kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
De fires klub (lastbiler)

De fires klub (engelsk: Club of Four) var et samarbejde mellem lastbilsfabrikanterne Volvo Trucks (Sverige), DAF (Holland), Magirus-Deutz (Tyskland) og Saviem/Renault (Frankrig). Det var et af de første store joint ventures indenfor den europæiske køretøjsindustri.

De fire firmaer gik i 1971 sammen i et projekt om at lave en lastbil i mellemklassen. Man søsatte en samarbejdsaftale og oprettede firmaet European Truck Development Corporation med sæder i Eindhoven og Noisy-le-Roi. I starten var også MAN med i samarbejdet, men forlod det senere til fordel for et samarbejde med Volkswagen. Modellen kom på markedet i 1975. Hvert firma havde sin egen front. Saviem leverede foraksler til samtlige fabrikater, og førerhusene til Volvo, DAF og Magirus-Deutz blev fremstillet hos Magirus-Deutz. Saviem havde stor indflydelse på udformningen af førerhusets design.

Videreudviklinger 
DAF blev i 1987 overtaget af British Leyland, og modellen udgik da af DAF's modelprogram. Magirus-Deutz blev i 1975 en del af Iveco (Fiat) og forsvandt efterhånden som eget mærke. Modellen afløstes der af Iveco Eurocargo, som introduceredes i 1992. Saviem forsvandt i 1980 som eget mærke da moderselskabet Renault købte Berliet og alle tre firmaer i stedet blev slået sammen i Renault Véhicules Industriels (RVI), mens modellen fortsatte i produktion hos Renault frem til 2000. Volvo kaldte deres versioner F4 og F6. I 1979 blev F7, baseret på F4/F6, valgt til Truck of the Year. I 1985 kom en indirekte efterfølger, men først en direkte i 2006. På det amerikanske marked solgtes modellen som Mid-Liner af Mack Trucks, som fra 1979 indgik i Renault og i dag indgår i Volvo.

Eksterne henvisninger 
 http://www.volvotrucks.com/trucks/global/en-gb/aboutus/history/1970s/pages/F4_and_F6.aspx  (på engelsk)

Lastbiler
Volvo Trucks
Renault-lastbilmodeller
DAF-lastbilmodeller
Agri-Norcold A/S

Agri-Norcold A/S blev etableret i 1964, da Agricold A/S, Esbjerg overtog Norcold A/S, Hobro. Selskabet ejes af Frode Laursen-Gruppen og slagterierne Danish Crown.

Hovedkontoret og den centrale administration er placeret i Hobro. Medarbejderstaben tæller sammenlagt ca. 500 ansatte. 
Administrerende direktør er Jan Børglum Nielsen, mens Thorkil Svendsen Andersen er bestyrelsesformand.
Firmaet ejes af Thorkild Andersen Holding A/S og Danish Crown A/S.

Agri-Norcold er fødevareindustriens servicepartner indenfor indfrysning, frostvarehåndtering og lagring af fødevarer i Danmark. Med udvidelsen i Vejen i 2011, er Agri-Norcold nu også i besiddelse af Nordeuropas største frysehus.

Agri-Norcold har 13 frostvareterminaler med tilsammen 1.000.000 m³ frostlagre.

Eksterne link 
www.agri-norcold.dk

Virksomheder i Hobro
Danske virksomheder etableret i 1964
Danish Crown
Naturhistorisk guide

Naturhistorisk Guide er en dansk forening inden for naturvidenskab,

Foreningen Naturhistorisk Guide stiftedes d. 8. marts 2007 med det formål at udbrede kendskabet til naturhistorien, dens foreninger, institutioner, tidsskrifter mv. til det omgivende samfund. På den stiftende generalforsamling, som foregik på Geologisk Museum, Kbh., valgtes en bestyrelse på 5 medlemmer, og foreningens love blev vedtaget.

Foreningen vedligeholder Naturhistorisk Guide i elektronisk form, og varetager opgaver af fælles interesse for de foreninger, tidsskrifter og institutioner mv., der er med i Guiden. Som medlemmer af foreningen kan optages naturhistoriske foreninger, tidsskrifter, institutioner mv. Foreningens hjemsted er DanBIF, Statens Naturhistoriske Museum, Zoologisk Museum, Universitetsparken 15, 2100 Kbh. Ø.

Eksterne henvisninger 
 Official website for Naturhistorisk Guide 
 Naturhistorisk Guide – det oprindelige website for Naturhistorisk Guide

 / Naturhistorisk Guidefra 13. maj 2008
 / Naturhistorisk Guidefra 28. okt. 2008
 / Naturhistorisk Guidefra 12. feb. 2009
 / Naturhistorisk Guidefra 16. juli 2009
 / Naturhistorisk Guidefra 17. sep. 2009
 / Naturhistorisk Guidefra 6. maj 2010
 / Naturhistorisk Guidefra 21. juli 2010
 / Naturhistorisk Guidefra 19. sep. 2010
 / Naturhistorisk Guidefra 27. maj 2011
 / Naturhistorisk Guidefra 15. juli 2012
 / Naturhistorisk Guidefra 3. okt. 2012
 / Naturhistorisk Guidefra 13. okt. 2012
 / Naturhistorisk Guidefra 14. okt. 2012

Naturvidenskab
A.C. Meyers Vænge

A.C. Meyers Vænge er en gade i Københavns Sydhavnskvarter mellem Teglholmsgade og Sydhavnsgade ved Frederikskaj. Gaden er navngivet til minde om den danske stukkatør, socialdemokrat, journalist, forfatter og politiker A.C. Meyer.

Gaden er domineret af to lejlighedkomplekser og en af de to gamle "Nokia-bygninger, karakteristisk ved en glasbro over kanalen. Bygningen huser nu bl.a. Aalborg Universitet København, Statens Byggeforskningsinstitut samt mange mindre opstartsvirksomheder.

Gader i København
Kongens Enghave
Chevrolet Aveo

Chevrolet Aveo er en minibil fra det til General Motors hørende bilmærke Chevrolet. Modellen kom på markedet i 2006 som sedan og i 2008 som hatchback. Sidstnævnte er efterfølgeren for Chevrolet Kalos.

Aveo (T250) 

Aveo blev introduceret i slutningen af 2006 af GM Daewoo som efterfølger for Chevrolet Kalos hhv. Daewoo Kalos, i første omgang som firedørs sedan. I foråret 2008 fulgte de tre- og femdørs hatchbacks.

Bilen blev i USA også solgt som Pontiac G3 (frem til mærkets indstilling i slutningen af 2009) og i Australien som Holden Barina. I Sydkorea hed bilen fortsat Daewoo Kalos, senere Daewoo Gentra.

Aveo fandtes med to forskellige firecylindrede motorer med 62 kW/84 hk hhv. 74 kW/101 hk. Designet kom fra den italienske designer Giorgio Giugiaro.

Bagagerummet på Aveo kunne rumme 220 liter, og kunne udvides til 980 liter. Sedanversionen kunne rumme 400 liter.

Sikkerhed 
Modellen blev i 2006 kollisionstestet af Euro NCAP med et resultat på halvanden stjerne ud af fem mulige.

Motorer 

 Kun for USA

Særlige kendetegn 
Chevrolet tilbød som en af få fabrikanter Aveo 1,2 med autogasanlæg monteret fra fabrikken. Gastanken var monteret i stedet for reservehjulet i reservehjulsbrønden med et rumfang på 47 liter LPG. Bilens rækkevidde udvidede sig dermed til 450 km ved næsten halv brændstofpris.

Siden 2010 har Aveo solgtes til forskellige asiatiske lande med naturgasdrift som standardudstyr.

I midten af 2011 afsluttedes produktionen for Europa.

Aveo (T300) 

Den siden 1. oktober 2011 tilgængelige anden generation af Aveo er udviklet globalt af General Motors. Bilen, som er den eneste i øjeblikket i USA solgte minibil, sælges på visse markeder herunder Nordamerika og Japan som Chevrolet Sonic, og i Australien og New Zealand som Holden Barina i sjette generation (type TM), dog kun med 1,6-litersmotor til 91 oktan benzin og femtrins manuel gearkasse eller sekstrins automatgear. I alle andre lande hedder modellen Chevrolet Aveo, et navn som nu også benyttes i hjemlandet Sydkorea.

Modellen findes fortsat som sedan og hatchback med benzinmotorer fra 1,2 liter/70 hhv. 86 hk. 1,4-litersmotoren med 100 hk og 1,6-litersmotoren med nu 115 hk findes fortsat. Sedanudgaven fås kun med 1,2- og 1,4-litersmotorerne. Nyt er dieselmotorer på 1,3 liter med 75 hhv. 95 hk.

Samtlige versioner har som standardudstyr seks airbags, ESP, ABS og ASR.

Sikkerhed 
Modellen blev i 2011 kollisionstestet af Euro NCAP med et resultat på fem stjerner ud af fem mulige.

Motorer

Aveo RS 
På Detroit Motor Show viste Chevrolet prototypen Aveo RS. Denne minibil var udstyret med en 1,4-liters benzinmotor med turbolader og 103 kW/140 hk. Denne motor benyttes også i Chevrolet Cruze, og modellen gav en designforsmag på efterfølgeren.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Officielt websted 

Aveo 
Minibiler
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 2006
Biler fra 2000'erne
Biler fra 2010'erne
Fodbolddommerkonflikten i Danmark 2013

Fodbolddommerkonflikten i Danmark 2013 (11. marts 2013 - 5. april 2013) var en konflikt mellem Dansk Boldspil-Union (DBU) og Dansk Fodbolddommer-Union (DFU), der betød, at omkring 100.000 danske amatørfodboldkampe var i fare for at blive afviklet uden uddannede fodbolddommere. Konflikten startede den 11. marts 2013, da DBU ophævede en samarbejdsaftale med DFU som en konsekvens af DFU's krav om forhøjelse af godtgørelse og varsling om konflik, hvis dette ikke blev indfriet. Samtidig med at DBU ophævede aftalen med DFU muliggjorde DBU, at fodbolddommerne kunne dømme som en del af DBU's organisation. Efter opsigelsen af aftalen meddelte DFU, at deres medlemmer ikke længere var til rådighed  til at dømme fodboldkampe fra Danmarksserien og nedefter.

Konflikten betød, at omkring 350.000 danske fodboldspillere potentielt stod uden uddannede fodbolddommere til de omkring 100.000 amatørfodboldkampe, der spilles i Danmark årligt.

Den 5. april 2013 afsluttedes konflikten, da DBU og DFU nåede til enighed om dommernes fremtid. Løsningen blev blandt andet et kompromis om godtgørelsen samt en række initiativer til at undgå fremtidige konflikter mellem organisationerne.

Baggrund 
Baggrunden for konflikten var, at SKAT i oktober 2012 hævede loftet for skattefri godtgørelse fra 200kr til 250kr. Efter denne ændring ville DFU genforhandle en tidligere aftale, der sikrede dommerne optil 200kr i skattefri godtgørelse for en kamp af 90 minutters varighed. De to organisationer kunne dog ikke komme til enighed, da DBU mente at DFU stillede urimelige ufravigelige krav, og DFU omvendt mente at DBU ønskede at nedsætte godtgørelsen. Herefter meddelte DFU at forhandlingerne var brugt sammen og varslede konflikt fra 1. april 2013, hvilket fik DBU til at afbryde samarbejdet med DFU.

Referencer 

Dommerkonflikten i Danmark 2013
Strejker
Clozapin

Clozapin (med handelsnavnet Leponex®), er et atypisk antipsykotikum der anvendes til behandling af behandlingsresistente psykoser. Clozapin var det første atypiske antipsykotikum, da det blev introduceret i Europa i 1971. Det blev imidlertid tilbagetrukket i 1975, da det hos nogen patienter førte til den livstruende tilstand agranulocytose, hvor antallet af hvide blodlegemer er farligt nedsat. I 1989 efter studier viste stoffets virkning mod behandlingsresistente psykoser, blev anvendelsen af stoffet genoptaget, dog under skrappe sikkerhedstiltag med hyppig monitorering af niveauerne af hvide blodlegemer. I dag bliver clozapin kun anvendt  når andre antipsykotika har vist sig ineffektive.

Lægemidler tilhørende nervesystemet
VM i curling 2014 (kvinder)

Verdensmesterskabet i curling for kvinder 2014 var det 36. VM i curling for kvinder gennem tiden. Mesterskabet blev arrangeret af World Curling Federation og afviklet i arenaen Harbour Station i Saint John, New Brunswick, Canada i perioden 15. – 23. marts 2014. Canada var VM-vært for 13. gang, og Saint John var værtsby for anden gang.

Mesterskabet blev vundet af Schweiz' hold bestående af Binia Feltscher, Irene Schori, Fränziska Kaufmann, Christine Urech og Carole Howald, som i finalen besejrede Canadas hold med 9-5. De to hold havde allerede i grundspillet skilt sig ud som de to bedste. I playoff 1/2 vandt canadierne med 8-3 og gik dermed videre til finalen, mens schweizerne måtte spille semifinale mod Sydkorea, der havde vundet over Rusland i playoff 3/4. Schweiz vandt semifinalen med 7-3, og fuldførte som nævnt triumfen i finalen. Det var fjerde gang i historien, at et schweizisk hold vandt VM-titlen for kvinder. Schweiz' tre tidligere VM-sejre blev vundet i 1979, 1983 og 2012. Bronzemedaljerne blev vundet af Rusland, som i bronzekampen vandt med 7-6 over Sydkorea efter en ekstra ende, og som dermed vandt VM-medaljer for første gang.

VM blev for femte gang i træk vundet af et europæisk hold, hvilket aldrig tidligere var hændt.

Danmark blev repræsenteret af et hold fra Hvidovre Curling Club anført af Madeleine Dupont. Holdet sluttede på tiendepladsen, hvilket var en tangering af Danmark dårligst VM-placering gennem tiden.

Hold 

Mesterskabet havde deltagelse af 12 hold: Otte fra Europa, to fra Panamerika og to fra Asien/Oceanien:

Resultater 

De tolv deltagende hold spillede først et grundspil alle-mod-alle (round robin-kampe), hvilket gav elleve kampe til hvert hold. De fire bedste hold efter round robin-kampene gik videre til slutspillet om medaljer, der blev afgjort som et Page playoff.

Grundspil 

De 12 hold spillede en enkeltturnering alle-mod-alle, hvilket gav 11 kampe til hvert hold. De to bedste hold i grundspillet gik videre til playoff 1/2, mens nr. 3 og 4 gik videre til playoff 3/4.

Slutspil 

De fire bedste hold fra grundspillet spillede i slutspillet om medaljer, der blev afviklet som et Page playoff med bronzekamp.

Skema

Kampe

Samlet rangering

Kilder / eksterne henvisninger 
World Women's Curling Championships 2014   
World Curling Federation 
WCF Results & Statistics – World Women's Curling Championship 2014

Noter 

2014 (kvinder)
Curling i 2014
Curling for kvinder
Curling i Canada
Sport i Saint John
Alfentanil

Alfentanil (med handelsnavnet Rapifen®) er et potent, men korttidsvirkende syntetisk opioid, der anvendes til kombineret anæstesi og analgesi ved kirurgi. Stoffet er en analog til fentanyl. Alfentanil er omkring en fjerdedel så potent som fentanyl, dog med en hurtigere indsættende og korterevarende virkning.

Alfentanil markedsføres af Janssen-Cilag A/S.

Lægemidler tilhørende nervesystemet
Opioider
Árpád Pusztai

Árpád Pusztai (født 8. september 1930, død 17. december 2021) var en ungarskfødt biokemiker og ernæringsforsker, som i 36 år arbejdede ved Rowett Research Institute i Aberdeen i Skotland. Han var ekspert i plante-lektiner og har skrevet 270 artikler og tre bøger om emnet. I 1988 erklærede Pusztai offentligt, at hans forskning viser, at det skader rotters immunsystem og mavevæg, at fodre dem med genmodificerede kartofler. Dette førte til, at Pusztai blev suspenderet og hans årlige ansættelse blev ikke fornyet. Den følgende kontrovers blev efterfølgende kendt som Pusztai-sagen.

Det britisk Royal Society of Medicine udtalte, at Pusztais forskningsresultater led af mangler i forbindelse med dets tilrettelæggelse, udførelse og det konklusioner, og at der ikke var videnskabeligt grundlag for at konkludere baseret på Pusztais resultater.

Eksterne henvisninger og kilder 

 Anniversary of a Whistleblowing Hero. Huffington  Post

Biokemikere
Videnskabsfolk fra Ungarn
Videnskabsfolk fra Skotland
Risperidon

Risperidon (originalt handelsnavn Risperdal®) er et nyere antipsykotikum der anvendes til behandling af psykotiske tilstande, fx ved skizofreni og mani. Risperidon blev udviklet af Janssen-Cilag og blev først markedsført i 1994. I dag findes mange generiske præparater med stoffet.

Lægemidler tilhørende nervesystemet
Frederik Tønder

Frederik Christian Tønder (ca. 1747, muligvis i Norge – 14. december 1809 i København) var en dansk billedhugger.

Hans baggrund kendes ikke, men måske tilhører han slægten Tønder. Han besøgte Kunstakademiet i København fra 1767 for at uddanne sig til billedhugger. Først i sit 30. år (1777) nåede han at vinde den lille og i januar 1781 den store sølvmedalje for tegning efter modellen. Derpå vandt han i marts 1781 og i januar 1782 den lille og den store sølvmedalje for modellering samt den 11. august 1783 den lille guldmedalje for opgaven Saul rådfører sig med Samuels skygge. I disse år 1780-83 var han modelerer ved Den kgl. Porcelænsfabrik. Kort efter rejste han med Akademiets vidnesbyrd om at have vundet medaljen til Sankt Petersborg, hvor han levede i tretten år og arbejdede ved den kejserlige porcelænsfabrik. I begyndelsen af 1797 kom han tilbage til København og søgte om at blive informator i modellering ved Akademiets ornamentskole. Dog nåede han først den 26. marts 1800 en sådan ansættelse med 200 rigsdaler om året, men forblev kun i denne stilling til 1806, da han for øjensvaghed måtte tage sin afsked. I 1801 udstillede han ved årsmødet et basrelief, forestillende Billedkunstneren, og i 1802 foreviste han tre andre relieffer for at blive agreeret. Men fraset, at Akademiet ikke ville agreere sine informatorer, var hans arbejder så svage, at han ikke fik en eneste stemme for sig. Han døde den 14. december 1809.

Ingen af Tønders konkurrencearbejder er bevaret, men han udførte modellen til dragerne på Det kinesiske Lysthus i Frederiksberg Have (ca. 1800).

Han var ugift og er begravet på Assistens Kirkegård.

Kilder 
 

Billedhuggere fra Danmark
Ansatte ved Det Kongelige Danske Kunstakademi
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Pilgrim (sang)

Pilgrim er en sang skrevet og sunget af Mø og produceret og komponeret af Ronni Vindahl i slutningen af 2012. Fra den 18. marts 2013 og ugen ud, var Pilgrim P3s Uundgåelige.

Hitliste

Referencer 

Singler fra 2013
Sange fra 2012
Ole Larsen (maler)

Ole Larsen (1768 i Gudbrandsdalen, Norge – 26. januar 1852 i København) var en dansk maler.

Han blev optaget på Kunstakademiet i 2. frihåndsskole januar 1805, kom i gipsskolen marts 1806 og i modelskolen marts 1812. Han tog borgerskab som malermester i København 11. februar 1814 og var Ordenskapitlets våbenmaler fra 1808 til sin død 1852. Han var håndværksmaler og uddannede andre, bl.a. sin søn, maleren Christian Larsen. Larsen malede i akademitiden flere kopier efter religiøse og allegoriske motiver, men bortset fra en tegning af Bertel Thorvaldsens våben (1844, Thorvaldsens Museum), kendes næsten ingen af hans værker i dag. 

Han blev gift 13. september 1815 i København med Maren Cathrine Lindberg (17. august 1798 smst. - 11. april 1868 smst.), datter af skipper Jørgen Lindberg og Maren Jacobsdatter. 

Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Værker 
 Magdalena (1809, kopi efter Correggio, tilskrevet)
 Barndommens lyksalighed (1809, kopi efter Karel Dujardin)
 Barndommens nyttige anvendelse (1810, kopi efter Bartolomeo Schedoni)
 Madonna med citronen (udstillet 1810, kopi efter Parmigianino, tilskrevet)
 Våben for Bertel Thorvaldsen (akvarel, 1844, Thorvaldsens Museum)

Kilder 
 

Malere fra Danmark
Ordenskapitlet
Danskere i 1800-tallet
Bangsjøan

Bangsjøan eller Bangsøerne er tre sammenhængende søer i kommunerne Steinkjer, Snåsa, Grong, Overhalla i Trøndelag fylke i Norge. Den sydvestlige del er Ytter-Bangsjøen, den midterste del er Midter-Bangsjøen og den nordøstlige del er Øyster-Bangsjøen. Søerne ligger omkring 10 km nord for søen Snåsavatnet og omkring 18 km nordvest for byen Snåsa.

Søer i Trøndelag
Steinkjer
Snåsa
Overhalla
Peter Julius Larsen

Peter Julius Larsen (født 26. juli 1818 i København, død 26. december 1852 i Rom) var en dansk genremaler.

Hans forældre var overpolitibetjent ved Københavns Politi Niels Christian Larsen (1785-1849) og Eleonore Dorthea født Mønnich (1780-1844). Han begyndte allerede i sit tiende år at besøge Kunstakademiets elementarskole, gennemgik alle skoler til modelskolen, og vandt 1835 den lille sølvmedalje, 1837 pengepræmien for maleri efter levende model, 1840 den store sølvmedalje. Han konkurrerede i 1845-47 forgæves til den Neuhausenske Præmie, som han endelig vandt i 1849 for et figurbillede, Scene i en sjællandsk landsby i sommeren 1848, fore­stillende soldaters afsked fra hjemmet for at drage i krigen. Larsen var både elev af og ven med sin lærer C.W. Eckersberg og fulgte dennes opfordring til at forlade atelieret og i stedet opsøge og tegne efter naturen.

Larsen havde udstillet fra 1836, dels mindre figurbilleder af det daglige liv, dels enkelte historiske kompositioner. Et mindre billede, To fattige børn, vinterstykke, udstillet i 1845, blev købt til Den kgl. Malerisamling. I 1852 tog han med Kunstakademiets rejseunderstøttelse til Italien, hvor han, kort efter sit komme til Rom, blev angrebet af en brystsyge (tuberkulose) han allerede i flere år havde sporet, og han døde der den 26. december 1852. Uagtet han kom så tidligt på Akademiet og vandt navnlig den lille sølvmedalje i ung alder, synes hans senere udvikling at have været forholdsvis lang­som. Trods sin stadige flid har han ikke efterladt sig mange billeder, og da hans livskraft tilsyneladende ret vågnede, var den i virkeligheden allerede brudt. En samling af hans håndtegninger blev er skænket til Kunstakademiets Bibliotek.

Der er i flere af hans værker et motivfællesskab med tysk genremaleri, især Düsseldorfskolen, som N.L. Høyen var stærk modstander af. Larsen trodsede dog Høyens advarsler om den kunstneriske fare ved en udlandsrejse, da han tog til Rom.

Han var ugift og er begravet på den protestantiske kirkegård i Rom.

Værker 
 Interiør fra Kunstakademiet i København med værker af Thorvaldsen (1837, Thorvaldsens Museum)
 Portræt af en gammel sømand med rød hue (1840, Thorvaldsens Museum)
 Erik Ejegods død på øen Cypern (udstillet 1842)
 To fattige børn (1845, Statens Museum for Kunst)
 Høstscene, det sidste læs korn føres til hjemmet (1845, ARoS Aarhus Kunstmuseum )
 Scene i en sjællandsk landsby, sommer (1848, Neuhausens Præmie)
 Billede af livet i en sjællandsk bondegård ved middagstid (1852, Statens Museum for Kunst)
Tegninger i Den Kongelige Kobberstiksamling

Kilder 
 

Personer fra København
Malere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Johan Jørgen Lassen

Johan Jørgen Lassen (ca. 1700 på Sjælland – 29. januar 1767 i København) var en dansk maler.

Lassens baggrund er ukendt. Han tog borgerskab som maler i København 1733 og blev "ved General Løven­ørns Recommendation" kaldt til Danmark 1734, rimeligvis fra Norge, for på Hirschholm Slot at male fremstillinger af Christian VI's norske Rejse og blev den 28. december 1736 udnævnt til hofmaler, men arbejdede også for en række adelsmænd. Han forandrede sit borgerskab fra maler til brygger i 1745. Senere sysselsattes han, som det synes, med dekorationsarbejde ved Christiansborg Slot og havde en strid med Nicolai Eigtved, som i 1744 nedsatte prisen på hans arbejde med over 2000 rigsdaler (6400 kroffler), hvilken sum dog senere ved en retskendelse (1747) blev ham godtgjort. Lassen havde bestalling som agende postmester på ruten København-Aalborg 1752-54. I 1754 indsendte han to "Perspektivstykker" til det ti dage før oprettede Kunstakademis præses, grev Adam Gottlob Moltke, som prøver på sin kunst, idet han gerne ville rejse udenlands, men først ansøger om at blive professor ved Akademiet. Under 8. april samme år fik han det afslag, at det "for nærværende Tid ikke kan lade sig gøre". Lassen arbejdede senere ved hoffet i Hannover. 

Han blev gift 1. gang med Ursula Margrethe Ehrhorn og 2. gang 4. maj 1740 i København med Elsabe Carstens (ca. 1720 - august 1756), datter af orgelbygger Lambert Daniel Carsens og Anne Schiøth. 3. gang ægtede han 23. juni 1758 i København Anna Catharine Stoppel (2. marts 1733 i København - 11. oktober 1804 smst.), datter af snedkermester NN Stoppel og NN.

Fra 1742 til 1755 ejede han landejendommen Gammel Holtegaard, der blev solgt til Lauritz de Thurah. 

Han er begravet på Trinitatis Kirkegård.

Kilder 
 

Hofmalere fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Bryggere fra Danmark
Postfolk fra Danmark
Gjevillvatnet

Gjevillvatnet er en sø i Oppdal kommune i Trøndelag fylke i Norge. Søen ligger i Oppdal Bygdealmenning der er en af Norges største private ejendomme.
Søen er hovedreservoir for Driva Kraftverk med en reguleringshøjde på 15 meter. I den østlige ende løber elven Festa ud. Festa Kraftstasjon blev nedlagt da Driva Kraftverk blev sat i drift i 1973.
Gjevillvatnet ligger i den sydøstlige del af Trollheimen, og om sommeren går turistbåten Trollheimen II mellem Gjevillvassosen i øst og Vassenden i vest.

På søens nordlige side ligger Gjevilvasshytta med udsigt over den.
Søen er omgivet af fjeldene Storhornet, Okla, Gjevilvasskamban, Blåhø og Svahøa.

Referencer 

Søer i Trøndelag
Oppdal
Mår (sø)

Mår (eller Mårvatn) er en sø i kommunerne Tinn i Vestfold og Telemark og Nore og Uvdal i Viken fylke. Søen ligger på den sydøstlige del af Hardangervidda, og er reguleret som magasin for Mår kraftverk ved Rjukan. Den har sit naturlige afløb gennem Kalhovdfjorden og elven Mår ned til Tinnsjø, og er dermed en del av Skiensvassdraget.

Søer i Viken
Søer i Vestfold og Telemark
Nore og Uvdal
Tinn