kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lopra

Lopra er en bygd på Færøernes sydligste ø Suðuroy som ligger ved Lopransfjørður, der munder ud i Vágsfjørður. Vest for Lopra ved Suðuroys vestkyst ligger den 3,4 hektar store Lopranshólmur.

Lopra blev grundlagt i 1834, og er bygget op omkring en nu nedlagt hvalstation. Fangsten af hvaler havde stor økonomisk betydning i første halvdel af 1900-tallet. Hvalerne blev harpuneret i farvandet rundt om Færøerne, og blev derefter slæbt ind til bl.a. hvalstationen i Lopra.
Da antallet af de store hvaler efterhånden faldt stoppede denne industri, og stationen i Lopra lukkede, som en af de sidste, i 1953.

Der er lakseopdræt og en fiskefabrik, og halvvejs mellem Lopra og Akrar har de to bygder i fællesskab en kirkesal.

Historie 

Lopra blev grundlagt i 1834, da bonden Andreas Thomassen flytter sin gård fra Sumba til Lopra. I 1901 blev Færøernes fjerde hvalfangerstation taget i brug her, og i 1908 blev der etableret en gødningsfabrik, der forvandlede hvalaffald til naturgødning. Hvalfangsten foregik frem til 1940, hvor den blev sat på hold indtil 1946, hvor den atter begyndte. I 1953 måtte hvalstationen nedlægges, fordi antallet af storhvaler var faldet drastisk.

1957 blev der indviet en fælles skole for Lopra og Akrar fælles skole samt en kirkebygning.

1981 forsøgte man at bore efter naturgas. Boringen nåede ned til 2178 meters dybde, hvor der blev fundet spor af gas, men ikke nok til at det var rentabelt at udvinde. Boringerne blev genoptaget i juli 1996, hvor man nåede 3558 m ned uden at finde olie. Resultaterne fra boringen havde værdi i forbindelse med olieeftersøgningen til havs.

I februar måned 1991 når man efter måneders arbejde igennem fjeldet til Sumba, således at der kan etableres en tunnel, der stod færdig i december 1997.

Galleri

Eksterne henvisninger 
 Flickr.com
 faroeislands.dk

Byer på Færøerne
Suðuroy
Tamarisk-familien

Tamarisk-familien (Tamaricaceae) er udbredt i Europa, Asien og Afrika med hovedvægten fra Nordafrika til Centralasien. Det er buske eller træer, ofte tilpasset tørre forhold. De enlige blomster bæres i klaser. Her nævnes kun de slægter, som er repræsenteret ved arter, der dyrkes i Danmark.

 Piskeris-slægten (Myricaria )
 Tamarisk (Tamarix)

Plantefamilier
Nellike-ordenen
Elverhøj (film fra 1939)

Elverhøj er en dansk film fra 1939.
 Manuskript Gunnar Robert Hansen efter Johan Ludvig Heibergs Elverhøi (1828).
 Instruktion Svend Methling.
Blandt de medvirkende, hvoraf nogle havde udført de samme roller på Det kongelige Teater, kan nævnes:

Medvirkende 
 Nicolai Neiiendam
 Carlo Wieth
 Eva Heramb
 Peter Poulsen
 Martin Hansen
 Palle Huld
 Karen Poulsen
 Karin Nellemose
 Rasmus Christiansen
 Aage Winther-Jørgensen
 Edouard Mielche

Eksterne henvisninger 
 

Film baseret på værker af danske forfattere
Danske film fra 1939
Færøsk olieudvinding

Færøsk olie udvinding begynder 1981 i Lopra med en boring ned i 2.178 meters dybde. Der findes spor af gas, men ikke nok til udnyttelse af fundet. I juli 1996 genoptages boringen ved Lopra, som når ned i 3.558 meters dybde uden at finde olie. De to boringers hovedformål var at undersøge den færøske undergrunds sammensætning. 

Geologisk minder området mellem Færøerne og Shetlandsøerne meget om Nordsøen. 

Tre oliekonsortier har fået koncession til olieboringer, og Statoil var det første selskab der prøveborede sydøst for Færøerne og nordvest for Shetlandsøerne i færøsk farvand. Havdybden hvor boringen fandt sted var 1.000 meter, og der blev boret 3.000 meter ned i undergrunden. Men selvom Statoil ikke fandt olie i første omgang, har prøveboringen givet nyttige oplysninger om undergrunden, som kan gavne andre olieselskaber. De færøske olieboringer er kun hundrede kilometer fra de store oliefund i britisk område.

2004 fandt selskabet Amerada Hess olie sydøst for Færøerne. Der kan dog gå år før det står klart, om selskabets oliefund er store nok til, at det kan betale sig at forsøge at udvinde olien. I juli 2005 startede ChevronTexaco med seismiske undersøgelser nær grænsen til Shetlandsøernes farvand. På den britiske side er olieproduktionen allerede i fuld gang.

Chestnut 
I september 2008 kom det Færøske selskab Atlantic Petroleum med en pressemeddelelse om at olie var fundet i Chestnut i britisk zone. Atlantic Petroleums del af licensen var 15%. Indtægterne forventes at være ca. 800 mio dkk. Den første last gav ca. 15-16 mio dkk.

Blackbird 
I august 2008 var der også et fund af olie i Blackbird området ud for Aberdeen. Atlantic Petroleums andel er 12% af denne brønd

Indtil videre er olie dog ikke fundet i Færøsk område. 

Atlantic Petroleum er en hurtigt voksende virksomhed.

Eksterne henvisninger 
 Geonyt Færøernes kontinentalsokkel

Noter 

Olieudvinding
Energi
Olieudvinding
TvDanmark

TvDanmark (sendte i 4 år under navnet TvDanmark2) var en landsdækkende reklamefinansieret tv-kanal, der var ejet af SBS Broadcasting.

Kanalen blev udsendt via et jordbaseret sendenet. Kanalen var desuden tilgængelig via satellit samt kabel. Kanalen havde "must carry"-status. Modsat DR og TV 2 havde kanalen kun pletvise sendeområder og altså ikke 100% landsdækkende sendetilladelse. TvDanmark netværket var en sammenslutning af 8 lokal-tv-stationer, der sendte lokale programmer i såkaldte 'vinduer' mellem de landsdækkende programmer. Dog har antallet af lokale sendere varieret gennem årene.

Før 1997 var det ulovligt for lokale tv- og radiostationer at networke, dvs. at flere stationer samsender, således at de i praksis fungerer som én kanal. Dette forbud blev ophævet i april 1997, og TvDanmark så dermed dagens lys som en sammenslutning af dengang 10 lokal-tv-stationer. Førhen havde de lokale stationer gennem et særligt Kanal Danmark-samarbejde i vid udstrækning sendt de samme programmer, men ikke på samme klokkeslæt landet over. På den måde fremstod de ikke som en samlet kanal.

TvDanmark markedsførte sig som "Klassens frække dreng" som modvægt til de mere traditionelle konkurrenter, DR og TV 2. Et af de "frække" programmer var doku-soap'en Stripperkongens piger. I 2001 sendte TvDanmark første sæson af reality-programmet Big Brother.

Ud over at tv-stationen, som den eneste privatejede kanal i danmarkshistorien, blev udsendt via antenne, hvilket betød, at man ikke behøvede at have et abonnement på hverken kabel-TV eller satellit for at modtage den, er det bemærkelsesværdige også, at kanalen var underlagt at sende under dansk lovgivning. Dette betød at TvDanmark, ikke måtte lave reklameafbrydelser eller lave produktplaceringer. Til gengæld er den danske sendelovgivning mere liberal omkring seksuelt tv, hvilket man da også kunne se på TvDanmark2s programoversigt.

I år 2000 skiftede TvDanmark navn til TvDanmark 2, og en ny satellit-kanal ved navn TvDanmark 1 blev lanceret. TvDanmark 1 sendte fra London, og var således ikke underlagt dansk lovgivning, men engelsk, hvilket bl.a. giver mulighed for at lave reklameafbrydelser i programmerne. Til gengæld er der en strengere censur.

Som et led i at skabe sig et mere seriøst image, blev kanalerne i 2004 relanceret. Den 4. april kom TvDanmark 2 atter til at hedde TvDanmark, mens satellit-kanalen skiftede navn til Kanal 5. Samtidig ophørte TvDanmark (tidl. TvDanmark 2) med at afbryde deres programmer med smagsprøver for andre af kanalens udsendelser.

TvDanmark stoppede den 30. april 2006, og blev i stedet til kanalen Kanal 4. I 2007 blev Kanal 4 en satellitkanal, og blev erstattet af SBS NET, som I 2009 blev til 6'eren.

Se også 
 Kanal 4
 Kanal 5
 6'eren
 The Voice TV
 The Voice
 Radio 2

Eksterne henvisninger 
 Kanal 4 
 6'eren 

Tv-stationer fra Danmark
Etableret i 1997
Ophørt i 2006
De røde heste (film fra 1968)

De røde heste er en dansk film fra 1968 instrueret af Annelise Meineche. Filmen er en genindspilning af 1950-filmatiseringen af Morten Korchs succes-roman.

Medvirkende 
 Kjeld Nørgaard - Ole Offor
 Poul Reichhardt - Hans Offor, Oles far
 Jane Thomsen - Sanne Offor, Oles søster
 Helge Kjærulff-Schmidt - Mikkel Pind
 Lotte Tarp - Henriette, Oles kæreste
 Asbjørn Andersen - Anders Munk, proprietær
 Puk Schaufuss - Bente, Anders' datter
 Else Marie Hansen - Konstance, Anders' søster
 Christa Rasmussen Buckhøj - Zita, Anders' anden hustru
 Lars Lunøe - Stefan Willers, bestyrer
 Christian Arhoff - Jørgen Senille, træner
 Karl Stegger - Frandsen, sagfører
 Bendt Rothe - dommer
 Hugo Herrestrup - Anton, gårdskarl
 Holger Perfort - Zitas advokat
 Jørgen Beck

Eksterne henvisninger 

Morten Korch-film
Danske film fra 1968
Agostino Carracci

Agostino Carracci (født 16. august 1557 i Bologna, død 22. marts 1602 i Parma) var en italiensk maler og grafisk kunstner fra renæssancen. 

Carracci var udlært som guldsmed men efter opfordringer fra sin onkel udskiftede han metallet med pensel og spatel og blev elev af blandt andet Prospero Fontana. Sammen med sin bror Annibale og fætteren Ludovico var han med til at grundlægge kunstskolen Accademia degli Incamminati, der med sin støtte til unge malere fik betydning for Bolognaskolen

Sammen med broderen Annibale rejste Agostino i 1580'erne til Parma og til Republikken Venezia. I 1597 fulgtes de ad til Rom, hvor Agostino assisterede sin bror i udførelse af malerier i Palazzo Farnese, men tre år senere flyttede Agostino tilbage til Parma. Ud over væg- og loftsmalerier malede Agostino Carracci en række malerier på lærred, ligesom har skabte en række kobberstik. Agostino Carraccis mest fremtrædende værk er Den hellige Hieronymus' sidste kommunion.

Agostino Carracci skabte endvidere en række kobberstik af mytologiske figurer i erotiske scener, f.eks. Achilleus som set i galleriet nedenfor. Det er dog omtvistet om kobberstikkene er skabt af Carracci eller af kunstneren Camillo Procaccini efter tegninger af Carracci.

Galleri

Noter

Eksterne henvisninger 

 Biografi i Salmonsens Konversationsleksikon

Malere fra Italien
Manieristiske malere
Italienere i 1500-tallet
Personer fra Bologna
Verner Panton

Verner Panton (født 13. februar 1926 i Gamtofte, Fyn, død 5. september 1998 i København) var en dansk designer og en af de mest toneangivende designere i 1960'ernes Europa. Han var også modstandsmand.

Hans væsentligste indsats lå inden for møbler, belysning og rumdesign, hvor han eksperimenterede med nye former og kraftige farver og udnyttende de seneste nye materialer og produktionsmetoder. Stål, plastik, og glasfiber var nogle af hans yndlingsmaterialer.

Liv 
Han blev uddannet på Odense Tekniske Skole og ved Kunstakademiets Arkitektskole 1947-51 og var siden aktiv i Danmark, men navnlig udenlands. Han boede de sidste mange år i Schweiz. Panton var medarbejder hos arkitekt Arne Jacobsen 1950-52, var på studierejser i europæiske lande 1952-55 og åbnede sin egen tegnestue 1955.

Under besættelsen var han modstandsmand i en militærgruppe i Bogense, som bl.a. udførte det farlige arbejde med at modtage nedkastede våben.

Han er bl.a. kendt for Panton Chair, Panton-stolen, der blev den første frisvingerstol udført i ét stykke kunststof; en for datiden revolutionerende tanke og teknik. Stolen produceres stadig, dog i en opdateret version af polypropylen som ikke er miljøbelastende i samme grad som glasfiber / fiberarmeret plast.

Galleri

Udvalgte udstillinger 
 Dansk Købestævne, Fredericia 1958 
 Unika-Væv, Zürich m.fl. 1960-61 
 Bayer exposition ships Visiona O + II, Köln, 1968, 1970 → "VISIONA II" Video (Laufzeit 2:08 Min)
 Musee des Arts Decoratifs, Louvre 1969 
 Galerie Asbæk, København 1982 
 Scandinavian Modern 1880-1980, 
 Kunstindustrimuseet, København 1985 
 Museum für Angewandte Kunst, Köln 1994 
 Farbräume Littmann Kulturprojekte, Basel 1996 
 Trapholt Museum, Kolding 1998 
 Design Museum, London 1999

Møbler, design m.m. 
 1955 Tivolistolen
 1958 Kræmmerhusstolen
 1967 Pantonstolen
 1968 Flowerpot
 1969 VP Globe
 1994 Vilbertstolen

Priser og legater 
 Rosenthal Studio Preis, Tyskland 1966 
 PH-prisen, Danmark 1967 
 International Design Award, USA 1963, 1968, 1981 
 Eurodomus 2, Italien 1968 
 Medalje fra Österreichisches Bauzentrum, Østrig 1968 
 Ærespris, Østrig 
 IV Wiener Internationale Møbelsalons ærespris, A 1969 
 3 Bundespreis Gute Form, Tyskland 1972, 1986 
 Møbelprisen, Danmark 1978 
 Deutsche Auswahl, Tyskland 1981, 1982, 1984, 1985, 1986 
 Sadolin Farvepris, Danmark 1986 
 Danish Design Council Annual Award, Danmark 1991
 IF – Prize, Japan 1992 
 Norwegian Design Award, Norge 1992 
 Bo Bedre Prisen, Danmark

Se også 
 Dansk design

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

 Danske kunstnerbiografier 
 The Official Verner Panton Reference Site and Archives

Møbelarkitekter fra Danmark
Medlemmer af militærgrupper
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer fra Fyn
Danskere i 1900-tallet
Personer med enkeltværker i Kulturkanonen
Mig og min lillebror og storsmuglerne

Mig og min lillebror og storsmuglerne er en dansk komediefilm fra 1968, instrueret af Lau Lauritzen junior og skrevet af Aage Stentoft og Willy Breinholst. Filmen efterfulgte Mig og min lillebror og siden kom også Mig og min lillebror og Bølle, alle med Poul Reichhardt og Dirch Passer i titelrollerne.

Medvirkende 
 Dirch Passer
 Poul Reichhardt
 Karl Stegger
 Guri Richter
 Lotte Horne
 Jesper Langberg
 Peter Reichhardt
 Palle Huld
 Henrik Wiehe
 Else Marie Hansen
 Lise Thomsen
 Christian Arhoff
 Gunnar Lemvigh
 Else Petersen
 Holger Vistisen
 Mogens Brandt
 Bjørn Puggaard-Müller
 Jørgen Weel
 Bjørn Spiro
 Bent Vejlby
 Kirsten Hansen-Møller

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1968
Komediefilm fra Danmark
Film instrueret af Lau Lauritzen junior
Mig og min lillebror og Bølle

Mig og min lillebror og Bølle er en dansk komediefilm fra 1969, instrueret af Lau Lauritzen Jr. og Lisbeth Movin, med manuskript af Aage Stentoft og Willy Breinholst.

Medvirkende 
 Dirch Passer
 Poul Reichhardt
 Karl Stegger
 Guri Richter
 Lotte Horne
 Jesper Langberg
 Peter Reichhardt
 Helge Kjærulff-Schmidt
 Else Petersen
 Preben Mahrt
 Lotte Tarp
 Christian Arhoff
 Gunnar Lemvigh
 Jørgen Weel
 Henrik Wiehe
 Lone Lau
 Erik Paaske
 Søren Steen

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1969
Komediefilm fra Danmark
Film instrueret af Lau Lauritzen junior
Atuagagdliutit/Grønlandsposten

Atuagagdliutit/Grønlandsposten er en af Grønlands to landsdækkende aviser. Avisen udkommer to gange om ugen, tirsdag og torsdag. 

Atuagagdliutit blev startet i 1861 af den danske geolog, inspektør Hinrich Rink, som mente, at den grønlandske befolkning var ved at miste sin kulturelle identitet. Avisen var fra sin start rent grønlandsksproget og beskæftigede sig fra starten primært med den grønlandske identitet og var hovedoplysningskilden om verden udenfor Grønland. 

Under 2. verdenskrig blev der udgivet en dansksproget avis i Nuuk ved navn Grønlandsposten. Avisen blev populær nok til også at fortsætte efter 2. verdenskrigs afslutning, og de to aviser blev slået sammen i 1952 til en tosproget avis.

Avisen bliver i daglig tale kaldet AG.

Eksternt link 
 Atuagagdliutit/Grønlandspostens hjemmeside

Aviser fra Grønland
Etableret i 1861
Virksomheder i Nuuk
Netaviser fra Danmark
AG

AG er en forkortelse, der blandt andet benyttes om:
 Atuagagdliutit/Grønlandsposten – den ene af Grønlands to aviser
 Aktiengesellschaft – den tyske betegnelse for et aktieselskab, forkortet "AG"
 Allerød Gymnasium – dansk gymnasium, forkortet "AG"
 .ag – det nationale topdomæne for Antigua og Barbuda.
Sermitsiaq (avis)

Sermitsiaq er en grønlandsk landsdækkende avis, opkaldt efter fjeldet Sermitsiaq.

Avisen blev for første gang udgivet den 21. maj 1958 som et rent grønlandsksproget lokalblad i Nuuk. Bladet var fra sin stiftelse et grønlandsksproget alternativ til det dansksprogede Mikken, der lukkede den 22. november 1958, en uge efter, at Sermitsiaq for første gang udkom som dobbeltsproget avis.

Sermitsiaq var et lokalblad i Nuuk frem til omkring 1977, hvor bladet blev landsdækkende. Avisen udviklede sig til et mere politisk blad i perioden omkring 1980, eftersom hjemmestyret trådte i kraft året før.

Avisen udkommer hver fredag.

Eksterne henvisninger 
 Avisens hjemmeside

Aviser fra Grønland
Virksomheder i Nuuk
Etableret i 1958
Netaviser fra Danmark
Interpol

International Criminal Police Organization er en international organisation for at forbedre samarbejdet mellem politi internationalt. 

Interpol er den internationale organisation med det femtestørste antal medlemslande, 190 medlemsnationer. Organisationen finansieres af årlige bidrag fra sine medlemmer. Interpols hovedkvarter ligger i den franske by Lyon.

På grund af Interpols politisk neutrale rolle må organisationen kun involvere sig i forbrydelser, der går på tværs af landegrænser.

Interpols hovedopgaver drejer sig om offentlig sikkerhed og terrorisme, organiseret kriminalitet, narkohandel, våbensmugling, trafficking, børnepornografi, økonomisk kriminalitet og korruption.

I 2001 blev ca. 1400 personer arresteret som et resultat af Interpols oplysninger.

Kineseren Meng Hongwei var chef fra november 2016 til oktober 2018.

Se også 
 Europol

Eksterne henvisninger 

 

Politi
Internationale organisationer
Etableret i 1923
KMS

Forkortelsen KMS har flere betydninger:

 Kongres for Medicinsk Studenterforskning
 Kort & Matrikelstyrelsen - nu Geodatastyrelsen - en statslig styrelse
 Klinisk målesystem – et system, der indgår i det Nationale Indikatorprojekt
 Kooperativ Medlems Service, tidligere Kooperative Marketenderiers Samvirke, nu A/S Professionelt Indkøb Nu – en sammenslutning af kooperative kantiner
Elinborg Lützen

Elinborg Lützen (født 26. juli 1919, død 22. november 1995) var den første og længe den eneste grafiker på Færøerne.

Elinborg fødtes 1919 i Klaksvík som datter af købmand Andrias Christian Lützen (1875-1941) og Hanne Joline Niclasen (1884-1957). Hun er den sjette af ni søskende, hvoraf den ældste Marianna Matras også blev billedkunstner.

Som 18-årig flyttede Elinborg Lützen i 1937 til København for at uddanne sig på Tegne- og Kunstindustriskolen for Kvinder. I disse år boede hun sammen med Sámal Joensen-Mikines, og de giftede sig den 2. december 1944, men ægteskabet blev opløst i 1952. Egentlig skulle opholdet i København kun vare til 1940, men da 2. verdenskrig udbrød, var det umuligt for færingerne i Danmark at nå Færøerne, som var besat af Storbritannien. Fra 1947 til 1981 boede hun igen i Klaksvík og flyttede derefter til Tórshavn, hvor hun døde barnløs i 1995.

Som grafiker arbejdede hun med linoleumssnit efter hun besøgte kunsthåndværkerskolen i Bergen og blev bl.a. berømt for sine bogillustrationer. I 1978 modtog hun som første kvinde Løgtingets årlige hædersgave. Hendes værk beskæftiger sig med nordisk mytologi, eventyr og mystik. I 1980 modtog hun Barnabókaheiðursløn Tórshavnar býráðs (Tórshavns byråds børnebogspris).

Værk

Bogillustrationer 
 Í Skyming, Tórshavn 1948, (udv. udg. 1988)
 Jonathan Swift: Ferð Gullivers til Pinkulingalands; oversættelse ved Christian Matras; København: Hitt føroyska Studentafelagið, 1951. – 91 s.
 Poul P.M. Petersen: Der sidder tre Møer, Dansk Folkevise, 1953
 Heðin Brú: Ævintýr. Tórshavn: Føroya Lærarafelag, 1959-1974 – 6 bind (anden oplag udkommer siden 1974)
 Hans Andrias Djurhuus: Barnarímur. Tórshavn: Bókadeild Føroya Lærarafelags, 1964 – 89 s. (5. oplag 2000)  (færøske barnesange)
 Jóhannes Enni (red): Smásøgur fyri yngri børn. Tórshavn : Føroya skúlabókagrunnur, 1964.
 Erling Simonsen: Loyndarmálið. Tórshavn: Erlings forlag, 1967 – 77 s.
 Maria Maria Marolla : ein ramsa at ramsa: Gøta: Estra, 1967. – 32 s.
 François de Voltaire: Candide ella Besti heimur; oversættelse ved Christian Matras; Tórshavn: Emil Thomsen, 1977
 Jørgen-Frantz Jacobsen: Barbara; til norsk ved Ivar Eskeland; Oslo: Den norske Bokklubben, 1977. – 252 s.
 Kirsten Borberg og Virginia Allen Jensen (red.):Twenty-five : stories and poems for birthdays; København: Ibis, cop. 1988. – 112 s.
 William Heinesen (red.): Fra Færøerne : Úr Føroyum. København: Dansk-Færøsk Komité. – 6 s. (uden årstal)
 Bárður Jákupsson (red.): Elinborg Lützen : 1919-1995. Tórshavn: Listasavn Føroya, 1999. – 12 s.

Frimærker 
Elinborg Lützen tegnede seks færøske frimærker om eventyr i 1984, som udkom i automathæfte.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Kvininfo.dk – Dansk Kvindebiografisk Leksikon 
 Art.fo – Listasavn Føroya om Elinborg Lützen  (Færøernes Kunstmuseum)
 Faroeartstamps.fo – Elinborg Lützen  (engelsk og tysk)

Grafikere fra Færøerne
Illustratorer fra Færøerne
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer fra Klaksvik
Washington and Lee University

Washington and Lee University er et privat universitet i Lexington, Virginia, USA.
Universitet har ca. 2.100 studerende, der læser f.eks. jura, religion, journalistik, almendannende fag (liberal arts), naturvidenskab, sprog, miljø mm.

Historie 
Universitetet blev oprindeligt grundlagt i byen Greenville i Virginia allerede i 1749 under navnet Augusta Academy. Efter den amerikanske frihedskrig blev universitetet genetableret ved Timber Ridge ligeledes i Virginia, nu under navnet Liberty Hall University.

I 1782 flyttede universitetet til den nuværende placering i Lexington. I 1796 havde universitetet finansielle problemer, men George Washington donerede et stort beløb i aktier, som reddede universitetet og sikrede driften i en årrække. Herefter blev universitetet omdøbt til Washington Academy, senere Washington College.

Efter den amerikanske borgerkrig overtalte universitetets bestyrelse den tidligere sydstatsgeneral Robert E. Lee til at blive rektor for universitetet, en post han havde til sin død i 1870. Efter Lees død fik universitetet sit nuværende navn. Lee (og flere medlemmer af hans familie) ligger begravet i Lee Chapel på universitetets område.

Den i Danmark formodentlig bedst kendte student fra universitetet er Meriwether Lewis, bedst kendt fra Lewis og Clark ekspeditionen, som læste på universitetet i 1790'erne.

Universitetet var oprindeligt udelukkende for mænd; kvinder fik først adgang så sent som i 1972.

Kilder/Eksterne Referencer 
 Washington and Lee University officiel hjemmeside 

Universiteter i Virginia
Conrad Engelhardt

Helvig Conrad Christian Engelhardt (20. september 1825 i København – 11. november 1881 sammesteds) var en dansk historiker og arkæolog.

Han blev født som søn af skibsmægler Andreas Daniel Engelhardt (ca. 1800-1842) og hustru Oline Marie Aagaard (1786-1857). Han tog artium 1848 og Anden Eksamen 1849, blev 1851 adjunkt i engelsk, fransk og kunsthistorie ved Flensborg lærde Skole og leder af Flensborgsamlingen (den arkæologiske samling i byen) 1851-64. Efter krigen i 1864 forsøgte Conrad Engelhardt at skjule byens samling med Nydambåden for de preussiske myndigheder, men blev i 1867 tvunget til at udlevere den. I 1867 blev han assistent på Nationalmuseet (dengang Museet for nordiske Oldsager), 1868 sekretær for Det kongelige Nordiske Oldskriftselskab, titulær professor i 1869 og i 1879 æresdoktor ved Københavns Universitet. Han modtog Fortjenstmedaljen i guld 1858 og blev Ridder af Dannebrog 1862, Dannebrogsmand 1876. Han døde i 1881.

Han udgav i 1865 Nydam Mosefund 1859-1863 hos G.E.C. Gad.

Engelhardts udgravninger:
 1858-61: Thorsbjerg Mose ved Sønder Brarup i Slesvig-Holsten (i Sydslesvig)
 1859-63: Nydam Mose ved Sønderborg
 1865: Kragehul Mose ved Assens
 Vimose ved Odense (forsat efter Christian Herbst)
 Bronzealderhøjen Borum Eshøj
 Gravene fra folkevandringstiden ved Valløby og Varpelev

Han er begravet på Assistens Kirkegård.

27. juli 1852 blev han gift i Vor Frue Kirke med Laura Dorothea Eleonore "Ellinor" Petersen (31. oktober 1825 i København - 13. januar 1908 sst.), datter af hyrekusk Peter Petersen og Caroline Marie Holm. Conrad Engelhardts næstældste datter, Laura Engelhardt, grundlagde i 1881 den skole, som senere blev Rysensteen Gymnasium.

Han er portrætteret af Elisabeth Jerichau Baumann.

Kilder 
 Biografi i Dansk Biografisk Leksikon, 3. udgave

Ekstern henvisning 
 Biografi 

Danskere i 1800-tallet
Historikere fra Danmark
Personer fra Flensborg
Lærere fra Danmark
Personer fra København
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Titulære professorer fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Modtagere af Fortjenstmedaljen i guld
Æresdoktorer ved Københavns Universitet