kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Friedrich von Flotow

Friedrich von Flotow, friherre, (født 27 april 1812 på godset Teutendorf i Mecklenburg, død 24 januar 1883 i Darmstadt) var en tysk komponist der især huskes for operaen Martha. 

Han var oprindelig bestemt til diplomatisk karriere, men et besøg i Paris 1827 vakte hans interesse for dramatisk musik, og han blev derfor i Paris for at uddanne sig, væsentlig under Anton Reicha. Her skrev han sine første musik-dramatiske forsøg, der dog ikke gjorde lykke; først 1839 opnåede Flotow endelig en succes på Palais Royal med operaen Le naufrage de la Medusa, en opera, der senere omarbejdedes og i Tyskland spilledes under navnet: Die Matrosen.

Endnu større held havde Flotow dog med Alessandro Stradella, der opførtes 1844 i Hamburg, og navnlig med Martha, Flotows mest kendte opera, der spilledes første gang i Wien 1847, men snart gjorde rundgangen over alle europæiske operascener. Af Flotows følgende operaer kunne kun en eneste, Indra, hævde sig i forhold til Stradella og Martha uden dog på nogen måde at opnå deres renommé.

1856—63 var Flotow hofmusikintendant ved operaen i Schwerin, for hvilken han skrev musik til Shakespeares Vintereventyr. Fra 1868 levede han på et gods i nærheden af Wien, for hvilken by han i sine senere år skrev flere operaer og balletter. Flotows musik har, i alt fald for de to foranomtalte operaers vedkommende, opnået en ikke ringe popularitet og var i årrækker yndet på de fleste operascener. Operaerne udmærker sig ved en let og naturlig, som oftest dog noget fad melodiøsitet, ved pikante rytmer og orkestration (påvirkning fra fransk operamusik), ved godt blik for scenens krav og ved en passende portion sentimentalitet.

Kilde 
 W. B.: Kontorchef W. Behrend i Salmonsen 

Komponister fra Tyskland
Operakomponister fra Tyskland
Friherrer fra Tyskland
Personer fra Mecklenburg-Vorpommern
Tyskere i 1800-tallet
Differdange

Differdange (luxembourgsk: Déifferdeng, tysk: Differdingen) er en kommune og en by i storhertugdømmet Luxembourg.  Kommunen, som har et areal på 22,18 km², ligger i kantonen Esch-sur-Alzette i distriktet Luxembourg. I 2005 havde kommunen 19.005 indbyggere.

Eksterne henvisninger 

Kommuner i Luxembourg
Byer i Luxembourg
Alejandro Toledo

Alejandro Celestino Toledo Manrique (født 28. marts 1946) var Perus præsident i 2001-06.

Han blev uddannet som økonom.

I 1994 grundlagde han partiet Perú Posible. Han var præsidentkandidat i 2000 men tabte til Alberto Fujimori i et omstridt valg. Han vandt Perus præsidentvalg 2001 over Alan García.

Perus præsidenter
Dudelange

Dudelange (luxembourgsk: Diddeleng, tysk: Düdelingen) er en kommune og en by i den sydlige del af storhertugdømmet Luxembourg. Kommunen, som har et areal på 21,38 km², ligger i kantonen Esch-sur-Alzette i distriktet Luxembourg. I 2012 havde kommunen 18.837 indbyggere.

Galleri

Eksterne henvisninger 

Kommuner i Luxembourg
Byer i Luxembourg
Esch-sur-Alzette

Esch-sur-Alzette (Letzeburgsk: Esch-Uelzecht, tysk: Esch-an-der-Alzig) er en kommune med bystatus i det sydvestlige Luxembourg, langs grænsen til Frankrig. Den ligger i kantonen Esch-sur-Alzette i distriktet Luxembourg. Byen har en befolkning på 27.146 (2005) og er landets næststørste by. Landets hovedstad, Luxembourg, ligger 15 km mod nordøst. Til daglig omtales byen blot som Esch.

Byen var i Tour de France 2006 målby for anden etape og startby for tredje etape.

Galleri

Venskabsbyer 
  Köln
  Liège 
  Lille
  Rotterdam
  Torino
  Coimbra

Eksterne henvisninger 

Byer i Luxembourg
Kommuner i Luxembourg
Tour de France-byer
Dark Medieval Times

Dark Medieval Times er debutalbummet fra det norske black metal-band Satyricon.

Spor 
"Walk the Path of Sorrow" – 8:18
"Dark Medieval Times" – 8:11
"Skyggedans" – 3:55
"Min Hyllest Til Vinterland" – 4:29
"Into the Mighty Forest" – 6:18
"The Dark Castle in the Deep Forest" – 6:22
"Taakeslottet" – 5:54

Eksterne henvisninger 
Satyricon diskografi 

Satyricon-album
Debutalbum fra 1994
Debutalbum fra Norge
Tabaré Vázquez

Tabaré Ramón Vázquez Rosas (født 17. januar 1940 i Montevideo, død 6. december 2020) var en uruguayansk læge og politiker, der var  Urugays præsident fra 2005 til 2010 og igen fra 2015 til 2020. 

Han var borgmester i Montevideo i 1990-95. Han var præsidentkandidat i 1994 og 1999 og tabte begge gange. I Uruguays præsidentvalg 2004 vandt han ved første runde.

Eksterne henvisninger 

Uruguays præsidenter
Politikere fra Uruguay
Personer fra Montevideo
Frisange

Frisange (luxembourgsk: Fréiseng, tysk: Frisingen) er en kommune og et byområde i storhertugdømmet Luxembourg. Kommunen, som har et areal på 18,43 km², ligger i kantonen Esch-sur-Alzette i distriktet Luxembourg. I 2005 havde kommunen 3.170 indbyggere.

Eksterne henvisninger 

Kommuner i Luxembourg
Bundesautobahn 99

Bundesautobahn 99 eller A99 er en motorvej, der udgør en halv ringvej i München

Eksterne henvisninger 

Motorveje i Tyskland
Bygninger, konstruktioner og anlæg i München
The Shadowthrone

The Shadowthrone er det andet album fra det norske black metal-band Satyricon.

Spor 
"Hvite Krists Død" – 8:27
"In the Mist by the Hills" – 8:01
"Woods to Eternity" – 6:13
"Vikingland" – 5:14
"Dominions of Satyricon" – 9:25
"The King of the Shadowthrone" – 6:14
"I En Svart Kiste" – 5:24

Satyricon-album
Album fra 1994
Kayl

Kayl (luxembourgsk: Keel) er en kommune og et byområde i storhertugdømmet Luxembourg. Kommunen, som har et areal på 14,86 km², ligger i kantonen Esch-sur-Alzette i distriktet Luxembourg. I 2005 havde kommunen 7.335 indbyggere. 

Kommuner i Luxembourg
Leudelange

Leudelange (luxembourgsk: Leideleng, tysk: Leudelingen) er en kommune og et byområde i storhertugdømmet Luxembourg. Kommunen, som har et areal på 13,57 km², ligger i kantonen Esch-sur-Alzette i distriktet Luxembourg. I 2005 havde kommunen 1.903 indbyggere.

Eksterne henvisninger 

Kommuner i Luxembourg
Nemesis Divina

Nemesis Divina (latin for "guddommelig nemesis") er det tredje album af det norske black metal-band Satyricon. Albummet indeholder fanfavoritten "Mother North", som der blev indspillet en video til.

Trivia 
Nogle sekunder af videoen blev vist i den amerikanske film Spun.

Spor
"The Dawn Of A New Age" – 7:28
"Forhekset" – 4:32
"Mother North" – 6:26
"Du Som Hater Gud" – 4:21
"Immortality Passion" – 8:23
"Nemesis Divina" – 6:55
"Transcendental Requiem Of Slaves" – 4:44

Satyricon-album
Album fra 1996
Traktortræk

Traktortræk er en motorsport, hvor man med traktorer (standard og specialbyggede) prøver at trække en slæde så langt som muligt mod målet, FullPull (100 meter). Traktorer som laver et FullPull vil deltage i en finale runde (kaldet Pull-Off) hvor belastningen er højere end før.
Slæden er indrettet, så den gradvist bliver tungere og tungere at trække, jo længere man kommer frem på banen.

Eksterne henvisninger 

 FullPull.dk - DK's Traktortræk Portal

Motorsport
Emo

Emo (forkortelse på engelsk: emotional (emotionel/følelsesmessig), oprindelig fransk: esmotion 1570–1580) var oprindeligt en subgenre af hardcore punk, som opstod i starten/midten af 1980'erne og senere udviklet sig til en mere omfattende identitet/livsstil.

Musikgenre 

De allerførste emo-bands regnes for at være enten Rites of Spring, Embrace der alle kom fra Washington D.C. og udkom på pladeselskabet Dischord. Disse bands adskilte sig fra de andre hardcore punk-bands på denne tid ved at lade deres aggressioner og frustration komme til udtryk på en mere emotionel måde, deraf navnet emocore. Betegnelsen emocore var oprindeligt et nedladende udtryk, som blev brugt til at gøre grin med de hardcore punk-bands, der havde et emotionelt udtryk. Embrace og Rites of Spring startede genren og er dermed førstegenerations emo-bands. Medlemmer fra disse bands dannede senere hen post-hardcore bandet Fugazi.

I kølvandet på disse tidlige emo bands opstod nye grupper som eksempelvis Policy of Three, Julia, Moss Icon og Inkwell. Deres lyd var længere væk fra den oprindelige hardcore punk end Embrace og Rites of Spring. Musikken var mere dynamisk, og der blev lagt stor vægt på stemning og atmosfære. I dag er det nemt at høre inspirationen fra disse bands hos navne som Sinaloa, End of a Year, Bullets In, Catena Collapse, og mange flere. Det lyriske element i emo kan både være meget personligt, men også meget politisk.

På trods af, at emo er en subgenre af hardcore punk, har emo også selv affødt diverse subgenrer.
For det første den mere poppede emo/indie genre man kender fra bands som Braid, Cap'n Jazz, Boys life, Texas is the Reason og the promise ring, men også den mere aggressive genre ved navn screamo (Saetia, You and I, Orchid, Heroin, Angel Hair, osv.) er en subgenre af emo.

Emo bliver ofte forvekslet med genren post-hardcore, som dog er en anden genre.
Det ses ofte at emo bands blander elementer fra andre subgenrer ind i deres musik. Eksempelvis math rock og post-rock.

Livsstil 
Som identitet/livsstil havde emo rødder i fællesskaber omkring nogle emo bands (ikke at forbinde med ovenstående musikgenre), der brød igennem omkring 2000, som også til dels var påvirket af grunge bølgen i 1990'erne. Vigtige bands på dette tidspunkt var Jimmy Eat World og Dashboard Confessional. Senere har bands som Fall Out Boy og Tokio Hotel været tæt knyttet til den moderne subkultur. Som livsstil er emo tæt forbundet med mørke farver, sort tøj, sort hår og sort makeup. Sociologisk regnes emo i dag som en subkultur, og personene i disse miljøer er ofte teenagere på udkanten af samfundet. Et ofte brugt synonym for emo er scene, hvilket dog modsat emo karakteriseres som meget farverige.

Punk
Kultur
Musikgenrer
Carlos Saúl Menem

Carlos Saúl Menem Akil (født 2. juli 1930, død 14. februar 2021) var Argentinas præsident fra 1989-99.

Menem blev uddannet som sagfører. Han var medlem af Partido Justicialista.

Han var guvernør af La Rioja i 1973-76. Under militærdiktaturet blev han fængslet i 1976-81. Han var igen guvernør af La Rioja i 1983-89. Som præsident benådede han i 1990 lederne af militærjuntaen, der havde regeret Argentina i 1975-83. I 1994 afskaffede han værnepligt i Argentina.

Han var også kandidat i Argentinas præsidentvalg 2003 men tabte til Néstor Kirchner. Fra 2005 og frem til sin død var han senator.

Argentinas præsidenter
Politikere fra Argentina
New Police Story

New Police Story (traditionel kinesisk: 新警察故事; pinyin: Xīn Jǐngchá Gùshì, Jyutping: San ging chaat goo si) er en Hongkong krimi- og actionfilm fra 2004 produceret og spillet af Jackie Chan i hovedrollen. Filmen er instrueret af Benny Chan. 
Filmen er en remake af Police Story serien. New Police Story bygger meget mere på drama og action end sine forgængere.

Eksterne henvisninger 
 

Film fra 2004

Actionfilm fra Hongkong
Maàt

Maat eller Maàt var en egyptisk gudinde. Hun var personifikationen af Maat – et princip om orden, balance, struktur, retfærdighed og etiske værdier, som egyptiske konger lå under for.

Hun er den gudinde som står for hjertevejningen i dødsriget. Hendes attribut er en hvid strudsefjer. Hun er hustru til Thot, og datter af Ra.

Gudinden Maat associeredes med solguden Ra og blev afbildet som menneske med en fjer på hovedet.

Der findes også en "Maat's lov".

Egyptiske gudinder
Retfærdighedsgudinder
Frans 1. af Begge Sicilier

Frans 1. (; født 14. august 1777, død 8. november 1830) var konge af Begge Sicilier i 1825-30.

Frans var søn af Ferdinand 1. og Maria Karolina af Østrig, Marie Antoinettes yngste søster. Under Napoleonskrigene måtte den kongelige familie flygte til Sicilien. Frans blev regent i 1812-16 og igen efter Revolutionen af 1820.

Andet 
Han var gift to gange og fik 14 børn, blandt andre Maria Christina, dronning af Spanien, og Teresa Christina, kejserinde af Brasilien.

Konger af Begge Sicilier
Personer fra Italien
Ferdinand 2. af Begge Sicilier

Ferdinand 2. () (12. januar 1810 – 22. maj 1859) var konge af Begge Sicilier fra 1830 til 1859.

Huset Bourbon
Konger af Begge Sicilier
Katolske monarker
Personer fra Palermo
Storkors af Dannebrog
Cape Blanco

Cape Blanco er et forbjerg på Stillehavskysten i det sydvestlige Oregon, USA, ca. 8 km nord for byen Port Orford.

Det er det vestligste punkt i staten, og konkurrerer med Cape Alva i staten Washington om at være det vestligste punkt i de sammenhængende 48 stater. "Konkurrencen" skyldes dels konstante landskabsændringer, ikke mindst forårsaget af Stillehavets påvirkninger, men også problemer med målingerne.

I Jules Vernes roman fra 1879, "Den indiske arv" (Les cinq cents millions de la Bégum), oprettes i 1872 et utopisk bysamfund, Ville-France på Oregons kyst. Verne anfører, at dette fiktive samfund ligger 80 kilometer nord for Cape Blanco.

Forbjerget er en del af Cape Blanco State Park og på selve forbjerget ligger Cape Blanco fyr, der blev tændt første gang i 1870. Fyret er kun 18 meter højt, men lyskildens højde over havet er 78 meter og fyret kan ses 43 km væk.

Eksterne henvisninger 

USA's geografi
Oregon
Frans 2. af Begge Sicilier

Frans 2. () (16. januar 1836 – 27. december 1894) var den sidste konge af Begge Sicilier fra 1859 til 1861.

Frans var søn af Kong Ferdinand 2. af Begge Sicilier og blev konge i 1859. I 1860 blev riget angrebet af Garibaldi sydfra og Victor Emanuel 2. nordfra. Efter flere nederlag måtte Frans gå i eksil og Kongeriget Begge Sicilier blev indlemmet i det nyoprettede Kongeriget Italien i 1861.

Huset Bourbon
Konger af Begge Sicilier
Katolske monarker
Monarker der har abdiceret
Personer fra Napoli
Arenfjolde

Arenfjolde, Arnfjolde (dansk), Ahrenviöl (tysk) eller Årnfjål (nordfrisisk) er en landsby og kommune beliggende cirka 12 km nordøst for Husum i landlige omgivelser i det vestlige Sydslesvig. Administrativt hører kommunen under Nordfrislands kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Fjolde kommunefælleskab (Amt Viöl).  I kirkelig henseende hører Arnfjolde under Svesing Sogn. Sognet lå i Sønder Gøs Herred (Husum Amt, Sønderjylland), da området tilhørte Danmark.

Geografi 
Arealet er dels opdyrkede sandjorder, dels hedejorder. Rund omkring er der flere moseområder som Arnfjorde Søndermose og Vestermose. Der er flere mindre skovpartier. I nordvest ved nabokommunen Immingsted grænser kommunen til Immingstedskov, også kaldet Vesterskov. Nord for landsbyen ligger Arlåens udspring. Mod nordvest løber forbundesvej (Bundesstraße) 200 fra Husum mod Flensborg, og i den sydlige ende af kommunen går forbundsvej 201 fra Husum mod Slesvig.

Historie 
Byen nævnes første gang i 1352 som Villa Arenfjold. Arenfjolde ligger historisk set i Svesing Sogn (Sønder Gøs Herred)..

Arenfjolde tilhører den gruppe af landsbyer i omegnen, som har stednavnendelse -fjolde. Gruppen omfatter (ud over Arenfjolde) Fjolde, Højfjolde, Arenfjoldemark og Østerfjolde. Endelsen stammer fra gammeldansk Fialdæ og beytder dyrket jord. Den historiske forbindelse mellem fjolde-byerne er dog uklar.

Litteratur 
 J.P. Trap: Statistisk-topografisk Beskrivelse af Hertugdømmet Slesvig, bind I-II; Kjøbenhavn 1864

Eksterne henvisninger 

 Kommunens hjemmeside

Noter 

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Nordfriesland
Arenfjoldemark

Arenfjoldemark, Arnfjoldemark (dansk), Ahrenviölfeld (tysk) eller Årnfjålfäil (nordfrisisk) er en landsby og kommune beliggende på den slesvigske midtslette cirka 15 km nordøst for Husum i Sydslesvig. Administrativt hører kommunen under Nordfrislands kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Fjolde kommunefælleskab (Amt Viöl).  I kirkelig henseende hører Arnfjolde under Svesing Sogn. Sognet lå i Sønder Gøs Herred (Husum Amt, Sønderjylland), da området tilhørte Danmark.

Geografi 
Landsbyen er beliggende øst for Arnfjolde og syd for Arlåen på den (syd)slesvigske gest. Jorderne er dels sandjorder, dels opdyrkede hedejorder. Lidt vest for landsbyen ligger Arnfjoldemark Vestermose (Westermoor). Det cirka 67,8 ha stor naturområde er naturfredet. Syd for landsbyen forløber forbundsvejen 201 fra Husum mod Slesvig by. Arnfjoldemark er omgivet af landsbyerne Bondelum (i nord), Solbro (i Jørl Sogn) og Esperstoft (i Eggebæk Sogn, i nordøst), Treja (i Treja Sogn, i sydøst) og Øster Ørsted (i Svesing Sogn, i sydvest).

Historie 
Landsbyen opstod først i 1900-tallet på markerne vest for Arnfjolde. De første bygninger er fra 1847. Stednavnet er første gang dokumenteret 1880. I 1893 fik byen en banestation på jernbanelinjen fra Husum til Jydbæk (Sydslesvigske Jernbane), men banegården er nu nedlagt. Den 1. december 1934 blev Arenfjoldemark en selvstændig kommune.

Eksterne henvisninger 

 Kommunens hjemmeside

Noter 

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Nordfriesland
Marattiales

Marattiales er en orden af tropiske Bregner, med kun én familie Marattiaceae. Den botaniske systematik omkring gruppen er her lavet i overensstemmelse med ITIS.

Disse bregner har som regel kraftige, kødfulde rodstængler og har de største blade af alle bregner – op til 10 m lange. Flere arter er spiselige, og blev bl.a. dyrket og brugt som mad til slaver på tropiske plantager.

Marattiales divergerede fra de andre bregner på et tidligt tidspunkt i historien, og afviger på mange måder fra planter som vi kender dem i det tempererede område. Ligesom Slangetunge-ordenen er de eusporangiate, dvs. sporehusene dannes med udgangspunkt i flere celler og producerer et meget stort antal sporer.

Marattiales har 4 nulevende slægter, men en lang forhistorie med adskillige nu uddøde slægter. De forekommer i de fleste tropiske områder; nogle arter er i tilbagegang eller ligrefrem truede, mens andre betragtes som aggresivt udkrudt.

Nyere studier antyder et nært slægtskab med Padderokplanterne.

 Marattiaceae

Bregner
Planteordener

en:Marattiopsida
Ferdinand 1. af Begge Sicilier

Ferdinand 1. (født 12. januar 1751, død 4. januar 1825) var konge af Napoli og Sicilien i 1759-1825.

Ferdinand var søn af Karl 3. af Spanien. I 1768 giftede han sig med Maria Karolina af Østrig, der var datter af Maria Theresia af Østrig og den Tysk-romerske kejser Frans 1. Stefan og storesøster til dronning Marie-Antoinette af Frankrig. 

Under Napoleonskrigene erobrede Frankrig Napoli, og den kongelige familie flygtede til Sicilien til 1815. I 1816 blev de to kongedømmer forenet, og Ferdinand tog titlen "konge af Begge Sicilier".

Note 

Ferdinand 04 af Napoli
Ferdinand 03 af Sicilien
Konger af Begge Sicilier
Huset Bourbon
Katolske monarker
Personer fra Napoli
Alkersum

Alkersum (dansk/tysk) eller Aalkersem (nordfrisisk) er en landsby og kommune beliggende på en gestkerne midt på den nordfrisiske ø Før i Sydslesvig. Administrativt hører Alkersum under Nordfrislands kreds i delstaten Slesvig-Holsten i det nordlige Tyskland. Byen er især kendt for Vestkystens kunstmuseum, som har til huse i den tidligere landsbykro. Også den frisisksprogede FriiskFunk har sit studie i Alkersum.

Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner på Før og Amrum i Før-Amrum kommunefællesskab (Amt Föhr-Amrum). Før 1864 hørte byen til Østerland-Før og dermed til den slesvigske hertug (som var dansk lensmand), mens landsbyerne vest for Alkersum hørte direkte under den danske konge.

Historie 
Alkersum er første gang nævnt 1438. Stednavnet kan henføres til personnavnet Alker. Stednavneendelsen -um er karakteristisk for stednavnene på Før. Området omkring Alkserum har været beboet siden jernalderen.

I den danske periode indtil krigen i 1864 lå stedet i Sankt Johannes Sogn (Østerland-Før).

Kendte 
Den dansk-nordfrisiske forfatter Simon Reinhard Bohn kom fra landsbyen.

Eksterne henvisninger

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Før
Byer i Slesvig-Holsten
Måle

Måle er en landsby på Hindsholm ca. 7 km nordøst for Kerteminde.

Måle ligger i Viby Sogn og Kerteminde Kommune.

Eksterne henvisninger 
Måles lokalhistorie

Lokaliteter i Kerteminde Kommune
Hindsholm
Mohammed 5. af Marokko

Mohammed 5. (10. august 1909 – 26. februar 1961) var sultan og konge af Marokko i 1927-53 og 1955-61.

Mohamed blev sultan mens Marokko var en fransk protektorat. Den franske kolonialadministration afsatte ham i 1953 og sendte ham i eksil på Korsika og senere Madagaskar. I 1955 vendte Muhamded tilbage til Marokko og blev igen sultan.

Marokko blev selvstændig i 1956. Fra 1957 var Mohameds officielle titel "Konge af Marokko".

Se også 
 Université Mohammed V i Rabat
 Mohammed V International Airport i Casablanca

Personer fra Marokko
Riddere af Befrielsesordenen
Sultaner af Marokko
Konger af Marokko
Muslimske monarker
Giorgos Seferis

Giorgos Seferis (født 13. marts 1900, død 20. september 1971) var en græsk digter.

Georgios Seferiades blev født i byen Urla nær Izmir i det Osmanniske Rige. Familien flyttede til Athen i 1914. Han var diplomat af karriere og blev Grækenlands ambassadør i Storbritannien i 1957-62.

I 1963 modtog han Nobelprisen i litteratur.

Eksterne henvisninger 

Digtere fra Grækenland
Græsksprogede forfattere fra Grækenland
Nobelprismodtagere i litteratur
Hr. Boe & Co.'s Anxiety

Hr. Boe & Co's Anxiety er en kortfilm instrueret af Christoffer Boe efter eget manuskript. Filmen er hans afgangsprojekt fra Den Danske Filmskole.

Medvirkende 
 Nikolaj Lie Kaas – Leo
 Maria Bonnevie – Xenia
 Pernilla August
 Michael Nyqvist
 Erland Josephson

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 2001
Kortfilm fra Danmark
Dong Hoi

Đồng Hới er en by i det centrale Vietnam med et indbyggertal (pr. 2004) på cirka 103.000. Byen er hovedstad i Quang Binh. Byen ligger ved kysten til det Sydkinesiske hav, og er en af landets vigtigste havnebyer. Dong Hoi Lufthavn er beliggende ved byen. Phong Nha-Ke Bang, en nationalpark som i 2003 kom på UNESCOs verdensarvsliste, ligger 50 km syd for Dong Hoi.

Quang Binh
Byer i Vietnam
Tre Brødre (Riga)

Tre Brødre () er tre gamle bygninger, der ligger på gaden Mazā Pils i Riga i Letland. Den ene af bygninger er den ældste eksisterende beboelsesbygning i Riga og blev bygget i slutningen af det 15. århundrede og er inspireret af arkitekturen i Holland, som Riga havde etableret gode handelsforbindelser til. De to andre bygninger der udgør de tre brødre er af lidt nyere dato.

Eksterne henvisninger 

 www.riga.lv  

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Riga
Krudttårnet (Riga)

Krudttårnet () er middelalderligt tårn i Riga i Letland, der tidligere blev brugt til at opbevare krudt i og forsvare Riga.

Tårnet var et af de vigtigste led i forsvaret af Riga, da det beskyttede den vigtigste hovedvej ind til Riga.

Historie 
Tårnet nævnes første gang i 1330, og det blev fra 1650 brugt til at opbevare krudt.

Efter at Rigas forsvarsværker var blevet nedrevet i midten af det 18. århundrede, blev tårnet forladt, og en mængde duer slog sig ned i det.

Tårnet var forladt indtil 1892, hvor en studenterorganisation kaldet Rubonia overtalte byrådet til at give dem tårnet.

Byrådets betingelse for at give dem tårnet var, at de studerende skulle renovere tårnet og fastholde det udvendige, arkitektoniske udtryk.

De studerende ryddede tårnet for dueekskrementer og solgte dem for 612 rubler, som blev brugt til at restaurere tårnet

Museum 
I dag, (2015), er tårnet hjemsted for Letlands Krigsmuseum.

Eksterne henvisninger 

 www.riga.lv om Krudttårnet  

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Riga
Tårne i Letland