kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marcus Miller

Marcus Miller (født 14. juni 1959 i Brooklyn, New York) er en amerikansk bassist, sanger, keyboardspiller, klarinetist, saxofonist og komponist.

Biografi 
Marcus Miller opvoksede på Jamaica i en meget musikalsk familie. Familien flyttede til New York og fra 15-årsalderen blev han professionel bassist. Han turneret fra 16-årsalderen med Lenny White band. Han arbejdede flittigt som studiemusiker, og har indspillet over 1500 plader bl.a. med Roberta Flack, George Benson, Aretha Franklin, Dave Grusin, Earl Klugh, Grover Washington Jr., Chaka Khan, Bob James og David Sanborn med flere. Fra 1981 indspillet han med Miles Davis, som han også har komponeret og produceret for, bl.a. pladen Tutu fra 1986. Fra 1988-89 var han sammen med David Sanborn kapelmester i NBC Saturday Night live-tv-showet. Fra starten af 90'erne har han haft sin egen solokarriere.

Stil 
Marcus Miller er kendt for sit sublime basspil, som er inspireret af Sly and the Family Stone-bassisten Larry Graham.
Hans soloplader bærer præg af instrumental jazzfunk, tit med lange bassoloer i "groovy" slapbas-stil.
Marcus Miller har i det meste af sin karriere spillet på en Fender Jazz Bass fra 1977. I 1980 indbyggede Roger Sadowsky en Bartolini NTP pre-amp i hans bas, som har givet ham sin klassiske Miller-sound.

Eksterne henvisninger

Andre henvisninger 

 Billeder på nostatic.com

Bassister fra USA
Personer fra New York
Hans Mathias Fenger

Hans Mathias Fenger (9. august 1850 på Nordgaard ved Ringsted – 11. juli 1930 i Silkeborg) var en dansk præst.

Han blev født på Nordgaard ved Ringsted. Da hans forældre 1860 flyttede til Augustenborg Hovedgaard på Als, kom han i Flensborg lærde Skole, men efter krigen i 1864, hvor Flensborg blev tysk, blev han elev i Borgerdydskolen på Christianshavn. Derfra blev han 1868 student.

1873 bestod han teologisk embedseksamen, og derpaa havde han i nogle år bolig på Elers' Kollegium, sysselsat med undervisning og studiet af kirkelig kunst og Nordens kirkehistorie. 1878 blev han kateket ved Stefanskirken i København, og som sådan vandt han ved Københavns Universitets firehundredårsfest den teologiske licentiatgrad for en afhandling: «Bidrag til Hans Egedes og den grønlandske Missions Historie 1721-68». 1880 blev han udnævnt til residerende kapellan ved Vor Frelsers Kirke på Christianshavn, 1888 residerende kapellan ved Garnisons Kirke og i år 1900 blev han provst ved Holmens Kirke. Fra 1915 var han tillige kongelig konfessionarius.

Ved siden af en meget påskønnet præstevirksomhed udgav han tillige i nogle år Dansk Missionsblad og var lærer i flere skoler. Under hele sin københavnske præstevirksomhed tog han del i forskellige sider af Indre Missions virksomhed i hovedstaden. Han var Storkorsridder af Dannebrog og Dannebrogsmand, sad i direktionen for Bibelselskabet, var overdirektør for de Massmannske Søndagsskoler, formand for Den danske Forening til Evangeliets Forkyndelse for skandinaviske Sømænd i fremmede Havne, medlem af bestyrelsen for Trøstens Bolig, Københavns Bespisningsanstalt, børnehjemmet Ove Hohlenbergs Minde og Selskabet for Danmarks Kirkehistorie.

Fenger udgav en lang række prædikener, taler og opbyggelige skrifter. Desuden udgav han sine
erinringer.

Eksterne henvisninger 
 
 Erindringer fra mit Liv af H.M. Fenger

Kilder 
 Kraks Blaa Bog 1929

Hans Mathias
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Storkors af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kongelige konfessionarii fra Danmark
Torben Andersen (bokser)

Torben Andersen (født 16. september 1951) var en dansk professionel bokser.

Som amatør boksede Torben Andersen for Olympia i Odense, og var en af de få boksere fra Fyn, der kunne tage konkurrencen op mod boksere fra Jylland og København. Han vandt DM i en alder af 18, da han i 1970 tog titlen i let-weltervægt. Senere på året blev han udtaget til de nordiske mesterskaber, hvor han opnåede bronze. 8 år senere, i 1978, vandt han DM igen, denne gang i let-mellemvægt. Torben Andersen vandt endvidere det jyske mesterskab i 1977, ligeledes i letmellemvægt. 

Torben Andersen skrev kontrakt med Mogens Palle i 1978, og debuterede som professionel samme år ved et stævne i KB Hallen i en alder af 26 år. Han besejrede modstanderen Johnny Elliot på point efter 4 omgange. Han besejrede herefter en række middelmådige englændere i sine første kampe. 

Den 15. marts 1979 blev han matchet mod den tidligere afrikanske mellemvægtsmester Idrissa Konate, der kort forinden havde givet Ayub Kalule rimelig modstand. Torben Andersen løste opgaven, og vandt på point efter 8 omgange. Torben Andersen var en dygtig tekniker, der dog havde vanskeligt ved at stoppe sine modstandere, og langt de fleste kampe blev vundet på point. Han besejrede i 1979-80 en række på papiret forholdsvis stærke modstandere, hvoraf de fleste dog var i karrierens efterår, så som Wolfgang Gans, Marco Scano, Mimoun Mohatar og Henry Rhiney, der alle tidligere havde gæstet Mogens Palles stævner. 

Toben Andersen opnåede 15 sejre i træk uden nederlag, da han i en forkamp til VM-matchen Kalule-Benes den 12. juni 1980 blev matchet mod den stærke sydafrikanske mester i letmellemvægt, Gert Steyn i Randers Hallen. Steyn havde året inden tabt til Jørgen Hansen, men viste, at han fortsat var blandt de bedste i klassen, da han slog Torben Andersen ud i 8. og sidste omgang af kampen. 

Torben Andersen boksede herefter en række kampe mod mindre stærke boksere, inden han blev sat op mod den stærke franskmand Pierre Joly, der med kun et enkelt nederlag i sine foregående 21 kampe var en bokser på vej op ad ranglisterne. Joly stoppede Andersen i 7. omgang af matchen. Torben Andersens ambitioner om en europæiske titelkamp var herefter ganske vanskelige at indfri, og karrieren bevægede sig ingen steder hen, idet det virkede som om, at Torben Andersen lige manglede det sidste, der skulle til for at komme op blandt de helt store. Toben Andersen boksede 4 kampe efter nederlaget til Joly, men opgav herefter karrieren som 31-årig. Sidste kamp i karrieren blev bokset den 8. april 1983 mod den tyske mester i letmellemvægt, Jean-Andre Emmerich, som Andersen besejrede på point efter 6 omgange. 

Toben Andersen opnåede 26 kampe, hvoraf han vandt de 24 (4 før tid) og tabte de to.

Eksterne henvisninger 

Mandlige boksere fra Danmark
Nicolai Dajon

Nicolai Dajon (21. januar 1748 i København – 12. december 1823 sammesteds) var en dansk billedhugger.

Baggrund og uddannelse 
Han hørte til en vistnok snarere fransk end, som der meldes holstensk familie, der allerede i begyndelsen af det 17. århundrede var bosat i København, og hvis medlemmer gennem flere slægtled var kongelige boldmestre, materialforvaltere eller bygningskommissærer.

Nicolai Dajon var en søn af materialforvalter Frantz Dajon (død 1794) og Agnete født Plum (død 1787). Han gennemgik Kunstakademiet fra 1759 til 1766, da han fik den store guldmedalje; samtidig dermed uddannedes han i billedhuggerkunsten hos Wiedewelt, der hørte til familien Dajons nærmeste omgangskreds, og deltog således bl.a. i arbejdet på Frederik V's monument i Roskilde Domkirke.

Medlem og professor ved Kunstakademiet 
1775 fik Dajon rejsestipendium. Han var i Italien til 1781 og blev efter sin hjemkomst medlem af Akademiet (1783). Det var en kummerlig tid for kunstnerne, særlig for billedhuggerne, og Dajon, der tilmed kun var en kunstner af tredje rang, hensad i mange år i den beskedne stilling som lærer i Ornamentskolen, indtil han endelig 1803, efter Wiedewelts død, blev professor ved Akademiet.
Han var Akademiets direktør 1818-21 (blev valgt allerede 1815, men valget blev underkendt af kongen). Dajons direktorat var en højst bedrøvelig tid både for Akademiet og for kunsten, men om end Dajons mangel på energi og initiativ bærer sin del af skylden herfor, hviler dog størstedelen af ansvaret på forholdene i Danmark i det hele og på de styrendes uforsvarlige kølighed både over for kunsten og dens udøvere, og forholdene blev ikke bedre, for Modelskolens vedkommende endog meget værre, efter Dajons bortgang.

Kendte værker 
Hans mest bekendte arbejder er statuerne Tapperhed og Borgerdyd på Bondefrihedsmonumentet, Tordenskiolds gravmæle i Holmens Kirkes kapel og A.P. Bernstorffs buste på Rosenborg.
Af andre arbejder af Dajon kan nævnes brystbillede af kirurgen Frederik Christian Winsløw, en Jupiter fra 1774, en Paris fra 1778 og hans receptionsstykke Østersøen. Han udførte også adskillige gravmonumenter, mest særdeles tarvelige, som Andreas Weidenhaupts på Assistens Kirkegård, Søren Gyldendals og Ole Johan Samsøes sammesteds og Boye Magens' på Holmens.

Dajon var en venlig, beskeden mand, velvillig mod alle og afholdt af alle. Han havde aldrig været gift, men efterlod sig en naturlig søn, der ikke bar hans navn.

Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Eksterne henvisninger 
 

 

Billedhuggere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Ansatte ved Det Kongelige Danske Kunstakademi
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Medlemmer af Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster
Hans Hansen Osten

Hans Hansen Osten (25. marts 1617 nær Løgumkloster – 3. april 1672) var en dansk krongodsforvalter og proviantskriver ved Københavns Slot.

I gravskriften kaldes han Osten, men ellers vides han ikke at have brugt dette navn. Der vides ikke meget om Hans Hansen Ostens tidlige år, ud over at han var bondesøn, men på et eller andet tidspunkt kom han i Christian IV's tjeneste. Efter at have været lakaj i nogle år avancerede han til køkkenskriver på Rosenborg Slot i 1645 og kort efter også til foged samme sted. Han mistede stillingen i 1647, og efter eget udsagn skyldtes det, at Vibeke Kruse var imod ham. Efter kongens død i 1648 fortsatte Hans Hansen Osten sin opstigning i embedsstanden under Frederik III, og blev i 1649 rejsekøkkenskriver, og den 24. juli 1654 blev han udnævnt til proviantskriver. Året efter den 15. juli 1655 blev han gift med Abel Cathrine, der var dronningens kammerpige. Han var en foretagsom mand, der forstod at tjene penge. Under belejringen af København var han således i stand til at forstrække regeringen med penge til gengæld for udlagt krongods. I 1659 blev han tillige medlem af direktionen for Kvæsthuset. Fra 1661 forbandt han desuden stillingerne som dronningens forvalter på Lolland og Falster og som en slags amtmand (inspektør) over Aalholm, Halsted Klosters og Nykøbing Amter. I 1664 fik han af kronen skøde på ca. 1300 tønder land hartkorn i Jylland.

Hans Hansen Osten og Abel Cathrine er begge bisat i Holmens Kirke, hvor deres læderbetrukne kister er blandt de 18 kister og sarkofager, der er placeret i Kapelsalen. Der hænger tillige et epitafium med et dobbeltportræt af parret, malet af Abraham Wuchters på kobberplade formentlig i tiden 1668-70 og ophængt i 1674.

Litteratur 
 Hans Daniel Lind: Kong Kristian den fjerde og hans Mænd paa Bremerholm, København: Gyldendal 1889.

Eksterne kilder 
 Dansk biografisk Lexikon

Danskere i 1600-tallet
Godsejere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Hofembedsmænd fra Danmark
Personer fra Sønderjylland (i Danmark)
Morten Jensen (atlet)

Morten Jensen (født 2. december 1982, Lynge) er en dansk atlet, der primært begår sig i disciplinerne længdespring, 100 meter og 200 meter. Hans klub er Sparta, som han har været en del af siden 2005. Før det var han en del af FIF Hillerød.

Morten Jensen har den danske rekord i alle sine primærdiscipliner undtagen 200 meter. Dog har han indendørsrekorden på 200 meter. Udendørsrekorden på 200 meter blev sat af Jens Smedegaard fra Glostrup IC den 12. september 1979 i tiden 20,52 sekunder. Morten Jensens bedste tid på denne distance er 23/100 af et sekund fra rekorden.

Morten Jensens kvalificerede sig til OL 2008 i længdespring med 8,10 m ved et stævne på Kreta 7. juni 2008. Han deltog ved EM i Barcelona 2010. 

Ved EM indendørs i atletik 2011 vandt Morten Jensen sin første medalje ved et internationalt mesterskab, da han med et spring på 8.00 meter i finalen vandt bronze.

Morten Jensen var med til at sætte dansk rekord på 4 x 100 meter ved EM-hold 2010, Kvartetten bestod af Martin Krabbe (AK Holstebro), Jesper Simonsen (Sparta), Daniel Bendix Christensen (Århus 1900) og Morten Jensen. Det danske 4 x 100 meter stafethold sejrede i EM-hold 2011 med en ny dansk rekord på 39,73. Kvartetten bestod Andreas Trajkovski (KIF), Jesper Simonsen, Mike Kalisz (Sparta) og Morten Jensen.

Morten Jensens trænes igen fra efterået 2012 af svenskeren Leif Dahlberg som også var hans træner fram til EM 2010, hvor efter han skiftede træner til Anders Møller og Lars Nielsen.

Morten Jensens er kæreste med den norske stangspringer Cathrine Larsåsen, de bor i København

Rekorder

Danske rekorder 
Seniorrekorder: 
 100 meter: 10,29 s
 Længdespring: 8,25 m

Seniorrekorder indendørs: 
 200 meter inde: 21,17 s
 Længdespring inde: 8,18 m

U23-rekorder:
 100 meter: 10,29 s
 Længdespring: 8,03 m

18 års-rekorder: 
 200 meter: 21.48 s

Personlige rekorder 
 100 meter: 10,29 s 
 200 meter: 20,75 s
 Længdespring: 8,25 m (dansk rekord)

Eksterne henvisninger 
 Morten Jensens hjemmeside 
 Morten Jensens danske mesterskaber og rekorder 
 Morten Jensens profil på DAF 
 Statletik-profil

Danske OL-deltagere i atletik
Atleter fra Sparta Atletik
Atleter fra FIF Hillerød
Længdespringere fra Danmark
Sprintere fra Danmark
Cosmic Zoom

Cosmic Zoom var en tilbagevendende alternativ filmfestival for kort- og animationsfilm i det københavnske kulturliv. Mellem 1999 og 2008 blev Cosmic Zoom afholdt hvert år – de første tre i Den Grå Hal på Christiania, så to år i Basement på Vesterbro, og siden i den nu nedrevne i Hal-D på Christianshavn.

Cosmic Zoom viste sjældne film med kunstnerisk integritet i anderledes rammer, hvor man blandede filmoplevelsen med livemusik, installationskunst og festlige rammer, for at få publikum til at indse, at der findes et underholdende alternativ til både TV, video og den traditionelle biograf.

"Cosmic Zoom" er også navnet på en kortfilm fra 1968, instrueret af Eva Szasz og produceret af the National Film Board of Canada. Den er basseret på et essay af samme navn fra 1957 af Kees Boeke.

Eksterne henvisninger 
 Cosmic Zoom  på National Film Board of Canada

Filmfestivaler i Danmark
Kultur i København
Rikke Rønholt

Rikke Michala Rønholt Albertsen (født Rikke Michala Rønholt 1. januar 1976) er en dansk management konsulent og atlet. Hun løber for Sparta.

Sportskarriere 
Rikke Rønholt begyndte med atletik i Holte, da hun var 12 år. På det tidspunkt dystede hun i discipliner fra 80 meter løb til kuglestød og syv-kamp. Da hun løb sin første 400 meter hæk, var hun kun få hundredele af et sekund fra at klare kravet til junior-EM, og på den måde fandt hun frem til sin foretrukne disciplin. Efterfølgende blev hun udtaget til tre internationale juniormesterskaber, fik et scholarship til Florida University og vandt guld ved U/23-mesterskaberne i Turku i Finland i 1997, samme år hvor hun debuterede ved senior-VM i Athen. Efter en del alvorlige skader skiftede hun til 800 meter løb, og hun deltog i denne disciplin ved EM og VM.

Rønholt indstillede karrieren i 2008, men genoptog den i 2011 i forsøg på at kvalificere sig til OL i London det følgende år. Hun vandt DM på 800 meter samme år og DM indendørs i 2012 på samme distance, men det lykkedes hende ikke at kvalificere sig til OL, og hun har nu indstillet elitekarrieren.

Civilt liv 
Hun har læst statskundskab på Københavns Universitet, som et "Eurocentrisk" supplement til sin Mastergrad i international jura fra Australian National University, og sin bachelor i International Relationsteori fra USA.

Nu arbejder hun med lederudvikling og desuden holder hun foredrag. Hun har udgivet bogen Bliv løber for livet (2011).

Hun er gift med Stig Albertsen med hvem hun har en søn.

Danske rekorder 
Seniorrekorder
 400 meter: 52,84 
 400 meter hæk: 57,04 
 4 x 400 meter klubhold: 3.38,65 (23. juni 2001)
 
Seniorrekorder indendørs
 400 meter inde 54,71 
 400 meter inde 54,76 

U/23-rekorder
 400 meter: 54,22 
 400 meter hæk : 57,04 

Juniorrekorder
 400 meter: 54,75 
 400 meter hæk: 57,71

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Rikke Rønholt's hjemmeside
 Rikke Rønholts danske mesterskaber og rekorder
 Rikke Rønholts profil på DAF 
 Statletik-profil

Hækkeløbere fra Danmark
Atleter fra Sparta Atletik
Atleter fra Holte IF
Sprintere fra Danmark
Christen Foersom

Christen Martin Foersom (7. august 1794 – 2. december 1850) var en dansk skuespiller. Han var søn af Peter Christian Foersom, der var komponist og organist i Odense, og bror til Frederik Foersom, der også var organist og komponist. Skuespilleren og oversætteren Peter Thun Foersom var en fætter til hans far.

Christen Foersom startede sin karriere som skriver på amtmandens kontor i Odense, men røbede tidlig sin lyst og sine evner til at spille komedie. På anbefaling af prins Christian, den senere kong Christian 8., debuterede han d. 7. december 1821 på Det Kongelige Teater og fik øjeblikkelig succes.

Skuespilleren 
Han havde efter sigende ikke nogen karakteristisk fremtræden, men kunne maskere sig og ændre skikkelse til næsten hvilken som helst rolle. Hans stemme var usædvanlig dyb og kraftfuld og gjorde også fyldest i komiske sangroller i tidens mange syngestykker og vaudeviller. 

De gribende og højtidelige roller var han dog ikke så god til, hvorimod hans mange roller som tidens typiske borger var taget lige på kornet. I bedsteborgerens glansperiode kunne Foersom afsløre alle de komiske, hykleriske eller godmodige sider hos borgerskabets herrer. Dramatikere som Johan Ludvig Heiberg, Henrik Hertz og Thomas Overskou lod sig inspirere af ham og han af dem.

Rollerne 
Hans repertoire omfattede ca. 300 roller som Herman von Bremen i Den politiske Kandestøber, Skaarup i Sparekassen, en rolle i Gjenboerne, Jesper Oldfux i Jacob von Thybo, Kommandanten i Don Juan, Jørgen Wadt i Kong Salomon og Jørgen Hattemager, Ledermann i Recensenten og Dyret, Jesper i Kjærlighed uden Strømper, Mogens i Elverhøj, Geronte i Scapins Skalkestykker og kammerråd Krans i Æventyr paa Fodrejsen.

Teaterskuespillere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Michael Schjønberg

Michael Schjønberg Christensen (født 19. januar 1967 i Esbjerg) er en dansk fodboldtræner og tidligere -spiller. Han er nuværende træner for AGF's kvindeelitehold. 

Som aktiv spillede han i Esbjerg fB, Hannover 96, OB og 1. FC Kaiserslautern, og han fik 44 landskampe, hvor han scorede 3 mål. Siden har han haft trænerposter i en række klubber i Danmark, Tyskland, Norge og Færøerne.

Spillerkarriere

Klub 
Michael Schjønberg var forsvarsspiller og begyndte som ungdomsspiller i Esbjerg fB og nåede som senior i klubben at spille 103 førsteholdskampe, inden han i 1990 blev solgt til Hannover 96 i Tyskland. Klubben lå dengang i 2. Bundesliga og vandt med Schjønberg som anfører overraskende DFB-Pokalen i 1992. Efter fire år vendte han hjem til Danmark og begyndte at spille for OB. Han blev dog lokket tilbage til Tyskland af 1. FC Kaiserslautern i 1996. Han var med til at spille klubben op fra næstbedste række til Bundesligaen og til året efter at spille nationalmesterskabet hjem. Han spillede i klubben til 2001, hvor han stoppede sin aktive karriere.

Landshold 
Schjønberg spillede 44 landskampe og scorede tre mål for det danske landshold. Han var med til at vinde guld ved Confederations Cup 1995 og deltog desuden ved EM i 1996, VM i 1998 og EM i 2000.

Trænerkarriere 
Efter indstillingen af den aktive karriere fik han jobbet som ungdomstræner i Kaiserslautern, men i 2004 blev han sammen med Allan Nielsen ny cheftræner for Herfølge Boldklub. I 2005 vendte han dog igen næsen mod Tyskland som assistenttræner i Hannover 96. Da Hannover i 2006 fyrede Peter Neururer blev Schjønberg i en kort overgang cheftræner, men da Dieter Hecking blev ansat som ny cheftræner, blev Schjønberg degraderet til reserveholdstræner, da Hecking medbragte den assistent, han også havde haft i Alemannia Aachen.

Den 4. april 2007 blev Michael Schjønberg ansat på en treårig kontrakt som sportschef i sin gamle klub, 1. FC Kaiserslautern. Han stoppede igen samme år efter uoverensstemmelser med et andet bestyrelsesmedlem, Klaus Toppmöller.

Schjønberg var derefter træner i Slagelse-klubben FC Vestsjælland i perioden 2008-2011. Siden var han i Norge et par år, hvorpå han trænede et par danske klubber, inden han i januar 2022 blev træner for færøske 07 Vestur. Trods succes i klubben valgte han i sommeren 2023 at sige op og vende tilbage til Danmark af familiemæssige årsager. Kort efter hjemkomsten blev han præsenteret som ny cheftræner for AGF's kvindeelitehold.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldtrænere fra Danmark
Fodboldspillere fra Esbjerg fB
Fodboldspillere fra Odense Boldklub
Fodboldspillere fra Hannover 96
Fodboldspillere fra 1. FC Kaiserslautern
Fodboldlandsholdsspillere fra Danmark
Personer fra Esbjerg
Fodboldtrænere fra FC Vestsjælland
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1996
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1998
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2000
Vinkeldiameter

Vinkeldiameter anvendes ofte i forbindelse med astronomi, og kan fx henvise til den vinkel hvorunder vi ser solens diameter.

Se også 
 Grad (vinkelmål), Bueminut, Buesekund
 Radian, Nygrad
 Sekstant, Oktant, astrolab

Måleenheder i astronomi
Vinkelenheder
Diameter
Peter Hersleb Classen den ældre

Peter Hersleb Classen (10. marts 1738 i Christiania – 19. maj 1825 i København) var dansk gehejmekonferensråd og embedsmand.

Peter Hersleb Classen var bror til Johan Frederik Classen og blev født i Christiania (Oslo). Herfra tog han sin grunduddannelse i 1756 og blev optaget på universitetet. Samme får blev han volontør i Kommercekollegiet, fra 1759 som kommercesekretær og i 1764 kommitteret og sekretær i kollegiets danske og norske sekretariat. Samme år blev han justitsråd, og i 1770 blev han etatsråd. I 1776 blev Classen konferensråd, men i 1787 valgte han at træde ud af statens tjeneste.

I sin embedsmandstid havde han udvirket opførelsen af en bomuldsfabrik, som han efter privatisering var statslig tilsynsførende for. Han var også aktionær i fabrikken og kom derfor i visse tilfælde i loyalitetsproblemer. Han blev kritiseret herfor fra rentekammeret, og hans position blev svækket, da han ved statskuppet i 1784 blev gjort fra 2. til 3. deputeret i Kommercekollegiet for at give plads til Johan Ludvig Reventlow. Han udeblev herefter fra kollegiets møder under påskud af at være syg, men tilbragte meget af tiden i Paris.

Efter broderen Johans død i 1792 følte Peter Classen sig tilsidesat i dennes testamente, men arbejdede på trods heraf ihærdigt for fuldbyrdelse af dette i form af Det Classenske Fideicommis. Han var indtil sin død ildsjælen i bestyrelsen af dette fideicommis, og han støttede det derudover i sit eget testamente. Han arbejdede blandt andet på fideicommissets godser og var mæcen for en række lærde.

I 1793 blev han ridder af Dannebrog og i 1823 ridder af Elefantordenen. I 1810 blev han udnævnt til gehejmekonferensråd.

Gift 19. september 1763 på Christiansholm med Marie Justine Fabritius (13. oktober 1738 i København – 20. december 1816 sammesteds), datter af handelsmanden Just Fabritius og hustru.

Han er begravet i Holmens Kirke.

Der findes et portrætmaleri af C.A. Lorentzen (kopi af C.A. Jensen ca. 1835, Frederiksborgmuseet, og derefter af David Monies, Museet i Frederiksværk). Buster af H.W. Bissen i Universitetsbiblioteket og af Albert Jacobson 1826. Malet mindetavle i Aastrup Kirke på Falster. Medalje af Salomon Ahron Jacobson 1826. Portræt graveret i karneol af samme fra samme år.

Kilder 
 Dansk biografisk leksikon

Eksterne henvisninger 
 

Danskere i 1700-tallet
Personer i oplysningstiden
Danskere i 1800-tallet
Embedsmænd fra Danmark
Jurister fra Danmark
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Storkors af Dannebrog
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Personer fra Oslo
Peter Hersleb 1
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Mæcener fra Danmark
Gehejmekonferensråder fra Danmark