Semperoper

Semperoper er den tyske by Dresdens operahus. Den er opført 1841 af arkitekten Gottfried Semper og blev bygget som Königliches Hoftheater Dresden. Operaens orkester er det traditionsrige Sächsische Staatskapelle Dresden. Semperopereaen ligger på Theaterplatz i Dresdens historiske bykerne ved Elben. Operaen har været ødelagt flere gange: den blev delvis ødelagt af en brand 1869, bombet af de De Allierede i 1945, genopbygget og genindviet 1985 og stærkt beskadiget under de voldsomme oversvømmelser, som ramte Centraleuropa i 2002.

I 2012/2013 overværede omkring 308.000 gæster symfonikoncerterne, opera- og balletopførslerne i operaen. 2013 nåede Semperoperaen med 770 arrangementer en omsætning på 17,6 millioner euro.

Operaens historie 
Operahuset am Zwinger,  fra 1719 til 1849, er forgængeren for Semperoperaen.
Fra 1838 til 1841 oprettede bygmesteren Gottfried Semper (1803–1879) et nyt kongeligt hofteater. Den runde bygning i renæssancestil fra det 14. århundrede var kendt som et af smukkeste europæiske teatre. Det første Semperoperahus lå nærmere Residenzschloss Dresden end den nuværende teaterbyggeri; før operaen lå der i 1840 en forløber for den nuværende Theaterplatz.

Den 21. september 1869 blev bygningen fuldstændigt ødelagt af en brand. Allerede fire uger efter det første Semperhofteaters brandkatastrofe begyndte opførelsen af et interimistisk teater ved Zwingerwall bag ruinerne af det gamle teater. Efter kun seks uger blev der med enkle midler oprettede spillested med plads til omkring 1800. Teatret fik hurtigt øgenavnet „Bretterbude“ (brædderbiksen). Den 2. december 1869 åbnede teateret med Goethes Iphigenie auf Tauris.

Gottfried Semper måtte 1849 på grund af sin deltagelse i Majopstanden flygte og måtte i mange år ikke betræde Kongeriget Sachsens jord. Efter ødelæggelsen af den første Semperoper 1869 begyndte man 1871 med byggeriet af det andet Kongelige Hofteater. Under byggeriet måtte Gottfried Semper ikke vende tilbage til Sachsen. Dresdens befolkning bad ham derfor i eksil tegne den nye 
Bygningen blev ledet af hans ældste søn Manfred Semper (1838–1913) og opført fra 1871 til 1878 ved Theaterplatz. Teaterbygningens indre var pragtfuldt
I slutningen af 2. verdenskrig under Luftbombardementet af Dresden udbrændte  bygningen  natten den 13. februar 1945 næsten. Ilden havde ødelagt tilskuer- og sceneområde, og scenehusets bagmur var styrtet sammen.

Fra 1948 kunne opera, ballet, skuespil og Staatskapelle fortsætte i Staatsschauspiel Dresden. Åbningsfestligheden fandt sted den 22. september 1948 med Beethovens Fidelio. 1983 fandt en adskillelse mellem opera, ballet, Staatskapelle og skuespil sted: Der opstod et Staatsschauspiel og Staatsoper Dresden. På den symbolske dato den 13. februar 1985 fik Dresden efter 40 års forskellige operabygninger Semperoper tilbage. Genåbningsoperaen var Carl Maria von Webers opera Jægerbruden (Der Freischütz) under ledelse af intendant Max Gerd Schönfelder – det var med dette værk, operahuset den 31. august 1944 blev lukket. 1985 blev der også indrettet et teater i den Altstädtischen Hauptwache ved siden af teatret.

Selv om operaen var en Staatsoper, fik den efter Die Wende den officielle titel „Sächsische Staatsoper“. Elbens oversvømmelse i august 2002 førte til at operahuset blev repareret for 27 millioner euro. Tre måneder efter katastrofen åbnede den igen den 9. november 2002 med Semperoperaens balletdansere og Sächsische Staatskapelle med Svanesøen.

I begyndelsen af 2013 blev Staatsoper og Staatsschauspiel igen forenet under samme tag i Sächsischen Staatstheater.

Operaens uropførelser 

 1842: Wagner – Rienzi, 20. oktober
 1843: Wagner – Den flyvende hollænder, 2. januar
 1845: Wagner – Tannhäuser, 19. oktober
 1895: Eugen d'Albert: Ghismonda, 28. november
 1901: Richard Strauss – Feuersnot, 22. november
 1905: Richard Strauss – Salome, 9. december
 1909: Richard Strauss – Elektra, 25. januar
 1911: Richard Strauss – Rosenkavaleren, 26. januar
 1913: Ermanno Wolf-Ferrari – L'amore medico, 4 december
 1916: Eugen d'Albert – Die toten Augen, 5. marts
 1917: Hans Pfitzner – Das Christ-Elflein (2nd version), 11. december
 1924: Richard Strauss – Intermezzo, 4. november
 1925: Ferruccio Busoni – Doktor Faust, 21. maj
 1926: Kurt Weill – Der Protagonist, 27 marts
 1926: Paul Hindemith – Cardillac, 9. november
 1927: Emil von Reznicek – Spiel oder Ernst
 1927: Othmar Schoeck – Penthesilea, 8. januar
 1928: Richard Strauss – Die ägyptische Helena, 6. juni
 1930: Othmar Schoeck – Vom Fischer und syner fru, 3. oktober
 1932: Eugen d'Albert – Mr Wu
 1933: Richard Strauss – Arabella, 1 juli
 1935: Richard Strauss – Die schweigsame Frau, 24. juni
 1935: Rudolf Wagner-Régeny – Der Günstling, 20. februar
 1937: Othmar Schoeck – Massimilla Doni, 2. marts
 1938: Richard Strauss – Daphne, 15. oktober
 1940: Heinrich Sutermeister – Romeo und Julia, 13. april
 1942: Heinrich Sutermeister – Die Zauberinsel, 31. oktober
 1944: Gottfried von Einem – Prinzessin Turandot, 5. februar
 1944: Joseph Haas – Die Hochzeit des Jobs, 2. juli
 1985: Siegfried Matthus – Die Weise von Liebe und Tod des Cornets Christoph Rilke, 16. februar
 1989: Eckehard Meyer – Der goldene Topf, 1989
 1998: Matthias Pintscher – Thomas Chatterton, 25. maj
 2001: Peter Ruzicka – Celan, 25. marts
 2008: Manfred Trojahn – La grande magia, 10. maj
 2010: Hans Werner Henze – Gisela (Dresden version), 20. november
 2011: Miroslav Srnka – Jakub Flügelbunt , 15. december
 2012: Johannes Wulff-Woesten – Die Konferenz der Tiere, 8. juli
 2013: Johannes Wulff-Woesten – Prinz Bussel, 27. april

Eksterne henvisninger 

 www.semperoper.de Officiel hjemmeside
 www.b.dk

Noter 

Operahuse i Tyskland
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Dresden