestandens troværdighed. Toft endte med at kunne tage hjem, uden at der blev rejst sag.

Personer fra Storbritannien
Hoax
Yerry Mina

Yerry mina (født 23. september 1994) er en colombiansk fodboldspiller, der spiller for den italienske Serie A-klub Fiorentina.

Han blev udtaget til Colombias fodboldlandshold til VM 2018 i Rusland.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Colombia
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Findanus Petersen

Jeppe Findanus Petersen (født 17. februar 1818 på Store Munkegaard i Aaker, død 6. marts 1900 i København) var en dansk urmager og bornholmsk folketingsmand. Han var far til Julius Petersen.

Han var søn af Hans Peter Petersen og Marine Else Cathrine Munch og kom i urmagerlære i Rønne, hvor han fik borgerskab i 1847. Allerede samme år blev han formand for byens urmagerlaug, og fra 1849 til 1851 virkede Petersen også som kommunal revisor. I 1857 flyttede han til Nexø, hvor han boede de næste ti år, og her blev han borgerrepræsentant (1861) og medlem af amtsrådet (1862). Begge poster forlod han i 1867, da han flyttede til København for at leve resten af sit liv som rentier. I 1851 var han blevet valgt til Folketinget for Venstre i Rønnekredsen, og han var på tinge indtil 1858. I 1869 forsøgte han forgæves at få genvalg ved at lade sig opstille i Bælumkredsen.

Findanus Petersen var ikke medlem af Bondevennernes organisation, men han stemte sammen med dem i folketingssalen. Han havde på egen hånd tilegnet sig gode kundskaber, og han var en veltalende debattør. Men hans politiske aftryk blev få, for hvor lokalbefolkningen syntes godt om ham, var han mindre velset blandt embedsstanden på øen. Under sit besøg på Bornholm i 1851 havde Petersen dog truffet kong Frederik VII og grevinde Danner, og kongen lod siden forstå, at han havde den største respekt for folketingsmanden. Petersen så op til Viggo Hørup, som var en af flere kendte gæster i hans hjem i København, hvor også Holger Drachmann, Harald Høffding, maleren Viggo Johansen og kunsthistorikeren Karl Madsen hørte til omgangskredsen. Dog måtte Petersen reducere sin sociale omgang i sin alderdom, da han den sidste snes år af sin levetid blev påvirket af kraftig stammen.

Han blev gift første gang 9. december 1839 i Rønne med Margrethe Kristine Tranberg (1815-55), datter af skibsfører Jørgen Tranberg, Gudhjem, og anden gang 29. marts 1857 i København med Cecilie Kirstine Grønnegaard (1828-69), datter af skibsfører Lars Grønnegaard, Nexø.

Kilder 
 H. Sonne Kofoed og N.C. Stangegård: Klippeøens Mænd fødte og førte: En Samling bornholmske Biografier, Rønne: Bornholms Tidendes Forlag 1948, ss. 122-123.

Urmagere fra Danmark
Personer fra Bornholm
Folketingsmedlemmer i 1850'erne
Amtsrådsmedlemmer fra Venstre
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Venstre
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Claretta Petacci

Clara Petacci, kendt som Claretta Petacci (født 28. februar 1912, død 28. april 1945) var den italienske diktator Benito Mussolinis elskerinde, og hun blev henrettet sammen med ham i 1945.

Personer fra Italien
Henrettede personer
Mattias Andersson

Mattias Andersson (født 29. marts 1978 i Husie) er en svensk tidligere håndboldspiller, der efter at være begyndt i Ystads IF blandt andet spillede for FC Barcelona og for de tyske bundesligaklubber THW Kiel, TV Großwallstadt og SG Flensburg-Handewitt.

Han spillede 148 kampe for svenske landshold og var blandt andet med til at vinde sølv ved OL 2012.

Efter sin aktive karriere har han været målmandstræner for THW Kiel.

Eksterne henvisninger 

 

Håndboldspillere fra Sverige
Olympiske håndboldspillere fra Sverige
Deltagere for Sverige ved sommer-OL 2012
Olympiske sølvmedaljevindere fra Sverige
Deltagere for Sverige ved sommer-OL 2016
Håndboldspillere ved sommer-OL 2012
Håndboldspillere ved sommer-OL 2016
Jim Gottfridsson

Jim Gottfridsson (født 2. september 1992 i Ystad) er en svensk håndboldspiller, der spiller for den tyske Bundesligaklub SG Flensburg-Handewitt og Sveriges herrehåndboldlandshold.

Eksterne henvisninger 

Håndboldspillere fra Sverige
Håndboldspillere fra SG Flensburg-Handewitt
Personer fra Ystad
Olympiske håndboldspillere fra Sverige
Håndboldspillere ved sommer-OL 2020
Deltagere for Sverige ved sommer-OL 2020
Sabin Tambrea

Sabin Tambrea (; født 18. november 1984 i Târgu Mureș, Rumænien), er en tysk-rumænsk skuespiller. Han kendes fra bl.a. fra Pigerne fra Berlin og Jack the Ripper.

Filmografi 
 2007-2008: Disneys Kurze Pause
 2008: Kai & Kira
 2009: Shakespeares Sonette
 2009: Polizeiruf 110 – Der Tod und das Mädchen
 2010: Kai apkabinsiu tave, Litauen
 2011: Die Unsichtbare
 2012: Ludwig II.
 2013: Tatort – Machtlos
 2013: Fliehkraft
 2013: Das große Heft
 2015: Jesus Cries
 2015: Ma folie
 2015: Nackt unter Wölfen
 2016: Pigerne fra Berlin (sæson 1)
 2016: Das Geheimnis der Hebamme
 2016: Tatort – Die Geschichte vom bösen Friederich
 2016: Der Athen-Krimi – Trojanische Pferde
 2016: Berlin Station
 2016: Strawberry Bubblegums
 2016: Jack the Ripper – Eine Frau jagt einen Mörder
 2016: Hey Bunny
 2016: Marie Curie'    
 2017: Bella Block und das Böse 2017: Neben der Spur - Sag es tut dir leid 
 2017: Der Mann aus dem Eis 2017: Rübezahls Schatz 2018: Pigerne fra Berlin (sæson 2)

 Udmærkelser 
 2012: Bayerischer Filmpreis for Ludwig II. 2013: New Faces Award for Ludwig II. 2013: Daphne-Preis
 2013: Historical Filmfestival Waterloo for Ludwig II. 2013: Deutscher Filmpreis for Ludwig II.'' (nomineret)

Eksterne henvisninger

Referencer 

Skuespillere fra Tyskland
Skuespillere fra Rumænien
Filmskuespillere fra Tyskland
Askegrå rensdyrlav

Askegrå rensdyrlav (Cladonia rangiferina) er en art lav i slægten (Cladonia). Den er almindelig i Danmark og resten af Europa, hvor den forekommer på fattig bund, f.eks. i moser, på heder og skove på mager jord. Her kan den danne store tæppeagtige bestande. Det rigt forgrenede, opstigende, 5-10 cm høje, næsten buskagtige løv, danner rigt forgrenede, hvidlige til askegrå buskagtige "planter". 

I bjergene i Skandinavien og Rusland er den et vigtigt forder for rensdyrene. I ældre tid blev den brug til opspædning af mel i perioder med underskud af fødevarer. Den kan også anvendes til fremstilling af brændevin.

Laver
Sæksvampe
L.J. Holm

Lars Jess Holm (født 17. marts 1791 i København, død 1. november 1851 sammesteds) var en dansk kancellideputeret og højesteretsassessor.

Karriere 
Han var søn af konferensråd Ole Pedersen Holm (f. 1751 d. 1828) og Anna Cathrine født Dytskov (f. 1761 d. 1835), blev 1808 dimitteret fra Borgerdydskolen i København og tog 1811 juridisk eksamen. Faderen havde allerede 1809 fået ham ansat som kopist i Kontoret for Landbygningernes Brandforsikring; 1813 blev han fuldmægtig sammesteds, fungerede 1817-20 tillige som chef for dette kontor, blev i begyndelsen af 1821 fuldmægtig i det kort forinden oprettede fælles kontor for købstædernes og landets brandforsikringsvæsen, men udnævntes få uger efter til assessor i Den kongelige Landsoverret samt Hof- og Stadsret, 1837 til assessor i Højesteret og blev 1839 deputeret i det Danske Kancelli, chef for dettes 1. departement samt tillige (indtil udgangen af året 1840 decisor for de under Kancelliets 4. departement sorterende regnskaber for offentlige stiftelser og legater. Ved Kancelliets omordning 1848 afskedigedes han, da han ikke ønskede at overtage den ham tilbudte stilling som departementschef i Ministeriet for Kirke- og Undervisningsvæsenet. Han var tillige fra 1839 til sin død med en kort afbrydelse i 1848 medlem af den overordnede Tiendekommission og fik 1841 sæde i den angående overbestyrelsen af det hele kirke- og undervisningsvæsen nedsatte kommission. Fra 1840 og til sin død var han ekstraordinær assessor i Højesteret. I flere år (1833-39) var han medudgiver af Juridisk Tidsskrift og leverede bidrag såvel til dette som til Nyt juridisk Arkiv. Både som dommer og som administrativ embedsmand nød han stor anseelse og var i høj grad vurderet af sine kolleger for sin noble tænkemåde.

Udmærkelser 
1816 blev han kancellisekretær, 1831 justitsråd og ved sin afgang 1848 konferensråd. 28. juni 1840 Ridder af Dannebrog og 28. juni 1842 Dannebrogsmand.

Familie 
Han blev gift første gang 12. december 1835 i Holmens Kirke med Gjertrud Cathrine Aagesen (født 3. december 1801 i København, død 9. oktober 1843 sst.), datter af deputeret og generalkrigskommissær Søren Aagesen og Megtele Christine født Riegelsen. Anden gang ægtede han den 19. juni 1846 i Helligåndskirken Augusta Christina Aagesen (født 25. marts 1822 i København, død 10. april 1912 sst.), datter af Nicolai Aagesen.

Kilder 
 
 Danske Jurister 1736-1936, s. 208.

Personer fra København
Kollegiedeputerede fra Danmark
Højesteretsdommere fra Danmark
Konferensråder fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Landsdommere fra Danmark
Ole Pedersen Holm

Ole Pedersen Holm (født 1751, død 21. april 1828) var en dansk kollegiedeputeret, fader til L.J. Holm. En datter, Helene Claudiane Margrethe Holm, blev gift med C.L. Kirstein.

Han begyndte 1766 sin embedsbane som skriver i Brandforsikringskontoret, blev 1780 fuldmægtig, 1786 bogholder sammesteds, 1791 kommitteret i Økonomi- og Kommercekollegiet og var fra 1816 til 1826 deputeret i Danske Kancelli for brandforsikringssagernes vedkommende. Han blev justitsråd og til slut konferensråd.

Han var gift med Anna Cathrine Dytskov (født ca. 1761, død 1835).

Kilder 
 L.J. Holms biografi i Dansk Biografisk Leksikon, 1. udgave.
 L.J. Holms biografi i Danske Jurister 1736-1936, s. 208.

Kollegiedeputerede fra Danmark
Konferensråder fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Conservatoire national supérieur d'art dramatique

Conservatoire national supérieur d'art dramatique (CNSAD), kort sagt Le Conservatoire, er en fransk kunsthøjskole tilknyttet Conservatoire de musique et de déclamation grundlagt i 1784. I starten var skolens sigte alene musikuddannelsen, men i 1806 blev der skabt en dramatisk linje. I 1946 blev konservatoriet opdelt i to, det ene for musik, det andet for skuespil. Skuespillinjen har i en årrække uddannet et antal af landets førende skuespillere.

Det høje niveau af uddannelsen skyldes en meget begrænset tilladelse, af omtrent 1300 årlige ansøgere kan kun 30 optages.

Eksterne henvisninger 
 Décret du 20 mai 2011

Uddannelsesinstitutioner i Frankrig
Dana Gould

Dana Jonathan Gould (født 24. august 1964) er en amerikansk skuespiller og komiker.

Eksterne henvisninger

 
 

Personer fra Hopedale
Skuespillere fra Massachusetts
Casey Stoner

Casey Joel Stoner, (født 16. oktober 1985 i Southport, Queensland, Australien) er en tidligere australsk professionel motorcykelkører. Han er to gange blevet verdensmester i MotoGP i 2007 og 2011. Fra 2016 til 2018 fungerede Stoner som tester og udviklingskører for Ducati.

Referencer 

Sportsfolk fra Australien
Motorcykelkørere
Christoffer Barnekow

Kjell Christoffer Ove Adolf Barnekow (født 13. april 1940 i Malmö, død 5. januar 2018 i Stockholm) var en svensk journalist, tv-vært og friherre.

Karriere 
Barnekow tog i slutningen af 1950'erne et kursus i radiojournalistik ved Arbetarnas bildningsförbund (ABF) og søgte derefter arbejde ved Sveriges Radio i Malmö. Han fik dog ikke jobbet, men gav sig i stedet til at studere sprog og litteratur ved Lunds Universitet. I en periode arbejdede han som dramalærer. I 1963 var han instruktørassistent på Bo Widerbergs film Ravnekvarteret. I 1969 blev han ansat på det netop oprettede TV 2 i Malmö, hvor han fik til opgave at lave børneudsendelser. Sammen med Staffan Westerberg skrev han manuskript til og producerede serien Vilse i pannkakan i 1975. Han var ansat ved SVT i Malmö i 25 år og bedrev her blandt andet opsøgende journalistik i programmerne Reportrarna, Uppdrag granskning og Rekord-Magazinet.

I Danmark kendes Barnekow nok især fra sin medvirken i tre udgaver af I sandhedens tjeneste med Poul og Nulle. Han lavede desuden seks sæsoner af serien Arkitekturens pärlor, der indgik i Go'kväll. Efter at være gået på pension fra SVT flyttede Barnekow til Stockholm, hvor han stod bag programserien Panorama Stockholm om byens forandring og arkitektur. Han arbejdede samtidig med debatserien Stad i förvandling hos ABF.

Privatliv 
Christoffer Barnekow var i perioden 1968-1985 gift med Kerstin Sjögren, med hvem han fik to børn. I 1994 giftede han sig med journalisten Hanne Fokdal.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Journalister fra Sverige
Tv-værter fra Sverige
Friherrer fra Sverige
Christoffer
Svenskere i 1900-tallet
Svenskere i 2000-tallet
Thiruvananthapuram

Thiruvananthapuram, også kaldet Trivandrum, er hovedstaden og den største by i den indiske delstat Kerala. Byen har et indbyggertal på 957.730 og et indbyggertal på 1,68 million med nærliggende forstæder. Thiruvananthapuram er et af Indiens centre for softwareudvikling og byen bidrager med 70% af Keralas softwareeksport.

Referencer 

Byer i Kerala
Havnebyer i Indien
Delstatshovedstæder i Indien
Dantax

Dantax A/S er en dansk børsnoteret virksomhed med base i Pandrup, Nordjylland.
Dantax ejer Dantax Radio A/S og har større aktieposter i Opus Acoustics ApS og Ansuz Acoustics ApS.

Dantax har i sig selv ikke særlig aktivitet. Hovedaktiviteten forgår i datterselskabet Dantax Radio A/S der udvikler, markedsfører og sælger TV og Hifi-udstyr, blandt andet under mærkerne "Dantax", Scansonic, Harmony og Raidho.

Dantax havde tidligere aktivitet indenfor luftfart med ejerskab af Nordic Air A/S samt et fly.
Denne aktivitet blev solgt til John Peter Jensen gennem hans firma John Jensen Holding A/S.

Henvisninger 

Elektronikvirksomheder i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1971
Karin Friis Bach

Karin Friis Bach (født 14. marts 1965 i København) er 2. næstformand i regionsrådet i Region Hovedstaden for Radikale Venstre. Hun blev valgt for i Region Hovedstaden i 2013, blev medlem af forretningsudvalget og formand i Sundhedsudvalget. Efter valget i 2017 blev hun 2. næstformand.

Karin Friis Bach blev i 1990 uddannet farmaceut og har efterfølgende arbejdet med klinisk forskning og godkendelse af lægemidler. Hun har desuden undervist i lægemiddeludvikling på Københavns Universitet.
Privat bor Karin Friis Bach i Veksø, Nordsjælland, hun er gift med tidligere udviklingsminister Christian Friis Bach, og sammen har de tre børn. I 2013 gennemgik Karin Friis Bach en behandling for brystkræft.

Eksterne henvisninger

Referencer 

Politikere fra Det Radikale Venstre
Regionsrådsmedlemmer fra Radikale Venstre
Farmaceuter fra Danmark
Personer fra København
Personer i Kraks Blå Bog