kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gunhild Klarskov

Gunhild Klarskov Kristiansen født 1963 er en dansk kapgænger medlem af Sdr. Omme IF. Hun er indehaver af fire danske rekorder i kapgang. Hun satte i 1984 verdensrekord indendørs på 10.000 meter med tiden 51.47,0.

Danske rekorder 
 1500 meter gang: 6:45.0 (26-07-1983)
 3000 meter gang: 13:46.1 (04-07-1987)
 5000 meter gang: 23:25.4 (21-09-1985)
 20 km gang: 1:45.28 (08-05-1986)

Verdensrekord 
 10 000 meter gang (inde): 51:47,0 (Odense 17-03-1984)

Eksterne henvisninger 
 Statletik.dk – Profil – Gunhild Klarskov

Kapgængere fra Danmark
Atleter fra Sdr. Omme IF
Orte Kirke

Orte Kirke ligger i landsbyen Orte ca. 15 km NØ for Assens (Region Syddanmark).

Tårnet blev opført omkring 1400 af sten fra den første kirke fra 1100-tallet. Skibet blev nyopført i 1850erne.<ref>{{Cite web |url=http://www.ortekirke.dk/historie.htm |title=Ortekirke – '' |access-date=20. december 2019 |archive-date=26. marts 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160326003736/http://www.ortekirke.dk/historie.htm |url-status=dead }}</ref>

 Eksterne kilder og henvisninger 

 Orte Kirke hos KortTilKirken.dk''

Kirker i Assens Kommune
Kirker i Fyens Stift
Kirker i Odense Amt
Rørup Kirke

Rørup Kirke ligger i landsbyen Rørup ca. 17 km NØ for Assens (Region Syddanmark).

Kirken blev grundlagt i 1100-tallet, men det nuværende langhus blev opført i sengotisk stil af mursten i begyndelsen af 1500 årene. Tårnet er fra 1755.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Rørup Kirke – Rørup kirkes historie 
 Rørup Kirke  hos nordenskirker.dk
 Rørup Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Assens Kommune
Kirker i Fyens Stift
Kirker i Odense Amt
Lågøya

Lågøya (Dansk: Lågøen) er en ubeboet ø som er en del af arkipelaget Svalbard. Den er placeret i Barentshavet i Ishavet. Lågøya dækker et samlet areal på 103.5 km2, og har en kystlinje på cirka 53 km.
Lågøya ligger cirka 210 km nordøst for Longyearbyen og cirka 6 km nordvest for øen Nordaustlandet, tæt ved gletsjeren Vestfonna.

Eksterne henvisninger 
 Information og billeder fra Lågøya, på spitsbergen-svalbard.net

Øer på Svalbard
Skydebjerg Kirke

Skydebjerg Kirke ligger i landsbyen Skydebjerg ca. 14 km NØ for Assens (Region Syddanmark).

Eksterne kilder og henvisninger 

 Skydebjerg Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Assens Kommune
Kirker i Fyens Stift
Kirker i Odense Amt
Søby Kirke (Assens Kommune)

Søby Kirke ligger i landsbyen Søby ca. 8 km Ø for Assens (Region Syddanmark).

Den nuværende bygning blev opført i 1745 af Flensborg mursten.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Kirkens beskrivelse hos Trap, Kongeriget Danmark, 3. udg., 3. bind, s. 787
 Søby Kirke  hos nordenskirker.dk
 Søby Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Assens Kommune
Kirker i Fyens Stift
Kirker i Odense Amt
Wilhelmøya

Wilhelmøya (Dansk: Wilhelmøen) er en ubeboet ø som er en del af arkipelaget Svalbard. Den er placeret i Barentshavet i Ishavet. Wilhelmøya dækker et samlet areal på 120 km2, og har en kystlinje på cirka 47 km.

Wilhelmøya ligger cirka 120 km nordøst for Longyearbyen og kun 1 km fra østkysten af Spitsbergen, adskilt af sundet Hinlopenstretet nær gletsjeren Olav V Land.

I 1973 blev øen en del af Nordaust-Svalbard naturreservat.

Eksterne henvisninger 
 Billeder fra Wilhelmøya, på svalbard-images.com 

Øer på Svalbard
William Christie (astronom)

William Henry Mahoney Christie (født 1. oktober 1845 i Woolwich, død 22. januar 1922) var en engelsk astronom.

Christie studerede 1864-68 i Cambridge, blev 1870 assistent ved Greenwich Observatorium og var 1881-1910 Astronomer Royal.

Christie har væsentlig
arbejdet med Spektroskopi og
Stjernefotografering. Som Direktør for Greenwich
Observatorium har G. helt igennem moderniseret det.

Han
har udg. de aarlige Greenwich Observations og
Greenwich ten year catalogue of 4059 stars for
1880 (1889) og Astrographic Catalogue I-II
(1904-08).

1878 grundede G. Tidsskriftet The
Observatory, som han redigerede til 1882 (de
2 sidste Aar sammen med E.W. Maunder).

Astronomer fra Storbritannien
Christian Christie

Eilert Christian Brodtkorb Christie (24. december 1832 i Bergen – 13. september 1906 i Trondhjem) var en norsk arkitekt. 

1849 blev han sendt til Tyskland for at uddannes til arkitekt, først ved den polytekniske skole i Hannover, senere i Karlsruhe, hvor han påvirkedes stærkt af sin gotikbegejstrede lærer Eisenlohr. 1855 vendte han tilbage til Norge og virkede i de følgende år som lærer og arkitekt, dels i Bergen, dels i Kristiania. 

Fra 1858 rejste han stadig omkring i Norge som tegner for "Foreningen til norske Fortidsmindesmærkers Bevaring". Ved
denne virksomhed erhvervede han et grundigt kendskab til ejendommelighederne i den norske bygningsskik i middelalderen, hvad der kom ham tilgode i hans virksomhed som restaurator for talrige middelalderlige bygningsværker:

Således udarbejdede han planer for restaureringen af Stavanger Domkirke, Mariakirken, Domkirken og Haakonshallen i Bergen og for flere kirker på landsbygden. Hans interesse for middelalderen præger også hans nybygninger, væsentlig kirker på Vestlandet; af disse kan nævnes Aarstad ved Bergen. 

Hans livs hovedlværk er dog restaureringen af Trondhjems Domkirke, der var påbegyndt af H.E. Schirmer 1869. 1872, da Stortinget havde bevilget midler til restaureringen, blev Christie sat i spidsen for arbejdet, som han ledede til sin død. Han nåede at få alt færdigt undtagen vestskibet. 

Hans planer for dette er senere blevne fulgt for selve skibets vedkommende, men ikke for vestfrontens, der rejsedes efter professor Nordhagens planer. Christies arbejder, ved Trondhjems Domkirke som andensteds, er prægede af videnskabelig indsigt og pietet, men er noget tørre i deres stilrenhed; man savner den livgivende, personlige kunstnerevne.

Eksterne henvisninger 

Arkitekter fra Norge
Personer fra Bergen
Hartvig Caspar Christie (fysiker)

Hartvig Caspar Christie (født 1. december 1826 i Trondheim, død 3. marts 1873 i Kristiania) var en norsk mineralog og fysiker.

Liv og gerning 

Han begyndte sine studier ved Trondheim katedralskole i 1844. Efter mineralogisk embedseksamen i 1848 sammen med blandt andre den senere kollega Carl Anton Bjerknes, arbejdede han nattevagt ved Kongsberg Sølvværk som stiger (skiftleder) fra 1849 til 1851. I 1851 flyttede han til Kristiania for at tiltræde som amanuensis ved det metallurgiske laboratorium ved Det Kongelige Frederiks Universitet. I 1855 var han den første, som tog lærereksamen i realfag og begyndte sin lærergerning i matematik og fysik ved Hartvig Nissens skole. På denne tid var han leder af Polyteknisk forening og redaktør af Polyteknisk Tidsskrift (i dag Teknisk Ukeblad).

I 1858 studerede han fysik i Europa hos Wilhelm Eduard Weber (1804–1891) i Göttingen og hos Henri Victor Regnault (1810–1878) ved Collège de France i Paris. Samarbejdet med Weber afstedkom et studie af diamagnetismen i vismut, som han offentliggjorde i Annalen der Physik und Chemie. I 1859 tiltrådte han som lektor i fysik ved Det Kongelige Frederiks Universitet efter afdøde professor Lorentz Langberg (1810–1857) ved det, som i 1861 blev Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet. Fra 1866 var han også professor. Han underviste også ved Den Militære Høiskole i Oslo og hjalp til med at etablere Kristiania Tekniske Skole som åbnede i 1873 - det år, Hartvig døde i forbindelse med brok. Han fik udgivet lærebøger i fysik både for universitet og for gymnasiet.

Han medvirkede ved grundlæggelsen af "Den norske Håndværks- og Industriforening", hvis formand han en tid var. Desuden var han administrator i enkekassen, medlem af direktionen for Hoved- og Kongsvingerbanen, formand i Nationalgaleriets bestyrelse og Statens håndverks- og kunstindustriskole. 1869-1873 var han medlem af Kristiania bystyre og 3. suppleant til Stortinget.

Familie 

Han var søn af Martha Sophie Sylow (1799–1859) og kommandørkaptajn Hartvig Caspar Christie (1788–1869), en broder til juristen Wilhelm Frimann Koren Christie fra Bergen. Hartvig giftede sig i 1859 med Margrethe Sofie Bonnevie (1831–1913) som var datter af Honoratus Bonnevie (1797–1848) og søster til skoledirektør Jacob Aall Bonnevie. De fik otte børn. En af sønnerne var filologen Hartvig Caspar Christie (1859–1927). Blandt børnebørnene var præstepolitikeren Hartvig Caspar Christie (1893–1959).

Forfatterskab 

 "Nogle diagmagnetiske Forsög" (i Nyt magazin for naturvidenskaperne 1859)
 Lærebog i fysik (2 bind, 1864-65)
 Lærebog i fysik for middelskolen (1871, 4. oplag 1882; oversat til finsk og svensk, i 2. oplag, 1878, bearbejdet af K.M. Lindeberg)

Noter 

Fysikere fra Norge
Politikere fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Svenskøya

Svenskøya (Dansk: Svenskøen) er en ubeboet ø som er en del af arkipelaget Svalbard. Den er placeret i Barentshavet i Ishavet og er en del af den lille øgruppen Kong Karls Land. Svenskøya dækker et samlet areal på 137 km2, og har den største population af isbjørne på Svalbard.

Svenskøya ligger cirka 247 km nordøst for Longyearbyen og 80 km sydøst for øen Nordaustlandet.

I 1973 blev øen en del af Nordaust-Svalbard naturreservat.

Eksterne henvisninger 
 Information om Svenskøya, på svalbard-images.com 

Øer på Svalbard
E.M. Jacoby

Eduard Moritz Jacoby (født 17. september 1845 i Randers, død 1. juli 1909) var en dansk læge og politiker.

Jacoby kom fra et jødisk hjem i Randers og var søn af købmand, agent Jacob Jacoby og Pauline født Meyer.
Han blev læge, dr.med., var 1871-1882 reservelæge på Frederiksberg Hospital og 1896-1908 formand for Frederiksberg Kommunalbestyrelse. Af politisk overbevisning var han liberal og blev formand på stemmer fra socialdemokrater og liberale. Han var blandt de ledende kræfter ved etableringen af Frederiksberg Hospitals nye anlæg i 1900. Desuden medvirkede han til udformningen af Frederiksbergs byvåben, som han i 1899 foreslog, at kommunen skulle få udarbejdet.

6. november 1901 blev han Ridder af Dannebrog.

28. juli 1873 ægtede han på Askerødgård i Skåne Gerda Elisabeth Pehrsson (født 3. august 1854 på Herrestadgård i Skåne – ?).

Jacoby boede med sin familie i en villa på Gammel Kongevej 149 (nedrevet).

Jacobys Allé blev allerede 1906 opkaldt efter ham.

Referencer 

Læger fra Danmark
Borgmestre på Frederiksberg
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Randers
Jøder fra Danmark
Sognerådsformænd fra Danmark
Tirpitzøya

Tirpitzøya (Dansk: Tirpitzøen) er en ubeboet ø som er en del af arkipelaget Svalbard. Den er placeret i Barentshavet i Ishavet og er en del af den lille øgruppe Kong Karls Land. Tirpitzøya er 3.3 km lang og imellem 200 og 500 meter bred. Fra november til juni er havet omkring øen frosset til is. Øerne på Kong Karls Land har den største population af isbjørne på Svalbard.

Tirpitzøya ligger cirka 295 km nordøst for Longyearbyen og 80 km sydøst for øen Nordaustlandet. Kongsøya ligger 15 km nord for Tirpitzøya, kun adskilt af Breibukta.

"Helgolandexpeditionen" opkaldte Tirpitzøya i 1898 efter den tyske storadmiral Alfred von Tirpitz.

I 1973 blev øen en del af Nordaust-Svalbard naturreservat.

Eksterne henvisninger 
 Om Kong Karls Land 
 Satellitbilleder af Tirpitzøya

Øer på Svalbard
Flensburger Kurzfilmtage

Flensburger Kurzfilmtage (dansk: Flensborg kortfilmdage) er en nordtysk kortfilmfestival som finder sted i Det tyske Hus i Flensborg. Festivalen bliver er blevet afholdt hvert år i november siden 2000 af foreningen Flensburger Kurzfilmtage e.V.

Der vises omkring 50 tysksprogede kortfilm i hovedkonkurrancen. I rammen af filmfestivalen er der også en konkurrence med animationsfilm under navnet Tricky og et særprogram med danske kortfilm (Sonderprogramm Dänemark).

I 2006 blev arrangementet hædret med en udmærkelse af de unge af byen Flensborg (Nachwuchsförderpreis der Stadt Flensburg).

Se også 
 Nordische Filmtage i Lübeck

Eksterne henvisninger 
 Flensburger Kurzfilmtage  (tysk)

Filmfestivaler
Kurzfilmtage
Lucy Show

Lucy Show (originaltitel: I Love Lucy) er en sitcom der startede 15. oktober 1951 og sidste afsnit blev sendt 6. maj 1957 i USA på kanalen CBS. I Danmark blev Lucy Show sendt på DR i perioden 1964-67 og igen i 1974-75. Serien var én af de mest populære i amerikansk tv-historie.

Serien fortæller om ægteskabet mellem den rødhårede Lucy Ricardo (Lucille Ball), en hjemmegående husmor, og Ricky Ricardo (Desi Arnaz), en cubansk orkesterleder, der bor i New York City. Deres bedste venner, Fred og Ethel Mertz (William Frawley, Vivian Vance), som er Lucy og Rickys udlejere, medvirker også i serien.

Lucille Ball medvirkede i to andre serier efter "Lucy Show" (den første hed faktisk "The Lucy Show" i USA), men ingen af dem blev sendt i Danmark.

Personer 

 Lucy Ricardo – Lucille Ball
 Ricky Ricardo – Desi Arnaz
 Fred Mertz – William Frawley
 Ethel Mertz – Vivian Vance

Eksterne henvisninger 
 Lucy Show  på tvserieguiden.dk
 

Tv-serier fra USA
Sitcoms
Søllested Kirke (Assens Kommune)

Søllested Kirke ligger i landsbyen Søllested ca. 9 km NØ for Assens (Region Syddanmark).

Eksterne kilder og henvisninger 

 Søllested Kirke  hos nordenskirker.dk
 Søllested Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Assens Kommune
Kirker i Fyens Stift
Kirker i Odense Amt
Turup Kirke

Turup Kirke ligger i den vestlige udkant af landsbyen Turup ca. 6 km NØ for Assens (Region Syddanmark).

Eksterne kilder og henvisninger 

 Turup Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Assens Kommune
Kirker i Fyens Stift
Kirker i Odense Amt
Billund Kirke

Billund Kirke er en kirke i Grene Sogn, Ribe Stift, beliggende i Billund Centret i Billund, der blev udført i 1973.

Idéen bag kirken og resten af centret kom fra den daværende direktør for Lego Godtfred Kirk Christiansen, og blev muliggjort ved midler fra Ole Kirks fond.

Kirken ligger i centrets sydvestlige hjørne, med korpartiet vendt mod vest. Inventarets farve er valgt med inspiration fra Tempelpladsens Kirke i Helsinki. Træværket og bænkenes hynder er violet. Det samme er Orglet, der har 17 og blev bygget af P.G. Andersen & Bruhn Orgelbyggeri i 1973. Gulvet har betonfliser med blank overflade, og hele murværket er i moccafarvede teglsten. Kirken har et 17 meter højt, fritliggende klokketårn, hvori der i 1982 blev opsat et klokkespil med 29 klokker. Altersølvet og et hamret dåbsfad i sterlingsølv, samt et stort kors bestående af små kors, blev udført af Helga og Bent Exner. Alterbordsløberne og messehaglerne, der blev udført af Inge Toft, skiftes ud efter kirkeårets liturgiske farver.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Billund Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Billund Kommune
Kirker i Ribe Stift
Kirker i Ribe Amt
Kirke
Filskov Kirke

Filskov Kirke ligger i den vestlige udkant af landsbyen Filskov, ca. 10 km NV for Billund (Region Syddanmark).

Eksterne kilder og henvisninger 
 Filskov Kirke  hos KortTilKirken.dk
 Filskov Kirke  hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Billund Kommune
Kirker i Ribe Stift
Kirker i Vejle Amt
Hejnsvig Kirke

Hejnsvig Kirke ligger i landsbyen Hejnsvig, ca. 8 km SV for Billund (Region Syddanmark).

Kirken er et resultat af en støre ombygning i 1918-19 ved arkitekt Harald Lønborg-Jensen hvor den østlige halvdel af det oprindelige romanske skib har fundet genanvendelse som kor (den vestlige halvdel blev nedrevet i forbindelse med udvidelsen), og det oprindelige romanske kor er nu sakristi.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Hejnsvig Kirke hos KortTilKirken.dk
 Hejnsvig Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)

Kirker i Billund Kommune
Kirker i Ribe Stift
Kirker i Ribe Amt
Nollund Kirke

Nollund Kirke ligger i den lille landsby Nollund ca. 16 km NV for Billund (Region Syddanmark).

Eksterne kilder og henvisninger 
 Nollund Kirke hos KortTilKirken.dk
 Nollund Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)

Kirker i Billund Kommune
Kirker i Ribe Stift
Kirker i Ribe Amt
Skjoldbjerg Kirke

Skjoldbjerg Kirke ligger i landsbyen Skjoldbjerg ca. 5 km syd for Billund (Region Syddanmark). Kirken er opført i romansk middelalderstil i perioden 1919-21 efter tegninger af arkitekt Harald Lønborg-Jensen.

Eksterne henvisninger 
 Skjoldbjerg Kirke hos KortTilKirken.dk
 Skjoldbjerg Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)

Kirker i Billund Kommune
Kirker i Ribe Stift
Kirker i Ribe Amt
Stenderup Kirke (Billund Kommune)

Stenderup Kirke ligger i landsbyen Stenderup ca. 17 km V for Billund (Region Syddanmark).

Eksterne kilder og henvisninger 
 Stenderup Kirke hos KortTilKirken.dk
 Stenderup Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)

Kirker i Billund Kommune
Kirker i Ribe Stift
Kirker i Ribe Amt
Sønder Omme Kirke

Sønder Omme Kirke ligger i Sønder Omme ca. 18 km NV for Billund (Region Syddanmark).

Eksterne kilder og henvisninger 
 Sønder Omme Kirke hos KortTilKirken.dk
 Sønder Omme Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Billund Kommune
Kirker i Ribe Stift
Kirker i Vejle Amt
Soljani

Soljani er en kroatisk landsby i Cvelferija i den sydligste del af provinsen Vukovar-Srijem. Ved folketællingen i 2001 havde landsbyen 1.554 indbyggere.

Det blev først nævnt i 1329 som "Sauly, Sali posessio", og siden er landsbyens navn blevet forbundet med ordet "salt" (Sol betyder salt på kroatisk). Under det romerske imperium blev landsbyen indtegnet på landkort som Saldis. En af de vigtigste romerske veje, der fører til Sirmium (Sremska Mitrovica) gik via Saldis.

Landsbyen største udvikling var i det 18. og det 19. århundrede, da slovakkerne fra Vojvodina og Slovakiet bosatte sig der. I dag er deres efterkommere det største mindretal i landsbyen.

Byer i Kroatien
Peter Madsen (politiker)

Peter Michael Madsen (født 29. november 1957) er en dansk politiker og medlem af Folketinget for Venstre i 2010. Han er uddannet i statskundskab på Århus og Københavns Universitet. Arbejder dagligt i Videnskabsministeriet i IT- og Telestyrelsen. Opstillet i Faxe-kredsen. Stedfortræder og folketingsmedlem i nogle måneder i 2010 og er tidligere boligordfører for Venstre. Han var også medlem af Roskilde Byråd.

Peter Madsen er bosat i Roskilde og er gift og har et barn.

Eksterne henvisninger 
 

Politologer fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Folketingsmedlemmer i 2010'erne
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Venstre
Medlemmer af Roskilde Byråd
Urup Kirke

Urup Kirke ligger syd for landsbyen Urup ca. 20 km NV for Billund (Region Syddanmark).

Eksterne kilder og henvisninger 
 Urup Kirke hos KortTilKirken.dk
 Urup Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)

Kirker i Billund Kommune
Kirker i Ribe Stift
Kirker i Ribe Amt
Musehaleaks

Musehaleaks (Peperomia) er en slægt med mere end 1000 forskellige arter, som er udbredt i tropiske og subtropiske egne af verden. De fleste af dem er små, kompakte og staudelignende epifyter, som gror på råddent træ. Musehaleaks hører til peberfamilien. Navnet Peperomia betyder peberlignende.

Beskrivelse 

På dansk hedder Peperomia musehaleaks, fordi den har en masse bittesmå blomster der sidder samlet på et opret aks, så de ligner musehaler. Planterne er mere eller mindre kødfulde urter, med et vandlagrende væv i de øvrige bladcellelag. Mange af arterne er epifytiske og nogle af arterne anvendes lokalt til medicin. Peperomia kan have opret eller hængende vækst. Bladene findes i en lang række faconer og farver og sidder i en basal bladroset eller på hængende eller opretvoksende stængler.

Formering 
Peperomia formeres for det meste ved top-, blad- eller ledstiklinger, alt efter hvilken sort det er. Nogle enkelte sorter formeres dog ved frø. Stiklingerne sætter nemt rødder.

Arter 

 Sølvmusehaleaks (Peperomia argyreia)
 Almindelig musehaleaks (Peperomia caperata)
 Ampelmusehaleaks (Peperomia glabella)
 (Peperomia obtusifolia)
 (Peperomia rotundifolia)
 (Peperomia maculosa)
 (Peperomia rubella)
 (Peperomia fraseri)
 (Peperomia acuminata)
 (Peperomia alata)
 (Peperomia borbonensis)

Stueplanter
Peber-familien
Bibliothèque nationale de France

Bibliothèque nationale de France i Paris er et af verden største biblioteker og Frankrigs nationalbibliotek. Det blev grundlagt af Karl 5. og voksede fra 1537, da Frans 1. udstedte en pligtafleveringslov, som bestemte, at et eksemplar af alle bøger trykt i Frankrig skulle leveres til hans bibliotek. Biblioteket fik sit nuværende navn under den Franske Revolution i 1795.

Biblioteket er spredt på flere steder med forskellige opgaver i Paris og Frankrig. En ny afdeling blev opført i François Mitterrands præsidentperiode med adresse Quai François-Mauriac i 13. arrondissement i Paris. Den består af en lav og nedsænket afdeling omgivet af fire bogformede højhuse og er opkaldt efter ham, ().

Eksterne henvisninger 

 Bibliothèque nationale de France 
 Gallica (digitaliserede bøger) 

Nationalbiblioteker
Biblioteker i Frankrig
Kultur i Paris
Etableret i 1537
Carl Grimberg

Carl Gustaf Grimberg (22. september 1875 – 11. juni 1941) var en svensk historiker som er kendt for sine historiebøger Svenska folkets underbara öden og sin Världshistoria som også blev udgivet i Danmark og Norge.

Grimberg var docent i historie og forlod en lovende universitetskarriere for helt at hengive til folkeuddannelse. Hans store værk på ni bind, Svenska folkets underbara öden, udkom i løbet af 11 år, fra 1913 til 1924, med supplementbind i yderligere seks år, fra 1932 til 1938. Værket gjorde forfatteren ikke bare kendt i Sverige, men også meget populær og til sin tids Anders Fryxell eller Herman Lindqvist, men med den forskel at Grimberg faktisk var historiker.

Navnet Grimberg er blevet synonymt med populærhistoriker. Grimberg så historien fra kongernes og statsledernes synsvinkel. Historien blev fremstillet som et drama hvor kongernes beslutninger og personlighed afgjorde udfaldet af storpolitiske hændelser. Grimberg begrundede denne fremstillingsform med atved indlevelse i "viktige personers" liv, kan "lære av historien". 

Den norske forlagsdirektør på J. W. Cappelens Forlag AS, Henrik Groth, gjorde Grimberg kendt over hele Norden i løbet af 1950'erne. Groth mente Cappelen trængte til en historieudgivelse og fandt en svensk udgivelse. Han tog denne, splittede den op i 22 bind i format og størrelse med en traditionel roman, fyldte disse op med illustrationer som uafhængig af teksten kommenterede den, og fik oppdateret Grimbergs svagere punkter af rektor Haakon Holmboe og andre historikere. Historieværket i Groths indpakning skabte forlagshistorie i Norge ved at det solgte over al forventning og udkom i flere oplag. Groths koncept blev eksporteret tilbage til Sverige. 

Et revideret andet oplag udkom fra 1958. Dette blev oversat til dansk og udkom i Danmark på Politikens Forlag (1958-1961) i 16 bind med titlen Verdenshistorien. Grimberg blev også oversat til andre sprog, blandt andet finsk.

Litteratur 
 Jarl Torbacke. Carl Grimberg – ett underbart öde?
 Gerhardt Eriksen, "Da historien blev populær", kronik i Jyllands-Posten, 2. september 2008.
 Bo Bramsen, "Historien om en succes", Politiken, 22. august 1975.

Eksterne henvisninger 
 peterenglund.com  P. Englund: Om en glömd historiker, omtale af Grimberg foranlediget af Torbackes bog
 ukforsk.se

Faglitterære forfattere fra Sverige
Historikere fra Sverige
Svensksprogede forfattere fra Sverige