kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Célia Lawson

Celia Lawson (født d. 9. juni 1974) er en portugisisk sangerinde, bedst kendt som Portugals repræsentant ved Eurovision Song Contest 1997. Her stillede hun op med sangen Antes Do Adeus, som til trods for at 24 lande kunne stemme på hende, endte med 0 point.

Sangere fra Portugal
Portugals Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1997
Tor Endresen

Tor Endresen (født 15. juni 1959 i Bergen) er en norsk sanger og musiker. Internationalt er han bedst kendt for at give Norge sit fjerde "nul" i Eurovision Song Contest, da han i 1997 stillede op med "San Francisco". Derudover har han lagt stemmer til adskillige tegnefilmsfigurer på Norsk tv, og var bl.a. ansvarlig for de norske versioner af Phil Collins sange til Disney-tegnefilmen Tarzan.

Eksterne henvisninger 

Sangere fra Norge
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1997
Norges Eurovision Song Contest-deltagere
Arthur B. Davies

Arthur Bowen Davies (26. september 1863 i Utica, New York – 24. oktober 1928 i Firenze, Italien) var en amerikansk maler inden for symbolismen. Han var påvirket af Hudson River School, især af de såkaldte "luminister" og drømmelandskabsmaleren George Inness.

Davies studerede ved School of the Art Institute of Chicago fra 1879 til 1882. Han besøgte kort Art Institute of Chicago og tog 1887 til New York, hvor han begyndte et studium ved Art Students League of New York og lærte Robert Henri og George Benjamin Luks at kende.  Fra 1888 til 1891 arbejdede han med reklame, tekniske tegninger og illustrationer til tidsskrifter.

Davies var medlem af gruppen The Eight, en gruppe med fem associerede medlemmer fra  Ashcan-skolen (Ashcan School): William Glackens (1870–1938), Robert Henri (1865–1929), George Luks (1867–1933), Everett Shinn (1876–1953), John French Sloan (1871–1951), derudover Davies selv, Ernest Lawson (1873–1939) og Maurice Prendergast (1859–1924). Gruppen The Eight udstillede kun en enkelt gang i Macbeth Gallery i New York 1908. 

1912-1914 var Davies præsident for Association of American Painters and Sculptors og i denne egenskab 1913 en af arrangørerne af Armory Show.

Davies havde hele livet været tilhænger af abstrakt kunst og var en af dem der støttede Alfred Barr ved grundlæggelsen af Museum of Modern Art i  New York. Efter et hjertetilfælde 1923 rejste han til Firenze, hvor han malede en serie romantiske billeder af norditalienske landskaber. 

Davies er kendt for æteriske figurer i sine malerier, der ofte har en romantisk, nostalgisk og mystisk kvalitet.

Pasteller 
Samling af pasteller på Metropolitan Museum of Art, New York (udvælgelse)

Noter

Eksterne henvisninger 

 Arthur B. Davies hos ArtCyclopedia.com med mange henvisninger
 Arthur B. Davies: Dweller on the Threshold, essay af Randall Suffolk 

Malere fra USA
Tegnere fra USA
Ovidijus Vyšniauskas

Ovidijus Vyšniauskas (født 19. marts 1957) er en litauisk sanger og musiker. Internationalt er han bedst kendt som Litauens debutant ved Eurovision Song Contest 1994, hvor hans sang ikke formåede at score ét eneste point, fra de 24 lande der kunne stemme på ham. Dette gav Litauen den værste debut nogensinde for et ESC-land, og de vendte først tilbage til konkurrencen 5 år senere.

Sangere fra Litauen
Litauens Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1994
Wilfried Scheutz

Wilfried Scheutz (24. juni 1950 - 16. juli 2017) var en østrigsk sanger og musiker, kendt for en række hits i Austropop-perioden i Østrig, gennem 70'erne og 80'erne. Udenfor Østrigs grænser var han nok bedst kendt for sin sang "Lisa, Mona Lisa" der scorede 0 point ved Eurovision Song Contest 1988.

Sangere fra Østrig
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1988
Østrigs Eurovision Song Contest-deltagere
Jahn Teigen

Jahn Teigen (født 27. september 1949, død 24. februar 2020) var en norsk sanger og musiker.

Han var med i Eurovision Song Contest tre gange; i 1978, 1982 og 1983. Hans første bidrag, "Mil etter mil" fra 1978, opnåede ikke et eneste point, og sangen var den første "Nul Point'er" efter indførelsen af det nuværende pointsystem i 1975. Bedre gik det i 1982 og 1983, hvor "Adieu", en duet med hans daværende hustru Anita Skorgan, og "Do Re Mi" opnåede hhv. 40 og 53 points.

Jahn Teigen blev sidenhen et af Norges mest etablerede musiknavne, og han blev i 2010 slået til ridder af 1. klasse af Sankt Olavs Orden.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Sangere fra Norge
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1978
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1982
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1983
Norges Eurovision Song Contest-deltagere
Riddere af 1. klasse af Sankt Olavs Orden
Finn Kalvik

Finn Bjørn Kalvik (født 30. april 1947) er en norsk sanger og musiker, kendt for med sangen "Aldri I Livet" at give Norge sit tredje "nul points" ved Eurovision Song Contest (de første gange var i 1963 med Anita Thallaug og "Solhverv" og i 1978 med Jahn Teigens "Mil etter mil"). Dette skete, ironisk nok, med en sang som var det tætteste Eurovision kom på en ABBA reunion på scenen. Sangen "Aldri I Livet" var nemlig produceret af Benny Andersson, mens der på studieindspilningen var backingvokaler fra Agnetha og Anni-Fried.

Eksterne henvisninger 

Sangere fra Norge
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1981
Norges Eurovision Song Contest-deltagere
Gunvor Guggisberg

Gunvor Guggisberg (født 23. august 1974) er en schweizisk sangerinde og stepdanser.

Eurovision Song Contest 1998 
I 1998, ti år efter Schweiz seneste sejr i Eurovision Song Contest med Celine Dion, repræsenterede Gunvor Guggisberg landet i konkurrencen. Mange spåede hende gode chancer, men hun fik det ultimative dødsstød ved selve konkurrencen i Birmingham, da hun ikke fik ét eneste point fra de 24 andre lande.

Eksterne henvisninger 
 

Sangere fra Schweiz
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1998
Schweiz' Eurovision Song Contest-deltagere
Jemini

Jemini var en britisk popduo, der repræsenterede Storbritannien ved Eurovision Song Contest i 2003 i Riga, og havnede sidste med nul point. Ikke bare havnede de sidst, men de havnede sidst det år, hvor der var allerflest lande med i en enkeltstående konkurrence, nemlig 26, som er max. antal deltagerlande. I 2013, hvor Danmark vandt var der ligeledes 26 deltagerlande. 

Musikgrupper fra Storbritannien
Storbritanniens Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2003
Dinas bog

Dinas bog (original titel Dinas bok) er en bog af den norske forfatter Herbjørg Wassmo. Den udkom i 1989. 
"Dinas bog" er første bind i trilogien, efterfulgt af  "Lykken søn"(1992) og "Karnas arv" (1997) 

Bogen foregår højt oppe i Nordnorge. Dina er første og eneste barn af Hjertrud og Edvard.  Edvard er en streng og autoritær far, der fungerer som egnens lensmand. Hjertrud, Dinas mor, er derimod en meget kærlig og elskværdig person. Da Dina er blot 5 år, forårsager hun moderens død, da hun hiver på mekanismen på et stor kogekar fyld med lud, således at det ryger ud over Hjertrud, som efter en dags konstant smerteskrig dør af sine forbrændinger. Dina vokser op med viden om, at hun er moderens morder. Hendes i forvejen strenge far kan ikke tilgive hende for det, og bliver mindet om moderens pinsler hver eneste gang, han ser Dina. Dina bliver et vildt og underligt barn efter denne traumatiske oplevelse.
Herefter bliver danskeren Hr. Lorch ansat som lærer til Dina. Han fortryller Dina med sit cellospil og bringer ro over det ellers vilde barn. Dina lærer selv at spille cello og bliver ganske dygtig. Hr. Lorch prøver også at lære Dina at læse, men det interesserer hun sig ikke for og har svært ved at lære. Til gengæld han hun et talent for at lægge tal sammen og trække dem fra hinanden, til hendes far store fortrydelse. Han kan ikke se, hvad kvinder skal bruge matematik til. Da Dina er 16 bliver hun gift med Jacob Grønelv. Han er ældre end hendes egen far og ganske velhavende. Efter at have været gift med Jacob i nogle år, slår Jacob en dag foden, da han falder ned fra sin elskerindes tag. Der går koldbrand i såret, og det bliver besluttet, at Jacob skal til lægen, som bor et stykke væk. Dina får trumfet igennem, at hun skal transportere ham derhen, ved at hendes hest trækker en slæde med Jacob på. Vinteren er over dem, men Dina tager alligevel af sted. Højt oppe på bjerget hun skal over, klipper hun snorene, der forbinder slæden med hesten og skubber den dødsyge Jacob ud i afgrunden.

I 2002 blev Dinas bog filmatiseret som Jeg er Dina, af den danske instruktør Ole Bornedal.

Litteratur fra Norge
Jón Pétursson

Jón Kristinn Pétursson (19. juli 1936 i Grundarfjörður, Island, Danmark-28. november 2003) var en islandsk atlet.

Jón Pétursson satte i 1960 islandske rekord i højdespring med 2,00 og blev dermed den første islænding at springe to meter. Han slog Skuli Gudmundssons rekord på 1,97. Samme år deltog han i OL i Rom hvor han blev nummer 24 i højdespring med 1,95.

Jón Pétursson var medlem af Knattspyrnufélag Reykjavíkur.

Personlige rekorder 
 Højdespring: 2,00 (1960)/1,97 inde (1959)
 Længdespring 6,80 (1960)
 Trespring: 14,63 (1960)
 Kuglestød: 15,98 (1968)/16,25 inde (1969)
 Diskoskast: 49,98 (1960)
 Hammerkast: 48,19 (1962)
 Længdespring uden tilløb-inde: 3,22 (1959)
 Trespring uden tilløb-inde: 10,08 (1960)

Eksterne henvisninger 
 Jón Pétursson Biography and Olympic Results – Olympics at Sports-Reference.com 
 Jón Pétursson – Upplýsingar úr afrekaskrá Frjálsíþróttasambands Íslands. 

Højdespringere fra Island
Dinorah ou le pardon de Ploërmel

Dinorah ou le pardon de Ploërmel er en opéra comique i tre akter af Giacomo Meyerbeer til en libretto af Jules Barbier og Michel Carré, baseret på en bretonsk legende, Les chercheurs de Trésor.

Opførelseshistorie 
Operaen blev uropført i Salle Favart på Opéra-Comique i Paris den 4. april 1859 med titlen Le pardon de Ploërmel. Operaen blev oversat til italiensk forud for premieren i London den 26. juli 1859 (med Marie Caroline Miolan-Carvalho) og blev internationalt kendt som Dinorah. Den blev opført første gang i New York i 1862. Den gik, med den oprindelige titel, over 200 gange på Opéra-Comique i 1912. 

Operaen blev oprindeligt yderst populært og havde særlig Adelina Pattis yndest, men er i dag stort set glemt, bortset fra berømte arie for sopran, "Ombre légère", der en "duet" mellem Dinorah og hendes skygge. Andre sopraner som har haft stor succes i rollen som Dinorah er Amelita Galli-Curci, Ilma di Murskal, Luisa Tetrazzini og Maria Barrientos. 

Selv om operaen har været stort set forsømt i de seneste år, dirigerede Arturo Toscanini NBC Symphony Orchestra i en sjælden opførelsen af ouverturen den 12. november 1938. Ouverturen har flere sektioner med kor og en stærk slagtøjsgruppe.

Roller

Synopsis

Første akt 
I landsbyen Ploërmel under den årlige pilgrimsfærd til jomfrukapellet af er Dinorah blevet vanvittig, fordi hendes brudgom Hoël er forsvundet efter en storm, der var årsag til, at deres bryllup blev afbrudt samme dag året før. Hoël vender tilbage til landsbyen efter at have fået nys om, hvor der findes skat. Han får Corentin til at hjælpe sig men har skumle hensigter, da den første, der rører skatten, ifølge legenden vil dø.

Anden akt 
De går ned i en mystisk dal, hvor Dinorah tilfældigvis også befinder sig. Fra hende får Corentin oplysninger om legenden, hvorfor både han og Hoël inviterer hinanden til at inspicere skatten først. Dinorah forsøger indfange en ged, hun holder som kæledyr, men som er undsluppet. Hun træder på en træstamme i floden, og da den bliver ramt af lynet, falder hun i vandet og driver væk med strømmen. Hoël springer i vandet for at redde hende.

Tredje akt 
Hoël indrømmer sin kærlighed og fortryder sin adfærd overfor Dinorah, da hun kommer til bevidsthed. Hun genkender ham og genvinder sin forstand. Landsbyboerne ankommer og synger en sang om tilgivelse, hvorefter de fører de to elskende til kapellet, hvor de bliver gift.

Diskografi 
 Dinorah: Deborah Cook (Dinorah), Christian du Plessis (Hoel), Alexander Oliver (Corentin) – Geoffrey Mitchell Choir, Philarmonia Orchestra – James Judd (dirigent) – Opera Rara (1979) 
 Arien "Ombre légère" er blevet indspillet af mange koloratursopraner, herunder Maria Callas, Joan Sutherland og Anna Moffo.

Eksterne links

Noter

Kilder 
 Grove Music Online, Steven Huebner, Oxford University Press, 2008. 
 Amadeus Almanac 

Operaer af Giacomo Meyerbeer
Neman

Neman (; ), indtil 1946 kendt som Ragnit (; ; ), er en by i Rusland. Byen ligger i Kaliningrad oblast, der er en russisk eksklave mellem Polen og Litauen. 

Neman ligger på den sydlige bred af floden Nemunas (), hvor den danner grænsen til Litauen. Den ligger  12 kilometer vest for byen Sovetsk og 120 kilometer nordøst for byen Kaliningrad. Byen har et indbyggertal på  indbyggere. Den blev grundlagt i  og fik bystatus i 1722.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Kaliningrad oblast
Ussuri

Ussuri (, ; ) er højre biflod til Amur og grænseflod mellem Kina og Rusland. Den har sit udspring i Rusland og løber mod nord til den kommer når Kina grænse på venstre bred og Rusland på højre, og udmunder Amur, der også danner grænse mellem de to lande. 

Ussuri er omkring 897 km lang. Afvandingsområdet er på 193.000 km². Floden har ofte haft oversvømmelser med katastrofale følger. Den er islagt fra omkring november til april.

Fiskebestand 

Floden er rig på mange sorter fisk, som ketalaksen, ørred, lenoklaks (brachymystax lenok) og stalling, samt karusse, europæisk malle, karpe, mallearten pelteobagrus fulvidraco, sølvkarpe (hypophthalmichthys molitrix) og aborrearten siniperca vietnamensis.

Grænsekonflikt 

Der har været en betydelig uenighed om Ussuri som grænselinje i og med at floden har mange øer og ofte har ændret sig så at dens talweg har flyttet sig, og i marts 1969 opstod der en væbnet konflikt i området mellem Kina og Sovjetunionen, med fokus om , , og der var frygt for at der var en reel fare for storkrig mellem de to lande, med brug af atomvåben.

Man nåede frem til en bilæggelse af stridighederne, men en egentlig aftale om grænsedragningen blev først indgået efter langvarige forhandlinger, efter Sovjetunionens fald; I 1977 indgik man dog en aftale som regulerede skibsfarten på Ussuri. 

Moderne russisk-kinesiske grænseaftaler har reguleret grænsedragningen; den sidste omtvistede bid, knyttet til øerne nederst hvor Ussuri forener sig med Amur tæt ved den russiske by Khabarovsk, blev reguleret i 2008 – for det meste ved at det kinesiske krav blev indfriet, på nær den del af den største ø som strækker sig helt ned til den modsatte bred af Khabarovsk centrum.

Kommerciel anvendelse 
Ussuri anvendes til vandforsyning. Floden kan sammen med bifloden Sungatschi (også grænseflod mellem Kina og Rusland) om sommeren besejles på en strækning af 622 km, imidlertid er besejlingen på floden ikke regelmæssig. Det største del af transporterne i området går enten via den nærtbeliggende transsibiriske jernbane eller motorvejen Khabarovsk-Vladivostok. Tidligere blev floden benyttet til tømmerflådning.

De største bifloder er Arsenevka, Bolsjaja Ussurka, Bikin, Khor, Mulinkhe og Naolikhe.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 
Floder i Khabarovsk kraj
Floder i Primorskij kraj
Vandløb i Kina
Heilongjiang
We Are the Void

We Are the Void er Dark Tranquillitys niende album, som blev udgivet 1. marts 2010.

Stilen, der er lagt for albummet, er blandet. Sangene på albummet er dels præget af det gamle Dark Tranquillity, men alligevel med en masse nyt. Mikael Stanne synger delvist rensang, det høres i "The Grandest Accusation", "Irdium" og "Her Silent Language".

Albummet er helt igennem melodisk dødsmetal, hvor især sangen "Her Silent Language" er melodisk præget.

Eksterne henvisninger 
 

Dødsmetal
Album fra 2010
A Hand of Bridge

A Hand of Bridge, opus 35, er en opera af Samuel Barber til en libretto af Gian Carlo Menotti og er muligvis den korteste opera, der regelmæssigt opføres. Den handler om to par, der spiller bridge, hvor hver af partierne har en kort arietta, som han eller hun synger som en monolog. Den første opførelse fandt sted på Festival dei Due Mondi i Spoleto den 17. juni 1959.

Roller

Synopsis 
Sally kommer i tanker om en hat, hun så i et butiksvindue tidligere på dagen. Bill, advokaten, mindes en tidligere elsker og tænker, hvor hun mon er nu. Geraldine beklager ikke at have elsket sin nu døende mor, mens hun stadig havde det godt. Endelig fantaserer David om, hvad han ville gøre, hvis han var så rig som hans chef, "Mr. Pritchett".

Diskografi 
 Neway, W. Lewis, Maero; Goldschmann, 1960 
 Aks, Kittleson, Carney, Muenz, G. Smith, 1991

Referencer

Eksterne links 
 Beskrivelse fra Schirmers katalog

Operaer af Samuel Barber
Operaer på engelsk
Société Anonyme, Inc.

Société Anonyme, Inc. var en kunstnerorganisation som blev dannet i New York i 1920 af Katherine S. Dreier, Man Ray og Marcel Duchamp.
Gruppen organiserede mange udstillinger, oplæsninger, koncerter og symposier om det moderne samfund og offentliggjorde desuden publikationer. Fra 1920 til 1940 arrangerede gruppen omkring 80 udstillinger, blandt andet den vigtige International Exhibition of Modern Art 1926 i Brooklyn Museum of Art.

Man Ray valgte navnet "Société Anonyme" som han havde set i et fransk magasin og troede betød en anonym organisation, mens det snarere betyder organisation eller firma. Da misforståelsen senere gik op for ham tilføjede han det tilsvarende engelske udtryk: "Inc." med nogenlunde samme betydning for at skabe en slags dobbeltkonfekt: en dadaistic redundance, dadaistisk redundans : "Corporation, Inc.".

Société Anonyme, Inc.'s kontor i New Jersey lukkede 1928, men Dreier fortsatte med at organisere begivenheder og at forøge kunstsamlingen, som hun 1941 gav til Yale University Art Gallery. På 30-års dagen for den første udstilling 30. april 1950 gav Dreier og Duchamp middag på New Haven Lawn Club, hvor organisationen formelt blev opløst.

Literatur 
 Ruth L. Bolan: The Societe Anonyme: Modernism for America (Yale University Art Gallery), Yale University Press, 2006, 
 Werner Hofmann: Die Moderne im Rückspiegel: Hauptwege der Kunstgeschichte. C.H.Beck, München 1998,

Eksterne henvisninger 
 Société Anonyme  – side hos Yale University 
 Katherine S. Dreier Papers/Société Anonyme Archive i Beinecke Rare Book and Manuscript Library ved Yale University 
 Societe Anonyme  – Udstilling i UCLA Hammer Museum, Los Angeles 
 "In Good Company" (Karen Dunbar) og "Little-known Star Artists" (Naomi Hume) i X-TRA: Contemporary Art Quarterly 

Noter

Kunstnersammenslutninger
Foreninger fra USA
Kulturorganisationer
Etableret i 1920
Ophørt i 1950
Kultur i New York City
Saviem

Saviem (Société Anonyme de Véhicules Industriels et d’Equipements Mécaniques) var en fransk fabrikant af lastbiler og busser.

Saviem blev grundlagt i 1955 ved sammenlægning af lastbilsdivisionerne i Latil, Somua og Renault. Det blev i 1978 sammenlagt med Berliet og fik navnet Renault Véhicules Industriels (RVI) (i dag Renault Trucks) i 1979. Firmaet samarbejdede med MAN fra 1967 til 1977. Man indgik også et samarbejde, De fires klub, mellem Saviem, Volvo, DAF og Magirus Deutz.

Eksterne henvisninger 

Bilmærker
Lastbilproducenter
Busproducenter
Køretøjsproducenter fra Frankrig
Etableret i 1955
Ophørt i 1979
Århus Revyen

Århus Revyen er en professionel revy i Aarhus. Århus Revyen blev efter en længere pause genoptaget i 2008, hvor titlen var Vi tænker højt.

Revyen havde premiere den 13. juni 2008 på det gamle Østergades Hotel, hvis teatersal tidligere har dannet ramme om musik, teater og dans.
Kunstnerisk leder og skuespiller John Batz er idemanden bag revyen. Mange århusianere kender John Batz fra Salon Hanegal, der i 90´erne stod for de daværende Århus Revyer.

Revyen blev i 2008 andmelderost og scorede to ud af fire priser ved Årets Dirch-prisuddeling for landets revyer.

Revyen rykkede i 2009 ind i Filuren, Musikhuset Aarhus. Her holder revyen stadig til, men fra 2009 besøger revyen også Skanderborg et par dage hvert år. I 2010 var revyen også på besøg i Ebeltoft.

Århus Revyen 2011 "Tilbage Til Friheden" foregik i Tivoli Friheden teater (deraf navnet).

Eksterne kilder og henvisninger 

Revyer
Etableret i 2008
Revyen
Primorskij kraj

Primorskij kraj (, ) er en russisk kraj. Primorskij ligger ved Det Japanske Hav ved Stillehavskysten og har et areal på 164.673 km² med  indbyggere. Det administrative center i krajen er Vladivostok, der med sine  indbyggere er den største by i krajen. Ardre større byer i krajen er Ussurijsk med  indbyggere, Nakhodka med  indbyggere og Artjom, der har  indbyggere. Mod syd grænser Primorskij kraj op til provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina, og til Nordkorea. I Rusland grænser Primorskij kraj op til Khabarovsk kraj.

Referencer

Eksterne henvisninger
Minibus

En minibus er en større personbil, som i udseendet ligner en rigtig bus, og som har mindst tre sæderækker med to eller tre siddepladser pr. række. De minibusser som er udstyret med ni siddepladser kan transportere præcis lige så mange personer, som det er tilladt at befordre med B-kørekort. Eksempler på minibusser er Volkswagen Caravelle, Volkswagen Multivan, Mercedes-Benz Vito, Fiat Ducato, Ford Transit, Chevrolet Express/GMC Savana, Opel Vivaro, Renault Trafic, Peugeot Expert, Nissan Urvan og Toyota Hiace.

Se også 
 MPV

Biler efter karrosseri
Clemens Krauss

Clemens Heinrich Krauss (født 31. marts 1893, død 16. maj 1954) var en østrigsk dirigent og operaimpressario, der især forbindes med musik af Richard Strauss.

Dirigenter fra Østrig
John Pritchard

John Michael Pritchard CBE (5. februar 1921 – 5. december 1989) var en engelsk dirigent. Han var kendt for sine fortolkninger af Mozarts operaer og for sin støtte til moderne musik.

Udvalgt diskografi 
 Idomeneo af Wolfgang Amadeus Mozart – Richard Lewis (Idomeneo), Leopold Simoneau (Idamante), Gundula Janowitz (Ilia), Lucille Udovick (Elettra), Chorus & Orchestra i Glyndebourne Festival, John Pritchard, indspillet 1956

 Lucia di Lammermoor af Gaetano Donizetti – Joan Sutherland (Lucia), Kenneth André Turp (Edgardo), John Shaw (Enrico), Joseph Rouleau (Raimondo), MacDonald (Arturo), Margreta Elkins ( Alisa), Edgar Evans (Normanno), Chorus & Orchestra of the Royal Opera House, John Pritchard, 1961 – Celestial Audio CA 345

Referencer 
 

Dirigenter fra England
Dirck Jansz Graeff

Diederik (Dirck) Jansz Graeff, heer af Vredenhof (født 1532, død 25. juli 1589) var en nederlandsk skibsreder, købmand og politiker.

Biografi 
Familien De Graeff var af østrigsk oprindelse og en af de vigtigste familier i Amsterdam-patriciatet. Graeff var borgmester og byrådsmedlem i Amsterdam fra 1578 til sin død. Han blev også udnævnt til delegeret for Generalstaterne.

I 1557 giftede Diederik Graeff sig med Agniet Pietersdr van Neck (død 1576), datter af en rig patricier. I 1569 eller 1571 fik de sønnen Jacob Dircksz de Graeff.

Eksterne henvisninger 

 biografi I af Diederik Jansz Graeff 
 biografi II af Diederik Jansz Graeff  

Borgmestre i Amsterdam
Skibsredere
Dirck Jansz
Nederlændere i 1500-tallet
Player versus environment

Player Versus Environment, ofte forkortet til PvE, er et udtryk inden for computerspil. Frit oversat fra engelsk betyder det "Spiller mod Spillet", og ses oftest brugt i online-rollespil, såkaldte MMORPGs.

Som navnet antyder, er dette et koncept, hvor man prøver sine færdigheder mod computergenererede fjender (PvE), frem for at kæmpe imod andre online spillere (PvP).
PvE bliver ofte betragtet som en underdel af spillet set i lyset af at (PvP) ofte har et ranking system, og for de fleste virker som grundlaget for spillet.

See also
 Player versus player

Computerspil gameplay
Computerspilkultur
Tannhäusers diskografi

Diskografi for Tannhäuser omfatter en række betydende indspilninger af denne opera af Richard Wagner. Operaen blev uropført i Dresden den 19. oktober 1845. En revideret version blev opført første gang i Paris den 13. marts 1861.

Liste

Referencer 
 Amazons Tannhäuser-diskografi (11 poster), besøgt 13. marts 2009

Diskografier
Stone

Stone kan henvise til flere artikler:

 Stone (band) – et finsk band
 Stone (vægtenhed) – en vægtenhed