kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carly Rae Jepsen

Carly Rae Jepsen (født den 21. november 1985) er en Junonomineret canadisk singer-songwriter fra byen Victoria i provinsen Britisk Columbia. Hun blev, i 2007, nummer tre i den femte sæson af Canadian Idol.

Kort efter konkurrencen, skrev hun kontrakt med Fontana og MapleMusic, hvor hun udgav sit debutalbum Tug of War den 30. september 2008. Tre år senere, udgav hun en ny single med titlen "Call Me Maybe", som blev udgivet af 604 Records, fra hendes debut EP, Curiosity den 14. februar 2012. "Call Me Maybe" blev mødt med stor succes, og blev nummer 1 på både Billboard Hot 100 og Canadian Hot 100. "Call Me Maybe" blev også nummer 1 i Australien, Irland og Storbritannien.

Liv og karriere 
Jepsen gik på Heritage Park Secondary School i Mission, British Columbia, og har siden optrådt der. Hun gik senere på Canadian College of Performing Arts i Victoria, inden hun gik til audition til Canadian Idol. Efter at have deltaget i programmet, trak Jepsen sig tilbage til British Columbia for at fokusere på skrivning, indspille og fuldende sit band. Hendes demoer tiltrak hurtigt opmærksomhed, og hun skrev til sidst en delt management-aftale med Svimkin Artist Management og Dexter Entertainment. En aftale med Fontana/Maple Music fulgte hurtigt, og Jepsen gik i studiet med producer/sangskriver Ryan Stewart.

I 2012 blev hun signet af sangeren Justin Bieber - dvs. at hun arbejder under ham. Hun således deltaget i hans tunré Believe Tour, og hun har sunget nummeret det nye nummer "Beautiful" fra albummet KISS, der blev udgivet den 18. september.

2008-2011: Tug of War 

Den 16. juni 2008, udgav Jepsen sin debutsingle og anden single, en coverversion af John Denvers sang "Sunshine On My Shoulders". Det er den eneste coversang på hendes album. Den 21. juli 2008, tilføjede Jepsen to nye sange fra albummet til sin MySpace-side: "Bucket" og "Heavy Lifting". I august 2008 annoncerede hun på sin MySpace-side, at albummets titel ville blive "Tug of War", og det ville blive udgivet den 30. september 2008.

En musikvideo til singlen "Tug of War" blev udgivet i januar 2009. "Bucket", hendes anden single, blev udgivet i maj 2009, og videoen til 'Sour Candy', en duet med Josh Ramsay fra Marianas Trench, er også blevet udgivet. Alle Jepsens musikvideoer har været instrueret af Ben Knechtel. I foråret 2009 turnerede hun i det vestlige Canada og senere hele Canada.

2012: Curiosity 
Jepsens andet album blev udgivet den 14. februar 2012. Det blev produceret af Ryan Stewart og Kevin James Maher. 

Singlen "Call Me Maybe" blev udgivet den 21. september 2011, og blev produceret af Josh Ramsay, men skrevet af Jepsen, Ramsay og Tavish Crowe. "Call Me Maybe" er den første sang af en canadisk kunstner, der nåede toppen af Billboard Hot 100, siden Justin Biber  sang "Baby" i januar 2010.

Danske aner
I følge hende selv har hun danske, engelske og skotske aner.

Diskografi 

 Tug of War (2008)
 Kiss (2012)
 Emotion (2015)
 Dedicated (2019)
 Dedicated Side B (2020)
 The Loneliest Time (2022)

Kilder

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Singer-songwritere fra Canada
Anitjkovpaladset

Anitjkovpaladset (ru.: Аничков дворец; transl. Anitjkov dvorets) er et tidligere kejserligt palads fra det Russiske Kejserrige i Sankt Petersborg, Rusland. Det er beliggende på hovedgaden Nevskij Prospekt nr. 39, med front mod floden Fontanka.

Tidlige historie 

Anitjkovpaladset har fået sit navn efter Anitjkov-broen, der går hen over Fontanka. Det blev bygget til kejserinde Elisabeth af Rusland i barok-stil, og stod efter 13 år færdigt i 1754. Det er noget uklart hvem arkitekten bag er, men det antages at være enten Francesco Bartolomeo Rastrelli, der byggede flere paladser i Rusland, eller Mikhail Zemtsov. Det blev i sin samtid betragtet som byens mest storslåede privatresidens.

Kejserinde Elisabeth gav paladset til sin favorit, grev Aleksej Razumovskij. Efter hans død gik paladset tilbage til kronen, men Katarina den Store, gav det efterfølgende til sin egen favorit Grigorij Potemkin i 1776. Paladset undergik en del forandringer i de efterfølgende år, hvor paladset blev renoveret i tidens nyklassiske stil. Dertil blev der anlagt en have i engelsk stil.

Efter Potjomkins død tilfaldt paladset atter kronen. De sidste store ændringer på paladset skete under Alexander 1.. Han gav siden paladset videre til en af sine søstre, og efter hendes ægteskab til sin yngre bror, den senere Nikolai 1.

Siden da blev boligen benyttet som residens for de russiske tronfølgere. De forskellige beboere indrettede paladset indvendigt efter deres egen stil og smag, hvilket paladset bærer præg af.

Senere historie 

I eftertiden er paladset mest forbundet med Alexander 3. og hans familie. Efter hans ægteskab med Dagmar af Danmark i 1866, flyttede parret ind i paladset. Det var således barndomshjem for den sidste russiske kejser Nikolai 2.

Da Alexander 3. blev kejser, foretrak familien stadig Anitjkovpaladset frem for det officielle Vinterpaladset, når familien var i hovedstaden.

Kejserinde Dagmar havde som enke brugsretten til paladset, lige indtil Den Russiske Revolution 1917 hvor paladset blev konfiskeret ligesom alle de andre kejserlige paladser.

Da revolutionen var slut, blev paladset omdannet til museum for byen. Efter 1934 blev paladset brugt som uddannelsescenter for unge, og i årenes løb husede det mange efterskoler.

I dag findes der et lille museum indenfor i paladset, som man kan besøge på specielle tidspunkter, og få en guidet tur gennem nogen af paladsets værelser. Udover det, er der normalt ingen adgang for turister.

Eksterne henvisninger 

 saint-petersburg.com: Anichkov Palace

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Sankt Petersborg
Paladser
Martin Grønne

Martin Grønne Jensen (født 1990) er en dansk atlet som er medlem af Korsør AM.

Martin Grønne vandt DM i syvkamp inde 2012.

Danske mesterskaber 
 DM  2012 Syvkamp inde
 DM  2011 Syvkamp inde

Eksterne henvisninger 
 Statletik.dk – Martin Grønne 
 All-athletics – Martin Grønne 

Mangekæmpere fra Danmark
Atleter fra Korsør AM
Frederik 5. (flertydig)

Regentnavnet "Frederik 5." kan henvise til:

 Frederik 5. af Pfalz (1596 – 1632)
 Frederik 5. af Danmark (1723 – 1766)

Se også 
Frederik V (rytterstatue)
Big Time Rush (band)

Big Time Rush (også kendt som BTR) var et amerikansk boyband, som blev dannet i Los Angeles, Californien i 2009.

De opnåede deres popularitet gennem et hit-tv-show af samme navn på Nickelodeon. Her havde de forskellige gæsteoptædener af amerikanske stjerner, bl.a. Nicole Scherzinger fra The Pussycat Dolls, sangerinden Jordin Sparks og rapperen Snoop Dogg.

Bandet består af medlemmerne Kendall Schmidt, James Maslow, Logan Henderson og Carlos Pena Jr..

Deres første album BTR blev udgivet i oktober 2010. Det toppede som nummer 3 på hitlisten Billboard 200, og blev tildelt guld for salg af mere end 500.000 eksemplarer.

2009-2010: Begyndelsen & BTR 
I 2009 underskrev Nickelodeon og Big Time Rush en pladekontrakt samtidig med kontrakten for deres tv-show. Deres debut single "Big Time Rush" blev udgivet d. 29. november, 2009. Sangen debuterede under deres første afsnit af serien, og er på nuværende tidspunkt showets titelmelodi. 
I serien udgav de også andre singler, herunder sangene "City is Ours" og "Any Kind of Guy". Big Time Rush har også lavet et cover af en Play sang med titlen "Famous". Sangen blev udgivet på iTunes d. 29. juni, 2010. En anden sang, "Halfway There", blev udgivet på iTunes d. 27. april 2010, efter dens premiere i serien. Singlen til "Halfway There" var deres første sang som ramte hitlisten Billboard Hot 100. Den toppede som nummer 93, på grund af kraftige digitale salg.
D. 21. september 2010, udgav Big Time Rush singlen "Till I Forget About You" for at reklamere, for udgivelsen af deres debut album.
Albummet, med titlen "BTR", blev udgivet d. 11. oktober 2010. Den debuterede som nummer 3 på Billboard 200 listen og solgte 67,000 eksemplarer den første uge. Albummet toppede også som nummer 4 på internet hitlisten over albums, og som nummer 1 på hitlisten over soundtracks. 
En af sangene, "Big Night", debuterede på Billboard Hot 100 listen som nummer 79, hvilket gjorde den deres højst toppende hit. 
Albummet blev senere tildelt guld for salg af over 500,000 eksemplarer i USA. Over 30,000 eksemplarer var solgt i Mexico, hvilket resulterede i dens anden tildeling af guld, og over 2,000,000 eksemplarer af albummet er, i øjeblikket, solgt på verdensplan. 
I november 2010 blev det annonceret at et specielt jule-afsnit af Big Time Rush ville komme senere på måneden, og at en jule-EP ville blive udgivet sammen med. EP'en, med titlen "Holiday Bundle", blev udgivet d. 30. november 2010. På EP'en lavede de et cover af Mariah Careys "All I Want For Christmas Is You", sammen med Nickelodeon stjernen Miranda Cosgrove. D. 15. februar 2011 blev sangen "Boyfriend" udgivet som bandets første officielle single til amerikansk radio. "Boyfriend" toppede som nummer 72 på Billboard Hot 100, hvilket gjorde den til deres mest sucessfulde sang til dato. I marts 2011, toppede den som nummer 30 på Billboard Pop Songs listen. 
Desuden, nominerede MTV, Big Time Rush som MTV's Breakthrough Band Award Honor.

Diskografi 
BTR (2010)
Elevate (2011)
24/7 (2013)

Eksterne henvisninger 

 

Popgrupper fra USA
Boybands
Musikgrupper fra 2009
Musikgrupper opløst i 2014
Leif Skov

Leif Skov er navnet på flere personer:
 Leif Skov (advokat), advokat og formand i Aage V. Jensens Fondene
 Leif Skov (politiker) (1947), politiker og borgmester.
 Leif Skov (festivalsarrangør) (1946), arrangør af Roskildefestivalen
 Leif Skov (fodboldspiller) (1940), fodboldspiller
Mette Schjoldager

Mette Schjoldager (født 21. april 1977 i Viby, Roskilde Kommune) er en tidligere professionel badmintonspiller. 

Mette Schjoldager og Jens Eriksen vandt mixed double ved EM i Sverige 2002 og bronzemedaljerne under OL 2004 efter at have slået landsmændene Jonas Rasmussen og Rikke Olsen i bronzekampen. Hun deltog også i dame double med Pernille Harder, de blev slået ud i første runde.
Der ud over har hun vundet syv DM-titler, et VM-bronze samt en sejr i Copenhagen Masters og en førsteplads på verdensranglisten.

Mette Schjoldager valgte sommeren 2007 at stoppe sin internationale karriere og hun fødte en søn 2009. 
Fem måneder efter vandt hun DM i mixed double sammen med Mikkel Delbo Larsen efter kun at have spillet fire betydende badmintonkampe sammen. De vandt DM-finalen 20-22, 21-17, 21-19 over Rasmus Bonde og Marie Røpke. 

Badmintonspillere fra Danmark
Olympiske bronzemedaljevindere fra Danmark
Medaljevindere fra Danmark ved sommer-OL 2004
Leif Skov (festivalsarrangør)

Leif Skov (født 30. december 1946) er tidligere leder af Roskilde Festival. 

Leif Skov har realeksamen fra Frederiksborg Realskole i 1963 og blev uddannet som lærer med linjefagene idræt og engelsk fra Holbæk Seminarium.
Han deltog som tilskuer på Roskilde Festival i 1971,
begyndte som medhjælper på Roskilde Festivalen i 1972 og blev dets leder i 1977.
Han var leder indtil 2002.
Leif Skov var stiftende medlem af brancheorganisationen for festivaler Yourope, og 
i 2011 modtog han denne organisations Lifetime Achievement Award.
Efter virket hos Roskilde Festivalen har han været involveret i opbygningen af Danmarks Rockmuseum
og i Tønder Festival.

Leif Skov blev ridder af Dannebrog i 1998.

Henvisninger 

Musikfolk fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Lærere fra Danmark
Leif Skov (advokat)

Leif Skov er formand for Aage V. Jensens Naturfond og Aage V. Jensens Fond.
Han er tillige formand for firmaet A/S Dansk Inveco, hvor hans datter Mette Skov sidder som direktør.

Henvisninger 

Advokater fra Danmark
Anna Leopoldovna af Mecklenburg

Anna Leopoldovna af Mecklenburg (, ; eller , ; født  7. december 1718 i Rostock, død 18. marts 1746 i Kholmogory) var som storfyrstinde Anna Leopoldovna af Rusland regent af Rusland 1740-1741 som værge for sin umyndige søn, zar Ivan 6. af Rusland. Hun var datter af Katarina Ivanovna (søster til kejserinde Anna Ivanovna af Rusland) og hertug Karl Leopold af Mecklenburg-Schwerin.

Levned 
 
Anna kom til Rusland i 1722, da hendes mor blev skilt og flyttede hjem. I 1730 var hendes mor på tale som kandidat til tronen, men den gik i stedet til Annas moster. I 1733 konverterede Anna til den ortodokse kirke. Samme år døde moderen, og hendes kommende mand Anton Ulrik af Braunschweig kom til Rusland. De blev gift 1739. Deres søn Ivan VI arvede tronen i 1740 med Ernst Johann von Biron som regent. Men Anna havde snart held til at styrte ham og overtage regeringen.
 
Peter den Stores datter Elisabeth var favorit hos de soldater, der i december 1741 startede et oprør blandt vagterne, og Elisabeth kunne tage magten som kejserinde. Anna og hendes familie flyttedes til et fængsel i Dünamünde ved Riga, og de endte i fængsel i Khologory, hvor hun døde i barselsseng i 1746. 
 
Hendes søn Ivan VI blev 16. juli 1764 myrdet i Schlüsselburg. Anna Leopoldovnas mand Ulrik Anton af Braunschweig-Lüneburg døde 19. marts 1776 i Kholmogory. Anna Leopoldovnas fire børn blev løsladt i 1780 og flyttede til Danmark, hvor de var i en mere behagelig husarrest i Horsens med russisk pension til deres død.

Familie 
 
Anna Leopoldovna og Anton Ulrich af Braunschweig fik fire børn:
  
 Ivan (1740-1764)
 Hertuginde Katharina af Braunschweig-Lüneburg Wolfenbüttel (1741-1807)
 Hertuginde Elisabeth af Braunschweig-Lüneburg Wolfenbüttel (1743-1782)
 Hertug Peter af Braunschweig-Lüneburg Wolfenbüttel (1745-1798) 
 Hertug Aleksej af Braunschweig-Lüneburg Wolfenbüttel (1746-1787)
  
Ivan døde i fængslet, mens de yngre søskende døde i husarrest i Horsens.

Stamtræ

Referencer 

Regenter af Rusland
Huset Mecklenburg
Personer fra Rostock
Vålådalens naturreservat

Vålådalens naturreservat er et naturreservat i den vestlige del af Åre kommun i Jämtlands län i det nordvestlige Sverige. Naturreservatet er 1.175 kvadratkilometer stort og etableredes 1988. Naturreservatet består af urskov samt høje fjeldtoppe som Bunnerfjällen, Härjångsfjällen og Anarisfjällen.

I Gröndalen findes tydelige spor fra den seneste istid, hvor smeltevandet har dannet to store pyramider og dødishuller.

Friluftsliv 
Naturreservatet har et antal sommer- og vinterstier og fem af Svenska turistföreningens fjeldhytter findes i naturreservatet.

Kilder 

Naturreservater i Sverige
Jämtlands län
Borgerskabets diskrete charme

Borgerskabets diskrete charme er en fransk surrealistisk komedie fra 1972 instrueret af Luis Buñuel.

Eksterne Henvisninger 

Franske film fra 1972
Film instrueret af Luis Buñuel
Komediefilm fra Frankrig
Fransksprogede film
Generation X (roman)

Generation X: Tales for en Accelerated Culture  er Douglas Couplands debutroman.

Udtrykket ”Generation X”, som romanen gjorde berømt, henviser til amerikanerne og canadierne, der havde nået voksenalderen i slutningen af 1980'erne. Dette udtryk kom til at blive brugt i vidt forskellige sammenhænge, og snart blev alle mulige ting omtalt som om de havde noget at gøre med denne generation. Denne udvikling gjorde også at Coupland selv blev berømt og kom for mange til at stå som en talsmand for sin generation.

Romanens handling er i store træk en rammefortælling, hvor bogens tre hovedpersoner udveksler dybtfølte historier om både dem selv såvel som fantastiske historier, som de finder på. Coupland udgav senere en roman med en lignende titel – Generation A – i september 2009.

Romaner fra Canada
Café Vivaldi

Café Vivaldi er en dansk kæde af caféer, der blev etableret i 1999 i Slagelse. Ejeren bag Café Vivaldi konceptet overtog en blomsterbutik med navnet ”Vivaldi Blomster” og ombyggede den i stil med de små hyggelige caféer i Paris. Caféen i Slagelse blev solgt fra 3 år senere, men drives fortsat under navnet Café Vivaldi, men den er ikke en del af kæden eller konceptet. Der er i dag 17 caféer, men 3 nye er på vej i slutningen af 2019. De drives alle under samme koncept og bærer navnet, og det registrerede varemærke Café Vivaldi.

Caféer

Eksterne henvisninger 

https://vivaldicatering.dk/ 

Cafékæder i Danmark
Slagelse
Etableret i 1999
Sylva Née

Sylva Née er en ivoriansk håndboldspiller.

Klubber 
 Saint-Étienne Andrézieux HB

Eksterne henvisninger 
 Finale de la CAN 

Håndboldspillere fra Elfenbenskysten
Juris Kalniņš (basketballspiller)

Juris Kalniņš (8. marts 1938 i Riga i Letland – 9. februar 2010) var en lettisk basketballspiller, der spillede som shooting guard og small forward, og æresmedlem af Letlands Basketball Union.

Kalniņš var i 1956 med til at vinde det sovjetiske mesterskab, i 1962 en andenplads og i 1961 en tredjeplads. Tre gange var han med til at vinde den europæiske mesterskabscup i hhv. 1958, 1959 og 1960. Kalniņš spillede 53 kampe for Lettiske SSRs spillertrup. I perioden fra 1962 til 1964 spillede han for det sovjetiske landshold, for hvilket han ved OL i 1964 i Tokyo var med til at vinde en sølvmedalje, samt en guldmedalje ved EM i basketball 1963 og en bronzemedalje ved VM i basketball 1963. I 1997 var han med til at vinde VM i basketball for veteraner.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 Profil hos sports-reference.com  
 Profil hos Letlands Olympiske Komité  
 Artikel om Juris Kalniņš  

Personer fra Riga
Basketballspillere fra Letland
Basketballspillere fra Sovjetunionen
Olympiske sølvmedaljevindere fra Sovjetunionen
Medaljevindere ved sommer-OL 1964
Lars Molin (forfatter)

Lars Fredrik Molin (6. maj 1942 i Undersåker, Jämtlands län i Sverige – 7. februar 1999 i Sundbyberg, Stockholms län i Sverige) var en svensk forfatter, dramatiker og filminstruktør.

Molin arbejdede som vejmester frem til 1972. Hans debut som forfatter var med romanen Bomsalva i 1970, der omhandler en ulykke under opførelsen af et kraftværk, hvor tre arbejdere omkom, og hvor det meste af bogens historie selv er noget Molin oplevede i sit liv. Året efter debuterede han som dramatiker, med filmen Badjävlar, om modsætninger mellem lokale og sommergæster, som også blev hans offentlige gennembrud.

Molins berømte tv-produktioner inkluderer Potatishandlaren, Kejseren af Portugalien (efter Selma Lagerlöfs roman) og Tre Kärlekar, som alle havde et stort publikum, da de blev vist på tv.

Lars Molin havde også international succes – han vandt blandt andet den eftertragtede Emmy Award for bedste tv-produktion af Den tatuerade änkan fra 1999, med Mona Malm i hovedrollen.

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra Sverige
Romanforfattere fra Sverige
Manuskriptforfattere fra Sverige
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Holckenhus

Holckenhus er en bygning i København opført (på stedet hvor Holcks Bastion lå deraf navnet) i årene 1891-93 af bygmester Nikolai Albert Schioldan og tegnet af arkitekt Philip Smidth. Bygningen er indrettet med kunstneratelierer i tagetagen, hvilket var vigtigt for bygmesteren, og har siden 1892 huset i hvert fald 74 kunstnere som P.S. og Marie Krøyer, Kristian Zahrtmann, (Zahrtmanns malerskole havde til huse her til 1907), Agnes og Harald Slott-Møller, Emil Nolde med flere.

Holckenhus har i over 125 år huset kunstnere og er Danmarks næststørste sammenslutning af atelierer efter Kunstakademiets Billedkunstskoler. Der er 11 atelierer på 5. sal.

Bosatte billedkunstnere i Holckenhus 
 P.S. Krøyer 1892-98
 Marie Krøyer 1892-98
 Bertha Wegmann 1893-1914
 Kristian Zahrtmann 1885-1906
 Cilius Andersen 1894-95
 Susette Holten 1899-1901
 Anna Petersen 1902-03

Referencer

Litteratur

Eksterne henvisninger 

 Foreningen kunsten i Holckenhus
 Holckenhus, København V 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Italiens premierministre

Dette er en liste over Italiens premierministre.

Se også 
 Italiens præsidenter

 
Lister over regeringsledere
Italiens politik
Nils Henriksen

Nils Vejen Henriksen (født 1948)  er en dansk rockguitarist og musikproducer.

Han gjorde sig først bemærket i begyndelsen af 1970'erne som guitarist i gruppen Culpeper's Orchard. Han forlod dog allerede i 1972 dette Band for at danne Mo-I-Rana. Sideløbende arbejdede han bl.a. sammen med Sebastian, og han medvirker som guitarist på de fleste af hans plader efter 1973.

Henriksens guitarspil er bl.a. blevet beskrevet som "en lyd midtvejs mellem Eric Claptons blues, Jimmy Pages rutscheture og The Byrds strømførende cowboyrock." 

I 1975 begyndte han desuden en karriere som pladeproducer. Hans først produktion var C.V. Jørgensens andet album T-shirts, Terylenebukser & Gummisko fra 1975, og samarbejdet fortsatte med Storbyens små oaser (1977), Lediggang agogo (1982), samt Vennerne og vejen (1985). Blandt andre produktioner kan nævnes en række af Sebastians plader mellem 1979 og 1984, bl.a. Tiderne Skifter (1979), Stjerne til støv (1981). Desuden Kim Larsens 231045-0637 (1979), Malurts Vindueskigger (1981) og Tv·2's Beat (1983). Han var også involveret i produktionen af Klichés banebrydende debutalbum Supertanker fra 1980.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Musikproducere fra Danmark
Guitarister fra Danmark
Storbyens små oaser

Storbyens små oaser er navnet på C.V. Jørgensens tredje studiealbum, som udkom på LP i 1977 på pladeselskabet Metronome. Albummet blev oprindeligt udsendt som LP og blev genudsendt som CD i 1988 og igen i 2010 som en del af bokssættet Dansk Rock Historie 1965-1978.

Pladen blev indspillet i de dengang relativt nye Sweet Silence Studios med Nils Henriksen som producer. Den er som den første af C. V. Jørgensens plader indspillet med en gruppe bestående af Ivan Horn (guitar), Erik Falck (bas) og René Wulff (trommer). Kvartetten blev ofte omtalt som "Det Ganske Lille Band" efter en af sangene på pladen. Desuden medvirker Per Wium, der var en af musikerne på C. V. Jørgensens forrige album.

Storbyens små oaser var et kommercielt gennembrud for C. V. Jørgensen. Sange som "Entertaineren" og "Bellevue" har med tiden fået status som danske rockklassikere.

Numre

Side 1 
 "Det ganske lille band" (3:40)
 "Entertaineren" (4:00)
 "La Containe" (3:15)
 "Tobaksvejen" (4:05)
 "Hamburger Sally" (3:40)

Side 2 
 "Storbybeduinen" (3:35)
 "Fra en telefonboks" (4:10)
 "Bellevue" (4:20)
 "Abonnenten" (4:20)
 "Maskemesteren" (3:25)

Tekst og musik: C.V. Jørgensen, undtagen "Fra en telefonboks": tekst: C.V. Jørgensen, musik: René Wulff.

Noter

Litteratur

Eksterne henvisninger 
 Storbyens små oaser på Discogs (25-03-2012)

Album fra 1977
C.V. Jørgensen-album