kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Le Klint

Lise Le Charlotte Klint (29. juni 1920 – 2. september 2012 på Tåsinge Plejehjem) var en dansk designer.

Hun var datter af Tage Klint (bror til arkitekten Kaare Klint) og var kun sytten år, da hendes far satte hende i gang med at plissere papirskærme, der var baseret på en idé af farfaren, bygmesteren og arkitekten P.V. Jensen Klint. I 1943 blev firmaet Le Klint A/S oprettet, og Tage Klint opkaldte det efter sin datter. Da Tage Klint døde i 1953, gik firmaet og rettighederne til lampeskærmene i arv til Le Klints bror Jan Klint, som udelukkede sin søster fra det succesrige familiefirma. Hun har i sin selvbiografi, Erindringstråde (1998), beskrevet, hvordan hun nærmest blev lokket til at afgive sin aktiepost i firmaet mod at få en livslang månedlig betaling på 850 kroner før skat. Jan Klint sørgede i 1972 for at stifte en fond, så han var sikker på, at virksomheden kunne fortsætte efter hans død. Jan Klint døde i 1989, hvorefter virksomhedens ledelse overgik til personer uden for Klint-familien.

Sammen med Jørn Utzon gennemførte hun senere en udstilling i Stockholm, som hun selv betragtede som en oprejsning for det skete. Kunstneren Pia Rönicke har desuden skabt en udstilling med titlen Uden et navn, der fortæller om navnet, der blev en klassiker. Den består af foldede papirlamper, en video- og lydinstallation, fotografier, papirmodeller, avisudklip og en diasprojektion og har været udstillet både i Paris og København.

Fra 1946 til 1949 levede hun sammen med forfatteren Peter Weiss. Hun blev senere gift med Sven Axel Folke Palmgren. I sine sidste år boede Le Klint på Tåsinge Plejehjem. Hun blev begravet fra Bregninge Kirke.

Kilder 
 "Le Klint er død", Politiken.dk, 4. september 2012.

Eksterne henvisninger 
 

Designere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Selvbiografer fra Danmark
Le
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Kvalifikation til VM i fodbold 2014 - UEFA Gruppe F

Gruppe F's kvalifikation til VM i fodbold 2014 var en af grupperne i forbindelse med den europæiske kvalifikation til VM i fodbold 2014. Kampene spilles imellem den 7. september 2012 til den 15. oktober 2013.

Stilling

Kampe 

Noter

Noter 

UEFA Gruppe F
Le Klint (virksomhed)

Le Klint A/S er en dansk designvirksomhed, som er kendt for lamper med plisserede lampeskærme. Virksomheden er kgl. hofleverandør.

Virksomhedens produkt opstod, da Le Klint (1920-2012) begyndte at plissere papirskærme, der var baseret på en idé af farfaren, bygmesteren og arkitekten P.V. Jensen Klint. P.V. Jensen Klint havde i 1901 skabt den første skærm (af karduspapir) til en petroleumslampe af stentøj sammen med skibskaptajn Hagedorn. Le Klints far, Tage Klint (1884-1953, bror til arkitekten Kaare Klint), havde set potentialet i skærmene, tog patent på skærmen i 1938 og oprettede i 1943 firmaet Le Klint A/S oprettet, som han opkaldte efter sin datter. I 1942 havde Tage Klint lanceret skærmen "Model 1". Kaare Klint designede "Model 101", Frugtlygten i 1944 og senere Kiplampen. Det var også Kaare Klint, som tegnede Le Klints bomærke, som i let ændret form stadig anvendes. Kaare Klints søn Esben Klint (1915-1969) har også designet lamper for Le Klint.

Da Tage Klint døde i 1953, gik firmaet og rettighederne til lampeskærmene i arv til Le Klints bror Jan Klint, som udelukkede sin søster fra det succesrige familiefirma. Hun har i sin selvbiografi, Erindringstråde (1998), beskrevet, hvordan hun nærmest blev lokket til at afgive sin aktiepost i firmaet mod at få en livslang månedlig betaling på 850 kroner før skat. Jan Klint sørgede i 1972 for at stifte en fond, så han var sikker på, at virksomheden kunne fortsætte efter hans død. Jan Klint døde i 1989, hvorefter virksomhedens ledelse overgik til personer uden for Klint-familien.

Allan Bock blev forretningsfører i Le Klint 1943, direktør for samme 1945 og var medlem af direktionen for A/S Le Klint 1953-71, derefter kommitteret.

Poul Christiansen udførte nye modeller for Le Klint i perioden fra 1967 til 1978, bl.a. den populære Sinus-serie.

Virksomheden har hovedsæde i Odense.

Litteratur 
 Mette Strømgaard Dalby, Le Klint: Design – Håndværk – Historie, KreativGrafisk Forlag, Odense 2008.  – (Udgivet i forbindelse med 65-års jubilæet for virksomheden Le Klint A/S)

Kilder og eksterne henvisninger 
 
 Le Klints historie 

Etableret i 1943
Leverandører til Det Kongelige Danske Hof
Virksomheder i Odense
Slægten Klint
Møbelproducenter i Danmark
Tage Klint

Tage Klint (født 22. august 1884 i København, død 1. september 1953) var en dansk fabrikant og designer, bror til Kaare Klint og far til Le Klint.

Han var søn af arkitekt P.V. Jensen Klint og hustru Mathilde f. Pedersdatter, blev uddannet landinspektør 1905 og havde praksis i Herning 1906-16. Den foretagsomme Klint blev imidlertid inviteret til Odense af Thomas B. Thrige og blev forretningsfører for automobilfabriken Thrige 1916. 1918 blev Klint direktør for De forenede Automobilfabriker A/S Odense-København, hvilket han var til 1933. Han var dernæst salgs­direktør for A/S Munke Mølle 1933-42, direktør for A/S Lactosan, Odense og grundlæger og indehaver af firmaet Le Klint A/S, Odense. Le Klint var blevet grundlagt 1943 og opkaldt efter hans datter. Tage Klint designede den første lampe i 1942.

Tage Klint var desuden formand i bestyrelsen for A/S Bolbrogaarden, Odense, medlem af besty­relsen for A/S Munke Mølle, ejendomsaktieselskaberne Sct. Anne og Folkebo, A/S Odense Omnibusselskab, A/S Hagen & Sivertsen og A/S Lactosan, Odense. Han var vicekonsul for Estland 1926-36 og formand for Landsforeningen Dansk Motorkøretøjsindustri til 1927.

Han blev gift 31. oktober 1907 med Elisabeth Søe (27. august 1886 på Lillelund ved Herning – ?), datter af proprietær Jens Søe (død 1908) og hustru Elise f. Blunch.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1949

Tage
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Fabrikanter fra Danmark
Designere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Landinspektører
Grand Prix Cycliste de Québec 2012

Grand Prix Cycliste de Québec 2012 var den tredje udgav af Grand Prix Cycliste de Québec. Løbet blev afviklet fra 7. september som en del af UCI World Tour 2012. Løbet var 201.6 km langt og havde både start og mål i Quebec City, Quebec, Canada.

Hold
 18 ProTeams deltog:3 UCI Professional Continental teams deltog:'

Resultat

References

Eksterne henvisninger 

 Officielle side 

UCI World Tour 2012
2012
Gruppen af De Grønne/Europæiske Frie Alliance

Gruppen af De Grønne/Europæiske Frie Alliance (G/EFA) er en gruppe i Europa-Parlamentet, bestående af de to europæiske partier De Europæiske Grønne (European Greens) og Europæiske Frie Alliance (European Free Alliance, EFA). De Europæiske Grønne er en sammenslutning af grønne partier, mens EFA er en sammenslutning af europæiske mindretalspartier. Fra Danmark sidder Socialistisk Folkeparti i gruppen, der i alt har 73 medlemmer.

Medlemspartier 
Listen dækker nuværende og tidligere medlemspartier

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Gruppens hjemmeside

De Grønne/Europæiske Frie Alliance
Morten Skøt

Morten Kristian Skøt (2. januar 1886 i Sejlflod – 25. oktober 1937 i Hobro) var en dansk arkitekt.

Karriere 
Hans forældre var karetmager, tømrer, snedker Peter Christian Skøt-Mortensen og Maren Jensen, og han blev uddannet tømrer fra Aalborg Tekniske Skole. Han konstruerede sin egen træcykel som transportmiddel til skolen, og den findes nu i Cykelmuseet i Ålestrup. Skøt var ansat hos Hother A. Paludan i Aalborg. Morten Skøt drev selvstændig arkitektvirksomhed i Hadsund fra 1913 og i Hobro fra 1918 til sin død.

Påvirkningen fra Paludans tegnestue i retning af nybarokken er tydelig i Skøts første arbejder, bl.a. Hadsund Bank (1915, vinduer ændret). Hurtigt blev Skøt dog en del af Bedre Byggeskik-bevægelsen og nyklassicismen, hvilket ses i fx Hobro Bibliotek fra 1920, hvor Skøt har behandlet inspirationskilderne med stor selvstændighed.

Morten Skøt var knyttet for Husmandsbevægelsen, som han tegnede typehuse til. Dette engagement førte til, at han blev bedt om at tegne æresboligen for forfatteren Johan Skjoldborg i Løgstør. Dette er Skøts mest kendte værk, et stråtækt, typisk dansk, hus, stilfærdigt og tidløst. Skøts produktion var omfattende og spænder over forsamlingshuse, skoler, mejerier, statshusmandsbrug og gårde.

I mange af de større opgaver arbejdede Skøt sammen med maleren Axel Aabrink om dekoration og møbler. Hans egne huse i Hobro fik navne efter græske bogstaver, 5 i alt, og i det sidste, Epsilon, Jernbanegade 35 fra 1932, kan man spore en begyndende funktionalisme.

Han var medlem af Hostruphuse Borgerforening og vurderingsmand for en kreditforening.

Han blev gift 8. november 1910 i Vesterbølle Kirke med Ane Marie Nielsen (30. maj 1888 i Svingelbjerg – 19. februar 1972 i Hobro), datter af landmand Niels Peter Nielsen og Ane Kristine Nielsen.

Værker 

 Hadsund Skole, Kirkegade, Hadsund (1911)
 Mariager Mejeri (1913)
 Hadsund Teknisk Skole, Skolegade 12, Hadsund (1914, fraflyttet)
 Hadsund Bank, nu Jutlander Bank, Bankpladsen, Hadsund (1915, vinduer ændret)
 Ravnkilde Skole (1917)
 Smorup Skole (1918)
 Mejlby Skole (1918)
 Æresbolig for Johan Skjoldborg, Løgstør (1918)
 Skjellerup Skole (1919)
 Anderup Skole (1919)
 Hadsund Politigård, Tinggade 4, Hadsund (1919, fraflyttet)
 Hørby Skole (1920)
 Nørbeg Skole (1923)
 Vejgård Skole (1923)
 Vegger Skole (1923)
 Trige Skole (1923)
 Vegger Mejeri (1923)
 Forsamlingshuse, fx Brøndum, Handest, Stenild, Døstrup og Hørby
 Handest Skole (1924)
 Odd Fellow Palæ, Adelgade, Hobro (1924)
 Hobro Bibliotek, Storetorv, Hobro (1925)
 Præstegård i Skørping (1927)
 Tømmerhandel, Brogade, Hobro (1927)
 Egne huse: Alpha, Beta, Gamma, Delta, alle på Nyvej, Hobro (1932) og Epsilon, Jernbanegade 35, Hobro (1932)
 Gården Karlseje, Houtved (Oue
 Vinterslev Skole, Vinterslev (Hadsten) (1936)

Kilder 
 

Arkitekter fra Danmark
Nationalromantiske arkitekter
Nyklassicistiske arkitekter
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Jylland
Cristina Mittermeier

Cristina Mittermeier (født 26. november 1966 i Mexico City) er en amerikansk marinbiolog, fotograf og biokemiker. Hun er medforfatter af flere bøger for både almenheden og et videnskabeligt klientel samt har bidraget med adskillige artikler til videnskabelige magasiner.

Mittermeier er gift med Dr. Russell Mittermeier, President of Conservation International i 1991.

Uddannelse 
 Marinbiolog fra Instituto Tecnologico y de Estudios Superiores de Monterrey, ITESM i Guaymas, Sonora, Mexico in 1989.
 Fotograf fra Corcoran College for the Arts i Washington, D.C..

Erhvervs- og tillidsposter anno 2011 
 Administrende direktør og grunlægger af International League of Conservation Phographers (ILCP).
 Bestyrelsesmedlem i WILD Foundation.
 Bestyrelsesmedlem Conservation International.

Bøger og artikler (udvalgte) 
 Hotspot – medforfatter
 Megadiversity
 Wildlife Spectacles
 Wilderness Areas
 Transboundary Conservation
 The Human Footprint
Mittermeier skriver også for National Geographic Explorer magasinet.

Eksterne henvisninger og kilder 
 Photographer's hjemmeside(engelsk)
 ILCP hjemmeside(engelsk)

Videnskabsfolk fra USA
Fotografer fra USA
Anders Dahl (botaniker)

Anders (oprindeligt Andreas) Dahl (født 17. marts 1751 i Saleby, Skaraborgs län, død 25. maj 1789) var en svensk botaniker. Han var halvbroder til Olof Kolmodin den yngre samt helbroder til Christopher Dahl og forfatteren Erik Dahl. 

Han blev indskrevet ved Uppsala universitet den 3. april 1770 og blev samme sted én af Carl von Linnés elever. Han arbejdede også for, at Linnés store herbarium skulle beholdes. I løbet af sin studietid var han gennem flere år ansat hos Clas Alströmer for for at føre tilsyn med dennes have og samlinger.

I sin ungdom indgik Dahl som ét af medlemmerne i det Svensk Topografisk Selskab, som blev grundlagt i Skara i 1769, og som udførte naturhistoriske undersøgelser. I 1786 blev han medicinsk doktor ved universitetet i Kiel, og i 1787 blev han udnævnt til botanisk demonstrator og medicinsk adjunkt i Åbo. Dahl udgav Observationes botanicæ cirka Systema vegetabilium divi a Linné editum (1787). Vid Linnés død forsøgte Dahl at redde dennes samlinger for Sverige, og han tilbød at købe dem for samme beløb som J.E. Smith, men det lykkedes ham ikke at erhverve den. Den spanske botaniker Antonio José Cavanilles opkaldte Georgine (Dahlia) efter Anders Dahl.

Kilde 
Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Eksterne links 
 Naturhistoriska riksmuseet

Botanikere fra Sverige
Personer i den gustavianske periode
Personer i oplysningstiden
Skindred

Skindred er et rock/reggae band fra Wales som selv mener at de spiller en blanding af metal, reggae, punk og hip hop.

Diskografi 

Alternative metal-grupper
Reggaegrupper
Punkgrupper fra Storbritannien
Musikgrupper fra 1998
La Línea de la Concepción

La Línea de la Concepción eller blot La Línea er en by i den autonome region Andalusien i Cádiz i det sydligste Spanien. Byen ligger på det inderste af den halvø, hvorpå Gibraltar ligger, og byen støder direkte op til den britiske oversøiske territorium, som den har tætte økonomiske og sociale bånd med. La Línea ligger på det flade sandområde neden for Gibraltarklippen.

Navnet stammer dels fra den grænselinje (línea), der er til Gibraltar, dels fra Jomfru Marias ubesmittede undfangelse (Inmaculada Concepción). Indbyggerne i byen kaldes på spansk linenses.

De første bosættelser på stedet kan dateres tilbage til det 18. århundrede, hvor stedet hørte under San Roque nogle få km mod nord, indtil det i 1870 blev en selvstændig by under det nuværende navn.

Indbyggerne i La Línea de la Concepción har traditionelt arbejdet i Gibraltar helt tilbage i det 18. århundrede, hvor Gibraltar var en vigtig havn. Dette forhold stoppede, da den spanske regering gennemførte en total lukning af grænsen i perioden 1969-1982 efter en strid, der stammede fra 1960'ernes Franco-periode og drejede sig om Gibraltars suverænitet. De sidste begrænsninger angående passage af grænsen blev fjernet i 1985.

La Línea står for leveringen af en stor del af frugt og grønt til Gibraltar; derudover har byen produktion af kork, spiritus og fiskeprodukter. Der findes desuden en betydelig militærgarnison med stærke forsvarsværker i byen samt en havn.

Historie 

Byer i Andalusien
Glückstadtske ekvipage

Den glückstadtske ekvipage ("Den Glückstadtske Søe-Equipage") var en dansk flådeafdeling, som havde base i Glückstadt ved Elben. Ekvipagen blev oprettet i 1620 under kong Christian IV og havde vagtskibe på Elben og Weser fra 1623. Den 13. august 1815 blev enheden nedlagt.

Kilder 

Søværnet
Etableret i 1620
Ophørt i 1815
Poul Middelboe

Poul Middelboe (30. september 1883 i København – 12. august 1952) var en dansk søofficer og ingeniør.

Karriere 
Han var søn af kontreadmiral Christian Giørtz Middelboe og hustru Hedevig Therese f. Lund, blev kadet 1901, sekondløjtnant 1905, var med skonnerten Ingolf til Dansk Vestindien 1905-06 og med krydseren Heimdal til Middelhavet 1906-07, blev premierløjtnant 1907, fik skibsførerbevis 1908 og tog afsked fra Søværnet 1909 for at studere skibsbygning i Skotland på Armstrong College og University of Durham, hvor han tog afgangseksamen 1910.

Middelboe blev dernæst ingeniør i A/S Burmeister & Wains Maskin- og Skibsbyggeri 1910, driftsbestyrer 1923 og var underdirektør 1929-33. Han var ansat hos Dorman, Long & Co. som ledende ingeniør for bygningen af Storstrømsbroen, var direktør for og formand i bestyrelsen for Dansk Engelsk Staal-konstruktions Aktieselskab og associeret Dorman, Long & Co. 1933-39.

Han blev sideløbende kaptajnløjtnant i reserven 1923, orlogskaptajn 1940 og fik atter afsked fra Søværnet 1943. Middelboe var dog til tjeneste ved Søværnet 1939-44 og 1946-47. Han var Ridder af Dannebrog og Dannebrogsmand.

Ægteskaber 
Middelboe blev gift 1. gang 21. september 1907 med Ellen de Nully Brown (7. marts 1888 – 1960), som han havde mødt i Dansk Vestindien. Hun var datter af skibsreder Peter de Nully Brown og Julie Frederikke Augusta født Halberg. Ægteskabet blev opløst. 2. marts 1916 ægtede han i Holmens Kirke skuespillerinde Ingeborg Elisabeth Larsen (1887-1931), datter af grosserer Victor Charles Larsen og Louise Gertha født Ludvigsen. 3. gang ægtede han 15. januar 1932 skuespillerinde Gudrun Nissen født Houlberg (1889-1940, gift 1. gang med Helge Nissen).

Det Kongelige Bibliotek og Forsvarets Bibliotek har portrætter af Middelboe.

Kilder 
 T.A. Topsøe-Jensen og Emil Marquard, Officerer i den dansk-norske Søetat 1660-1814 og den danske Søetat 1814-1932, bind 2, København: H. Hagerups Forlag 1935, s. 190.
 Kraks Blå Bog 1949

Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Poul
Søofficerer fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Personer fra København
Ingeniører fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Personer med tilknytning til Burmeister & Wain
Martin Palsmar

Martin Palsmar (født 23. maj 1970) er en dansk komponist, musikhistoriker og sanger, uddannet fra Musikvidenskabeligt institut i København 2005, med speciale i forholdet mellem musik og sprog i Heinrich Schütz historiekompositioner. Private kompositionsstudier hos Andy Pape, Ib Nørholm og Jan Maegaard. Som komponist har Palsmar primært beskæftiget sig med vokalmusik, selvom også kammermusik og værker sinfonietta og fuldt orkester indgår i værklisten. Han har siden 1987 været medlem af Dansk Komponistforening; Modtager af Astrid og Axel Agerbys Mindelegat 1991. Palsmar blev medlem af Danmarks Radios Koncertkor 2001 og modtog DR ensemblers venneforenings hæderslegat 2011 for sit arbejde med formidling af korets aktiviteter bl.a. som medlem af korets bestyrelse og som idemand og redaktør bag udgivelsen af festskriftet "På Elverskud – strejftog i den professionelle korsang i Danmark" . Palsmar har endvidere optrådt som solist i adskilligere opførelser bl.a. af Messias, Mozarts Requiem, Carmina Burana m.fl.

Eksterne klder og henvisninger 
Om Martin Palsmar  

Komponister fra Danmark
Cape Floral Region

Cape floraregion er en 5.530 km² stor floraregion i den sydvestlige del af Sydafrika, som består af otte forskellige beskyttede naturområder. Regionen er et af verdens artsrigeste områder for planter. Her findes næsten 20% af det afrikanske kontinents flora.

Caperegionen er den eneste del af Afrika syd for Sahara som har middelhavsklima. Regionen har et meget rigt planteliv, og 65% af de ca 9.000 karplantearter, der findes her, er endemiske for regionen. Regionen dækker 6% af arealet i det sydlige Afrika, og 50% af plantearterne. Regionen er vært for 20% af alle plantearter på hele det afrikanske kontinent.
På grund af disse unikke botaniske rigdomme blev en kæde af fredede områder indlemmet i UNESCOs liste over verdensarven i 2004. I begrundelsen heder det, at området har en usædvanlig artstæthed og høj grad af endemisme. Den amerikanske organisation Conservation International har erklæret regionen som et «Biodiversity hotspot».

Verdensarvsområdet består af 8 separate fredede områder på tilsammen 5.530 km², hvilket udgør 6% af planteregionen. Omkring disse områder findes der beskyttede randområder på tilsammen 13.150 km², så det totale fredede arealet udgør 18.680 km². Et af de otte områder er Cape Peninsula National Park nær Cape Town, som omfatter hele Taffelbjerget.

Den vigtigste biotoptype i regionen er fynbos, et karrigt busk- og hedelandskab domineret af sklerofyller: stedsegrønne buske og dværgbuske med hårde blade.

WWF inddeler floraregionen i tre økoregioner: Lavlandets fynbos og renosterveld; højlandets fynbos og renosterveld og Albany thickets, hvor der er større indslag af sukkulenter.

Fynbos (efter afrikaans fine bush) er en biotop som strækker sig i et 100 til 200 km bredt bælte fra byen Clanwilliam på vestkysten til Port Elizabeth i øst. Det er især fynbosbiotopen som udgør regionens botaniske egenart. Af 600 arter i lyngfamilien (Ericaceae) som findes her, er 574 endemiske for fynbos, og kun 26 findes i andre dele af verden. Andre centrale plantefamilier omfatter Restionaceae og Proteaceae.

Regelmæssige skov- og græsbrande er, sammen med tørke, en vigtig præmis for floraen i området, og planterne er tilpasset dette ved at frøene er godt beskyttet ved indkapsling.

Rooibos (Aspalathus linearis), honeybush (Cyclopia spp) og aloe er de økonomisk vigtigste arter i fynbosfloraen.

Litteratur 
 Fiona McIntosh, CapeNature: Cape Floral Region Protected Areas: World Heritage Sites of South Africa (World Heritage Sites of South Africa Travel Guides), 30 Degrees South, 2008, .

Eksterne kilder og henvisninger 
 UNEP World Conservation Monitoring Centre: faktaark 
 grida.no: Fynbos Biome 

Verdensarvsområder i Afrika
Sydafrikas geografi
Fanol Perdedaj

Fanol Perdedaj (født 16. juli 1991 i Đakovica, SFR Jugoslavien) er en tysk/kosovoalbansk fodboldspiller, der spiller for 1. FC Saarbrücken i Tyskland.

Klubber 
Perdedaj fik sin fodboldopdragelse i Berlin-klubben TSV Lichtenberg, inden han skiftede til 1. FC Wilmersdorf. I juli 2002 begyndte han i ungdomsafdelingen hos den lokale storklub Hertha BSC.

Hertha BSC Berlin 
På grund af skader hos Fabian Lustenberger og Pál Dárdai, debuterede Perdedaj for Hertha BSCs førstehold den 14. august 2010, i en 1. runde kamp i DFB-Pokal imod SC Pfullendorf, og var med til vinde 2-1.

Seks dage efter debuten spillede Fanol Perdedaj sin første kamp i 2. Bundesliga, da han var med til at vinde 3-2 over Rot-Weiß Oberhausen. Han nåede at spille yderlige 15 kampe for Herthas førstehold i landets næstbedste række, og var med til at sikre holdet oprykning til Bundesligaen. I sæsonen efter blev han registreret for i alt 8 optrædender i landets bedste række, hvor det ikke lykkedes for Hertha at blive i Bundesligaen i mere end ét år.

Lyngby BK 
Den 3. september 2012 blev han udlejet til den danske 1. divisionsklub Lyngby Boldklub, på en aftale gældende til sommeren 2013.

Landshold 
Fanol Perdedaj debuterede for Tysklands U/21-fodboldlandshold den 11. oktober 2010 i en kamp mod Ukraine, da han blev indskiftet med Christoph Moritz. Før dette havde han i årene 2009-10 spillet fem kampe for U/19-holdet.

På seniorplan har Perdedaj valgt at repræsentere Kosovs landshold.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldspillere fra Hertha BSC Berlin
Fodboldspillere fra Lyngby Boldklub
Personer fra Kosovo
Lamont Dozier

Lamont Dozier (født 16. juni 1941 i Detroit, Michigan, død 8. august 2022) var en amerikansk sangskriver, musikproducer og sanger. 

Dozier var medlem af det succesfulde sangskriver- og producerteam Holland-Dozier-Holland sammen med brødrene Eddie og Brian Holland. De tre skrev og producerede en lang række hits for pladeselskabet Motown Records, blandt andet for The Supremes, The Four Tops og Martha and the Vandellas. Dozier havde i 1972 selv en mindre hit med sangen "Why Can't We Be Lovers" skrevet af Holland-Dozier-Holland. 

Dozier forlod Holland-Dozier-Holland i 1973 og udgav efterfølgende soloalbummet Out Here on My Own, hvorfra han fik succes med singlerne "Trying to Hold on to My Woman" og "Fish Ain't Bitin'". Som soloartist var han mest aktiv i 1970'erne, men indspillede også siden flere plader. Han fortsatte med at skrive materiale til andre artister, blandt andet "Two Hearts" sammen med Phil Collins, som gav Collins et stort hit i forbindelse med soundtracket til filmen Buster fra 1988.

Holland-Dozier-Holland blev i 1990 indvalgt i Rock and Roll Hall of Fame.

Diskografi
 Out Here on My Own (1974)
 Black Bach (1975)
 Love & Beauty (1975)
 Right There (1976)
 Peddlin' Music on the Side (1977)
 Bittersweet (1979)
 Lamont (1981)
 Working on You (1981)
 Bigger Than Life (1983)
 Inside Seduction (1991)
 Reflections Of (2004)

Eksterne links 
 Officiel hjemmeside
 Biografi på Songwriters Hall of Fame

Sangskrivere fra USA
Motown
Musikproducere fra USA
Musikere fra Detroit
Peter Blume

Peter Erik Blume (født 11. juli 1950 på Frederiksberg) er professor, dr.jur. ved Det Juridiske Fakultet ved Københavns Universitet.

Han er søn af administrationschef Henning Blume og hustru Vera Blume.

Peter Blume har bl.a. udgivet en række bøger og artikler om juridiske emner. 

7. maj 2007 blev han Ridder af Dannebrog.

Eksterne links 
 Liste over publikationer

Professorer fra Københavns Universitet
Faglitterære forfattere fra Danmark
Jurister fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Personer fra Frederiksberg
Riddere af Dannebrog
Dansksprogede forfattere fra Danmark