kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thüringer Wald

Thüringer Wald er en 170 km lang og op til 35 km bred skovrig ås i den tyske delstat Thüringen. Den strækker sig fra Eisenach i sydøstlig retning. Den sydøstligste del (syd for Gehren) kalldes Thüringer Schiefergebirge. Det højeste punkt er Großer Beerberg på 983 m; andre toppe er Inselsberg (916 m) og Schneekopf (978 m).

Geologisk er Thüringer Wald en horst mellem to nordvest-sydøstgående forkastninger. Bjerggrunden er for det meste ældre, porfyriske lavabjergarter. Langs forkastningszonene er bjerggrunden sprækket og forvitret, med stejle skråninger mod det lavere land mod nord og syd. Thüringer Wald er derfor et mere varieret område end de fleste Mittelgebirge i Tyskland, og blev i ældre tid – før mere nøjagtige højdemålinger var mulige, i 1700-tallet – regnet for et af de højeste bjergområder i Tyskland. Under Romantikken blev Thüringer Wald sammen med Harzen et symbol på det vilde og uberørte landskab, og det var på Kickelhahn (861 m o.h.) at Goethe skrev sit kendte digt «Über allen Gipfeln ist Ruh».

I dag er Thüringer Wald et meget brugt tur- og rekreationsområde. Den kendte vandringsvej Rennsteig, der oprindeligt var en grænsevje mellem Thüringen og Franken, følger Thüringer Wald på langs, og her ligger det også vintersportsstedet Oberhof.

Eksterne henvisninger 

 http://www.thueringer-wald.de
 http://www.naturpark-thueringer-wald.de
 http://www.thueringer-wald-info.de
 http://www.thueringerwaldverein.de
 http://www.thueringenweb.de/thueringerwald

Bjerge i Tyskland
Thüringens geografi
Mittelgebirge
Sankt Thomas Plads

Sankt Thomas Plads er en plads beliggende på Frederiksberg i Frederiksberg Allés østlige del. Pladsen har navn efter et landsted ved navn St. Thomas, som tidligere lå i området og som siden er blever erstattet af den store ejendom på pladsen, der blev opført i 1904-05. I mange år havde pladsen ikke noget navn, men gik under navnet "Den lille runddel" – i modsætning til den store Frederiksberg Runddel i den anden ende af Frederiksberg Allé, som Sankt Thomas Plads blev anlagt som en del af 1700-04.

Navnet Sankt Thomas Plads blev først officielt den 2. juni 2003, dog efter at have været almindeligt brugt gennem mange år, af og til i formen Sankt Thomas Runddel. Pladsen fik sit navn efter at Frederiksberg Kommune havde overvejet at navngive den Søren Kierkegaards Plads – et navn, som Københavns Kommune dog mere passende satte sig på til pladsen ved Det Kongelige Biblioteks udbygning Den Sorte Diamant. Sankt Thomas Allé, som går mellem pladsen og Gammel Kongevej, blev derimod allerede opkaldt efter det gamle landsted den 26. januar 1905, kort efter det var blevet revet ned.

Den runde form har Sankt Thomas Plads haft siden sin anlæggelse. Pladsen fik stort set sit nuværende udseende i 1932, da to store prydbrønde blev rejst i anledning af Frederiksbergs 75-års kommunejubilæum. Prydbrøndene, som er tegnet af arkitekt A.S.K. Lauritzen, er udstyret med inskriptioner om væsentlige begivenheder i Frederiksbergs historie.

På toppen har de en bronzefigur af henholdsvis en hollænderkone og en falkonér, udført af den ungarskfødte billedhugger Jenö Meister. Figurerne er til minde om dels de hollandske bønder, som under Frederik III blev flyttet hertil fra Amager for at drive landbrug i området, og dels den kongelige falkonérgård, som lå ved Falkonér Allé, og som også er mindet via de tre falke i Frederiksbergs byvåben.

Tidligere havde der været flere andre planer for udsmykning af pladsen, bl.a. en større udsmykning tegnet af billedhuggeren Anders Bundgaard, som dog aldrig blev realiseret.

Ekstern henvisning 
 Sankt Thomas: Ejendommen Sankt Thomas 

Frederiksberg
Torve og pladser i København
Vestalperne

Vestalperne er almindeligvis betegnelsen for de dele af Alperne som ligger vest for linjen Bodensøen–Rhinen–Splügenpasset–Comosøen. Schweiz, Italien og Frankrig har andele af Vestalperne, men afgrænsningen ligger ikke helt fast. 

Vestalperne er højere (op til 4.808 moh. i Mont Blanc), men smallere end Østalperne. Vestalperne danner en næsten halvcirkelformet bue, som er åben mod øst og omslutter Posletten. Helt i sydøst går Vestalperne over i Apenninerne.

Der findes ikke nogen generelt anerkendt inddeling af Vestalperne i delkæder. Den følgende liste er efter den italienske SOIUSA-inddeling.

De sydlige Vestalper 
De sydlige Vestalper er inddelt i 6 sektioner:
(tallene refererer til kortet, navnet i parentes er højeste bjerg)
 (1) De liguriske Alper (Punta Marguareis, 2.661 m)
 (2) De maritime Alper (Monte Argentera, 3.297 m)
 (3) Franske Foralper (Tête de l'Estrop, 2.961 m)
 (4) De cottiske Alper (Monviso, 3.841 m)
 (5) Dauphiné-Alperne (Barre des Écrins, 4.102 m)
 (6) Dauphiné Foralperne (Obiou, 2.790 m)

De nordlige Vestalper 
SOIUSA-kategoriseringen forsøger for de Schweiziske Alpers vedkommende at negligere inddelingen efter kantoner, men i stedet inddele efter sammenhængende bjerge. De kanton-specificerede betegnelser efter Schweizer Alpen-Club er dog for en stor del bibeholdt som underinddeling.

De nordlige Vestalper er inddelt i 8 sektioner:
 (7) Grajiske Alper (Mont Blanc, 4.810 m)
 (8) Savoyeiske Foralper (Haute Cime des Dents du Midi, 3.257 m)
 (9) Wallis-Alperne (Monte Rosa, 4.634 m) med undersektionerne Grand Combin, Weisshorngruppe/Cervino, Monte-Rosa-Gruppe, Mischabelgruppe/Weissmiesgruppe
 (10) Lepontiniske Alper (Monte Leone, 3.552 m) med undersektionerne Adula Alperne, Monte Leone-Sankt Gotthardalperne og Tessiner Alperne og Verbano
 (11) Lugano Foralperne (også: Østlige Lombardiske Foralper, Pizzo di Gino, 2.245 m) med undersektionerne Comer Foralperne og Vareser Foralperne
 (12) Berner Alpen  (Finsteraarhorn, 4.274 m) med undersektionerne Berner Alperne, Urner Alperne og Waadtländer Alperne
 (13) Glarner Alperne  (Tödi, 3.620 m) med undersektionerne Urner-Glarner Alperne og Glarner Alperne 
 (14) Schweizer Foralperne (Schilthorn, 2.970 m) med undersektionerne Berner Foralperne, Freiburger Foralperne, Luzerner- og Unterwaldner Foralperne, Schwyzer og Urner Foralperne og Appenzeller og St. Galler Foralperne

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

Bjergkæder i Alperne
Østalperne

Østalperne er betegnelsen for de dele af Alperne, som ligger øst for linjen Bodensøen–Rhinen–Splügenpasset–Comosøen. Schweiz, Italien, Liechtenstein, Østrig, Tyskland og Slovenien har andele af Østalperne. Afgrænsningen ligger ikke helt fast, hvilket ses, når man i Italien kun refererer til delene øst for Brennerpasset som «Østalperne» (resp. Alpi Orientali). Østalperne kan på grundlag af geologiske og geomorfologiske forhold videre inddeles i de nordlige Kalkalper, Centralalperne og de Sydlige Kalkalper

Østalpernes eneste bjergtop over 4.000 moh. er Piz Bernina (4.049 moh.). De er dermed noget lavere end Vestalperne, (som når 4.808 moh. i Mont Blanc), men gennemgående bredere (op til 250 km) end disse. Østalperne består af en række bjergkæder, som strækker sig i øst–vestlig retning, og som adskilles af flere større floder (Inn, Salzach, Enns; Rienz, Drau, Mur). Dalene på tværs af denne hovedretning (dvs. mod nord eller syd) er stort set forholdsvis korte, trange og bratte.

I øst opdeler de forskellige bjergkæder sig vifteformet: de nordlige Kalkalper bøjer af mod nord, hvor de næsten møder Böhmerwald. Centralalpernes, hovedkam bøjer af mod nordøst i retning af Karpaterne. En del mindre kæder med bl.a. Fischbach Alperne slutter i det ungarske sletteland (Det pannoniske bækken) i øst, mens De sydlige Kalkalper vender sig mod syd og fortsætter i de Dinariske Alper og deres karstplateauer.

Se også 
 Alperne
 Vestalperne
 Østalperne
 Nordlige Kalkalper
 Centralalperne
 Sydlige Kalkalper

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

Bjergkæder i Alperne
Finding Neverland

Finding Neverland er en film fra 2004 instrueret af Marc Forster. Manuskriptet er skrevet af David Magee baseret på Allan Knees teaterstykke The Man Who Was Peter Pan.

Johnny Depp (John Christopher Depp II) spillede rollen som J.M. Barrie, manden, der opfandt Peter Pan. Sammen med Depp ser man Freddie Highmore, som Peter Llewelyn Davies.
I filmen ses også Kate Winslet i rollen som Sylvia Llewelyn Davies, mor til Peter.
På rollelisten ses navne som Radha Mitchell, Joe Prospero, Dustin Hoffman og Kelly Macdonald som spiller Peter Pan.

Filmens plot: Historien om James Matthew Barrie's venskab med en familie (Davies) som inspirerede ham til at finde på Peter Pan.

Filmens priser 
Filmen vandt en en Oscar i 2005. Johnny Depp var nomineret til en Oscar for bedste mandlige hovedrolle, men vandt ikke. Depp var også nomineret til en Saturn Award som bedste skuespiller. Freddie Highmore blev også nomineret til en Saturn Award som bedste optræden af en yngre skuespiller. Ingen af dem vandt. Freddie Highmore vandt dog en Golden Globe.
Filmen vandt også en Truly Moving Sound Award i 2004, og i 2005 fik den da også en Sierra Award.
Andre priser filmen og skuespillerne var nomineret til, eller vandt:
Luke Spill vandt Young Artist Award, som Highmore også var nomineret til.
Nomineret til en Teen Choice Award.
Nomineret til en Robert.
Nomineret til en People's Choice Award.
Nomineret til en MTV Movie Award.
Johnny Depp var nomineret til en Empire Award, Freddie Highmore vandt en af disse.
Nomineret til en Eddie og mange flere.

Eksterne Henvisninger 
 

Amerikanske film fra 2004
Biografiske film fra USA
Engelsksprogede film
Dramafilm fra USA
Klaus-Dieter Baumgarten

Klaus-Dieter Baumgarten (født 1. marts 1931 i Werna ved Ellrich, død 17. februar 2008 i Zeuthen) var fra den 1. august 1979 til 28. februar 1990 stedfortræder for "ministeren for nationalt forsvar" i DDR og chef for DDRs grænsestyrker. Dermed havde han ansvaret for at bevogte Berlinmuren.

Han var udlært snedker og blev medlem af det kommunistiske ungdomsforbund Freie Deutsche Jugend i 1946. To år senere blev han medlem af SED, og i begyndelsen af 1949 fik han arbejde i Volkspolizei, politistyrkerne i den sovjetiske besættelseszone. Han steg hurtigt i graderne og studerede ved et sovjetisk militærakademi. Fra 1965 til 1970 var han stedfortræder for chefen for grænsetroppene. Frem til 1972 fulgte videre studier ved den russiske generalstabs militærakademi. I 1974 blev han udnævnt til DDR-general og blev forfremmet til generaloberst i 1988. Han havde også været i kommunistpartiet.

Efter Tysklands genforening indledte statsadvokaten i Berlin en efterforskning mod Klaus-Dieter Baumgarten og andre generaler i grænsetroppene. Den 27. oktober 1995 begyndte retssagen mod ham og flere andre tiltalte. Den 10. september 1996 blev Klaus-Dieter Baumgarten dømt til 6 år og 6 måneders fængsel for 11 drab og fem drabsforsøg på flygtninge. De medtiltalte blev også dømt.

Afsoningsforholdene for Baumgarten var komfortable. Således fik han lov til at deltage i politiske arrangementer sammen med SEDs efterfølger, partiet PDS. Den 15. marts 2000 blev han løsladt efter at have afsonet halvdelen af straffen. Klaus-Dieter Baumgarten var før og efter fængselsopholdet politisk aktiv i PDS og skrev regelmæssigt for den venstreorienterede avis Neues Deutschland.

Eksterne henvisninger 
 Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur – Service/Wegweiser – Wer war wer in der DDR?

Politifolk fra DDR
Militærfolk fra DDR
Journalister fra Tyskland
Kommunister fra Tyskland
Burmas flag

Burmas flag blev indført 21. oktober 2010, og er i størrelsesforhold 5:9. Flaget blev indført i forbindelse med grundlovsrevisionen der foregik på tiden. Det består af tre striber i gult, grønt og rødt, og en hvid, femtakked stjerne i flaggets centrum. Stribene symboliserer henholdsvis solidaritet, fred, frodig natur og rolighed, og mod og beslutsomhed. Den hvide stjerne i flaggets centrum symboliserer viktigheden af landets union.

Burmas flag (1974–2010) 
Burmas forrige flag blev indført 4. januar 1974, og var en modifikation af flaget som blev indført ved uafhængigheden i 1947. Dette var rødt og blåt som dagens flag, men havde et andet mærke i kantonen: En stor hvid stjerne omgivet af fem mindre. Symbolikken var her knyttet til at repræsentere de vigtigste etniske grupper i landet.

Flaget bestod af en rød flagdug med en blå kanton hvori der var indsat et emblem i hvidt. Emblemet bestod af et tandhjul med et risaks over. Dette symboliserede industri og landbrug. Rundt om stod fjorten hvide stjerner, en for hver af Burmas delstater og distrikter. Stjernerne symboliserede enhed og ligeværd mellem landets delstater og distrikter. Flagets røde farve stod for mod, den blå farve symboliserede fred, mens den hvide farve stod for renhed. Flaget var i forholdet 5:9, men størrelserne 2:3 og 6:11 blev også benyttet.

Orlogsflag 
Som orlogsflag fører Burma et flag helt forskelligt fra nationalflaget. Flagdugen i orlogsgøsen er hvid. Kantonen er rød og har en hvid stjerne. I flagets frie ende er der placeret et blåt anker.

Referencer 

Flag
Flag fra Asien
Nationale flag
Superligaen 2002-03

Superligaen 2002-03 var den 13. sæson siden oprettelsen af ligaen. Den blev administreret af DBU og fandt sted fra 27. juli 2002 til 22. juni 2003.

FC København vandt mesterskabet og fik en plads i kvalifikationen til UEFA Champions League, mens Brøndby IF og Farum BK på anden- og tredjepladsen kom i kvalifikation til UEFA Cuppen. Silkeborg IF og Køge BK rykkede med de to laveste placeringer ned i 1. division.

Stillingen

Topscorere

Eksterne henvisninger 
 Slutstillingerne 2002/03 fra danskfodbold.com – DBUs Officielle Statistikere
 Kampoversigt på NetSuperligaen 
 Peders Fodboldstatistik

2002-03
Fodboldsæson 2002-03
Helga Haase

Helga Haase (født Helga Obschernitzki 9. juni 1934 i Gdańsk, Polen, død 16. juni 1989 i Berlin) var en østtysk skøjtehurtigløber.

Haase spillede egentlig først håndbold, men stiftede ved en tilfældighed bekendtskab med skøjteløb, som hun så begyndte at dyrke. Hendes træner var Helmut Haase, som hun blev gift med i 1955. 

I første omgang trænede hun sammen med de sovjetiske skøjteløbere, men det kunne hun ikke fortsætte med, at hun viste sig at være bedre end træningskammeraterne. Helga og Helmut Haase fik så tilladelse af den østtyske regering til at tage til Kiruna i Sverige for at træne. Hun vandt 21 østtyske mesterskaber i perioden 1957-1967, deraf syv allround-mesterskaber.

Ved vinter-OL 1960 i Squaw Valley var hurtigløb på skøjter for kvinder for første gang på det olympiske program. Helga Haase deltog på det forenede tyske hold ved legene, men havde ikke sin mand og træner med, fordi han i lighed med andre østtyske trænere og sportsjournalister ikke fik visum til at rejse ind i USA. Helga Haase, der ikke var blandt favoritterne, overraskede med at vinde sit heat på 500 m i tiden 45,9 sekunder, hvilket viste sig at være den bedste tid, så hun blev dermed den første kvindelige olympiske mester i hurtigløb på skøjter. Natalja Dontjenko løb i 46,0 og fik sølv, mens amerikanske Jeanne Ashworth fik bronze i 46,1 sekunder. Dagen efter stillede Haase op på 1500 m-distancen, hvor hun blev nummer otte, mens hun på 1000 m klemte sig ind mellem to sovjetiske løbere og vandt sølv i tiden 1.34,3 minutter; guldet gik til Klara Guseva med 1.34,1, mens Tamara Rylova fik bronze med 1.34,8 mutter.

Haase kom aldrig til at løbe hurtigere på 500 og 1000 meter. Ud over de to medaljer ved OL 1960 var hendes bedste resultater to medaljer ved VM i 1962.

Hun deltog også ved vinter-OL 1964 i Innsbruck, hvor hun stillede op i de samme tre discipliner som ved OL i 1960. Her blev hun nummer otte på 500 m, nummer fire på 1000 m og nummer fem på 1500 m.

Haase var kontoruddannet og arbejdede det meste af sit liv ved politiet med administrative opgaver. Hun måtte opgive arbejdet, da hun blev handicappet i 1984, og hun døde fem år senere.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Skøjteløbere fra Tyskland
Tyskere i 1900-tallet
Deltagere for Tyskland ved vinter-OL 1960
Deltagere for Tyskland ved vinter-OL 1964
Olympiske mestre fra Tyskland
Olympiske sølvmedaljevindere fra Tyskland
Kurt Stille

Kurt Robert Stille (født 19. november 1934 i København) er en tidligere dansk skøjteløber. Han blev nummer 9 på 10.000 m under OL i Innsbruck i 1964, hvilket i 54 år var Danmarks bedste placering i individuelle øvelser i et vinter-OL. Han blev dansk mester 1954 og 1956.

Stilles familie kom som flygtninge fra Westerhausen i Tyskland til København 1933 og opholdt sig som flygtninge i Sverige fra marts 1944 til juni 1945. I 1956 flytter han til Finland og danner et danseband for at ernære sig som guitarist, mens han forbereder sig til skøjtesæsonen og deltager i sit første verdensmesterskab i Östersund i 1957. 
Han flyttede senere til Norge i 1958, søgte optagelse i Oslo Skøiteklub for at udvikle sig som skøjteløber. Her blev han gift med en norsk kvinde og har siden været bosat i Oslo. 

Stille deltog i internationale mesterskaber fra 1957 til 1964. Hans bedste placering er en 14. plads i EM i skøjteløb i 1963 og en 24. plads i VM i skøjteløb i 1964. Under OL i 1964 blev han nummer 19 på 5.000 meter og nummer 17 på 10.000 meter.

Hans danske rekorder stod i over 40 år indtil Oliver Sundberg slog dem i 2005.

Stille blev også norsk mester i maraton for veteraner tre gange. Som 46-årig løb han sin bedste tid på 2.35,00 i det nordiske mesterskab 1980 Drammen.

Personlige rekorder 
 500 meter: 43.3 (Karuizawa 23. februar 1963)
 1500 meter: 2.13.9 (Oslo Bislett Stadion 12. februar 1964)
 3000 meter: 4,39,0 (Oslo Bislett Stadion 11. februar 1964)
 5000 meter: 7.56.1 (Innsbruck 5. februar 1964)
 10000 meter: 16.28.5 (Oslo Bislett Stadion 19. januar 1964)

Eksterne henvisninger 
 
 Kurt Stille på www.skateresults.com 
 Kurt Stille gør comeback i Danmark , Politiken, 11. januar 2008
 Skøyter - Skøytegeografi Danmark 

Skøjteløbere fra Danmark
Personer fra København
Skøjteløbere ved vinter-OL 1960
Deltagere for Danmark ved vinter-OL 1960
Skøjteløbere ved vinter-OL 1964
Deltagere for Danmark ved vinter-OL 1964
Maratonløbere fra Norge
Sygehusapoteket Roskilde

Sygehusapoteket Roskilde (tidligere Roskilde Amts Sygehusapotek) er et af de tre sygehusapoteker i Region Sjælland og er offentligt ejet af regionen.

Sygehusapoteket er en sygehusafdeling beliggende på Roskilde Sygehus. Hospitalsapoteket ledes overordnet af sygehusapoteker Inger Bjeldbak-Olesen.

Sygehusapoteket Roskilde beskæftiger tilsammen omkring 35 medarbejdere, som er farmakonomer, farmaceuter, defektricer, apoteksmedhjælpere, laboranter, apoteksportører og hospitalsmedhjælpere.

Hospitalsapoteket har ansvar for at yde klinisk farmaci samt indkøbe, fremstille og levere lægemidler til Roskilde Sygehus, Køge Sygehus og Psykiatrien i Roskilde.

Eksterne kilder, links og henvisninger
 Sygehusapoteket Roskildes hjemmeside
 Sygehusapotekerne i Region Sjælland – rapport af 22.01.2007
 Rammerne for sygehusapotekernes fremtidige virke i Region Sjælland – rapport af 16.01.2008

Sygehusapoteker i Danmark
Sygehuse i Region Sjælland
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Roskilde
Sygehusapoteket Holbæk

Sygehusapoteket Holbæk (tidligere Sygehusapoteket Vestsjællands Amt) er et af de tre sygehusapoteker i Region Sjælland og er offentligt ejet af regionen. Sygehusapoteket er en sygehusafdeling beliggende på Holbæk Sygehus. Under hospitalsapoteket hører en sygehusapoteksfilial (Sygehusapoteksfilialen Slagelse), som er beliggende på Slagelse Sygehus.

Hospitalsapoteket i Holbæk ledes overordnet af en sygehusapoteker og til dagligt af en ledende farmakonom. Sygehusapoteksfilialen i Slagelse ledes af en sygehusapoteksfilialleder.

Sygehusapoteket er delt op i 4 afdelinger, der hver styres af en afdelingsfarmakonom eller afdelingsfarmaceut. Sygehusapoteket udfører klinisk farmaci, rationel farmakoterapi, lægemiddelfremstilling, medicinservice og vejleder læger og sygeplejepersonale i forbindelse med ordination og administration af lægemidler til sygehusenes patienter.

Hospitalsapoteket (inkl. filialen) beskæftiger tilsammen 39 medarbejdere, som er farmakonomer, farmaceuter, defektricer, apoteksmedhjælpere, laboranter, apoteksportører og hospitalsmedhjælpere.

Derudover har sygehusapoteket løbende farmaceut- og farmakonomstuderende på praktik- og studieophold.

Eksterne kilder, links og henvisninger 
 Sygehusapoteket Holbæk og Sygehusapoteksfilialen Slagelses hjemmeside
 Sygehusapotekerne i Region Sjælland – rapport af 22.01.2007
 Rammerne for sygehusapotekernes fremtidige virke i Region Sjælland – rapport af 16.01.2008

Sygehuse i Region Sjælland
Sygehusapoteker i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Holbæk
Sankt Thomas Allé

Sankt Thomas Allé er en allé på Frederiksberg, mellem Sankt Thomas Plads (Frederiksberg Allé) og Gammel Kongevej.

Alléen er opkaldt efter landstedet St. Thomas, som tidligere lå i området, og fik sit navn den 26. januar 1905, kort tid efter at landstedet var revet ned for at give plads for en stor etageejendom. Alléens navn deler således oprindelse med andre veje i nærheden såsom Forhåbningsholms Allé og Svanholmsvej, som også har navn efter de landsteder, der tidligere udgjorde områdets eneste bebyggelse.

I en kort periode inden 1905 bar den ret nyanlagte Allé navnet Hornemans Allé, opkaldt efter musikhandler og musikforlægger J.O.E. Horneman, som købte ejendommen Alléenlyst (den senere St. Thomas) i 1851. På Alléenlysts jorder anlagde han i 1857 forlystelsesparken Alhambra sammen med Tivolis stifter Georg Carstensen, som dog døde før åbningen. Alhambra eksisterede i ca. 10 år, og var beliggende på strækningen Frederiksberg Allé 34-40, hvor man i dag finder Hauchsvej og Alhambravej.

Den konkrete årsag til , at kommunen ændrede alléens navn fra Hornemans Allé til Sankt Thomas Allé var, at man ønskede at undgå forveksling med Hornemansgade på Østerbro.

Gader på Frederiksberg
Sygehus Syd Sygehusapotek

Sygehus Syd Sygehusapotek (tidligere Storstrømmens Sygehusapotek) er et af de tre sygehusapoteker i Region Sjælland og er offentligt ejet af regionen. Sygehusapoteket består af to sygehusafdelinger (Sygehusapotek Næstved Sygehus og  Sygehusapotek Nykøbing F. Sygehus) beliggende på henholdsvis Næstved Sygehus og Nykøbing F. Sygehus.

Hospitalsapoteket ledes overordnet af sygehusapoteker Ingelise Arnt og til dagligt af to ledende farmakonomer.

Sygehusapoteket er delt op i underafdelinger, der hver styres af en afdelingsfarmakonom eller afdelingsfarmaceut. Sygehusapoteket udfører klinisk farmaci, rationel farmakoterapi, lægemiddelfremstilling, medicinservice og vejleder læger og sygeplejepersonale i forbindelse med ordination og administration af lægemidler til sygehusenes patienter.

Hospitalsapoteket (inkl. filialen) beskæftiger tilsammen 43 medarbejdere, som er farmakonomer, farmaceuter, defektricer, laboranter, apoteksportører og hospitalsmedhjælpere.

Sygehusapoteket samarbejder med Farmaceutskolen og Farmakonomskolen om hhv. farmaceut- og farmakonomuddannelsen, idet sygehusapoteket løbende modtager farmaceut- og farmakonomstuderende på praktik- og studieophold.

Eksterne kilder, links og henvisninger 
 Sygehus Syd Sygehusapoteks hjemmeside 
 Sygehusapotekerne i Region Sjælland – rapport af 22.01.2007
 Rammerne for sygehusapotekernes fremtidige virke i Region Sjælland – rapport af 16.01.2008

Sygehuse i Region Sjælland
Sygehusapoteker i Danmark
Schellenberg (adelsslægt)

Schellenberg var en adels- og ridderslægt i de sydtyske områder.

Schellenbergerne blev i kilder fra årene 1137 til 1157 nævnt for første gang som vasaller til Otto af Freising. De havde deres hovedsæde i den øvre del af Isardalen, hvorfra de tjente Stauferne såvel som Rudolf I, og derigennem vandt de politisk indflydelse og rigdom.

I Staufertiden slog Schellenbergerne sig ned ved Eszhnerberg (ved Felkirch i det nuværende Liechtenstein. Her byggede de i første halvdel af det 12. århundrede borgen Alt-Schellenberg (Gamle-Schellenberg) og et årti senere borgen Neu-Schellenberg (Ny-Schellenberg). Det er sandsynligt, at Stauferkongen lod Schellenbergerne bosætte sig der for at sikre rigsvejen til Italien. Disse områder i det nuværende Liechtenstein solgte Schellenbergherskabet i 1317 til de werdenbergske grever. Ikke desto mindre bærer bjerget ved Eschen stadig navnet.

Liechtenstein
Adelsslægter fra Schwaben