kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eduard Frederik Sommer

Eduard Frederik Sommer (12. december 1922 – 9. august 1944) var ansat i ØK, kornet og dansk modstandsmand.

Eduard var medlem af modstandsgruppen Holger Danske 4 , blev angivet af stikker og arresteret 18. maj 1944. Han blev med 10 andre myrdet ved skydning af Gestapo. De 11 var fanger fra Shellhuset og var natten til den 9. august 1944 angiveligt på vej til Frøslevlejren med en lastbil, der standsede ved Rorup nær Osted mellem Roskilde og Ringsted.
I håndjern blev de 11 bedt om, at træde af på ”naturens vegne” og blev henrettet af Gestapo på klos hold (angiveligt under flugtforsøg). Massakren var repressalie for likvideringen af Robert Anders Peter Sustmann Ment, og kendt som Osted massakren. Efter henrettelsen blev ligene læsset på vognen og kørt tilbage til Shellhuset. Efter at have ligget i Shellhusets kælder blev de kørt til den tyske kaserne i Ryvangen og begravet.

Modstandsarbejde:

- Var med til at udsmugle våben fra Næstved Kaserne i september 1943 sammen med andre fra den senere HD4 gruppe

- Medvirkede til flere sabotageaktioner bl.a. mod Reinhardts autoværksted

- Deltog i tyveri af tyske karabiner (geværer)

- Medvirkede i forsøg på at befri den arresterede Christian U. Hansen i Aalborg

-Stiftede sammen med en gruppekammerat det illegale blad "dansk ungdom"

-Dæknavn 'Lasse'

-Likvideringsforsøg imod Poul Nord.

Se også 
 Massakren ved Osted

 Modstandsdatabasen - Eduard Frederik Sommer (natmus.dk)

Personer fra Danmark myrdet af Nazi-Tyskland
Medlemmer af Holger Danske
Jack Hannah

Jack Hannah (5. januar 1913 – 11. juni 1994) var en animator, tekstforfatter og instruktør af animerede kortfilm.

Han startede som ansat ved Walt Disney studierne. Hans første opgave var som animator på kortfilmen Modern Inventions som blev udsendt den 29. maj 1937). Efter tretten film som animator blev han manuskriptforfatter først i Donald's Nephews som blev udsendt den 15. april 1938). Han fik kredit som forfatter på 21 film.

I 1942 hjalp han Carl Barks med at lave de første to tegneseriehistorier, Pluto Saves the Ship og Donald Duck Finds Pirate Gold. I modsætning til Barks forlod han ikke studiet herefter, men blev endelig instruktør på sine film. Kortfilmen Donald's Off Day, der blev udsend den 8. december 1941 var den første af 94 film, som han instruerede. Hans produktion omfatter de fleste af de korte film med Anders And, Chip og Chap og Humphrey the Bear, selv om han også instruerede nogle kortfilm med Fedtmule, Mickey Mouse, Pluto eller mindre Walt Disney figurer. Udover dette instruerede han også en række film for Walter Lantz's studio hvor Søren Spætte optrådte sammen med en række mindre figurer. Da Disney stoppede med at producere små tegnefilm flyttede Hannah til Lantz's Studie på en mere permanent basis. Udover at instruere kortfilm blev han også assisterende instruktør på TV serien Søren Spætte Showet, som blev udsendt første gang den 3. oktober 1957. Hans sidste opgave som instruktør var kortfilmen Charlie's Mother-In-Law, som blev udsendt den 16. april 1963). Herefter gik han på pension.

Hannah var en af grundlæggerne, sammen med T. Hee, af "Character Animation program" ved "California Institute of the Arts". 

Han blev æret som en "Disney Legende" i 1992. Ligesom Carl Barks får æren for at have udviklet Anders Ands personlighed i tegneserien får Jack Hannah æren for at udvikle, og måske endda skabe, personligheden i den animerede version.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Tegneserietegnere fra USA
Disney Legends
Den Permanente Badeanstalt

Den Permanente Badeanstalt, oftest blot kaldet Den Permanente, er en havbadeanstalt og strand i Aarhus, nedenfor Riis Skov.

Aktiviteter 
I de lukkede afsnit i henholdsvis herre- og dameafdelingen er der mulighed for nøgenbadning og solbadning.

I sommerperioden er der åbent for alle i dagtimerne, mens anlægget om vinteren benyttes af vinterbaderne i Vikingeklubben Jomsborg.

Endvidere benyttes anlægget af Aarhus Beachvolley Club og Århus Kajakpoloklub.

Historie 
Den Permanente Søbadeanstalt, som er bygningens officielle navn, blev indviet den 27. maj 1933 efter projekteret opførelse af Aarhus Byråd og tegninger af Frederik Draiby. Ved samme lejlighed blev cykelstien langs kysten gjort offentligt tilgængelig. Før de permanente bygninger, havde der været opført midlertidige bygninger til søbadeanstalt i sommerhalvåret. 

Indtil 2005 havde badeanstalten sin egen jernbanestation som blev betjent af Grenaabanen. Stationen blev nedlagt for at spare tid på strækningen.

Eksterne links 

 Artikel om Den Permanente i AarhusWiki.dk 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Aarhus
Strande i Danmark
Badeanstalter
Svømmebade
Claus Buhr

Claus Buhr (født 1972 i Aarhus) er dansk journalist, der fra 1. april 2015 er kommunikationsmedarbejder ved Københavns Vestegns Politi.

Har tidligere været retskorrespondent hos DR Nyheder og tidlig studievært på TV Avisen.

Buhr, som blev student fra Midtfyns Gymnasium i 1991, blev optaget på Danmarks Journalisthøjskole i 1991 og det var under hans praktiktid på Ekstra Bladet, han fik sin debut som kriminalreporter, idet han dækkede 18. maj-urolighederne i 1993 på Nørrebro. Har siden dækket de fleste større gadekampe og drabssager i Danmark og har siden 2005 i sit journalistiske virke specialiseret sig i dækning af terrorsager i ind- og udland – her i blandt de danske terrorretssager fra anholdelse til dom samt terrorhandlingen i London 2005 og terrorangrebene i Norge 22. juli 2011. Blev i 2012 DR Nyheders retskorrespondent og blev indtil jobskiftet brugt som Danmarks Radios ekspert i terrorsager og retsstof generelt. Buhr har arbejdet for Ekstra Bladet, TV/Midt-Vest, KNR i Grønland og DR.

Bøger 

I 2006 skrev han sammen med Helle Sønderby bogen Bror, hvad er det du gør? om æresdrabet på Ghazala Khan. 

I 2008 skrev han i samarbejde med den prisbelønnede fotograf Bjarke Ørsted bogen Gården – Politigården i København. Ørsted og Buhr havde som de første pressefolk nogensinde fået fuldstændig fri og uledsaget adgang til Københavns Politigård og beskrev blandt andet politiets hemmelig planlægning op til rydningen af Ungdomshuset.

I 2012 skrev han sammen med Vicki Therkildsen bogen Sagen om Amagermanden, som blandt andet kritiserede politiets efterforskning mod Marcel Lychau Hansen. I følge forfatterne havde politiet mulighed for at stoppe Lychau Hansen mindst tre gange - i 1987, i 1990 og i 2005 - før han til sidst blev anholdt i 2010

Journalister fra Danmark
Personer fra Aarhus
Ansatte i DR
Cykling under sommer-OL 1896

Under Sommer-OL 1896 blev der afholdt 6 konkurrencer i cykling. De blev afholdt i Athen 8. april, 11. april, 12. april og 13. april. 19 cyklister fra fem nationer deltog i konkurrencerne.

100 kilometer 
100 kilometer cykling blev afholdt den 8. april og bestod af 300 runder. 9 cyklister deltog, men kun 2 færdiggjorde løbet. Léon Flameng styrtede midtvejs i løbet, men kom på cyklen igen og fik overhalet grækeren Gerorgis Kolettis og vandt løbet.

Medaljer

Sprint 
Sprintkonkurrencen blav afholdt den 11. april. Der blev kørt 6 runder, hvilket svarede til en strækning på 2 kilometer. 4 cyklister deltog. tyskeren Joseph Rosemeyer havde tekniske problemer, og måtte forlade banen og kunne ikke gennemføre løbet. De to franske cykkelryttere indtog 1. og 3. pladsen, mens grækeren Stamatios Nikolopoulos indtog anden pladsen.

Medaljer

10 kilometer 
10 kilometer cykling blev afholdt 11. april, og bestod af 30 runder. 6 cyklister deltog fra 3 forskellige nationer. De to græske deltagere kolliderede efter 20 runder, og den ene måtte udgå på grund af skader. De 2 franskmænd indtog første og anden pladsen, men østrigeren endte på en tredjeplads.

Medaljer

Landevejscykling 
Landevejscyklingen blev afholdt den 12. april. Strækningen var 87 kilometet lang, og deltagerne cyklede fra Athen til Marathon og tilbage igen. 7 cyklister deltog og 5 af dem fra Grækenland. Aristidis Konstantinidis tog føringen fra starten og indtil de nåede Marathon. Hans cykel brød sammen på turen tilbage mod Athen og britiske Edward Battel tog føringen. Battel styrtede inden mål, og blev overhalet af både Konstantinidis og tyskeren August von Gödrich.

Medaljer

12 timer 
12 timersløbet blev kørt den 12. april fra klokken 05:00 til klokken 17:00. 7 cykelryttere deltog, men kun 2 af dem gennemførte de 12 timer. Adolf Schmal fra Østrig spurtede den første runde, og kom en hel runde foran de andre. Denne føring holdt han alle 12 timer, og løb af med 1. pladsen. 2. pladsen gik til briten Frederick Keeping.

Medaljer

Kilder 
 
 
 

1896
Sportsgrene under sommer-OL 1896
Aristidis Konstantinidis

Aristidis Konstantinidis (Græsk: Αριστείδης Κωνσταντινίδης) var en græsk cykelrytter, der deltog ved to af de første olympiske lege i moderne tid.

Konstantinidis deltog i 10 kilometer, 100 kilometer og landevejsløbet ved OL 1896 i Athen. Han vandt landevejsløbet fra Athen til Marathon og retur med en tid på 3:21:10, selvom han oplevede tre uheld med sin cykel på tilbagevejen fra Marathon; de to sidste gange lånte han nye cykler og kom i mål med et forspring på blot fire sekunder til tyskeren Anton Gödrich, mens briten Edward Battel kom ind på tredjepladsen.

Så godt klarede han sig ikke i 10 kilometer på bane, hvor han kolliderede med landsmanden Georgis Koletis; det vides ikke, om han gennemførte (Koletis gjorde ikke). I lighed med syv af de ni deltagere gennemførte han ikke 100 kilometer-løbet på bane.

Ved de olympiske mellemlege 1906, ligeledes i Athen, deltog han igen i landevejsløbet, men her lykkedes det ham ikke at gennemføre løbet. I 20 km-løbet på bane klarede han sig ikke videre fra det indledende heat.

Konstantinidis var cykelsmed og i øvrigt med til at grundlægge Athens Cykelforbund.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Tjek fødsels- og dødsår
Mandlige cykelryttere fra Grækenland
Deltagere for Grækenland ved sommer-OL 1896
Deltagere for Grækenland ved de olympiske mellemlege 1906
Olympiske mestre fra Grækenland
Hestebremse

Hestebremse (Gasterophilus intestinalis) er en flue i familien bremser og underfamilien hestebremser. Den kan af udseende ligne en honningbi, men har korte følehorn og mørke områder på vingerne. Hestebremsen indtager ikke føde i sit voksne liv og bider eller stikker ikke.

Hestebremsen er snylter på heste. Hunnen lægger sine æg på benene af heste. Når hesten slikker sine ben, kommer larverne ind i fordøjelseskanalen, hvor de udvikler sig. De færdigudviklede larver udskilles med afføringen og forpupper sig i jorden.

Billeder

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fluer
Parasitiske insekter
Agnes Nørlund Seemann

Agnes Nørlund Seemann (22. august 1882 i København – 10. maj 1973) var en dansk skuespillerinde.

Elleve år gammel blev hun optaget på Det kongelige Teaters balletskole og derefter på Det kongelige Teaters elevskole. Hun scenedebuterede i 1898 som Puk i En skærsommernatsdrøm af William Shakespeare. Fra 1900 til 1903 var hun engageret af Aarhus Teater og senere ved forskellige københavnske teatre, til hun forlod skuespillet efter ægteskabet med Henry Seemann i 1915.

Hun filmdebuterede i 1907 hos Nordisk Film hvor hun medvirkede i omkring 20 stumfilm. I 1914 var hun kortvarigt hos Kinografen hvor hun havde roller i et mindre antal film ør hun i 1917 vendte tilbage til Nordisk Film og var med i nogle af Lau Lauritzen Sr.s farcer.

Efter skuespillerkarrieren åbnede hun et hønseri, hvilket hun havde stor succes med. Efter 15 år nedlagde hun det igen, da hendes mands arbejde med Lyngby Biografteater krævede hendes hjælp. Efter mandens død fortsatte hun med at drive biografen.

Agnes Nørlund Seemann var datter af redaktør Niels Jensen Nørlund (1854-1894) og kvindesagsforkæmper Marie Sørine Louise Mikkelsen (1854-1919). Den 20. august 1915 blev hun gift med skuespiller Henry Frederick Seemann (1875-1948).

Filmografi

Eksterne henvisninger 
 
 
 Agnes Nørlund Seemann på Dansk film og teater 
 
 
 

Stumfilmskuespillere fra Danmark
Boris Tadić

Boris Tadić (serbisk: Борис Тадић) (født 15. januar 1958 i Sarajevo, Jugoslavien) er en serbisk politiker, der i perioden 2004 - 2012, var landets præsident og leder af regeringspartiet Demokratska Stranka (Det demokratiske parti).

Tadić er uddannet i socialpyskologi fra Beograds Universitet og har været underviser ved et gymnasium i Beograd. Senere blev han professor. Han grundlagde i 1997 Centre for the Development of Democracy and Political Skills, som han var leder af frem til 2002.

Det politiske engagement begyndte som aktiv i den antikommunistiske bevægelse i Jugoslavien, hvilket han flere gange blev fængslet for.

Siden 1990 har han været medlem af Demokratska Stranka og har haft adskillige tillidsposter i partiet. Han overtog formandsposten i 2004, et år efter den hidtidige formand Zoran Đinđićs død. Han første ministerpost fik han i 2002, hvor han blev udnænvt til minister for telekommunikation i Jugoslavien efter at Slobodan Milošević forlod serbisk politik. Senere blev han forsvarsminister, og i 2003 blev han valgt til nationalforsamlingen i Serbien og Montenegro og blev i 2004 leder af Demokratska Stranka s gruppe i Serbiens parlament. 27. juni 2004 blev han valgt til landets præsident, og blev indsat 11. juli. Han blev genvalgt ved præsidentvalget 3. februar 2008 for en periode på yderligere fire år. Han tabte præsidentvalget 20. maj 2012, til oppositionslederen Tomislav Nikolić.

Som den første serbiske præsident siden den bosniske krig i 1995 besøgte han i december 2004 Bosnien-Hercegovina. Han undskyldte for de af serberne begående menneskerettighedsovertrædelser under krigen. Politisk står Tadić for at Serbien skal være medlem af EU og for en pro-vestlig linje.

Eksterne henvisninger 

Serbiens præsidenter
Aksel Lund Svindal

Aksel Lund Svindal (født 26. december 1982 i Lørenskog) er en norsk tidligere alpin skiløber, der har vundet flere OL- og VM-medaljer samt medaljer i den samlede World Cup.

Resultater 
Svindals første store internationale resultat kom ved VM i Bormio i 2005, hvor han vandt sølv i kombinationskonkurrencen, og i den samlede World Cup 2005-2006 vandt han ligeledes sølv. Han var første gang med til de olympiske vinterlege i 2006 i Torino, hvor han klarede sig bedst i Super-G med en femteplads og i storslalom med en delt sjetteplads. I 2006-2007 vandt han den samlede World Cup, ikke mindst på grund af sine stabile præstationer i storslalom og super-G. Ved VM i 2007 fik han nogle af sine største triumfer i karrieren, da han vandt to guldmedaljer i henholdsvis styrtløb og storslalom. Han vandt igen den samlede World CUP i 2008-2009, og ved VM 2009 sejrede han i superkombination, mens han vandt bronze i super-G.

OL i Vancouver 2010 blev en anden af hans store stunder, idet han først vandt sølv i styrtløb blot syv hundrededele sekund efter schweizeren Didier Défago og to hundrededele sekund foran amerikaneren Bode Miller. guld i Super-G. Nogle dage senere vandt han guld i super-G med 0,28 sekunds forspring til Bode Miller, mens amerikaneren Andrew Weibrecht vandt bronze. Endelig stillede han op i storslalom, og her lå han nummer tre efter første gennemløb. Hans andet gennemløb var sjettebedst, men konkurrenternes resultater betød, at han endte på en samlet tredjeplads og dermed vandt bronze efter schweizeren Carlo Janka på førstepladsen og Svindals landsmand Kjetil Jansrud på andenpladsen.

Ved VM i 2011 vandt Svindal igen superkombinationskonkurrencen, og i World Cup'en vandt han bronze 2011-2012 samt sølv 2012-2013. Ved VM i 2013 vandt han guld i styrtløb og bronze i super-G. Han vandt igen sølv i World Cup'en 2013-2014, mens vinter-OL 2014 i Sotji blev lidt af en skuffelse for ham, da han ikke vandt medaljer; hans bedste placering blev en fjerdeplads i styrtløb, mens han blev nummer syv i super-G og delt nummer otte i kombinationskonkurrencen. Ved disse lege var han Norges flagbærer ved åbningsceremonien.

Efter nogle knap så gode sæsoner gik det bedre i 2017-2018, hvor han vandt bronze i den samlede World Cup. Et af Svindals sidste helt store resultater kom ved vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han i styrtløbet vandt guld med et forspring på 0,12 sekund til landsmanden Kjetil Jansrud, mens schweizeren Beat Feuz blev nummer tre. Han blev ved samme lege nummer fem i super-G. Sin sidste internationale medalje vandt han ved VM i Åre, hvor han fik sølv i styrtløb.

Han indstillede sin aktive karriere efter VM 2019.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Skiløbere fra Norge
Olympiske mestre fra Norge
Deltagere for Norge ved vinter-OL 2006
Deltagere for Norge ved vinter-OL 2010
Deltagere for Norge ved vinter-OL 2014
Deltagere for Norge ved vinter-OL 2018
Medaljevindere ved vinter-OL 2018
Olympiske sølvmedaljevindere fra Norge
Olympiske bronzemedaljevindere fra Norge
Gundelfingen an der Donau

Gundelfingen an der Donau (eller Gundelfingen a.d.Donau) er en by i Regierungsbezirks Schwaben i den tyske delstat Bayern, med godt 7.800 indbyggere. Den er administrationsby i Verwaltungsgemeinschaft Gundelfingen an der Donau.

Byen ligger ved floden Donau mellem Günzburg og Dillingen an der Donau.

Geografi 
Gundelfingen ligger ved udkanten af Schwäbischen Alb i Donaudalen, hvis udstrakte eng og moselandskaber (Schwäbisches Donaumoos) ligger i kommunens sydlige områder. Bykernen gennmløbes af tre grene af floden Brenz. Donau er syd for byen opstemmet til en sø.
Nabokommuner er byerne Lauingen (Donau) og Günzburg samt kommunerne Bächingen an der Brenz, Haunsheim og Medlingen.

Eksterne henvisninger 

 Gundelfingen: Historiske spor
Zoran Đinđić

Zoran Đinđić (ofte blot Zoran Djindjić; serbisk-kyrilisk Зоран Ђинђић) (1. august 1952 i Šamac, Jugoslavien − 12. marts 2003 i Beograd, Serbien og Montenegro) var en serbisk politiker, der bl.a. var premierminister, borgmester i Beograd og leder af det demokratiske parti Demokratska Stranka.

Đinđić læste filosofi ved Beograds Universitet og fortsatte senere sine studier ved Johann Wolfgang Goethe-Universität i Frankfurt am Main, Tyskland. Her blev han bl.a. undervist af Jürgen Habermas. Đinđić flygtede til Tyskland efter at have blevet angrebet af det kommunistiske regime og dets medier for at forsøge at organisere en uafhængig politisk bevægelse blandt Jugoslaviens studerende. Han opnåede en ph.d.-grad i filosofi fra Universität Konstanz i 1979.

Han vendte tilbage til Jugoslavien i 1989 og dannede Demokratska Stranka. Han blev valgt til parlamentet i 1990 og blev borgmester i Beograd i 1996. Under NATO's bombninger af Serbien var han i eksil i Montenegro, idet han var blevet truet på livet af Slobodan Milošević. 25. januar 2001 blev han premierminister i Serbien.´

Đinđić anså sig selv for at være en reformvenlig socialist. Han havde gode kontakter med den vestlige verden, og blev af flere opfattet som liberal. Under hans regeringstid plejede han forbindelser med Gerhard Schröder, Tony Blair, Bill Clinton og George W. Bush. Han vandt megen respekt, da han sende Milošević til Krigsforbrydertribunalet i Haag, men kritiserede rettergangen for at blive styret for meget af den tidligere diktator.

Den 12. marts 2003 ved middagstid blev Đinđić skudt i brystet, da han var på vej op af trappen til den serbiske regeringsbygning. Han døde af sine kvæstelser på sygehuset senere samme dag. Gerningsmanden Zvezdan Jovanović (født 1965) var politimand fra Kosovo og medlem af en særlig enhed i politiet. Mordet antages at være bestillingsarbejde fra den serbiske mafia. Kort efter attentatet var det meningen, at Đinđić skulle have mødtes med Sveriges daværende udenrigsminister Anna Lindh, som befandt sig i nærheden. Landet blev efterfølgende erklæret i undtagelsestilstand.

Đinđić blev efterfulgt af Zoran Živković som partiformand, men posten blev efter valget overtaget af Boris Tadić. For mange serbere var hans død en politisk og moralsk tragedie, idet man opfattede ham som garant for en fredelig sameksistens med nabolandene, integration med resten af Europa og håb om økonomisk fremskridt.

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Serbien
Gunde Svan

Gunde Svan (født 12. januar 1962 i Dala-Järna, Sverige) er en tidligere svensk skiløber, der regnes som sit lands bedste langrendsløber gennem tiden. Gennem sin karriere vandt han fire OL- og syv VM-guldmedaljer. Efter karrierestoppet kastede Svan sig over rallykørsel, hvor han også opnåede flotte resultater. Han har desuden haft en karriere som tv-vært, på den svenske udgave af Fangerne på Fortet. Han har også været træner for det svenske langrendslandshold.

Under sin skiløb karriere blev han kendt for sit engagement og opmærksomhed på detaljer. Han vandt to guldmedeljer (15 km og stafet), en bronze (30 km) og en sølv (50 km) ved de Olympiske Vinterlege i Sarajevo 1984. I 1988 ved OL i Calgary, vandt han to guldmedaljer for 50 km og stafet. Han har også vundet VM-guld seks gange og vundet VM fem gange. I alt har han vundet 17 medaljer ved vinter-OL og verdensmesterskaber.

Som deltager i rallycross vandt han en guldmedalje ved det svenske mesterskab og en bronzemedalje i FIA European Championship for Rallycross Drivere (1995: Division 1 – Gruppe N kategori med Toyota Celica GT-Four). En af grundene til, han kom ind i en anden sport, var, at nogle mennesker kaldte ham en naturlig skiløber, mens han selv har fastholdt, at det er bare et spørgsmål om vilje og engagement. "Intet er umuligt", sagde han. I 1995 vandt han således bronze ved EM i Rally-cross.

Resultater 
Svans fire OL-guldmedaljer faldt med henholdsvis to ved OL i Sarajevo 1984, og to i Calgary i 1988. I VM-sammenhæng nåede han at vinde syv guldmedaljer fordelt på fire verdensmesterskaber mellem 1985 og 1991.

Privatliv 
Han er gift med Marie Johansson, der selv var langrendsløber og deltog ved OL 1988. Parret har to børn, hvoraf datteren Julie Svan også har været langrendsløber på højt niveau.

Eksterne henvisninger 

 Info 
 

Langrendsløbere fra Sverige
Deltagere for Sverige ved vinter-OL 1984
Deltagere for Sverige ved vinter-OL 1988
Medaljevindere ved vinter-OL 1984
Medaljevindere ved vinter-OL 1988
Olympiske mestre fra Sverige
Olympiske sølvmedaljevindere fra Sverige
Olympiske bronzemedaljevindere fra Sverige