kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anders W. Andersen

Anders Wilhelm Andersen (12. juli 1924 – 2. december 1943) var en dansk modstandsmand, der medvirkede til sprængningen af Langåbroerne. Han blev sammen med fire andre henrettet i Skæring af den tyske besættelsesmagt.

Efter realeksamen og handelsskoleeksamen kom Anders W. Andersen i lære i en teknisk maskin- og olieforretning. Han var medlem af Randers Konservativ Ungdom og tidligere medlem af FDF. I Randers blev han medlem af en sabotagegruppe.

Efter Langå-broernes sprængning blev han 2 dage senere, den 19. november 1943 arresteret ved de første anholdelser. Den 24. november 1943 blev han ved tysk krigsret dømt til døden for sabotage sammen med de øvrige Randers-sabotører. Han blev henrettet den 2. december 1943 og begravet i Oksbøl. Efter krigen blev hans lig fundet på Kallesmærsk Hede i Oksbøl og flyttet til Mindelunden på Randers Nordre Kirkegård.

I afskedsbrevet til forældrene skrev han bl.a.:

Kilder 
 Om henrettelserne på Skæring Hede
 

Modstandsfolk fra Konservativ Ungdom
Personer henrettet ved skydning
Henrettede i Danmark af den tyske besættelsesmagt under 2. verdenskrig
Personer fra Randers
Henrettede personer fra Danmark
Georg Mørch Christiansen

Georg Gorvitz Mørk Christiansen  (14. september 1921 i Vor Frelsers Sogn, Vejle – 2. december 1943 på Skæring Hede) var en dansk modstandsmand. Han blev sammen med fire andre henrettet i Skæring af den tyske besættelsesmagt.

Søn af på det tidspunkt polerermester Christian Marius Rudolf Christiansen og hustru Karen Sofie Mørk Hansen. Hans forældre var gift, men blev skilt inden Georg blev født. Han blev matematisk-naturvidenskabelig student fra Aarhus Katedralskole 1940 og blev optaget på økonomistudiet på Aarhus Universitet. Sideløbende hermed var han ansat på De danske Mejeriers Fælleskontor i Aarhus.

Georg Christiansen var kommunist og deltog fra 1942 i en kommunistisk studiekreds. Fremstilling og distribuering af det illegale blad Frit Danmark. Fra maj 1943 organiserede han flere sabotagegrupper, der under hans ledelse foretog flere industri- og jernbanesabotager, bl.a. på baneterrænet ved Århus Hovedbanegård. Særlig fremhæves sprængningen den 15. august 1943 af den østjyske længdebane.

I september 1943 kom Gestapo på sporet af ham og de sabotagegrupper, han ledede. Den 16. september 1943 blev han arresteret og den 24. november 1943 dømt til døden. Den 2. december 1943 blev han henrettet ved skydning i Skæring sammen med sabotørerne fra Randers. Tyskerne begravede ham på Kallesmærsk Hede ved Oksbøl, men efter befrielsen blev han bisat på Aarhus Vestre Kirkegård.

Se også 
 Henrettelserne i Skæring

Noter

Kilder 
 Om henrettelserne på Skæring Hede
 Georg Mørch Christiansen i Modstandsdatabasen

Modstandsfolk fra Danmark
Personer henrettet ved skydning
Henrettede i Danmark af den tyske besættelsesmagt under 2. verdenskrig
Personer fra Aarhus
Kommunister fra Danmark
Studenter fra Aalborg Katedralskole
Henrettede personer fra Danmark
Otto Manley Christiansen

Otto Andreas Konrad Manley Christiansen (30. september 1924 – 2. december 1943) var en dansk modstandsmand, der medvirkede til sprængningen af Langåbroerne. Han blev sammen med fire andre henrettet i Skæring af den tyske besættelsesmagt.

Efter realeksamen blev han ansat som handelslærling i A/S Østjydsk Trælastimport. Samtidig var han aktiv den lokale afdeling af Konservativ Ungdom.

Otto Christiansen blev arresteret den 19. november 1943 ved de første arrestationer efter Langå-broernes sprængning. Den 24. november 1943 blev han ved den tyske krigsret i Århus dømt til døden for jernbanesabotage, attentater og brandstiftelser på bedrifter, der arbejdede for den tyske værnemagt. Han blev henrettet den 2. december 1943 sammen med de andre sabotører fra Randers og begravet på Kallesmærsk Hede ved Oksbøl. Efter befrielsen blev Otto Christiansen bisat på Bispebjerg Kirkegård.

Otto Christiansen skrev i sit afskedsbrev til forældrene bl.a.

Kilder 
 Om henrettelserne på Skæring Hede
 

Modstandsfolk fra Konservativ Ungdom
Personer henrettet ved skydning
Henrettede i Danmark af den tyske besættelsesmagt under 2. verdenskrig
Personer fra Randers
Henrettede personer fra Danmark
Niels A. Eigenbroth

Niels August Eigenbroth (30. juli 1919 i Nibe – 9. august 1994), dæknavn Birk eller Skjold, var en dansk frihedskæmper.

Niels A. Eigenbroth fødes og vokser op i Nibe, hvor han taget præliminæreksamen. I 1935 blev han journalistelev på Aalborg Amtstidende, og efter endt læretid er han først i Livgarden og siden elev på Askov Højskole. I tiden 1940 til 1944 er han tilbage på avisens redaktion, men da han i mellemtiden er gået ind i modstandskampen, må han 1944 gå under jorden. Han bliver aktiv i "Kongens Kompagni" i Aalborg samt i gruppen, der under ledelse af under Jens Toldstrup koordinerer opsamlingen af nedkastede våben i Nordjylland. Han arresteres af Gestapo kort før befrielsen, men heldige tilfældigheder redder hans liv.

Efter krigen var han 1945 til 1985 ansat ved Jyllands-Posten, fra 1948 som chef for avisens Aalborgredaktion. Samtidig var han fra 1950 til 1980 efor for 4. Maj Kollegiet i Aalborg. Af taknemmelighed over USA's indsats i verdenskrigen var Eigenbroth pressesekretær i Rebildselskabet og desuden generalsekretær i tre år.

Han er begravet på Almen Kirkegård i Aalborg.

Kilder 
 Niels A. Eigenbroth i Modstandsdatabasen
 Personer begravet på Almen Kirkegård

Eksterne henvisninger 
 

Modstandsfolk fra Danmark
Personer fra Aalborg
Chefredaktører fra Danmark
Journalister fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Peter Frederik Steinmann

Peter Frederik Steinmann kan henvise til flere personer:

 Peter Frederik Steinmann (1782-1854) – dansk [officer
 Peter Frederik Steinmann (1812-1894) – dansk officer og krigsminister, foregåendes søn
Johannes Just Nielsen

Johannes Just Nielsen (6. juli 1920 i Darum – 28. maj 1942 ved Demjansk) var en dansk nazistisk officer, der gjorde tjeneste i Frikorps Danmark.

Liv og karriere 
Nielsen blev født på Dalshøj præstegård; hans forældre var sognepræst Just Thomas Nielsen og Anna Milla.

Som alle danske officerer i Frikorps Danmark havde han en fortid i hæren. Han var på finsk side i den Anden Finske Vinterkrig uden at komme i kamp.

Han var med fra begyndelsen i Frikorps Danmark. I sommeren 1941 meldte han sig til Waffen-SS. Først kom han i 2. kompagni, men da kompagnichefen Per Sørensen skiftede til 1. kompagni, tog han Johannes Just Nielsen med sig. Han førte delingen til sin død
Da Frikorpset i maj 1942 ankom til fronten, havde han et stort ry. Hans evner som delingsfører begejstrede alle.

Den 28. maj 1942 skulle Frikorpset udføre sit første egentlige angreb, og Johannes Just Nielsen meldte sig frivilligt til at lede operationen. Angrebet lykkedes, men da soldaterne trak sig tilbage til deres stillinger, blev de angrebet med granater og  maskingeværer. En af de første dræbte var Johannes Just Nielsen, der rullede ad en skrænt ned i Robja-åen, hvor han blev efterladt.

Frikorpsets kommandant Christian Frederik von Schalburg udtalte samme dag: "Der mistede jeg min bedste officer!".

Han opnåede som den første dansker den såkaldte føreranerkendelse.

Kilder 

 Danskere i Tysk Tjeneste – Johannes Just Nielsen

Danskere i 2. verdenskrig
Militærfolk fra Danmark
Nazister fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Militærfolk faldet i kamp
Medlemmer af Frikorps Danmark
Finlandsfrivillige fra Danmark
Mary Westmacott

Mary Westmacott er et pseudonym, som Agatha Christie anvendte i seks romaner, skrevet i perioden 1930 til 1956. Mange gættede på, hvem Westmacott egentlig var, men identiteten blev først afsløret i 1949.

Bøgerne 
De seks bøger er:
 Giant´s Bread (1930)
 Unfinished Portrait (1934)
 Absent in the Spring (1944)
 The Rose and the Yew Tree (1948)
 A Daughter's a Daughter (1952)
 The Burden (1956)

Unfinished Portrait er af særlig interesse, fordi der, ved sammenligning med Christies selvbiografi, skrevet mange år senere ikke er tvivl om, at der er tale om en anonym selvbiografi.
Af disse romaner anses Absent in the Spring, der omhandler en midaldrende kvindes overvejelser over sine svigt i livet, som den bedste.

Noter 

Pseudonymer
Agatha Christie
Fyldningsgrad

Fyldningsgrad kan have flere betydninger:
 Fyldningsgrad (motor) – i en forbrændingsmotor er det forholdet mellem tilført brændstof og luft
 Fyldningsgrad (fødevarer) – for fødevarer er det blandt andet et udtryk for forholdet mellem en ovns volumenkapacitet og volumen af aktuelle fødevare
 Fyldningsgrad (ståltov) – et ståltovs fyldningsgrad er forholdet mellem summen af alle enkelte tovtrådes tværsnitsareal og hele tovets tværsnitsareal
 Fyldningsgrad (kloaker) – i kloaker er det forholdet mellem fast og flydende masse.
Ole Hovedskou

Ole Hovedskou (18. februar 1923 – 8. december 1951) var en dansk violinist og frihedskæmper. Sammen med bl.a. broderen Børge Hovedskou, Kaj Hoff, Sven Johannesen, Oluf Kroer og Jørgen Røjel deltog han i Langåbrosprængningerne den 17. november 1943.

Han var søn af gas- og vandmester Peter Valdemar Hovedskou og Wilhelmine Hovedskou, født Hansen.

Ole Hovedskou var en del af modstandsbevægelsen i Randers. Han blev anholdt den 30 november 1943 og 16. Maj 44 dømt til døden. Sidenhen benådet og dommen ændredes til livsvarigt fængsel. Han blev overført til tugthuset Dreibergen-Bützow. April 1945 blev han hentet hjem af Folke Bernadottes svenske Røde Kors. Han pådrog sig lungetuberkulose i tugthuset og opholdt sig størstedelen af de følgende godt 5 året på Vejlefjord Sanatorium

Han er begravet i Mindelunden i Randers.

Kilder 
 
 Omtale af Jørgen Røjel i Gardehusaren, 6 (juli 2005)
 Mindelunden i Skæring
 Ole Hovedskou Tysk side om krigsofre 

Modstandsfolk fra Danmark
Violinister fra Danmark
Personer fra Randers
Danskere i 1900-tallet
Ofre for nazismen fra Danmark
Ejvind Jacobsen

Ejvind Ascanius Jacobsen (8. december 1914 i Fredericia – 1. juli 2009 i Vodskov) var kommunelærer i Randers og medlem af modstandsbevægelsen. Sammen med Børge Hovedskou, Ole Hovedskou, Kaj Hoff, Sven Johannesen, Oluf Kroer og Jørgen Røjel deltog han i Langåbrosprængningerne den 17. november 1943.

Han skrev bogen Modstand og flugt. Glimt fra besættelsestidens Randers (1983).

Kilder 
 Ejvind Jacobsen i Modstandsdatabasen
 Omtale af Jørgen Røjel i Gardehusaren, 6 (juli 2005) 

Modstandsfolk fra Danmark
Personer fra Randers
Lærere fra Danmark
Personer fra Fredericia
Danskere i 1900-tallet
International League of Conservation Photographers

International League of Conservation Phographers (ILCP), grundlagt i 2003 af Cristina Mittermeier , er en amerikansk almennyttig organisation hvis formål er at  bevare af jordens økosystem  ved visualisering gennem det fotografiske medie for at påvise og fastholde tidligere og nuværende systemer.

Abejdet udføres af frivillige fotografer i samarbejde med videnskabsmænd  fra forskellige miljøorganisationer.

Ekstern henvisning
ILCP’s hjemmeside
Internationale organisationer

Etableret i 2003
Worf

Worf er en fiktiv figur af racen klingon i Star Trek-universet. Han optræder primært i serien Star Trek: The Next Generation, de sidste 4 sæsoner af serien Star Trek: Deep Space Nine og de fire spillefilm baseret på Star Trek: The Next Generation.

Efter at være blevet forældreløs blev Worf opfostret af menneskelige plejeforældre. Han har en søn ved navn Alexander, en bror ved navn Kurn samt en stedbror.

Selvom han er opvokset blandt mennesker, har Worf stor respekt for klingonsk kultur, traditioner og æresbegreber.

Worf spilles af skuespiller Michael Dorn.

Eksterne henvisninger 

Personer i Star Trek-universet
Forældreløse i fiktion
Mojo (tidsskrift)

Mojo er et populær musik-tidsskrift udgivet månedligt af Bauer i Storbritannien. Efter succesen med Q kiggede udgiverne Emap efter en titel, som ville appellere til den fremspirende interesse i klassisk rockmusik.

Tidsskrifter fra Storbritannien
Tidsskrifter om musik
Anna Anderson

Anna Anderson (født 16. december 1896, død 12. februar 1984) var den mest berømte af adskillige, der har udgivet sig for at være Nikolaj 2. af Ruslands datter Storfyrstinde Anastasia Nikolaevna af Rusland. Den rigtige Anastasia blev skudt af bolsjevikker i 1918.

Litteratur

Noter

Eksterne henvisninger 

 
 

Personer fra Virginia
Herregårde i Sønderjyllands Amt

Herregårde og proprietærgårde i Sønderjyllands Amt 

Sønderjyllands Amt blev oprettet i 1970 og bestod indtil da af de fire amter Haderslev, Tønder, Aabenraa og Sønderborg.

Amterne bestod af 14 herreder.

Haderslev Amt

Frøs Herred 
 Gram Slot, Gram Sogn

Gram Herred

Haderslev Herred 
 Aastrupgaard, Åstrup Sogn

Nørre Rangstrup Herred 
 Enggården, Toftlund Sogn

Sønder Tyrstrup Herred 
 Tyrstrupgård, Tyrstrup Sogn

Tønder Amt

Hviding Herred

Slogs Herred

Tønder, Højer og Lø Herred 
 Schackenborg Slot, Møgeltønder Sogn
 Trøjborg Slotsruin, Visby Sogn

Aabenraa Amt

Lundtoft Herred 
 Gråsten Slot, Gråsten-Adsbøl Sogn
 Buskmose, Rinkenæs Sogn

Rise Herred

Sønder-Rangstrup Herred

Sønderborg Amt

Als Nørre Herred 
 Nordborg Slot

Als Sønder Herred 
 Sønderborg Slot, Sønderborg
 Gammelgaard, Ketting Sogn
 Augustenborg Hovedgård, Augustenborg Sogn
 Rumohrsgaard, Notmark Sogn
 Rønhave, Ulkebøl Sogn

Nybøl Herred 
 Sandbjerg Gods, Sottrup Sogn
 Ballegård
 Nybølgård

Se også 
 Danmarks amter (1970-2006)
 Danmarks amter (1793-1970)
 Danmarks amter (1662-1793)
 Syssel
 Trap Danmark

Haderslev Amt
Herregårde i Sønderborg Amt
Herregårde i Tønder Amt
Herregårde i Aabenraa Amt
Preußisches Herrenhaus

Det preussiske Herrehus var Preussens overhus, og huset fungerede som første kammer i den preussiske landdag. 

Herrehuset blev oprettet af kong Frederik Wilhelm 4. af Preussen i 1854, og det blev nedlagt efter den tyske revolution i 1918.

Social struktur 
Selv om Borgerskabet var repræsenteret af byer og universiteter, så var Herrehuset entydigt domineret af den højere adel. Allerede ved husets oprettelse i 1854 havde Frederik Wilhelm IV sikret junkerne (godsejerne) en stærk stilling i forsamlingen. Junkerne bevarede denne indflydelse frem til 1918.

Af de 1295 personer, der var medlemmer af Herrehuset i de 64 år, som huset eksisterede, tilhørte 862 (66,5 %) den gamle adel, mens 103 (8,0 %) var blevet optaget i adelsstanden. De sidste 295 medlemmer (25,5 %) var borgerlige. I 1911 var 260 af de 347 medlemmer adelige. 

Af medlemmerne i 1914 var 21 % lokale statsembedsmænd (typisk amtmænd (landråder)). 3,5 % var ansat i udenrigstjenesten. 11 % var officerer, mens 9 % var ansat i centraladministrationen. 55,2 % var godsejere med landbrug som hovederhverv.

Geografisk så var de syv østlige provinser overrepræsenterede, mens de provinser, der blev erobret i krigene mod Danmark (1864) og Østrig (1866) var underrepræsenterede. De erobrede provinser (Slesvig-Holsten, Hannover og Hessen-Nassau) blev annekterede af Preussen i 1867. På grund af de mange embedsmænd og officerer, så var Berlin også overrepræsenteret. 
 
Den evangeliske kirke var kun repræsenteret af domkapitlerne i Brandenburg, Merseburg og Naumburg. Desuden udnævnte kongen nogle katolske gejstlige. Blandt de verdslige medlemmer var der en del katolikker fra de senere polske områder og fra de nuværende delstater Nordrhein-Westfalen og Rheinland-Pfalz. Jøderne var klart underrepræsenterede. Dette hænger sammen med, at jøderne først fik lov til at købe godser i 1812.

Eksterne henvisninger 

Berlin
Herrenhaus
Tysklands politik
Parlamenter
Medlemmer af Preussens herrehus
Príncipe de Asturias (R11)

Príncipe de Asturias (R11) er et hangarskib, flagskib i Armada Española. Skibet blev bygget på Bazán-værftet (Nu Navantia) og leveret til den spanske flåde den 30. maj 1988.

Spanien har benyttet hangarskibe siden 1920'erne. Det første var søflytenderen SPS Dédalo (1922-1940). Senere blev det lette hangarskib USS Cabot købt af US Navy i 1967 og omdøbt Dédalo. Dédalo blev erstattet som flådens flagskib af Principe de Asturias i 1988.

Skibet er hjørnestenen i den permanente spanske Task group Alpha, som også består af fem fregatter af Álvaro de Bazán-klassen. Andre fartøjer, såsom korvetter og deciderede støttefartøjer bliver tilknyttet gruppen efter behov. Principe de Asturias og Alpha gruppen har blandt andet deltaget i fredsbevarende operationer i Adriaterhavet.

Design 
Designet er basalt set det samme som det amerikanske Sea Control Ship design fra 1970'erne, modificeret således at V/STOL fly kan lande og lette fra skibet. Skibet blev bygget af Bazán-værftet (senere Empresa Nacional Bazán, nu Navantia) på værftet i Ferrol. Principe de Asturias blev leveret til flåden den 30. maj 1988. Konstruktionen blev startet elleve år tidligere den 29. maj 1977. Ved en ceremoni den 22. maj 1982, overså kong Juan Carlos af Spanien, søsætningen sammen med dronning Sofía af Spanien, der havde rollen som skibets gudmor. Skibet begyndte sine søprøver i november 1987.

Det thailandske hangarskib HTMS Chakri Naruebet fra 1997 er baseret på det spanske skibs design.

Bevæbning 
Skibes selvforsvar består af fire Meroka CIWS, to Rheinmetall 37 mm maskinkanoner og seks SBROC missilvildledningssystemer. Skibet er ikke udrustet med langtrækkende våbensystemer, her benyttes i stedet skibes fly. Til forsvar mod ubåde benyttes skibets helikoptere.

Fly 
Skibet er i stand til at underbringe AV-8B Harrier II Bravo eller AV-8B Harrier II Plus kampfly. Harrierne er bevæbnet med AIM-9 Sidewinder, AIM-120 AMRAAM, AGM-88 HARM, AGM-65 Maverick samt GAU-12 maskinkanon. Hangarskibet har også faciliteter til at kunne understøtte helikoptere såsom Sikorsky Sea King SH-3H (benyttes blandt andet som AWACS og til ASW) og Agusta AB-212.

Skibet kan medbringe op til 29 fly og helikopere, 12 på dækket og 17 i hangaren under dæk. Hangaren, som måler 2.398 m², har forbindelse til flydækket via to elevatorer. Flydækket på 5.100 m² er 176 meter langt. Skibet er udstyret med det karakteristiske "skihop" for enden af flydækket som bruges når Harrierne skal lette.

Nyt skib 

Amfibie-helikopterskibet Juan Carlos I blev søsat den 10. marts 2008. Skibet, som er klassificeret som et 'Buque de Proyección Estratégica' (Strategisk Projektionsskib), vil hovedsageligt blive benyttet som et hangarskib til støtte for amfibieoperationer med det Infanteria de Marina. Skibet forventes at indgå i tjeneste i 2011.

Referencer

Kilder 
 Jane's Fighting Ships 2011

Eksterne links 

 naval-technology.com 
 NATO photo Ref. no.: 16474-27, 893Kb 
 BUQUESDEGUERRA.TK 

Hangarskibe fra Spanien
VM i fodbold 2010 - Gruppe D

Denne artikel beskriver resultaterne i gruppe D i VM i fodbold 2010. Kampene i gruppe D blev spillet mellem 13. og 23. juni 2010. Gruppen bestod af , ,  og . Tyskland, som på daværende tidspunkt deltog som , var i samme gruppe som Australien i 1974. Dengang slog Tyskland Australien 3-0 og gik videre til anden runde.

På FIFA-ranglisten umiddelbart inden indledingen på slutrunden var Tyskland rangeret på 5. pladsen, Serbien på 13. pladsen, Australien på 23. pladsen og Ghana på 28. pladsen. Gruppens gennemsnitlige placering var 17,25. pladsen. Hvis man ser bort fra det lavest rangerede hold Ghana, var den gennemsnitlige placering 13,6. pladsen. Sammen med gruppe G blev gruppe D anset for at være "Dødens gruppe".

Vinderen af denne gruppe blev , der gik videre til et møde med nr. 2 i gruppe C, som blev . Andenpladsen i denne gruppe gik til , der gik videre til et møde med vinderen af gruppe C, som blev .



Tabelforklaring:
 K = Antal kampe spillet
 V = Antal sejre
 U = Antal uafgjorte
 T = Antal tab
 + / − = Antal mål scoret og sluppet ind
 MF = Målforskel

Holdene på første- og andenpladsen (mærket med grøn) kvalificerede sig til slutspillet.

Alle tider er lokale (UTC+2)

Serbien – Ghana 

13. juni 2010 – 16:00
Loftus Versfeld Stadium, Pretoria

Tilskuere:  38.833
</td>
</tr>
</table>
 Dommer: Hector Baldassi (Argentina)
 Assistentdommere: Ricardo Casas og Hernan Maidana (Argentina)

 4. dommer: Subkhiddin Mohd Salleh (Malaysia)
 5. dommer: Jeffrey Gek Peng (Singapore)

Tyskland – Australien 

13. juni 2010 – 20:30
Moses Mabhida Stadium, Durban

Tilskuere:  62.660
</td>
</tr>
</table>
 Dommer: Marco Rodriguez (Mexico)
 Assistentdommere: Jose Luis Camargo og Alberto Morin (Mexico)

 4. dommer: Martin Hansson (Tyskland)
 5. dommer: Henrik Andrén (Sverige)

Tyskland – Serbien 

18. juni 2010 – 13:30
Nelson Mandela Bay Stadium, Port Elizabeth

Tilskuere:  38.294
</td>
</tr>
</table>
 Dommer: Alberto Mundiano Mallenco (Spanien)
 Assistentdommere: Fermín Martínez og Juan Carlos Yuste Jiménez (Spanien)

 4. dommer: Martín Vázquez (Uruguay)
 5. dommer: Carlos Pastorino (Uruguay)

Ghana – Australien 

19. juni 2010 – 16:00
Royal Bafokeng Stadium, Rustenburg

Tilskuere:   34.812
</td>
</tr>
</table>
 Dommer: Roberto Rosetti (Italien)
 Assistentdommere: Paolo Calcagno og Stefano Ayroldi (Italien)

 4. dommer: Carlos Eugênio Simon (Brasilien)
 5. dommer: Altemir Hausmann (Brasilien)

Ghana – Tyskland 

23. juni 2010 – 20:30
Soccer City, Johannesburg

Tilskuere:  83.391
</td>
</tr>
</table>
 Dommer: Carlos Eugênio Simon (Brasilien)
 Assistentdommere: Altemir Hausmann og Roberto Braatz (Brasilien)

 4. dommer: Martín Vázquez (Uruguay)
 5. dommer: Carlos Pastorino (Uruguay)

Australien – Serbien 

23. juni 2010 – 20:30
Mbombela Stadium, Nelspruit

Tilskuere:  37.836
</td>
</tr>
</table>
 Dommer: Jorge Larrionda (Uruguay)
 Assistentdommere: Pablo Fandino og Mauricio Espinosa (Uruguay)

 4. dommer: Carlos Batres (Guatemala)
 5. dommer: Leonel Leal (Costa Rica)

Referencer 

Gruppe D
Dirck-Ingvard Bonnek

Dirck-Ingvard Bonnek (20. august 1909 i Ramstrup – 20. august 1943 ved Gurinowka) var kaptajnløjtnant i den danske flåde. Han trådte i tysk tjeneste.

Den 18. januar 1941 meldte han sig ind i Danmarks Nationalsocialistiske Arbejderparti (DNSAP). Samme sommer meldte han sig til tjeneste i Frikorps Danmark og blev den 18. august 1941 udnævnt til Hauptsturmführer. Han blev i foråret 1942 sendt på SS-Junkerschule i Bad Tölz for at gennemgå den tyske SS-officersuddannelse.

Han vendte tilbage til Frikorps Danmark i maj 1942. Han fulgte med Frikorps Danmarks træn (køkken, værksted m.v.) til fronten, hvor han ankom den 12. juni 1942. Her blev han indsat som chef for Frikorpsets 2. kompagni til Frikorpsets store orlov i Danmark i september 1942.

Han fulgte ikke med Frikorpset til fronten. Mod sin vilje blev han i Danmark, hvor han den 15. oktober 1942 blev den første chef for SS-skolen på Høveltegård. Det var han til januar 1943, hvor Germanische Leitstelle lukkede skolen. Den 12. september 1942 blev Dirck-Ingvard Bonnek chef for DNSAP's stormtropper, SA. I maj 1943 rejste han til Berlin og måtte opgive sine poster i Danmark. Herefter kom han til fronten som medlem af staben i 1. bataljon i SS-Panzergrenadier-Regiment "Westland" i 5. SS-Panzer-Division "Wiking".

Bonnek faldt den 20. august 1943 under kampene ved Gurinowka.

Kilder 
Danskere i Tysk Tjeneste – Dirck-Ingvard Bonnek 

Danskere i 2. verdenskrig
Nazister fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Militærfolk faldet i kamp
Medlemmer af Frikorps Danmark
Søofficerer fra Danmark