kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kongeriget Montenegro

Kongeriget Montenegro (montenegrinsk: Краљевина Црнa Горa, Kraljevina Crna Gora) var et kongerige i Sydøsteuropa. 

Hovedstad var Cetinje. Valutaen var montenegrinsk perper. Staten var formelt et konstitutionelt monarki men fungerede i praksis som et absolut monarki. Kongeriget Serbien og Montenegro sluttedes i 1918 sammen i et jugoslavisk kongerige sammen med områder, der tidligere havde hørt under Østrig-Ungarn.

Historie

Kongeriget Montenegro blev proklameret af Knjaz Nikola i Cetinje den 28. august 1910.

Balkankrigene (1912 – 1913) blev starten på kongerigets opløsning. Montenegro gjorde territorielle erobringer ved at dele Sandžak med Serbien den 30. maj 1913. Dette viste sig dog at være til skade, da det indebar, at et territorium blev indlemmet uden, at stor dele af befolkningen følte noget tilhørsforhold til Montenegro. Desuden blev Skadar overladt til Albanien efter stormagternes befaling til trods for, at Montenegro allerede havde ofret 1.000 liv for at indtage byen fra Det osmanniske riges (albanske) soldater ledede af Esad Pasha.

Under 1. verdenskrig (1914 – 1918) var Montenegro allieret med de allierede. Fra 15. januar 1916 til oktober 1918 var Montenegro okkuperet af Østrig-Ungarn. 

Den 20. juli 1917 blev Korfu-deklarationen undertegnet om Montenegros forening med Serbien. Den 26. november 1918 blev Montenegros sammenslutning med Serbien proklameret. Kong Nikola støttede genforeningen med Serbien for at muliggøre en stor serbisk stat for alle serbere men endte i konflikt med kong Alexander, som var regent i Serbien. Uenigheden handlede om hvem, som skulle styre det nye kongerige. Kong Nikola blev afsat og gik i eksil.

Regenter (1910-1918)

Nikola 1., konge fra 1910 til 1918

Titulære regenter (1918-)
Nikola 1. (1918 - 1921)
Danilo (Danilo 3.) (1921)
Michael af Montenegro (Michael 1.) (1921 - 1986)
Nikola 2. (1986 -) 
(prætendent Boris (født 1980)

Statsministre
Lazar Tomanović (1910-1912)
Mitar Martinović (1912-1913)
Janko Vukotić (1913-1915)
Milo Matanović (1915-1916)

Statsministere i eksil 
Lazar Mijušković (1916)
Andrija Radović (1916-1917)
Milo Matanović (1917)
Evgenije Popović (1917-1919)
Jovan Plamenac (1919-1921)
Anto Gvozdenović (1921-1922)
Milutin Vučinić (1922)
Anto Gvozdenović (1922)

Eksterne henvisninger
Nordisk Familjebok, Uggleupplagan bind 18 (1913), sp. 992-1000; opslag: Montenegro
Nordisk Familjebok, Uggleupplagan bind 37 (1925), sp. 594-595; opslag: Montenegro

Montenegro
Etableret i 1910
Ophørt i 1918
Montenegro
Montenegro
Regeringen Edmund Joensen I

Edmund Joensens første regering var Færøernes regering fra 10. september 1994 til 11. juni 1996, under ledelse af Edmund Joensen fra Sambandsflokkurin. Øvrige partier i regeringskoalitionen var Javnaðarflokkurin, Verkamannafylkingin og Sjálvstýrisflokkurin. Den sad i en vigtig periode, hvor Færøernes økonomi var på randen af kollaps, og fortsatte og gennemførte det redningsarbejde som var påbegynt af Marita Petersens regering. Lagtingsvalget 1994 var den udløsende årsag til at regeringen kunne komme til magten, eftersom unionistiske Sambandsflokkurin fik høj tilslutning fra vælgerne med 23,4% af stemmerne og 8 mandater.

Referencer 

Joensen, Edmund 1, Regeringen
Politik i 1994
Politik i 1996
Hulvejene

Hulvejene (dansk) eller Hohlwege (tysk) er navnet på et cirka 5,5 hektar stort område beliggende øst for Havretorvet i det østlige Flensborg. Området har navnet efter to hulveje omkring Bredebjerg, der førte fra Flensborg by til Adelby og det nordlige Angel. En hulvej er en vej, der ligger som en fordybning i bunden med skrænter til hver side.

Området består af Nørre Hulvej (nu den nedre del af Lyksborggade), Sønder Hulvej (nu Kappelgade) og Bredebjerg. Den lille skolegang fungerer som forbindelsesgade mellem de to Hulveje og blev allerede nævnt i 1627. Den største del af husene på Hulvejene lå tidligere udenfor byens jurisdiktion. Kun Bredebjerget og en del af husene i Nørre Hulvej hørte under Sankt Jørgens Hospital og få huse på Sønder Hulvej og i de tilstødende sidegader Kancelligade og Jomfruestien hørte til bymarken. Kancelligaden blev også kaldt for den Lille Hulvej. Nørre og Sønder Hulveje havde indtil 1871/1875 status som selvstændig kommune og hørte til Adelby sogn i Husby Herred i Flensborg Amt. Hulvejene blev dog i 1875 indlemmet i Flensborg. Efter indlemmelsen blev Hulvejene i 1881 omdøbt til Lyksborggade og Kappelgade. Den største del af området hører i dag til bydelen Jørgensby, mod syd hører en del også til Sandbjerg.

Nørre Hulvej er den ældste af de to Hulveje. Den strakte sig fra Havretorvet til Jørgensgaardgade. Hen mod slutningen af 1700-tallet udviklede sig Nørre Hulvej til et tæt befolket småborgerkvarter. En del af de gamle huse er i dag bevaret, mange blev dog blev i den tyske tid nedrevet og erstattet af etageboliger. Nørre Hulvejen med de høje kampestensmure til hver side har stadig karakter af hulvej

Sønder Hulvej er yngre end Nørre Hulvej. Den sydlige side af vejen blev bybygget mod slutningen af 1700-tallet, den nordlige side fulgte i 1800-tallet. Bredebjerg blev bebygget fra 1735.

Kendte fra Hulvejene 
 Hans Matthison-Hansen (6. feb. 1807 i Sønderhulvej - 7. jan. 1890 i Roskilde), dansk organist og komponist

Litteratur 
 G.L. Schlaber: Fra opland til bydele. Flensborgs bymark og de indlemmede landsbyer i foto og tekst ca. 1860-1930, Flensborg 2009.

Eksterne henvisninger 

Lokaliteter i Flensborg
Oldendorf (Luhe)

Oldendorf (Luhe) er en kommune i Landkreis Lüneburg i den tyske delstat Niedersachsen, og er en del af Samtgemeinde Amelinghausen.

Geografi 
Betzendorf ligger mellem Naturparkerne Lüneburger Heide og Elbufer Drawehn ved floden Luhe der løber gennem kommunen fra syd mod nord.

Inddeling 
I kommunen ligger landsbyerne
 Oldendorf/Luhe
 Wohlenbüttel
 Marxen am Berge
 Wetzen

Eksterne kilder/henvisninger 

 Om Oldendorf   på Samtgemeindens websted
Herrestaldene

Herrestaldene (dansk) eller Herrenstall (tysk) er en sidegade til Nørregade i den indre by (Sankt Gertrud) i Flensborg. Den smalle stræde fører fra Nørregaden ned til Skibsbroen ved Flensborg havn. Den blev nævnt første gang i 1582. Gadenavnet henviser til Duborg Slots hestestalde, som fandtes her i nærheden af havnen. Herrestaldene og Slotsgaden var i middelalderen den korteste vej fra havnen op til Duborgen. Gaden blev i 1800-tallet hjemmet for småborgere, håndværkere og arbejdere. 

Herrestaldene er præget af små gavlhuse fra 1700-tallet. I gadens vestlige del blev dog en del af de gamle bygninger nedrevet i 1900-tallet. Parallelt løbende gange er Oluf-Samson-Gangen (i syd) og Nørrefiskergaden (i nord).

Eksterne henvisninger

Gader i Flensborg
Kongeriget Grækenland

Kongeriget Grækenland (; ) var et monarki på Balkanhalvøen, der eksisterede fra 1832 til 1924 og igen fra 1935 til 1973/1974.

Kongeriget Grækenland havde sin oprindelse i den såkaldte første græske republik, som var navnet på den provisoriske regering under Den græske uafhængighedskrig. Det blev oprettet i 1832 på grundlag af London-protokollen, undertegnet af stormagterne Storbritannien, Frankrig og Det russiske kejserrige. Staten blev internationalt anerkendt ved Konstantinopeltraktaten, hvor den blev sikret fuld uafhængighed af Det osmanniske rige. Monarkiet blev afskaffet i 1924 og afløst af den anden græske republik. Monarkiet blev genoprettet i 1935 og varede da frem til 1974, hvor det blev afskaffet i kølvandet på den græske militærjuntas sammenbrud og erstattet af den tredje græske republik.

Se også 
 Grækenlands konger
 Grækenlands historie

Eksterne links 

 Den græske kongefamilie

 
Grækenlands historie
Etableret i 1832
Ophørt i 1924
Etableret i 1935
Ophørt i 1974
Grækenland
Grækenland
Grækere
Rutenummereret vej

En rutenummereret vej er en typisk del af en offentlig vej, som har fået tildelt et rutenummer.

Nummersystemet er forskelligt fra land til land og der kan typisk skelnes mellem interstate-vej (fx i USA), motorveje, omfartsveje (ringveje) osv.

Se også 
Rutenummererede veje i Danmark

Veje
3 Days to Kill

3 Days to Kill er en fransk-amerikansk action-thriller film fra 2014 instrueret af McG og skrevet af Luc Besson og Adi Hasak. med Kevin Costner, Amber Heard, Hailee Steinfeld, Connie Nielsen, Richard Sammel, og Eriq Ebouaney i rollerne. Filmen havde premiere  21. februar 2014 i USA.

Medvirkende 
 Kevin Costner som Ethan Renner
 Amber Heard som Vivi Delay, en af CIA elite snigmordere
 Hailee Steinfeld som Zoey Renner, Ethan seksten-årige datter
 Connie Nielsen som Christine Renner, Ethan ekskone
 Richard Sammel som the Wolf
 Marc Andréoni som Mitat Yilmaz
 Eriq Ebouaney som Jules, en afrikansk mand, hvis familie squats i Ethan lejlighed
 Tómas Lemarquis som Albino, the Wolf's løjtnant
 Raymond J. Barry som CIA-direktør
 Jonathan Barbezieux som Louis
 Jonas Bloquet som Hugh, Zoey kæreste
 Rupert Wynne-James som Hugh far, som er Wolf partner.
 Philippe Reyno  som ung Agent
 Eric Supply  som Invite

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Amerikanske film fra 2014
Franske film fra 2014
Actionfilm fra USA
Thrillerfilm fra USA
Thrillerfilm fra Frankrig
Fransksprogede film
Engelsksprogede film
Steve Coppell

Stephen James "Steve" Coppell (født 9. juli 1955) er en engelsk tidligere fodboldspiller, manager og direktør for flere fodboldafdelinger, dog uden klub i øjeblikket. Hans sidste job var som direktør for fodboldafdelingen i Portsmouth. Som spiller var han kendt for sin fart og for sin arbejdsmængde på banen.

Han spillede i hans karriere 42 kampe for England med syv mål til følge. Han deltog desuden ved VM i fodbold 1982.

Referencer 

Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Tranmere Rovers F.C.
Fodboldspillere fra Manchester United F.C.
Fodboldtrænere fra Crystal Palace F.C.
Fodboldtrænere fra Manchester City F.C.
Fodboldtrænere fra Reading F.C.
Fodboldtrænere fra Bristol City F.C.
Fodboldtrænere fra Portsmouth F.C.
Personer fra Liverpool
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1980
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1982
Ron Greenwood

Ronald 'Ron' Greenwood CBE (11. november 1921 — 9. februar 2006) var en engelsk fodboldspiller og manager, bedst kendt for sin tid som træner for Englands fodboldlandshold fra 1977 til 1982. Han er udover tiden som landstræner også kendt for hans 13 år som træner for West Ham United.

Ron Greenwood spillede ikke en A-landsholdskamp for England, men spillede dog en for B-landsholdet i 1952. Han var træner for England ved EM i fodbold 1980 og VM i fodbold 1982.

Referencer 

Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Chelsea F.C.
Fodboldspillere fra Brentford F.C.
Fodboldspillere fra Fulham F.C.
Fodboldtrænere fra England
Fodboldtrænere fra West Ham United F.C.
Trænere for Englands fodboldlandshold
Personer tildelt Commander of the Order of the British Empire
Personer fra Lancashire
Kryds (trafik)

I trafikken er et kryds et sted, hvor to eller flere veje mødes. Et kryds kan udformes på flere måder afhængig af, hvordan trafikken ønskes afviklet. Udformningen har betydning for trafiksikkerheden, og hvor hurtigt trafikken fra de enkelte retninger kan fortsætte.

Såfremt en vej afsluttes ved mødet med en anden vej, kaldes krydset et T-kryds, mens kryds, hvor begge veje fortsætter kaldes firevejskryds. Herudover betraget mange andre former vejanlæg for kryds som f.eks. rundkørsler, jernbaneoverskæringer, separate cykelstier og kryds med flere end fire veje.

Se også 
 Vejkryds
 T-kryds
 Trafiksignal
 Magasinområde
 Rundkørsel
 Svingbane

Noter 

Vejkrydstyper
Syd Owen

Sydney William Owen (29. september 1922 – 27. august 1998) var en engelsk fodboldspiller og træner.

Han spillede 388 kampe for Luton Town.

I 1959 var han Football Writers' Association Footballer of the Year.

Han spillede i hans karriere tre kampe for Englands fodboldlandshold, og deltog også ved VM i fodbold 1954.

Referencer 

Fodboldspillere fra England
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1954
Fodboldspillere fra Birmingham City F.C.
Fodboldspillere fra Luton Town F.C.
Personer fra Ripon
Llano de Chajnantor Observatory

Llano de Chajnantor Observatory er betegnelsen for en gruppe astronomiske observatorier i Atacamaørkenen i det nordlige Chile, beliggende i en højde af 4.800 m.o.h. Stedet ligger i regionen Antofagasta omtrent 50 kilometer øst for byen San Pedro de Atacama. Det usædvanlig tørre ørkenklima i dette område er ugæstfrit for mennesker, men udgør et udmærket sted for submillimeter-astronomi. Dette skyldes at vanddampe absorberer og dæmper submillimeter stråling. Llano de Chajnantor er hjemsted for Radioteleskopet Atacama Large Millimeter Array (ALMA), verdens største og dyreste astronomiske teleskop-projekt. Llano de Chajnantor, og dets omgivelser, er af den chilenske regering blevet udpeget til at være Chajnantor Science Reserve ().

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

Astronomiske observatorier
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Chile
Hjertestarter 10 x Så Live

Hjertestarter 10 x Så Live er det tredje live-album fra den danske rockgruppe Nephew. Man kunne downloade sange fra cd'en i løbet af deres vinter- og forårs-tour på deres Hjertestarter Tour i 2013. Men albummet udkom i sin helhed først d. 12. april 2013 eksklusivt på iTunes, hvor det kun var muligt at gøre en begrænset periode efter på samme med måde som det var med deres første live-album, "USB DSB 10 x Så Live"

"Alt Er Hårdt" er optaget som det blev fremført til koncerterne under denne del af turen, altså inklusiv den forlængede intro.

"Fem Rum" er optaget akustisk i et baglokale inden koncerten i Musikteatret, Holstebro d. 23. februar 2013, hvor også Christian Hjelm, opvarmningsnavnet til koncerten, synger med.

Bandet udtalte selv, at baggrunden for denne udgivelse var "at fange den magi, intensitet, livsglæde og dødsangst, som opstår i et lokale mellem os og nogle hundrede mennesker."

Spor 
 "Hjertestarter" (Live, Harboøre)
 "Klokken 25" (Live, Odense)
 "Alt Er Hårdt" (med intro) (Live, Aarhus)
 "Åh Gud" (Jeg Håber Du Holder Øje Med Mig (Live, Tversted)
 "Tak Du" (Live, Aarhus)
 "Gå Med Dig" (Live, Kolding)
 "De Satans Hæmninger" (Live, Sønderborg)
 "Søndagsbange" (Live, Holstebro)
 "Alt Er Synd" (Live, Viborg)
 "Fem Rum" (feat. Christian Hjelm) (Live, Holstebro)

Nephew-album
Livealbum fra 2013
Eduard Boëtius

Eduard Boëtius (1910 på Før – 7. november 2002 Scullebi ved Rendsborg) var en af de sidst overlevende fra LZ 129 Hindenburg-katastrofen 6. maj 1937 i Lakehurst, New Jersey, USA.

Han blev kendt i den danske offentlighed, da han 26. maj 2001 som 91-årig gæstede Zeppelin- & Garnisonsmuseum Tønder og gav et 25 minutters interview til TV Syd, hvorefter han holdt et eksklusivt foredrag om sit liv for 150 fremmødte i ECCO Center Tønder.

Livshistorie 
Boëtius var fra begyndelsen af 1930'erne matros på forskellige skibe, bl.a. den store 4-mastede bark Peking, som han 6 gange sejlede rundt om Kap Horn med. Skibet findes endnu i New York som museumsskip.

Under sin navigationsuddannelse i Hamborg blev han gjort bekendt med luftskibsfarten og søgte ind ved Deutsche Zeppelin-Reederei, hvor han i maj 1936 blev aspirant og fløj sin første tur ombord på LZ 127 Graf Zeppelin fra Frankfurt til Friedrichshafen.
For at fuldføre uddannelsen som luftskipper gik han dernæst ombord på LZ 129 Hindenburg og udførte med dette luftskib de næste 11 måneder talrige ture til Syd- og Nordamerika.

På Hindenburgs sidste rejse fra San Francisco via New York til Lakehurst fungerede han som navigatør, men overtog kort før brandens udbrud styringen af højderoret som han i førergondolen, da zeppelineren med næsen opad i en vinkel af 45 grader styrtede mod jorden, klamrede sig til.
Fra 2,5 meters højde sprang han og et par andre kolleger ud af gondolen uskadt, men de indså infernoets omfang og opdagede flere mennesker ombord, som de nåede at redde ud fra gondolens promenadedæk.
For sin heltedåd modtog Boëtius senere en redningsmedalje med et bevis, signeret af Adolf Hitler personligt.

Efter ulykken fortsatte han med at arbejde for Deutsche Zeppelin-Reederei om bord på luftskibet Z 130 Graf Zeppelin II og blev 1939 indkaldt til den tyske krigsmarine. Som kaptajn på et ombygget hvalfangerskib overlevede han i norsk farvand, at skibet blev sænket af en sovjetisk ubåd.

Noter 
 http://zeppelin-museum.dk/main.php?page=museum&id=boetius  - En overlevende fortæller.
 http://zeppelin-museum.dk/D/german/aktuell/akt2001/boetius/boetius.html  - Eduard Boetius in Tondern (tysk).
 http://facesofthehindenburg.blogspot.dk/2008/12/eduard-botius.html  - Eduard Boëtius (engelsk).
 https://web.archive.org/web/20060503061500/http://www.hindenburg.net/passcrew.htm - Passagerliste (engelsk).
 http://spiegel.de/panorama/zeitgeschichte/das-ende-der-hindenburg-einmal-new-york-und-nie-wieder-zurueck-a-479733-druck.html  - Das Ende der 'Hindenburg' (tysk).
 http://spot.colorado.edu/~dziadeck/zf/former.htm  - Eduard Boetius, Lakehurst survivor and Hindenburg crewmember dead at age 92 (engelsk).
 Phönix aus Asche er en biografisk roman om hans liv, som 2000 blev udgivet af sønnen og forfatteren Henning Boëtius. .

Se også 
 :de:Peking (Schiff)
 :de:Deutsche Zeppelin-Reederei
 :de:LZ 130

Personer fra Slesvig-Holsten
Luftskibsbasen i Tønder
Ballonulykken ved Luxor 2013

Ballonulykken ved Luxor, som skete 26. feb. 2013 ved 7-tiden lokal tid (kl. 06 dansk tid), kostede 19 passagerer livet og er den mest dødelige ballonflyvnings-ulykke med varmluftsballon nogensinde.

Ulykken med en Ultramagic N-425 varmluftsballon, registreringsnummer SU-283, fra firmaet Sky Cruise, skete vest for Luxor i Egypten, hvor 8 balloner ved daggry var lettet på sightseeingtur med udsigt over Nilen, templerne ved Karnak og Kongernes dal.

Om bord på Sky Cruise SU-283 var en egyptisk ballonskipper, en kvindelig egyptisk guide og 19 turister, heraf 9 fra Hongkong (3 familier på rejse med Kuoni Travel), 4 fra Japan, 4 fra Storbritannien (2 par, hvoraf den ene kvinde var født i Ungarn) og 2 fra Frankrig (en mor med sin 14-årige datter).

Ulykken 
Ifølge øjenvidneberetning fra en nærved værende ballonskipper-kollega Mohamed Youssef, opstod der brand ombord i Sky Cruise ballonen ved afslutningen af dens tur, da ballonen under landing befandt sig i få meters højde og hjælpere på jorden var i færd med at forankre den med en fortøjningsline. Linen skal have viklet sig om en af gasflaskerne og forårsaget en læk og ukontrollabel brand i ballonkurven.

Den 28-årige ballonskipper Momin Mourad Ali, som senere rapporteredes at være forbrændt på 70% af kroppen, var den først snarrådige til at springe ud af kurven for at redde livet, fra ca. 5 meters højde, dernæst den 49-årige brite Michael Rennie, som sprang fra 10-15 meters højde og dernæst den anden britiske mand, som også hårdt kvæstet bragtes til hospitalet i Luxor. Ifølge hospitalslægen må han være faldet fra omkring 50 meters højde, men døde efter 5 timer på operationsbordet.

Af de øvrige ombord sprang ca. 7 i døden fra stor højde. Da ballonen med den brændende ballonkurv efter et par minutter var steget til 300 meters højde eksploderede tilsyneladende den ene gasflaske med et kæmpe brag og ballonen indledte et frit fald.
15 sekunder senere lød et brag fra en eksplosion mere. Redningsarbejderne fandt ligene spredt på nedfaldsstedet, der var en mark med sukkerrør.

Reaktion 
Som reaktion suspenderedes al ballonflyvning indtil videre.
Efter pres genoptoges flyvningen omkring en måned senere, i Luxor dog først i april.

Ifølge forsikringsaftale skulle $ 5.000 udbetales i erstatning pr. person til de efterladte.

Eksterne links 
 Youtube-video - SU-283 før afgang på den skæbnesvangre tur.
 Youtube-video - Styrtet fra 300 meters højde.
 Mindst 19 turister styrter i døden med luftballon - Politiken 26. feb. 2013.
 Øjenvidne: Folk sprang ud af ballon i 7. sals højde - Berlingske 26. feb. 2013.
 Turister dræbt i styrt med varmluftsballon - Ekstrabladet 26. feb. 2013.
 Ballon-turister sprang for livet - Jyllands-Posten 26. feb. 2013.
 Egypten indstiller ballonflyvning i Luxor efter ulykke - DR 26. feb. 2013.
 Luxor har før været ramt af ballonulykker - Politiken 26. feb. 2013.
 Egypten: Intet tegn på noget kriminelt ved ballonulykke - Ekstrabladet 27. feb. 2013.

Ulykker med balloner og luftskibe
Begivenheder i 2013
Flyulykker og -hændelser i Egypten
Warlock (film)

Warlock (engelsk for troldmand) er en amerikansk kultfilm fra 1989, produceret og instrueret af Steve Miner og med Julian Sands, Lori Singer og Richard E. Grant i hovedrollerne.

Handling 

I 1600-tallet, undslipper troldmanden (Julian Sands), galgen og hvirvles 300 år frem i tiden. I Los Angeles begynder han arbejdet med at genforene de tre dele af djævelens bog, som vil afsløre Guds hemmelige navn. Hvis det udtales, vil hele skabelsen blive tilintetgjort. Heksejægeren Giles Redferne (Richard E. Grant), er rejst frem i tiden og er i hælende på troldmanden, Redferne får hjælp af Kassandra (Lori Singer), som har overlevet troldmandens vrede. Ulykke og terror tager fart, da det lykkes troldmanden at forene de to første dele. Den sidste del er begravet på en gammel kirkegård i Boston i Giles Redfernes grav. I disse hellige omgivelser udspilles en kamp mellem sort magi og retfærdighedens styrke, hvor hele menneskehedens fremtid står på spil.

Medvirkende 
 Julian Sands - Warlock
 Lori Singer - Kassandra
 Richard E. Grant - Giles Redferne
 Mary Woronov - Channeler
 Kevin O'Brien - Chas
 Richard Kuss - Mennonite
 Allan Miller - Kriminalbetjent
 Anna Levine - Pastors Kone
 David Carpenter - Pastor
 Kay E. Kuter - Proctor

Ekstern henvisning 
 
 

Amerikanske film fra 1989
Gyserfilm fra USA
Ted Burgin

Edward "Ted" Burgin (født 29. april 1927 i Bradfield, Yorkshire, død 26. marts 2019) var en engelsk fodboldspiller, der spillede 551 kampe i the Football League som målmand for Sheffield United, Doncaster Rovers, Leeds United og Rochdale.

Burgin spillede desuden 2 kampe for det engelske B-landshold.

Referencer 

Fodboldspillere fra England
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1954
Fodboldspillere fra Sheffield United F.C.
Fodboldspillere fra Doncaster Rovers F.C.
Fodboldspillere fra Leeds United F.C.
Fodboldspillere fra Glossop North End A.F.C.
Fodboldspillere fra Rochdale A.F.C.
Ken Green

Kenneth "Ken" Green (27. april 1924 – juni 2001) var en engelsk fodboldspiller, født i West Ham, London, der spillede som forsvar. Han spillede for Birmingham City fra 1943 til 1959, og spillede i klubben 443 kampe i alle tuneringer og scorede 3 mål.

Green spillede desuden to kampe og scorede otte mål for det engelske B-landshold i 1954, og han var også med i Englands fodboldlandsholds trup, der deltog i VM i fodbold 1954 i Schweiz. Ken Green har dog aldrig optrådt for det bedste landshold i England, trods udtagelse til slutrunden i 1954. Green døde i Sutton Coldfield, West Midlands, 77 år gammel.

Referencer 

Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Birmingham City F.C.
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1954
Personer fra London
Allenby Chilton

Allenby C. Chilton (16. september 1918 – 15. juni 1996) var en engelsk fodboldspiller (midtbane). Chilton spillede i Liverpool, Manchester United og Grimsby Town i hans aktive karriere, der varede fra 1938 til 1956. 

Allenby Chilton spillede desuden to kampe for det engelske landshold.

Referencer 

 

Fodboldspillere fra England
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1954
Fodboldspillere fra Liverpool F.C.
Fodboldspillere fra Manchester United F.C.
Fodboldspillere fra Grimsby Town F.C.
Fodboldtrænere fra England
Fodboldtrænere fra Wigan Athletic F.C.
Ken Armstrong

Kenneth Armstrong (3. juni 1924 – 13. juni 1984) var en fodboldspiller, der både repræsenterde England og New Zealand på nationalt niveau.

Armstrong spillede i sin aktive karriere for klubber som Chelsea, Eastern Suburbs og North Shore United. Han spillede desuden en kamp for det engelske landshold, og to for New Zealand. Han var en del af Englands trup til VM i fodbold 1954, dog var han af blandt fem spillere, der ikke rejste til Schweiz, grundet reservestatus for resten af truppen.

Referencer 

 

Fodboldspillere fra England
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1954
Fodboldspillere fra New Zealand
Fodboldspillere fra Chelsea F.C.
Personer fra Bradford