Terrier

Terriere er en gruppe hunde, hvis morfologi og anatomi har en række fællestræk, men hvor størrelsen varierer meget. De fleste af racerne er populære og kære familiehunde, men er oprindelig avlet som jagt- og nogle som kamphunde. De er desuden kendt for at have en meget energisk væremåde og et meget livligt temperament, og de er ofte dominerende over for andre hunde.

Baggrund 

Forskere og kynologer er enige om at næsten alle terriere kan føre sit ophav tilbage til Storbritannien. Det hersker imidlertid en vis usikkerhed om oprindelsen af begrebet terrier, selv om de fleste er enige om at det stammer fra det latinske ord terra, som betyder jord, og nok har sammenhæng med at disse hunde ofte har jagtet byttedyr i jordgange under jordoverfladen.

Der er stor usikkerhed knyttet til typens oprindelse. Den nu uddøde old white english terrier var sædvanlig i England før 1850, men hvordan den opstå og hvor den kom fra ved man ikke. Flere har imidlertid antydet at den kunne have vært en fjern efterkommer af den for længst uddøde Talbothunden. Dette var en stor støverlignende hundetype som fandtes i England på Vilhelm Erobrerens tid.

Den første skriftlige kilde, som nævner terriere, stammer fra bogen The Boke of St. Albans (The Bokys of Haukyng and Huntyng; and also of coot-armuris), første gang publiceret i 1486, der Dame Juliana Berners nævner «terroures» som en gruppe jagthunde. Dr. John Caius nævner «terrars» i en afhandling om britiske hunde, De Canibus Brittanicus, skrevet på latin i 1570 (oversat af Abraham Fleming i 1576). Han hævder at dette var en gruppe hunde som egnet sig til jagt på flere dyrearter. Han hævdede desuden, at hundene ofte blev kategoriseret i henhold til det vildt, som hundetypen var egnet til at jagte på.

Jagthunde 
Terrieren er britisk af oprindelse. Akkurat hvordan de opstod, ved man ikke, men flere af de nuværende racer har aner tilbage til middelalderen. De var oprindeligt små hunde, som blev avlet med henblik på jagt på byttedyr, som søgte tilflugt i hi og underjordiske gange, derfor måtte de også have mod og lynhurtig reaktionsevne. På grund af disse færdigheder blev de også i stor udstrækning benyttet til at udrydde skadedyr, f.eks. rotter, ræv, grævling og odder. Dette kommer også til udtryk i enkelte af racenavnene, f.eks. hos foxterrier (ræveterrier) og cairnterrier (stendysseterrier). De fleste har imidlertid fået et racenavn, som henviser til stedet, hvor racen opstod. Langt de fleste af de racer, vi kender i dag, opstod i 1800-tallet.

Mange af disse små terriertyper har en ruhåret pelstype, ofte med øjenbryn, barter og rig behåring nedover benene. Dette skyldes ofte, at de har været brugt som rottedræbere. Pelsen skulle være en slags «rustning» mod angreb fra rotterne. Flere racer har også i udstrakt grad været benyttet til rævejagt, ofte i samarbejde med flokke af såkaldte foxhounds (en engelsk støvertype). Disse terriere har gerne en korthåret (glat) pelstype, hvor hvid er grundfarven. Dette for at jægere og rævehundene ikke skulle tage fejl af terrieren og ræven under jagten. Mange af disse havde også job som renholdere og rottedræbere på både. Således blev terriergener spredt til stadig nye steder.

Kamphunde 

I 1800-tallet opstod der et nyt fænomen blandt almindelige mennesker, nemlig at hundene ikke længere bare skulle være nyttedyr. De kunne også benyttes til underholdning. Dette resulterede i de såkaldte "kamphunde" (bull and terriers), som blev fremavlet ved at krydse specielt ihærdige terrierracer med bulldogracer. Den engelske stafforshire bullterrier er i den sammenhæng nærmest at regne for stamfar. Også den frygtede og forhadte amerikanske pitbull terrier er et eksempel på disse brutale hunderacer, som nu må opleve at blive forbudt i flere lande, herunder Danmark. Fællestrækkene er en forholdsvis lille og kompakt hund med en meget muskuløs krop og et nærmest overdimensioneret bredt hoved med et ualmindelig stort og kraftigt kæbeparti.

Oprindeligt blev sådanne hunde brugt til kampe mellem hunde og okser, men senere blev også regulære hundekampe almindelige. Sådanne kampe foregik i såkaldte kampgrotter, hvor det var umuligt for hundene at undslippe. Det endte ofte med, at den ene hund blev dræbt, og af og til måtte også den anden aflives bagefter som følge af de skader, den havde pådraget sig under kampen. 

Historikken gør, at racen i dag er meget misforstået, men i dag er racen først og fremmest en selskabshund. Racen er meget knyttet til sin familie og er kendt for at være utrolig glad for familiens børn, og i England bliver den derfor kaldt for 'the nanny dog'. Det er en fordel at socialisere racen fra hvalp af.

Klassifikation 
Terrierne indgår i FCIs gruppe 3 og er underopdelt op i 4 sektioner.

 Store terriere
 Airedaleterrier
 Bullterrier
 Irsk terrier
 Kerry blue-terrier
 Lakeland-terrier
 Soft-coated wheaten-terrier
 Welsh-terrier
 Mellemstore terriere
 Amerikansk pitbullterrier , (anerkendes ikke uden for United Kennel Club, forbudt i Danmark)
 Amerikansk Staffordshire terrier , (forbudt i Norge)
 Bedlingtonterrier
 Brasiliansk terrier
 Glen of Imaal terrier
 Irsk terrier
 Manchesterterrier
 Parson Jack Russell terrier
 Sealyham terrier
 Staffordshire Bull Terrier
 Tibetansk terrier
 Tysk jagtterrier
 Små terriere
 Australsk terrier
 Borderterrier
 Brasiliansk terrier
 Cairnterrier
 Cheskyterrier
 Dandie Dinmont-terrier
 Foxterrier glatthåret
 Foxterrier ruhåret
 Jack russell terrier
 Japansk terrier
 Miniatyrbullterrier
 Norfolkterrier
 Norwichterrier
 Skyeterrier
 West highland white-terrier
 Luxembourgish Grand-Duchy terrier
 Toy terriere
 Engelsk toyterrier
 Russisk toyterrier
 Silky terrier
 Yorkshire terrier
 Forbudte terriere
 Se kamphunde

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
Hundegrupper