kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Joik

Joik eller jojk er samisk for sang og samernes traditionelle folkesang, som også har haft plads i samisk religion.

Sangene handler ofte om kærlighed og relationer. En jojk kan beskrive en lækker pige eller en kæk fyr, som man synes om, eller for den sags skyld en rival som man ikke synes så godt om. Det er masser af følelser, glæde og sorg i jojk. Jojken kan også udøves i et religiøst formål.

Sprogligt set er verbet "jojke" transitivt. Man taler fx om at joike en pige snarere end at synge en joik om en pige.

Teknikmæssigt ligner jojk sang fra andre kulturer, som hos visse oprindelige nordamerikanske folk. Det bredere fænomen med ikke-verbal sang findes mange steder i verden i vidt forskellige genrer og i vidt forskellige historiske tilfælde.

Joik er den ene af de to kategorier i musikkonkurrencen Sámi Grand Prix, der har været afholdet årligt siden 1990.

Variationer 
Der findes flere forskellige jojkstile.

Vuollie 
Den sydsamiske jojken kaldes vuollie og har i dag et gammeldags præg pga. afmatning med mødet med kristendommen. At jojke blev betragtet som hedensk og ukultiveret så samerne stoppede med at jojke for at at undgå afskærmning fra samfundet.

Luohti 
Luohti er den nordsamiske variant og i dag den mest udviklede og kendte jojkstil.

Leu'dd 
Den østsamiske jojken benævnes leu'dd.

Talang Sverige 
I Talang Sverige (samme koncept som Danmark har talent) oplevede man hvordan Jon Henrik fortolkede en jojk på sin egen måde efter hans bedste vens død. Man kan finde flere klip på youtube af dette. Han vandt senere for år 2014 med sine sange.

Kunstnere 
 Jörgen Stenberg
 Mari Boine
 Ulla Pirttijärvi
 Wimme Saari
 Victoria Harnesk
 Sofia Jannok
 Girls of Angeli
 Johan Märak
 Almetjh Tjööngkeme
 Berit Alette Mienna
 Nils-Aslak Valkeapää
 Ánde Somby
 Adjágas
 Angelit
 Niko Valkeapää
 Simon Marainen
 Ola Stinnerbom
 Jon Henrik Fjällgren
 Maxida Märak
 Máddji

Kirken 
Kirken har traditionelt forbundet joik med den før kristne religion. Den samiska jojk er i dag ikke nødvendigvis forbundet med den før kristne religion og man joiker i dag i kirken.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Nils Mattias Andersson i Tärnaby jojkar renarna på Oulavuolie, del 1
 Nils Mattias Andersson, del 2
 www.samer.se - Jojken
 Jojk.se 
 Västerbottens Folkblad | Hundra år av jojk

Folkemusik
Samer
Sang
Oscar Neumann

Oscar Neumann (født 20. december 1847 i København, død 9. juni 1926) var en dansk cand.jur., byfoged, borgmester og birkedommer.

Oscar Neumann blev født på Christianshavn som søn af kaptajn J.L.N. Neumann (død 1882) og hustru Hulda Collstrop (død 1898), og han ægtede 2. november 1875 Lili Andersen (født 16. maj 1852 på Fuglsang på Lolland).

Oscar Neumann blev student fra Borgerdydskolen på Christianshavn (København) i 1865, og han blev cand.jur. fra Københavns Universitet i 1871. 
Året efter blev han byfogedfuldmægtig i Vordingborg. Dernæst blev han i 1874 herredsfuldmægtig i Nørre Sundby. Efter nogle år dér blev han i 1889 herredsfoged og birkedommer i Løgstør.

1894-1908 var Oscar Neumann kongevalgt byfoged og borgmester i Hillerød. Han var fra 1908 til pensioneringen i 1919 birkedommer i Frederiksborg Birk. Han har blandt andet været formand for Hillerød-Frederiksværk Jernbaneselskab og for De Danske privatbaners Forening. Som pensionist flyttede han til Odense; men var ved folketællingen i 1921 stadig bosat i Hillerød, Slotsgade 2.

Udmærkelser:  Kommandør af Dannebrog af 2. grad og Dannebrogsmand samt en thailandsk orden.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1926.

Referencer 

Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Borgmestre i Hillerød
Ikke-folkevalgte borgmestre fra Danmark (før 1919)
Byfogeder fra Danmark
Herredsfogeder fra Danmark
Jurister fra Danmark
Kommandører af Dannebrog
Personer fra København
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Studenter fra Københavns Åbne Gymnasium
Frederik Annius Marius Øllgaard

Frederik Annius Marius Øllgaard (født 6. april 1832 i Skive, død 27. januar 1908) var borgmester og dommer.

Frederik Øllgaard var søn af prokurator Christian Øllgaard (kaldet Christen) og hustru Sophie Caroline Marie Rosendahl i Skive.
Han blev gift 31. marts 1876 med Josephine Louise Antoinette Hammeken. Deres søn Knud Øllgaard (21.07.1879-04.02.1934) var født i Slagelse, hvor F.A.M. Øllgaard var borgmester og byfoged. Knud var overretssagfører i København og far til maleren Hans Øllgaard (1911-1969).

Fr. Øllgaard var kongeligt udnævnt byfoged og borgmester i Hillerød 1889-1894. Senere blev han birkedommer.

Kilder 
 Kirkebøger, folketælling
 Kgl. Bibl.
 private slægtsforskningssider

Referencer 

Borgmestre i Hillerød
Ikke-folkevalgte borgmestre fra Danmark (før 1919)
Jurister fra Danmark
Byfogeder fra Danmark
Borgmestre i Slagelse
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Skive
Studenter fra Viborg Katedralskole
Hans Rudolph von Scholten

Hans Rudolph von Scholten (født 7. juni 1816 i Aarhus, død 18. december 1895 i Hillerød) var jurist, politimester, byfoged og borgmester samt birkedommer.

Rudolph von Scholtens forældre var oberst, udskrivningschef Benedictus (Bendix) Dionysius Augustus von Scholten (1763-1832) og hustru Anna Magdalene Heide (1791-1855). Han blev gift med Theodora Godskesen 6. maj 1851. 

Han blev student fra Sorø Akademi i 1836. Derefter læste han jura på Københavns Universitet og blev cand.jur. i 1844. Han blev derefter ansat som fuldmægtig ved Kronborg Birk. I 1849 blev han politiassistent ved Frederiksborg Birk. Samme år blev han ansat som kopist ved Københavns Politiret. Her blev han fuldmægtig i 1850. I 1852 blev han auditør ved hæren.

Rudolph von Scholten blev ansat som byfoged og politimester i Aarhus i 1853. Samtidig med arbejdet som politimester var han også politiker og rådmand. Han blev kammerjunker i 1854 og ridder af Dannebrog i 1862. Dannebrogsmand. Han besad embedet som politimester indtil 1866.  I 1869 blev han udnævnt til byfoged og borgmester i Hillerød og birkedommer i Frederiksborg Birk. Ved sin død som 79-årig i 1895 boede han på Olinehøj i Helsingørsgade og efterlevedes af hustruen Theodora.

Kilder 
 Kirkebøger
 AarhusWiki

Referencer 

Borgmestre i Hillerød
Ikke-folkevalgte borgmestre fra Danmark (før 1919)
Politifolk fra Danmark
Jurister fra Danmark
Byfogeder fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Auditører fra Danmark
Personer fra Aarhus
Hans Rudolph
Katinka Hosszú

Katinka Hosszú (født 3. maj 1989) er en ungarsk svømmer. Hun er dobbelt olympisk mester, har flere gange vundet verdensmesterskabet i svømning både på langbane (50 meter) og på kortbane (25 meter) og har også flere gange vundet EM i svømning både på lang- og kortbane. Hun har sat verdensrekorder i 100 meter medley, 200 meter medley og 400 meter medley. Derudover har hun også sat verdensrekord i 100 og 200 meter ryg på kortbane.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Svømmere fra Ungarn
Verdensmestre i svømning
Olympiske medaljevindere i svømning 
Medaljevindere ved sommer-OL 2016
Svømmere ved sommer-OL 2012
Svømmere ved sommer-OL 2016
Svømmere ved sommer-OL 2020 
Deltagere for Ungarn ved sommer-OL 2012
Deltagere for Ungarn ved sommer-OL 2016
Deltagere for Ungarn ved sommer-OL 2020
Olympiske mestre fra Ungarn
Olympiske sølvmedaljevindere fra Ungarn
Brander

En brander (eller et brandskib) var i sejlskibsperioden et skib, der blev ladet med let brandbare sager, i hvilke der blev stukket ild, hvorefter branderen sendtes ned mod de fjendtlige skibe for at stikke disse i brand. Brandere havde undertiden en mindre besætning om bord og førtes af en branderkommandør. Oftere dirigeredes det uden besætning med strøm og vind ned mod fjenden. Når der anvendtes krudt, blev der i branderen installeret en urværkmekanisme, der efter forløbet af en vis tid bragte krudtet til antændelse.

Kilde 
 

Skibstyper
Krigsskibe
Marskal af Jugoslavien

Marskal af Jugoslavien (serbokroatisk, slovensk: Maršal Jugoslavije, kyrillisk: Маршал Југославије; makedonsk: Маршал на Југославија) var den højeste rang i den jugoslaviske folkehær (ligestillet med en feltmarskal), og fungerede samtidig som en jugoslavisk hædersbevisning.

Den eneste person der nogensinde kom til at besidde rang som "Marskal af Jugoslavien" var Josip Broz Tito, og udtrykket "Marskal" blev synonymt med hans navn i Jugoslavien. Han modtog forfremmelsen på det antifascistiske råd for Jugoslaviens nationale befrielses anden sammenkomst i Jajce 29. november 1943, og beholdt titlen frem til sin død 4. maj 1980.

Adjudanter til marskallen af Jugoslavien
Boško Čolić (1943–1949)
Milan Žeželj (1949–1961)
Luka Božović (1961–1966)
Anđelko Valter (1966–1971)
Marko Rapo (1971–1976)
Đuka Balenović (1976–1977)
Tihomir Vilović (1977–1979)
Zvonimir Kostić (1979–1980)

Galleri

Fodnoter

 

Marskaller
Jugoslavien
Bottheim Station

Bottheim Station (Bottheim stasjon eller Bottheim stoppested) var en jernbanestation, der lå i Bottheim i Lesja kommune på Raumabanen i Norge.

Stationen blev åbnet som holdeplads sammen med den første del af banen fra Dombås til Bjorli 19. november 1921. Stationen blev gjort ubemandet 1. september 1964, og 20. august 1973 blev den nedgraderet til trinbræt. 29. maj 1988 ophørte betjeningen med persontog, og 27. maj 1990 blev den helt nedlagt.

Stationsbygningen, der nu er revet ned, var tegnet af NSB Arkitektkontor ved Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad. Udover bygningen bestod stationen af et enkelt spor med tilhørende perron.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Raumabanen
Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1921
Ophørt i 1990
Jernbanestationer i Oppland
Dombås Station

Dombås Station (Dombås stasjon) er en jernbanestation, der ligger i byområdet Dombås i Dovre kommune på Dovrebanen i Norge. Stationen blev åbnet 6. december 1913, da banen mellem Eidsvoll og Dombås stod færdig. Siden 1921 har den desuden været udgangspunkt for Raumabanen til Åndalsnes. Stationen ligger 659 meter over havet, 343,04 km fra Oslo S.

Den oprindelige stationsbygning blev opført efter tegninger af Arnstein Arneberg. Den nedbrændte 23. april 1940, da stationsområdet blev bombet af tyske bombefly under 2. verdenskrig. Året efter blev erstattet af den nuværende bygning, der blev tegnet af Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad ved NSB Arkitektkontor. Stationsbygningen er senere udvidet af Arvid Sundby. Den rummer i dag ventesal, bagagebokse og toiletter. Stationen består derudover af flere spor med to perroner, remise og drejeskive.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Raumabanen
Stationer på Dovrebanen
Etableret i 1913
Jernbanestationer i Oppland
Flatmark Station

Flatmark Station (Flatmark stasjon eller Flatmark stoppested) var en jernbanestation, der lå i Flatmark i Rauma kommune på Raumabanen i Norge.

Stationen blev åbnet som holdeplads sammen med den sidste del af banen fra Verma til Åndalsnes 30. november 1924. Stationen blev nedgraderet til trinbræt 15. juni 1953, og 29. maj 1988 ophørte betjeningen med persontog. Stationen blev nedlagt 27. maj 1990.

Stationsbygningen, der var opført i gulmalet træ, var tegnet af NSB Arkitektkontor ved Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad. Den blev revet ned i 1984. Stationen havde desuden et vandtårn, der også er revet ned. Stationen bestod i øvrigt af et enkelt spor med tilhørende perron.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Raumabanen
Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1924
Ophørt i 1990
Jernbanestationer i Møre og Romsdal
Slovenere

Slovenere (), eller Sloveniere, slavisk folk på Balkanhalvøen i de historiske slovenske lande, der er omgivet af tysktalende østrigere i nord, italiensk- og friulansk-talende naboer vestpå, en ungarsk-talende befolkning i nordøst og slaviske kroatisk-talende naboer i syd og sydøst. De fleste slovenere taler slovensk, et sydslavisk sprog med mange ligheder med vestslaviske sprog. Slovenerne bor hovedsageligt i Slovenien, men er også en indfødt minoritet i Østrig, Ungarn, Kroatien og Italien. De største grupperinger af udvandrede slovenere befinder sig i andre europæiske lande, samt i USA, Canada, Argentina og Australien.

Fodnoter 

Personer fra Slovenien
Sydslavere
Folkeslag i Slovenien
Folkeslag i Italien
Australsk ravn

Australsk ravn () er en kragefugl, der lever i Australien.

Noter 
 Avibase - the world bird database

Eksterne henvisninger 

Ravn
Krager
Indian clubs

Indian clubs () er i dag et redskab der bruges i rytmisk gymnastik, og som tidligere også har været brugt i redskabsgymnastik. De blev opfundet i den form vi kender dem i dag omkring år 1600. Ved mødet mellem de europæiske landes militær og militæret i de lande der udgjorde Persien. Sammensmeltningen mellem den victorianske gymnastik og militære fysiske træning og østens store trækøller blev til træningsredskabet Indian clubs som senere blev til de køller som bruges i den moderne rytmiske gymnastik i Europa.

Historie 
Fra 1600 tallet og til 1700 tallet formodes Indian clubs at være forbeholdt militæret og særligt søværnet da træningen er oplagt at bruge på skibets dæk i samspil med krops vægts øvelser.
Fra 1800 og frem efter bliver Europas finere borgerskab og idræts stjerner introduceret for træningen. Efterfølgende implementere man Indian clubs i både folkeskoler og idræts foreninger af alle slags over hele Europa og Amerika. Der skrives et utal af bøger om emnet og hele den folkelige udbredelse kulminerer ved deltagelsen i sommer-OL 1932. Sportsgrene der har særligt stort udbytte fra træningen er: Håndbold, Tennis, Badminton, Svømning, Fægtning og golf.

Fra 30'erne og frem efter forsvinder Indian Clubs som trænings form, udkonkurreret af fitness maskiner og ændrede skønhedsidealer. Gymnastikken ændrer form og udtryk i retning af opvisning med musik og dans som grundpiller til det vi i dag kender som den rytmiske gymnastik.
Indian Clubs går dog aldrig helt i glemmebogen og i det små lever træningen videre overleveret fra generation til generation.
Fra slut halvfemserne og især efter årtusindskiftet blomstrer indian Clubs træningen op igen Bl.a. hos engelske universitetsstuderende. Det bliver starten på en ny æra indenfor fysisk træning.

Der bliver arbejdet for genintroduktion og udbredelse i flere lande og der findes nu officielle steder at henvende sig i følgende lande: USA, Storbritannien, Portugal, Tyskland, Frankrig, Danmark, Finland, Holland, Rusland.

Indian Clubs træning 
Indian Clubs svinges i cirkulære mønstre i alle retninger i forhold til kroppen. Systemet bygges om omkring strakt arms cirkler og håndleds cirkler. Disse bruges så i enten fulde cirkler eller som brudstykker af fulde cirkler. Som brugeren opnår erfaring bruges kombinationer af strakt arms cirkler og håndleds cirkler. Alle cirkler kan udføres i begge retninger. Der kan vælges mellem at bruge en clubs af gangen som muliggør håndskifte og er langt mere simpelt at lære i forhold til to Clubs sving. 

Med to clubber udfordres både krop og hjerne i højere grad, da brugeren nu kan vælge hvad de to clubs skal gøre i forhold til hinanden. Svinge i samme retning på samme tid eller efterfølgende, typisk forskudt 180 grader. modsat retning på samme tid eller forskudt. Det er også muligt at lade hver club lave forskellige mønstre på samme tid. Mulighederne er tæt på uendelige og kan tilpasses alle mennesker uanset fysiske form. Fra barn til pensionist, fra skadet til professionel atlet.

Eksterne henvisninger 
Øvelser
Træningsudstyr
Mental (flertydig)

Mental har flere betydninger:
 Mental - hovedbetydning
 Mental (tv-serie)
GP Horsens 2016

Anden udgave af GP Horsens fandt sted den 12. juni 2016. Løbet var en del af UCI Europe Tour 2016-kalenderen i kategori 1.2. GP Horsens blev vundet af den danske cykelrytter Alexander Kamp.

Samlede stilling 
Alexander Kamp vandt løbet.

Referencer 

GP Horsens
UCI Europe Tour 2016
Timothy Fosu-Mensah

Evans Timothy Fosu Fosu-Mensah (født d. 2. januar 1998) er en hollandsk professionel fodboldspiller, som spiller for Bundesliga-klubben Bayer Leverkusen.

Baggrund 
Fosu-Mensah er født i Amsterdam til forældre fra Ghana. Hans to brødre, Alfons Fosu-Mensah og Paul Fosu-Mensah, er også fodboldspillere.

Klubkarriere

Manchester United 
Fosu-Mensah gjorde sin professionelle debut med Manchester United den 28. februar 2016. Han havde i sin tid hos klubben lejeaftaler til Crystal Palace og til Fulham.

Bayer Leverkusen 
Fosu-Mensah skiftede i januar 2021 til Bayer Leverkusen på en fast aftale.

Landsholdskarriere

Ungdomslandshold 
Fosu-Mensah har repræsenteret Holland på flere ungdomsniveauer.

Seniorlandshold 
Fosu-Mensah debuterede for Hollands landshold den 31. april 2017.

Titler 
Manchester United
 FA Cup: 1 (2015-16)
 UEFA Europa League: 1 (2016-17)

Kilder

Eksterne henvisninger 

Personer fra Amsterdam
Fodboldspillere fra Holland
Fodboldlandsholdsspillere fra Holland
Fodboldspillere fra Manchester United F.C.
Fodboldspillere fra Crystal Palace F.C.
Fodboldspillere fra Fulham F.C.
Fodboldspillere fra Bayer 04 Leverkusen
Tænkning

Tænkning er de bevidste processer, der vedvarende foregår i menneskers psyke. Tænkning er en del af kognitionen og vedrører primært processer relaterede til hukommelse, forestillinger og bearbejdning og forståelse af sindsindtryk. Tænkning behandler den information, der absorberes af mennesker og løser problemer og træffer beslutninger. Hvor perception handler om sanse- eller sindsindtryk, handler tænkning om forståelsen og den bevidste bearbejdning og lagring af disse indtryk, en proces der involverer de individuelle erfaringer og kundskaber.

Tænkning har differentierede betydninger, Det kan både referere til idéerne eller bearbejdelse af de idéer, som er resultater af tænkning, handlingen at producere tanker, eller processen at producere tanker. Selvom tanker indgår i en fundamental menneskelig aktivitet, der er fælles for alle, er der ikke en generel accepteret enighed om, hvad tanker er, eller hvordan tanker skabes. Analyser af hjernens funktioner kan derfor ikke stå alene, når tankeprocesser analyseres.

For det meste er mennesker mere bevidste om tænkningens resultat end om selve den tankeproces, der har ledt frem til resultatet. Begreber, der beskriver tilsvarende processer er kognition, idé og fantasi. Tænkning kan deles op i blandt andet konvergerende og divergerende og tænkning. Konvergerende tænkning er den klassiske model, som ad logisk og rationel vej fokuserer på at finde den bedste løsning på et problem. Den divergerende tænkning fokuserer derimod på at finde forskellige måder til at løse et problem.

Den kognitive pyramide 
Tænkning kan opdeles i forskellige lag, som bl.a. kan illustreres som en pyramide. Det nederste lag er vågenhed, det næste er opmærksomhed på en problemstilling, herefter følger hukommelse, indlæring og øverst styring (strukturering)

Tænkning er beslægtet med:
 Deduktion
 induktion
 Problemløsning
 Beslutningstagen

Noter

Kilder/referencer 

 
Filosofi
Antagelse
Uløste problemer indenfor neurovidenskab
VM i Laser Radial (kvinder)

VM i Laser Radial for kvinder er blevet afholdt siden 1980 og arrangeres af International Sailing Federation.

Udgaver

Kapsejlads
Syntetisk gummi

Syntetisk gummi er kunstig fremstillet gummi i modsætning til latex, der laves af saften fra træer.

De mest brugte syntetiske gummityper er:
 SBR - Styren-butadien gummi. Generel gummitype, med egenskaber der på mange måder minder om naturgummi (NR)
 BR - Butadien gummi. Bruges sammen med SBR i dækfabrikation, og giver mere fleksibilitet til gummiblandinger
 CR - Clorepren gummi. Nogen oliebestandighed, bedre varmebestandighed end SBR/BR. Fremragende modstandsdygtighed mod flex revner, hvilket gør det vældigt egnet til f.eks. kileremme, så længe temperaturkravene er begrænsede.
 EPDM - Ethylen Propylen gummi. God varmebestandighed, meget ringe oliebestandighed, og generelt dårlig bestandighed mod flex revner.

Gummi er kendetegnet ved at være vulkaniseret, hvilket betyder, at der lægges tværbindinger ind mellem polymerkæderne for hver 30 til 50 kulstofatomer i kæderne. Langt det meste gummi er svovl-vulkaniseret, hvilket betyder, at tværbindingerne består af svovl-atomer.
De ovennævnte gummityper kan ikke bruges til noget i sig selv, men skal blandes med andre råvarer for at få brugbare egenskaber.

Gummiblandinger kan bl.a. opdeles i lyse og sorte gummiblandinger, hvor brugen af kønrøg (kulstøv) til sorte blandinger generelt giver bedre blandinger.

En typisk gummiblanding til f.eks. dæk kan bestå af:
Jugoslaviens Kommunistiske Liga

Jugoslaviens Kommunistiske Liga (, Савез комуниста Југославије, SKJ/СКЈ (internationalt ofte CPY); ; ), før 1952 Jugoslaviens Kommunistiske Parti (, Комунистичка партија Југославије, , ), var et stort kommunistisk parti i Jugoslavien. Partiet blev grundlagt som et oppositionsparti i Kongeriget af Serbere, Kroater og Slovenere i 1919.

Efter begyndende succes ved valgene, blev partiet forbudt af den kongelige regering, og forblev et ulovligt undergrundsparti frem til anden verdenskrig; til tider blev det voldsomt undertrykt ved magt. Efter Jugoslaviens kollaps i 1941 blev en partisanhær, anført af kommunisterne, en central del af modstandkampen mod besættelsesstyrkerne, og besejrede Aksemagternes besættelsesstyrker, samt deres lokale støttegrupper, i en blodig borgerkrig. Efter befrielsen fra udenlandsk besættelse i 1945 blev der, i henhold til den tidligere vedtagne Tito-Šubašić-aftale, afholdt et valg for at afgøre Jugoslaviens fremtid. Efter en enorm valgsejr konsoliderede partiet sin magtbase og etablerede en etpartistat i form af Den socialistiske føderale republik Jugoslavien, der varede frem til 1990.

Partiet, som er bedst kendt for at være anført af Josip Broz Tito fra 1937 til 1980, var det første kommunistiske regeringsparti i Østblokkens historie, der åbenlyst modsatte sig den fællespolitik, der blev dikteret af Sovjetunionen og blev efterfølgende smidt ud af Kominform i 1948 efter Josef Stalin beskyldte Tito for højrenationalisme. Efter interne udrensninger, skiftede partiet navn til den Kommunistiske lige, og vedtog en politik om arbejdernes selvforvaltning og uafhængig kommunisme (somme tider kaldet "nationalkommunisme"), der tilsammen blev kendt som Titoisme.

Referencer 

Kommunistiske liga
Politiske partier
Præsident på livstid

Præsident på livstid er en titel, der anvendes af nogle diktator-præsidenter indenfor republikanske systemer til at fjerne begrænsninger på deres mandatperiode, i håb om at deres autoritet og legitimitet ikke bliver anfægtet.

Blandt historiske personer der har benyttet en lignende strategi kan nævnes Julius Cæsar og Napoleon Bonaparte

Regenters titler
Østrig-ungarske hær

Den Østrig-ungarske hær (; ) var det østrig-ungarske dobbeltmonarkis landstyrker fra 1867 til 1918. De bestod af tre dele: den fælles hær, , der kom fra alle dele af landet, det kejserlige østrigske Landwehr (rekrutteret fra Cisleithanien) og det kongelige ungarske hjemmeværn (rekrutteret fra Transleithanien).

Efter slagene mellem det østrigske kejserrige og det ungarske kongerige, og de to årtiers ustabile sameksistens der fulgte, aftjente ungarske soldater deres værnepligt enten i blandede enheder eller blev udstationeret væk fra de ungarske områder. Efter det Østrig-ungarske kompromis i 1867 blev den nye tredelte hær oprettet. Den varede frem til Østrig-Ungarn faldt sammen efter 1. verdenskrig i 1918.

Enhederne i den fælles "kejserlige og kongelige hær" ( eller k.u.k.) var generelt dårligt trænede og havde meget begrænset adgang til nyt udstyr, da de østrigske og ungarske dele af kejserriget normalt hver især foretrak at finansiere deres egne enheder frem for at udruste alle tre grene af hæren ligeligt. Alle hjemmeværns- og Landwehr-regimenterne bestod af tre bataljoner, mens de fælles k.u.k.-regimenter havde fire.

Den gamle hvide infanteriuniform blev i den anden halvdel af det 19. århundrede udskiftet med mørkeblå tunika, som igen blev udskiftet med en geddegrå uniform ved starten af første verdenskrig. I september 1915 blev feltgrå vedtaget som den nye officielle uniformsfarve.

Den sidste overlevende kendte soldat fra den østrig-ungarske hær var veteranen Franz Künstler, som døde i maj 2008 i en alder af 107.

Fodnoter 

Østrig-Ungarn