kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eskilstrup

Eskilstrup er en stationsby på Falster med , beliggende i Eskilstrup Sogn, ca. 10 kilometer nord for Nykøbing Falster. Byen ligger i Guldborgsund Kommune og tilhører Region Sjælland.

På Eskilstrup Station standser regionaltoget mellem Østerport og Nykøbing F. Sydmotorvejen, der går et par kilometer nord for byen har afkørsel 44 der hedder "Eskilstrup".

I Eskilstrup findes Danmarks Traktormuseum med en udstilling af gamle traktorer og motorer. Eskilstrup Mølle blev opført i 1882 og var i drift frem til 1960. I dag drives den af et lokalt møllelaug. Nær ved byen ligger Krokodille Zoo der indeholder Europas største samling af levende krokodiller.

Historie 
Eskildstrup landsby omfattede i 1682 8 gårde og 2 huse med jord. Det samlede dyrkede areal udgjorde 256,0 tønder land skyldsat til 59,71 tønder hartkorn. Dyrkningsformen var trevangsbrug.

Omkring 1870 omtales byen således: "Eskildstrup med Kirke og Skole, Jernbanestation". Eskilstrup station blev lagt blot få hundrede meter øst for landsbyen. I tilknytning til stationen opstod hurtigt et mindre bysamfund, der længe udviklede sig øst og syd for kirken.

Omkring århundredeskiftet omtales byen således: "Eskildstrup med Kirke, Skole, teknisk Skole (opr. 1885), Forsamlingshus (opf. 1889), Jærnbanestation, Telegraf- og Telefonstation, Fællesmejeri, Kro og Lægebolig".

Eskildstrup stationsby havde 405 indbyggere i 1906, 537 i 1911 og 590 indbyggere fordelt på 148 husstande i 1916.

Eskilstrup stationsby fortsatte sin byudvikling i mellemkrigstiden: byen havde 622 indbyggere i 1921, 606 indbyggere i 1925, 641 indbyggere i 1930, 762 indbyggere fordelt på 244 husstande i 1935. Indbyggertallet var 759 fordelt på 253 husstande i 1940.

Efter 2 verdenskrig fortsatte stationsbyen sin udvikling: indbyggertallet var 811 fordelt på 269 husstande i 1945, 815 indbyggere fordelt på 275 husstande i 1950, 848 indbyggere i 1955, 853 indbyggere i 1960 og 839 indbyggere i 1965.

Galleri

Noter

Litteratur 
 Karl-Erik Frandsen: Vang og tægt. Studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83 (Bygd 1983), 
 Henrik Pedersen: De danske Landbrug fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688. Udgivet efter hans Død paa Bekostning af Carlsbergfondet (København MCMXXVIII; Reprotryk for Landbohistorisk Selskab, København 1975),

Eksterne henvisninger 

Byer på Falster
Byer i Guldborgsund Kommune
Elliott Carter

Elliott Cook Carter, Jr (11. december 1908 i New York - 5. november 2012) var en amerikansk komponist.

Han var elev af bl.a. Nadia Boulanger, og havde arbejdet i en meget fri moderne stil. Han havde udtalt: jeg ser mine partiturer som scenarier, hvor de optrædende skal agere dramatisk med deres instrumenter, individuelt og som medlemmer af et ensemble.

Koncerten er derfor blevet en naturlig udtryksform for ham. Han har skrevet Koncert for cembalo, klaver og to kammerorkestre fra 1961 en klaverkoncert fra 1965, en klarinetkoncert fra (1996). Han har også skrevet scenemusik operaen Tom og Lilly fra 1934 og balletterne Pocahontas fra 1939 og The Minotaur fra 1947. Carter skrev også 3 symfonier som feks nr. 2 "Symphony for three orchestras". 

Hans usædvanlig raffinerede og strukturelt komplicerede stil kommer klarest til udtryk i hans kammermusik, og han er i dag måske den førende komponist inden for den klassiske genre.

Udvalgte værker  

 Symfoni nr. 1 (1942, Rev. 1954) - for orkester
 Symfoni for tre orkestre  (nr. 2 ) (1976) - for 3 orkestre
 Symfoni "Symphonia: Sum Fluxae Pretiam Spei" (Symfoni: Jeg er en udsalgspris for Håb) (nr. 3) (1993-1996) - for orkester
 Koncert (1969) - for orkester 
 Dobbeltkoncert (1961) - for cembalo og klaver med to kammerorkestre 
 Klaverkoncert (1965) - for klaver og orkester
 Klarinetkoncert (1996) - for klarinet og orkester
 "Pocahontas" (1938-1939) - ballet 
 "Minotaur" (1947) - ballet

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Komponister fra USA
Operakomponister fra USA
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Hundredårige
Personer fra New York
Paul Creston

Paul Creston egentlig Giuseppe Guttoveggio (10. oktober 1906 i New York – 24. august 1985 i San Diego) var autodidakt amerikansk komponist, pianist, organist og lærer af italiensk herkomst. Han fik sit gennembrud med sin 1. symfoni. Senere fulgte omkring 200 værker bl.a. orkestermusik, f.eks. 6 symfonier og symfoniske digte, værker for soloinstrumenter og orkester, f.eks. marimbakoncerten, saxofonkoncerten og en klaverkoncert, kammermusik m.m. Hans meget melodiske musik har ofte en dansemæssig karakter. Han var oprindelig inspireret af Johann Sebastian Bach Og Maurice Ravel, men fandt med tiden sin egen personlige stil. Han underviste i komposition på New York College of Music og Washington State College.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1940) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1944) - for orkester
 Symfoni nr. 3 "Tre mysterier" (1950) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1951) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (1955) - for orkester
 Symfoni nr. 6 "Orgelsymfoni" (1981) - for orgel og orkester
 "Preludie og dans" (1941) - for orkester
 "Et rygte" (1941) - for orkester
 "Pastorale og Tarantel" (1941) - for orkester
 "Sang fra 1942" (1943) - for orkester
 "Hyldest til strygeorkester" (1947) - for strygeorkester
 "Walt Whitman" (1952) - for orkester
 Invokation og dans" (1953) - for orkester
 "Danse overture" (1954) - for orkester
 "Toccata" (1957) - for orkester
 Marimbakoncert (1940) - for marimba og orkester    
 Klaverkoncert (1949) - for klaver og orkester
 Saxofonkoncert (1941) - for saxofon og orkester

Eksterne henvisninger
  om Paul Creston på www.musicweb-international.com

Komponister fra USA
Pianister fra USA
Organister fra USA
Lærere
Antagonist

Antagonist er synonym for modstander (græsk ανταγωνιστής - antagonister , "modstander", "konkurrent", "rival").

Antagonister

Film og litteratur
 En litterær antagonist er en person eller et forhold i en fortællings narrative struktur, der står i modsætning til fortællingens protagonist.
Antagonisten arbejder på, at fortællingens hovedpersonen, protagonisten, ikke når sine mål. Derved skabes fortællingens dramatiske spændinger. Det er vigtigt i ethvert drama. Antagonisten kan være et samfund, en fobi, en institution eller lignende. 

Der gælder ofte en række dramaturgiske krav til antagonisten.

 Antagonisten modsætter sig, at hovedpersonen når sit mål.
 Publikum skal forstå antagonistens mål og motiver. 
 Et aspekt eller træk hos hovedpersonen kan betragtes som en antagonist som moral eller ubeslutsomhed.
 Antagonisten kan være en kraft som en tidevandsbølge, der ødelægger en by; en storm, der forårsager kaos eller endda et lokalsamfunds forhold
 En antagonist behøver ikke nødvendigvis at skabe forhindringer for hovedpersonen.
 Samfundsnormer eller andre regler kan også være antagonister.
 Det kan være et fortælleteknisk problem, hvis antagonistens motiv ikke fremhæves. Det kan slide på troværdigheden, da alle har et mål med, hvad de gør. 
 Antagonisten behøver ikke at være ond. Det kan for eksempel være en søn, der forhindrer sin far i at nå sine mål, fordi han har brug for en kærlig far. Det kan derfor være en del af sønnens natur at modarbejde faderen, uden at sønnen bliver ond af den grund.

Dental
 I dental sammenhæng betegner antagonister tænder, som sidder overfor hinanden i over- og underkæbe. En tand uden antagonist har mindre værdi. Det indgår i bedømmelsen af en eventuel behandling af den.

Farmakologi
 I biokemisk sammenhæng betegner en antagonist et stof, der kan inhibere (hæmme) en receptors signalering i fx en cellemembran, således at en agonist ikke kan bindes til samme receptor, og dermed yde en virkning. Der findes tre typer: 
 Kompetitiv reversibel antagonist: Antagonisten hæmmer effekten af receptorens ligand eller agonist ved at binde sig til receptorens aktive site på en konkurrerende måde. 
 Non-kompetitiv reversibel antagonist: Antagonisten binder sig til et andet sted end det aktive site og forhindrer herfra agonisten i at binde sig til det aktive site. 
 Irreversibel non-kompetitiv antagonist: Antagonisten binder sig irreversibelt (permanent) til receptorens aktive site, hvilket medfører at agonisten ikke kan binde sig hertil. Ved irreversibel binding kan agonisten ikke udkonkurrere antagonisten selvom koncentrationen af den første er meget høj.

Sport
 I sport anvendes antagonister  om modsatrettede muskelgrupper i den specifikke sport.

Litteratur
Hanns Eisler

Hanns Eisler (6. juli 1898 i Leipzig – 6. september 1962 i Østberlin) var en tysk-østrigsk komponist.

Baggrund 
Eislers jødiske far, Rudolf Eisler, var professor i filosofi. I 1901 flyttede familien til Wien. Eislers søster Ruth Fischer (Elfriede Eisler) var leder for det tyske kommunistparti (KPD) i 1920'erne, skrev en del bøger, og blev i 2010 afsløret som spion for CIA. Eislers bror Gerhart var journalist, og mistænkt for at være en vigtig Komintern-agent med dæknavnet Hans Berger. Hanns Eisler var frontsoldat i første verdenskrig og flere gange såret i kamp. Efter Østrigs nederlag studerede han under Arnold Schönberg 1919-23. Eisler var den første af Schönbergs elever, der anvendte tolvtoneteknikken i kompositioner, men ærgrede sin læremester ved at trække elementer ind fra jazz og cabaret.

Karriere 

I 1925 flyttede Eisler til Berlin og blev lærer ved marxisternes arbejderskole. Han støttede den revolutionære arbejderbevægelse tæt allieret med Bertolt Brecht, og måtte flygte fra Tyskland efter Hitlers magtovertagelse i 1933. Via Spanien og Danmark ankom han USA i 1938, hvor han skrev filmmusik i Hollywood. For filmene Hangmen Also Die! og None but the Lonely Heart blev hans musik Oscar-nomineret. Brecht arbejdede også med Hangmen Also Die!, da han skrev historien sammen med regissøren Fritz Lang. Eisler komponerede sangcyklusen The Hollywood Songbook til tekster af Brecht.

Men som kommunist blev han i 1947 anklaget af amerikanske myndigheder for anti-amerikansk virksomhed. FBIs mappe på ham er på 686 sider, en af de mest omfangsrige på Freedom of Information Acts netside. Selv om underordnede tidligt frarådede en videre efterforskning, forfulgte Hoover Eisler i seks samfulde år med noget nær lidenskab. Et af mappens sidste dokumenter er et notat dateret 15. december 1947, der informerer Hoover om, at Eisler og frue har besluttet at forlade USA frivilligt. Under dette maskinskrevne notat ses en håndskrevet besked med Hoovers håndskrift: "Det ville sørme gøre retsvæsenet til en farce at lade dem rejse frivilligt."

En af Eislers første opgaver i DDR var at komponere en nationalsang for den nye nation. Valget faldt på Auferstanden aus Ruinen fra 1949, men Eisler præsenterede også et alternativ, en melodi til Brechts Anmut sparet nicht noch Mühe. Ellers er han kendt for revolutionære arbejdersange og teatermusik til Brechts Galileo Galilei fra 1947 og Schweyk im zweiten Weltkrieg fra 1957. Han skrev også et rekviem for Lenin. Hele sit liv kæmpede han mod "dumheden i musikken" og hævdede, at "musikken er en luder, der har stillet sig til rådighed for alt, der er godt og dårlig i samfundet".

Noter

Eksterne henvisninger 

 

Komponister fra Tyskland
Filmkomponister
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Personer fra Leipzig
Avocado-slægten

Avocado-slægten (Persea) er udbredt i Mellem- og Sydamerika. Her omtales kun den ene art, som har økonomisk betydning i Danmark.

 Avocado (Persea americana)
Væggerløse

Væggerløse er en by på det sydlige Falster med , beliggende 17 km nord for Gedser, 24 km sydvest for Stubbekøbing og 9 km sydøst for kommunesædet Nykøbing Falster. Byen hører til Guldborgsund Kommune og ligger i Region Sjælland.

Væggerløse hører til Væggerløse Sogn. Væggerløse Kirke, der er bygget omkring år 1100, ligger på en 21 m høj bakke i byen.

Historie

Stationsbyen 
Væggerløse fik jernbanestation på strækningen Nykøbing Falster-Gedser, der blev åbnet 1. juli 1886. Gedserbanen var en del af den oprindelige Sydbane, hvor togtrafikken til Tyskland gik.

I 1899 beskrives Væggerløse således: "Veggerløse (i Vald. Jrdb. Wikærløsæ; udt. Vejrløse), ved Landevejen, med Kirke, Præstegd., Skole, Jærnbane-, Telegraf- og Telefonstation". Målebordsbladene bruger stavemåden Vigerløse.

Efter åbningen af Fugleflugtslinjen til Rødbyhavn i 1963 mistede Gedserbanen betydning. Det sidste internationale tog kørte i 1995, men der var mellemstationerne for længst lukket – Væggerløse Station i 1974. Det sidste ordinære tog kørte på strækningen i december 2009.

Gedserbanen er ikke officielt nedlagt, men den er så nedslidt, at der ikke længere kan køre veterantog på den. Stationsbygningen er bevaret på Stationsvej 1.

Sydfalster Kommune 
Væggerløse blev kommunesæde for Sydfalster Kommune, der ved kommunalreformen i 1970 blev dannet ved sammenlægning af de 3 sognekommuner Væggerløse, Idestrup og Skelby-Gedesby. Sydfalster Kommune blev ved kommunalreformen i 2007
en del af Guldborgsund Kommune.

Uddannelse 
Sydfalster Skole indgår i en landsbyordning sammen med børnehuset Blishøj og den integrerede institution Strandloppen i Gedser. Den samlede landsbyordning har 52 ansatte.

Kultur 
Væggerløse Hallen benyttes til gymnastik, skoleidræt, håndbold, fodbold og badminton. Hallen har to mødelokaler. Brugerne er bl.a. Væggerløse Badmintonklub, Sydfalster Idrætsforening, Idestrup-Væggerløse Idrætsforening, Væggerløse Boldklub og Tingsted Boldklub. I den ene ende af hallen er der en indvendig klatrevæg.

Kommunen solgte 1. august 2015 Væggerløse Forsamlingshus for et symbolsk beløb til et anpartsselskab, der vil renovere det. Huset bruges på hverdage af en række foreninger og kan lejes til fester i weekender. Det har kapacitet til 141 personer i de to sale.

Væggerløse har Dagli'Brugs og bibliotek.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Geodatastyrelsen: Høje målebordsblade 1842-1899 og lave målebordsblade 1901-1971

Se også 
 Stouby Mølle

Byer på Falster
Byer i Guldborgsund Kommune
Peter Racine Fricker

Peter Racine Fricker (5. september 1920 i London – 1. februar 1990 i Santa Barbara) var en engelsk komponist og kordirigent.
 
Hans musik ofte holdt i en kraftfuld polyfon stil, der viser indflydelse fra Bela Bartok og Paul Hindemith. 

Af hans værker kan nævnes 6 symfonier, koncerter for forskellige soloinstrumenter, kammermusik og oratoriet The vision of judgement fra 1957 samt sange.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1949) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1951) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1960) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1966) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (1976) - for orgel og orkester
 Symfoni "Til minde om Benjamin Britten" (1976-1977) - for 17 blæsere
 Koncert (1986) - for orkester
 2 Klaverkoncerter (1954, 1989) - for klaver og orkester
 "Dommens Vision" (1958) (Oratorium) - for kor og orkester

Eksterne henvisninger 
 

Komponister fra England
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Avocado

 
Avocadotræet (Persea americana) er et lille, stedsegrønt træ med en kroget vækstform. Frugten (avocado) er vitaminrig (især B-, E- og K vitamin) og meget rig på umættede fedtsyrer. Ordet avocado (eller avokado) kommer fra det indianske sprog Nahuatl, hvor Aguacatl [a-wa-katl] = "avocado".

Beskrivelse 
Avocadotræets bark er først glat og lysegrøn. Senere bliver den olivengrøn, for derefter at skifte til en gråbrun farve med knudrede korkporer. Gamle grene og stammer kan få en opsprækkende, lysebrun bark. Knopperne er spredtstillede, udspærrede, ægformede og lysegrønne.

Bladene er ovale og læderagtige med hel rand. Oversiden er blank og græsgrøn med lyse bladribber, mens undersiden er næsten blåligt lysegrå. Blomstringen sker i april-maj, hvor man finder blomsterne samlet i store, endestillede bundter, der består af oprette klaser. De enkelte blomster er regelmæssige og 6-tallige med gulgrønne kronblade. Frugten er et pæreformet bær med et nopret og græsgrønt til næsten sort, læderagtigt skind. Frugtkødet er hvidt, bleggult eller lysegrønt og smøragtigt i konsistensen. Den enlige kerne er kuglerund og ligner en nød.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 15 x 10 m (30 x 20 cm/år). Disse tal drejer sig om dyrkede træer. I hjemlandet skal de kunne nå højder på op til 30 m. Under dyrkning holdes træerne som regel nede i passende plukkehøjde ved beskæring.

Hjemsted 
Træet hører hjemme i det sydlige Mexico og i det øvrige Mellemamerika, hvor det vokser i bjergskove. Dyrkes også i Californien, Spanien, Tyrkiet og Israel / Palæstina.

I Puerto Rico vokser arten i forholdsvis tørre bjergskove sammen med bl.a. Andira inermis, bleg prosopis, Bursera simaruba, duftakacie, Sterculia apetala, tamarinde og tibettræ .

Billeder

Se også 
 Avocado (frugt)

Note 

Træer
Nytteplanter fra Amerika
Avocado-slægten
Knibning

Knibning er et begreb, som har flere betydninger:

 Knibning (typografi) – mindske afstand mellem tegn
 Knibning (plantedyrkning) – manuel beskæringsmetode
Øst for Paradis (biograf)

Øst for Paradis er en biograf i det centrale Aarhus. Den har til huse i Paradisgade 7-9 og er byens eneste art cinema (her ses bort fra Slagtehal 3, da det mere er en B-film-biograf).

Navnet 
Baggrunden for biografens navn er følgende:
 Den ligger i Paradisgade
 Den første film, der blev spillet i biografen, var Øst for Paradis
 Den ville vise film fra Østeuropa og 3. verdenslande, som andre biografer ikke viste ret meget

Repertoiret 
Repertoiret har gennem tiden bestået af:
 Klassikere – ikke så udtalt længere, da udbuddet af klassikere på dvd og tv efterhånden er ret stort
 Move-overe – det vil sige film, som andre af byens biografer kun spiller i kort tid, men som stadig har et publikum
 Premierer – det drejer sig om nichefilm og især fra andre lande end USA og Danmark

Forretning 
Biografen spiller i markant omfang europæiske film, og for at sikre et ordentligt udvalg har Øst for Paradis også et import- og udlejningsfirma. Blandt de største successer i de seneste år har været Good bye, Lenin!, som er en af de film, biografen selv importerede.

I dag har biografen syv sale, alle udstyret med Bauer U4C kinomaskiner med Zeiss Guld optik. Biografen har en café i foyeren. Der bliver med jævne mellemrum afholdt forskellige temaarrangementer i biografen.

Historie  
Øst for paradis blev grundlagt 28. november 1978 af John Rosendorff, Flemming W. Larsen og Uffe Sloth Andersen. Grundlæggerne mente, at Aarhus manglede en biograf, der viste smalle film og film fra andre lande end USA og de nærmeste europæiske nabolande.

I foråret 2006 var Øst for Paradis truet af lukning på grund af økonomiske problemer, der blandt andet skyldtes en forhøjet konkurrence i Aarhus med åbningen af en ny storbiograf. Desuden satsede andre biografer i byen i højere grad end tidligere på smallere film, som ellers primært tidligere var blevet vist i Øst for Paradis. 

I 2007 gennemgik biografen en større renovering, hvor både café og sale blev moderniseret. Samme år overtog Line Daugbjerg Christensen direktørstolen fra Ole Bjørn Chistensen og Uffe Sloth Andersen efter offentliggørelsen af uregelmæssigheder i forbindelse med støttetildeling til biografen.

Også senere har der været økonomiske problemer, men efter etableringen af folkeaktier, som de såkaldte Paradisets engle aftog i pænt omfang, er biografen kommet på sporet igen, og i 2012 blev biografen udvidet og igen renoveret.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Øst for Paradis' hjemmeside

Biografer i Aarhus
Kultur i Aarhus
Øst for paradis

Øst for paradis har flere betydninger:
 Øst for paradis (bog) – en roman af John Steinbeck
 Øst for paradis (film) – en filmatisering af romanen
 Øst for Paradis (biograf) – en biograf i Aarhus
Øst for paradis (film)

Øst for paradis (originaltitel: East of Eden) er en film fra 1955 instrueret af Elia Kazan med James Dean i hovedrollen. Filmen er baseret på John Steinbecks roman af samme navn. Filmen, der bygger på sidste fjerdedel af romanen, lancerede James Dean som stjerne, og blev derved central for den nye ungdomskultur, der opstod i 50-erne.

Eksterne Henvisninger 

Amerikanske film fra 1955
Dramafilm fra USA
Bodilprisen for bedste amerikanske film
Golden Globe for bedste film - drama
Film baseret på bøger
Film instrueret af Elia Kazan
Øst for paradis (bog)

Øst for paradis (originaltitel: East of Eden) er en roman af John Steinbeck. Romanen er baseret på den bibelske fortælling om Kain og Abel.

Steinbeck regnede selv romanen, som er udgivet i 1952, som sit magnum opus.

Romanen blev allerede i tre år efter udgivelsen filmatiseret af Elia Kazan under samme titel med James Dean i en af sine få roller.

Referencer 

Romaner fra USA
Litteratur i 1952
Kæreste

En kæreste er en person, som indgår i et kærlighedsforhold til en anden. Kæresteri er i dag typisk uden formalia, men betegnelsen kan bruges som overbegreb for kærester, forlovede, ægtefolk og registrerede partnere.

Når en person står uden en kæreste, er det en enlig, single, alene(-), ledig eller solo.

Før et forhold 
Processen, der fører to mennesker sammen og forener dem i et fast forhold, kan være overilet og impulsiv, men også gennemtænkt og langsigtet. 

I Danmark er det normalt, at unge finder partnere ved festlige lejligheder. 

To personer, der har været venner gennem mange år, kan indlede et forhold. Nogle vil ikke risikere det af frygt for, at det kan spolere venskabet.

Netdating 
Begrebet netdating er kommet i kølvandet af, at flere og flere forhold er opstået over internettet.

Ekskærester 

Når et forhold ophører, bliver parterne ekskærester. Nogle gange betegnes det også som "eks": "Han er min eks". Bruddet håndteres forskelligt og afhænger af, hvor mange følelser partnerne har haft.

Årsagerne til et brud kan være utroskab, diskussioner, for lang transportafstand, alkoholisme, sygdom, aldersforskel og andre forskelle, der ikke er en del af normen i den officielle diskurs.

Kærlighed
Familierelationer
Glarmester

Glarmester er en håndværker, der arbejder med glas. Hans værktøj er glasskærer (også kaldet en diamant), krøsel, forskellige tænger, herunder antiktang, babytang, Stifthammer, papegøjetang og spejltang.

Eksterne henvisninger 
http://www.baskholm.dk/haandbog/haandbog.html 

Stillingsbetegnelser
Håndværk
Genforeningen

Genforeningen kan henvise til 

 Genforeningen i 1920 - genforening af Nordslesvig med Danmark
 Tysklands genforening - genforeningen af Vesttyskland og DDR
Krøsel

Krøsel, krøjsel og krøjseltang er glarmestrenes gamle symbol, som endnu findes i lavets bomærke, men som ikke længere genkendes af alle glarmestersvende.

Krøjsel, der også kaldes krydsel, kresel, kreu(t)zel eller krøseljern er et lille hammerformet stykke værktøj med et hak i siden, omtrent som i en nøgles kam, der bruges til at krøsle/krøjsle med, dvs. at afbrække små stykker af en glaskant, fx i irregulære ruder, eller stykker af mosaik. Krøjseltangen har en lignende funktion, men er nærmest en art fjederbelastet fladtang. Krøselen er ældre end diamanten, men den findes på de fleste diamantskærere eller hjulskærere.

Ekstern Henvisning 
http://www.baskholm.dk/haandbog/haandbog.html  Træsmedens Håndværktøj

Værktøj
Kasparovs kombinationsparti (skak)

Partiet mellem Garry Kasparov og Topalov, spillet ved Corus skakturneringen i Wijk aan Zee 1999, viser en af Kasparovs bedste kombinationer. Trækkene er her anført i algebraisk notation):

I denne stilling efter træk 23 mellem Kasparov og Topalov i Corus turneringen i 1999 ser Kasparov, der har hvid ud til at have den dårligste stilling. Men et utroligt tårnoffer fulgt af præcist slutspil sikrer Kasparov sejren</div>

1.e4 d6 2.d4 Sf6 3.Sc3 g6 4.Le3 Lg7 5.Dd2 c6 6.f3 b5 7.Sge2 Sbd7 8.Lh6 Lxh6 9.Dxh6 Lb7 10.a3 e5 11.0-0-0 De7 12.Kb1 a6 13.Sc1 0-0-0 14.Sb3 exd4 15.Txd4 c5 16.Td1 Sb6 17.g3 Kb8 18.Sa5 La8 19.Lh3 d5 20.Df4+ Ka7 21.The1 d4 22.Sd5 Sbxd5 23.exd5 Dd6

(se denne stilling i diagrammet til højre)

24.Txd4!! cxd4 25.Te7+! Kb6 [25...Dxe7 26.Dxd4+ Kb8 27.Db6+ Lb7 28.Sc6+ Ka8 29.Da7#] 26.Dxd4+ Kxa5 27.b4+ Ka4 28.Dc3 Dxd5 29.Ta7 Lb7 30.Txb7 Dc4 31.Dxf6 Kxa3 32.Dxa6+ Kxb4 33.c3+! Kxc3 34.Da1+ Kd2 35.Db2+ Kd1 36.Lf1! Td2 37.Td7! Txd7 38.Lxc4 bxc4 39.Dxh8 Td3 40.Da8 c3 41.Da4+ Ke1 42.f4 f5 43.Kc1 Td2 44.Da7 1-0

Da han annoncerede sin tilbagetrækning som aktiv skakspiller den 10. marts 2005, pegede Kasparov på dette parti som værende det bedste af alle hans partier.

Se også 
Andre berømte skakpartier

Skakpartier