kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dušan Tadić

Dušan Tadić (født 20. november 1988 i Bačka Topola, Jugoslavien), er en serbisk fodboldspiller (offensiv midtbane). Han spiller i Süper Lig-klubben Fenerbahçe.

Klubkarriere 
Tadić startede sin karriere i hjemlandet hos FK Vojvodina, og blev i 2010 solgt til FC Groningen i den hollandske Æresdivision. Efter to meget succesfulde sæsoner i klubben blev han solgt videre til FC Twente i Enschede i 2012, for en pris på 7,7 millioner euro.

Hos Twente spillede Tadić i de følgende to sæsoner 70 Æresdivisions-kampe, og var i sæsonen 2013-14 den spiller i ligaen, med flest assists. De gode præstationer betød, at han i sommeren 2014 blev solgt til Southampton i England for en pris på ca. 11 millioner britiske pund.

Landshold 
Tadić har (pr. juni 2018) spillet 52 kampe og scoret 13 mål for Serbiens landshold. Han debuterede for holdet 14. december 2008 i en venskabskamp på hjemmebane mod Polen. I 2012 scorede han sit første mål for holdet i en VM-kvalifikationskamp mod Wales. Han var en del af den serbiske trup til VM 2018 i Rusland.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Serbien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Fodboldspillere fra FC Twente
Fodboldspillere fra FC Groningen
Fodboldspillere fra Southampton F.C.
Aleksandar Mitrović

Aleksandar Mitrović (født 16. september 1994 i Smederevo, Jugoslavien), er en serbisk fodboldspiller (angriber), der spiller i den engelske Premier League-klub Fulham F.C.

Klubkarriere 
Mitrović startede sin karriere i hjemlandet, hvor han blandt andet spillede for Beograd-storklubben FK Partizan. I sommeren 2013 blev han solgt til den belgiske klub Anderlecht, hvor han året efter var med til at vinde det belgiske mesterskab.

I sommeren 2015 blev Mitrović solgt til Newcastle United i England for en pris på 13 millioner britiske pund.

Landshold 
Mitrović debuterede for Serbiens landshold 7. juni 2013 i en VM-kvalifikationskamp på udebane mod Belgien. Senere samme år scorede han sit første mål for holdet i et opgør mod Kroatien. Han var en del af den serbiske trup til VM 2018 i Rusland.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Serbien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Fodboldspillere fra Newcastle United F.C.
Fodboldspillere fra FK Partizan
Fodboldspillere fra RSC Anderlecht
Fodboldspillere fra Fulham F.C.
Filip Kostić

Filip Kostić (serbisk: Филип Костић; født d. 1. november 1992) er en serbisk professionel fodboldspiller, som spiller for Serie A-holdet Juventus og Serbiens landshold.

Klubkarriere

Radnički Kragujevac 
Kostić begyndte sin karriere hos sin hjembysklub, Radnički Kragujevac, hvor han gjorde sin førsteholdsdebut i 2010.

Groningen 
Kostić skiftede i april 2012 til hollandske FC Groningen. Han fik ikke meget spilletid i sin første sæson, men havde sit store førsteholdsgennembrud i 2013-14 sæsonen, hvor han spillede som fast mand.

VfB Stuttgart 
Kostić skiftede i august 2014 til VfB Stuttgart.

Hamburger SV 
Efter at Stuttgart rykkede ned i 2015-16 sæsonen, skiftede Kostić i juli 2016 til Hamburger SV i en aftale som gjorde ham til den dyreste transfer i klubbens historie på tidspunktet.

Eintracht Frankfurt 
Kostić var igen med til en nedrykning, da Hamborg rykkede ud af Bundesligaen i 2017-18 sæsonen. Han skiftede herefter til Eintracht Frankfurt på en lejeaftale med mulighed for at gøre skiftet permanent. Han imponerede i sin debutsæson i klubben, og i maj 2019 blev det annonceret af Eintracht ville tage muligheden, og gøre skiftet permanent.

Kostić var i 2021-22 sæsonen med til at Frankfurt vandt Europa League, og han blev her kåret som tuneringens bedste spiller, da han lavede flere assists end nogen anden spiller i tuneringen.

Juventus 
Kostić skiftede i august 2022 til Juventus.

Landsholdskarriere

Ungdomslandshold 
Kostić har repræsenteret Serbien på flere ungdomslandshold.

Seniorlandshold 
Kostić debuterede for Serbiens landshold den 7. juni 2015. Han var del af Serbiens trup til VM i 2018.

Titler 
Eintracht Frankfurt
 UEFA Europa League: 1 (2021-22)

Individuelle

 UEFA Europa League Sæsonens hold: 2 (2018-19, 2021-22)
 Bundesliga Sæsonens hold: 1 (2019-20)
 UEFA Europa League Sæsonens spiller: 1 (2021-22)

Kilder

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Serbien
Fodboldlandsholdsspillere fra Serbien
Fodboldspillere fra FC Groningen
Fodboldspillere fra VfB Stuttgart
Fodboldspillere fra Hamburger SV
Fodboldspillere fra Eintracht Frankfurt
Fodboldspillere fra Juventus F.C.
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Nikola Milenković

Nikola Milenković (født 12. oktober 1997 i Beograd, Jugoslavien), er en serbisk fodboldspiller (midterforsvarer).

Milenković spiller for Fiorentina i Italien. Han har tidligere repræsenteret blandt andet FK Partizan i hjemlandet, som han vandt det serbiske mesterskab med i 2017. Fiorentina betalte ca. 5 millioner euro for ham i Partizan samme år.

Landshold 
Milenković debuterede for Serbiens landshold 29. september 2016 i en venskabskamp mod Qatar. Han var en del af den serbiske trup til VM 2018 i Rusland.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Serbien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Fodboldspillere fra FK Partizan
Fodboldspillere fra ACF Fiorentina
Personer fra Beograd
Aleksandar Prijović

Aleksandar Prijović (født 21. april 1990 i Sankt Gallen, Schweiz), er en schweizisk/serbisk fodboldspiller (angriber).

Prijović spiller i Grækenland for PAOK Thessaloniki. Han har tidligere spillet i en lang række europæiske lande, og har blandt andet repræsenteret Parma i Italien, Tromsø IL i Norge, Djurgårdens IF i Sverige og polske Legia Warszawa.

Landshold 
Prijović debuterede for Serbiens landshold 11. juni 2017 i en VM-kvalifikationskamp på hjemmebane mod Wales. Året efter scorede han sit første mål for holdet i et opgør mod Georgien. Han var en del af den serbiske trup til VM 2018 i Rusland.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Schweiz
Fodboldspillere fra Serbien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Fodboldspillere fra Northampton Town F.C.
Fodboldspillere fra PAOK F.C.
Fodboldspillere fra Parma FC
Fodboldspillere fra Derby County F.C.
Fodboldspillere fra Yeovil Town F.C.
Fodboldspillere fra FC Sion
Fodboldspillere fra FC Lausanne-Sport
Fodboldspillere fra Djurgårdens IF Fotboll
Fodboldspillere fra Tromsø IL
Fodboldspillere fra Legia Warszawa
Personer fra Sankt Gallen
Predrag Rajković

Predrag Rajković (født 31. oktober 1995 i Negotin, Jugoslavien), er en serbisk fodboldspiller (målmand).

Rajković spiller i Israel, for Maccabi Tel Aviv, som han har været tilknyttet siden 2015. Han har tidligere repræsenteret blandt andet Røde Stjerne i hjemlandet.

Landshold 
Rajković debuterede for Serbiens landshold 14. august 2013 i en venskabskamp mod Colombia. Han var en del af den serbiske trup til VM 2018 i Rusland.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Serbien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Fodboldspillere fra Røde Stjerne Beograd
Sergej Milinković-Savić

Sergej Milinković-Savić (født 27. februar 1995 i Lleida, Spanien), er en serbisk fodboldspiller (midtbane), der spiller for Saudi Professional League-klubben Al Hilal.

Klubkarriere 
Milinković-Savić startede sin seniorkarriere i Serbien hos FK Vojvodina, der også havde været hans klub i en stor del af hans ungdomsår. I 2014 skiftede han til Genk i den belgiske liga.

I sommeren 2015 blev Milinković-Savić solgt til den italienske Serie A-klub Lazio.

Al Hilal

I juli 2023 skiftede Milinković-Savić til Saudi Professional League-klubben Al Hilal på en kontrakt frem til juni 2026 for ca. 34 mio. euro.

Landshold 
Milinković-Savić debuterede for Serbiens landshold 10. november 2017 i en venskabskamp mod Kina. Han var en del af den serbiske trup til VM 2018 i Rusland.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Serbien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Fodboldspillere fra SS Lazio
Fodboldspillere fra KRC Genk
Personer fra Lleida
Grace VanderWaal

Grace Avery VanderWaal (født 15. januar 2004) er en amerikansk sanger og sangskriver. Hun opnåede stor opmærksomhed i en ung alder og er kendt for hendes særprægede vokal imens hun ofte spiller på ukulele.
Grace vandt America’s Got Talent med sang og spil på sin ukulele. 
Hun har efterfølgende udskrevet flere sange. 

VanderWaal begyndte sin musikalske karriere ved at uploade videoer af hendes originale sange og covernumre på YouTube og optræde ved åben mikrofon-nætter nær hendes hjemby Suffern, New York. I september 2016, i en alder af 12, vandt hun den 11. sæson af NBC-showet America's Got Talent, hvor hun sang sine originale sange. I december 2016 udgav hun sin første EP, Perfectly Imperfect med Columbia Records som pladeselskab. Hun har optrådt på Planet Hollywood Resort & Casino i Las Vegas, Madison Square Garden, ved åbningen og lukningen af De Paralympiske Vinter-Lege 2017 i Østrig, forskellige fordelskoncerter, Austin City Limits Music Festival og på flere talkshows i TV. Hun vandt i 2017 Radio Disney Music Award for Best New Artist og en Teen Choice Award, er to gange blevet navngivet til Billboard-magasinets 21 Under 21-liste over hurtigt-voksende unge musikstjerner og modtog i 2017 Billboard Womens Music Rising Star Award.

I november 2017 udgav VanderWaal et helt album, Just the Beginning, og så udførte hun sin første koncerttur. Hun turnerer med Imagine Dragons i midten af 2018.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside

Singer-songwritere fra USA
Kommunistisk Sammenslutning Marxister-Leninister

Kommunistisk Sammenslutning Marxister-Leninister (Forkortet: KSML) var en dansk kommunistisk organisation, som blev dannet i maj 1978 af en gruppe, der var gået ud af Kommunistisk Arbejderparti (KAP).

Forud var gået en langvarig kamp om linjen i KAP, hvor flertallet sluttede op om Kinas kommunistiske parti og dennes såkaldte treverdens-teori, medens de senere KSML'ere var tilhængere af en mere traditionel marxisme-leninisme og orienterede sig mod det albanske kommunistparti og fordømte KAP's linje som revisionistisk.

Gruppen fik ikke noget langt liv, idet den allerede d. 31. december samme år sluttede sig sammen med Marxistisk-Leninistisk Forbund, der også var udgået af KAP, og stiftede Danmarks Kommunistiske Parti/Marxister-Leninister (DKP/ML).

Referencer 

Etableret i 1978
Ophørt i 1978
Tidligere politiske partier i Danmark
Kommunistiske partier fra Danmark
Kommunistisk Forbund Marxister-Leninister

Kommunistisk Forbund Marxister-Leninister (KFML) var en dansk maoistisk orienteret venstrefløjsorganisation grundlagt i 1968.

KFML blev grundlagt af en række kræfter, der i perioden omkring 1965 var brudt ud af Kommunistisk Arbejdskreds (KAK) og havde tilbragt et par år i andre partier, særligt VS og disses ungdomsparti Socialistisk Ungdoms Forum. I disse partier fandt de dog kun ringe forståelse for deres maoistiske verdenssyn, og derfor valgte de i 1968 at gå ud og grundlægge KFML som en egen "partiforberedende organisation" med det formål senere at danne et kommunistisk parti.

En af grundlæggerne var historikeren Benito Scocozza, der efter sit brud med KAK i 1965 havde en periode i VS, hvis hovedbestyrelse han var blevet valgt til i maj 1968, blot fire måneder før stiftelsen af KFML. Et andet stort tilskud kom fra VS' (tidligere SF's) ungdomsorganisation, SUF, hvor en gruppe maoister, hvoraf en del med baggrund i KAK, havde forsøgt at vinde organisationen over på et maoistisk grundlag, hvilket mislykkedes og førte til den maoistiske fraktions eksklusion fra SUF. Disse stiftede efterfølgende Kommunistisk Ungdom Marxister-Leninister, som fungerede som ungdomsorganisation tilknyttet KFML indtil 1971, hvor man på grund af problemer i organisationen valgte at slå sig sammen med KFML.

KFML så sig selv som allieret med Kinas kommunistiske parti, hvis linje de anså for en videreførsel af den traditionel kommunistiske ideologi, i modsætning til Sovjetunionens revisionistiske linje, herhjemme repræsenteret ved DKP. KFML var dog også kritiske over for på den ene side VS, som de opfattede som et "borgerligt" arbejderparti undermineret af antiautoritære strømninger og reformisme, og på den anden side KAK og deres chefideolog Gottfred Appel, som i KFML's optik havde afblæst den hjemlige klassekamp i forventningen om et oprør i den tredje verden.

KFML voksede op gennem halvfjerserne, bl.a. i konkurrence med Boligorganisationen Marxister-Leninister (BOml), det senere Marxistisk-Leninistisk Enhedsparti (MLE), der var blevet stiftet i 1972 som et forsøg på at give slumstormerbevægelsen et vist teoretisk og organisatorisk fundament. KFML og BOml lå en tid i forhandlinger om sammenslutning, der dog i sidste ende mislykkedes, men efter nogle år tilsluttede resterne af MLE sig alligevel KFML, der var vokset betydeligt. Ligeledes udviklede KFML en betydelig faglig praksis og deltog bl.a. i en række vellykkede faglige konflikter, som også gavnede KFML's anseelse og tro på egen formåen.

Dette førte frem mod, at man i 1976 besluttede, at KFML nu var nået så langt, at tiden var inde til at indfri formålet om at stifte et egentligt kommunistisk parti. I løbet af sommeren og efteråret holdt mange omfattende diskussioner for at udarbejde et decideret partiprogram til afløsning af det gamle principprogram, der var blevet vedtaget i 1970, og på kongressen i november 1976 blev det nye partiprogram vedtaget, hvorved KFML omdannedes til Kommunistisk Arbejderparti.

Noter 

Maoisme
Etableret i 1968
Ophørt i 1976
Tidligere politiske partier i Danmark
Kommunistiske partier fra Danmark
Hestesport under sommer-OL 2020

Hestesport under sommer-OL 2020 finder sted 25. juli - 7. august 2020. De fleste af disciplinerne bliver afviklet i Equestrian Park, der ligger i Heritage zonen mens terrænridning i military rides i Sea Forest Cross-Country Course der ligger i Tokyo Bay zonen.

Format 

Der er 3 forskellige discipliner ved hestesporten under sommer-OL 2020. Det drejer sig om Military, Dressur og Spring, hvor der i alle tre discipliner blev konkurreret både individuelt og for hold. I military er underdisciplinerne dressur, ridebanespringning og terrænridning.

Dressur 
Holdkonkurrencen bestor af tre ryttere, der samtidig også konkurrerede i den individuelle disciplin. Alle ryttere konkurrerer i Grand Prix, der samtidig er den første runde af både den individuelle og hold-konkurrencen. De bedste seks hold går herefter videre til Grand Prix Special. Der bliver herefter udregnet en kombineret score for både Grand Prix og Grand Prix Special, hvorefter medaljerne i holdkonkurrencen kan fordeles.
I den individuelle konkurrence går alle holdryttere videre til Grand Prix Special, hvis deres hold er blandt de seks bedste. Herudover går de otte bedste ryttere (uden et kvalificeret hold) i Grand Prix også videre til Grand Prix Special. Efter holdkonkurrencens afslutning skal de individuelle medaljer afgøres i den afsluttende Grand Prix Freestyle, hvor de 18 bedste individuelle ryttere deltager.

Spring 
Konkurrencen indledes med en individuel kvalifikationskonkurrence med 75 deltagere. De 30 bedste ryttere avancerer til finalen. Der gives minuspoints til rytteren såfremt en forhindring rives ned. Placeringen af deltagerne bestemmes af antal minuspoints og ryttere med samme antal nedrivninger bliver placeret på den samme plads. Såfremt der er mere en én rytter på den sidste kvalifikationsplads bestemmes deltagelsen i finalen af disse rytteres gennemridningstid. I finalen gives ligeledes minuspoints for hver nedrivning og der gives endvidere minuspoint for overskredet tidsforbrug. I tilfælde af ligestilling på en af medaljepladserne vil der være omridning om netop disse pladser. I holdkonkurrencen deltager der 20 hold á tre ryttere. Det er rytternes samlede nedrivninger der akkumuleres til holdets score. Kvalifikationsrunden foregår efter samme regler som ved den individuelle konkurrence. De 10 bedste hold avancerer til finalen, som ligeledes følger samme regler som ved den individuelle konkurrence.

Military 
Konkurrencerne om hold (tre ryttere) og individuelle medaljer blev afviklet samtidigt. Alle ryttere gennemfører indledningsvis én runde af dressur, ridebanespringning og terrænridning. Herefter er medaljerne i holdkonkurrencen fordelt, da nationernes tre rytteres score bliver lagt sammen. Herefter fortsætter de 25 bedste ryttere i den individuelle konkurrence, hvor medaljerne bliver fordelt efter endnu en afsluttende springkonkurrence.

Medaljefordeling

Medaljetagere

Referencer

Eksterne henvisninger 
 https://tokyo2020.org/en/games/sport/olympic/equestrian/
 https://inside.fei.org/
Magasin Schäfer

Magasin Schäfer var et dansk magain, der udkom 17 gange fra 1994 til 2004. Magasinets redaktion bestod af Kim Foss, Martin Kongstad, Morten Lindberg og Henrik List.

Referencer 

Tidsskrifter fra Danmark
August Naujock

August Naujock (28. december 1896 - 4. april 1966) var under 2. verdenskrig den første Gestapo-chef på Staldgården ved Koldinghus og bestred posten fra september 1943 til juni 1944, hvor han blev afløst af Thees Burfeind. Både Burfeind og Naujock deltog i forhørene, men Burfeind forlod for det meste lokalet, når torturen begyndte, mens Naujock personligt tog del i mishandlingerne.

Kilder og henvisinger

Gestapo i Kolding koldingwiki.dk
 "Gestapo på Staldgården", Henrik Lundtofte, Koldingbogen 2002, side 37-48

Danmark under 2. verdenskrig
Citroën Type H

Citroën Type H er en let varevogn på 2,25 til 2,6 ton fremstillet mellem 1948 og 1981 i 473.289 enheder.

På Citroënfabrikken talte de allerede før krigen om en ny varevogn, der kunne erstatte TUB2, men med en bedre lasteevne. TUB2 havde en defekt: hvis den ikke blev læsset bagerst i varerummet, skrånede den fremad. TUB2s design var forældet, så det var lettere at udvikle en helt ny, mere moderne model.

De specifikationer, der var ønsket af Pierre Boulanger (daværende direktør for Citroën) var:  et "monocoque" (væggene og taget var selvbærende) køretøj med forhjulstræk og en fire-cylindret motor, med en god affjedring bagerst og bygget så vidt muligt ved hjælp af eksisterende dele fra andre Citroën modeller.

Type H er bygget af stiv metalbølgeplade som den berømte Junkers Ju 52, den er meget kubisk. Med et arbejdsvolumen på 7,32 m3, kan den læsse 1.200 kg varer. Type H har en lav karm og læssehøjde, indvendig er der ståhøjde. Utallige tilpasninger er blevet udført af uafhængige karrosseribyggere. Nogle har endda tilpasset Type H med hydraulisk affjedring over bagakselen.

Type H har haft en stor succes på trods af sit høje brændstofforbrug og dens beskedne hastighed. Den var kendt i Frankrig som et køretøj for gadehandlere og politiet, for sidstnævnte kendt som "salatfadet". Den er ofte fejlagtigt kaldt "Citroën Tube", i forvirring med sin forgænger TUB.

Type H var en af de første Forhjulstrukne varebiler. Med sin særegne form, karrosseri af metalbølgeplade, sin bagklap i tre dele, og sine selvmordsdøre er Type H et unikum i bilhistorien.

Teknologi
 
Type H havde i sin oprindelige version en firecylindret rækkemotor, forhjulstræk og en tre-trins, usynkroniseret gearkasse. Den var 4,26 meter lang og 1,99 meter bred. Den havde det usædvanlige træk at have forskellig akselafstand på hver side af bilen; 3 mm længere på venstre side. En type H vejer 1.400 kilo og en har topfart på 78 km/t.

Navn
 
Citroën arbejdede på 8 forskellige forslag, hvoraf kun det sidste blev udviklet, deraf navnet: "H". De fleste Type H, der blev solgt, var af modellen HY, hvorfor mange mener, at alle Type H er HY. Der var dog også H (tidlig) HX (mindre), HZ og HW (større) modeller. Der var også en model 1600. Derudover gjorde Type H's konstruktion (med al teknologi i front) den let at ombygge til hestetransport, isbil, autocamper osv. 

Modeller

1947: H. Kunne laste 1.200 kg.

1949: HZ. Kunne laste 850 kg, men med en hastighed på 88 kmh.

1958: HY. Kunne laste 1.500 kg.

1961: HY Di  med dieseldrift (Perkins) og 12-voltssystem.

1963: HY-72/HZ-72 (anden akselafstand) kom med ny benzinmotor på ca. 1.600 kubik.

1964: HY-IN/HZ-IN (anden akselafstand) havde dieselmotor fra Indénor på ca. 1.800 kubik - og forrude i et stykke.

1966: HY 78/HZ 78 (anden akselafstand) kom med ny benzinmotor på ca. 1.900 kubik.

1966: HZ 72 IN/HZ 78 IN kunne laste yderligere et ton.

1969: HX IN2 med højere totalvægt.

1969: HW med endnu højere totalvægt.

1972: 1600 er en HW med hydraulikaffjedring og andet karosseri.

Biler introduceret i 1948
Biler fra 1940'erne
Biler fra 1950'erne
Biler fra 1960'erne
Biler fra 1970'erne
Biler fra 1980'erne
Khrabrovo Lufthavn

Khrabrovo Lufthavn (, ) (IATA: KGD, ICAO: UMKK) er den største lufthavn i eksklaven Kaliningrad oblast i Rusland. Lufthavnen ligger 24 kilometer nord for byen Kaliningrad, nær landsbyen Khrabrovo. Mens den civile lufthavn hovedsageligt tjener nogle internationale og nogle planlagte indenlands destinationer, er der stadig en militærbase som en del af Ruslands luftvåben.

Lufthavnen gennemgik renovering og opgradering for at være klar til VM i fodbold 2018.

Flyselskab og destinationer

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Hjemmeside på engelsk
 Website på rusisk: Аэропорт Храброво (Калининград) (KGD)

Lufthavne i Rusland
Kaliningrad oblast
Kaliningrad
Satoshi Yamaguchi

Satoshi Yamaguchi kan henvise til følgende personer:

 Satoshi Yamaguchi (fodboldspiller, født i 1959) - en japansk fodboldspiller født i 1959.
 Satoshi Yamaguchi (fodboldspiller, født i 1978) - en japansk fodboldspiller født i 1978.
Paul Frederik af Mecklenburg-Schwerin

Paul Frederik af Mecklenburg-Schwerin kan henvise til:

 Paul Frederik af Mecklenburg-Schwerin (1800-1842) - storhertug af Mecklenburg-Schwerin fra 1837 til sin død i 1842.
 Paul Frederik af Mecklenburg-Schwerin (1852-1923) - prins af Mecklenburg-Schwerin
 Paul Frederik af Mecklenburg-Schwerin (1882-1904) - prins af Mecklenburg-Schwerin
French Open-mesterskabet i damedouble

French Open-mesterskabet i damedouble er en tennisturnering, som er blevet afviklet som en del af French Open siden 1907. Turneringen spilles  udendørs på grusbaner, og er siden 1928 blevet afviklet på Stade Roland Garros i Paris, Frankrig. French Open spilles i den sidste uge af maj og den første uge af juni og har siden 1987 kronologisk set været den anden grand slam-turnering i kalenderåret. Turneringen blev ikke spillet fra 1915 til 1919 på grund af første verdenskrig og i perioden 1940-45 på grund af anden verdenskrig.

Siden afskaffelsen af verdensmesterskaberne i tennis i 1925 har mesterskabet haft status af "major championship", som senere blev kaldt grand slam-turnering. Mesterskabet var til og med 1967 forbeholdt amatører, men siden 1968 har det også være åbent for professionelle spillere.

Præmier

Vindere og finalister

Flest titler

Alle vindere og finalister

Se også 
 French Open
 French Open-mesterskabet i herresingle
 French Open-mesterskabet i damesingle
 French Open-mesterskabet i herredouble
 French Open-mesterskabet i mixed double

Referencer 

 
Etableret i 1907
Yuki Naito

Yuki Naito (født 16. februar 2001) er en japansk tennisspiller. 

Hun fik debut på ITF Junior Circuit i januar 2015, og debuten på ITF Women's Circuit kom i juni 2016. På sidstnævnte har hun vundet tre turneringer i double, og var 14. maj 2018 nummer 258 på WTA’s verdensrangliste i double, hendes højeste til dato.

Eksterne henvisninger 
 

Tennisspillere fra Japan
Toyota Auris

Toyota Auris (japansk: トヨタ オーリス Toyota Ōrisu) er en kompakt hatchback afledt af Toyota Corolla, fremstillet og solgt af Toyota. Den blev introduceret i 2006 delte første generation E150 platformen med Corolla, mens anden generationens kompakte 5-dørs hatchback og stationcar, kaldet Touring Sports, bruger E180 platformen. Navnet "Auris" er baseret på det latinske ord for guld; aurum.

Japan-modellen blev solgt til "Netz" -forhandlere i 2006, mens europæiske modeller blev sat i salg i 2007. Den er også tilgængelig hos Toyopet Store-forhandlere pr. 18. april 2016.

Referencer 

Auris
Biler introduceret i 2007
Biler fra 2000'erne
Biler fra 2010'erne