kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
DAF

DAF, Daf eller DAFF er akronymer, der kan have forskellige betydninger:

 Danmarks Aktive Forbrugere
 Dansk Amerikansk Fodbold Forbund – interesseorganisation i Danmark for amerikansk fodbold.
 Dansk Asbestforening – en brancheforening
 Dansk Astrologforening
 Dansk Atletik Forbund
 Dansk Artist Forbund
 Danmarks Automobilforhandler Forening – også skrevet "D·A·F"
 Dansk Arbejdsmandsforbund – et forbund senere kendt som Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)
 DESIGN AGAINST FUR – er en årlig international designkonkurrence, der skal vise modstand mod pels
 DAF (bilmærke) – en nederlandsk lastbil- og tidligere også personbilfabrik
 Delivered At Frontier – en standardleveringsbetingelse
 Dansk Aktionærforening
 Deutsch Amerikanische Freundschaft – et tysk elektropunk band
Lille Stygge Ulv

Lille Stygge Ulv er en figur i Disneys tegneserieunivers. I en af de oprindelige sequels til filmen om de tre små grise, Tre små ulve fra 1936 havde Store Stygge Ulv tre sønner, som var lige så stygge som han selv. Men i tegneserierne valgte man at forsyne ham med kun én søn, og det var ikke en som de tre små stygge fra filmene.

Til trods for sit navn er han en god lille ulv. I modsætning til hans forgængere kaldes han for Lille Ulv af de andre figurer. Hans far forsøger uden held at opdrage sin søn til at jage De tre små grise, som er Lille Ulvs bedste venner. Lille Ulv gør alt for at reformere sin far samtidig med, at han gør alt for at redde sine grisevenner fra ham. At han også klarer sig fint i skolen er en plage for hans far.

Lille Ulv er en del af noget, der blev i hel tradition i Disney-serier, nemlig at børnene er de klogeste og ofte må redde de voksne. Det er mest gennemført Anders And-serier, hvor Carl Barks har forvandlet dem fra møgunger til intelligente børn, der gentagne gange må redde deres onkel. Lille Ulv spiller en lignende rolle i ulveserierne, men der er i højere grad et moraliserende element i det her, hvad der også har medført en del kritik af disse serier. Moraliseringen til trods mener andre, at de har deres landlige charme.

Tegnere 
 Carl Buettner
 Gil Turner

Eksterne henvisninger 

 

Anders And-figurer
Bysvale

Bysvalen (Delichon urbicum) er med sine 12,5 centimeter og 16-25 gram næsten lige så lille som digesvalen. Den minder med sin blåsorte farve på hoved, ryg og vinger mere om landsvalen. Halen er dog kort og kløftet, og bysvalen mangler det mørke brystbånd. Bysvalen kendes bedst på den hvide overgump, som ses tydeligt i flugten. I modsætning til de to andre svalearter i Danmark har bysvalen fjerklædte hvide ben og tæer. Bysvalen er ynglefugl i hele Europa, den findes også i Asien, helt til Nordvestsibirien, i Japan og i Nordvestafrika.

Bysvalen holder naturligt til i bjerglandskaber og ved klipper. I Danmark har den dog tilpasset sig et liv med mennesker, da den her især bygger rede på bygninger, gerne under fremspring, der beskytter mod fugt. Dog ses bysvalen også på klinterne ved Møn og Stevns og på Bornholm i et mere naturligt miljø. Bysvalerne holder sammen i flokke. De jager insekter i luften, gerne noget højere oppe end landsvalen.

Bysvalen bygger aldrig rede indendørs, sådan som landsvalen kan finde på. Reden er lerklinet og kugleformet, foret med halm og fjer og med indgangshul foroven. Æggene er hvide, og det første kuld lægges i begyndelsen af juni. Æggene udklækkes efter 12-15 dage, og begge forældre fodrer ungerne 25-26 dage derefter. Et bysvalepar kan som regel nå at opfostre to kuld på omkring 4-5 unger på en sommer. Ungerne kan, hvis de sulter, næsten gå i dvale, en adfærd, der også ses hos mursejlerunger. Bysvalens reder er eftertragtede, gråspurve kan finde på at erobre dem, inden svaleparret når at flytte ind. Hvis reden når at blive bygget færdig, er indgangshullet dog så lille, at gråspurven ikke kan komme ind. Bysvaler genbruger gerne reden fra året før eller bygger en ny i umiddelbar nærhed af den gamle.

Om efteråret, i september-oktober, samles bysvalerne, inden de drager til vinterkvartererne i området syd for Sahara og helt ned til Sydafrika. De vender tilbage til Danmark i foråret omkring 5. maj.

Kilder/Henvisninger 
 Tommy Dybbro og Henning Anthon: Politikens store fuglebog, 1995. Side 188.
 Povl Engelstoft: Haagerups konversationsleksikon, 1952. Bind 9, side 549.

Fugle fra Eurasien
Svaler
Dvale
Atreus

I den græske mytologi er Atreus konge over Mykene på Peloponnes og far til Agamemnon og Menelaos. Hans sønner betegnes især i Homers Iliade som Atreider el. Atrider, dvs. 'sønner af Atreus'.

Atreus og hans tvillingebror Thyestes blev sendt i eksil af deres fader, fordi de havde myrdet deres halvbror Krysippos i deres kamp om at få tronen i Olympia. De søgte tilflugt i Mykene, hvor de overtog tronen i kong Eurystheus' fravær, da han kæmpede med herakliderne. Eurystheus havde ment, at de skulle styre riget i hans fravær, men det blev en permanent løsning, da han faldt i kampen.

I oldtiden var Atreus far til Pleisthenes, men i nogle af de lyrikernes (Ibykos, Bakkhylides) værker bliver ordet Pleisthenider (søn af Pleisthenes) brugt som navn til Atreus.

Eksterne henvisninger 

 

Personer i græsk mytologi
Konger i græsk mytologi
Vindrossel

En vindrossel () er en spurvefugl i drosselfamilien. I perioden maj-juli yngler vindroslen i et stort område fra Island i vest over Skotland, Nord- og Mellemskandinavien til Kolyma-floden i Sibirien i øst (sjældent også i Danmark). Den overvintrer i Syd- og Vesteuropa samt Mellemøsten. Som ynglested foretrækker den f.eks. i Sverige birke- og nåletræsskove i fjeldområderne, ofte i moser. Vindroslen er med sine cirka 21 centimeter noget mindre end sangdroslen og kendes blandt andet på sin lyse stribe over øjet og på de vinrøde flanker (kropssider).

Siden omkring 1960 er vindroslens yngleområde udvidet mod syd, så den også er set som ynglefugl i Skåne og enkelte gange i Danmark. Fuglen foretrækker at yngle i fugtig skov og buskklædte områder.

Vindroslens lokkekald er et langtrukkent siip, der i Danmark ofte høres om natten forår og efterår, hvor trækket finder sted. Fuglen advarer med et skærende tji-tik eller tju-tik. Sangen består af 4-6 fløjttoner, som regel i faldende tonehøjde, efterfulgt af en mere lavmælt kvidren.

Det videnskabelige artsnavn iliacus kommer af det latinske ilia = kropsside.

Noter

Kilder 
 Hans Skotte Møller: Lademanns naturfører: Fugle-atlas, 1975, efter Walter Černý: "Welcher Vogel ist das?"
 Björn Gidstam og Bertil Wahlin: Fåglar i Nord- och Mellaneuropa, Norstedts, 1977, 
 Lars Imby: Svenska fåglar, Rabén Prisma, 1987, 
 Benny Génsbøl: Nordens fugle, Gads Forlag, Bogklubben 12 bøger, 1997, 
 Tommy Dybbro og Frands Carlsen: Havens fugle, Politikens Forlag, 2003,

Eksterne henvisninger 
 Dansk Ornitologisk Forenings beskrivelse af vindrossel. En arkiveret version af hjemmesiden hos Internet Archive findes her: 7. januar 2008.

Drossel
Fugle fra Nordasien
Fugle fra Skandinavien
Hoplit

En hoplit, græsk: ὁπλίτης, hoplitēs, afledt af ordet ὅπλον, våben, var en infanterist i de græske hære i antikken.

Hoplitten var udrustet, så han kunne indgå i en tæt lukket formation, en falanks. Vigtigt udrustning var det store skjold (aspis). Skjoldet dækkede venstre side, og i den tætte kampformation også sidemandens højre side. Et panser (spolas) af læder, lag af lærred eller bronze dækkede overkroppen, og benene blev beskyttet af læderforede bronzeskinner (knemides). Hovedet var beskyttet af en stor bronzehjelm.
Under den Peloponnesiske Krig blev hoplitternes udrustning gjort lettere og deres mobilitet øget. Det førte til udviklingen af ekdromoi, en let hoplit, der kunne bevæge sig hurtigt nok til at indhente let infanteri som peltaster.

Af offensive våben var det vigtigste et doru-spyd på 2-2,5 meter med jernspids. Som reservevåben et sværd ofte xiphos, et 60 centimeter langt tveægget sværd eller et machaira, et enægget tungt sværd, der ellers var beregnet til ryttersoldater.

Grækenland i antikken
Militærhistorie
Krigertyper
Falanks

Falanksen var en formation brugt af hære i antikken. Den kendes tidligst fra sumererne og var i brug, til den gradvist blev erstattet af den romerske legion. Falanksen bestod af infanterister (græsk: hoplitter) i flere geledder, der stod tæt sammen bag deres skjolde (græsk: aspis).

Falanksen marcherede mod fjenden i tæt formation, hvor den med lanser eller spyd søgte at bryde fjendens formation. Afhængig af de anvendte spyd og modstanderens formation var de første to til fem geledder i stand til at nå fjenden med deres spyd. Mændene bagved pressede med skjolde for at holde presset mod fjenden. Samtidig supplerede de, når nogen faldt.

Falanksen var en stabil formation, og tabene i en falanks kom først, når formationen brød sammen.

Antikken
Militære enheder
Eugene Nida

Eugene Nida (11. november 1914 i Oklahoma City – 25. august 2011 i Bruxelles) var en amerikansk lingvist, kulturantropolog og semiotiker. Han regnes som fader til moderne oversættelsesteori. Han var kendt for sit engagement i De forenede Bibelselskaber, for sine mange publikationer inden for græsk tekstlingvistik, sociolingvistik, sprog, kultur og religion.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Nida Institute 

Sprogvidenskabsfolk fra USA
Aspis

Aspis var det skjold, de græske hoplitter brugte. Skjoldet var af betydning for falanksen,  fodfolkets formation. 
 

Skjolde
Perugia

Perugia er hovedstad i regionen Umbria, der er en af de få regioner i Italien, der ikke grænser op til havet. Byen har  indbyggere.

Etruskerne kommer fra området. Der er rester af bymure, som blev bygget for 2.200 år siden, da Rom var en meget lille landsby.

Midt i byen ligger Piazza IV Novembre (tidl. Piazza Grande) med  historiske bygninger, et springvand fra 1278 og Palazzo dei Priori, der blev bygget i de næste 200 år.

I centrum findes både det gamle universitet og et universitet for udlændinge (Università per Stranieri), der især underviser i italiensk sprog.

Perugia er ikke så besøgt af turister som Firenze. Øst for Perugia ligger Assisi, som er blevet en national helligdom. Vest for byen ligger Trasimeno. Syd for ligger en lille by Deruta, der er berømt for sit porcelæn. Længere sydpå løber Tiberen, og vejen til Rom står åben som for hærføreren Hannibal og hans elefanter i sin tid.

Perugia er hver sommer vært for Italiens vigtigste jazz festival (Umbria Jazz). Nogle af jazzens største navne har spillet her.

Referencer

Eksterne henvisninger/kilder 
 Byen Perugia 
 Perugia OnLine

Byer i Umbria
Hvalhaj

Hvalhajen (latin: Rhincodon typus) er en haj i slægten Rhincodon. Det er verdens største fisk. Den måler normalt ca. 10 meter, men der er beretninger om 18 meter lange hvalhajer. Den største hvalhaj, der er registreret målte 12,65 meter og vejede 21,5 ton, men det formodes, at hvalhajen kan blive op til 20 meter lang. 

Hvalhajen føder levende unger i kuld med 100-200 unger. Ved fødslen måler ungerne 50-60 centimeter.

Se også 
 Kæmpemund

Referencer

Eksterne henvisninger 

 En Verden af Hajer – Hvalhaj Dansk side om hvalhajen
 Whale Shark Project
 MarineBio: Whale shark, Rhincodon typus
 TimeAsia.com: Best of Asia, Best Animal Encounter
 July 13 2005, iol: Tagged whale sharks 'surprise' scientists  Citat: "...Information from the transponders they attached to the sharks showed that there is no set pattern to their travels...Some of them are getting over a kilometre down into the inky blue and cold water. What they're doing down there we have absolutely no idea..."
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Rhincodon typus

Hajer
Andreas Schack Steenberg

Andreas Sophus Schack Steenberg (16. december 1854 i Hamborg, Tyskland – 27. november 1929 i Charlottenlund) var en dansk titulær professor, der spillede en stor rolle i oprettelsen af danske folkebiblioteker. Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Steenberg blev født i Hamburg som søn af postmester, kammerråd Niels Daniel Schack Steenberg og Magdalene Margrethe Dorthea, født Hemmert. Han blev student 1873 og tog eksamen i statsvidenskab fra Københavns Universitet i 1877 og i 1880 i matematik og flere naturfag fra Polyteknisk Læreanstalt. Som ganske ung adjunkt på Horsens Lærde Skole, hvor han var blevet ansat i 1882, oprettede han i 1885 en lille bogsamling i forbindelse med aftenskolen. Samtidig åbnede han op for offentlig udlån af bøger fra latinskolens bibliotek.

På sine mange rejser til Frankrig, England og især til USA fik han opsamlet en stor viden om bogsamlingsvirksomhed, som førte til udgivelsen af et værk i 1900 om biblioteksfagets mål og midler, Folkebogsamlinger. Deres Historie og Indretning. Det blev til forløberen for folkebiblioteket: Folkebogsamlinger.

I 1899 blev han medlem af Komiteen til Understøttelse af Folkebogsamlinger og i 1909 leder af Statens Bogsamlingskomité, og i sit samarbejde med en anden bibliotekspioner Thomas Døssing fik han udvirket den første lov om folkebiblioteker i 1920.

Hans beundring for amerikaneren Melvil Deweys klassifikationssystem DDC fik ham i 1915 til at skabe den danske udgave: DK eller decimalklassifikation. Han sendte sin datter til USA for at studere biblioteksvidenskab og skabte grundlaget for Statens Biblioteksskole, der senere blev til Danmarks Biblioteksskole. Endelig skabte han også Danmarks Folkebogsamlinger i 1905, som havde til formål at fremme bibliotekssagen i Danmark, dvs. at arbejde for udbredelsen af folkebogsamlinger / folkebiblioteker.

Steenberg blev 20. november 1880 gift med Laura Emilie Steenberg (født 15. april 1848), datter af Schack Evard Steenberg. Som kuriosum kan nævnes, at Steenbergs hustru ifølge folketællingen 1880 sammen med sin familie boede i samme hus som H.O. Lange, der senere i meget blev Steenbergs forbundsfælle i folkebibliotekssagen.

Bibliografi 
 Folkebogsamlinger. Deres Historie og Indretning. Aarhus og København, Århus og København 1900

Eksterne henvisninger og kilder 
 Dansk Bibliotekshistorie
 Biografi i Dansk biografisk leksikon 1. udgave
 

Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Hamborg
Titulære professorer fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Riddere af Dannebrog
Politologer fra Danmark
Bibliotekarer fra Danmark
Studenter fra Horsens Statsskole
Tarte Tatin

Tarte Tatin er en fransk æbletærte af dej og karameliserede æblestykker bagt i ovn.

Efter sigende er tærten opkaldt efter søstrene Tatin, der fandt på desserten ved et tilfælde og serverede den i deres restaurant i byen Lamotte-Beuvron ved Loire-dalen.

Æbletærten blev kendt, da den under navnet "La Tarte des Demoiselles Tatin", blev et fast indslag på menuen hos Maxim's, en af de ældste restauranter i Paris. Da den serveres på hovedet, kaldes den også Omvendt tærte; på fransk "Tarte renverseé" eller "Tarte a l'enverse".

Der findes flere anekdoter om den berømte tærte. Historien, om hvordan den ene søster ved en fejl kom til at bage tærten med bunden øverst, er den mest kendte. En anden peger på, at de to søstre arvede tærteopskriften fra deres far, der var bager. Ifølge en tredje version, der var med i en samling opskrifter, der tilhørte en familie i Lamotte-Beuvron, stammer opskriften fra greven af Châteauvillars kok. Uanset hvilken en af disse anekdoter, der kommer tættest på tærtens oprindelse, er den en del af det centrale Frankrigs kulinariske tradition, da man  omkring Sologne og Orléans bager fersken- og pæretærter på samme måde.

Desserter
Frankrig
Tærter
Krigsminister

Krigsminister. Titel på dansk minister, der med faglig hjælp fra egne embedsmænd havde ansvaret for de væbnede styrker på landjorden i Krigsministeriet. Ministerposten eksisterede fra enevældens bortfald i 1848 til 1950 , hvor man henlagde Krigsministeriet og Marineministeriet under et fælles ministerium..

Se også 
 Amerikanske krigsministre
 Krigsministre fra Danmark

Kilder og henvisninger 

Politiske embeder
Katolske monarker

Titlen De Katolske Majestæter eller De Katolske Monarker blev tildelt Isabella af Kastilien og Ferdinand 2. af Aragonien, da de havde forenet de to kongeriger gennem deres ægteskab (personalunion). Paven, Alexander 6., gav dem titlen som kompensation for at have givet titlen "den mest kristne" til kongen af Frankrig.

Se også 
 Reconquista

Europas historie
Spanien
El Cid

Rodrigo Diaz de Vivar er den spanske nationalhelt, (el Campeador ("Kæmperen")), der fik tilnavnet El Cid. Ordet kommer af det arabiske Al-Sayyid, der betyder "Herren".

El Cid blev født ca. 1043 i landsbyen Vivar, som ligger 7 km fra Burgos. Han var søn af en kastiliansk herremand. Han tjente først under kong Sancho 2. af Kastilien. Da Sancho blev myrdet, gav El Cid sig i tjeneste hos broderen, kong Alfonso 6., der var fætter til Jimena Diaz, El Cids hustru. I 1081 blev han fordrevet af kongen og rejste til den mauriske fyrste af Zaragoza, som han forsvarede bl.a. mod kristne herskere. I 1094 erobrede han imidlertid fyrstendømmet Valencia fra maurerne, og han forsvarede det til sin død i 1099 mod de indtrængende almoravider.

Ganske hurtigt blev El Cid til en litterær skikkelse. Allerede i 1140 kender man digtet Canto del mio Cid. Det berømmer El Cid som de spanske ridderes ideal. I den forbindelse overser man flot, at El Cid også stod i maurernes tjeneste. Han beskrives som kristenhedens forsvarer og som den, der sejrer over maurerne. Dette epos er ét af den spanske middelalders største værker, og et vigtigt element i myten om den kristne generobring af al-Andalus fra muslimsk kontrol.

I 1636 offentliggjorde Pierre Corneille en tragikomedie med titlen Le Cid, hvad der udløste en litterær fejde. Figuren Cid har også beskæftiget forfattere og komponister helt op til vores tid, jævnfør operaen af Massenet fra 1885 og Anthony Manns film, El Cid, fra 1961 med Charlton Heston og Sophia Loren i hovedrollerne.

Eksterne henvisninger 

Tjek fødselsår
Spaniens historie
Personer fra middelalderen
Litteratur
Slaget ved Las Navas de Tolosa

Slaget ved Las Navas de Tolosa var et slag, der fandt sted den den 16. juli 1212 som led i reconquistaen, hvor de kristne konger søgte af fordrive mauerne fra Den Iberiske Halvø (Al-Andalus). Slaget fandt sted ved Navas de Tolosa, som ligger på sydsiden af Sierra Morena i den spanske provins Jaén, og endte med en afgørende sejr til de kristne styrker.

På de kristnes side stod et ukendt antal soldater fra kongerigerne Portugal, Leon, Kastilien, Navarra og Aragonien under Alfonso 8. af Kastilien, og på de mauriske almohaders side stod 250.000 mand under kaliffen, Muhammad an-Nasir, (1199 – 1213).

Slaget blev udløst af et forudgående slag ved Alarcos i 1195, hvor almohaderne under Jaqub al-Mansur havde tilføjet Kastilien et sviende nederlag. Det standsede i første omgang de kristne kongers fremrykning mod Andalusien, men ærkebiskoppen af Toledo, Rodrigo Jiménez de Rada, og paven organiserede et forbund mellem de kristne konger mod almohaderne.

Efter slaget ved Navas var almoravidernes magt knækket afgørende, og de kom aldrig på fode igen. I de følgende årtier genoptog Kastiliens og Aragoniens konger derfor deres erobringskrige overfor Andalusien.

Navas de Tolosa, Slaget ved Las
Spanien
Europas historie
Maskeblomst-familien

Maskeblomst-familien (Scrophulariaceae) er en meget artsrig familie. De er urter eller buske; bladene sidder modsat (eller spiralstillet) og sammenvokset ved basis; blomsterne er regelmæssige til let uregelmæssige (symmetriske med én symmetriakse).

 Vippeblomst (Alonsoa)
 Buddleja (Buddleja)
 Tvillingblomst (Diascia)
 Dyndurt (Limosella)
 sommerfugleblomst (Nemesia)
 Kapfakkel (Phygelius)
 Brunrod (Scrophularia)
 Kongelys (Verbascum)
 Natstjerne (Zaluzianskya)

{|
|- valign=top
|
 Adenoplea
 Adenoplusia
 Agathelpis
 Allocalyx
 Androya
 Antherothamnus
 Anticharis
 Aptosimum
 Barthlottia
 Bontia
 Brachystigma
 Calamphoreus
 Camptoloma
 Celsia
 Centrantheropsis
 Chaenostoma
 Chenopodiopsis
 Chilianthus
 Colpias
 Cromidon
 Cyphocalyx
 Dasistoma
 Dermatobotrys
 Diclis
 Diocirea
 Dischisma
 Emorya
 Eremogeton
 Eremophila
 Faxonanthus
|
 Freylinia
 Gerardiopsis
 Ghiesbreghtia
 Glekia
 Globulariopsis
 Glumicalyx
 Glycocystis
 Gomphostigma
 Gosela
 Hebenstretia
 Hemimeris
 Hygea
 Jamesbrittenia
 Jerdonia
 Leucophyllum
 Lyperia
 Manettia
 Manulea
 Manuleopsis
 Melanospermum
 Microdon
 Mimulicalyx
 Mosheovia
 Myoporum
 Namation
 Nathaliella
 Nicodemia
 Nycterinia
 Oftia
 Oreosolen
|
 Paederotella
 Peliostomum
 Pentacoelium
 Pholidia
 Pholidiopsis
 Phyllopodium
 Pogonia
 Polycarena
 Pseudobartsia
 Pseudoselago
 Ranopisoa
 Reyemia
 Rhabdotosperma
 Selago
 Sphenandra
 Spielmannia
 Spirostegia
 Staurophragma
 Stenochilus
 Strobilopsis
 Sutera
 Teedia
 Terania
 Tetraselago
 Trieenea
 Trixago
 Trungboa
 Tuerckheimocharis
 Walafrida
 Wightia
 Xizangia
|}

Bemærk, at følgende slægter, der tidligere hørte til under Maskeblomst-familien, nu er overført til Vejbred-familien:
 Løvemund (Antirrhinum)
 Liden torskemund (Chaenorhinum)
 Duehoved (Chelone)
 Torskemund (Cymbalaria)
 Fingerbøl (Digitalis)
 Nådensurt (Gratiola)
 Torskemund (Kickxia)
 Torskemund (Linaria)
 Ager-løvemund (Misopates)
 Sommerfugleblomst (Nemesia)...
 Rørblomst (Penstemon)
 Rosenslynger (Rhodichiton)
 Ærenpris (Veronica) – her findes nu også arter af slægterne Hebe og Parahebe 
 Ærenpris (Veronicastrum)

- og at følgende er overført til Gyvelkvæler-familien:
 Sorttop (Bartsia)
 Øjentrøst (Euphrasia)
 Skælrod (Lathraea)
 Kohvede (Melampyrum)
 Rødtop (Odontites)
 Troldurt (Pedicularis)
 Skjaller (Rhinanthus'')

Noter 

 
Læbeblomst-ordenen
Antialiasing

Antialiasing er en måde at blødgøre hårde grimme kanter specielt i runde former. Her sørger antialias for at rundingen får en blød overgang ind i baggrundsfarven.

For eksempel kan man bruge antialiasing til at udviske kanten mellem et bogstav og baggrunden. Det øger læsbarheden.

Nogle skrifttyper er vektorbaserede – altså opbygget af af linjer og kurver, der forbliver jævne, uanset hvor store de skaleres.

Billeder på en computerskærm er pixelbaserede – altså opbygget af små prikker eller punkter. Hvis man forstørrer et sådant billede, kan man sågar se de enkelte pixels.

Alt på skærmen vises ved hjælp af pixels – altså også skrifter. Derfor kan bogstaverne få et meget hakket udseende på en skærm.

Dette kan afhjælpes ved såkaldt antialiasing, der blot er en udviskning af kanten mellem bogstavet og baggrunden.

Det giver ofte en mere læsbar skrift, dog med undtagelser. Ved helt små størrelser kan teksten næsten forsvinde, og skriften bliver ofte væsentligt mere fed.

Endelig er der forskel på, hvor gode de forskellige computerprogrammer er til antialiasing.

Hvis man forstørrer bogstaverne er det tydeligt at se forskellen:

Antialising blev opfundet af it-virksomheden Apple, der tidligt arbejdede med grafik på pc-skærme. It-virksomheden Microsoft fandt på noget lignende nogle år senere og kaldte deres metode for ClearType.

Typografi
Computergrafik
Digital signalbehandling
Demokratisk Fornyelse

Demokratisk Fornyelse er et dansk politisk parti, der deltog i folketingsvalget i 1998.

Partiet blev dannet i 1994 som et valgforbund af de ni mindre partier og bevægelser Nyt Midterparti, Solidarisk Samarbejde, Socialdemokrater imod EF-Unionen, Folkesocialister imod EF-Union, Dansk Samling og Nordisk Folkeparti, De Grønne, Folkestyrelisten og Retsdemokraterne.

Det vigtigste programpunkt er dansk udmeldelse af EU. Andre punkter er bæredygtigt miljø, ophævelse af partidisciplinen i Folketinget og udskrivelse af folkeafstemning, hvis 25.000 vælgere ønsker det.

Partiet stillede op til folketingsvalget 11. marts 1998, men opnåede kun knap 11.000 stemmer – eller 0,3 % af samtlige afgivne stemmer.

Efter folketingsvalget i 1998 blev valgforbundet opløst og erstattet af partiet Unionsmodstanderne Demokratisk Fornyelse, som fik et nyt værdigrundlag og et mere omfattende politisk program. I løbet af de følgende halvandet år lykkedes det ikke partiet at indsamle nok underskrifter til at blive opstillet til det følgende folketingsvalg, der kom i 2001.

Demokratisk Fornyelse indledte forhandlinger med partierne De Grønne og Solidarisk Alternativ om samarbejde omkring opstilling til kommende valg. I sommeren 2002 blev der også igangsat forhandlinger med Retsforbundet. Det mundede ud i valgsamarbejdet Grønne Demokrater, som Demokratisk Fornyelse siden da har været en del af.

Kildeangivelser 

Tidligere politiske partier i Danmark
Etableret i 1994