kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Centralmagt

Centralmagten er det centrum, hvorfra et samfund styres. Afhængigt af samfundets størrelse og struktur kan centralmagten udøves af en høvding, klanleder, konge, kejser eller præsident.

I faget historie skelner litteraturen ofte mellem stærk og svag centralmagt. I samfundsvidenskaberne er centralmagten ofte defineret som en stat. Til centralmagten er der normalt knyttet en centraladministration.

Historie
Samfundsvidenskab
Danske myndigheder
Mario Capecchi

Mario Renato Capecchi (født 6 oktober 1937 i Verona i Italien) er en italienskfødt amerikansk molekylærgenetiker og professor i humangenetik og biologi ved universitetet i Utah, Salt Lake City, Utah, USA. 

Cappecchi modtog i 2007 Nobelprisen i fysiologi eller medicin sammen med Martin Evans og Oliver Smithies, for deras arbejde med at udvikle de første af transgene musemodeller. 

Transgene musemodeller bruges i dag indenfor eksperimentel medicin til at studere en lang række sygdomme såsom diabetes, hjertekarsygdomme og cancer.

Nobelprismodtagere i medicin
Molekylærbiologer
Videnskabsfolk fra Italien
Nobelprismodtagere fra Italien
Professorer fra Italien
Personer som er eller var forældreløse
Personer fra Verona
Italienere i 1900-tallet
Italienere i 2000-tallet
Sanmenxia

Sanmenxia (三门峡; pinyin: Sānménxiá) er en kinesisk by på præfekturniveau i provinsen Henan i det centrale Kina. Præfekturet har et areal på 10.475 km², og en befolkning der i 2003 ansloges til 2,2 millioner mennesker.

Administrative enheder 

Administrativt består Sanmenxia af et bydistrikt, tre amter og to byamter:
 Bydistriktet Hubin (湖滨区), 164 km², 280.000 indbyggere, administrationssæde;
 Amtet Mianchi (渑池县), 1.421 km², 330.000 indbyggere;
 Amtet Shan (陕县), 1.763 km², 340.000 indbyggere;
 Amtet Lushi (卢氏县), 4.004 km², 370.000 indbyggere;
 Byamtet Yima (义马市), 112 km², 160.000 indbyggere;
 Byamtet Lingbao (灵宝市), 3.011 km², 720.000 indbyggere.

Trafik

Jernbane 
I Sanmengxia standser togene på Longhaibanen, Kinas vigtigste jernbanelinje i øst-vestlig-retning, som løber fra Lianyungang til Lanzhou via blandt andet Xuzhou, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.

Vej 
Kinas rigsvej 209 løber gennem området. Den begynder i Hohhot i Indre Mongoliaet, krydser gennem provinserne Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender i havnebyen Beihai i Guangxi.

Kinas rigsvej 310 går gennem området. Denne vigtige trafikåre begynder i Lianyungang i Jiangsu, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går gennem større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.

Bypræfekturer i Henan
Craig Bellamy

Craig Bellamy (født 13. juli 1979 i Cardiff, Wales) er en walisisk tidligere fodboldspiller (angriber). Han havde en lang karriere i England, hvor han blandt andet repræsenterede Newcastle, Liverpool, Manchester City og West Ham.

Bellamy nåede 78 kampe og 19 scoringer for Wales' landshold, som han debuterede for tilbage i 1998.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Wales
Fodboldspillere fra Bristol Rovers F.C.
Fodboldspillere fra Norwich City F.C.
Fodboldspillere fra Coventry City F.C.
Fodboldspillere fra Newcastle United F.C.
Fodboldspillere fra Celtic F.C.
Fodboldspillere fra Blackburn Rovers F.C.
Fodboldspillere fra Liverpool F.C.
Fodboldspillere fra West Ham United F.C.
Fodboldspillere fra Manchester City F.C.
Fodboldspillere fra Cardiff City F.C.
Personer fra Cardiff
Olympiske fodboldspillere fra Storbritannien
Fodboldspillere ved sommer-OL 2012
Golden Globe for bedste instruktør

Golden Globe for bedste instruktør (engelsk: Golden Globe Award for Best Director) er blevet uddelt årligt siden 1943 af Hollywood Foreign Press Association. 
 

Elia Kazan er med sine fire priser den instruktør, der har vundet prisen flest gange. Clint Eastwood, David Lean, Miloš Forman, Oliver Stone og Martin Scorsese har alle vundet prisen tre gange. Steven Spielberg har opnået ti nomineringer, men har kun vundet prisen to gange. Barbra Streisand er den eneste kvinde, der har vundet prisen. 

I listen nedenfor er navne med fed på blå baggrund vinderens navn, og de øvrige navne er de instruktører, der blev nomineret til prisen. De anførte årstal angiver det år filmen første gang blev udgivet, og således ikke det år, hvor prisuddelingen fandt sted. Prisuddelingen finder sted i det følgende års januar. Et "†" viser, at instruktøren vandt en Oscar for bedste instruktør det samme år for den samme film.

1940'erne

1950'erne

1960'erne

1970'erne

1980'erne

1990'erne

2000'erne

2010'erne

Noter 

Specifikke
Generelle
 
 

Bedste instruktør
Tidslinjer
Victor Basch

Basch Viktor Vilém, eller Victor Guillaume Basch (født 18. august 1863 i Budapest, død 10. januar 1944) var en fransk æstetiker og socialradikal journalist og politiker.

Basch var professor ved Sorbonne og vicepræsident i Ligue des droits de l'homme. Blandt hans skrifter kan nævnes Essai crituque sur l'esth'tique de Kant (1895), La poétique de Schiller (1898) og Études d'esteétiqie dramatique (1920).

Eksterne henvisninger 

Æstetik
Politikere fra Frankrig
Journalister fra Frankrig
Francesco Cetti

Francesco Cetti (født 9 august 1726, død 20 november 1778) var en italiensk jesuiterpræst, zoolog og matematiker. Han er kendt for sit værk om Sardiniens fauna: Storia Naturale di Sardegna (Natural History of Sardinia) (1774-7).

Cettisangeren er opkaldt efter Francesco Cetti.

Matematikere fra Italien
Zoologer
Jeremy Hunt (politiker)

Jeremy Richard Streynsham Hunt (født 1. november 1966) er en britisk konservativ politiker. Han har været parlamentsmedlem for South West Surrey siden 2005 og og haft forskellige ministerposter.  

Han var i perioden fra den 9. juli 2018 til den 24. juli 2019 britisk udenrigsminister. Han tiltrådte som udenrigsminister, da Boris Johnson forlod Theresa Mays regering i protest mod premierminister Mays planer for Brexit. Da Boris Johnson i juli 2019 overtog Premierministerposten efter May, blev Jeremy Hunt afskediget.

Medlem af Underhuset 
I 2005 blev Jeremy Hunt underhusmedlem for South West Surrey-kredsen.

Poster som minister 
Jeremy Hunt var skyggeminister for kultur, Olympiade, medier og sport i 2007–2010. I 2010 blev han Kulturminister med de samme ansvarsområder i Regeringen David Cameron I. I hans portefølje indgik foruden kultur også OL, medier og idræt og den formelle titel var Secretary of State for Culture, Olympics, Media and Sport.

I 2012 blev han udnævnt til sundhedsminister, og denne post havde han frem til  9. Juli 2018, hvor han blev udnævnt til udenrigsminister efter Boris Johnson, som forlod regeringen i protest mod premierminister Theresa Mays planer for Brexit. Da Boris Johnson i juli 2019 overtog Premierministerposten efter May, blev Jeremy Hunt afskediget.

Noter

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Jeremy Hunt, parlamentsmedlem for South West Surrey

Finansministre fra Storbritannien
Udenrigsministre fra Storbritannien
Sundhedsministre fra Storbritannien
Kulturministre fra Storbritannien
Christian Rimestad (forfatter)

Christian Rimestad (30. januar 1878 på Frederiksberg – 25. februar 1943) var en dansk oversætter, kritiker og forfatter.

Han var søn af højesteretsassessor og politiker Christian Rimestad og Nathalia f. Westrup og blev student fra Metropolitanskolen 1895 og mag.art. 1903.

Hans egen poesi kunne ikke skjule hans begejstring for den franske digtekunst, som han fulgte tæt gennem sin kritikervirksomhed i aviserne Politiken, København og Nationaltidende. Han skrev sin første litteraturkritiske og historiske bog om Fransk Poesi i det 19. Aarhundrede (1905), sidenhen fulgte Belgiens store digtere i 1915 og en doktordisputats om Baudelaire (1927). Om den samtidige danske lyrik udgav han i 1923 Fra Stuckenberg til Seedorff. Rimestad lavede desuden en række oversættelser af Maurice Maeterlincks tekster.

Digtsamlinger 
 Aftnerne (1905)
 Ilden og asken (1908)
 De høstlige hymner (1910)
 Kærlighedsdigte (1920)
 Elegier og Hymner (1926)

Priser 
 1922, Otto Benzons Forfatterlegat
 1927, Drachmannlegatet

Eksterne henvisninger 
 
 Christian Rimestad på Dansk Forfatterleksikon
 Christian Rimestad i Dansk Biografisk Leksikon

Oversættere fra Danmark
Digtere fra Danmark
Personer fra Frederiksberg
Litteraturkritikere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Journalister ved Politiken
Christian 02
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Studenter fra Metropolitanskolen
Luoyang

Luoyang (洛阳; pinyin: Luòyáng), tidligere også kendt som Loyang, er en kinesisk by på præfekturniveau i provinsen Henan i det centrale Kina. Præfekturet har et areal på 15,208 km2, hvoraf byområdet udgør 4,304 km2; Det har en befolkning på 6.544.000 mennesker , hvoraf 1,5 millioner bor i byområdet (2008).

Ikke langt fra Luoyang ligger Longmengrotterne, som i år 2000 blev opført på UNESCOs liste over verdensarven. Disse grotter blev bygget på det nordlige Wei-dynastis tid, omkring 500 e.Kr.

Floden Yi løber gennem Luoyang.

Administrative enheder 
Administrativt består Luoyang af seks bydistrikter, otte amter og et byamt:
 Bydistriktet Xigong (西工区), 56 km², 340.000 indbyggere, administrationscenter;
 Bydistriktet Laocheng (老城区), 57 km², 130 000 indbyggere;
 Bydistriktet Chanhe for huikinesere (瀍河回族区), 29 km², 170 000 indbyggere;
 Bydistriktet Jianxi (涧西区), 89 km², 450 000 indbyggere;
 Bydistriktet Jili (吉利区), 80 km², 70 000 indbyggere;
 Bydistriktet Luolong (洛龙区), 243 km², 330 000 indbyggere;
 Amtet Mengjin (孟津县), 759 km², 440 000 indbyggere;
 Amtet Xin'an (新安县), 1 160 km², 490 000 indbyggere;
 Amtet Luanchuan (栾川县), 2 478 km², 320 000 indbyggere;
 Amtet Song (嵩县), 3 009 km², 520 000 indbyggere;
 Amtet Ruyang (汝阳县), 1 325 km², 430 000 indbyggere;
 Amtet Yiyang (宜阳县), 1 666 km², 670.000 indbyggere;
 Amtet Luoning (洛宁县), 2 350 km², 450 000 indbyggere;
 Amtet Yichuan (伊川县), 1 243 km², 750 000 indbyggere;
 Byamtet Yanshi (偃师市), 948 km², 830 000 indbyggere.

Historie 
Byen blev grundlagt i det 11. århundrede f. Kr. og hed den gang Chengzhou (成周). Det siges at Konfucius studerede her og at Laozi også virkede her. 

Luoyang blev hovedstad for det østlige Zhou-dynasti i 770 f.Kr.. Den blev ødelagt i 510 under en borgerkrig, men blev genopbygget året efter af kongen.

Sui-dynastiet valgte også Luoyang som hovedstad for sit rige. Byen blev da hurtigt genopbygget efter omfattende ødelæggelser, og fik da en befolkning som efter sigende kom op i én million indbyggere. I 1971 fandt arkæologer et kornlager fra Sui-tiden som var stort nok til at kunne beskytte 250.000 ton afgrøde fra fugt og utøj. Det derpå følgende Tang-dynastiet flyttede hovedstaden til Chang'an, og dermed begyndte Luoyang igen en tilværelse som en normal kinesisk by.

Trafik

Jernbane 
I Luoyang standser togene på Longhaibanen, Kinas vigtigste jernbanelinje i øst-vestlig-retning, som løber fra Lianyungang til Lanzhou via blandt andet Xuzhou, Kaifeng, Zhengzhou, Weinan og Xi'an.

Vej 
Kinas rigsvej 310 går gennem området. Denne vigtige trafikkåre begynder i Lianyungang i Jiangsu, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går gennem større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.

Myndigheder
Den lokale leder i Kinas kommunistiske parti er Li Ya. Borgmester er Liu Wankang, pr. 2021.

Bypræfekturer i Henan
Nikolaj Kapustin

Nikolaj Girsjevitj Kapustin ( født 22. november 1937 i Gorlovka, død 2. juli 2020) var en russisk komponist og pianist. 

Som pianist samt komponist udviklede Nikolaj Kapustin en unik musisk stilart, som fusionerede folkelige rytmiske og synkoperede elementer fra jazzmusik med virtuos traditionel russisk klaverdisciplin. I sin tidlige manddom studerede Nikolaj Kapustin klaverspil under Avrelian Rubbakh på konservatoriet i Moskva, hvem var elev af Feliks Blumenfeld. I et interview udtrykte han sin passion for jazzmusik, hvad han begyndte at studere og fordybe sig i, i sit sekstende år, parallelt med sin klassiske uddannelse.

Han var dermed velbevandret i både klassisk virtuosopianisme og stort kendskab til amerikansk jazzmusik. I et interview nævnte Kapustin den canadiske jazzpianist Oscar Peterson som sin yndlingspianist inden for jazzmusikken. Dog prægede jazzmusikkens indflydelse hans musik fra flere vinkler end jazzklaverstilarten fra Oscar Petersons storhedstid.

Trods sin unikke musiske tilgang var Nikolaj Kapustin forholdsvis ukendt på verdensplan og endnu mere ukendt i Vesteuropa. Han fik dog et forholdsvist sent gennembrud, da flere eftertragtede og verdensberømte pianister begyndte at få øjnene op for og opføre værker fra hans musik deriblandt den canadiske pianist Marc-André Hamelin, den skotske pianist Steve Osborne samt den yngre engelske pianist Benjamin Grosvenor. Milepælen i denne pludselige bevægelse sås i London i år 2002 hvor Marc-Andre Hamelin opførte hans 2. klaversonate. 

Nikolaj Kapustin komponerede bl.a. fire klaverkoncerter, 18 klaversonater samt flere sæt etuder (op. 40 1-8) og variationer. Musikken er oftest skrevet for klaver, mest solo og til tider som akkompagnement til et eller flere monofone instrumenter. Han komponerede over 130 værker.

Kildeangivelser 

Pianister fra Ukraine
Komponister fra Ukraine
Andries de Graeff

Andries de Graeff, ridder af Det Tysk-romerske rige, herre af Urk og Emmeloord (født 19. februar 1611, død 30. november 1678), var en nederlandsk aristokrat og politiker under den hollandske guldalder.

Biografi 
Familien De Graeff var af østrigsk oprindelse og en af de vigtigste familier i Amsterdam-patriciatet. Andries de Graeff var søn af Jacob Dircksz de Graeff og Aaltje Boelens Loen og var regent og borgmester i Amsterdam fra 1646 ind til "katastrofeåret" i 1672.

De Graeff var medlem af statsrådet i De sytten provinser fra 1661 til 1663. Han har også været dijkgraaf (digegreve) i Nieuwer-Amstel og administrator af admiralitetet i Amsterdam. Han tilhørte det republikanske parti sammen med Johan de Witt og Cornelis de Graeff, der stod i opposition til fyrstehuset Oranien. Da England og Frankrig i 1672 angreb Nederlandene, blev Johan de Witt og hans bror Cornelis de Witt lynchet af en rasende pøbel i Haag.

I 1655 giftede Andries de Graeff sig med Elisabeth Bicker van Swieten, datter af Cornelis Bicker og Aertge Witsen. Han efterfulgtes af sine børn Cornelis de Graeff (1650-1678), ridder af Det Tysk-romerske rige, Alida de Graeff (1651-1738) og Arnoldina (Aertje) de Graeff (1652-1703).

Referencer

Eksterne henvisninger 

 biografi I af Andries de Graeff 
 biografi II af Andries de Graeff 
 Andries de Graeff  i Triumpf of Peace 
 Pieter C. Vies: Andries de Graeff (1611-1678) `t Gezagh is heerelyk: doch vol bekommeringen 

Borgmestre i Amsterdam
Personer fra Amsterdam
Politikere fra Nederlandene
Andries
Riddere fra Tyskland
Antoinette Bourignon

Antoinette Bourignon (født 13. januar 1616 i Lille, død 30. oktober 1680 i Franeker) var en fransk sværmerisk mystiker.

Mademoiselle Bourignon, der var opdraget i romerkirken, havde fra barnsben af søgt at forsage verden og al dens pragt, Gud alene var hendes brudgom, og at lide var hendes lyst. Hun svælgede i erotisk-religiøse stemninger og i åbenbarelser, som gik ud på, at hun skulde
genoprette den apostoliske kristendom.

Hvor hun kom, var hun Præsters og Munkes svorne Fjende. 1653-62 ledede hun et Vajsenhus i Lille, opholdt sig derefter i Gent, Bryssel, Malines og Amsterdam, rejste 1671 til Sønderjylland for at oprette en Mønstermenighed paa Nordstrand, hvor hun havde nogle Ejendomme, som hun dog aldrig kom i Besiddelse af.

I 5 år fartede hun rundt mellem Husum, Flensborg og Slesvig, i Krig med Præster og Jurister, men beundret som »en anden Eva« af Mænd som Pierre Poiret og den berømte Anatom, Schwammerdam, der besøgte hende i Slesvig, og beskyttet af højtstaaende Mænd ved Hoffet paa Gottorp.

1676 flygtede hun til Hamburg, dannede i Lützburg i Østfriesland et religiøst Samfund, som vakte megen Opsigt; men rastløs, som hun var, opgav hun det og døde i Franeker med bristede Forhaabninger. I fl. Skr (især i Le témoignage de vérité) udviklede hun sine mystisk-teosofiske Tanker med en Blanding af Genialitet og Galskab.

Mystikere
Personer fra Lille
Kvindelige forfattere i det 17. århundrede
Jan Swammerdam

Jan Swammerdam (12. februar 1637 i Amsterdam – smst. 17. februar 1680) var en hollandsk anatom og naturforsker.

Swammerdam var søn af en apoteker og skulde efter sin Faders Ønske uddanne sig til Læge. Han kom derfor 1661 til Leiden, hvor han i sin Jævnaldrende Danskeren Niels Stensen fandt en Ven, sammen med hvem han ivrigt drev de anatomiske Studier. 

Hans ualmindelige Anlæg for Dissektion viste sig snart, og han vakte sine Læreres Beundring ved sine fine Præparater, til hvis Fremstilling han havde udtænkt mange Kunstgreb. Fra Leiden tog han til Frankrig, hvor han ligeledes ivrigt dissekerede og vandt sig trofaste Venner. 

Efter sin hjemkomst til Amsterdam blev han 1667 Doktor paa en Afh. om Aandedrættet, men han søgte alligevel ikke at skaffe sig Praksis; trods Faderens Formaninger fortsatte han ufortrødent de anatomiske Studier og udgav 1669 sit Værk: Historia Insectorum generalis. 

Imidlertid var hans Sundhed blevet undergravet ved hans rastløse Arbejde; Mangel på forståelse hos Faderen gjorde ikke hans Sind lettere; endelig var han kommet under stærk åndelig påvirkning af Sværmersken Antoinette Bourignon, hvem han 1675 besøgte i Slesvig. 

For hendes skyld foretog han en Rejse til Kbhvn, og til Tider betragtede han hele sit Liv som
syndigt og forfejlet; hans sidste Leveaar forløb derfor meget trist. På den menneskelige Anatomis Omraade har han udg. Miraculum naturæ sive uteri muliebris fabrica (1672). 

Hans hovedværk er dog Biblia naturæ, der først 1737—38 udgaves af Boerhaave, og i hvilket er samlet en Række fortræffelige anatomiske Skildringer af talrige Insekter og disses Udviklingsstadier, af Frøen og dens Larver samt af forskellige Snegle.

Anatomer fra Nederlandene
Katten i dueslaget

Katten i dueslaget (en: Cat Among the Pigeons) er en Agatha Christie krimi fra 1959. Den foregår dels i Ramat, en fiktiv stat i Mellemøsten, dels på en engelsk pigeskole Meadowbank.

Plot 

Under en revolution i Ramat forsøger forskellige kriminelle kredse at opspore nogle værdifulde diamanter, som tilhører den afsatte kongefamilie. Det viser sig hurtigt, at diamanterne er gemt på Meadowbank, og det fører til mord, som på grund af omstændighederne efterforskes af oberst Pikeaway og  Adam Goodman, der er tilnyttet efterretningstjenesten.

Katten i dueslaget begynder som en spændingsroman, men da Hercule Poirot sent i forløbet bliver inddraget i sagen, udvikler den sig i retning af en klassisk krimi. Tre mennesker bliver myrdet, før Poirot får samlet trådene og opklarer sagen.

Anmeldelser 

Nogle anmeldere regnede denne roman blandt de bedste af Christies senere værker, bl.a. fordi den har held til at kombinere fortællestilen fra de to genrer. , mens andre fandt, at "spionageelementet ikke harmonerer med det traditionelle detektivmønster". .

Bearbejdning 

I TV- serien Agatha Christie's Poirot med David Suchet i rollen som Poirot indgår Cat Among the Pigeons som en episode. Den havde premiere i september 2008

Udgaver på dansk 

 Carit Andersen (De trestjernede kriminalromaner, nr. 50) 1960.

 Aschehoug 2006.

Noter

Litteratur 

 Barnard, Robert (1980): A Talent to Decieve, Fontana/Collins
 Hart, Anne (2004): Agatha Christie's Poirot: The Life and Times of Hercule Poirot, 4. udgave, Harper And Collins (London)
 Osborne, Charles (1982): The Life and Crimes of Agatha Christie,Collins (London)

Krimier
Litteratur i 1959
Romaner fra England
Agatha Christie
Hercule Poirot bøger
Microsoft Dynamics C5

Microsoft Dynamics C5 er et regnskabsprogram fra Microsoft.

Produktet er en del af Microsoft Dynamics produktfamilien og bruges til finans, supply chain, projektstyring og analyser til små og mellemstore virksomheder. 

Mere end 85.000 licenser er solgt siden opstarten i 1995 via et partner øko-system. I 2013 blev den 3. generation af Microsoft Dynamics C5 lanceret med fuld Cloud-løsning.

Historie 
C5 udspringer fra Damgaard Data´s C4 DOS-baserede forretningsløsning, og blev lanceret i 1995 som en afløser til C4. På dette tidpunkt blev produktet solgt under navnet Concorde C5 i Danmark og under Arctos i udlandet. I dag bliver C5 kun solgt i Danmark. 

Source-koden hed eXtended Application Language og kom fra det større produkt Microsoft Dynamics XAL, der også oprindeligt var et Concorde produkt fra Danmgaard. 

I forbindelse med Microsoft XAL´s pensionering fra markedet ændrede man målgruppen til både små og mellemstore virksomheder, så kunder der var aktive på den udgåede Microsoft XAL nemt kunne konvertere til enten C5, NAV eller XAL.

I 2013 blev den nye generation af Microsoft Dynamics C5 2014 lanceret, og C5 deler nu platform og roadmap med Microsoft Dynamics NAV. 

Den nye generation af Microsoft Dynamics C5 er målrettet små virksomheder, hvor Microsoft Dynamics NAV henvender sig til mellemstore virksomheder. Vækster virksomheden eller der på anden måde bliver behov for mere funktionalitet, kan man nemt opgradere til Microsoft Dynamics NAV. 

Den "gamle" version af C5 er stadigvæk aktiv i en række mellemstore virksomheder i dag, og derfor tilbyder Microsoft en migrering fra den "gamle" C5 til Dynamics NAV. En række Dynamics partnere tilbyder en migrerings-pakke, der kan flytte den "gamle" C5 til den nye C5 eller NAV.

Se også 
 Microsoft Dynamics
 Microsoft Dynamics NAV

Ekstern henvisning 
 Microsoft Dynamics C5 – Microsofts officielle side om Microsoft C5.

Dynamics C5
Erhvervsprogrammer
Nashat Akram

Nashat Akram Al-Eissa (, født 12. september 1984) er en fodboldspiller fra Irak, der spiller for Dalian Aerbin i Kina. Han spiller normalt på midbanen.

Landsholdskarriere 
Nashat Akram var styremanden bag det irakiske fodboldlandshold. Nashat fik debut på det irakiske landshold , som kun 17-årig, hvor han hurtig slog til og udviklede sig til en vigtig spiller på holdet. Da Irak vandt det assiatiske mesterskab i 2007, blev Nashat kåret som den 2. bedste spiller, efter sin landsmand Younis Mahmoud.

Nashat Akram nåede at spille 116 kampe og score 18 mål i landsholds trøjen.

Eksterne henvisnigner 
 

Fodboldspillere fra Irak
Fodboldspillere fra FC Twente
Musée de l'Homme

Musée de l'Homme, 'Museum for mennesket', er et antropologisk museum som en del af Palais de Chaillot ved Place du Trocadéro i Paris' 16. arrondissement, grundlagt 1937 som efterfølger til Musée d'Ethnographie du Trocadéro fra 1878.

Museet har udstillinger om evolutionen, jordens befolkningsudvikling, genetik, om det der fysiologisk og anatomisk adskiller forskellige folkeslag fra hinanden, samt kunst fra forskellige dele af verden.

Eksterne henvisninger

 Information  om museet 
 Bibliothèque du Musée de l'Homme  

Museer i Paris
Museer etableret i 1937
Svigermor(d)

Svigermor(d) er en britisk sort humor komediefilm fra 2005 med stjerner som Rowan Atkinson, Kristin Scott Thomas, Maggie Smith og Patrick Swayze i rollerne. 

Filmen er hovedsagelig filmet i landsbyen St. Michael Penkivel i Cornwall. Isle of Man blev brugt til alle optagelserne uden for landsbyen.

Handling 

Filmen handler om Pastor Walter Goodfellow (Rowan Atkinson) og hans familie. Hans ægteskab er rodet og hans datter er ikke så uskyldig, som han går og tror. En dag begynder en mystisk gammel kvinde at arbejde som deres nye husholderske. Den mystiske kvinde (Maggie Smith) viser sig at være præstens kones mor. Da mormoderen var ung, erfarede hun, at hendes mand var utro, og derfor myrdede hun manden og elskerinden. Da hendes mord senere blev opdaget på et toget, blev hun kendt som kuffertmorderen.

Medvirkende 
 Rowan Atkinson som Pastor Walter Goodfellow
 Kristin Scott Thomas som Gloria Goodfellow
 Maggie Smith som "Grace Hawkins"
 Patrick Swayze som Lance
 Tamsin Egerton som Holly Goodfellow
 Toby Parkes som Petey Goodfellow
 Liz Smith som Mrs. Parker
 Emilia Fox som Rosie Jones
 James Booth som Mr. Brown — filmen var dedikeret til Booth, der døde det år, den blev udgivet.
 Patrick Monckton som Bob
 Rowley Irlam som Ted
 Vivienne Moore som Mrs. Martin

Eksterne henvisninger 
 

Britiske film fra 2005
Komediefilm fra Storbritannien