kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johannes Christian Brønnum

Johannes Christian Brønnum ((døbt 22. oktober 1758 i Hørby Kirke) – 20. januar 1823 i Tårs) var en dansk overkrigskommissær og godsejer.

Han var søn af Anders Christensen Brønnum (1698-1774) og Johanne Magdalene Johansdatter Bering (1726-1798). I 1785 købte han Tidemandsholm for 11.540 rigsdaler kurant. Han var også kendt som "herregårdsslagter". I 1804 deltog han i et konsortium (byfoged og justitsråd Michael Brandt, Hjørring, kammerråd Arendt Hassel Rasmussen, Bratskov, og Niels Frederik Hillerup, Børglum Kloster), som for 36.700 rigsdaler købte Hørbylund, frasolgte alt fæstegodset, så gården blev ukomplet, samt udstykkede hovedparcellen ned til 14 tønder hartkorn, hvilket resulterede i oprettelse af Øster og Vester Nyholm.

Han blev gift 1. gang 20. august 1784 med Marie Meulengrath (begravet 17. maj 1786). 2. gang ægtede han 5. oktober 1792 i Ugilt Kirke Sixtine Marie Cortsen (14. juli 1775 på Linderumgaard, Ugilt Sogn - 22. marts 1835 på Skoven, Elling Sogn).

Han er begravet i Tårs Kirke.

Kilder 
 Slægtsside
 Hørbylunds historie

Godsejere fra Danmark
Krigskommissærer fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Trelleborg-Świnoujście

Trelleborg-Świnoujście  er en bilfærgerute over Østersøen mellem Trelleborg i Sverige og Świnoujście i Polen, samt omvendt. Overfartstiden er på mellem syv og otte timer, og der er tre afgange dagligt i hver sin retning. Ruten trafikeres af Unity Line med tre ro-ro fartøjer, der er kombinerede person- og lastbilsfærger.

Historie 
Den første færgetrafik på ruten blev påbegyndt af Statens Järnvägar, da trafikken efter 2. verdenskrigs afslutning flyttede til Polen, mens færgelejet i Sassnitz blev genopbygget. Til at begynde med blev der sejlet til Gdynia og Gdańsk, og fra februar 1948 til Świnoujście. Trafikken flyttede tilbage til Sassnitz i marts 1948. Polish Ocean Lines trafikerede ruten fra den 14. maj 1950 til den 21. december 1953 med jernbanefærgen Kopernik for det statslige polske jernbaneselskab PKP.

Eksterne henvisninger 
Unity Line Polsteam Group 

Færgeruter i Sverige
Færgeruter i Polen
Etableret i 1948
Jomfru Tidsfordriv

Jomfru Tidsfordriv (Juliane Marie Elise Hansen, 16. februar 1854 - 14. januar 1907) var en københavnsk original, som var kendt i gadebilledet omkring år 1900. Hun gik omkring i kvarteret mellem Dronningens Tværgade og Købmagergade iført sin gamle frakke, som hun pyntede med brogede båndrester og tøjblomster, som kvarterets handlende forærede hende.
Hun var i politiets registerblade anført som syerske, men levede især af kager og bolsjer, som hun tiggede i konditorierne og på sukkervarefabrikkerne, og som hun gerne delte ud af til gadens ungdom, som flokkedes om hende. Hun holdt også skole for disse børn, da hun mente at være lærerinde. Om sommeren sad hun daglig i Kongens Have og prækede dyd for børnene, som fik bolsjer og skældsord med.

Jomfru Tidsfordriv hutlede sig gennem tilværelsen til hun døde fattig i en kælder i Lille Brøndstræde. Til bisættelsen kom en krans fra prinsesse Marie, som hver juleaften havde sendt jomfruen en kurv med madvarer og varmt tøj.

Kilder 
København. Kulturhistorisk opslagsbog med turforslag  1985/2005, Jens Fleischer
Indenfor voldene 
Jomfru Tidsfordriv på Kultorvet , Væggen, Københavns Museum

Personer fra København
Danskere i 1800-tallet
Johan Conrad Schuchardt

Johan Conrad Schuchardt (1764 – 5. oktober 1819 i Viborg) var en dansk generalkrigskommissær og godsejer.

Han var søn af landmåler Adolph Christopher Johann Conrad Schuchardt (ca. 1723-1794) og blev officer i kavaleriet. Schuchardt var kendt som en af sin tids største "herregårdsslagtere" og ejede bl.a. 1801-07 Nøragergård, som han opdelte i to gårde, og Villestrup (medejer fra 1814). 1797-1800 var deltager i et konsortium, som ejede Ørndrup. 1805 købte han Grauballegård og Allinggård, som han udstykkede. Også i sin ejertid af Vindum Overgård afhændede han bøndergodset. 1804 var han kort tid medejer af Gunderstedgaard og Gettrup, og 1805 ejede han kort tid Refsnæs. 1806-12 ejede han Dronninglund sammen med Poul Marcussen. Også Skivehus og Testrupgård var i hans besiddelse.

Han var gift med Andrea Elisabeth Dorothea Ring (1776 - 17. august 1816 i Viborg).

Kilder 
 Krogsgaards slægtssider

Krigskommissærer fra Danmark
Kavaleriofficerer fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Tees Valley

Tees Valley er en sammenvokset by (en konurbation) på grænsen mellem regionerne Nordøst England og Yorkshire og Humber.

Beliggenhed 
Den sammenvoksede by ligger, hvor floden Tees munder ud i Nordsøen. 

Tees Valley består af fem kommuner. To kommuner ligger i North Yorkshire, to andre i County Durham, mens den sidste kommune ligger i begge grevskaber.

Kommuner  
I 2011 havde den mindste af kommunerne lidt over 92.000 indbyggere, méns den største kommune havde lidt over 190.000 indbyggere.
 Darlington i County Durham med 105.600 indbyggere.
 Hartlepool i County Durham med 92.100 indbyggere.
 Redcar og Cleveland i North Yorkshire med 135.200 indbyggere. 
 Middlesbrough i North Yorkshire med 138.400 indbyggere.
 Stockton-on-Tees både i County Durham og i North Yorkshire med 191.800 indbyggere.

Byer i England
County Durham
South Yorkshire
Try Museum

Try Museum var indtil 1/1-2018 en del af Museerne i Brønderslev Kommune. Efter 1/1-2018 indgår Try Museum i Egnssamlingen for Østvendsyssel.

Museet omfatter en smedje, en kopi af et bindingsværkshus med særudstillinger og en almuestue anno 1800 og en gård indrettet som den så ud i 1950'erne. Fokusområderne er landboliv i 1800- og 1900-tallet, håndværk og stationsbyer. Museet blev etableret i 1929 på initiativ af forstanderen af Try Højskole, Frode Fogt, og er på den måde et udtryk for datidens interesse for kulturhistorie og landbohistorie.

Eksterne henvisninger 

Dronninglund
Museer etableret i 1929
J.C. Modeweg & Søn

J.C. Modeweg & Søn A/S var en dansk klædefabrik, der eksisterede fra 1810-1956.

Historie 
J.C. Modeweg (1782-1849) overtog i 1810 et dugmagerværksted i København. I 1831 var han medkøber af Brede Værk (oprettet som kornmølle, der nævnes i det 14. århundrede, i 1628 omdannet til krudtmølle og ca. 1668 til et kobberværk af Henr. Ehm) og blev i 1835 eneejer. I 1839 optog han sin søn, J.E. Modeweg (1813-1869) som kompagnon. Dennes enke fortsatte driften til 1872, da hun solgte Brede til Carl Albeck (1830-1905) og William Salomonsen (1842-1900). Den førstnævnte udtrådte i 1879, og W. Salomonsen optog i 1887 Edmund Daverkosen (1854-1918) og Carl C. Jensen (1853-1922) som associés. I 1895 omdannedes firmaet til et aktieselskab med de to sidstnævnte som adm. direktører. 

I mellemkrigstiden udviklede J.C. Modeweg & Søn sig til en af landets største klædefabrikker, men 1956 blev fabrikken nedlagt og bygningerne tre år senere overtaget af staten og overdraget Nationalmuseet. Fra 1919 til 1951 var H.W. Jacobæus (1881-1974) direktør, og i året 1950 nævnes D.G. Andrés (1896-?) som direktør. Firmaet blev likvideret og dets arkiv overdraget til Erhvervsarkivet.

J.C. Modeweg & Søn's fabrikation omfattede hel- og halvuldne klædevarer. Firmaet havde adresse på Gammel Mønt 12 i København og Brede pr. Lyngby, hvor fabrikken var opført 1943 efter tegninger af Svenn Eske Kristensen.

Se også 
 Dansk Hattefabrik

Litteratur 
 Kay Larsen: J.C. Modeweg & Søn, Aktieselskab: Brede Klædefabrik 1810-1935, 1935.

Kilder 
 Danmarks ældste forretninger 1100-1911, Kraks Forlag 1950

Tekstilvirksomheder i Danmark
Tidligere fremstillingsvirksomheder i Danmark
Tidligere virksomheder i København
Danske virksomheder etableret i 1810
Ophørt i 1956
Cooling Castle

Cooling Castle er en borg i Cooling ca. 10 km nord for Rochester i Kent i England.

John Cobham byggede slottet mellem 1381 og 1385 for at beskytte Themsen. Det blev bygget på kanten af et større moseområde, der i dag ligger omkring 3 km inde i landet.

Slottet var ejet af lollard-lederen John Oldcastle - der blev henrettet for sin tro, og blev brugt som model for Shakespeares Falstaff gennem hans ægteskab med Joan Oldcastell.

Under Wyatts oprør i 1554 blev slottet belejret af Thomas Wyatt den yngre, og borgherren Lord Cobham overgav sig efter kort tids modstand. Selv om han hævdede at have overgivet sig til overmagten, havde han tidligere sympatiseret med Wyatts sag, og han blev kortvarigt fængslet for sin rolle i sagen. Slottet led skade af kanonild under belejringen. Slottet blev aldrig repareret og blev ikke brugt særlig meget efter 1580'erne.

Det nuværende hus på stedet blev bygget i 1670 og er stadig i brug.

I 1990'erne blev ejendommen ejet af Rochesters brovogtere. Fra 2006 var ejeren musikeren Jools Holland. Hovedparten af slottet ligger i ruiner med et privat hus inden i. Portbygningen er stadig i god stand og kan ses fra vejen. Cooling Castles lade bliver hovedsageligt brugt til bryllupper og andre arrangementer.

Slottet kom på English Heritage liste over "Heritage at Risk" i 2009.

Se også 
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Cooling Castle Barn

Slotte i Kent
Adolf Noreen

Adolf Gotthard Noreen (født 13. marts 1854 i Värmland, død 13. juni 1925 i Uppsala) var en svensk sprogforsker, far til Ärland og Erik Noreen.

Noreen, der blev student i Uppsala 1871, docent 1877 og 1887—1919 var professor i nordiske sprog sammesteds, var en af sin tids produktiveste og betydeligste nordiske sprogforskere. Han har behandlet svenske almuesmål i et grundlæggende værk om Fryksdalsmålet (1877) og i afhandlinger om Fårömålet, Dalmålet med mere i tidsskriftet Nyare bidrag till kännedom om svenska landsmålen. Emner fra almindelig nordisk sproghistorie har Noreen behandlet især i "Arkiv för nordisk filologi" og i sine meget brugte håndbøger: Altisländische Grammatik, 3. udgave (1903), Altschwedische Grammatik (1904), Altschwedisches Lesebuch, 2. udgave (1904), Abriss der urgermanischen Lautlehre (1894), Geschichte der nordischen Sprachen, 3. udgave (1913). For fremkaldelse af et større åndeligt samliv mellem Nordens folk har Noreen blandt andet virket ved sit tidsskrift "Nordisk revy" (1883—85).

Noreens hovedværk er dog den kæmpemæssige nysvenske grammatik Vårt språk, som var beregnet til at blive 9 store bind, hvoraf fem blev afsluttede. Noreens Vårt språk har især ved sin originale behandling af betydningslæren fremkaldt en livlig drøftelse af de grammatiske grundbegreber. Noreen var den ledende ånd i "Kungliga Ortnamnskommittéen", som har påbegyndte (fra 1902) en storstilet undersøgelse af alle svenske stednavne, hvoraf ved hans død kun de i Älvsborgs län var færdigbehandlede. Foruden sine strengt videnskabelige værker har Noreen skrevet en stor mængde populære sproglige afhandliger, delvis samlede i Spridda studier I—II (1895—1903), ligesom han har taget ivrig del i bestræbelserne for en forbedret svensk retskrivning (især i tidsskriftet "Nystavaren" 1886 ff.) og holdt stærkt besøgte folkelige universitetsforelæsninger i Uppsala.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Adolf Noreen - denstoredanske.dk
 

Filologer fra Sverige
Ansatte ved Uppsala Universitet
Medlemmer af Svenska Akademien
Medlemmer af Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien
Medlemmer af Kungliga Vetenskapsakademien
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Personer fra Värmland
Faglitterære forfattere fra Sverige
Joost van Hemert

Joost van Hemert (22. januar 1696 i København – 25. juni 1775 sammesteds) var en dansk handelsmand, far til Peter van Hemert og stedfar til Gysbert Behagen.

Karriere 
Faderen, Peter van Hemert (1648-1703), der stammede fra en nederlandsk slægt, var vinhandler og grundejer sammesteds og hørte til grundlæggerne af stadens tysk-reformerte menighed, til hvilken familien i flere generationer sluttede sig. Moderen, Susanne Margrethe van Tangen, døde 1703 efter 20 års ægteskab. Joost van Hemert tog 1727 borgerskab som grosserer i København, drev betydelige bank- og kommissionsforretninger og grundlagde et af vore anseligste handelshuse, Joost van Hemert og Sønner. I en lang række af år førte han, indtil sin død, som medlem af direktionen for Det kgl. oktroierede Søassuranceselskab dettes udenrigskorrespondance, og han var til forskellige tider i spidsen for næsten alle de i hans tid grundede større monopoliserede handelsselskaber, således fra 1743-52 direktør i det Asiatiske, 1747-54 i det Vestindisk-guineiske, 1755-67 i det Afrikanske Kompagni og 1757-69 i Det almindelige Handelskompagni, ligesom han også 1737, året efter Bankens oprettelse, og siden flere gange var bankkommissær. Van Hemert, der 1745 var blevet udnævnt til kgl. agent og 1751 til etatsråd, afgik ved døden 25. juni 1775.

Van Hemert ejede en stor gård på Købmagergade (nuværende nr. 44) og her husede han sin store samling mærkværdigheder fra dyre-, plante- og mineralriget, som var meget beundret af hans samtid.

Ægteskaber 
Han havde 6. november 1725 i Reformert Kirke ægtet Cornelia Decker (31. marts 1709 i København - 15. november 1731 sammesteds), datter af Hein Petersen Decker og Hendrine van Meurs, og 14. oktober 1732 i Hamborg Petronelle Elisabeth Behagen, født Mestecker (13. september 1703 i Hamborg - 19. februar 1778 i København), enke efter vinhandler Anthony Behagen (1687-1727) og datter af af Giesebrecht Mestecker og Maria Althoven.

Han er begravet i Reformert Kirke. Van Hemert er gengivet i en medalje med portræt af Johan Ephraim Bauert 1776 og i et kobberstik derefter.

Kilder 

 

Grosserere fra Danmark
Personer fra København
Danskere i 1700-tallet
Etatsråder fra Danmark
Samlere fra Danmark
Hjalmar Holmquist

Hjalmar Fredrik Holmquist (født 28. april 1873 i Sunnemo i Värmland, død 1. februar 1945 i Lund) var en svensk kirkehistoriker.

Efter teologiske studier i Upsala blev han 1903 docent i kirkehistorie der, men fra 1909 virkede han som professor i samme fag ved Lunds Universitet. Hans omfattende videnskabelige forfattervirksomhed vidner både om særdeles grundige studier og en ypperlig fremstillingskunst. Han har leveret specialundersøgelser inden for svensk kirkehistorie, og han har påbegyndt en fremstilling af hele kirkens historie, der ubestridt står som den ypperste inden for nordisk litteratur. Desuden har han udgivet adskillige populære småskrifter, af hvilke to om Martin Luther og én om den katolske kirkes styrelse foreligger oversatte på dansk.

Bibliografi 

Johannes Matthiæ Gothus (1903) 
De svenska domkapitlen 1571—1687 (1908)
Gamla kyrkans historia (1907), 
Medeltidens kyrkohistoria (1910), 
Den senare medeltidens kyrkohistoria (1914)
Luther, Loyola, Calvin i deras reformatoriska genesis (1912, 2. udvidede udgave 1917) 
Martin Luther (1917) 
Den katolske Kirkes Styrelse i det sidste Aarti (1917)

Kilder 

 

Kirkehistorikere
Historikere fra Sverige
Teologer fra Sverige
Ansatte ved Lunds Universitet
Faglitterære forfattere fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Svenskere i 1900-tallet
Personer fra Värmland
Mille-Marie Treschow

Mille-Marie Treschow (født 3. april 1954 i Larvik, Vestfold,  død 29. september 2018 ) var en norsk skovejer og forretningskvinde, der indtil sit første ægteskab tilhørte den danske adel.

Familie 
Mille-Marie Treschow var datter af brugsejer Gerhard Aage Treschow (1923–2001) og Nanna f. Meidell (f. 1926).

Treschow var gift tre gange. Hun havde to børn sammen med Andreas Stang, som var hendes anden ægtemand. Hun var 2004-2013 gift med erhvervsmanden Stein Erik Hagen. 
Treschow ejede og boede på slottet Fritzøehus slot. Hun sørgede for omfattende restaurering og modernisering af slottet.

Uddannelse og erhverv 
Mille-Marie Treschowt gik på kostskolen Croft House School i Dorset i England. Hun havde eksamen artium fra Norge, og hun havde en MBA fra Schweiz.

Med udgangspunkt i Larvik-området ledede Treschow i årevis en familiekoncern med en omfattende samling af virksomheder. Dette omfatter store skov- og jordejendomme, industri, stenbrud og handel. Hun var eneejer af Treschow-Fritzøe AS, som hun i 1986 overtog efter sin far. Ifølge Tidsskriftet Kapitals liste over rige mennesker var hun i 2012 den femte rigeste kvinde i Norge.

Treschow har også været bestyrelsesmedlem i virksomheden Steen & Strøm ASA.

Død 
Mille-Marie Treschowt sov ind efter længere tids sygdom 29. september 2018. Hun blev 64 år gammel.

Se også 
 Treschow

Referencer 

Personer fra Larvik
Erhvervsfolk fra Norge
Adel fra Norge
Ash Reshteh

Ash Reshteh (persisk: آش رشته) er en tyktflydende iransk suppe med krydderurter, bønner, linser og persiske nudler. Ash reshteh er blandt de mest berømte iranske supper. Denne suppe spises ofte sammen med kashk (tørrede yoghurtklumper) og nogle gange sammen med eddike og torshi (syltede grøntsager). Afhængigt af familievaner, spises denne suppe enten som forret eller som hovedret. Suppen bliver f.eks. serveret til forret ved fester om vinteren eller ved iftar (spisetid om aftenen i ramadanen).

Ingredienser 

 Stammevibebønner (I nogle områder i Iran bruger man kidneybønner i stedet for stammevibebønner)
 Grønne linser
 Kikærter (kikærter bliver mest inkluderet af folk fra den nordvestlige del af Iran, Aserbajdsjan)
 Ash-krydderurter (Ash-krydderurter består af krydderurterne: babyspinat, porre-løg, bredbladet persille og koriander)
 Reshteh 
 Løg 
 Hvidløg (undlades af nogle)
 Tørre mynte
 Gurkemeje
 Salt
 Olie
 Kashk

Mad fra Iran
Abdel Fatah al-Sisi

Abdel Fatah Saeed Hussein Khalil al-Sisi (, født 19. november 1954), er generaloberst og præsident i Egypten. Han fungerer også som leder af Det Øverste Råd for de Bevæbnede Styrker, der efter den egyptiske revolution 2011 tog magten efter Hosni Mubarak den 11. februar 2011 og afgav magten igen den 30. juni 2012, da Mohamed Mursi begyndte sin præsidentperiode. Den 12. august 2012 udnævnte præsident Mursi al-Sisi som ny forsvarsminister efter Mohamed Hussein Tantawi.

Efter massive protester i befolkningen afsatte militæret med al-Sisi i spidsen Mursi den 3. juli 2013. Nogle medier meldte, at al-Sisi havde udnævnt Maher El-Beheiry til midlertidig præsident af Egypten efter Mursi, men valget faldt i stedet på højesteretsdommeren Adly Mansour.

Den 26. marts 2014 offentliggjorde al-Sisi, at han ville stille op til det kommende præsidentvalg, og ved samme lejlighed trådte han tilbage som forsvarsminister. Den 29. maj 2014 vandt han præsidentvalget og blev dermed Egypten 6. officielle præsident. Han blev taget i ed som præsident 8. juni samme år.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Militærfolk fra Egypten
Egyptens præsidenter
Nuværende statsoverhoveder
M/S Stavangerfjord

M/S Stavangerfjord er en dansk cruisefærge bygget i 2013 i Gdansk i Polen. Skibet havde sin jomfrurejse søndag den 14. juli 2013, hvor det sejlede afsted fra hjemhavnen i Hirtshals. Skibet ejes af rederiet Fjord Line, der har indsat det på ruterne mellem Hirtshals og Bergen via Stavanger og mellem Hirtshals og Langesund.

Skibet er 170 meter langt, 27,5 meter bredt og har en kapacitet på 1500 passagerer og 600 biler. Den er verdens første færge som har single LNG-motor,. Med LNG-driften bliver udslippet af svovl elimineret, udslip af nitrogenoxider bliver reduceret med 92 procent og partikeludslippene bliver reduceret med 92 procent sammenlignet med skibsmotorer som drives af tungolie.

Faciliteter 
FjordLine hævder selv at skibet har fokus på komfort, og kan derfor tilbyde i alt 370 kahytter, fordelt på 20 forskeligee katagorier. Skibet fokuserer også på underholdning, der findes sportsbar, spillehal, og der arrangeres ofte bingo og anden underholdning. 

MS «Stavangerfjord» sejler følgende ruter:

I stedet for at blive liggende i Hirtshals i 11 timer, sejler skibet til Langesund og retur 10 timer.

Viking Grace

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Fjord Lines hjemmeside

Færger i Danmark
Fjord Line
FC Shakhter Karagandy

FC Shakhter (kasakhstansk: Шахтёр Футбол Клубы) er en kasakhisk fodboldklub, hjemmehørende i Karagandy. De har været en del af Kasakhstans førstedivision i fodbold siden dens etablering i 1992.

Efter at have fået to 3. pladser i 1995 og 2007, vandt de i 2011 det Kasakhstanske mesterskab.

19. september 2008 blev FC Shakhter Karagandy og FC Vostok diskvalificeret grundet matchfixing i Kasakhstans førstedivision i fodbold. De ledende trænere og andre involverede blev udelukket i 60 måneder.

Titler 
 Kasakhstans førstedivision i fodbold: 2
2011, 2012

 Kasakhstan Cup: 1
2013

 Sovjetunionens førstedivision i fodbold: Vinder 1962

Historiske slutplaceringer

Referencer 

Shakhter Karagandy, FC
Hindsen

Hindsen er en svensk sø i Värnamo kommun i Småland og indgår i Lagans afvandingsområde. Søen har et areal på 12,4 kvadratkilometer og er placeret 165 meter over havets overflade. Søen har en rig bestand af aborre, gedder og skaller.

Søer i Sverige
S.P. Tre Penne

Società Polisportiva Tre Penne (forkortet S.P. Tre Penne) er en sanmarinesisk fodboldklub, hjemmehørende i byen San Marino. Klubben blev grundlagt i 1956 og spiller i San Marinos bedste fodboldrække Campionato Sammarinese di Calcio. Klubbens navn betyder "Tre fjer". Hjemmebanefarverne er hvide og blå, mens udebanefarverne er hvide og sorte.

Klubben blev i 2013 det første hold fra San Marino til at vinde en kamp i en europæisk turnering, da de vandt 1-0 over Shirak 1–0 i første kvalifikationsrunde til UEFA Champions League 2013-14.

Titler 

 Campionato Sammarinese di Calcio: 5
 2011–12, 2012–13, 2015-16, 2018-19, 2022-23
 Coppa Titano: 5
 1967, 1970, 1982, 1983, 2000
 Trofeo Federale: 1
 2005

Referencer 

Fodboldklubber i San Marino
Etableret i 1956
Hapoel Ironi Kiryat Shmona F.C.

Hapoel Ironi Kiryat Shmona F.C. (), skrives også Ironi Kiryat Shmona, er en israelsk fodboldklub, hjemmehørende i byen Kiryat Shmona. De spiller deres kampe på stadionet Ironi Stadium. De vandt i sæsonen 2011-12 deres første titel i Ligat ha'Al (Israels førstedivision i fodbold).

Managere 
  Beni Tabak (juli 2001 – maj 2002)
  Ran Ben Shimon (juli 2006 – april 2008)
  Eli Cohen (april 2008 – april 2009)
  Ran Ben Shimon (april 2009 – maj 2012)
  Gili Landau (may 2012 – Okt 2012)
  Barak Bakhar (Okt 2012)
  Ofer Mizrahi (Okt 2012–)

Europæiske kampe 

Etableret i 2000
Fodboldklubber i Israel
Tour de France (flertydig)

Tour de France har flere betydninger
 Tour de France – et fransk cykelløb
 Tour de France Femmes – et fransk cykelløb for kvinder
 Tour de France (sang) – en single fra 8Ball
Sarah Joseph

Sarah Joseph ,OBE, (født 1971) er administrerende direktør for og redaktør af det muslimske britiske livsstilsmagasin emel samt debattør om britiske muslimer. Hun er også forfatter samt medieperson og giver forelæsninger om islam, både i Storbritannien og internationalt (USA, Europa, Mellemøsten og Asien). Sarah konverterede til islam i en alder af 16 år, efter hun havde haft en katolsk opvækst.

Sarah Joseph blev udmærket med en Order of the British Empire i 2004 for tjenester til "tværreligiøs dialog og fremmelse af kvinders rettigheder" ().

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
emel Media 

Journalister fra Storbritannien
Redaktører
Personer tildelt Officer of the Order of the British Empire
Briter i 1900-tallet
Briter i 2000-tallet
Lyngby (Rebild Kommune)

Lyngby er en lille landsby med ca. 50 indbyggere, beliggende i Rebild Kommune og hører til Region Nordjylland. Lyngby havde tidligerere egen skole, der i dag fungerer som forsamlingshus.

Byen ligger 5 km nord for Terndrup, 15 km nord for Hadsund og 30 km syd for Aalborg.

Noter

Litteratur 
 Karl-Erik Frandsen: Vang og tægt. Studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83; Bygd 1983; 
 Henrik Pedersen: De danske Landbrug fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688; København 1928 (genoptryk ved Landbohistorisk Selskab, København 1975); 
 J.P. Trap: Statistisk-topographisk Beskrivelse af Kongeriget Danmark, Andet Bind; Kjøbenhavn 1859

Lokaliteter i Rebild Kommune