kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marit Breivik

Marit Breivik (født 10. april 1955) er en tidligere norsk håndboldspiller , og tidligere træner for Norges håndboldlandshold. Som træner førte hun holdet til sejr i den Olympiske turnering 2008, VM i 1999, EM, i 1998 (Nederlandene), 2004 (Ungarn), 2006 (Sverige) og 2008 (Makedonien).

Spillerkarriere 
Hun blev født i Levanger. Som spiller har hun spillet 140 kampe på det norske håndboldlandshold fra 1975 til 1983. Hun har vundet tre norgesmesterskaber sammen med sin klub Skogn IL.

Hun har sin uddannelse fra Norges idrettshøgskole.

Trænerkarriere 
Breivik har været træner for klubber som Byåsen IL og Larvik HK, og fra 1994 træner for norges kvindehåndboldlandshold. Hun arbejder også i Olympiatoppen hvor hun er den ansvarlige træner for holdsport. Blandt hendes meritter er en olympisk guld- og bronzemedalje, en VM-sejr og to andenpladser, tre EM-sejre, to sølv og en bronzemedalje.

I januar 2009 meddelte Breivik at hun ville træde tilbage som landsholdstræner efter 15 år på jobbet.

Meritter 
Sommer-OL
 1996: 4.-plads
 2000: 
 2004: kvalificerede sig ikke
 2008: 

VM
 1995: 4.-plads
 1997: 
 1999: 
 2001: 
 2003: 6.-plads
 2005: 9.-plads
 2007: 

EM
 1994: 
 1996: 
 1998: 
 2000: 6.-plads
 2002: 
 2004: 
 2006: 
 2008:

Priser og anerkendelser 
Den 16. marts, 2009, blev Breivik udnævnt til ridder, af første klasse af Sankt Olavs Orden for hendes indsats som rollemodel indenfor norsk sport.

Personlige liv 
Breivik er gift, men har ingen børn, hendes mand har dog et barn fra et tidligere ægteskab.

Breivik har også været aktiv i politik. Hun repræsenterede Sosialistisk Venstreparti i kommunen Levanger fra 1987 til 1991, men har udtalt at hun stemmer på Arbeiderpartiet ved valgene.

Noter

Eksterne henvisninger 

Håndboldspillere fra Norge
Håndboldspillere fra Nordstrand Idrettsforening
Håndboldtrænere fra Norge
Riddere af Sankt Olavs Orden
Krummerne (film)

Krummerne er en dansk film fra 1991, instrueret af Sven Methling efter et manuskript af John Stefan Olsen. Filmen er den første af tre film om Krummerne baseret på bøgerne af Thøger Birkeland.

Filmen solgte 859.383 billetter, og den er dermed blandt de bedst sælgende danske film nogensinde.

Medvirkende 
 Laus Høybye – Krumme
 Karen-Lise Mynster – Mor
 Dick Kaysø – Far
 Line Kruse – Stine
 Martin Christiansen – Per
 Lukas Forchhammer – Grunk
 Peter Schrøder – Boris
 Jarl Friis-Mikkelsen – Ivan
 Preben Kristensen – Skolelærer
 Elin Reimer – Fru Olsen
 Buster Larsen – Vicevært Svendsen
Barbara Topsøe-Rothenborg – Yrsa
Marie Schultz – Nete
 Sonja Oppenhagen – Fru Jensen
 Holger Juul Hansen – Skoleinspektør
 Kai Løvring – Bankmand
 Grethe Sønck – Fru Albertsen
 Jan Hertz – Ejendomsmægler
 Niels Olsen – Politibetjent
 Hans Henrik Bærentsen – Ser på hus
 Mikkel Trier Rygård – Hans
 Christian Potalivo – Tom

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Børne- og ungdomsfilm fra Danmark
Film
Danske film fra 1991
Film instrueret af Sven Methling
Dansksprogede film
Krummerne 2 - Stakkels Krumme

Krummerne 2 – Stakkels Krumme er en dansk film fra 1992, instrueret af Sven Methling efter manuskript af John Stefan Olsen. Filmen er den anden film om Krummerne baseret på Thøger Birkelands bøger.

Medvirkende 
 Laus Høybye – Krumme
 Dick Kaysø – Far
 Karen-Lise Mynster – Mor
 Lukas Forchhammer – Grunk
 Line Kruse – Stine
 Tomas Villum Jensen – Per
 Peter Schrøder – Boris
 Jarl Friis-Mikkelsen – Ivan
 Barbara Topsøe-Rothenborg – Yrsa
 Marie Schultz – Nete
 Christian Potalivo – Tom
 Anders Schoubye – Hans
 Buster Larsen – Vicevært Svendsen
 Elin Reimer – Fru Olsen
 Ove Sprogøe – Anders
 Sonja Oppenhagen – Fru Jensen
 Claus Bue – Lærer Jansen
 Allan Olsen – Niels
 Paul Hüttel – Skurk
Holger Munk – Galopleder
 Holger Perfort – Nabo
 Lillian Tillegreen – Nabokone
 Søren Spanning – Politimand
 Henrik Koefoed – Politimand
 Jan Hertz – Motionsløbsleder
 Henrik Leth – Galopspeaker

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1992
Stakkels Krumme
Film instrueret af Sven Methling
Julefilm fra Danmark
Dansksprogede film
Kenshiro Abe

Kenshiro Abe (15. december 1915 – 1. december 1985) var en japansk kampsportsinstruktør, der underviste i judo i Europa 1955-69.

Han blev født i Tokushima-præfekturet i Japan, og blev tidligt introduceret til kampsport af sin far, der underviste i kendo.
I 1931 begyndte han at træne judo og i 1933 kom han ind på en speciel kampsportsskole på Butokukai i Kyoto, både i judo og kendo.
Han vandt det japanske mesterskab i judo i 1935 og vandt samme år et mesterskab kun for 5. dan graduerede.
Samme år begyndte han at træne aikido hos Morihei Ueshiba.

I 1955 kom han til England efter invitation af London Judo Society, men brød kort efter kontakten dertil og oprettede en lang række organisationer hvor han underviste i bl.a. a. i judo, kendo, aikido, karate, kyudo og iaido. Han rejste en del i Europa og afholdt også kurser i Danmark.

Efter en bilulykke i 1960, hvor han pådrog sig en skade i nakken, var han kun en smule aktiv, og tog i 1964 til Japan for at se de olympiske lege i Tokyo.

I 1969 kom han tilbage til England, og koordinerede al sin undervisning under sin egen filosofi, Kyu Shin Do og blev omtalt som grundlægger (doshu, i England ofte docho).
Året efter vendte han tilbage til Japan, hvor han levede en tilbagetrukket tilværelse, indtil sin død i 1985.

Grader: 8. dan judo, 6.dan aikido, 6.dan jukendo, 6.dan karate, 6.dan kendo, 6.dan kyudo

Kyu Shin Do 
Der er ikke megen dokumentation om hans filosofi.
Kyu Shin Do (求真道) betyder vejen til den sande søgen, eller søgen efter den sande vej. Det er inspireret af buddhisme og af Morihei Ueshibas undervisning. Der er 3 underpunkter.
 Banbutsu ryûten (万物流転) alle ting er i evig bevægelse, eller med Heraklits ord alt flyder (panta rhei).
 Ritsudô (律動) bevægelsen har rytme.
 Chôwa (調和) alting er i harmoni.

Eksterne henvisninger 
 Kenshiro Abe mindeside 

Sportsfolk fra Japan
Beder Kirke

Beder Kirke er en kirke i Beder Sogn syd for Århus. Den oprindelige del er opført omkring 1150 af runde marksten; kun hjørner og vindues- og døråbninger var af tilhuggede granitkvadre. De meget små romanske vinduer har formodentlig været dækket med svineblærer, så kirken har været meget mørk.
Ved en kraftig ombygning, formentlig i 1300-tallet, blev den udvidet mod vest, og tilføjet et kraftigt tårn, bygget af tegl og munkesten, og der blev bygget våbenhus og hvælvinger. Vinduerne blev ligeledes ændret til høje gotiske.
Baron Frederik Julius Christian Güldencrone fra Vilhelmsborg ejede i 1794 kirken, og erstattede det store tårn med det nuværende slanke med pyramidespir.
Gravsten i våbenhuset bl.a. fra 1655 med to præster én hustru og 11 børn.
 
I vestgavlen sidder til venstre en udhugget fundamentsten (syldsten) der forestiller en mand med skjold og sværd, og et firbenet dyr, måske en tyr.(se billede)
Muret portal i kirkegårdsdiget fra sengotisk tid (1300-tallet).

Den gamle præstegård, som brændte i 1944, var opført i slutningen af 1700-tallet, men der har formodentlig ligget præstegårde her helt siden kirkens grundlæggelse i 1100-tallet.
I midten af 1800-tallet var Wilhelm Paludan-Müller præst – en bror til forfatteren Frederik Paludan-Müller, og flere af dennes store værker menes skrevet her.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Beder Kirke hos KortTilKirken.dk
 Beder Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Aarhus Kommune
Kirker i Århus Stift
Kirker i Århus Amt
VM i fodbold 1970

VM i fodbold 1970 blev afviklet i Mexico og var den niende VM-slutrunde. Mesterskabet blev vundet af Brasilien (for tredje gang) efter finalesejr på 4-1 over Italien. Tidligere var der blevet bestemt at det første land der vandt VM 3 gange måtte beholde Jules Rimet pokalen til ejendom.

Stadioner

Resultater

Kvalifikation 
 Se Kvalifikation til VM i fodbold 1970

Indledende runde

Kvartfinaler

Semifinaler

Bronzekamp

Finale

Målscorer 

10 mål
  Gerd Müller
7 mål
  Jairzinho
5 mål
  Teófilo Cubillas
4 mål
  Pelé
  Anatoliy Byshovets
3 mål
  Rivelino
  Uwe Seeler
  Luigi Riva
2 mål
  Raoul Lambert
  Wilfried Van Moer
  Tostão
  Ladislav Petráš
  Roberto Boninsegna
  Gianni Rivera
  Javier Valdivia
  Alberto Gallardo
  Florea Dumitrache

1 mål
  Carlos Alberto
  Clodoaldo
  Gérson
  Hristo Bonev
  Dinko Dermendzhiev
  Todor Kolev
  Asparuh Nikodimov
  Dobromir Zhechev
  Allan Clarke
  Geoff Hurst
  Alan Mullery
  Martin Peters
  Franz Beckenbauer
  Reinhard Libuda
  Wolfgang Overath
  Karl-Heinz Schnellinger
  Mordechai Spiegler
  Tarcisio Burgnich
  Angelo Domenghini

  Maouhoub Ghazouani
  Mohammed Houmane
  Juan Ignacio Basaguren
  Javier Fragoso
  José Luis González
  Gustavo Peña
  Roberto Challe
  Héctor Chumpitaz
  Emerich Dembrovschi
  Alexandru Neagu
  Kakhi Asatiani
  Vitaly Khmelnitsky
  Ove Grahn
  Tom Turesson
  Luis Cubilla
  Víctor Espárrago
  Ildo Maneiro
  Juan Mujica
Selsmål
  Javier Guzmán (for Italien)

1970
Fodbold i 1970
Fodbold i Mexico
Joseph Fourier

Jean Baptiste Joseph Fourier (født 21. marts 1768, død 16. maj 1830) var en fransk matematiker og fysiker, som er kendt for påbegyndelsen af undersøgelsen af Fourierrækker og deres anvendelse i problemstillinger med varmestrøm. Fourier-transformationen er også opkaldt efter ham.

Matematikere fra Frankrig
Fysikere fra Frankrig
Dekonstruktion

Dekonstruktion er et begreb, der stammer fra den franske filosof Jacques Derridas værk De la grammatologie fra 1967, der har haft stor indflydelse i litteraturteorien. Det er karakteristisk for dekonstruktionen, at den altid forholder sig kritisk til andre fænomener som fx filosofihistorie. En litterat udtrykker det således, at dekonstruktionen altid skal "ses som et korrektiv, et supplement eller en strategi, der udfolder sig inden for noget andet eller i relation til noget andet." Begrebet blev populariseret i USA i 70'erne og inddraget i det litteraturvidenskabelige curriculum, hvorfra det blev eksporteret tilbage til Europa. Dekonstruktionens metodiske greb går ud på at genoverveje tekster især inden for den vestlige filosofiske tradition således, at man overvejer de præmisser, disse tekster bygger på. Gennem dette greb ser disse tekster ser ud til at ændre sig og blive komplicerede. Dekonstruktive læsninger ender således nogle gange med at konkludere, at tekster har det med at modsige deres egne intentioner og påstande.

Kilder 

Poststrukturalisme
Litteratur
Litteraturteoretiske skoler
Jess Margera

Jess Margera (født 28. august 1978 i West Chester, Pennsylvania, USA) er trommeslager i bandet CKY (Camp Kill Yourself), og tidligere trommeslager i Foreign Objects og Gnarkill. Hans medspillere i CKY er Deron Miller og Chad Ginsburg. Han er også storebror til den kendte Bam Margera (Jackass, Viva la Bam), som han desuden er et halvandet hoved højere end. 
Den 8. april 2005 fødte hans kone Kelly, en lille pige der hedder Ava Elizabeth Margera. 

Han er søn af Phil Margera og April Margera.

Trommeslagere fra USA
Domkirken i Aachen

Domkirken i Aachen er et vartegn for byen Aachen, og den blev oprindeligt indrettet som kapel for Karl den Stores støttepunkt ved de varme kilder i området. Opførelsen af den store ottekantede kuppelbygning blev fuldført omkring år 800, og den var i ca. 400 år den største, selvbærende kuppel nord for Alperne. Karl den Stores berømte marmortrone, som 30 tyske konger brugte i årene mellem 936 og 1531 står endnu i ottekantens overetage.

Den monumentale kortilbygning anses for et mesterværk inden for gotisk bygningskunst. Den stod færdig i 1414, hvor de 27 m høje vinduers 1000 m² glasareal gav bygningen tilnavnet "Glashuset i Aachen". I centrum af korpolygonen står det gyldne Karlsskrin (1215), som indeholder Karl den Stores knogler, og bag alteret findes det berømte Mariaskrin (1239), der rummer Aachens fire store helligdomme. De er blevet vist frem for pilgrimme fra hele verden hvert syvende år siden 1349

De mange kapeller, som er blevet tilføjet domkirken, stammer hovedsageligt fra højgotikken.

Domkirkens skatkammer huser den meste betydningsfulde kirkeskat nord for Alperne. Ud over Lotharkorset (1000) og den delvist forgyldte sølvbuste af Karl (1349) udstiller man også den marmorsarkofag, som man formoder, at Karl blev bisat i ved sin død i 814.

Domkirken og kirkeskatten blev i 1978 optaget som det første tyske kulturmonument på UNESCOs liste over verdensarv i Europa.

Billedgalleri

Andet 
Tårnet på domkirken har været inspirationskilde til kirken i Frederikshavn.

Eksterne henvisninger 

Domkirker i Tyskland
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Aachen
Kroningskirker
Slæbebåd

Slæbebåd eller bugserbåd er betegnelsen på et specialfartøj der anvendes til at slæbe et skib, en pram eller en anden flydende genstand.
I den maritime verden anvendes også slangudtrykket "slæber" om slæbebåde.

Opgaver 
En slæbebåd kan også skubbe et skib eller en pram med bovfenderen. Nogle slæbebåde er indrettet til at kunne koble mere permanent sammen med en pram og skubbe denne, så slæbebåd og pram tilsammen danner hvad der minder om et skib og omtrent med et skibs manøvreevne.
Ud over den primære opgave er mange slæbebåde – uanset størrelse – typisk også udstyret med kraftige vandkanoner og store projektører, der også gør bådene anvendelige til brandslukning og eftersøgning.
I andre tilfælde har de en lods-platform og kan anvendes til at transportere lodser frem og tilbage.

Typer 
Slæbebåde findes typisk i størrelser fra omkring 50 bruttoregisterton (BRT), med en effekt på omkring 600 kW (som f.eks. Svitzer Svava ) og op til 5.500 BRT, med en effekt på omkring 13.500 kW (som f.eks. Maersk Detector ).

Små slæbebåde anvendes f.eks. til at bugsere et skib ind og ud af en dok, mens de lidt større typisk anvendes til at bugsere store skibe ind og ud af havn eller transport af pramme. De helt store bruges typisk til at slæbe borerigge til oliefeltet og til at bjærge grundstødte skibe og havarerede skibe.

Trækenhed 
Anvendte kraftenhed for fartøjet, angives ved pæletræk, er kN (SI-enhed) eller masseenheden ton.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Skibstyper
Bredeløkke

Bredeløkke (tidligere også stavet Bredelykke) er en gård i Holtug Sogn mellem Råby og Holtug på Stevns i Østsjælland.

Bredeløkke var tidligere en gård under Gjorslev gods. I 1914 solgte Frederik Scavenius den til forpagteren Peter Hvidberg, der allerede i 1916 solgte den videre til proprietær M.F. Seyer-Hansen. Gården har siden været i denne families eje. Den drives sammen med gården Bækketofte lidt nord herfor.

Lidt vest herfor på Bredeløkkevej ligger også Bredeløkke Gl. Skole og syd for denne Bredeløkke Huse.

Kilder 
 Trap, J. P. Danmark. Præstø Amt. Bind IV, 5. udg., 1955.

Gårde i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Stevns Kommune
Positiv ret

Positiv ret er et retsfilosofisk/juridisk begreb, der dækker over ret, der er kodificeret, hvilket normalt vil sige fastsat i skriftlig form.

Positiv ret finder således normalt udtryk i menneskeskabte love.

Som modsætning til positiv ret kan man sætte naturret.

Retsfilosofi
Etik
Sailor fuku

Sailor-dragten eller sailor fuku er en almindelig japansk skoleuniform (セーラー服 sērā-fuku), der bæres af kvindelige elever i de øverste folkeskoleklasser og gymnasiet. Den blev indført som skoleuniform i 1921 af rektor på Fukuoka Jo Gakuin universitetet (福岡女学院), Elizabeth Lee. Den er modelleret over den uniform, der blev brugt i den engelske Royal Navy på den tid, hvilket hun selv havde oplevet som udvekslingsstudent i England.

Karakteristiske træk 
Som den tilsvarende mandlige uniform, gakuran, har sailor fuku lighedspunkter med forskellige varianter af flådeuniformer. Uniformen består normalt af en bluse med en krave i stil med søfoks (襟 eri) og en plisseret nederdel. Der er variationer i udgaven til sommer- og vinterbrug, hvor ærmelængde og stof er tilpasset årstiden. Der hører et bånd til, der sidder fast på blusen og bindes forpå i en sløjfe. Der findes flere varianter af båndet, herunder slips. Farverne er almindeligvis marineblå, hvid, grå og sort.

Sko og strømper samt andet tilbehør indgår til tider som en del af uniformen. Tilhørende strømper er typisk marineblå eller hvide, og tilhørende sko er typisk brune eller sorte mokkasin-agtige. Benvarmere bliver ofte også båret sammen med sailor fuku af de mere modebevidste, selv om de ikke er en del af den foreskrevne uniform.

Kulturel betydning 
Sailor fuku har nostalgisk betydning for tidligere elever og forbindes ofte med den sorgløse ungdom. Sailor fuku kostumer er populære til brug på Halloween og andre festlige lejligheder, og de sælges i stormagasiner og kostumebutikker over hele Japan. 

Da skoleuniformer er populære fetichgenstande, sælges brugte sailor fuku via undergrundsorganisationer benævnt som burusera, selv om ændringer i japansk lovgivning har gjort denne praksis vanskeligt i de senere år.

Uniformen betragtes i almindelighed af grupper af unge mennesker som symbolet på konformitet, og derfor har oprørske elever foretaget tilpasninger for at vise deres individualitet. Eksempler herpå er forkortelser eller forlængelser af nederdelen, oprullede ærmer, forkastelse af båndet, skjulte mærker under kraven osv. I de seneste årtier er lyse varianter af sailor fuku blevet brugt af motorcykelbander.

Sailor fuku spiller sammen med andre former for skoleuniform tydeligvis en stor rolle i otaku kulturen og som symbol på japansk seksualitet. Dette bevidnes af en lang række figurer i uniform inden for anime, manga og doujinshi. Eksempler herpå:
 Den populære anime Sailor Moon, hvor figurerne alle bærer detaljerede sailor fuku, når de omdannes til superheltinder.
 "Sailor Fuku o Nugasanaide" var en populær sang indspillet af gruppen Onyanko Club i 1980'erne.
 Den populære tv- og filmserie Sukeban Deka indeholder forbryderiske teenagepiger.
 Den kvindelige hovedperson, Kagome Higurashi, fra InuYasha ses næsten altid i sailor fuku.

Kildeangivelser 

Japansk beklædning
Uniformer
Abu Musab al-Zarqawi

Abu Musab al-Zarqawi (født 20. oktober 1966 i Zarqa, Jordan, død 7. juni 2006, Baquba, Irak) var en militant salafi-islamist, guerrillaleder, og tidligere leder af Al-Qaeda i Irak.

I Irak 2001-2006 
Den officielle amerikanske holdning er al-Zarqawi drog til det nordlige Irak på opdrag fra al-Qaida. Der etablerede han et samarbejde med Ansar Al-Islam og skal have oprettet oprørsgrupperne Tawhid og Jihad. Hans irakiske gruppe tog officielt al Qaida-navnet i oktober 2004.

USA udpegede Zarqawi som den ansvarlige bag mange af terroristangrebene som blevet udført i Irak efter den USA-ledede invasionen i landet i 2003. Han regnes for at være lederen af Jama'at al-Tawhid wal Jihad, som har erklæret sin loyalitet med Al-Qaida. I oktober 2002 blev al-Zarqawi anklaget for henrettelsen på den amerikanske nødhjælpsarbejder Laurence Foley i Amman i Jordan. Nogle måneder efter dette blevet han navngivet som hovedmanden bag en serie med bombeangreb fra Casablanca i Marokko til Istanbul i Tyrkiet. Zarqawi er blevet udpeget som hjernen bag et planlagt terrorangreb i 2004 hvor den jordanske statsministerens kontor, efterretningstjenestens hovedkvarter og den amerikanske ambassade skulle angribes med kemiske våben. Han antages at have stået bag tre selvmordsangreb mod hotel i Amman 9. november 2005. 60 mennesker blevet dræbt. I tillæg til dette beskyldes han for at have stået bag andre angreb i Jordan og et raketangreb fra Libanon ind i de nordlige dele af Israel.

Tilfangetagelse og død 
Amerikanske myndigheder har udlovet en belønning på 25 millioner dollar til den som kunne give oplysninger som førte til pågribelse af al-Zarqawi. 

Han blev dræbt ved et amerikansk angreb mod et hus i Baquba, 65 kilometer nord for Bagdad.
Koalitionsstyrker bekræftede den 8. juni 2006 at hans lig var blevet identificeret.

Se også 
Wikinews: Al-Zarqawi reported killed in a coalition airstrike near Baquba (på engelsk)

Eksterne henvisninger 

Terrorister
Islamister
Personer fra Jordan
Budde

Budde er et tysk efternavn, som har flere betydninger. Det udtales med hårdt 'd'.

Navnets oprindelse 
I en ordbog over tyske efternavne skrevet af Karljosef Brechenmacher, bliver Budde og Buddeke beskrevet som nordtyske efternavne. I en anden ordbog af Hans Barlow bliver ordet Budde oversat som Bütte (beholder til de pressede druer, når der laves vin).
Ifølge den hollandske historiker A. van der Plank er Budde oprindeligt en germansk stamme.

Historie 
Den første nedskrevne Budde er Alard Budde 1130 i Stralsund – Pommern.

Budder ved det kongelige danske hof 

Før 1570 flyttede brødrene Matthias og Godslev Budde fra deres gods Neetzow til Danmark. De må have fået opbygget et godt navn, idet de som adelsmænd fra et andet land opnåede høje positioner ved det danske hof. De indgik stærke forbindelser til den kongelige familie, specielt til kong Frederik d. 2. og dronning Sophie.

Godslev Budde fulgte også med prinsesse Anna af Danmark på hendes brudefærd til Skotland. Matthias Budde havde flere diplomatiske poster og repræsenterede Danmark i England og Polen. Ca 1584-1589 var han lensmand på Saaremaa (da: Øsel, nu amt i Estland), hvor han 1590 købte godset Tõlluste i Püha sogn. Mathias søn Frederik blev landråd på Saaremaa.

Godslev Budde blev også lensmand på Børglum Kloster. Hans søn Friedrich Budde studerede i København og Rostock og blev chef for et regiment i Trondheim.

Budde - norsk slægt 

En norsk slægt Budøe - senere Budde - udtales med blødt d, og den kendes fra 1607. Nogle medlemmer af den  regnede sig til den adelige slægt og førte dens våben. Den flyttede til Danmark, hvor sidste generation levede endnu i 2013. Stamtavle i Personalhistorisk Tidsskrift 1884.

Kendte Budder 

 Ed Budde, tidligere amerikansk football spiller for Kansas City Chiefs.
 I.C. Budde, Johan Christian (f. 18. april 1852 i Hillerød), bagermester i Hillerød, søn: Johan Christian (f. 22. september 1887 i Hillerød), butik Helsingørsgade 24. (Den norske slægt).
 Leopold Budde, dansk forfatter og første rektor på Himmelbjerggårdens skole. (Den norske slægt).
 Rainer Budde, tidligere tysk fodboldspiller
 Nils Budde, Tysk OL-roer.
 Susse Budde, Amerikansk Skuespillerinde.
 Rob Budde, Amerikansk kunstner.
 Robert Budde, Canadisk Forfatter.
 Vincents Budde, Norsk generalmajor (1660 – 1729) (Den adelige slægt).

Kilder/Henvisninger 
Budde.com: Budde Family History 

Stamtavle for den adelige slægt Budde - mm 

Efternavne
Harrogate

Harrogate er en by i North Yorkshire, England og er en del af det større lokaldistrikt Harrogate. Byen har inklusive Knaresborough et indbyggertal på 85.128 (2001).

I 1982 var byen vært for Eurovision Song Contest.

Byer i England
North Yorkshire
Eurovision Song Contest 1956

Eurovision Song Contest 1956 var den første udgave Eurovision Song Contest og blev afholdt den 24. maj 1956 i Lugano i Schweiz med Lohengrin Filipello som vært. Konkurrencen blev vundet af Schweiz med sangen "Refrain", sunget af Lys Assia.

Syv lande deltog, men i modsætningen til de efterfølgende år deltog hvert land med to sange, så der blev fremført 14 sange i alt. Østrig, Danmark og Storbritannien ville gerne have deltaget, men tilmeldingen kom for sent. Showet var primært tænkt som en radiokonkurrence, men der var kameraer i studiet. Det var blevet stærkt anbefalet, at hvert land holdt en national konkurrence, for at finde sangene til den store europæiske konkurrence. Kun solister var tilladt i 1956, året efter tillod man duoer. Endelig var der i 1956 ingen regler for, hvor lange sangene måtte være. I 1957 satte man en grænse på 3½ minut.

Afstemningen foregik ved, at hvert land sendte to jurymedlemmer til Lugano, som hver især skulle stemme på deres favoritsang. I modsætning til de efterfølgende år var det tilladt at stemme på bidragene fra ens eget land. I Luxembourg var man imidlertid ude af stand til at sende jurymedlemmer til Lugano, så EBU lod to schweizere afgive de luxembourgske point i stedet. Resultatet af afstemningen er aldrig blevet offentliggjort; det blev blot bekendtgjort, at Lys Assia havde vundet med "Refrain".

Der er ikke overleveret nogen videooptagelse af hele showet, men lydsiden findes stadig bevaret.

Deltagere og resultater

Noter

Litteratur 
 O'Connor, John Kennedy, 2005: 50 år med Melodi Grand Prix - Eurovision Song Contest. Dansk udgave (oversættelse: Ulla Oxvig). Turbine Forlaget, DR. .

1956
Musik i 1956