kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ulstrup Slot

Ulstrup Slot er en hovedgård der ligger i Sønder Vinge Sogn, Favrskov Kommune; indtil Kommunalreformen i 1970 lå det i Middelsom Herred, Viborg Amt. Slottet ligger umiddelbart nord for stationsbyen Ulstrup.

Ulstrup Slots historie går tilbage til 1300-tallet, hvor det tilhørte Jens Brandsen, og har senere bl.a. været ejet af Dronning Margrete 1., og en gren af slægten Skeel. De ældste dele af den nuværende bygning er fra omkring 1590, men hovedparten af anlægget i renæssancestil, med de ottekantede hjørnetårne blev bygget 1615-1617. Den anseelige ladegård og porttårnet er opført 1668.

Ulstrup Gods er på 600 hektar.

Ejere af Ulstrup Slot 

 (før 1404) Jens Brandsen
 (1404-1406) Niels Jensen Løvenbalk
 (1406-1579) Kronen
 (1579-1595) Christen Albertsen Skeel nr1
 (1595-1631) Jørgen Christensen Skeel nr1
 (1631-1688) Christen Jørgensen Skeel nr2
 (1688-1695) Jørgen Christensen Skeel nr2
 (1695-1731) Christen Jørgensen Skeel nr3
 (1731-1767) Jørgen Christensen greve Scheel nr3
 (1767-1771) Christen Jørgensen greve Scheel nr4
 (1771-1808) Caroline Eleonora Agnes Raben gift Scheel
 (1808-1818) Jørgen Christensen greve Scheel nr4
 (1818-1827) Louis Antoine Fauvelet de Bourienne
 (1827-1835) Den Danske Stat
 (1835) Philip Julius Knudsen
 (1835) hofbager Piper
 (1835-1850) Peter Gottlieb Kock
 (1850-1854) F. Mourier-Petersen
 (1854-1857) Frederik Marcus greve Knuth-Knuthenborg
 (1857-1868) Jørgen greve Scheel
 (1868) Frederik Ludvig lensgreve Ahlefeldt-Laurvig
 (1868-1917) Sigismund Ludvig Frederiksen greve Ahlefeldt-Laurvig
 (1917-1918) William Hansen
 (1918-1920) Oluf Bernt Suhr Bech
 (1920-1921) Oluf Bernt Suhr Bechs dødsbo
 (1921-1928) J. Laursen / S. Chr. Hansen
 (1928-1933) N. Kjellerup
 (1933-1934) N. Kjellerup (hovedbygningen)
 (1933-1939) J. Bech (avlsgården)
 (1934-1939) Christian Toft nr1 (hovedbygningen)
 (1939-1951) Christian Toft nr1
 (1951-1980) Christian Toft nr2 / Enke Fru Nina Toft
 (1980-1990) Godsejer Lilly Friis og godsejer, dyrlæge, dr.med.vet Carl Weinholt Friis
 (1990-) Ulstrup Slot Fonden/Godsejer Lilly Friis og godsejer, dyrlæge, dr.med.vet. Carl W. Friis' Fond

En runesten er fundet i havegærdet til slottet.

Eksterne kilder/henvisninger 
 J.P. Trap: Danmark 4. og 5. udg.

Eksterne henvisninger 
 Ulstrupslot.dk

Herregårde i Favrskov Kommune
Herregårde i Viborg Amt
Fredede slotte og herregårde i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Favrskov Kommune
Venus-messe

Venus-messen i Berlin (på tysk: Venus Fachmesse) er verdens største årlige erotikmesse og fejrede i oktober 2006 sit tiårsjubilæum.

I modsætning til de danske sexmesser henvender Venus-messen sig ikke specielt til offentligheden, men er et branchetræf mellem fagfolk såsom producenter, distributører, sexarbejdere, presse etc. Offentligheden har dog i særlige tidsrum adgang til dele af messen.

På messen uddeles en række priser, oprindeligt kaldet Venus Awards. I 2003 vandt Zenropas film Pink Prison en Venus Award som Bedste Skandinaviske Film.

Fra 2006 blev prisudelingen administreret af branchebladet MEDIEN e-LINE, som ændrede prisens navn til Medien eLine Award og introducerede den såkaldte GAY e-LINE "David" Award.

Ekstern henvisning 

Officiel hjemmeside

Kultur
Erotik
Pornografi
Messer
Obersalzberg

Obersalzberg er en bjergskråning nær Berchtesgaden i Bayern i Tyskland. Området er mest kendt for Adolf Hitlers meget yndede tilholdssted, Berghof.

Det begyndte i det 19. århundrede som et feriested for almindelige mennesker. Området er utroligt betagende. I 1923 var Hitler for første gang på ferie i Obersalzberg, og han blev så glad for stedet, at han i 1928 lejede Haus Wachenfeld og i 1933 købte ejendommen og begyndte at bygge det om til det, vi kender som Berghof. Andre nazi-ledere som Hermann Göring og Martin Bormann købte ejendomme i området, og i løbet af 1935-36 blev alle de oprindelige beboere enten købt eller smidt ud af Obersalzberg, og området blev spærret af i en  Førerspærrezone, Führersperrgebiet. (Området blev udbygget med kaserner, hoteller og underjordiske bunkersystemer. Hitler og Eva Braun brugte megen tid i Berghof på Obersalzberg i 1930'erne. Hans sidste kendte besøg var i juli 1944.

RAF bombede området den 25. april 1945, og det meste blev lagt i ruiner. Siden har de tyske myndigheder fjernet de fleste nazistiske levn, og i dag er stedet atter et turiststed med bl.a. et 5-stjernet hotel bygget på den høj, hvor Göring havde sit hus.

Eksterne henvisninger 

Bayerns geografi
Nazi-Tyskland
Daugava

Daugava eller Vestlige Dvina (; , ;  , , "Vestlige Dvina") er en flod i Østeuropa. Floden er 1.020 km lang og udspringer i Valdajhøjderne i det centrale Rusland (hvor floden Volga også udspringer) og løber gennem Hviderusland og Letland til udmundingen i Rigabugten ved Østersøen. De sidste 357 km flyder floden gennem Letland.

Historie 
Denne flod udgjorde allerede i vikingetiden den vigtigste handels- og transportvej fra Østersøen og videre østpå. Svenske vikinger begyndte deres lange færd til Konstantinopel via floden. I middelalderen sejlede tyske og hollandske købmænd (fra Hanseforbundet) på denne flod.

Ved Daugavas sydlige bred, nær Riga, besejrede den svenske konge Karl 12. den saksiske armé i slaget ved Düna den 9. juli 1701.

Vandkraftværker 
I Letland er der tre vandkraftværker med opdæmmede søer i floden. Tilsammen dækker disse halvdelen af Letlands elbehov:
 Riga Vandkraftværk i Salaspils, 35 km ovenfor Riga, er det yngste, bygget 1966 – 74, startet 5. november 1974
 Ķegums Vandkraftværk i Ķegums, yderligere 35 km oppe, er det ældste af de tre, bygget 1936 – 39, indviet 22. december 1939, i 2001 kompletteret med endnu et værk, Ķeguma HES-2, og
 Pļaviņas Vandkraftværk i Pļaviņas, 107 km fra flodmundingen, bygget 1961 – 66 og med senere udbygninger i dag det største vandkraftværk i Baltikum. 
 Et fjerde er planlagt i Daugavpils; men planerne har mødt stærk kritik.

Også Hviderusland planlægger at bygge flere vandkraftværker ved Daugava.

Byer ved Daugava 
 Velisj (Велиж), Rusland
 Vitebsk, Hviderusland
 Polotsk, Hviderusland
 Daugavpils, Letland
 Jēkabpils, Letland
 Aizkraukle, Letland
 Ogre, Letland
 Salaspils, Letland
 Riga, Letland

Rigas broer over Daugava 
 1701 Den førsta bro i Riga, der krydser Daugava, bygges
 1872 En bro i stål bygges
 1896 En pontonbro kommer til
 1914 Den første jernbanebro
 1940-1945 Broerne sprænges og bombes under 2. verdenskrig
 1945 En pontonbro anlægges
 1955 Stenbroen anlægges under navnet Oktoberbroen
 1960 Kundzinsalabroen åbnes
 1976 Salubroen åbnes under navnet Moskvabroen
 1981 Vanšubroen åbnes under navnet Gorkijbroen

Kilder

Eksterne henvisninger 

Østersøens afvandingsområde
Floder i Tver oblast
Floder i Smolensk oblast
Floder i Vitebsk voblast
Floder i Letland
Traktor (flertydig)

Traktor har flere betydninger eller specialiseringer:
 Traktor
 Rangertraktor
 Gravitationstraktor (kilde: Gravity Tractor as Asteroid Mover )
Bøffelbær

Bøffelbær (Shepherdia) er en slægt, som er en slægt med nogle tre arter, som alle findes i Nordamerika. Det er små buske med opstigende eller kroget vækst og gråt løv. Blomsterne er små, og bærrene er temmelig bitre.

 Canadisk bøffelbær (Shepherdia canadensis)
 Sølvgrå bøffelbær (Shepherdia argentea)
 Shepherdia rotundifolia
Canadisk bøffelbær

 
Canadisk bøffelbær (Shepherdia canadensis) er en løvfældende busk med en åben, opstigende vækst. Bærrene bæres først efter 5 års vækst og naturligvis udelukkende på hunlige planter. Smagen er bitter på grund af et indhold af saponiner.

Beskrivelse 
Barken er først bronzefarvet til rødbrun med grå stjernehår. Senere bliver den grå og næsten helt glat. Knopperne er spredte og bronzefarvede.

bladene er elliptiske til ovale med hel rand og afrundet spids. Oversiden er grågrøn og let gråhåret, mens undersiden er sølvgrå med spredte, brune skæl. Blomsterne er gule, og de ses i juni. Bærrene er mørkerøde, plettede af stjernehår og spiselige. Frøene modner godt og spirer villigt.

Rodnettet er filtet og højtliggende, men med en enkelt, dybtgående pælerod. Busken sætter rodskud. Planten har samliv med strålesvampe af slægten Frankenia. Det giver den adgang til biologisk brugbart kvælstof.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 3 x 3 m (30 x 30 cm/år).

Hjemsted 
Canadisk bøffelbær vokser over et stort område fra Alaska og Nordcanada til Arizona. Her findes den som pionerplante på tørre skråninger, langs floder og i åbne skove.

Den danner tætte krat langs flodbredder og i dalsænkninger, hvor den findes sammen med bl.a. ene, fjerbusk, Aralia nudicaulis, bredbladet sølvblad, buskpotentil, canadisk gyldenris, canadisk hønsebær, Ceanothus-arter, hedemelbærris, hindbær, hvid snebær, papirbirk og pilekornel.

Buske
Bøffelbær
Ashi Tshering Pem Wangchuck

Ashi Tshering Pem Wangchuck (født 22. december 1957) er dronning af Bhutan, gift med Jigme Singye Wangchuck, der frem til 2006 var konge af Bhutan. 

Hun er tredje datter af Yab Dasho Ugyen Dorji og Yum Thuiji Zam.
Hun er mor til:
 Ashi Chimi Yangzom
 Ashi Kesang Choden
 Ugyen Jigme Wangchuck

Eksternt link 
 HM Queen Ashi Tshering Pem Wangchuck Visits in Switzerland

Kongelige fra Bhutan
Ikke-regerende dronninger
Dronningemødre
Burj Khalifa

Burj Khalifa (arabisk برج خليفة, Khalifa-tårnet; tidligere Burj Dubai) er en skyskraber i byen Dubai i De Forenede Arabiske Emirater og er med sine 828 meter den højeste menneskeskabte struktur, der nogensinde er bygget. Konstruktionen af bygningen begyndte den 21. september 2004. Efter flere udskydelser var tårnet færdigbygget i 2009 og blev indviet den 4. januar 2010.

Tårnet bruges til hoteller og lejligheder. Ved siden af tårnet ligger et stort parkanlæg og en sø.

Burj Khalifa er tegnet af Adrian Smith en arkitekt fra firmaet Skidmore, Owings & Merrill,
mens firmaerne Samsung Engineering and Construction og Besix er involveret i konstruktionen.
Tårnet er opkaldt efter Khalifa bin Zayed Al Nahyan, emiren i det olierige naboemirat Abu Dhabi. Abu Dhabis emir har alene i 2009 investeret 25 milliarder dollars i Dubai for at hjælpe emiratet med dets store internationale gældsforpligtigelser.

FaktaVerdens højeste bygning er 828 meter – Udland – Nordjyske.dk – Forside 

 Højeste bygning i verden. 828m 165 Etager (kan udviddes med 25-100m "stål-etager")
 Forventet den højeste bygning i de næste 10 år
 Offentlig adgang/udkig: 148. etage ~555m (Verdens højeste udendørs observatorie) (Entré 300-500AED – netbestilling 200AED)
 330.000 m2 areal
 900 Lejligheder
 Eksempel på pris for 1 værelses lejlighed på 80'nde etage 3 million USD i 2008.
 Penthouse-lejlighederne i toppen, handles i 2011, omk. 3-cifrede million-beløb USD.
 49 etager kontor
 57 elevatorer (Verdens hurtigste 124 etager på 59 sek).
 Verdens højest beliggende swimmingpool
 Verdens højest beliggende moske
 31.400 tons stål
 Koster ca. 7,5 milliarder kroner
 Der har været mere énd 12.000 mennesker på kontrakt ifm. opførelsen af Burj Kahlifa
 Del af det nye Downtown Burj Dubai, med 30.000 lejligheder og 1.400 butikker til en pris af 20 millarder USD

Galleri

Se også 

 CN Tower, 553 m
 One World Trade Center, 541 m

Noter

Eksterne henvisninger 

 Burj Dubai

Dubai
Skyskrabere
Etableret i 2010
Litra MH

DSB MH 301-420 er 120 rangerlokomotiver bygget af Frichs i Århus 1960-1965.

Historie 
Efter at DSB havde fået gode erfaringer med de tre af Henschel byggede lokomotiver, litra MH, valgte man at få Frichs til at udvikle et lignende 3-koblet dieselhydraulisk lokomotiv til afløsning af damplokomotiverne litra F som fortsat anvendtes til rangering over hele landet.

MH'erne anvendtes til svær rangering og lettere strækningskørsel med godstog, men har også fremført enkelte persontog i starten af 1960'erne på Assensbanen.

Lokomotiverne voldte en del problemer, blandt andet med mange afsporinger, men de sidste var alligevel i drift ved DSB helt til 2001. I starten af 1990'erne blev nogle af lokomotiverne miljørenoveret, fordi de ikke længere levede op til arbejdsmiljøkrav.

Det var meningen at de skulle have været afløst af litra MJ, men da denne lokomotivtype aldrig blev overtaget til drift af DSB, blev de først afløst af litra MK fra 1996.

Enkelte har efterfølgende været anvendt ved industribaner, mens en del er bevaret ved veteranbaner. I dag er der bevaret 4, 302 ejes af Midt- og Vestjyllands Jernbanemuseum, 304 ejes af Struer Jernbaneklub, 322 ejes af Danmarks Jernbanemuseum, og 406 ejes af Dansk Jernbane-Klub.

Fodnoter og referencer

Fodnoter

Referencer

Bibliografi 
 Løvborg, Eilert; Mogensen, Peter (2000). DSB materiel i drift (2. udg.). København, Danmark: DSB drift. .

Eksterne henvisninger 

 Litra MH på Jernbanen.dk

MH
MH
VM i ishockey 1950

Verdensmesterskabet i ishockey 1950 var det 17. VM i ishockey gennem tiden, arrangeret af IIHF. For de europæiske hold gjaldt mesterskabet samtidig som det 28. europamesterskab. Turneringen blev spillet i London, Storbritannien i perioden 13. – 22. marts 1950.

Ni hold deltog i mesterskabet. Først blev der spillet en indledende runde i tre grupper, hvorfra de to bedste i hver gruppe gik videre til finalerunden om 1.-6.pladsen, mens de sidste tre hold spillede videre i placeringsrunden om 7.-9.pladsen

Canada vandt suverænt VM for 13. gang foran USA og Schweiz. Som bedste europæiske nation, vandt Schweiz EM-titlen for fjerde gang. Holdene drog fordel af, at den forsvarende verdensmester, Tjekkoslovakiet, ikke stillede op.

Resultater

Indledende runde 

De 9 hold var inddelt i tre grupper. De to bedste fra hver gruppe gik videre til finalerunden, mens treerne fortsatte i placeringsrunden.

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Placeringsrunde 
De tre hold, der ikke nåede finalerunden, spillede om placeringerne 7-9.

Finalerunde 
De to bedste fra hver indledende gruppe gik videre til finalerunden, hvor der blev spillet om placeringerne 1-6.

Samlet rangering

Kilder / eksterne henvisninger 
 IIHF (officiel hjemmeside)
 VM i ishockey (officiel hjemmeside)

1950
Ishockey i 1950
Povl Ole Fanger

Povl Ole Fanger (16. juli 1934 i Vejlby – 18. september 2006 i Syracuse, New York, USA) var professor ved Danmarks Tekniske Universitet, hvor han forskede i indeklimaets påvirkning på mennesker.

P. Ole Fanger var en af Danmarks mest anerkendte forskere og blev regnet som den førende forsker i verden på sit felt. Han opnåede at modtage 79 hædersbevisninger fra 27 lande, heraf 15 æresdoktorgrader ved udenlandske universiteter. 2005 blev han æresmedlem af Ingeniørforeningen i Danmark.

Fanger blev civilingeniør i 1957 og var beskæftiget ved DTU fra 1959 frem til sin død. Da han i 2004 officielt gik på pension, fortsatte han som seniorprofessor ved International Centre for Indoor Environment and Energy, som han selv havde været med til at grundlægge.

Han ejede Sostrup gods.

Henvisninger 
 
 International Centre for Indoor Environment and Energy

Ingeniører fra Danmark
Fysikere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Godsejere fra Danmark
Professorer fra Danmarks Tekniske Universitet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Æresdoktorer
Alumni fra Danmarks Tekniske Universitet
Modtagere af Villum Kann Rasmussens Årslegat til Teknisk og Naturvidenskabelig Forskning
Bogie

En bogie (også stavet 'boggie'), eller boogie, er en mindre drejelig vogn, der er anbragt under vognkassen på et større køretøj, for bl.a. at gøre det lettere at køre gennem kurver.

På en jernbanevogn kaldes det en bogie ([ˡbɔɡi]),

På veje 
For køretøjer på veje bruges ofte ordet boogie  ([ˡbuɡi]), hvilket imidlertid er en fejlagtig udtalelse af den oprindelige engelske betegnelse for en del af undervognen på et køretøj, eftersom ‘’boogie’’ er navnet på en dans. 

For nemheds skyld beskrives i det følgende en opbygning bestående af to aksler. Treakslede bogier benytter samme principper. En bogie er som udgangspunkt opbygget som to aksler der er forbundet til chassis eller karrosseri med et fælles affjedringssystem.

Fjedrene gør at vægten fordeles bedre på de to aksler end ved uafhængigt affjedrede aksler. Herved sikres bedre vejgreb under normale forhold, men ved kørsel i svært terræn med store ujævnheder vil man oftere opleve at et eller flere hjul svæver frit i luften, end man ville ved uafhængig affjedring. Dette skyldes at forbindelsen mellem de to aksler nedsætter mulighederne for indbyrdes forskydning, hvis man samtidigt skal holde en fornuftig vægt på opbygningen samt en rimelig komfort i forhold til lasteevnen.

På skinner 
Tidligere kaldtes en bogie tillige for en truck. Mange kalder den for en bogie (udtalt [ˡbɔɡi]), som er den korrekte måde at udtale et lignende fænomen på vejkøretøjer.

En bogie kan være monteret med et eller flere hjulsæt, typisk kan man sige, at jo flere hjulsæt der er på hver bogie, jo tungere et køretøj kan det bære.

Bogier har den fordel frem for fastmonterede enkeltaksler, at de kan optage flere stød og give bedre affjedring ved uregelmæssigheder i togskinnerne. Da bogiens akselafstand desuden er langt mindre end på fx en toakslet vogn, kan der køres i skarpe kurver med langt mindre slid på skinner og hjul.

Teknisk 
Det tidligste jernbanemateriel var i mange henseender baseret på det man allerede kendte, især hestevogne. Det gjaldt også for undervognen, hvor aksler blev monteret direkte på chassiset via et ophæng. Ophængets opgave var dels at fastholde akslen stabilt, dels at optage ujævnheder fra skinnerne. Afhængigt af vognens længde havde den mindst 2, ofte 3 eller 4 aksler, men efterhånden som vognlængden blev større blev de faste aksler upraktiske.
Princippet bag en bogie er meget enkel, et lille selvstændigt chassis forsynet med et antal aksler (2 er det mest almindelige, dog findes visse typer med 1 eller 3 aksler), monteret under en vogn. Det meste materiel er udstyret med 2 bogier, en nær hver vognende, men i visse tilfælde kan der være flere eller færre. Et eksempel med flere bogier under et køretøj er de lokomotiver som trækker de såkaldte "shuttletog" gennem tunnelen under den Engelske Kanal, her var af bl.a. vægthensyn brug for 6 aksler, men snævre kurver i de to terminaler gjorde et design med 3-akslede bogier upraktisk, derfor valgte man et design med 3 2-akslede bogier.

Se også 
 Jakobs-bogie

Kilder/referencer 

Jernbanemateriel
Køretøjsteknologi
John Hinckley, Jr.

John Warnock Hinckley, Jr. (født 29. maj 1955), amerikaner som udførte et attentat mod præsident Ronald Reagan d. 30. marts 1981.

Han affyrede seks skud mod Reagan, da han forlod Hilton-hotellet i Washington D.C. 

Reagan blev ikke ramt direkte, men en rikocherende kugle ramte ham i den venstre lunge mens pressesekretær James Brady blev ramt i rygsøjlen, politibetjent Thomas Delehanty og secret service agent Timothy McCarthy blev lettere såret.

John Hinckley Jr. havde bogen Catcher In The Rye (Forbandede ungdom) på sit hotelværelse, efter drabsforsøget på Ronald Reagan. Det var den samme bog som Mark Chapman sad og læste i, efter sit drab på John Lennon.

Hinckley kom for en domstol d. 21. juni 1982, hvor han blev dømt ikke skyldig på grund af sindssyge i gerningsøjeblikket, og han blev efterfølgende anbragt på et psykiatrisk hospital. Han blev løsladt den 5. august 2016, i det at han ikke blev anset som værende til fare for sig selv og andre, dog med en masse tilknyttede betingelser. En af disse betingelser var at Hinckley ikke kunne udgive kunst eller musik under sit eget navn, men var påtvunget anonymitet. I 2020 frafald dette forbehold imidlertid, og Hinckley har siden vedligeholdt en YouTube kanal i sit eget navn, igennem hvilken han udgiver sin musik.

Eksterne henvisninger 

Hinckley, John
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet
Trakeider

Trakeider er langstrakte stavformede celler. Cellelængden er ca. 5-10 gange større hos nåletræ end hos løvtræ og mere primitive, oftest med tilspidsede eller afrundede ender.

Nåletræ består af trakeider (over 90 %) og parenkymceller, mens løvtræ indeholder kar, taver, parenkym og trakeider.
Trakeider i nåletræ er fx få hundrededele millimeter tykke og få millimeter lange.

Planter
Herman Wedel-Jarlsberg

Johan Caspar Herman lensgreve (von) Wedel Jarlsberg (21. september 1779 i Montpellier – 27. august 1840 i Wiesbaden) var en norsk politiker.

Han blev født som ældste søn af Frederik Anton Wedel Jarlsberg, en dansk minister af tysk oprindelse, og studerede i København jura, statsvidenskab og filologi. I 1809 tog han initiativet til Selskabet for Norges Vel sammen med Jakob Rosted og Hans Arentz. Wedel-Jarlsberg arbejdede for løsrivelse fra Danmark allerede i 1809, og så prins Christian August som Norges håb. I 1810 trådte han ind i statens tjeneste og blev amtmand i Buskerud. Efter faderens død arvede han grevskabet Jarlsberg ved Tønsberg. Under krigen mod Sverige dannede og ledede han et eget frikorps. Da freden i Kiel i 1814 de facto afstod Norge til Sverige, gik han som medlem af rigsforsamlingen på Eidsvoll betinget ind for en forening med Sverige, og blev leder for unionspartiet i forsamlingen. I 1822 blev han stillet for en rigsret på grund af et statslån, han havde optaget i Berlin hos bankhuset Gebrüder Benecke, men blev frikendt. Han trak sig derefter tilbage til sit gods. Imidlertid blev han igen indvalgt i Stortinget, og blev i 1836 udnævnt til statholder i Norge med fuldmagt som vicekonge.

Han døde i Wiesbaden i Tyskland.

Kilder 

 

Herman
Lensgrever fra Danmark
Amtmænd fra Norge
Personer i Norges historie
Godsejere fra Norge
Statsråder fra Norge 1814-1884
Finansministre fra Norge
Personer fra Montpellier
Alumni fra Københavns Universitet