kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nathejre

Nathejren (Nycticorax nycticorax) er en lille hejre, der er udbredt over store dele af verden. Foruden Europa findes den i dele af Asien og Afrika samt i Nord-, Mellem- og Sydamerika. Fuglen er især aktiv ved skumring og daggry, deraf navnet. Om dagen sover den flokvis i træer.

Beskrivelse 
Nathejren er 61 cm lang og vejer 550 g. Halsen er kort. Som voksen er den gråhvid med sortblå ryg og isse. Næbbet er sort og benene gule. I yngletiden har nathejren lange hvide nakkefjer.

Ungfuglene er mørkebrune med lyse pletter på ryg og vingedækfjer, undersiden er hvidlig med mørke striber.

Føde 
Dens føde består af småfisk, padder, haletudser, vandinsekter, igler og småpattedyr.

Nathejren i kulturen 
Nathejren optræder i Inger Christensens digt "Juninatten" i digtsamlingen Alfabet.

Kilder 
 

IUCN Rødliste - ikke truede arter
Afrikas fugle
Fugle fra Amerika
Fugle fra Eurasien
Hejrer
Allemandsretten

Allemandsretten i Norge, Sverige og Finland blev lovfæstet omkring midten af det 20. århundrede, og giver befolkningen ret til at færdes og overnatte næsten overalt i de respektive landes natur, men forpligter dem også til at være varsom mod naturen, at vise hensyn til mennesker og dyr og at at respektere andres ejendom. Overnatning skal ske mindst 150 meter fra privat bebyggelse. I 1800-tallet blev den danske befolknings frie adgang til mange naturområder afskaffet.

Siden 2004 er det tilladt at slå sit telt op uden for registrerede lejrpladser i flere statsskove i Jylland og på Fyn. Naturfredningsloven fra 1917 sikrer offentligheden fri adgang langs stranden.

Eksterne henvisninger 
Friluftsrådet: Adgang til naturen 

Friluftsliv
Peter Anker

Peter Anker (født 1744 – død 1832) var kongelig guvernør over de danske besiddelser i Indien.

Anker blev født ved Fredrikshald (Halden) og var af den norske Anker-slægt, som havde stor indflydelse på politik og økonomi i Norge. Anker tog som ung på en seksårig uddannelsesrejse til England, Tyskland og Frankrig. Han var stærkt engelsk orienteret både politisk og kulturelt, og hans væsentlige indsats kom til at ligge i England. I 1773 blev han konsul i den vigtige fiskerby Hull, og under USA's uafhængighedskrig virkede han med betydelig dygtighed for den neutrale danske skibsfart som konsul i London. Det var som en anerkendelse heraf, at han i 1784 blev udnævnt til generalkonsul i Storbritannien.

Guvernør i Indien 
I London mødte han de såkaldte nabober, britiske rigmænd der havde tjent deres store formuer i Indien. Han vidste, at også danskere var vendt hjem fra Indien som velhavere, og det var almindeligt kendt, at guvernøren i Indien ønskede en afløser. Anker havde brug for penge, da han i London havde skaffet sig en stor gæld; derfor søgte han posten. Anker havde gode forbindelser til København og finansminister Ernst Schimmelmann, og i sin ansøgning til posten kunne han også pege på sine engelske forbindelser, der ville være værdifulde i Indien. På den baggrund blev han guvernør i Trankebar med rang af generalmajor. Peter Anker steg i land på Trankebar 11. maj 1788. Hans økonomiske udgangspunkt var som sagt dårlig, og i februar 1789 klagede han til finansmnisteren over lønnen på 3.000 rigsdaler. Under revolutionskrigene gik Anker sammen med Trankebars største handelshus, Harrop & Stevenson om at afsende to direkte ekspeditioner til København. I begge tilfælde bragte ekspeditionerne Anker endnu større tab, og hans gæld var mellem 40.000 og 50.000 rigsdaler. Hans situation blev yderligere forværret efter han havde udstedt veksler, som der ikke var dækning for. Guvernøren måtte gennem sin bror, Carsten Anker, sende bønskrifter til københavnske storkøbmænd. Som eneste udvej søgte han at gifte sig til penge. Han bad i desperation broderen om at fremskaffe en rig enke. Det lykkedes ikke.

Efter 12 år på Trankebar var Peter Anker en ødelagt mand. Økonomiske bekymringer havde spillet en væsentlig rolle. 27. februar 1806 forlod han Trankebar, hvor han efterlod en gæld til den kongelige kasse på omkring 21.000 rigsdaler. Hans gæld blev afviklet, og han beholdt sin fulde guvernørpension. Peter Anker vendte hjem til Norge og levede et stille liv på gården Øraker ved Christiania, hvor han døde i 1832.

Eksterne henivisninger 
 

Konsuler fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Nordmænd i 1800-tallet
Generalmajorer fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Powiat

En powiat er en sekundær administrationsenhed i Polen som svarer til amter eller regioner i andre lande. Powiatene indgår i voivodskab og omfatter flere gminaer. I 2008 fandtes der i alt 379 powiat i Polen: 314 land powiats, powiat ziemski, og 65 byer med status af powiat, powiat grodzki.

Den lovgivende magt i powiaterne udgøres af rada powiatu (). Den udøvende magt udgøres af zarząd powiatu (), som ledes starosta () valgt af rada powiatu. I Powiat grodzki udgøres disse funktioner  af henholdsvis rada miejska () og prezydent miasta eller burmistrz ().

En powiat er afhængig af antallet af indbyggere placeret i NUTS 3 eller LAU 1 i Den Europæiske Unions regionale statistikker, svarende til danske landsdele og danske kommuner.

Referencer

Eksterne henvisninger
Gmina

En gmina er den laveste administrative inddeling i Polen, og svarer til kommuner i andre lande. Gminaerne opdeles i tre typer:

 bykommune (gmina miejska), bestående af én by
 blandet kommune (gmina miejsko-wiejska), bestående af en by og omkringliggende landsbyer
 landkommune (gmina wiejska), bestående af landsbyer

Lovorganet i gminaerne er kommunerådet (rada gminy) ledet af en wójt (i landkommuner), borgmester (burmistrz; i blandede kommuner og bykommuner) eller bypræsident (prezydent miasta; i bykommuner med mere end 50.000 indbyggere), som sidder med den udøvende magt. 

Gmina er placeret i i LAU 2 i de regionale statistikker i Den Europæiske Union, tilsvarende danske sogne.

Referencer 

Subnationale enheder i Polen
Revitaliseringsbevægelse

Revitaliseringsbevægelse er et begreb som antropologen Anthony F. C. Wallace lancerede i 1956. Den betegner en model for den måde, hvorpå en kultur forandrer sig selv. Den er baseret på studier af en anden religiøs bevægelse blandt oprindelige amerikanere, nemlig The Code of Handsome Lake, der formentlig var ophav til longhouse religionen. I artiklen "Revitalization Movements" beskriver Wallace Revitaliseringsbevægelser som velovervejede, organiserede og bevidste handlinger af en gruppes medlemmer, med det formål at skabe en ny kultur.

Han identificerer en række forskellige faser i udviklingen af denne type forandringer: 
 I. Period of generally satisfactory adaptation, dvs. relativ problemløs tilpasning til en gruppes sociale og naturlige miljø.
 II. Period of increased individual stress; gruppen som helhed oplever, at det er muligt at overleve vha. den traditionelle kulturelt betingede adfærd, menfornadringer i det sociale eller naturlige miljø betyder at, mange enkeltpersoner oplever det som problematisk at opnå den samme tilfredstillende opfyldese af deres behov som tidligere.
 III. Period of cultural distortion; forandringerne i det sociale eller naturlige miljø medfører en drastisk forringelse i mulighederne for opfyldelse af alle behov indefor den traditionelle kultur, både fysisk og emotionelt.
 IV. Period of revitalization; omfatter (1) en reformulering af samfundets kulturelle mønstre, (2) Kommunikation af den, (3) organisering af de reformulerede kulturelle mønstre, (4) tilpasning af disse mønstre, så de bedre kan opfylde gruppens behov og referencer, (5) kulturel transformation, (6) rutinisering af nu tilpassede og refomulerede mønstre, så de nu bliver til grundlaget for gruppens kulturelt betingede adfærd.
 V. New period of generally satisfactory adaptation; gruppen oplever atter en relativ problemløs tilpasning til dens nu fornandrede sociale og naturlige miljø.

Wallace udledte sin teori på baggrund af studier af grupper, hvis kultur var karakteriseret af manglende skriftkyndighed og etnisk homogenitet. Den irokesiske revitaliseringsbevægelse med den religiøse leder for senecastammen, Handsome Lake (1735-1815) i forgrunden udgjorde den materiale for dette studie. Wallace mente imidlertid at de strukturer, der karakteriserede denne bevægelse, også kunne forklare udviklingsprocesserne bag bredere og mere omfattende bevægelser som fx Urkristendommen, Islam, Buddhisme.

Se også 
 Åndedans – en amerikansk revitaliseringsbevægelse
 Religiøs forandring – om nyreligiøsitet og religiøs forandring overordnet set

Referencer

Litteratur 
 Kehoe, B Alice, The Ghost Dance: Ethnohistory and Revitalization, Massacre at Wounded Knee Creek, Thompson Publishing, 1989.

Antropologi
Tour de France 1995

Tour de France 1995 var den 82. udgave af Tour de France og blev arrangeret fra 1. til 23. juli 1995. Det var Miguel Indurains femte sejr. På 15. etape døde den italienske rytter Fabio Casartelli efter en ulykke på bjerget Col de Portet d'Aspet. Danske Bjarne Riis blev nummer tre i det samlede klassement.

Sammenlagt

Etaperne 

1995
Cykelløb i 1995
Natural Color System

Natural Color System (NCS) er et internationalt farvesystem udviklet af den svenske organisation Scandinavian Colour Institute (Skandinaviska Färginstitutet AB) i Stockholm.

NCS fastlægger og kontrollerer farver inden for arkitektur, design samt markedsføring. 

Systemet er baseret på procesteorier om hvordan det menneskelige øje opfatter farver.

Anno 2008 anvendes anden udgave af specifikationen NCS S.

Udvikleren og opfinderen af systemet er den svenske ingeniør Anders Hård.

Den svenske standard NCS-Färgatlas, SS 19102:2004 indeholder en oversigt over NCS-systemet.

Farvekoder 
De enkelte farver i NCS-systemet er forsynet med en kode, eksempelvis S 2050-Y40R, hvor:
 S angiver at farven er fra anden udgave af specifikationen.
 De to første cifre, 20, angiver procent i mørke farver.
 De to følgende cifre, 50, angiver procent i kulører.
 De sidste fire cifre og bogstaver angiver farvetone, Y40R betyder gul med 40% toning i rød.
 Andre farvetoner anvender bogstaverne R og B (rød – blå), B og G (blå – grøn) G og Y (grøn – gul) samt -N (Neutral).

Eksterne henvisninger 
 Officiel NCS hjemmeside (engelsk)
 RGB Farve-kalkulator med NCS-konvertering
 NCS-kalkulator (engelsk) 
 Sådan fungerer NCS S farver (svensk) 

Farver
NCS

NCS har flere betydninger:
 Natural Color System – er et farvesystem
 NCsoft – er en sydkoreansk computerspilproducent
 NCSP – nordisk klassifikation af kirurgiske operationer
Johan Wilhelm Rangell

Johan (Jukka) Wilhelm Rangell (25. oktober 1894 – 12. marts 1982) var en finsk sportsfunktionær, politiker og statsminister.

Uddannelse og erhvervskarriere 
Rangell gennemførte et økonomisk og juridisk studium. Derefter blev han advokat og senere var han guvernør og bestyrelsesmedlem i den finske nationalbank.

International sportsfunktionær 
Rangell var finsk mester i trespring i 1912 og 1913. Fra 1938 til 1967 var han medlem af den Internationale Olympiske Komite (IOC). I denne funktion var han også præsident for organisationskomiteen ved de olympiske sommerlege i Helsinki i 1940, som imidlertid blev aflyst på grund af 2. verdenskrigs udbrud. Fra 1934 til 1941 og fra 1951 til 1953 var han desuden formand for det finske idrætsforbund. For sine fortjenester indenfor sporten fik han sportsforbundets pokal.

Fra 1961 til 1963 var han formand for den nationale olympiske komite i Finland. Fra 1967 til sin død var han æresmedlem af IOC.

Statsminister 1941 til 1943 
Rangell var medlem af det Nationale Fremskridtsparti – Kansallinen Edistyspuolue (KEP). Den 3. januar 1941 blev han statsminister i en koalisionsregering bestående af ministre fra KEP, det Nationale Samlingsparti KOK, det Finske Centrumsparti ML, det Socialdemokratiske Parti SDP, det Svenske Folkeparti SFP og det højreorienterede Finske Patriotiske Volkebevægese (IKL). Regeringen sad indtil den 5. marts 1943.

Da lederen af SS, Heinrich Himmler, under et besøg i Finland i sommeren 1942 krævede de finske jøder udleveret, afslog Rangell dette krav med henvisning til, at de havde finsk statsborgerskab og den eksisterende værnepligt.

I hans regeringstid udbrød Fortsættelseskrigen mellem Finland og Sovjetunionen i juni 1941.
I 1945-1946 blev han sammen med sin efterfølger Edwin Linkomies og 6 andre politikere stillet for retten og dømt for at være ansvarlige for krigsudbruddet ved en proces, som kom i stand efter massivt pres fra den sovjetiske ledelse under Josef Stalin, og som bl.a. krævede en forfatningsændring for at kunne gennemføre. Rangell fik den næstlængste straf på seks års fængsel, kun overgået af præsident Risto Ryti. I 1949 blev alle de dømte benådet af præsident Paasikivi.

Biografiske kilder og beggrundsinformation 
 Biografiske noter på den finske regerings hjemmeside 
 Ministerliste over regeringen 1941-1943 
 Finlands historie i frimærker: 2. verdenskrig(1939-1945)
 „For Peace“, Artikel i TIME-Magazine fra 19. januar 1942
 Reichel, Klaus: „An Hitlers Seite. Wie Finnland 1941 zum Bundesgenossen Deutschlands wurde – und etliche seiner führenden Politiker sich dafür 1946 vor einem Kriegsverbrechertribunal verantworten mussten“, Artikel i „DIE ZEIT“ fra 2. Marts 2006 
 „Finland and Olympism“, Artikel i Olympic Review, Nr. 103-104 fra maj/juni 1976
 Nekrolog i Revue Olympique Nr. 174 fra april 1982

Eksterne henvisninger 
 

Statsministre fra Finland
IOC
Helge Rørtoft-Madsen

Helge Rørtoft-Madsen (født 1944) er en dansk gymnasielærer, præst, forfatter, foredragsholder og debattør.

Madsen har været gymnasielærer ved Struer Statsgymnasium og sognepræst i det daværende Tolstrup-Stenum Pastorat vest for Brønderslev, samt i Boholte Sogn i Køge.

Forfatter, debattør og foredragsholder 
Som den første i Danmark gjorde Helge Rørtoft-Madsen i 1998 med bogen Hånden i hvepsereden opmærksom på EU's kirke- og religionspolitiske bestræbelser på at integrere kirkerne og de religiøse trossamfund i forhold til EU's traktatgrundlag og politiske virke. Den første bog blev fulgt op af yderligere to bøger, samt bog- og tidsskriftartikler til opfølgende belysning
af den kirke- og religionspolitiske intregrationsproces frem til og med Lissabontraktaten. I forlængelse af bogudgivelserne blev han kendt som EU-kritisk debattør i nogle landsdækkende aviser især om emnet kirken-i-EU.

I 2006 udgav han sammen med Knud Munck en antologi om Ebbe Kløvedal Reichs virke og forfatterskab.

Som foredragsholder har Helge Rørtoft-Madsen holdt kirkelige, folkelige og litterære foredrag især om N.F.S. Grundtvig, Søren Kierkegaard, Fjodor Dostojevskij, Niels Larsen Stevns, Suzanne Brøgger, Ebbe Kløvedal Reich, samt sine egne bøgers emner om kirken-i-EU.

Politisk aktivitet 
Helge Rørtoft-Madsen har været aktivt medlem af JuniBevægelsen, samt siddet i koordinationsudvalget til Borgerinitiativet Ja til Europa, Nej til EU, og opstillede i 2008 som kandidat til Europa-Parlamentet for Folkebevægelsen mod EU.

Han er en af initiativtagerne til, samt koordinator for sagsøgerne i retssagen mod Regeringen Anders Fogh Rasmussen III for brud på Grundloven ved at tiltræde Lissabontraktaten uden folkeafstemning. Endelig er han medlem af Folkeafstemningskomite2010s styrelse.

Bibliografi 
Selv har Rørtoft-Madsen skrevet tre bøger, og har dels som redaktør og dels som medforfatter, bidraget til yderligere fem udgivelser. Hvis ikke andet er angivet, er værket udgivet på forlaget Vindrose.
 Hånden i hvepsereden – Kirke og religion i EU!? (1998) 
 Euro-sjælen. Kirken mellem folkestyre og unionsstyre (1999) 
 Ved Korsvejen – Det kirkelige JA eller NEJ til EU-forfatningen (2005) 

 Amsterdam-traktaten – ja eller nej, EUs retspolitik (sammen med Michael Esmann, 1998) 
 Amsterdam-traktaten – ja eller nej, EUs udenrigspolitik (sammen med Michael Esmann ,1998) 
 Kampen om EUropas sjæl (red. sammen med Henrik Gade Jensen, 2000) 
 Kirkerne i EUropa – skal de integreres? (red. sammen med Jesper Høgenhaven, 2001) 
 Kampen mod svampen: facetter af Ebbe Kløvedal Reich (red. sammen med Knud Munck). Politisk Revy (København 2006)

Eksterne henvisninger 
 Profil hos Folkebevægelsen mod EU 

Politikere fra Folkebevægelsen mod EU
Folkebevægelsens kandidater til EU-parlamentet 2014
Essayister fra Danmark
Debattører fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Politikere fra JuniBevægelsen
Gymnasielærere fra Danmark
C.C. Kragh-Müller

Carl Christian Kragh-Müller (12. juni 1914 på Frederiksberg—5. november 1976 i København) var psykolog og professor i pædagogik ved RUC, og før det var han især kendt som leder af Bernadotteskolen i Hellerup 1951-1972.

C.C. Kragh-Müller tog lærereksamen fra Jonstrup Seminarium i 1936 og var det følgende år lærer på Københavns kommunes optagelseshjem for drenge, dernæst et år holdleder for de emigrerede spanske børn i Danmark. Fra 1938-1941 blev han assistent ved børneobservationshjemmet på Virginiavej. I 1941 lærer ved skolehjemmet Gl. Bakkehus, hvor han blev leder af observationsarbejdet fra 1945.

Sideløbende med sit pædagogiske arbejde studerede C.C. Kragh-Müller psykologi og blev cand.psych. i 1947.

Han var inspektør ved Københavns Kommunes Heldagsskole for Drenge 1948-1951, inden han blev leder af Bernadotteskolen i 1951. Den var grundlagt tre år tidligere, i 1948. I 1953 oprettede han elevråd på skolen, hvorved Bernadotteskolen blev en af de første børneskoler i Danmark, der fik et sådan. I 1969 redigerede han jubilæumsbogen »En skole bliver til – Bernadotteskolen – de første 20 år«. Han forlod Bernadotteskolen i 1972 for at overtage et professorat i anvendt pædagogik på Roskilde Universitetscenter, men allerede fire år senere døde han i en alder af kun 62 år.

C.C. Kragh-Müller fik tildelt PH-prisen i 1968.

Bøger 
De kendteste af C.C. Kragh-Müllers bøger er: 
 Opdragelsesproblemer (1948 og 1949)
 Børnepsykologi (1961)
 I morgen er for sent (1963)
 Pædagogisk kritik (1970)
 Skal vi også grave grøfter på mandag? (1971).

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1976
 Aschehougs Leksikon

Eksterne henvisninger 
 

Skolefolk fra Danmark
Psykologer fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
TACIS

TACIS er en forkortelse for "Technical Aid to the Commonwealth of Independent States". Det er et hjælpeprogram til tidligere sovjet-republikker samt Mongoliet i deres overgang til demokratiske markedsorienterede økonomier. TACIS er nu en del af EuropeAid programmet.

Porgrammet blev lanceret af EU i 1991 og programmet yder finansiel og teknisk støtte til 12 lande i Østeuropa og Centralasien (Armenien, Azerbaijan, Hviderusland, Georgien, Kasakhstan, Kyrgyzstan, Moldova, Rusland, Tajikistan, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan). Mongoliet var også omfattet af Tacis programmet fra 1991 til 2003, men er nu dækket af ALA Programmet.

I EU's finansielle perspektiv fra 2007-2013 er Tacis programmet for staterne i Det europæiske naboskabsprogram og Rusland dækket af af det europæiske naboskabsprograms midler.
Imidlertid vil Tavis projekter planlagt fra 2006 fortsætte med at løbe indtil årtiets udgang.
 
Den Europæiske Union er fortsat den største enkeltdonor af fremmed hjælp i Verden. Fra 2006 er det meste af EU's bistand ubundet.

Eksterne links 
 TACIS hjemmeside
 TACIS European funding programme 
 Forskellig TACIS information
 Resultater af TACIS projekter vedrørende kernekraftsikkerhed 

EU
Tycho

Tycho kan henvise til flere artikler eller betydninger:

Tycho Brahe – Tyge Ottesen Brahe (1546–1601), en dansk adelsmand og astronom 
Tycho (månekrater) – et krater på Månen
Tycho Brahe (marskrater) – et nedslagskrater på Mars
Hipparcos-kataloget – Stjernekataloget Tycho-1 eller Tycho-2 
Tycho Celchu – en figur i det fiktive Star Wars-univers
Brother-Captain Tycho – en figur i det fiktive Warhammer 40,000-univers
Tycho van Meer – hollandsk hockeyspiller (født 1974)
Tycho (musik) – et technoprojekt af Scott Hansen
Tycho Brahe – en figur i online tegneserien Penny Arcade''
 Tycho – en AI-enhed i computerspillet Marathon
 Tycho – en figur (heltens højrehånd) i computerspillet Fallout
 Tycho (Τυχω) – en græsk gudinde for lykke eller held.

Se også 
 Rumrejsen år 2001 – en film, som omtaler en "Tycho magnetisk anomali" (The Monolith).
Søren Jacobsen

Søren Vallentin Jacobsen (født 2. september 1960 i Herlev) er en dansk meteorolog, der arbejdede for DR som tv-meteorolog fra 2000 til 2022.

Historie 

Søren Jacobsen er født og opvokset i Herlev vest for København. 

Han begyndte i folkeskolen i 1967 på Engskolen, og blev efterfølgende student fra Herlev Statsskole.

Uddannet teknisk meteorolog 1984. Flyvemeteorolog i Flyvevejrtjenesten fra 1984.
Udstationeret 2 gange i Grønland og 2 gange i Færøerne i perioden 1984 til 1993.

Efter sammenlægningen af de danske vejrtjenester i 1990, arbejdede Søren Jacobsen som flyvemeteorolog, meteorolog, seniormeterolog og vagtchef på Danmarks Meteorologiske Institut (DMI), indtil 2002.

Delvist tilknyttet DR som TV-meteorolog i 2000. Ansat i DR som TV-meteorolog i 2002 til 2022.

Uddannelse 
 Engskolen, Herlev 1967-1977
 Realeksamen 1977
 Herlev Statsskole 1977-1980
 Student mat.fys. 1980
 Civilforsvaret 1980
 Københavns Universitet 1980-1981, geofysik og matematik.
 Københavns Universitet 1981-1984, meteorologi, Institut for teoretisk meteorologi.
 Teknisk meteorolog 1984

Bibliografi 
 Vind og Vejr 2007 Politikens Forlag
 Ekstremt vejr 2009 DR. Medforfatter.

Referencer

Eksterne links 
 DR Vejrets officielle website

Kilder 
 DRs vejrværter rykker ud i sommerlandet – dr.dk/Nyheder/Vejret Vejrværter i DR. fra dr.dk.
 Praktisk håndbog om Vind og Vejr  Boganmeldelsse, dmi.dk, 31.10.2007
 Søren Jacobsen  Ekstremt vejr, Politikens boghal
 Søren Jacobsen – den sejlende DR-meteorolog – Feature Sejlende meteorolog, Bådmagasinet
 Meteorolog: Uvejr alene får ikke fly til at styrte – dr.dk/Nyheder/Udland Uvejr og flyvning. fra dr.dk
 Meteorolog tvivler på bedre DR-indeklima | information.dk 20.02.2009, telegram
 Vejle Amts Folkeblad – Nav ne – Søren Jacobsen sætter pris på god vind Vejle Amts Folkeblad 02.09.2010

Faglitterære forfattere fra Danmark
Meteorologer fra Danmark
Personer fra Herlev
Ansatte i DR
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Włocławek

Włocławek (tysk Leslau) er en powiatby i Polen. Byen har 114.885(2013) indbyggere, og er en del af voivodskabet Kujavien-Pommern. Indtil 1999 var den hovedby i Włocławek voivodskab.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Byer i Polen
Kongrespolen

Kongrespolen () eller Kongedømmet Polen (polsk: Królestwo Polskie, ) var en russisk satellitstat og omfattede centrale og østlige dele af Polen, som kom under Rusland efter Wienerkongressen 1815.

Kongrespolen var konstitutionelt i personalunion med Rusland. Staten blev dannet af Storhertugdømmet Warszawa efter Napoléon Bonapartes nederlag i Napoleonskrigene. Området havde i begyndelsen autonomi, men blev snart annekteret og indlemmet i Rusland, og frihederne blev stærkt begrænset.

Under første verdenskrig (efter 1915) blev området besat af Preussen og Østrig som en del af kampene på Østfronten. Efter krigen indgik området i det nyoprettede og selvstændige Polen.

Eksterne henvisninger 

Polens historie
Forhenværende europæiske lande