kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bolzano

Bolzano er en by i regionen Trentino-Sydtyrol i det nordlige Italien. Byen har en stor tysktalende befolkningsgruppe og hedder på tysk Bozen. Byen har indbyggere og ligger i 265 meters højde hvor floderne Talvera, Isarco og Adige mødes. Byen ligger omgivet af høje bjerge, bl.a. er der udsigt til de store bjerge, Rosengarten-Catinaccio og Schlern øst for byen. Byen ligger på jernbanelinien fra Verona via Brennerpasset til Innsbruck i Østrig. Der er endvidere jernbane til Merano, der i 2005 blev forlænget til Malles i Val Venosta, idet en tidligere nedlagt jernbanelinie blev genåbnet. 73% af indbyggerne i Bolzano er italiensktalende, 26% er tysktalende og 1% taler ladinsk.

Bolzano blev først efter 1. verdenskrig italiensk. Den havde indtil da sammen med hele regionen Trentino-Sydtyrol hørt under Østrig. Mens der i den sydlige del af regionen (Trentino) var et italiensk flertal, var der imidlertid i den nordlige del (Sydtyrol eller Syd-Tyrol), hvor Bolzano er hovedbyen, en stor tysktalende majoritet. I den fascistiske periode blev der imidlertid sat et stort arbejde i gang for at gøre byen italiensk, og vest for floden Talfer-Talvera blev der opført en helt ny bydel med boliger, institutioner og arbejdspladser, og folk fra sydligere dele af Italien blev opfordret til at flytte til Bolzano med løfter om bolig og arbejde. Det lykkedes således i løbet af nogle år at få en italiensktalende flertal i byen. I de mindre byer i Sydtyrol er der dog fortsat tysktalende flertal.

Den ældste bydel ligger øst for floden Talvera og her findes bl.a. domkirken og et gammelt franciskanerkloster med en meget smuk klostergård. Hovedgaden er den gamle Via Portici (tysk: Laubengasse), hvor alle huse er forsynet med flotte buegange ud over gaden. Langs floden Talvera er anlagt en meget populær promenade, hvor man bl.a. kan se borgen Maretsch-Castel Mareccio.

I den ældste bydel ligger også det arkæologiske museum, hvor Ötzi opbevares. Ötzi er det mumificerede lig af en mand, der levede ca. 3300 f.v.t. og som blev fundet i Ötztalgletsjeren i 1991.

Bydelen vest for floden Talvera er også et besøg værd, hvis man vil se arkitektur, der er typisk for den italienske fascisme. Umiddelbart når man er kommet over broen over Talvera er der en stor triumfbue, der blev opført under fascismen for at fejre at området var erobret fra Østrig. Dette blev af den tysktalende befolkning opfattet som en stor provokation, og selv om noget af teksten på triumfbuen i dag er fjernet, er triumfbuen fortsat indhegnet for at undgå hærværk.

Fra Bolzano går der svævebane til Oberbozen-Soprabolzano nordøst for byen, til Jenesien-San Genesio nordvest for byen og til Kohlern-Colle di Villa syd for byen. Den sidstnævnte er verdens ældste personsvævebane

Referencer

Eksterne henvisninger
Life in Cartoon Motion

Life in Cartoon Motion er debutalbummet fra libanesiske/engelske Mika, der udkom i Danmark.

Albummet blev meget forskelligt modtaget. De gode anmeldelser kom bl.a. fra de britiske aviser The Observer og Evening Standard, der gav albummet 4/5 stjerner, mens danske Gaffa gav 5/6 stjerner. Den britiske hjemmeside Drowned in Sound var af en anden holdning, og gav kun albummet 1/10 stjerner. Denne anmeldelse medførte bl.a. at Queen-medlemmet Brian May officielt kritiserede hjemmesiden og dennes anmeldelse . CD'en har solgt over 500.000 eksemplarer i Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland .

Spor 
(Alle sange skrevet af Mika, med mindre andet er angivet.)

Europæisk udgivelse 
 "Grace Kelly" (Mika, Jodi Marr, John Merchant, Dan Warner) – 3:07
 "Lollipop" – 3:03
 "My Interpretation" (Mika, Jodi Marr, Richie Supa) – 3:35
 "Love Today" – 3:55
 "Relax, Take It Easy" – 4:30 (contains a prelude monologue to "Any Other World")
 "Any Other World" – 4:19
 "Billy Brown" – 3:14
 "Big Girl (You Are Beautiful)" – 4:08
 "Stuck in the Middle" – 4:08
 "Happy Ending" – 4:35 / 10:21 (med "Over My Shoulder" som skjult track – 4:45)

USA/Canada udgivelse 
 "Grace Kelly" – 3:07
 "Lollipop" 3:03
 "My Interpretation" – 3:35
 "Love Today" – 3:55
 "Relax (Take It Easy)" – 3:44
 "Ring Ring" – 3:35
 "Any Other World" – 4:19
 "Billy Brown" – 3:14
 "Big Girl (You Are Beautiful)" – 4:08
 "Stuck in the Middle" – 4:08
 "Erase" (Mika, Jodi Marr, Desmond Child) – 3:38
 "Happy Ending" – 4:35 / 10:21 (med "Over My Shoulder" som skjult track – 4:45)

Kilder 

Debutalbum fra 2007
Popalbum fra Storbritannien
Mika-album
Debutalbum fra Storbritannien
Critérium du Dauphiné Libéré 2007

Den 59. udgave af Critérium du Dauphiné Libéré blev afholdt fra 10. til 17. juni 2007. Løbet bestod af en prolog og derefter syv etaper, en af dem er en enkeltstart. Løbet som startede i Grenoble og afsluttede i Annecy var 1140 km langt.

Løbet var en vigtig forberedelse til Tour de France, og mange store stjerner stillede til start, blandt dem, den regerende mester Levi Leipheimer, spaniolerne Alejandro Valverde og Oscar Pereiro Sio, Rabobanks Denis Mensjov og Alexander Vinokurov fra Astana. I tillæg blev der kamp om sprinterkonkurrencen da både Thor Hushovd og Tom Boonen var med.

Christophe Moreau vandt sammenlagt foran Cadel Evans og Andrej Kasjetjkin.

Etaperne

Prolog: Grenoble, 5 km (enkeltstart) 
10-06-2007

1. etape: Grenoble – Roanne, 219 km 
11-06-2007

2. etape: Saint-Paul-en-Jarez – Saint-Étienne, 157 km 
12-06-2007

3. etape: Anneyron, 40.7 km (enkeltstart) 
13-06-2007

4. etape: Hauterives – Le Mont-Ventoux, 197 km 
14-06-2007

5. etape: Nyons – Digne-les-Bains, 195 km 
15-06-2007

6. etape: Gap – Valloire, 198 km 
16-06-2007

7. etape: Valloire – Annecy, 129 km 
17-06-2007

Sammenlagt

Pointkonkurrencen

Bjergkonkurrencen

Kombination konkurrencen

Holdkonkurrencen

Trøjerne dag for dag

Eksterne henvisninger 
 http://criterium.ledauphine.com/criterium07/indexen.php 

UCI ProTour 2007
2007
Glam metal

Glam metal er en undergenre af heavy metal der opstod i de sene 1970'er i USA. Det var en dominerende genre i populær rockmusik gennen 1980'erne og de tidlige 1990'er, som bl.a. kombinerede rockballader med heavy metal riffs

Karakteristik 

Genren er også kendt som hair metal og pop metal. Det første begreb var populariseret af MTV i 1990'erne og udsprang af en udbredt tendens blandt musikerne, som satte deres lange hår op i fantasifulde frisurer-
Grunden til det også fik navnet pop metal var på grund af det var den mindste metalliske udgave af heavy metal. Det var den mest populære form af hård rock i 1980'erne. Nogle pop metalbands lagde vægt på guitarriffene men den største tiltrækningskarft var de fængende omkvæd fra arena rock.

Historie 

Glam metallen så dagens lys i de tidlige 1980ére. Glam metallen var inspireret af flere forskellige andre genrer – bl.a. Heavy metal, Glam rock og Punk. Et af de første bands på denne scene var Mötley Crüe, som også blev et af de mest populære bands inden for genren. I midten af 1980'erne var flere nye hoppet med på vognen – bl.a. Dokken, Poison og Ratt, som også gik hen og blev populære. Også bands som Aerosmith, Alice Cooper, KISS og Whitesnake, der allerede havde fået deres gennembrud gennem mere traditionel rockmusik, begyndte at udgive albums, der var meget inspireret af glam metal. Glam metallen toppede for alvor i slutningen 1980'erne. På det tidspunkt var der et hav af både kendte og mindre kendte bands. De fleste bands havde base i USA, da glam metal aldrig fik det helt store gennembrud i Europa. Nogle af de få store europæiske bands, som var inspireret af glam metal var Def Leppard, Europe, Scorpions og Whitesnake. Eneste danske band der for alvor fik et internationalt gennembrud inden for glam metal var Pretty Maids.

I 1990'erne opstod Grungemusikken, der satte en solid stopper for glam metallens popularitet. Glam metallen blev sat fuldstændigt i baggrunden, pladeselskaberne vendte dem ryggen, og MTV begyndte i stedet at vise videoer med nye bands som Nirvana, Pearl Jam og Soundgarden. Andre metalgenrer som Thrash metal og Groove metal overgik også glam metallen i popularitet. Det betød, at flere af de mindre etablerede glam metalbands måtte dreje nøglen om, og kun de store glam metalbands formåede at udgive nyt materiale. Først i midten af 2000'erne begyndte glam metallen at komme frem igen. Helt nye bands som Crashdiet, Hardcore Superstar og Wig Wam så dagens lys. Den nye bølge af glam metal har dog indtil videre primært opnået popularitet i USA og især Sverige.

Metalgenrer
Ørestad Avis

Ørestad Avis er en gratis lokalavis, der omdeles i Ørestad og nabo-områder på Vestamager og udkommer cirka hver måned. Oplaget er på 8.000 (pr. 2022), og vil stige efterhånden som tilflytningen til Ørestad fortsætter.

Avisen udkom for første gang lørdag den 14. oktober 2006 og havde dengang et oplag på 7.350 og udkom to gange i henholdvis oktober og november før avisen begyndte at blive husstandsomdelt hver anden uge. Ansvarshavende redaktør, Lars Greir. Avisen flyttede i 2008 fra sit kontor i den gamle del af Københavns Universitet Amager (KUA) på Njalsgade 88, som i dag består af et fællesskab for nye virksomheder indenfor IT og medier, kaldet 5teuniT. Den er nu hjemmehørende i HUBSPACE på Arne Jacobsens Allé 15,1. Trods annoncekrise og svigtende tilflytning til Ørestad fortsætter avisen ufortrødent med at udkomme. I 2021 blev der indført abonnement på onlinemediet orestad-avis.dk.

I december 2011 modtog Ørestad Avis og redaktør Lars Greir prisen "Skulderklappet" fra Amager Vest Lokaludvalg. Prisen gives til en forening, organisation, virksomhed eller privatperson som har ydet et særligt arbejde for lokalsamfundet i Amager Vest. Ørestad Avis delte prisen med projekt Bybi på Sundholm.

Ørestad Avis blev i 2012 vist frem på Folketingets talerstol under debatten om en ny reklameafgift for annoncetryksager. Mindre lokalaviser og andre blade med almennyttigt indhold rammes nemlig også af reklameafgiften, hvis de udkommer under 20 gange om året. Det var MF Jan E. Jørgensen (V), som benyttede Ørestad Avis som et eksempel på, at afgiften efter Venstres mening rammer forkert.

Referencer

Ekstern henvisning 
Ørestad Avis' officielle hjemmeside 

Aviser fra Amager
Hasmark Kirke

Hasmark Kirke er en af de to kirker i Norup Sogn. Den ligger i landsbyen Hasmark nær Enebærodden på Nordfyn.

Kirken er opført efter tegninger af arkitekt Emil Schwanenflügel, Odense, og indviet 27. november 1892. Den blev bygget som filialkirke til Norup Kirke for at styrke betjeningen af sognets østlige del.

Bygning 

Kirken er opført i nyromansk stil og står mere eller mindre i sin oprindelige udformning. Den består af et skib med svage fremspring, der giver karakter af en korskirke, et kor med jævnbred apside og et tårn med fremskudt vestportal.

Inventar 
Inventaret stammer hovedsagelig fra kirkens opførelse 1892 og er tegnet af arkitekten, Schwanenflügel. Døbefonten er imidlertid betydelig ældre, idet man har genanvendt fonten fra den 1555 nedrevne Egense Kirke (Norup Sogn). Der er tale om en Gotlandsk bægerbladsfont fra 1200-tallet, hvis kumme imidlertid er blevet skåret ned og siden fornyet i dens trunkerede form. Dette var nødvendigt, fordi fonten igennem århundreder havde stået i haven ved den gamle præstegård i Egense, hvor den i 1800-tallet havde tjent som fuglebad.

Af nyere inventar kan nævnes Jette Nevers' billedtæppe, der blev opsat 1992 i anledning af kirkens 100-årsjubilæum, og klokken fra 1978, der er støbt af Petit & Fritsen, Nederlandene. Den gamle klokke blev 1991 skænket til St. James Anglican Church, Obiangwu, Nigeria.

Referencer

Litteratur

Eksterne kilder og henvisninger 

 Hasmark Kirke hos KortTilKirken.dk
 Hasmark Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Nordfyns Kommune
Kirker i Fyens Stift
Kirker i Odense Amt
Nazarenerne

Nazarenerne var en tysk kunstnergruppe grundlagt 1809 i Wien af Friedrich Overbeck og Franz Pforr.

Som reaktion mod den herskende franske akademiske smag lagde nazarenerne vægten på den religiøse følelses inderlighed og efterlignede med flid italienske kunstnere fra 1400-tallet, quattrocentisterne, hvis naive og fromme fremstillingsmåde efter deres mening rummede sartere, finere og dybere stemning end den senere fuldmodne renæssancekunst.

Betegnelsen nazarener var oprindelig et spottenavn for disse malere, der forenedes i stræben mod det idealt upersonlige, det blide, det usanselige og asketiske (sky for levende model) og arkaisme i form og farve. De søgte også enhedspræg i ydre optræden med glat hår, frakke uden knapper, gammel romersk kappe og gule sko.
Den egentlige leder af bevægelsen var Overbeck, til ham sluttede sig blandt andet brødrene Johannes og Philipp Veit, Joseph von Führich, Friedrich Wilhelm von Schadow og Julius Schnorr von Carolsfeld; de to sidste faldt dog snart fra.
Litterært havde retningen sine kilder i Ludwig Tiecks og brødrene August og Friedrich Schlegels virksomhed, også i Wilhelm Heinrich Wackenroders skrift Herzensergießungen eines kunstliebenden Klosterbruders, 1797 ('Hjertets udgydelser af en kunstelskende klosterbroder').

Omkring 1812 dannede de et lille kunstnersamfund: "Klosterbrødrene fra San Isidoro" opkaldt efter deres bolig, det forladte kloster San Isidoro ved Villa Ludovisi i Rom. Om aftenen samledes de gerne i Café Greco. Særlig deres store udstilling 1819 gjorde lykke, den blev åbnet af det østrigske kejserpar (Frans 1. af Østrig).

Nazarenerne mødte stærke angreb udefra, hvasse angreb fra Goethe; indefra kom opløsningen dels gennem selve nazarenernes grundsætninger, deres mangel på respekt for det tekniske og det lavmål af kunstnerisk kunnen, som adskillige af deres arbejder befandt sig på, dels gennem brydningen mellem katolicisme og protestantisme. Carl Friedrich Lessings Huss (1837) bragte således den dengang allerede hensygnende retning nærmere mod dens endeligt. Nazarenerne indlagde sig betydelig fortjeneste af freskomaleriet. De engelske prærafaelitter har ikke få lighedspunkter med nazarenerne.

Flere danske kunstnere viste interesse for gruppen under deres ophold i Rom, blandt andet J.L. Lund og Albert Küchler.

Galleri

Se også 
 Prærafaelitter

Noter

Kilde 
 , bind 17, side 739 af kunsthistoriker Axel Holck

Eksterne henvisninger 

 Oversigt over kunsterne


Kunst
Kunstnersammenslutninger
Etableret i 1809
Kolo Touré

Kolo Habib Touré (født 19. marts 1981 i Bouaké, Elfenbenskysten) er en ivoriansk tidligere fodboldspiller, der spillede som forsvarer. Han repræsenterede gennem sin karriere blandt andet de engelske storklubber Arsenal, Manchester City og Liverpool, samt skotske Celtic. Han var i mange år fast mand på Elfenbenskystens landshold og har med 120 kampe spillet næstflest kampe for holdet, inden sit frivillige stop i 2015.

Han er storebror til den centrale defensive midtbanespiller, Yaya Touré.

Karriere

Arsenal F.C. 
Touré kom til Arsenal fra ASEC Mimosas i sit hjemland i februar 2002, og fik sin debut for holdet i august samme år i en kamp mod Liverpool F.C. Han startede sin karriere i London-klubben som midtbanespiller, men blev af manager Arsène Wenger hurtigt omskolet til midterforsvarer.

I de følgende sæsoner etablerede Touré sig som en fast del af Arsenals midterforsvar, hvor han har spillet sammen med blandt andet Sol Campbell, William Gallas og Philippe Senderos. Han har med klubben været med til at vinde Premier League i 2004, samt FA Cuppen i både 2003 og 2005. Desuden var han med til at nå finalen i Champions League i 2006.

Touré er, købt i februar 2002, den spiller i den nuværende Arsenal-trup, der har været i klubben længst tid. Dette har ført ham højt op i klubbens hierarki, og han har ved adskillige lejligheder båret holdets anførerbind. I alt optrådte Touré i 326 kampe for Arsenal.

Manchester City F.C. 
Den 28. juli 2009 kunne det rapporteres at Touré havde gennemført et skifte til storspenderende Manchester City og blev således Manchester-klubbens sjette indkøb i sommeren 2009. Handelen blev anslået til at kostet Manchester City £16 millioner. Touré skrev under på en fire-årig kontrakt.

Landshold 
Touré var i mange år en fast del af Elfenbenskystens landshold, som han første gang repræsenterede i en kamp i april 2000 mod Rwanda. Han har siden flere gange repræsenteret landet ved African Nations Cup, og i 2006 var han desuden med i den trup, der deltog ved VM i Tyskland, den første VM-slutrunde i nationens historie. Han blev også udtaget til VM i 2010 i Sydafrika.

Touré nåede at spille 120 landskampe og score syv mål.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Elfenbenskysten
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2006
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2010
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2014
Fodboldspillere fra Liverpool F.C.
Fodboldspillere fra Manchester City F.C.
Fodboldspillere fra Arsenal F.C.
Fodboldspillere fra Celtic F.C.
Egil Olsen

Egil Roger Olsen med tilnavnet Drillo (født 22. april 1942) er en norsk fodboldtræner, der indtil september 2013 var landstræner i Norge for anden gang. Han er mest kendt for i 1990'erne at have været landstræner for Norge, som han førte til VM i fodbold 1994 og 1998. Han har derudover været manager for Wimbledon F.C. i klubbens sidste sæson i Premier League samt været landstræner for Irak.

Som aktiv spillede han bl.a. for Vålerenga IF og han spillede 16 landskampe.

Tilnavnet " Drillo " fik han i sin tid som spiller i Vålerenga. Det skyldtes hans stadige iver efter at drible.

"Norsk fodbold" 
Drillo er om nogen manden, der er skyld i, at termen "norsk fodbold" i Danmark opfattes som en kedelig omgang defensiv fodbold med 10 mand i eget straffsparksfelt, da det var i netop hans periode som landstræner, at det norske landshold spillede sådan. På trods af, hvad nogle danskere mener om Drillos spillesystem, er han til dato den mest succesrige norske landstræner. Han førte således det norske landshold frem til en plads som nummer 2 på FIFA's verdensrangliste i to omgange, første gang i oktober 1993 og derpå i månederne juli og august 1995 .

Drillos system i 1990'erne var en såkaldt 4-5-1, hvor chancerne blev skabt på lange bolde fra forsvaret, der så skulle ramme den enlig angriber (som oftest under Drillo, Jostein Flo).

Klubber som spiller 
 1958-1965: Østsiden 
 1966-1967: Vålerenga IF 
 1968-1971: Sarpsborg FK 
 1972-1974: Frigg 
 1974-1975: Hasle/Løren

Klubber som træner 
 1972-1974: Frigg (spillende træner)
 1974-1975: Hasle/Løren (spillende træner)
 1976-1977: Østsiden
 1977-1978: Fossum
 1978-1979: Frigg 
 1979-1985: U-21 landstæner for Norge
 1986-1988: Lyn Oslo
 1989: Aalesund FK
 1990: U-23 landstræner for Norge
 1990-1998: Landstræner for Norge
 1998-1999: Vålerenga IF
 1999-2000: Wimbledon F.C.
 2003-2004: U-19 landstræner for Norge
 2004-2005: Fredrikstad FK
 2005-2007: Sportschef i Vålerenga IF
 2007-2008:Landstræner for Irak
 2009-: Landstræner for Norge

Eksterne kilder/henvisninger 

Fodboldspillere fra Norge
Fodboldtrænere fra Norge
Trænere for Norges fodboldlandshold
Hasse Kuhn

Hasse Kuhn (født 1. august 1964) er en dansk tidligere fodboldspiller og nuværende træner. Siden 2017/18 træner Kuhn Skjold Birkerød.

Som spiller spillede han for Rønne IK, Kastrup Boldklub, B 1909, Lyngby Boldklub, HIK og Søllerød BK

Da Lyngby Boldklub i 2001 gik konkurs, overtog Kuhn trænergerningen efter Poul Hansen i den halvsæson, hvor klubben spillede som amatørklub i Superligaen. Han fulgte med klubben ned i Danmarksserien og var træner indtil 2003. Siden blev han træner for Virum-Sorgenfri Boldklub, hvor han var frem til 2008. Den 28. november 2008 blev han præsenteret som ny cheftræner for Hellerup IK. Den 6. november 2017 blev han præsenteret som ny træner for Skjold Birkerød.

Hasse Kuhn er bror til Allan Kuhn.

Noter 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldtrænere fra Lyngby Boldklub
Fodboldspillere fra Lyngby Boldklub
Fodboldspillere fra B1909
Fodboldspillere fra Hellerup IK
Fodboldspillere fra Kastrup Boldklub
Fodboldspillere fra Søllerød Boldklub
Fodboldtrænere for Lundtofte Boldklub
Fodboldtrænere for Virum-Sorgenfri Boldklub
Fodboldtrænere fra Hellerup IK
Fodboldtrænere for Skjold Birkerød
Byer i Republikken Irland

Denne oversigt over de 100 største byer i Republikken Irland er baseret på Folketællingen i Irland 2016. Byer med city-status er anført med betegnelsen (city) efter bynavn.

Befolkningstallet er inklusive forstæder. Dette forklarer, hvorfor nogle af byerne strækker sig over to county (grevskaber).

Byer

Referencer 

 
Irland
Jack Daniel's

Jack Daniel's er et amerikansk whiskydestilleri og whiskymærke fra Tennessee, kendt for sine rektangulære flasker og sorte labels. Jack Daniel's betegnes som en bourbonwhiskey.

Den mest kendte Jack Daniel's aftapning er Old No. 7 (Black label), der er blevet udødeliggjort af mange rockmusikere. Men der findes selvfølgelig også andre, om end mindre kendte, aftapninger. Bl.a. Gentleman Jack, Barrelhouse 1, Single Barrel Select, Silver Select, Green Label, Bicentennial og Belle of Lincoln.

Whisky
Etableret i 1866
Longford

Longford (Irsk: An Longfort) er en irsk by i County Longford i provinsen Leinster, i den centrale del af Republikken Irland med en befolkning (inkl. opland) på 8,836 indb i 2006 (7,557 i 2002)

Se også 
 Oversigt over de 100 største byer i Republikken Irland

Byer i Irland
Ashbourne

Ashbourne () er en irsk by i County Meath i provinsen Leinster, i den centrale del af Republikken Irland med en befolkning (inkl. opland) på 8.528 indbyggere i 2006 (6.362 i 2002).

Se også 
 Oversigt over de 100 største byer i Republikken Irland

Byer i Irland
Dungarvan

Dungarvan (Irsk: Dún Garbháin) er en irsk by i County Waterford i provinsen Munster, i den sydvestlige del af Republikken Irland med en befolkning (inkl. opland) på 8,362 indb i 2006 (7,452 i 2002)

Se også 
 Oversigt over de 100 største byer i Republikken Irland

Eksterne henvisninger 

Byer i Irland
Rush (Irland)

Rush (Irsk: Ros Eó) er en irsk by i County Fingal i provinsen Leinster, i den centrale del af Republikken Irland med en befolkning (inkl. opland) på 8.286 indb i 2006 (6.769 i 2002)

Eksterne henvisninger

Se også 
 Oversigt over de 100 største byer i Republikken Irland

Byer i Irland
Athy

Athy () er en irsk by i County Kildare i provinsen Leinster, i den centrale del af Republikken Irland med en befolkning (inkl. opland) på 8.218 indbyggere i 2006 (6.049 i 2002).

Se også 
 Oversigt over de 100 største byer i Republikken Irland

Byer i Irland
Cavan

Cavan (Irsk: An Cabán) er en irsk by i County Cavan i provinsen Ulster, i den nordlige del af Republikken Irland med en befolkning (inkl. opland) på 7.883 indb i 2006 (6.098 i 2002)

Se også 
 Oversigt over de 100 største byer i Republikken Irland

Byer i Irland
Nenagh

Nenagh (Irsk: An tAonach) er en irsk by i County Tipperary i provinsen Munster, i den sydvestlige del af Republikken Irland med en befolkning (inkl. opland) på 7,751 indb i 2006 (6,454 i 2002)

Se også 
 Oversigt over de 100 største byer i Republikken Irland

Byer i Irland
New Ross

New Ross (Irsk: Ros Mhic Thriúin) er en irsk by i County Wexford i provinsen Leinster, i den centrale del af Republikken Irland med en befolkning (inkl. opland) på 7,709 indb i 2006 (6,537 i 2002)

Se også 
 Oversigt over de 100 største byer i Republikken Irland

Byer i Irland
Thurles

Thurles (Irsk: Durlas) er en irsk by i County Tipperary i provinsen Munster, i den sydvestlige del af Republikken Irland med en befolkning (inkl. opland) på 7.682 indb i 2006 (7.425 i 2002)

Se også 
 Oversigt over de 100 største byer i Republikken Irland

Byer i Irland