kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brændstrup

Brændstrup (ældre alternativ stavemåde: Brendstrup) er en landsby i Sønderjylland ca. midtvejs mellem Gram og Rødding.  Befolkningen i landsbyen er på . Indtil 1. januar 2007 lå den i den tidligere Rødding Kommune og er nu en del af Vejen Kommune .

Brændstrup er kendt for Brændstrup Kristne Friskole,  og Harley Davidson-værkstedet ved krydset midt i byen, som indtil 1. januar 2017, var en af kun tre autoriserede HD-forhandlere i Danmark.  

Brændstrup var fra 1899 til 1938, en stationsby på den strækning af Haderslev Amts Jernbaner der gik mellem Gram og Rødding.  En del af cykelstien til Rødding følger det gamle trace, ligesom store dele af traceet til Gram stadig er synligt i terrænet.

Den konservative politiker Johannes Jørgen Dixen Burgdorf (1917-1983), der var folketingsmedlem fra 1966 til sin død, boede i Brændstrup.  f

Referencer 

Byer i Vejen Kommune
Dinotrux

Dinotrux er en canadisk/amerikansk animeret action-eventyr-tv-serie, som blev sendt på Netflix fra 2015. Serien blev produceret af Dreamworks, I Danmark havde serien premiere den 14. august 2015 fra Netflix.

Danske stemmer 

 Thomas Magnussen som Click-Clack

Eksterne henvisninger 

 

Animationsfilm
Amerikanske tv-serier fra 2010'erne
Netflix
Dinosaurer i fiktion
Konrad 2.

Konrad 2 kan henvise til:

 Konrad 2. (Tysk-romerske rige) − også Konrad den Ældre (tysk: Konrad der Ältere) (ca. 990–4. juni 1039). Tysk konge fra 1024, konge af Italien fra 1026, Tysk-romersk kejser fra 1027 og konge af Burgund fra 1033.
 Konrad 2. af Württemberg − greve af Württemberg fra 1110 til sin død i 1143.
Emma Löwstädt-Chadwick

Emma Hilma Amalia Löwstädt-Chadwick (født Löwstädt 10. august 1855 i Stockholm ; død 2. januar 1932 i Avignon i Frankrig, var en svensk maler og grafiker.

Emma Löwstädt-Chadwick flyttede til Frankrig og giftede sig 1882 med en velhavende amerikaner, maleren Francis Brooks Chadwick. De slog sig ned i Grez-sur-Loing, en mindre by lidt syd for Paris. Deres hjem blev samlingspunkt for egnens svenske kunstnerkoloni, herunder Carl Larsson.

Hun tilsluttede sig 1885 Opponenternas kritik af 'Konstakademien' og blev året efter medlem af det nydannede Konstnärsförbundet og Grafiska sällskapet fra 1910 ved dets grundlæggelse.

Noter og referencer
Noter

Referencer

Eksterne henvisninger

 Emma H A Löwstädt-Chadwick i Svenskt biografiskt lexikon hos Riksarkivet.se af Bo Lindwall 
 Emma Löwstädt-Chadwick hos Nationalmuseum, Stockholm. (Svensk bibliotekskatalog)
 Emma Hilma Amalia Löwstädt-Chadwick i Svenskt kvinnobiografiskt lexikon, SKBL
 Emma Löwstädt-Chadwick i kunstnerleksikonet Amanda

Malere fra Sverige
Personer fra Stockholm
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
John Talbot, 3. jarl af Shrewsbury

John Talbot, 3. jarl af Shrewsbury, 3. jarl af Waterford, 9. baron Talbot, KG (12. december 1448 – 28. juni 1473) var en engelsk adelsmand. Han holdt også de underordnede titler 12. baron Strange af Blackmere og 8. baron Furnivall. Selvom han var en soldat og en administrator, blev han beskrevet af William of Worcester som "mere hengiven til litteratur og muser end til politik og våben".

Familiebaggrund 
Han var søn af John Talbot, 2. jarl af Shrewsbury og Lady Elizabeth Butler. Hans far blev dræbt i Slaget ved Northampton den 10. juli 1460 i kamp for Huset Lancaster under Henrik 6.

Hans bedsteforældre på moderens side var James Butler, 4. jarl af Ormond og Joan Beauchamp. Joan var datter af William Beauchamp, 1. baron Bergavenny og Joan Arundel. Den ældre Joan var datter af Richard FitzAlan, 4. jarl af Arundel og Elizabeth de Bohun. Elizabeth var datter af William de Bohun, 1. jarl af Northampton.

Karriere 
John Talbot arvede titlen som den 3. jarl den 10. juli 1460. Han blev slået til ridder den 17. februar 1461 efter Det 2. slag ved St Albans. Han kæmpede i Slaget ved Towton i 1461.

Han var også administrator. Han var kommissær for Oyer og Terminer i Yorkshire, Cumberland, Westmorland og City of York i 1469 og Shropshire i 1470. Han blev udnævnt til højesteretsdommer for Nordwales den 11. september 1471.

Den 6. februar 1472 blev han udnævnt til særlig kommissær til anliggender med Skotland og igen den 16. maj 1473.

Ægteskab og familie 
John blev gift med Lady Catherine Stafford, datter af Humphrey Stafford, 1. hertug af Buckingham og Lady Anne Neville. Anne var datter af Ralph Neville, 1. jarl af Westmorland, og Joan Beaufort, grevinde af Westmorland. John og Catherine var således morbror og tante til Henry Stafford, 2. hertug af Buckingham. De fik tre børn:

 George Talbot, 4. jarl af Shrewsbury (ca. 1468 – 26. juli 1538).
 Thomas Talbot (født 1470).
 Lady Anne Talbot (født 1472). Gift med Thomas Butler.

John døde den 28. juni 1473 i Coventry og blev begravet i Lady-Chapel i Worksop Priory i Nottingham.

Referencer 

Riddere af Hosebåndsordenen
2. slag ved Marne

Det 2. slag ved Marne () (15. juli - 6. august 1918) var et slag på vestfronten under 1. verdenskrig. Slaget var resultatet af den sidste store tyske offensiv under krigen. Den tyske offensiv slog fejl, da Ententens styrker iværksatte en større modoffensiv med flere hundrede tanks, der gennembrød tyskerne højre flanke, hvilket medførte betydelige tyske tab.

Det tyske nederlag blev begyndelsen på Hundrede dages offensiven, der kulminerede med våbenhvileaftalen ca. hundrede dage senere.

Landslag
Slag under 1. verdenskrig
Uliana af Tver

Uliana Alexandrovna af Tver (;  – 17. marts 1391) var datter af prins Alexander af Tver og Anastasia af Halych (datter af Jurij 1. af Galicien). Hun var storhertugen af Litauen, Algirdas', anden kone.

Henvisninger 

Kongelige fra Rusland
Tomorr

Tomorr er en bjergkæde i regionen Berat og Skrapar, i Albanien. Det når en højde på 2.416 meter over havets overflade ved Çuka e Partizanit, som er den højeste top i det centrale Albanien.  

Tomorrbjergene er et af Albaniens største vandvindingsområder.  Tomorr ligger i Tomorr Nationalpark, som er kendt for sine forskellige arter af løvfældende og nåletræer og en mangfoldig flora. Mange truede arter kan frit vandre og leve i dette område såsom bjørne (Ursus arctos), ulv (Canis lupus) og rovfugle.

Tomorr er et hellig bjerg for albanere, hvortil der hvert år er pilgrimsrejser i anden halvdel af august. Sammen med St. Anthony's katolske kirke i Laç er Tomorrbjerget det mest besøgte hellige sted i Albanien. Der er adgang til forskellige sportsgrene såsom vandreture, ridning på hest eller æsler, kano og skiløb i bjergområdet.

Navn 
Det albanske Tomor(r) stammer fra de illyriske Tómaros, fra Proto-Indo-europæiske * tómh x es-, "mørk", beslægtet med latinsk tenebrae "mørke", temere "blindt, tilfældigt", gamle irske temel "mørke", mellemirske teimen "mørkegrå", oldhøjtysk demar "mørke", dinstar "mørke", oldkirkeslavisk tǐma "mørke", tǐmǐnǔ "mørke".

Kult og pilgrimssted 
Tomorrbjerget er et helligt sted for både kristne, der bestiger den på Jomfru Marias Himmelfartsdag (15. august) for at ære Jomfru Maria og den shia-islamisk sufi-orden Bektashi, der ærer Abbas ibn Ali under en årlig pilgrimsrejse den 20. - 25. august.

Kulten omkring Tomorr kan findes i Rilindja- perioden af albansk litteratur, hvor forfattere som Konstantin Kristoforidhi, Naim bey Frashëri, Andon Zako Çajupi, Asdreni, Hilë Mosi og Ndre Mjeda viede deres prosaværker og poesi til fader Tomor.

Sagn 

I albansk folklore betragtes Tomorr som gudernes hjem. Morover, det er antropomorfiseret og betragtes som en guddom i sig selv, fremsstillet i den legendariske figur af Baba Tomor (Fader Tomor), en gammel kæmpe med et langt flydende hvidt skæg og fire kvindelige ørne, der svæver over ham og ligger på sine snedækkede skråninger. Ifølge den tyske folklorist Maximilian Lambertz stammer myten om Baba Tomor fra af en illyrisk gud.

Kilder og henvisninger 

Bjerge i Albanien
Albaniens historie
UEFA Europa Conference League (mænd)

UEFA Europa Conference League er en fodboldturnering for europæiske herreklubhold, arrangeret af det europæiske fodboldforbund UEFA. Det er den tredjemest betydningsfulde turnering for europæiske klubhold efter Europa League og Champions League

Turneringen startede med sæsonen 2021-22.

Historie 
Den 2. december 2018 meddelte UEFA, at konkurrencen - foreløbig kendt som "Europa League 2" eller bare "UEL2" - skulle lanceres som en del af den treårige konkurrencecyklus 2021-24, hvor UEFA tilføjede, at den nye turnering ville bringe "flere kampe for flere klubber og flere foreninger".

Konkurrencens officielle navn, "UEFA Europa Conference League", blev annonceret den 24. september 2019.

Vindere

Evighedstabel

Referencer
Liam Scarlett

Liam Scarlett (født 8. april 1986 i Ipswich, død 16. april 2021 samme sted) var en britisk balletkoreograf og tidligere balletdanser, der var artist in residence ved Royal Ballet og artistic associate ved Queensland Ballet.

I november 2012 opgav Scarlett sin dansekarriere og valgte udelukkende at koreografere.

Han var den yngste koreograf nogensinde til at lave en helaftensballet på Royal Ballet i London.

I august 2019 blev han anklaget for krænkende adfærd over for nogle af sine mandlige elever, hvilket førte til, at han blev suspenderet fra Royal Ballet og Queensland Ballet, mens en undersøgelse stod på. Man kunne efter undersøgelserne ikke finde nogen beviser, men de to balletkompagnier stoppede alligevel samarbejdet. Det Kongelige Teater meddelte den 16. april 2021, at den kommende forestilling Frankenstein var blevet aflyst, også på grund af beskyldninger om krænkende adfærd. Da var Scarlett blevet indlagt på Ipswich Hospital efter et selvmordsforsøg fire dage forinden, hvor han efterfølgende afgik ved døden.

I september 2021 meddelte Peter Skaarup, at han ville bede den nytiltrådte kultur- og kirkeminister Ane Halsboe-Jørgensen om en redegørelse af teaterets håndtering og beslutning om navngivelsen i pressemeddelelsen.

Udvalgte værker 
 Asphodel Meadows (for Royal Ballet i 2010)
 Vespertine (for Den Norske Nationalballet i 2013)
 With a Chance of Rain (for American Ballet Theatre i 2014)
 Hummingbird (for San Francisco Ballet i 2014)
 Carmen (for Den Norske Nationalballet i 2015)
 Frankenstein (for Royal Ballet og San Francisco Ballet i 2016)
 Spar Dame (for Den Kongelige Ballet i 2018)
 Swan Lake (for Royal Ballet i 2018)

Referencer 

Balletkoreografer
Balletdansere
Personer fra Ipswich
PZL.37 Łoś

PZL.37 Łoś var et polsk mellemdistance bombefly, der var udviklet og fremstillet af den polske flyproducent PZL. Flyer også kaldt "PZL P-37" og "PZL P.37". Flyet fløj sin jomfruflyvning den 30. juni 1936 og blev sat i tjeneste i 1938. Da flyet blev indsat i tjeneste var flyet anset som ikke blot det mest moderne og effektie våben i Polens militær, men tillige som et af de mest avancerede bombefly i verden.

PZL.37 Łoś blev benyttet af Polen under den tyske invasion i september 1939, men i begrænset omfang. Den 1. september 1939 råede det polske luftvåben over ca. 86 PZL.37'ere, men mindre end halvdelen af disse blev benyttet i kamp, bl.a. som følge af, at flere af flyene blev benyttet af træningsenheder, flere af flyene var under reparation eller under vedligeholdelse og nogle blev holdt i reserve. Flyene led store tab under aktiv tjeneste, da de led under ikke at have tilstrækkelig støtte fra escorterende jagerfly, hvilket gjorde dem til nemme ofte for Luftwaffes jagerfly. De sidste missioner med flyet fandt stede den 19. september 1939. I oktober blev ca. 26-27 af de PZL.37'ere, der var evakueret fra Polen beslaglagt af Rumæniens regering og senere brugt af det rumænske luftvåben på østfronten i kamp mod Sovjetunionen.

Referencer

Bibliography 
 Cynk, Jerzy B. The Polish Air Force at War: The Official History, Vol. 1, 1939–1943. Atglen, Pennsylvania: Schiffer Publishing, 1998 
 Cynk, Jerzy B. Polish Aircraft, 1893–1939. London: Putnam & Company, 1971. .
 Cynk, Jerzy B. P.Z.L. P.37 Łoś (Aircraft in Profile, Number 258). Windsor, Berkshire, UK: Profile Publications, 1973. 
 Cynk, Jerzy B. Samolot bombowy PZL P-37 Łoś (In Polish). Warszawa, Poland: Wydawnictwa Komunikacji i Łączności, 1990. .
 Cynk, Jerzy B.; Bernad, D.; Braniewski; B.; Glass, A. and Kopański, T. PZL P.37 Łoś (In Polish with English summary). Gdansk, Poland: AJ-Press, 2007.
 Glass, Andrzej. Polskie Konstrukcje Lotnicze Vol. 3 (In Polish). Sandomierz, Poland: Wydawnictwo Stratus, 2008. 
 Hawson, Gerald, Arms for Spain: The Untold Story of the Spanish Civil War. New York: St. Martin's Press, 1999. 
 "The Elegant Elk...Poland's Unfortunate Bomber". Air International, October 1988, Volume 35, No. 4, pp. 193–198, 216–218. 

Bombefly
Fly fra Polen
Fly fra 2. verdenskrig
Wilhelm Ernst af Sachsen-Weimar-Eisenach

Storhertug Wilhelm Ernst af Sachsen-Weimar-Eisenach () (Wilhelm Ernst Carl Alexander Friedrich Heinrich Bernhard Albert Georg Hermann;  – 24. april 1923) var den sidste storhertug af Storhertugdømmet Sachsen-Weimar-Eisenach i det centrale Tyskland fra 1901 til 1918.

Biografi 

Wilhelm Ernst blev født den  i Weimar, hovedstaden i Storhertugdømmet Sachsen-Weimar-Eisenach i det centrale Tyskland, som den ældste søn af arvestorhertug Carl August af Sachsen-Weimar-Eisenach og Pauline af Sachsen-Weimar-Eisenach.

Da Wilhelm Ernsts fader døde i 1894, seks år før sin egen fader storhertug Carl Alexander af Sachsen-Weimar-Eisenach blev det derefter Wilhelm Ernst, der blev arveprins.

Wilhelm Ernst blev storhertug, da hans bedstefader Storhertug Carl Alexander døde den 5. januar 1901. Han måtte abdicere den 9. november 1918, da monarkierne blev afskaffet i Tyskland ved Novemberrevolutionen i 1918 umiddelbart før afslutningen af 1. verdenskrig.

Han døde 46 år gammel den 24. april 1923 på Schloss Heinrichau i Schlesien. Han blev efterfulgt som familieoverhoved af sin ældste søn,  Arvestorhertug Carl-August af Sachsen-Weimar-Eisenach.

Ægteskaber og børn 

Wilhelm Ernst giftede sig første gang den 30. april 1903 i Bückeburg med prinsesse Caroline af Reuss-Greiz (1884–1905), datter af Heinrich 22., 5. fyrste Reuss af Greiz og prinsesse Ida af Schaumburg-Lippe. Der blev ikke født børn i dette ægteskab.

Wilhelm Ernst giftede sig anden gang den 4. januar 1910 i Meiningen med prinsesse Feodora af Sachsen-Meiningen (1890–1972), datter af prins Frederik af Sachsen-Meiningen og grevinde Adelheid af Lippe-Biesterfeld. I dette ægteskab blev der født fire børn:

Se også 
 Storhertugdømmet Sachsen-Weimar-Eisenach
 Huset Wettin

Referencer

Eksterne henvisninger 

Ernestinske linje af Huset Wettin
Storhertuger af Sachsen-Weimar-Eisenach
Monarker der har abdiceret
Tronprætendenter
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Weimar
George Stanley, 9. baron Strange

George Stanley, 9. baron Strange, af Knockin, KG, KB (1460–1503) var en engelsk adelsmand og arving til Thomas Stanley, 1. jarl af Derby. Han var også en betydningsfuld soldat i sin egen ret og holdt en række vigtige statsembeder.

Liv 

Han blev født omkring 1460 i Knowsley, Lancashire, England, den ældste søn af Thomas Stanley og hans første hustru Eleanor, søster til Richard Neville, jarl af Warwick. Ved sin fars andet ægteskab med Lady Margaret Beaufort, grevinde af Richmond, blev han stedbror til hendes søn, Henrik Tudor, den senere kong Henrik 7. .

Han blev slået til ridder af Order of the Bath i 1475 af kong Edvard 4. Han holdt embeder som konstabel for Pontefract Castle og konstabel for Knaresborough Castle i 1485. Han var til stede under Slaget ved Bosworth Field, men som Richard 3.'s gidsel, idet Richard forsøgte at sikre støtten fra Georges far og onkel og deres betydelige hære. Han holdt embeder som konstabel for Wicklow Castle i 1486 og blev overdommer for Hertugdømmet Lancaster i 1486. I 1487 deltog han i Slaget ved Stoke Field. Samme år blev han slået til ridder af Hosebåndsordenen og medlem af gehejmerådet.

Familie 
Han blev i 1482 gift med Joan le Strange, 9. baronesse Strange, datter af John le Strange, 8. baron Strange (ca. 1440 - 1477) og Jacquetta Woodville (datter af Richard Woodville, 1. jarl Rivers og Jacquetta af Luxemburg ), derved blev han den 9. baron Strange iure uxoris (i sin hustrus ret) og blev indkaldt til parlamentet i denne rolle. Deres børn var:

 John Stanley (d. 1503).
 Thomas Stanley, 2. jarl af Derby (1485–1521).
 James Stanley (1486–1562), der grundlagde den yngre gren af familien kendt som 'Stanley af Bickerstaffe', hvorfra den 11. jarl af Derby og alle efterfølgende jarler nedstammer.
 George Stanley.
 Jane Stanley, der blev gift med Sir Robert Sheffield (død 15. november 1531), søn af Sir Robert Sheffield, formand for Underhuset, og hans første hustru, Helen Delves. De var forældre til Edmund Sheffield, 1. baron Sheffield.
 Elizabeth Stanley.
 Margaret Stanley.

Død 
Stanley døde i Derby House, St Paul's Wharf, London den 4.-5. December 1503, angiveligt af gift efter en banket. Han blev begravet i den nærliggende London-kirke St James Garlickhythe.

Referencer 

Englændere i 1400-tallet
Martin Schwartz

Martin Schwartz (død 16. juni 1487) var en tysk lejesoldat, der faldt i Slaget ved Stoke Field, mens han kæmpede for Lambert Simnel, en tronprætendent for Huset York til den engelske trone.

Schwartz blev født i Augsburg, søn af en skomager. Dygtig, men arrogant, blev han en stor militær leder, som organiserede lejesoldater til at kæmpe i flere felttog.

Han blev først beskrevet i at have kæmpet for Karl den Dristige af Burgund under belejringen af Neuss i 1475. I 1486 blev han engageret af Maximilian, den senere tysk-romerske kejser, til at hjælpe med at befri De burgundiske Nederlande fra franskmændene og for at slå det flamske oprør ned. Schwartz ledte 200 schweiziske lejesoldater under felttoget.

Da John de la Pole, 1. jarl af Lincoln flygtede fra det engelske hof, efter at have besluttet at fremme tronprætendenten Simnels sag, engagerede hans tante, Margrete, hertuginde af Burgund, Martin Schwartz til at bringe 2.000 tropper til en invasion. Både Lincoln og Schwartz døde i Slaget ved Stoke Field, da denne invasionsstyrke blev besejret af Henrik Tudors hær.

Referencer

Litteratur 

 0-312-01213-6
 Wouter Loeff, ' Martin Zwart ', Brabantserfgoed.nl, 2019.

Personer i Rosekrigene
Tjek fødselsår
Åsa Bergman

Åsa Bergman er en svensk erhvervsleder. 
Hun er koncernchef for Sweco.
I Danmark er hun bestyrelsesformand for Sweco Danmark.

Bergman er civilingeniør fra KTH.

Det svenske tidsskrift Veckans Affärer erklærede hende i 2019 for den mest magtfulde kvindelige erhvervsleder i Sverige for 2018.

Henvisninger 

Erhvervsfolk fra Sverige
Tomorrica (flod)

Tomorrica er en flod i det sydøstlige Albanien . Floden Tomorrica er en venstre biflod til Devoll, der løber ud i Adriaterhavet i det sydøstlige Albanien. Floden, der er 42 kilometer lang, har sit udspring i 1800 meters højde i   Tomorr-bjergenes sydlige skråninger på  Mietabjerget (Maja e Mietës, 2.024 m).  Dens afvandingsområde er 376 km², og samler vandet fra  Tomorr-bjergene i vest og Ostrovicë-bjergene i øst. I  den  nedre del af flodenkommer  bifloderne fra venstre: Velica, Leshnica, Kushova og Bregas.

Kilder og henvisninger 

Floder i Albanien
Modulus (algebra)

Modulus er en operator, der kan fremskaffe et restprodukt som følge af dividering. På normalvis skrives dette i decimal tal, men til tider er man interesseret i rest produktet skrevet ud som et heltal. For at forstå modulus er det bedst at kigge på et par eksempler:

Heri giver 4 % 2 = 0. Mens 3 % 2 = 1. Dette er fordi at første nævnte eksempel, der går 2 op i 4. Hvorimod i det sidste eksempel der går 2 op i 3, 1,5 gange, og dermed er restproduktet lig 1.

Eksempel:

Fire børn deler 9 marsbarer. Da børnene ikke ønsker blive uvenner over opdelingen af marsbarerne, aftaler de at kun hele marsbarer gives ud, og de resterende (restproduktet) ligges til side. Her kan hvert barn få 2 marsbarer, mens en må blive lagt til side.

9%4 = 1.

Virkeligheds eksempler:

Hvordan undersøger vi i computer verdenen om en variabel A er lige eller ulige? Ved at undersøge om A%2 giver henholdsvis 0 eller 1.

Algebra
Georg 1. Vilhelm af Schaumburg-Lippe

Fyrst Georg 1. Vilhelm til Schaumburg-Lippe () ( – 21. november 1860) var greve og fra 1807 fyrste af Schaumburg-Lippe fra 1787 til 1860.

Biografi 
Georg Vilhelm blev født den  i Bückeburg i Grevskabet Schaumburg-Lippe som den yngste men eneste overlevende søn af grev Philip 2. af Schaumburg-Lippe og prinsesse Juliane af Hessen-Philippstal.. 

Han efterfulgte som 2-årig sin far som greve af Schaumburg-Lippe ved dennes død den 13. februar 1787. På grund af sin unge alder blev hans mor indsat som regent. Imidlertid invaderede og besatte landgrev Vilhelm 9. af Hessen-Kassel hele Schaumburg-Lippe med undtagelse af Wilhelmstein, da han gjorde krav på grevskabet med begrundelse i grev Philip 2.'s påståede morganatiske afstamning. Rigshofrådet i Wien afsagde imidlertid dom i sagen til fordel for Georg Vilhelm og beordrede Vilhelm 9. til at trække sig ud af grevskabet, hvad han også gjorde efter to måneders besættelse.

Den 6. august 1806 opnåede Georg Vilhelm suveræn status, da Schaumburg-Lippe blev medlem af Rhinforbundet. Den 18. april 1807 blev Schaumburg-Lippe ophøjet fra grevskab til fyrstendømme, og Georg Vilhelm fik titel af fyrste. I 1815 blev Schaumburg-Lippe medlem af Det Tyske Forbund.

Fyrst Georg Vilhelm døde 75 år gammel den 22. november 1860 i Bückeburg efter en regeringstid på over 73 år. Han blev efterfulgt som fyrste af sin ældste søn Adolf Georg.

Ægteskab og børn 

Georg Vilhelm giftede sig den 23. juni 1816 i Arolsen med prinsesse Ida af Waldeck og Pyrmont, datter af fyrst Georg 1. af Waldeck og Pyrmont og prinsesse Auguste af Schwarzburg-Sondershausen. De fik 9 børn:
 Adolf 1. Georg (1817–1893), Fyrste af Schaumburg-Lippe 1860–1893
 ∞ 1844 Prinsesse Hermine af Waldeck og Pyrmont (1827–1910)
 Mathilde (1818–1891)
 ∞ 1843 Hertug Eugen af Württemberg (1820–1875)
 Adelheid (1821–1899)
 ∞ 1841 Hertug Frederik af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg (1814–1885)
 Ernst (1822–1831)
 Ida (1824–1894)
 Emma (1827–1828)
 Wilhelm (1834–1906)
 ∞ 1862 Prinsesse Bathildis af Anhalt-Dessau (1837–1902)
 Hermann (1839–1839)
 Elisabeth (1841–1926)
 ∞ Prins Wilhelm af Hanau (1836–1902)

Se også 
 Fyrstendømmet Schaumburg-Lippe
 Huset Lippe

Referencer

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Huset Schaumburg-Lippe
Grever af Schaumburg-Lippe
Fyrster af Schaumburg-Lippe
Tyskere i 1700-tallet
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Bückeburg
Makita

Makita er en japansk virksomhed, der fremstiller powertools. Selskabet blev grundlagt den 21. marts 1915 og ligger i Anjō, Japan og driver virksomheder i Brasilien, Kina, Japan, Mexico, Rumænien, USA, Tyskland, Dubai, Thailand og USA. I 2012 omsatte virksomheden for $2,9 mia..

Referencer

Eksterne henvisninger 

Virksomheder fra Japan
Etableret i 1915
Værktøjsproducenter
DeWalt

DeWalt (skrevet som DᴇWALT) Industrial Tool Company er en amerikansk verdensomspændende producent af power tools og håndværktøj til byggeri, fremstilling og træarbejde. Selskabet blev grundlagt i 1924, men er i dag et registreret varemærke under Black & Decker, der er et datterselskab af Stanley Black & Decker.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fremstillingsvirksomheder fra USA
Etableret i 1924
Værktøjsproducenter
Festool

Festool er en tysk producent af maskinværktøjs fra Tyskland Festool Group GmbH & Co. KG ligger i Wendlingen, og det er et datterselskab til TTS Tooltechnic Systems holding company. Selskabet er kendt for sin systembaserede tilgang til værktøj og fokus på fjernelse af støv.

Selskabet blev grundlagt af Gottlieb Stoll og Albert Fezer i 1925 under navnet Fezer & Stoll. Firmaet fremstillede verdens første transportable motorsav i 1927. Firmaets navn blev forkortet til Festo i 1933. Festo grundlagde Festo Tooltechnic i 1992, og power tool-divisionen blev oprettet som det selvstændige firma Festool i 2000. The company remains privately owned by the family of co-founder Gottlieb Stoll.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Maskinproducenter fra Tyskland
Etableret i 1925
Værktøjsproducenter
Black+Decker

Black+Decker er en amerikansk virksomhed, der fremstiller powertools, tilbehør og lignende. Selskabet blev grundlagt i 1910 og har hovedkvarter Towson, nord for Baltimore. Den 12. marts 2010 fusionerede Black & Decker med Stanley Works og blev til Stanley Black & Decker. Det er fortsate som en selvejende datterselskab i det nye firma.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fremstillingsvirksomheder fra USA
Etableret i 1910
Værktøjsproducenter