kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Helene Nyblom

Helene Augusta Nyblom (født Roed 7. december 1843 i København, død 9. oktober 1926 i Stockholm) var en dansk-svensk forfatterinde, datter af maleren Jørgen Roed. 

1864 ægtede hun professor C.R. Nyblom. I begyndelsen af 1870'erne udgav hun nogle noveller som oversattes til svensk. Hun kaldte dem Noveller af H. (1875, 1876, 1879, 1881). Senere udgav hun tre samlinger Digte  (1881, 1886 og 1894) og vedblev samtidig med sin novelleproduktion i bøgerne: Qvinnonöden (1888), Dikt och verklighet (1890), Fantasier (1896) samt eventyrsamlingen: Det var en gång (I—II 1897—98), Sju flickor (1915), Gamla violinen (1916), En sagokrans (1918) og flere.

Nybloms digtninge og noveller er formsikre, men af en vis afglattet harmoni, der giver læseren et lidt tamt indtryk. Men sammen med sin af mange højtskattede forfatterproduktion har Nyblom tillige skrevet afhandlinger om De Amicis, Ibsen, Turgenjev og flere og opsatser om Konst och lyx, Konst i hantverket, Hantverk i konsten, Sanning på scenen, Tendensdikt og mange andre. Endvidere må nævnes Sveriges skans, ett ord om och till svenskarna (1893), Den svenska och danska nationalkarakteren (1900), og endelig hendes også for danske interesserede Mina levnadsminnen 1843—1918 (2 bind, Stockholm 1922).

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 Helene Nyblom på Kvinfo.dk (Dansk Kvindebiografisk Leksikon)

Novelleforfattere fra Sverige
Novelleforfattere fra Danmark
Digtere fra Sverige
Digtere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Sverige
Selvbiografer fra Sverige
Danskere i 1800-tallet
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Personer fra København
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Salmonsens
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
French Open 2006

French Open 2006 var en tennisturnering, der blev spillet udendørs på grusbaner. Det var den 104. udgave af French Open og den anden Grand Slam-turnering i 2009. Den blev spillet på Stade Roland Garros i Paris, Frankrig i perioden 28. maj – 11. juni 2006. I single vandt Justine Henin-Hardenne for andet år i træk damesingle, og Rafael Nadal, vandt Herresingle

2006
WTA Tour 2006
ATP Tour 2006
Carl Rupert Nyblom

Carl Rupert Nyblom (født 29. marts 1832 i Uppsala, død 30. maj 1907 i Stockholm) var en svensk æstetiker og digter, gift med Helene Nyblom. 

Nyblom blev student 1850, Dr. phil. 1857 og docent 1860. Han var professor ved Uppsala Universitet i æstetik, litteratur- og kunsthistorie 1867—97 og optogs 1879 blandt de Aderton i Svenska Akademien. En tid lang var Nyblom et virksomt medlem af kommissionen for opførelse af Uppsala nye universitetshus og for restaureringen af domkirken.

Nyblom udgav Dikter (1860), Bilder från Italien (1864; ny udgave 1883: "Ett år i Södern"), Nya dikter (1865) samt flere originale digte- og prosasamlinger, har desuden oversat fra engelsk Thomas Moores Irländska melodier, men særlig skattet er hans oversættelse af Shakespeares sonetter (1871). 

Nyblom har tillige haft indflydelse ved sine kunst- og litteraturkritiske skrifter, samlede i Estetiska Studier (1873), Ny Samling (I—II, 1884) og ved sine karakteristikker af kunstnere og digtere: Sergel, Runeberg, Scholander, Wallin og flere.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Litteraturhistorikere fra Sverige
Professorer fra Sverige
Ansatte ved Uppsala Universitet
Medlemmer af Svenska Akademien
Digtere fra Sverige
Faglitterære forfattere fra Sverige
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Personer fra Uppsala
Völkischer Beobachter

Völkischer Beobachter var en tysk avis der blev betragtet som talerør for Det nationalsocialistiske tyske Arbejderparti. Den blev grundlagt 1920, først som ugeavis, siden som dagblad fra 8. februar 1923.

Avisen betegnede sig som «Kampblad for Stortysklands nationalsocialistiske bevægelse» (Kampfblatt der nationalsozialistischen Bewegung Großdeutschlands) og havde sin forløber i Münchner Beobachter, som blev købt i 1918 af Thuleselskabet og blev givet det nye navn Völkischer Beobachter i 1919. NSDAP købte den i 1920 på initiativ af Dietrich Eckart, som blev avisens første redaktør. Avisen blev udgivet på Eher Verlag, som var ejet af NSDAP.

I begyndelsen nåede oplaget 8.000, men steg i efteråret 1923 til 25.000 – året hvor Alfred Rosenberg blev redaktør. Da NSDAP blev forbudt efter Ølstuekuppet den 9. november 1923, måtte også Völkischer Beobachter stoppe sin udgivelse, men da partiet på ny blev tilladt den 26. februar 1925, kom avisen på gaden igen. Oplaget steg efter nazibevægelsens gennembrud. I 1931 var det på over 120.000, og i 1944 var det på 1,7 millioner eksemplarer.

Det sidste nummer af Völkischer Beobachter udkom i slutningen af april 1945, få dage før Tysklands kapitulation under anden verdenskrig.

Litteratur 
 Frei, Norbert: Journalismus im dritten Reich. München, 3. oppl. 1999
 Noller, S. (utgiver): Facsimile-Querschnitt durch den Völkischen Beobachter. Bern, München 1984

Eksterne henvisninger 
 Völkische Beobachter i LeMO
 Völkische Beobachter i Shoa.de

Etableret i 1920
Aviser fra Tyskland
Nazisme
Pilot Pen Tennis 2008

Pilot Pen Tennis 2008 var en tennisturnering, som blev spillet i New Haven. Det var den 40ende udgave af Pilot Pen Tennis, og var en del af ATP World Tour 250 Series og ATP World Tour 2008, og Premier Series og 2008 WTA Tour. Den fandt sted på Cullman-Heyman Tennis Center i New Haven, Connecticut, USA, fra 15 August til 23 August, 2008.

Finaler

Herresingle 

 Marin Čilić –  Mardy Fish, 6–4, 4–6, 6–2
 Det var Marin Čilić's første titel i karriereren.

Damesingle 

 Caroline Wozniacki –  Anna Chakvetadze, 3–6, 6–4, 6–1
 Det var Caroline Wozniacki's anden titel i 2008 og samlet i hendes karrierer.

Herredouble 

 Marcelo Melo /  André Sá –  Mahesh Bhupathi /  Mark Knowles, 7–5, 6–2

Damedouble 

 Květa Peschke /  Lisa Raymond def.  Sorana Cîrstea /  Monica Niculescu, 4–6, 7–5, 10–7

Se også 
 Hovedartikel: Pilot Pen Tennis

2008
Tennis i 2008
Nya skolan

Nya skolan er i Sverige betegnelsen for den romantiske skole, som kæmpede mod akademisternes smag.

Den første begyndelse viste sig 1803 i et lille studenterselskab fra Uppsala V. V. ("Vitterhetens Vänner"), som dog opløstes, for i 1807 i "Musis amici" og "Auroraförbundet" at opstå til mere bevidst modstand mod ældre og nyere smagsretninger. Oprindeligt var Hammarskiöld den førende; men til kampfæller havde han Atterbom, Palmblad og andre. Det blev planlagt i Stockholm at udgive tidsskriftet Lyceum, men da den gamle skole satiriserede over dets prospekt, udsendtes det muntre og satiriske Polyfem samtidig med, at to hæfter af Lyceum udkom (1810 og 1811). Fra Uppsala hjalp man til med tidsskriftet Phosphoros, som indeholdt kritik, oversættelser og digte; dette tidsskrift, som blev anledningen til benævnelsen "fosforister" for retningens uklare og hyperidealistiske repræsentanter, ophørte dog snart at udkomme; men de tre tidsskrifter afløstes af Poetisk Kalender (1812—22) og Svensk Litteraturtidning (1813—24), hvis indhold gennemgående er klarere. Da disse foretagender sluttede, var striden forbi, og en mere besindig romantik var kommet til orde hos Tegnér som, vred over Hammarskiölds anmeldelse af hans Nore (1814), satiriserede i »Hammarspik« og senere, navnlig i Jubeltal (1817) og Epilog (1820), tog til orde mod Nya skolans`forvildelser. 1820—21 samlede man alle kræfter til det parodiske epos Marskalls sömnlösa nätter, rettet særlig mod Per Adam Wallmark, Akademiets ivrige forsvarer. I 1830'erne blomstrede nyromantikken; men den frihedsrus, der betog hele Europa, reagerede mod Nya skolan, og liberalismens bedømmelse af skolen har indtil de sidste årtiers upartiskhed præget litteraturhistorien. Nya skolan’s livssyn er opstået under indflydelse af tysk Sturm und Drang-digtning, og hvad alle skolens repræsentanter (Agardh, Askelöf, Atterbom, Hammarskiöld, Hedborn, Elgström, Ingelgren, Livijn og flere) savnede, var klarhed og stringens, men desuagtet tør skolens betydning dog ikke underkendes; den bragte liv og ungdom, i stedet for manér. Og selv for mange forfattere, som ikke har tilhørt den, har den energiske litterære friskare haft stor betydning.

Kilder 

 

Romantikken
Svensk kultur
Ivar Nyberg

Ivar Gustaf Julius Nyberg (25. december 1855 i Vänersborg – 4. november 1925 i Leksand) var en svensk maler. 

Nyberg fik en solid Uddannelse paa det sv. Akademi og derefter 1881—83 i Paris under Bonnat og 
Gérôme. Han opnaaede fremragende Dygtighed i Skildringen af Lysvirkninger, baade Dagslyset 
og fornemmelig Ildens (Lampens flakkende Skin). En Type for denne Side af N.’s Kunst er 
Pastellen »En Hemmelighed« (1890, i Nationalmus. i Sthlm). Samme Museum ejer ogsaa i 
»En Tegner« (V. Andrén) fra 1884 en Prøve paa hans dygtige Portrætkunst (bl.a. Kunstnerens 
Moder); i Kunstakademiet i Sthlm ses Portrættet af Prof. Malmström (1895). I senere Tid 
figurmalerier fra Dalarne (»Kulla« [1902, Göteborg Mus.]). N. har med lige Dygtighed 
arbejdet med Olie, Vandfarve ell. farvet Kridt. 1891 blev han Medlem af Sthlm’s Akademi. 

Malere fra Sverige
Julia Nyberg

Julia Kristina Nyberg (1785—1854) var en svensk digterinde, som valgte pseudonymet Euphrosyne at skrive under. Hun er nok mest kendt for sange "Vårvindar Friska", som hun skrev en tekst til. Melodien er fra en traditionel svensk folkevise fra Norrland.

Efter et kortvarigt Ægteskab med Høker Asping i Sthlm
flyttede hun tilbage til sin Hjemstavn, hvor hun
1822 ægtede A. V. Nyberg. Hun debuterede i
»Poetisk Kalender för 1818« og Atterbom
interesserede sig for hende, gav hende Raad i
Valg af Læsning og anmeldte hendes »Dikter«
(1822) meget rosende. Atterbom o. a. Venner
raadede hende til at forsøge sig i større
Emner, men Forsøgene med »Christophorus« og
»Vublina« faldt ikke heldigt ud; hun havde sin
Styrke i at udarbejde fine, natursymbolske
Digte. Sine »Dikter« (et nyt Hefte udkom 1828)
udgav hun igen 1831—32, derpaa udsendte hun
Kalenderen »Sylphiden« (1839) sammen med
Dahlgren, og 1842 udkom endelig et Bind »Nya
dikter«. Men Stemningen var i de Aar ikke for
Euphrosynes fosforistiske Digtninge, hun
lønnedes kun med Bifald fra gl. Venner, skønt
denne Samling indeholder det bedste af, hvad
hun har skrevet. I de 12 Aar hun endnu levede
udgav hun intet. N. er en betydelig
Repræsentant for »Nya skolan«; hendes Digtning er vel
undertiden præget af denne Skoles Fosforisme,
men den ejer tillige meget af den Fantasi og
Finhed, som er denne Retnings Styrke, og
enkelte af hendes Smaadigte: »Jungfrun i det
gröna«, »Liljan och spindelnätet«, »Trasten«,
»Tiggargossen« o. fl. har sit Særpræg i
Datidens sv. Digtning.

Eksterne henvisninger 

Digtere fra Sverige
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Hamburg-Neuengamme

Neuengamme er en bydel i Bezirk Bergedorf i den tyske bystat Hamborg. Bydelen ligger i marskområdet ved Elben.

I 2007 havde bydelen et indbyggertal på 3.459 og et areal på 18,6 km² med 168 personer/km². 17,7% var børn under 18 år, og 20,2% var 65 år eller ældre. 2,3% var indvandrere. 54 var registreret som ledige.

Fra december 1938 til maj 1945 husede bydelen Neuengamme koncentrationslejr. Den havde huset 106.000 fanger. Omkring halvdelen af dem døde.

Ekstern henvisning 

Neuengamme
Porta Westfalica (flertydig)

Porta Westfalica har flere betydninger:

 Porta Westfalica – en tysk by i Kreis Minden-Lübbecke i Nordrhein-Westfalen
 Porta Westfalica (kløft) – en kløft, hvor floden Weser løber
 Et gadegennembrud ved Schwelm/Wuppertal-Beyenburg, som en gade er opkaldt efter, se Beyenburger Brücke
 Porta Westfalica-Hausberge – to udelejre til koncentrationslejren Neuengamme
 Porta Westfalica-Barkhausen – udelejr til koncentrationslejren Neuengamme
Christian Felix Weisse

Christian Felix Weisse (født 28. januar 1726 i Annaberg, død 16. december 1804 i Leipzig) var en tysk digter.

Han studerede filologi og teologi i Leipzig, hvor han lærte Gottsched og Lessing at kende og blev påvirket af tidens litterære retninger, sluttede venskab med digtere som Gellert og Rabener og med den berømte skuespiller Ekhof. Med Gottsched kom han derimod i strid. Han blev hovmester hos grev von Geyersberg, rejste 1759 til Paris og levede senere som embedsmand under skattevæsenet i Leipzig.

Han forsøgte sig som dramatiker med Die Matrone von Ephesus. I Beitrag zum deutschen Theater (5 bind, 1759—68), Trauerspiele 5 bind, 1776—80) og Lustspiele (1783) viste han både som bearbejder — bland andet af Shakespeares Romeo og Julie — og original forfatter en meget usikker og ugraciøs Smag. Heldigere var han med satiriske og epigrammatiske digte, samlede i Scherzhafte Lieder (1758).

I Amazonenlieder (1760) giver han udtryk for tidens stemninger ved Syvårskrigens begyndelse. Han blev en produktiv lyrisk digter i rokokostil (Kleine lyrische Gedichte, 3 bind 1772), forfatter for ungdommen i "Der Kinderfreund" (24 bind, 1776—82) og udgav desuden skuespil for børn som Die Ueberraschung og Das junge Modenfrauenzimmer. Hans syngespilsange blev populære — for eksempel Ohne Lieb, und ohne Wein og Schön sind Rosen und Jasmin.

Af hans børneviser kendes endnu Morgen, morgen, nur nicht heute. Af hans Komische Opern (3 bind, 1767—71) må særlig fremhæves Lottschen am Hofe og Der Teufel ist los. Senere fulgte Die Jubelhochzeit og dramaet Armut und Tugend. Han bearbejdede Richardstoffet i en tragedie (udgivet på ny af Daniel Jacoby og August Sauer, 1904). Efter Weisses død udgav E. Weisse og G. Frisch hans autobiografi, som i en ny udgave ved H.C. Iphofen (1826) indeholder en bibliografi over Weisse-Litteraturen.

Kilder 
 

Digtere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Salmonsens
Dramatikere fra Tyskland
Børnebogsforfattere fra Tyskland
Selvbiografer fra Tyskland
Johannes Weiß

Johannes Weiß (født 13. december 1863 i Kiel, død 24. august 1914 i Heidelberg) var en tysk evangelisk teolog, søn af Bernhard Weiß.

1888 habiliterede han sig som privatdocent i Göttingen, hvor han 1890 blev ekstraordinær professor; 1895 kom han som ordentlig professor til Marburg, og fra 1908 til sin død virkede han som professor i nytestamentlig eksegese i Heidelberg.

I teologisk henseende tilhørte Weiß den liberale retning, og han var en af de første, som skarpt betonede betydningen af det eschatologiske moment i Jesu forkyndelse (Die Predigt Jesu vom Reiche Gottes 1892, 2. oplag 1900).

For evangelieforskningen fik hans skarpsindige analyse af Markusevangeliet (Das älteste Evangelium, 1903) stor betydning, og hans fortrinlige kommentar til 1. Korinthierbrev vidner om grundigt kendskab til hele den hellenistiske profanlitteratur.

For udbredelse af det liberale Bibelsyn i videre kredse virkede han med stor iver blandt andet ved udgivelse af den såkaldte
Gegenwartsbibel (Die Schriften des Neuen Testaments neu übersetzt und für die Gegenwart erklärt, 1906 ff.), som 1917—18 udkom i 3. oplag.

Ligeledes skedte så ved det stort anlagte værk Das Urchristentum (1917), som døden dog hindrede ham i at fuldende. Af hans øvrige populære skrifter kan nævnes: Christus, die Anfänge des Dogmas (1909), Paulus und Jesus (1909) og Jesus von Nazareth, Mythus oder Geschichte (1910).

Kilder 

 

Teologer fra Tyskland
Ansatte ved Göttingens Universitet
Ansatte ved Marburgs Universitet
Ansatte ved Heidelbergs Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Kiel
Salmonsens
Bernhard Weiß

Bernhard Weiß (født 20. juni 1827 i Königsberg, død 14. januar 1918) var en tysk protestantisk teolog, far til Johannes Weiß.

Han blev teologisk professor i sin fødeby 30 år gammel. 1863 forflyttedes han til Kiel og 1877 atter derfra til Berlin.

Weiß var en af sin tids betydeligste nytestamentlige eksegeter, konservativ i sit grundsyn på det Nye Testamente, grundig og utrættelig i sit arbejde.

En række af Meyers Kommentarer til det ny Testamente har han besørget ny, stærkt omarbejdede udgaver af, og han har desforuden skrevet et stort antal skrifter.

Af disse må særlig fremhæves Lehrbuch der biblischen Theologie des N. T.'s (7. udgave 1903) og Lehrbuch der Einleitung in das N. T. (3. udgave 1897).

Kilder 

 

Teologer fra Tyskland
Ansatte ved Kiels Universitet
Ansatte ved Humboldt-Universität zu Berlin
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Königsberg
Salmonsens
Sven Jørgensen (modstandsmand)

Sven Jørgensen (født 18. februar 1924, død 7. april 1945 i Brøndbyvester) var en dansk modstandsmand, medlem af BOPA med dæknavnet Terkel eller Klam-Terkel.

Han var maskinlærling, stud.tech. i København og var gruppeleder i BOPA. Den 7. april 1945 forsøgte han at likvidere topnazisten Ejnar Jørgensen i dennes købmandsforretning, men Ejnar Jørgensen havde en pistol liggende under disken og skød Sven Jørgensen i panden.

Kilder 
 
 Brøndby Lokalarkiv

Medlemmer af BOPA
Personer fra Danmark myrdet af Nazi-Tyskland
Glostrup Bryggeri

Glostrup Bryggeri er et nu nedlagt bryggeri i Glostrup. 

Glostrup Bryggeri startede 1846 året inden Carlsberg Bryggeri og baggrunden for begge bryggerier var den i 1847 nyetablerede jernbane mellem København og Roskilde. Med tiden blev konkurrencen fra Carlsberg stadig mere alvorlig og i årene 1890-1893 blev Glostrup Bryggeri derfor udvidet og moderniseret for at kunne klare konkurrencen, men man var alligevel tvungen at finde samarbejdspartnere, hvis bryggeriet skulle overleve. I 1896 blev det solgt til det nyoprettede aktieselskab, Københavns Hvidtølsbryggerier. Bryggeriet fik stor betydning for Glostrup, og i 1890 beskæftigede det cirka 1/10 af Glostrups befolkning.

Glostrup Rådhus ligger i dag på den plads hvor bryggeriet lå. Den gamle villa som i dag er en del af rådhuset blev bygget i 1902 og var oprindeligt en del af Glostrup Bryggeri, der lå på denne plads 1846-1915.

Se også 
 Bryggerier i Danmark

Tidligere bryggerier i Danmark
Bryggeri
Etableret i 1846
Harald Paetz

Harald Johan Caspar Paetz (5. september 1837 i København – 21. november 1895 sammesteds) var en dansk skuespiller og fotograf, gift med skuespilleren Julie Paetz.

Han var søn af malermester Peter Felix Paetz (1810-1890) og ægtede 29. april 1864 Juliane (kaldet Julie) Smith. Han var kongelig skuespiller, men da han var utilfreds med sin stilling ved Det Kongelige Teater, forlod han sommeren 1865 teateret, fulgt af sin hustru, og 2. august 1865 bevilgedes begges afsked. Siden levede han som fotograf og blev kongelig hoffotograf, hvilket han var indtil sin død 1895.

Sønnen Harry Paetz (1870-1932) videreførte forretningen.

Kilder 
 Hustruens biografi i Dansk Biografisk Leksikon.

Teaterskuespillere fra Danmark
Kongelige hoffotografer fra Danmark
Personer fra København
Danskere i 1800-tallet
Dokument (tidsskrift)

Dokument var et dansk tidsskrift udgivet i perioden 1996 til 2001. Dokument bestod alene af uændrede og ukommenterede gengivelser af breve, postkort, huskesedler, opslag, vejledninger og lignende materiale. Udgivet og redigeret af Andreas Kjærgaard på forlaget Toxic Slime International. Årets Kulturtidsskrift 2000 (Foreningen af Danske Kulturtidsskrifter). Et udvalg af sider fra Dokument nr. 4 (2000) gengivet i Politiken 2000.

Eksterne henvisninger 
 Foreningen af Danske Kulturtidsskrifter: Årets kulturtidsskrift 
 Omtale af Dokument i Institut for Nordisk Sprog og Litteraturs tidsskrift Vandfanget, 8. årgang, nr 2: Britta Timm Knudsen: En ny produktiv avantgarde? Vandfanget, maj 2003 
 Omtale i Hvidbog om kulturtidsskriftet af Finn Barlby og Ivan Rod, FDK, 2007 ()

Tidsskrifter fra Danmark
Etableret i 1996
Ophørt i 2001
Kongelig hoffotograf

Kongelig hoffotograf er en titel, der tildeles fotografer, der arbejder for Det Kongelige Danske Hof.

Kongelige hoffotografer i Danmark 
I tidens løb er følgende blevet tildelt titlen:
(listen er ikke fuldstændig og årstal mangler)
 Georg E. Hansen (ca. 1860)
 Rudolph Striegler (ca. 1861)
 Jens Petersen (1864)
 Budtz Müller
 N.E. Sinding
 Harald Paetz
 Mary Steen (1888)
 Carl Sonne
 Emil Hohlenberg
 Peter Elfelt (1901)
 Bodil Hauschildt (1904)
 Julie Laurberg (1910)
 Ólafur Magnússon (1921)
 Leopold Albert
 Poul Johansen
 Rigmor Mydtskov (1963, fra 1988: Fotograf for Hendes Majestæt Dronningen)
 Klaus Møller (1993)
 Steen Brogaard (ca. 1999)
 Steen Evald

Hoffotografer ved andre hoffer

Hertugdømmet Slesvig (Huset Glücksborg) 
 Wilhelm Dreesen (1887)

Preussen 
 Friedrich Brandt (for prins Frederik Karl af Preussen)

Sverige og Sverige-Norge 

 Budtz Müller
 Carl Wilhelm Roikjer (1888)
 Carl Sonne
 Ernest Florman 
 Ferdinand Flodin 
 Curt Götlin
 Oscar Halldin
 Herman Hamnqvist
 John Hertzberg
 Selma Jacobsson
 Aron Jonasson
 Johannes Jaeger
 Åke Lange
 Peter P Lundh
 Lennart Nilsson
 David Sorbon

Spanien 

 Christian Franzen

Titler
Fotografi
Gunnar Bruun Jensen

Gunnar Bruun Jensen, med dæknavnet Freddie (født 8. marts 1925, død 23. december 1944 i Odense) var en dansk modstandsmand, der var medlem af BOPA.

Gunnar Bruun Jensen arbejdede for DSB, men måtte flygtede til København på grund af det tyske politi Gestapo var efter ham, i sommeren 1944 optaget i BOPA. Den 23. december 1944 kom Gestapo igen, sammen med sin kammerat Otto Raarup forsøgte de at undslippe over hustage og ned ad nedløbsrør, inden de faldt i et baghold i Odense, hvor de blev skudt og dræbt af danske HIPO-folk.

Gunnar Bruun Jensen blev i 1945 begravet på Assistens Kirkegård i Odense.

Eksterne henvisninger 
 Gunnar Bruun Jensen i Modstandsdatabasen

Medlemmer af BOPA
Personer fra Danmark myrdet af Nazi-Tyskland
Erik V. Petersen

Kriminalpolitibetjent Erik Victor Petersen (1. november 1902 – 19. april 1945) var chef for Schalburgkorpsets efterretningstjeneste (ET) og leder af HIPO. Han blev likvideret tæt på sin bopæl af modstandsmanden Gunnar Dyrberg og andre fra modstandsgruppen Holger Danske.

Referencer 

Mord i Danmark
Danskere i tjeneste for Nazityskland
Nazister fra Danmark
Otto Raarup

Otto Raarup, med dæknavnet Jørgen (født 14. februar 1924, død 23. december 1944 i Odense) var en dansk modstandsmand, der var medlem af BOPA.

Otto Raarup flygtede den 23. december 1944 fra det tyske politi Gestapo, idet han sammen med sin kammerat Gunnar Bruun Jensen forsøgte, at undslippe over hustage og ned ad nedløbsrør, inden de faldt i et baghold i Odense, hvor de blev skudt og dræbt af danske HIPO-folk. 

Otto Raarup blev i 1945 begravet på Assistens Kirkegård i Odense.

Eksterne henvisninger 
 Otto Raarup i Modstandsdatabasen

Medlemmer af BOPA
Personer fra Danmark myrdet af Nazi-Tyskland
Personer fra Fyn
Walther Heldtberg

Walther Heldtberg (25. september 1924 i Sønderborg – 11. april 1947 i Viborg) var en dansk vagt og medhjælper for Gestapo i Aalborg. Han blev henrettet ved skydning i Undallslund Plantage ved Viborg efter retsopgøret.

Walther var søn af arbejder Friedrich Ferdinand Nicolai Heldtberg og hustru Louise Caroline f. Seelk, forældrene boede på Rønhavegade 1 i Sønderborg da sønnen bliver født, parret er gift den 10. april 1924.

Kilder 

Personer henrettet ved skydning
Henrettede i Danmark i retsopgøret efter 2. verdenskrig
Danskere i tjeneste for Nazityskland
Henrettede personer fra Danmark