kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lone Dybkjær

Lone Dybkjær (født Vincents, 23. maj 1940 på Frederiksberg, død 20. juli 2020 på Bispebjerg Hospital) var en dansk ingeniør og politiker, der repræsenterede Det Radikale Venstre.

Politik 
Hun var miljøminister i KVR-regeringen (1988-90). Hun og socialminister Aase Olesen var de første kvindelige ministre for Det Radikale Venstre.

Hun var folketingsmedlem for Det Radikale Venstre fra Østre Storkreds 1. december 1973 – 14. februar 1977, for Københavns Amtskreds 23. oktober 1979 – 20. september 1994 og for Vestre Storkreds fra 8. februar 2005. Hun meddelte 18. april 2009, at hun ikke ville genopstille til næste folketingsvalg.

Hun var også medlem af Europa-Parlamentet 1994-2004. Hendes kandidatur sikrede Det Radikale Venstre partiets første plads i Europa-Parlamentet.

I 2007 blev hun kåret til årets politiker af Landsforeningen for Bøsser og Lesbiske.

I populærkulturen 
Shu-bi-duas nummer "Kære Lone" på albummet Shu-bi-dua 13 fra 1992 var skrevet til Lone Dybkjær.

Privat 
Lone Dybkjær var fra 1964 til 1980 gift med civilingeniør Ib Dybkjær (1939–2015), med hvem hun fik børnene Lotte (1970–2013) og Mette (f. 1973). Fra 1994 og til sin død var hun gift med Poul Nyrup Rasmussen.

Sygdom og død 
Dybkjær fik i 2011 konstateret brystkræft, og i 2015 blev der opdaget at hun også havde lungekræft. Hun døde 20. juli 2020, 80 år gammel, på grund af kræften. Hun blev bisat fra Holmens Kirke den 28. juli 2020, og stedt til hvile på Holmens Kirkegård, hvor også hendes eksmand Ib og datteren Lotte er begravet.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Lone Dybkjærs biografi hos Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Miljøministre fra Danmark
Danske ministre fra Det Radikale Venstre
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Folketingsmedlemmer i 1980'erne
Folketingsmedlemmer i 1990'erne
Folketingsmedlemmer i 2000'erne
Medlemmer af Europa-Parlamentet fra Danmark 1994-1999
Medlemmer af Europa-Parlamentet fra Danmark 1999-2004
Statsministerfruer fra Danmark
Personer fra Frederiksberg
Folketingsmedlemmer i 2010'erne
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Tidligere folketingsmedlemmer fra Det Radikale Venstre
Civilingeniører fra Danmark
Personer døde af kræft
Edvard Sørensen

Niels Edvard Sørensen (29. august 1893 i Lindbjerg ved Randers – 15. maj 1954) var en dansk politiker (Venstre).

Født i Lindbjerg ved Randers, søn af arbejdsmand og statshusmand Søren Sørensen og hustru Ane Nielsen. 

Formand for Venstres Ungdom 1927-29. Folketingsmand for Venstre i Aalborg Amt fra 24. april 1929, Opstillingskreds Bælum. Formand for partiet Venstre i perioden 1949 – 1950. Ridder af Dannebrog.

Overtog et husmandsbrug i Lindbjerg 1918, slagterforretning 1917-29, medlem af hovedbestyrelsen for Ven­stres Ungdoms Landsorganisation 1919-20 og 1922-23 (Næstformand 1923-27, for­mand 1927-29), af sognerådet 1925-33 (Formand 1928-29), af Folketinget (Ven­stre; Bælumkredsen) fra 1929, af be­styrelsen for Randers Amts Sognerådsforening fra 1932 (formand fra 1933), af bestyrelsen for De samvirkende Sognerådsforeninger fra 1933 (formand fra 1942), af repræsentantskabet for Kreditforeningen af Kommuner i Danmark fra 1935 (næstformand fra 1938, formand fra 1940), af Mæglingsrådet for kommunal Lægehjælp fra 1935, af Amtsrådet fra 1935, af Tilsynsrådet for Handelsbanken i Randers fra 1938, af Skattekommissionen af 1937, af Landsskatteretten fra 1938, af Erhvervsskatte­udvalget fra 1942, af Trafikkommissio­nen af 1943, af Overbevillingsnævnet fra 1943 og af Indlemmelsesnævnet fra 1943, formand for Sygehusrådet 1946 og for Biografkommissionen 1947, medlem af Forfatningskommissionen 1946 og af Mo­torkommissionen af 24. marts 1947, til­lidsmand for Landsforeningen Danmarks Bilruter fra 1939; medlem af bestyrel­sen for Hadsundbanen fra 1942 og af Jernbanerådet fra 1942, formand for Venstres Folketingsgruppe 1945, medlem af Udenrigspolitisk Nævn, formand 1946-47.

Ekstern kilde/henvisning 
 Gunnar Fog-Pedersen, Vor Regering og Rigsdag, Nordisk Forlag, København 1938.
 Kraks Blå Bog 1949

Eksterne henvisninger 
 

Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Folketingsmedlemmer i 1930'erne
Folketingsmedlemmer i 1940'erne
Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Personer fra Randers
Riddere af Dannebrog
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Venstre
Sognerådsformænd fra Danmark
Amtmænd på Færøerne

Liste over stiftamtmænd og amtmænd på Færøerne.

Embedet har eksisteret i flere forskellige modeller og med vekslende titler:
 1660-1708: Befalingsmænd over Færøerne
 1709-1720: Landfogeder over Færøerne
 1720-1775: Stiftsbefalingsmænd over Island med sæde i Reykjavík, der også havde Færøerne under sig.
 1776-1816: Stiftamtmænd over Sjællands Stift og amtmænd over Færøerne med sæde i København
 1816-1922: Stiftamtmænd over Sjællands Stift og Færøerne
 1816-1948: Amtmænd over Færøerne med sæde i Tórshavn

Det omfattede seks sysler: Streymoy, Sandoy, Vágar, Eysturoy, Norderøerne og Suðuroy Syssel.

Den direkte efterfølger til dette embede er ifølge den færøske selvstyrelov fra 1948 Ríkisumboðsmaður (Rigsombuddet på Færøerne).

Emilius Løbner, der havde været konstitueret som amtmand siden 1816, udnævntes til Færøernes første reelle amtmand, og øerne fik status som et amt, der blev ledet af amtmanden. Foruden amtmanden var der af danske embedsmænd en provst, en dommer, en politimester og en skatteopkræver samt indtil 1856 en leder af den kongelige handel. Embedsmændene var i stigende grad udstationerede danskere, hvor øerne før havde været styret af færinger.

I 1848 blev enevælden afskaffet, og en grundlovgivende forsamling nedsat. Christian Pløyen repræsenterede Færøerne i den grundlovgivende forsamling, men fik ikke lejlighed til at fremkomme med færøske synspunkter. 24. november blev administrationen af Færøerne lagt ind under indenrigsministeriets islandske departement.

Befalingsmænd og landfogeder

Stiftsbefalingsmænd over Island og Færøerne med sæde i Reykjavík

Stiftamtmænd over Sjællands Stift og Færøerne og amtmænd over Færøerne

Stiftamtmænd over Sjællands Stift og Færøerne 
I 1816 blev embedet opdelt i en stiftsøvrighed og amtslig øvrighed, ligesom det allerede var tilfældet i Danmark. Stiftamtmanden var fortsat identisk med personen i Sjællands Stift.

(listen er ikke komplet)

Amtmænd på Færøerne

Kilder og eksterne henvisninger 
 J. Bloch, Stiftamtmænd og Amtmænd i Kongeriget Danmark og Island 1660-1848, København: Rigsarkivet og C.A. Reitzels Forlag 1895. Tilgængelig online
 Worldstatesmen.org – Faroe Islands (på engelsk)

Personer i Færøernes historie
 
Lister over personer
Lurblæserne

Lurblæserne er et monument på Rådhuspladsen i København, der forestiller to lurblæsere (udført i bronze) anbragt på en søjle (af tegl). Den samlede højde er ca. 20 meter.

Det blev udført 1911-1914 af Siegfried Wagner (lurblæserne) og Anton Rosen (søjlen) ved finansiering fra Carlsbergfondet og Ny Carlsbergfondet som en gave til Københavns Kommune i anledning af 100-året for brygger J.C. Jacobsens fødsel. På soklen findes inskriptionen "J.C. JACOBSEN•CARLSBERG 1811•2•SEPTEMBER•1911".

Idéen om en lurblæser på søjle på Rådhuspladsen, kom fra Lorenz Frølich omkring 1890 og en prøveopstilling med en sådan figur blev foretaget fra oktober til december 1900 foran Centralhotellet. Det var en træsøjle med en statue af en enkelt lurblæser udført af Anders Bundgaard. Søjlen var tegnet af Martin Nyrop, som forestillede sig to søjler flankere indkørslen til Rådhuspladsen fra Vesterbrogade. Ændringen fra én lurblæser til to kom ret sent i forløbet med arbejdet på det endelige monument, hvilket førte til, at de to figurer står noget trangt på søjlen. Det gav dem i folkemunde betegnelsen "opstablede melsække".

Lurblæserne skulle efter sigende blæse i deres horn, når en jomfru passerer dem.

Eksterne henvisninger 

Lurblæserne – beskrivelse fra Københavns Kommune

Indre By (København)
Monumenter i København
Etableret i 1914
Frede Nielsen

Frede Nielsen (5. maj 1891 i Ålsø – 16. juni 1954 i Sønderborg) var en dansk politiker (Socialdemokraterne) og minister.

Kirkeminister i Regeringen Hans Hedtoft I i perioden 13. november 1947 – 16. september 1950 og derefter minister for offentlige arbejder i samme regering fra 16. september 1950 – 30. oktober 1950.

Kilde 
 HVEM-HVAD-HVOR 1949, Politikens Forlag, København 1948.
 HVEM-HVAD-HVOR 1955, Politikens Forlag, København 1954.
 Kirkeministeriet hjemmeside .

Kirkeministre fra Danmark
Transportministre fra Danmark
Danske ministre fra Socialdemokraterne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Socialdemokraterne
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Folketingsmedlemmer i 1940'erne
Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Chefredaktører fra Danmark
OIO

OIO har flere betydninger:
 Offentlig Information Online – aspekter ved digital forvaltning i Danmark.
 OIO-kataloget – dansk katalog over offentlige it-standarder, specifikationer og teknologier.
 OIO (xml) – XML teknologi som benyttes i den offentlige sektor.
 OIO (NZ) – Overseas Investment Office, New Zealand regerings kontor for udenlandsk investeringspolitik.
 OIO (USA) – Office of International Organizations, department under det amerikanske arbejdsministerium.
Christian Christiansen (politiker, født 1895)

Jens Carl Christian Marinus Christiansen (født 14. september 1895 i Kankbølle, Hjortshøj ved Aarhus, død 6. februar 1963 i København) var en dansk politiker (Socialdemokraterne) og minister.

Født i Kankbølle i Hjortshøj ved Aarhus, søn af smed I.P. Christiansen og hustru Maren, født Andersen.

Kilder 

Gunnar Fog-Pedersen, Vor Regering og Rigsdag, Nordisk Forlag, København 1938.

Danske ministre fra Socialdemokraterne
Fiskeriministre fra Danmark
Tidligere folketingsmedlemmer fra Socialdemokraterne
Formænd for Danmarks Socialdemokratiske Ungdom
Medlemmer af Aarhus Byråd
Folketingsmedlemmer i 1930'erne
Folketingsmedlemmer i 1940'erne
Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Birthe Neumann

Birthe Neumann Frederiksen (født 30. april 1947 i København) er en dansk skuespillerinde. Hun er uddannet fra Statens Teaterskole i 1972 og har medvirket i flere skuespil på Det Kongelige Teater. Hun har ligeledes medvirket i en række danske film.
Hun har siden 1974 været gift med skuespilleren Paul Hüttel.

Hun er Ridder af 1. grad af Dannebrogordenen.

Filmografi

Spillefilm

Tv-serier

Julekalendere 
 Alletiders jul (1994) − Emma Gad
 Alletiders Nisse (1995) − Gerda Jensen
 Krummernes Jul (1996) − Jullemor
 Julestjerner (2012) − Vera
 Tinkas juleeventyr (2017) − Lasses farmor
Tinka og Kongespillet (2019) - Lasses farmor

Tegnefilm 
 Bernard og Bianca: SOS fra Australien (1990) − Bianca
 Toy Story 2 (1999) − Fru Potato Head
 De Frygtløse: The Muuhvie (2004) − Mrs. Calloway
 Disco ormene (2008) − Mor
 Toy Story 3 (2010) − Fru Potato Head
 Gummi T (2012) − Fru Sørensen

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Bodilprisen for bedste kvindelige birolle
Bodilprisen for bedste kvindelige hovedrolle
Robertprisen for årets kvindelige hovedrolle
Robertprisen for årets kvindelige birolle
Riddere af Dannebrog
Personer fra København
Personer i Kraks Blå Bog
Reumertprisen for årets kvindelige birolle
Robert for årets kvindelige birolle - tv-serie
Modtagere af Teaterpokalen
Peter Wieselgren

Peter Jonasson Wieselgren (1. oktober 1800 i Småland – 10. oktober 1877 i Göteborg) var en svensk præst, afholdsforkæmper, biograf og litteratur- og kulturhistoriker. Han var fader til Harald Wieselgren og Sigfrid Wieselgren.

Som kulturhistoriker hævdede Wieselgren, at Homers Troja var det samme som Hönshylteskans i Småland. 29. februar 1836 blev han medlem af Det kongelige danske Selskab for Fædrelandets Historie.

Wieselgrensplatsen i Göteborg er opkaldt efter Peter Wieselgren.

Eksterne henvisninger 
 

Præster fra Sverige
Litteraturhistorikere fra Sverige
Kulturhistorikere
Faglitterære forfattere fra Sverige
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Personer fra Småland
Oluf Pedersen

Oluf Pedersen (født 6. september 1891 i Lille Rørbæk; død  3. oktober 1970 i Roskilde) var en dansk politiker (Retsforbundet|Danmarks Retsforbund) og minister (28. maj 1957-18. november 1960). 

Fiskeriminister i Regeringen H.C. Hansen II og i Regeringen Viggo Kampmann I.

Oluf Pedersen markerede sig i forbindelse med straffelovstillægget som modstander af dødsstraf i maj 1945. Hans energiske dødsstrafmodstand vakte stor forargelse i modstandsbevægelsen. Det fik stor opmærksomhed i pressen, da han modtog et trusselsbrev fra en gruppe modstandsfolk i slutningen af maj 1945.

Kilde 
 HVEM-HVAD-HVOR 1972, Politikens Forlag, København 1971.

Eksterne henvisninger 
 

Fiskeriministre fra Danmark
Tidligere folketingsmedlemmer fra Retsforbundet
Danske ministre fra Retsforbundet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Folketingsmedlemmer i 1930'erne
Folketingsmedlemmer i 1940'erne
Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Sidsel Ben Semmane

Sidsel Ben Semmane (født 9. oktober 1988) er en dansk sangerinde, som den 11. februar 2006 vandt Dansk Melodi Grand Prix med sangen Twist of Love, som er skrevet af Niels Drevsholt. Med sine 17 år var hun den yngste deltager ved Dansk Melodi Grand Prix i 2006. Ved den efterfølgende Eurovision Song Contest-finale i Athen 20. maj 2006, opnåede hun en 18. plads ud af 24.

I sin fritid synger hun med forskellige bands, blandt andet har hun haft bandet "Satzmo", et live-band der nu er gået i opløsning. Hun sang indtil sommeren 2005 i Århus Musikskoles Pigekor og spillede med i musicalen Demokraten i 1998.

Sidsel voksede op i True vest for Aarhus. I midten af 2000'erne boede hun i landsbyen Adslev.

Under kunstnernavnet Miss Lil' Ben udgav hun den 8. april 2013 sin første EP, med titlen Break It, som er produceret af Alex Mørch.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Personlig hjemmeside 
 

Sangere fra Danmark
Vindere af Dansk Melodi Grand Prix
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2006
Danmarks Eurovision Song Contest-deltagere
Popsangere
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 2006
Jaromar 2. af Rügen

Jaromar 2. af Rügen (på dansk Jarmer, født ca. 1218, død 1260) søn af Wizlaw 1. af Rügen og Margareta var fyrste af Rügen og støttede ærkebiskop Jakob Erlandsen i dennes strid med Christoffer 1. Efter bispens fængsling i februar 1259 angreb Jaromar København i april og gennembrød byens forsvar på det sted, hvor Jarmers Tårn opførtes. Herefter hærgede Jaromar Sjælland, og han slog Christoffer 1.s dronning, Margrete Sambiria (Margrete Sprænghest), under slaget ved Næstved den 14. juni 1259.

Det menes, at han og bispens bror, Anders, nedbrændte kongens borg Lilleborg på Bornholm, hvor henved 200 af kongens mænd skal være dræbt.

Han slog en bondehær i 1259 under slaget ved Næstved.

I 1260 faldt Jaromar i Skåne. Både han og Margrete Sambiria var vendere fra Rügen.

Anetavle

Referencer 

Tjek fødsels- og dødsår
Personer fra middelalderen
Fyrster fra Tyskland
Bjergprædikenen

Bjergprædikenen er en tale, som Jesus ifølge Matthæusevangeliet kapitel 5-7 holdt i løbet af sine vandringer i Israel. Den indeholder bl.a. Saligprisningerne og Fadervor samt de 6 såkaldte antiteser som Jesus indleder med "I har hørt at der er sagt... men jeg siger jer.." f.eks Jus talionis – princippet.

Bjergprædikenen er af forfatteren til Matthæusevangeliet sat op som modstykke til overrækkelsen af de 10 bud /dekalogen på Sinaibjerget (2. Mosebog kapitel 20) og en understregning af, at med Jesus er der blevet indgået en ny pagt, et nyt testamente.

Bjergprædikenen er udtryk for en radikalisering af Moseloven.
Nu er det ikke længere nok at overholde loven, nu skal motivet bag handlingen også være godt ("motivaspektet"). Dette aspekt underminerer fundamentet for de jødiske skriftkloge, nu er der ikke længere brug for dem, eftersom at kun Gud kender menneskets tanker.

Bjergprædikenen er igennem tiden blevet fortolket forskelligt:
Nogle har tolket Jesu radikalisering som møntet udelukkende på vandre karismatikerne. Andre, heriblandt Luther, tolkede den som det uopnåelige, hvis eneste funktion var/er at få folk til at indse, at frelsen udelukkende fås gennem troen, ikke ved overholdelse af loven.
Den katolske kirke har tolket Jesu radikalisering som gældende for dem, der gerne ville være fromme, altså munke, nonner etc., mens almindelige kristne bare skal overholde de almindelige bud.

Eksterne henvisninger 

Begivenheder i Det Nye Testamente
Håkon 6. af Norge

Håkon 6. Magnusson (1340 – 1380) var konge af Norge i perioden 1355–1380, af Sverige 1362–1364.

Håkon var søn af den norsk-svenske konge Magnus Eriksson Smek og voksede op i Norge. Han blev hyldet som norsk konge i 1343–44, mens Magnus' ældste søn, Erik, skulle arve Sverige når Magnus døde. Håkon tiltrådte som myndig konge i 1355, men Magnus beholdt dele af Norge under sit styre, deriblandt landet på begge sider af Oslofjorden. I Sverige gjorde Erik oprør mod Magnus i 1356, og landet blev delt mellem far og søn i 1357. Erik døde allerede i 1359, og i 1362 blev Håkon også valgt til svensk konge. Etter en kort strid valgte Magnus og Håkon at regere Sverige sammen ligesom de allerede gjorde i Norge. I 1364 blev de imidlertid begge afsat som svenske konger til fordel for Magnus' fætter Albrecht af Mecklenburg. Dele af Vest-Sverige og en betydelig andel af det svenske aristokrati holdt imidlertid fast på Magnus og Håkon, og de to opgav aldrig kravet på hele Sverige. Forholdet mellem Norge og Sverige var i hele resten af Håkons regeringstid præget af krig og konflikter. I 1371 ledede Håkon et stort felttog fra Norge og helt frem til Stockholm, hvor han opnåede at få sat Magnus fri efter seks års fangeskab. 

Håkon 6. Magnusson giftede sig 9. april 1363 med Margrete Valdemarsdatter, datter af Valdemar Atterdag, i Vor Frue Kirke i København. Deres eneste barn, Olav, blev valgt til dansk konge i maj 1376 med Håkon og hans dronning Margrete som formyndere. I praksis blev det dog Margrete, der påtog sig stort set hele formynderskabsrollen. Da Håkon 6. døde i sommeren 1380 arvede Olav Norge efter sin far. Olav Håkonssons regering indledte 434 år med dansk-norsk union.

Eksterne henvisninger 
 Norsk biografisk leksikon: Håkon 6 Magnusson 

Regenter af Norge
Regenter fra Sverige
Fyrster fra middelalderen
Nordmænd i 1300-tallet
Demokraten

Demokraten var en aarhusiansk avis, som udkom 1884-1974. Demokraten var i denne periode en af de vigtigste socialdemokratiske provinsaviser og var en omkring 1914 Jyllands største avis .
Avisen blev stiftet af Harald Jensen og Emil Marott til afløsning for Socialdemokratisk Ugeblad, som de havde udgivet siden sommeren året før. I 1888 solgtes avisen til den københavnske Social-Demokraten.

Peter Sabroe var redaktør fra 1895 til 1908.

Gennem 1950'erne og -60'erne ramtes Demokraten af den generelle tilbagegang for den socialdemokratiske presse.

Demokraten brød 1972 med A-Pressen og forsøgte at fortsætte som selvstændig avis, men måtte indstille betalingerne i august 1974.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Historien om Demokraten på AarhusWiki 
 Digitaliserede udgaver af Demokraten i Mediestream
 Demokraten i opslagsværket "De Danske Aviser"

Aarhus' historie
Aviser fra Aarhus
Etableret i 1884
Ophørt i 1974
Aviser fra Danmark
Risin og Kellingin

Risin og Kellingin (færøsk for Jætten og Kællingen) er to store stensøjler på henholdsvis 81 og 68 meters højde ud for den færøske ø Eysturoy.

Den bedste udsigt fra de fleste fotografers typiske perspektiv er fra Tjørnuvík på Streymoy. Sandstranden dér danner en passende forgrund til Eysturoys forrevne kystlinje mod øst. En anden mulighed er at kigge ned på den anden side af de to basaltsøjler på vej Ved "Kikkerten" fra Eiði til Gjógv. Hvis man kommer fra Island med færgen Norröna, vil man blive "hilst velkommen" af de to stennåle, når sigtbarheden er god.

Færøske geologer vurderer, at Kellingin, der står på to ben, vil falde i havet under en vinterstorm engang i de næste par årtier. Allerede i begyndelsen af det 20. århundrede brækkede Kellingins "fede mave" af.

Sagnet om Risin og Kellingin 
Nordvest for Eiði, på øen Eysturoy, står to mægtige stensøjler ikke langt fra fjeldet. De kaldes for Risin og Kellingin. Han (Risin) står længere ude foran brændingen, og hans kone står med spredte ben tættere på land. Når der er vindstille, kan man sejle imellem klipperne. Følgende historie fortælles om disse to forstenede skikkelser:

Island havde til hensigt at trække Færøerne, som ligger ensomt ude i Nordatlanten, tættere hen til sig. Derfor blev Risin og Kellingin bedt om at udføre denne opgave. De nåede det yderste nordvestlige bjerg Eiðiskollur som aftalt. Kæmpen blev stående i havet, mens hans kone klatrede op på bjerget for at binde Færøerne sammen for siden at skubbe dem op på ryggen af kæmpen. Første gang tog hun så voldsomt fat, at den nordlige del af bjerget Eiðiskollur revnede. Derpå forsøgte hun at fastgøre rebet et andet sted på bjerget, men det var også forbundet med vanskeligheder. Bjergets sokkel var fast, og øerne ikke nemme at flytte.

Det berettes videre, at hun (Kellingin) stadig var oppe på bjerget, da morgenen begyndte at gry. Hun var bange for dagslyset og skyndte sig derfor ned til kæmpen, som stadig stod i havet og ventede på hende. Desværre havde de brugt for megen tid på forberedelserne, for i samme øjeblik, som de begav sig hjemad, kæmpen forrest og hans kone bagved, steg solen op af havet i al sin glans og forstenede dem begge.

Her står de stadig i dag med længsel i retning af deres hjemland uden nogensinde at få det at se igen.

Eksterne henvisninger 

 V. U. Hammershaimb: Færøsk Anthologi. København 1891 – 1. Bind, s. 344 (Hammershaimbs egen version på færøsk)
 Faroe stamps.fo 
 Foto 
 YouTube video Del 1 Bergur Mikladal, Bartal Mikladal og John Petersen klatrer 11. juli 2013, som de første nogensinde op på Kellingin
 YouTube video Del 2

Færøernes natur
Sådan er jeg osse

Sådan er jeg osse er en dansk dramafilm fra 1980 skrevet og instrueret af Lise Roos.

Medvirkende 

Stine Sylvestersen
Avi Sagild
Preben Kaas
Anne-Lise Gabold
Inger Stender
Rasmus Kærså
Kirsten Olesen
Arne Skovhus
Jørn Faurschou

Eksterne henvisninger 
 

Dramafilm fra Danmark
Danske film fra 1980
Film instrueret af Lise Roos
Drengen der forsvandt

Drengen der forsvandt er en dansk film fra 1984.
Manuskript og instruktion Ebbe Nyvold.
Blandt de medvirkende kan nævnes:

Mads M. Nielsen
Kirsten Olesen
Kjeld Nørgaard
Ole Ernst
Aksel Erhardsen
Ingolf David
Holger Munk
Holger Boland
Asta Esper Andersen
Flemming Dyjak

Eksterne henvisninger 
 

Dramafilm fra Danmark
Danske film fra 1984