kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Forfatterforeningen av 1952

Forfatterforeningen av 1952 blev stiftet 28. april 1952 af 32 forfattere i protest mod, at Den Norske Forfatterforening (DnF) lod sig repræsentere i Norsk språknemnd, som i sin formålsparagraf var forpligtet til at arbejde for samnorsk. Forfatterne mente, at forfatterforeningen skulle arbejde til gavn for alle sine medlemmer, og at en repræsentation i Norsk språknemnd ville modarbejde de forfattere, som modsatte sig en statlig styret sprogpolitik. Arnulf Øverland, som havde været formand for DnF (1923–28), blev den nye forfatterforenings formand, mens Sigurd Hoel blev formand for dens litterære råd. Andre forfattere som meldte sig ind i den nye forening var blandt andet André Bjerke, Agnar Mykle, Claes Gill (som tog initiativ til bruddet), Terje Stigen, Jens Bjørneboe, Carl Keilhau, Per Arneberg, Aasmund Brynildsen, Francis Bull, Finn Bø, Solveig Christov, Odd Eidem, Ebba Haslund, Helge Ingstad, Erik Krag, Øistein Parmann, Gunnar Reiss-Andersen, Cora Sandel, Gabriel Scott, Ernst Sørensen, Trygve Braatøy og Peter Wessel Zappfe. Medlemskredsen bestod hovedsagelig, men ikke udelukkende, af riksmålsforfattere. Blandt andet var nynorskforfatteren Aslaug Vaa medlem.

Forfatterforeningen av 1952 anlagde søgsmål mod DnF, igen med begrundelsen at arbejdet for samnorsk var i strid med DnFs formålsparagraf. Sagsøgerne tabte imidlertid sagen både i Oslo Byret i 1957 og senere i Højesteret.

Oprettelsen af Norsk språknemnd førte for øvrigt ikke bare til splittelse i Forfatterforeningen, men også til Foreldreaksjonen mot samnorsk i skolen, som i 1952 formåede at samle over 400 000 underskrifter mod den offentlige sprogpolitik.

Forfatterforeningen av 1952 blev genforenet med Den norske Forfatterforening i 1966, efter at den af Stortinget nedsatte sprogpolitiske undersøgelseskomite, kaldet Vogt-komitéen, fremlagde sin indstilling, der reelt stoppede samnorskbestræbelserne. Da Forfatterforeningen av 1952 også havde medlemmer, som ikke var skønlitterære forfattere, medførte sammenlægningen, at Den norske Forfatterforening for første gang siden 1896 fik faglitterære medlemmer.

Referencer

Se også 
 Den Norske Forfatterforening

Foreninger fra Norge
Etableret i 1952
Ophørt i 1966
Skanse

Skanse gav have flere betydninger:

 Skanse (forsvarsanlæg): et til forsvarsanlæg 
 Skanse (skibsdæk): agterste del af skibets øverste dæk

Se også 

 Skansen (Stockholm) - et frilandsmuseum og zoologisk have på Djurgården i Stockholm, Sverige
 Skansen (Aarhus) - en bygning i Aarhus
 Skansen (Tromsø) - fæstningsværk i Tromsø
Jacob Hilditch

Jacob Hilditch (født 20. januar 1864 i Oslo, død 1. juni 1930 smst) var en norsk forfatter og avisskribent.
Hilditch drev en tid handel, før han slog sig på tekniske studier og fik mulighed for at rejse til Amerika og Sydeuropa. Han blev hurtigt en af de mest læste forfattere i Norge gennem sine skildringer af hverdagslivet i norske småbyer og livet på søen, de fleste oprindelig trykt i Dagbladet. Til dagspressen leverede han føljetoner og causerier. Blandt disse fik udgaverne af den fiktive provinsavis Trangviksposten, senere udgivet i bogform, stor popularitet pga. deres humor.

Hilditch var medgrundlægger af Den Norske Forfatterforening og formand for foreningen 1896-1900 og 1908-1910. Han besøgte Lev Tolstoj i april 1899, som den ene af kun to nordmænd.

Udgivelser 
 Under norsk flag, 1889.
 Bande-Lava og andre fortællinger, 1890.
 Paa nært hold, 1892.
 Fremmede, 1893.
 Kristiania-portræter, 1895.
 Vandreliv, 1895.
 Sjø og sjøfolk, 1895.
 Fra land og sjø, 1897.
 Stormnatten og andre fortællinger, 1899.
 Fjeld og fjære, 1905.
 Sjøfortællinger, I-II, 1906.
 Fagert er landet – tre fortellinger, 1913.

Referencer 

Novelleforfattere fra Norge
Rejsebogsforfattere fra Norge
Journalister fra Norge
Personer fra Oslo
Foreningsformænd fra Norge
Norsksprogede forfattere fra Norge
Skanse (forsvarsanlæg)

En skanse er et jordværk beregnet til defensiv kamp.

Konstruktion 
Skansen anlægges ved at opkaste volde, kaldet brystværn, bagved hvilke skansen bemandes og hvorfra man kæmper. Forsvarsstillinger fra renæssancen til det 20. århundrede bestod ofte af flere indbyrdes forbundne eller indenfor gevær- og kanonild koblede skanser.

Skanser anvendtes tidligere i stor udstrækning i befæstede stillinger, som det kendes fra Dybbøl.
Skansers grundrids har i tidens løb ændret sig og været meget forskellige, men det oftest anvendte og bedst egnede dannede som regel en lukket polygon, hvoraf en trekant eller pileformet vold vendte mod den forventede fjende. De fremadvendende linjer mod den forventede angrebsretning kaldes facer, siderne kaldes flanker og den bagudvendende linje struben. Skansers sårbarhed over for artilleriild ledte til den næste udvikling af befæstede forter, der for manges vedkommende følger samme princip. Et eksempel på skansernes videreudvikling er f.eks. Københavns Befæstning, der er det uden undtagelse dyreste offentlige anlægsarbejde i Danmarkshistorien.

Skanser var som regel udstyret med traverser og med overdækkede rum til beskyttelse mod artilleriilden samt omgivet af et hindringsbælte.

Lynette 
En skanse, der er åben bagtil, dvs. uden strube, kaldes en lynette.

Se også 
 Skansen (Tromsø)
 Dybbøl skansestillinger

Kilde 
 

Fæstningsanlæg
A Different World

A Different World er en amerikansk tv-serie, det opstod som spin-off af tv-serien Cosby & Co. Serien lagde ud med at følge Denise Huxtable og hendes oplevelser som studerende på det historisk afro-amerikanske college Hillman, men hun forlod serien efter første sæson. Serien fokuserede på emner som klasseskel og racisme - hvad der blev undgået i Cosby & Co. - og i 1990 var den en af de første amerikansk producerede tv-serier til at italesætte HIV-smitten.

Amerikanske tv-serier fra 1980'erne
Amerikanske tv-serier fra 1990'erne
Komedieserier fra USA
Ungdomsserier fra USA
Tv-programmer fra NBC
Vesterbros Ny Teater

Vesterbros ny Teater var et  teater på Vesterbro, København som maleren Troels Lund var mester for, og som lå ved Frihedsstøtten der hvor nu Bernstorffsgade og Hotel Plaza findes. 

Petolettis Selskab åbnede teatret 8. juni 1834. Det var en stor træbygning som også kunne benyttes som cirkus. Her opføres bl.a. italienske operaer og pantomimer og her optrådte også Gautiers beriderselskab, der siden fik et hjemsted i "Hippodromen" i Nørregade (nu Folketeatret). 
Det var på Vesterbros Ny Teater som Philippo Pettoletti, i årene 1840-1841 uddannede den unge N.H. Volkersen, som i en menneskealder kommer blev indbegrebet af den danske Pjerrot.
Teatret kunne ligesom Prices Morskabsteater ikke klare sig i konkurrencen med Tivoli som åbnede 1843. I 1845 spilles pantomimerne på Vesterbros Ny Teater, og der blev 
indrettet en gang fra Tivoli, så publikum formelt kunde "blive" i haven. Fra 1847 er pantomimerne en fast bestanddel af Tivolis repertoire.
Vesterbros Ny Teater fortsatte fra 1850-1875 med panorama, anatomiske udstillinger og lignende.
Teatret blev revet ned 1875.

Kilder
 kobenhavnshistorie.dk, 2006 

Teater
Teatre i København
Etableret i 1834
Ophørt i 1875
Vogt-komitéen

Vogt-komitéen var en norsk sprogpolitisk komite under ledelse af sprogforsker og rektor for Universitetet i Oslo professor Hans Vogt. Den var nedsat af Stortinget i 1964 for om muligt finde en løsning på den norske sprogstrid. Komiteen leverede sin endelige indstilling 23. marts 1966. Komitéen blev omtalt som "sprogfredskomitéen" og dens mandat var at foretage en helhedsvurdering af sprogsituationen i Norge, efter at myndighedernes samnorskpolitik var mislykkedes. En direkte konsekvens af komitéens arbejde var, at Norsk språknemnd blev opløst og erstattet med Norsk språkråd, hvor også riksmålsorganisationerne lod sig repræsentere.

Sprogorganisationer fra Norge
Egholm Festival

Egholm Festival var en mindre musikfestival med relativt ukendte upcoming pop-, rock- og hip hop-kunstnere, som fandt sted den 3.-4. august 2012 på øen Egholm i Limfjorden tæt ved Aalborg. Den afholdes normalt den 1. weekend i august.

Festivalen havde to sceneområder, Loungen og Lunden.

Festivalen modtog i 2012 støtte fra Musisk Sammenslutning Aalborg (MUSAM) samt Aalborg Events.

Der er planlagt en festival i 2013, men der er pr. februar 2013 endnu ikke meldt konkrete datoer ud.

Spillelisten 2012

Referencer

Eksterne links 
 Festivalens hjemmeside 
 Avisartikel i Nordjyske 
 Artikel i Gaffa 
 Galleri fra Gaffa 
 Anmeldelse: Kulturformideleren 
 Interview med Ulrikke 
 Artikel om Egholm og Restaurant Kronborg, Jyllands-Posten 

Musikfestivaler i Danmark
Begivenheder i Aalborg
Musik i Aalborg
Hæggerup

Hæggerup er en landsby i Tybjerg Sogn, Næstved Kommune. Landsbyen kendes nok mest som fødested for Lars Andersen Hækkerup og Hans Kristen Hækkerup. Lars Andersen tog i 1883 navn efter sin hjemstavn.

Lokaliteter i Næstved Kommune
Nullarbor Plain

Nullarbor Plain (; , "intet", og arbor, "træ") er en del af et fladt, næsten træløst, tørt eller halvtørt landskab i det sydlige Australien, ud til kysten ved den australske bugt og med Victoriaørkenen mod nord. Området består af verdens største kalksten i et stykke med et areal på omkring 200.000 kvadratkilometer. Nullarbor Plain er 1.100 kilometer på sit bredeste sted fra øst med vest mellem South Australia og Western Australia.

Kildehenvisninger

Litteratur 
 Bolam, A. G. (Anthony Gladstone), 1893–1966. The trans-Australian wonderland Melbourne : Modern Printing, (many editions in the early 20th century)
 Edmonds, Jack (1976) Nullarbor crossing : with panorama photographs by Brian Gordon. Perth. West Australian Newspapers, Periodicals Division.

Eksterne henvisninger 

Australiens geografi
Ørkener
Anne Oterholm

Anne Kristin Oterholm (født 18. januar 1964 i Illinois, USA) er en norsk skønlitterær forfatter og kritiker. 
Oterholm er opvokset i Ås i Akershus fylke i det sydøstlige Norge og debuterede i 1995 med romanen Ikke noe annet enn det du vil, der gav hende prisen Årets debutant af Bokklubben Nye Bøker. Senere har hun udgivet flere romaner, og har også modtaget Tanums kvindestipendie.
Oterholm er uddannet cand.philol. ved Universitetet i Oslo fra 1994 med fransk som hovedfag og har desuden gået på Skrivekunstakademiet i Hordaland i 1987. Hun har også grundfag i statskundskab og litteraturvidenskab. Hendes hovedoppgave i fransk havde udgangspunkt i Marguerite Duras' tekst Détruire, dit-elle (Tekstens stemme).
Hun har arbejdet som kritiker og skribent ved Morgenbladet, Vinduet og Utflukt.
Oterholm var fra 1999 næstformand og fra marts 2005 leder af Den Norske Forfatterforening, indtil hun i 2012 blev efterfulgt af Sigmund Løvåsen.

Bibliografi 
 Ikke noe annet enn det du vil – roman (1995)
 Avbrutt selskap – roman (1996)
 Avslutningen – roman (1999)
 Tilfeldigvis begjær – roman (2001)
 Etter kaffen – roman (2002)
 Sannheten – roman (2004)
 Toget fra Ajaccio – roman (2009)
 Liljekonvallpiken - roman (2015)
 Løgnhals - roman (2018)

Priser og udmærkelser 
 Årets debutant (kåret af Bokklubben Nye Bøker) 1995
 Tanums kvindestipendie 1999
 Aschehougprisen 2010

Eksterne henvisninger 
 Anne Oterholm i NRK Forfatter

Romanforfattere fra Norge
Modtagere af Tanums kvindestipendie
Modtagere af Aschehougprisen
Norsksprogede forfattere fra Norge
Personer fra Illinois
Tanums kvindestipend

Tanums kvinnestipend er et norsk litteraturstipendie, der hvert år uddeles til en kvindelig norsksproget forfatter i begyndelsen af sin litterære karriere. Modtagerne udnævnes af Den Norske Forfatterforening, og stipendet blev oprettet i af foreningens 100-årsjubilæum i 1993. Stipendet er på 50 000 norske kroner og gives af Tanum bokhandel. En lang række af Norges førende kvindelige forfattere har modtaget stipendiet.

Modtagere 

 1994 – Aud Korbøl
 1995 – Tone Hødnebø
 1996 – Beate Grimsrud
 1997 – Merethe Lindstrøm
 1998 – Hanne Ørstavik
 1999 – Anne Oterholm
 2000 – Anne Bjørkedal
 2001 – Torunn Borge
 2002 – Inghill Johansen
 2003 – Annette Mattsson
 2004 – Cathrine Grøndahl
 2005 – Marita Fossum
 2006 – Adelheid E. Gulbrandsen 
 2007 – Gunnhild Øyehaug
 2008 – Silje Vethal
 2009 – Ingvild Burkey
 2010 – Gøhril Gabrielsen
 2011 – Ingrid Storholmen
 2012 – Kristin Berget
 2013 – Kristin Auestad Danielsen
 2014 – Bergljot K. Nordal
 2015 – Kjersti Kollbotn
 2016 – Hanna Dahl
 2017 – Anne Helene Guddal

Litteraturpriser fra Norge
Etableret i 1993
Klaus Rifbjergs debutantpris for lyrik

Klaus Rifbjergs debutantpris for lyrik blev stiftet af Klaus Rifbjerg i 1983 og uddeles hvert andet år med kr. 10.000. Den skal tilfalde en debutant, der inden for de sidste 2 år har udgivet sin første digtsamling på dansk, færøsk eller grønlandsk.

Modtagere 
 2020 Molly Balsby
 2018 Theresa Salomonsen
 2016 Theis Ørntoft
 2014 Asta Olivia Nordenhof
 2012 Sissal Kampmann
 2010 Eva Tind Kristensen
 2008 Morten Søkilde
 2006 Dy Plambeck
 2004 Lars Skinnebach
 2002 Martin Larsen
 2000 Øverste Kirurgiske
 1998 Mikkel Thykier
 1996 Katrine Marie Guldager
 1994 Kirsten Hammann
 1992 Lene Henningsen
 1990 Karen Marie Edelfeldt
 1988 Lars Bukdahl
 1986 Morti Vizki
 1984 Juliane Preisler

Referencer 

Litteraturpriser fra Danmark
Etableret i 1983
Aschehougprisen

Aschehougprisen er en norsk litteraturpris, der uddeles hvert år af forlaget Aschehoug. Prisen blev indstiftet i 1972 til Aschehoug 100-års jubilæum.   

Aschehougprisen tildeles norske forfattere som en ærespris, uden hensyn til hvilket forlag de er knyttet til. Uddelingen sker efter bindende indstilling fra Sektionsudvalget for Litteratur i Norsk kritikerlag.

Prisen består af en statuette og et beløb på 100 000 norske kroner (2007). Statuetten er en miniaturekopi af Ørnulf Basts skulptur "Evig liv", hvis original står udenfor forlagslokalerne på Sehesteds plass i Oslo.

Modtagere af Aschehougprisen 

 1973 – Stein Mehren 
 1974 – Bjørg Vik 
 1975 – Kjartan Fløgstad 
 1976 – Karin Bang 
 1977 – Knut Hauge 
 1978 – Olav H. Hauge 
 1979 – Ernst Orvil og Tor Åge Bringsværd 
 1980 – Idar Kristiansen 
 1981 – Jan Erik Vold 
 1982 – Kjell Erik Vindtorn 
 1983 – Arnold Eidslott 
 1984 – Cecilie Løveid 
 1985 – Edvard Hoem 
 1986 – Rolf Jacobsen 
 1987 – Finn Carling 
 1988 – Einar Økland 
 1989 – Bergljot Hobæk Haff 
 1990 – Erling Kittelsen 
 1991 – Kjell Askildsen 
 1992 – Eldrid Lunden 
 1993 – Jan Kjærstad 
 1994 – Inger Elisabeth Hansen 
 1995 – Lars Amund Vaage 
 1996 – Tor Fretheim 
 1997 – Jon Fosse 
 1998 – Gro Dahle 
 1999 – Øyvind Berg 
 2000 – Laila Stien 
 2001 – Ole Robert Sunde 
 2002 – Ellen Einan 
 2003 – Steinar Opstad 
 2004 – Dag Solstad 
 2005 – Hans Herbjørnsrud 
 2006 – Espen Haavardsholm 
 2007 – Hanne Ørstavik 
 2008 – Paal-Helge Haugen 
 2009 – Thure Erik Lund 
 2010 – Anne Oterholm
 2011 – Bjørn Sortland
 2012 – Ragnar Hovland
 2013 – Erlend Loe
 2014 – Geir Gulliksen
 2015 – Vigdis Hjorth
 2016 – Per Petterson
 2017 – Øyvind Rimbereid
 2018 – Liv Køltzow
 2019 – Johan Harstad
 2020 – Ikke uddelt
 2021 – Karin Haugane
 2022 – Linn Ullmann

Eksterne henvisninger 
Prisen hos aschehoug.no
Liste over norske litteraturpriser fra Bærum folkebibliotek

Litteraturpriser fra Norge
Etableret i 1972
Den fjerde verden

Den fjerde verden er en fællesbetegnelse for etniske minoritetsgrupper, herunder den oprindelige befolkning i både i- og ulande. Da betegnelsen også har været brugt generelt om den fattigste del af verden, er det nu mere almindeligt at bruge begrebet urbefolkning.

Eksterne kilder og henvisninger 

Urfolk
Folkeslag
Aursunden

Aursunden er en sø i Røros kommune i Trøndelag fylke i Norge. Søen ligger 690 moh. og har et areal på 46 km². Aursunden danner udgangspunktet for Norges lægste flod Glåma/Glomma, og er Norges 23. største sø. Søen er reguleret, og har en kraftstation ved udløbet til Glåma ved Kuråsfossen. Kuråsfoss kraftverk ejes og drives af Røros E-verk, som er ejet af Røros kommune.

Oprindelsen til navnet på søen er omstridt, men endelsen på ordet, -unden skal have tilknytning til det engelske ord «pound», som betyder sø. En mulighed kan være at før reguleringen var der mange ører, altså halvøer som stak ut i søen, deraf aur.

Fiskebestanden i Aursunden er varieret, med en tung overvægt af helt som blev sat ud i begyndelsen af 1900-tallet. Ørred, fjeldørred, stalling, aborre, knude og Elritse findes også.

Brekken og Glåmos er de to største byer omkring søen, og derudover er der en række bebyggelser.

Søen har tidligere været trafikeret af transportbåde, med varierende succes. Aursunden III var den sidste og den sejlede med turister.

Nord for Aursunden ved Sakrisvolden findes det eneste sted i Norden hvor blomsten Sibirisk Asters (Eurybia sibirica) vokser. Tidligere har den vokset hele vejen omkring Aursunden, men på da denne plante vokser i strandzonen, så forsvandt den med reguleringen af søen. Den var i færd med forsvinde helt, men ildsjæle redede de sidste.

Bygden Aursunden har tilsammen ca. 55 husstande og ligger mellem Brekken og Glåmos på nordsiden af søen.

Referencer 

Søer i Trøndelag
James Price (1801-1865)

James Price (22. april 1801 i København - 8. januar 1865 København) var en dansk mimiker, han var en fortrinlig Harlekin-fremstiller og siden Kassander.

Price deltog allerede som barn i forestillinger på familiens teatre. I 1832 omkom hans stedfar under familiens turné i Rusland, hvor de bl.a var helt til Moskva, Nizjnij Novgorod og Kazan. Price overtog sammen med sin bror Adolph Price («Brødrene Price») ledelsen af selskabet; dette førte i årene 1835-1847 en meget omflakkende tilværelse, snart i og snart uden for Danmark, stadig dog med København og Morskabstheatret som det sikre hjemsted. Efterhånden vendte Københavnernes interesse sig fra Morskabstheatret til andre forlystelser, f.eks Tivoli, og Pricerne måtte i midten af 1840'erne lukke deres teater; fra 1847-1851 gav de forestillinger på Casino, senere optrådte de i Hippodromen og sidst på Alhambra. Derefter gav Brødrene Price endnu i nogle år et par forestillinger om vinteren på Det Kongelige Teater, hvor et fint publikum med Frederik VII og Grevinde Danner i spidsen gav møde.
Price fik det ene ben amputeret efter et brandsår, forårsaget ved fyrværkeri på en line. I sine sidste år spillede han violin ved hustruens danseundervisning.

James Price som var søn til engelske James Price (1761-1805) og tyske Hanne Tott (1771-1826), blev gift 27. oktober 1830 med Rosetta Lewin som var datter af den engelsk/jødiske mimiker Joseph L. Lewin og Juliette Rosette Moon (eller Maan). De blev gift mod hendes fars vilje og fik i dette ægteskab datteren Amalie Price, senere Hagen, og sønnerne Julius Price (1833-1893), Carl Price (1839-1909) og Albert (1844-1927).

Noter

Kilder 
 Dansk Biografisk Leksikon

Eksterne henvisninger 
 

Teaterskuespillere fra Danmark
James
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer fra København
Th. P. Stillinge

Thomas Peter Svend Stillinge (født 18. juni 1876 i Øster Stillinge ved Slagelse, død 23. januar 1956) var en dansk tømrermester.

Han var søn af landmand Christen Nielsen (død 1912) og hustru Maren f. Thom­sen (død 1937), var tømrersvend i provinsen og København, elev på Rødkilde Håndværkerskole, arbejdede i Glasgow, Belfast, Manchester og London 1902-04 og var elev på Tek­nisk Skole i Manchester vinteren 1903-04. Stillinge var tømrerformand i København 1905-09 og tog borgerskab 1909. Han udførte tømrerarbejdet ved forskellige byggeforetagen­der for staten og hovedstadskommuner­ne, ved industri- og boligbyggeri samt ved flere kirker, bl.a. Grundtvigskirken.

Han var Ridder af Dannebrog, medlem af bestyrelsen for Børnehjem­met Kana fra 1920, bisidder i Københavns Tømmerlaug og repræsentant i Dansk Arbejdsgiverforening 1927-41, formand for Fællesudvalget i Tømrerfaget fra 1938, medlem af Bestyrelsen for Arbejdernes Byggeforening fra 1938 (næst­formand fra 1940), af bestyrelsen for Foreningen til Lærlinges Uddannelse fra 1939, af Haandværkerbanken i Kjøbenhavn re­præsentantskab fra 1939 og af hoved­bestyrelsen for Byggesocietetet for Dan­mark. Han blev æresmedlem af Københavns Tøm­merlaug 1941.

Stillinge blev gift 15. september 1923 med Caroline Amalie Krøijer (13. september 1888 i Nakskov - ?), datter af slagtermester Jens Carl Krøijer (død 1897) og hustru Thrine f. Wiese (død 1937).

Parret oprettede Tømrermester Th. P. Stillinge og hustru Caroline Amalie Stillinge, f. Krøijers Fond under Haandværkerforeningen.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1949

Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Tømrere fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Fondsstiftere fra Danmark
Filantroper fra Danmark
Doblougprisen

Doblougprisen er en nordisk litteraturpris som uddeles af Svenska Akademien. Prisen uddeles i en norsk og en svensk portion til hhv. norske og svenske skønlitterære forfattere eller forskere indenfor litteraturhistorie. Prissummen er (i 2012) 2 * 150.000 svenske kroner. 

I 1938 testamenterede den norske erhvervsmand og filantrop Birger Dobloug sine ejendele til Svenska Akademien som et fond for skønlitteratur. Akademiet udpeger de svenske prismodtagere, mens de norske prismodtagere udpeges af Den Norske Forfatterforening.

Prismodtagere

Litteraturpriser fra Sverige
Litteraturpriser fra Norge
Etableret i 1951
Peter Price

Peter Price var af en engelsk kunstberiderfamilie. Han kom til Norden i slutningen af det 18. århundrede med sit selskab og gav den første cirkusforestilling i Norden, det skete i Stockholm i 1787. Hans bror James Price (1761-1805) kom nogle år senere til Danmark.

Se også 
 Slægten Price
 Price (efternavn)

Kilder 
 Davidsen, Fra det gamle Kongens Kjøbenhavn II, 181 ff.
 Museum 1894, I, 184 f. 

Peter
Briter i 1700-tallet
Lincoln (film)

Lincoln er et historisk drama fra 2012 instrueret og produceret af Steven Spielberg med Daniel Day-Lewis i hovedrollen som USA's præsident Abraham Lincoln
og Sally Field som præsidentfruen Mary Todd Lincoln. Filmen omhandler præsidentens kamp i januar 1865 for at få vedtaget et tillæg til forfatningen, der forbyder slaveri. Optagelserne foregik fra den 17. oktober til den 19. december 2011. Filmen havde premiere i New York den 8. november 2012 og fra den 9. til den 16. november i resten af USA. Filmen havde premiere i Danmark torsdag den 31. januar 2013.

Lincoln fik ros fra anmelderne især for Day-Lewis' præstation, og filmen nomineredes til 12 Oscars, hvoraf den vandt 2 - bl.a. for bedste mandlige hovedrolle. Day-Lewis blev dermed den første skuespiller til at vinde kategorien tre gange. I starten af februar 2013 havde filmen indtjent 204 mio. dollars (ca. 1,1 mia. kr.).

Medvirkende 

 Daniel Day-Lewis som Abraham Lincoln.
 Sally Field som præsidentfruen Mary Todd Lincoln.
 David Strathairn som udenrigsminister William H. Seward.
 Hal Holbrook som Francis Preston Blair - stifteren af Det Republikanske Parti.
 Tommy Lee Jones som Thaddeus Stevens - en republikansk politiker.

Citat

Noter

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 2012
Dramafilm fra USA
Engelsksprogede film
Biografiske film fra USA
Mathilde Price

Mathilde Juliane Engeline Price (6. april 1847 på Frederiksberg – 21. december 1937) sammesteds) var en dansk malerinde.

Mathilde Price forældre var mimiker Johan Adolph Price (1805-1890) og danserinden Flora Mathilde Henriette Lewin (1803-1863). Hun var søster til danserinderne Elise Juliette Christiane Price (1831-1906), Hanne Sophie Price (1833-1905) og danseren Adolph Frederik Waldemar Price (1836-1908).

Mathilde Price var oprindelig balletdanserinde, debuterede i 1867 på Det Kongelige Teater som sylfiden i balletten af samme navn og dansede flere store partier, men måtte på grund af sygdom trække sig tilbage fra teatret 1874.

Hun kastede sig så over maleriet, blev elev af Vilhelm Kyhn og Carl Bloch og uddannet blomstermaler af O.D. Ottesen. Hun malede blomsterbilleder og portrætter og underviste i tegning og maling. Hun havde 1880 en udstilling af blomsterbilleder på Charlottenborg Forårsudstilling.

Hun var ugift og er begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård.

Værker 
 Voksende markblomster (udstillet 1880)
 Portræt af Adolph Price
 En buket roser i en glasvase
 Markblomster i en kande
 Parti fra Hellebæk Sø
 Skovløberhus fra Marselisborg
 Voksende snerle

Kilder 
 
 Weilbachs kunstnerleksikon

Ballerinaer fra Danmark
Mathilde
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Frederiksberg
Tegnere fra Danmark
Malere fra Danmark
Blomstermalere
Jøder fra Danmark