kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sædemanden (lignelse)

Lignelsen om sædemanden er en lignelse fra evangelierne af Markus, Matthæus og Lukas.
Fra Markusevangeliet kap. 4,1-9:

Lignelsen er brugt af mange malere som motiv.

Udenlandske maleres tolkning af motiv

Danske maleres tolkning af motivet

Referencer 

Jesu lignelser
Satan
Asfrid Odinkarsdatter

Asfrid Odinkarsdatter (dronning i Danmark i begyndelsen af 900-tallet) er kendt fra to runesten fundet i nærheden af Hedeby, rejst af hende til minde om hendes søn, kong Sigtryg.

Liv og Levned 
Fra de to runesten ved vi, at Asfrid var datter af Odinkar, gift med kong Gnupa og mor til kong Sigtryg. Gnupa formodes at have været konge i Sønderjylland og siges at være søn af Olaf fra Sverige, der kom til Danmark i begyndelsen af 900-tallet for ifølge Adam af Bremen og munken Widukind at tage kongemagten med våbenmagt.
Ordlyden på de to runesten opført af Asfrid kunne antyde, at hun overlevede først sin mand og siden sin søn. Men det kan også betyde, at området ved Slesvig var hendes arveland.

Runesten 
Asfrid opsatte to runesten som mindesmærker for sin søn Sigtryg. Disse runesten udgør to ud af fire runesten fundet ved Hedeby.

Hedeby 2 
Deres oprindelige placering kendes ikke, men den første (DR2) blev fundet i to stykker ved Hedeby. Denne kaldes ofte den lille Sigtryg runesten:

Omskrivning af indskriften til latinske bogstaver 
A osfriþr : karþi : kum bl ' þaun oft : siktriku :
B sun (:) (s)in : oui : knubu

Transskription til oldnordisk 
A Asfriþr gærþi kumbl þøn æft Sigtryg,
B sun sin ok Gnupu.

Oversættelse til dansk 
A Asfrid gjorde disse kumler efter Sigtryg,
B hendes og Gnupas søn.

Hedeby 4 
Den anden, den store Sigtryg-runesten (DR4) var blevet genanvendt ved en bastion ved Gottorp Slot ved Slesvig. Herpå stod der:

Omskrivning af indskriften til latinske bogstaver 
A osfriþr ÷ karþi kubl ÷ þausi ÷ tutiR ÷ uþinkaurs ÷ oft ÷ siktriuk ÷ kunuk ÷
B ÷ sun ÷ sin ÷ ÷ auk ÷ knubu ÷
C kurmR (÷) raist (÷) run(a)(R) (÷)

Transskription til oldnordisk 
A Asfriþr gærþi kumbl þøsi, dottiR Oþinkors, æft Sigtryg kunung,
B sun sin ok Gnupu.
C GormR rest runaR.

Oversættelse til dansk 
A Asfrid, Odinkarsdatter, gjorde disse kumler efter kong Sigtrud,
B hendes og Gnupas søn.
C Gorm ristede runerne.

Kulturelle gengivelser 
Litteratur:

 Sigfred Pedersen (1956): Thyra Danebod; Udgiver: Aschehoug, 1956

Litteratur 
 Jenvold, Birgit (2000) Danmarks Dronninger: fra Danebod til Dorothea. Museet på Koldinghus. 
 Skovgaard-Petersen, Inge (2003). "The Making of the Danish Kingdom". In Helle, Knut. The Cambridge History of Scandinavia: Prehistory to 1520. Cambridge University Press. p. 174. .
 Nielsen, Michael Lerche (2000). "Swedish Influence in Danic Runic Inscriptions". In Düwel, Klaus. Reallexikon der Germanischen Altertumskunde. Berlin: Walter de Gruyter. pp. 127–147. .
 Barnes, Michael P. (2000). "The Hedeby Inscriptions, the Short-Twig Runes, and the Question of Early Scandinavian Dialect Markers". In Düwel, Klaus; et al. Reallexikon der Germanischen Alterturnskunde. Berlin: Walter de Gruyter. pp. 101–108. .

Referencer 

Tjek fødsels- og dødsår
Personer fra vikingetiden
Ikke-regerende dronninger af Danmark
Danskere i 900-tallet
Klempau

Klempau er en kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Berkenthin under Kreis Herzogtum Lauenburg. Kreis Herzogtum Lauenburg ligger i delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Klempau grænser mod øst til Elbe-Lübeck-Kanal og ligger omkring 10 km syd for Lübeck, og 4 km vest for Ratzeburger See.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Herzogtum Lauenburg
Krummesse

Krummesse er en kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Berkenthin i den nordlige del af Kreis Herzogtum Lauenburg. Kreis Herzogtum Lauenburg ligger i delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Dele af Krummesse med omkring 1000 indbyggere hører til bydelen St. Jürgen i Hansestadt Lübeck. Kommunen grænser mod vest til Elbe-Lübeck-Kanal, og ligger omkring 8 km syd for Lübeck.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Herzogtum Lauenburg
Pramsti

En pramsti er en sti langs et vandløb, herfra kunne pramme trækkes af mennesker eller af trækdyr. Disse stier findes stadigvæk nogle steder f.eks. langs Gudenåen, hvor der gennem århundrede var en meget stor trafik af varer.

Se også
 Trækstien ved Gudenåen
 Pramfarten på Gudenåen

Stier
Pramfart
Vandtransport infrastruktur
Normalår

Et Normalår eller normalt år er det, man forbinder med et normalt kalenderår, dvs. et år med 365 kalenderdage og intet andet. Normalår er med andre ord nøje forbundet med den periode, det tager for Jorden at fuldføre et helt kredsløb omkring Solen.

I den nutidige, gregorianske kalender, har normalåret 365 dage. Dette står i modsætning til de såkaldte skudår, som har 366 dage. Denne uregelmæssighed skyldes den kendsgerning, at jordens omløbstid ikke – som man plejer at sige – varer 365 døgn, men i stedet 365,242181 døgn (status pr. 1/1 2000 ). Kalenderen giver plads til den ekstra fjerdedel ved at indskyde en skuddag hvert fjerde år (kaldet skudår), sådan at februar måned i disse år varer 29 dage og ikke som normalt 28 dage. Tilbage står en rest på ekstra 0,006 døgn, og det korrigeres der for ved kun at lade hvert fjerde hele århundrede være skudår.

Se også 
 Normalår (energiteknologi)

Kilder/referencer 

Tidsenheder
År
Kalendere
Martin Holmslykke

Martin Holmslykke (født 4. januar 1970 i Aarhus) er en dansk forfatter, primært kendt for spændingsromaner. 

Martin Holmslykke udgav i 1993 novellen "Den Aften" i bibliotekernes blad "Teenage Fiction". Novellen blev godt modtaget, og den blev senere opført på DR, i ungdomsprogrammet Zig Zag.  

I 2001 udgav Martin Holmslykke ungdomsromanen "Det Fortærende" under pseudonymet Martin Maribo. Romanen omhandler mandlig spiseforstyrrelse. Romanen blev et vigtigt indspark i diskussionen omkring spiseforstyrrelser blandt unge mennesker, og især blandt drenge, da der ikke er udgivet særlig meget med den mandlige synsvinkel. Romanen bruges til undervisning.  

I 2015 udgav Martin Holmslykke den nordiske krimi "Frejas Blod". Bogen er en krimi med konspirationsteorier i Dan Brown-stil. Den omhandler asatro, Norden, kvinders ligestilling, hemmelig kvindeloge og homoseksualitet. Den er første del af en trilogi kendt som Freja-trilogien.  

I 2020 udgav Martin Holmslykke en revideret udgave af "Frejas Blod" og efterfølgeren "Frejas Vinger" på forlaget panterpublish.dk. Begge blev valgt til lyttefavoritter på eReolen i 2020.  

I 2021 Udgav Martin Holmslykke sidste bind i Freja-trilogien "Frejas Tårer" om journalisten Isabella Luz og piloten Christopher Kingo. I forbindelse med udgivelsen af Freja-trilogien deltog forfatteren i et kulturprogram på Radio LOUD, som derefter udkom som en podcast.   

I 2022 Udgave Martin Holmslykke "En Mors Hævn" et krimidrama fra sydstaterne.    

På krimimessen i Horsens i 2022, blev forfatteren indlemmet i Det danske Kriminalakademi.

Bibliografi 
1993 Den Aften (novelle)
2001 Det Fortærende (ungdomsroman)
2015 Frejas Blod - Freja-trilogien I (spændingsroman)
2017 Det Fortærende udgivet som E-bog på Lindhardt og Ringhof. 
2020 Frejas Blod - Freja-trilogien I (revideret udgave).
2020 Frejas Vinger - Freja-trilogien II (spændingsroman)
2021 Frejas Tårer - Freja-trilogien III (spændingsroman)
2022 En Mors Hævn (krimidrama)

Legater og Legatophold 

 2020 Legatophold Reykjavík Bókmenntaborg UNESCO / Gröndalshús.
 2020 Rejselegat fra Statens Kunstfond til Færøerne.

Kilder 
 Psykiatrien i Region Midtjylland 
Bogmarkedet 19.04.21 
Radio LOUD podcast om Freja-trilogien 10.05.21

Eksterne henvisninger 
 Forfatterens hjemmeside
 Om Frejas Blod på Facebook
 Dansk Forfatterforening
 Litteratursiden

Nordens historie
Asetro i Danmark
Ungdomsromaner

Krimiforfattere fra Danmark
Loger
Simon Ramo

Simon Ramo (født 7. maj 1913, død 27. juni 2016) var en amerikansk ingeniør, erhvervsleder og forfatter. Han ledede udviklingen af mikrobølge- og missilteknologierne og er også kendt som faderen til de interkontinentale ballistiske missiler (ICBM). Han udviklede også General Electrics elektronmikroskop. Han havde været delvis ansvarlig for oprettelsen af to Fortune 500-virksomheder, Ramo-Wooldridge (TRW efter 1958) og Bunker-Ramo (nu en del af Honeywell).

Ingeniører fra USA
Sporveien T-banen

Sporveien T-banen AS (tidligere Oslo T-banedrift AS) er et norsk selskab, der er ansvarlig for drift, markedsføring og udvikling af T-banen i Oslo. Selskabet ejes af Sporveien og drives på kontrakt med administrationsselskabet Ruter.

Sporveien T-banen har ca. 500 ansatte. I 2011 fik det et overskud på 9,9 mio. NOK efter skat.

Historie
Frem til 2003 blev T-banen drevet af en særskilt afdeling af Oslo Sporveier, men fra 1. juli 2003 blev driften overtaget af det fuldt ejede datterselskab Oslo T-banedrift. I 2006 blev den kollektive trafik i Oslo omorganiseret. Oslo Sporveier blev et rent administrationsselskab og indgik siden i Ruter, mens driftsdelen overgik til det nyoprettede Kollektivtransportproduksjon (nu Sporveien), der derefter ejer selskabet. I 2013 skiftede selskabet navn til Sporveien T-banen.

Noter

Eksterne henvisninger 
Sporveien T-banen
Oslo Vognselskap 

T-banen i Oslo
Etableret i 2003
Fundy National Park

Fundy National Park er en nationalpark i New Brunswick, Canada, beliggende ved kysten til Bay of Fundy, der er kendt for store tidevandsforskelle på op til 12 meter. Parken blev oprettet i 1948 og omfatter et areal på omtrent 207 kvadratkilometer. Nærmeste by er landsbyen Alma og nærmeste større by er Moncton. Fundy National Park ligger mellem de to store floder Upper Salmon River og Oxbow. 

Fundy National Park er det centrale område i biosfærereservat Fundy Biosphere Reserve, der blev oprettet af UNESCO i 2007.

Historie 

Først i 1825 blev der oprettet europæiske bosættelser i området, selvom bosættere fra Acadia var ankommet til nærliggende områder allerede i 1600-tallet, hvor også Mi'kmaq og Maliseet, tilhørende Canadas First Nations, fandtes langt tidligere. Den tidligere uudnyttede vildmark i Fundy gav god adgang til træ for voksende byer som Saint John. Flere små bosættelser blev grundlagt inden for den nuværende nationalparks grænser, og i 1800-tallet var savværk , værftsindustri og fiskeri vigtige erhverv i området. Disse samfund lå ofte ved kysten, mens bosættelser længere inde i landet oftere var baseret på landbrug. Forholdene for landbrug i højlandet var dog ikke de bedste og disse bosættelser mislykkedes derfor ofte og blev forladt.

I slutningen af 1800-tallet begyndte den gode reserve på træ at mindskes. Savværkernes aktiviteter havde også påvirket floderne og kystområderne negativt og også fiskebestanden aftog. Områdets økonomiske forudsætninger blev forværret og befolkningen aftog. 1922 blev områdets sidste større aktiviteter inden for den tidligere træindustri nedlagt.

Geografi 
Fra kystområderne ved Bay of Fundy stiger landet indad og Fundy National Park grænser mod vest til et højplateau som er en del af den nærliggende bjergkæde Appalacherne. Naturen består af kystnære skove, klipperige strande og vådområder. Den store forskel mellem højvande og lavvande blotlægger på sine steder regelmæssigt den mudrede bund. Dette inddeler parken i to områder, de mod bugten tidevandspåvirkede kystområder og det indre skovklædte højland. Der findes også adskillige vandfald i parken.

Dyr og planter 

Forholdene i tidevandszonen, med vekslende saltindhold og udsathed for sol, bølger, vind og vejr stiller store krav til planter og dyr, men livet dér er alligevel meget rigt. I de mudrede bunde gemmer mange krebsdyrbogløddyr sig, som kan udgøre føde for forskellige vadefugle. Vådområder som påvirkes af salt vnd domineres af saltmodstandsdygtige græsser o,g fugle som holder til her er ænder, gæs og hejrer. Vandrefalk bygger rede ved klipperige strande og i sådanne områder vokser også rosenrod.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Officielt websted
 Fundy Biosphere Reserve 

Nationalparker i Canada
Biosfærereservater i Canada
New Brunswick
Etableret i 1948
Kode 291

"Kode 291" var en kode, som svensk politi anvendte til politisager som involverede nyankomne migranter i Sverige i perioden fra 15. oktober 2015 til februar 2016. Koden påførtes rapporter om sådanne sager for at undersøge, hvor stor ekstrabelastning på politiets ressourcer den øgede modtagelse af asylansøgere indebar. I undersøgelsesperioden blev rapporterne hemmeligholdt for pressen og offentligheden, men i dag har offentligheden mulighed for at se omfanget.

Af et internt notat fremgår det, at svensk politi den 26. oktober 2015 indførte en speciel kode således, at sager, hvor den mistænkte eller offeret er migrant eller flygtning, bliver mærket med koden "291" og hemmeligholdt for medierne og offentligheden. Hemmeligholdelsen gælder også forbrydelser og hændelser, som kan forbindes med modtagelsen af flygtninge og migranter. ”Ingenting ska ut”, står der i det interne direktiv, som Dagens Nyheter har læst. Hemmelighedsholdelsesbeslutningen er truffet af politikommissær Håkan Nilsson ved politiets afdeling for kriseberedskab.

Afsløringen af det svenske politis fremgangsmåde kom kort efter, at Dagens Nyheter havde afsløret, at politiet havde undladt at fortælle offentligheden om overgreb på piger ved ungdomsmusikfestivalen "We are Stockholm" i 2014 og 2015.

Noter

Eksterne henvisninger 
 "Svensk politi skjuler oplysninger om flygtninge-kriminalitet" (Jyllandsposten, 20.01.2016)
 Lasse Wierup: "Polisen hemlighåller fakta om sitt flyktingarbete" (Dagens Nyheter, 20.01.2016) 

Sverige
Migration
Autodromo Nazionale Monza

Autodromo Nazionale Monza er et motorsportsanlæg ved byen Monza, nord for Milano i Italien.

Første spadestik til banen blev taget 15. maj 1922, og 3. september samme år blev Monza officielt indviet. Siden Formel 1-seriens etablering i 1950, har Monza lagt asfalt til Italiens Grand Prix, med undtagelse af 1980, hvor Imola-banen var vært.

I begyndelsen af tiden som Formel 1-vært omkom flere kørere og tilskuere under løb på Monza. Blandt andet den svenske racerkører Ronnie Peterson, der omkom i 1978 efter at han var forulykket under et Formel 1-løb på banen.

Vindere af Formel 1 på Monza 

Kører med flest sejre: Michael Schumacher (5) Konstruktør med flest sejre: Ferrari (18) Motor med flest sejre: Ferrari (19) Dæk med flest sejre: Goodyear (21) Land med flest sejre: Storbritannien (19)

Eksterne henvisninger 

 Autodromo Nazionale Monzas officielle hjemmeside

Formel 1-baner
Motorsportsanlæg i Italien
Lombardiet
Etableret i 1922
Jaan Poska

Jaan Poska (født 12. januarjul./24. januar 1866greg. i Jõgeva Vald, død 7. marts 1920 i Tallinn) var en estisk jurist og politiker. Han var ordfører i Tallinn og blev i 1918 Estlands første udenrigsminister.

Poska tog i 1890 juridisk eksamen ved Tartu Universitet og arbejdede derefter som advokat i Tallinn. Han var i årene 1913 til 1917 ordfører i Tallinn. I april 1917 blev Poska guvernør i Det autonome guvernement Estland. Efter at Maapäev, den estiske provinsforsamling, erklærede sig som landets øverste myndighed i november 1917, fulgte den estiske selvstændighedserklæring den 23. februar 1918. Poska blev den 24. februar udnævnt til udenrigsminister i Estlands første regering og virkede i denne stilling for international anerkendelse af Estland, blandt andet ved at deltage under fredsforhandlingerne i Paris i 1919. Poska trådte i 1919 tilbage som udenrigsminister, men fortsatte at spille en central rolle i estisk udenrigspolitik. Han ledede Estlands delegation under forhandlingerne med Sovjet-Rusland og undertegnede den 2. februar 1920 på vegne af Estland fredsaftalen, den såkaldte Tartu-fred, som indebar russisk anerkendelse af Estlands selvstændighed.

Eksterne henvisninger 
 Jaan Poska Muuseum 

Politikere fra Estland
Personer fra Jõgevamaa
Årets historiske bog

Årets historiske bog er en dansk litterær pris, der bliver uddelt af Dansk Historisk Fællesråd. Prisen har eksisteret siden 2003, og den bliver uddelt én gang om året. Der bliver nomineret fem bøger hvert år, hvorefter der stemmes om dem på Dansk Historisk Fællesråds hjemmeside. Med prisen følger en pengepræmie på 20.000 kr. Pengene kom i en årrække fra Kulturministeriet, Krista og Viggo Petersens Fond og Det Kongelige Bibliotek, mens hovedsponsoren i dag er Sydbank. Prisen bliver som udgangspunkt overrakt af den siddende kulturminister.

Prisen for Årets historiske bog blev længe tildelt ved en ceremoni på Det Kongelige Bibliotek, men er blevet overrakt under den historiske festival og messe Historiske Dage siden marts 2015, hvor det store historiske event blev afholdt for første gang i Øksnehallen i København.

Lektor Poul Duedahl har vundet prisen tre gange. Første gang i 2013 for Forbrydelsens ansigt, anden gang i 2016 for Ondskabens øjne og tredje gang i 2018 for Velkommen på bagsiden. Danmarkshistorien på vrangen. Historieprofessoren Ulrik Langen har vundet prisen to gange. Første gang i 2005 for Revolutionens skygger og anden gang i 2010 sammen med Peter Henningsen for Hundemordet i Vimmelskaftet og andre fortællinger fra 1700-tallets København. Han har derudover været nomineret to gange; i 2008 for Den afmægtige – en biografi om Christian 7. og i 2015 for Tyven. Også Ning de Coninck Smith har vundet prisen to gange, første gang i 2011 for Barndom og arkitektur om skolearkitektur og derefter i 2015 sammen med Charlotte Appel som redaktører af det skolehistoriske storværk Dansk Skolehistorie bind 1-5.

Vindere og nominerede

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Årets historiske bog  på Historie-online.dk

Litteraturpriser fra Danmark
Etableret i 2003
Frants Liisberg (dyrlæge)

Frants Christian Sophus Liisberg (12. juli 1858 i Aarhus – 10. februar 1899 i Athen) var en dansk dyrlæge og major i den græske hær. 

Liisberg var søn af dyrlæge Peter Liisberg og Birgitte f. Aaris. Han blev student fra Aarhus Latinskole i 1875 og tog dernæst dyrlægeeksamen, hvorpå han var ansat som reservedyrlæge i 3. Dragonregiment i Aarhus. I sommeren 1881 rejste han sammen med tolv unge danske dyrlæger, bl.a. Alfred Rahbek, til Grækenland, hvor efterspørgelsen efter dyrlæger var stor, og hvor veterinærvidenskaben stod på et meget lavt standpunkt. Her blev Liisberg tilknyttet den græske hær som regimentsdyrlæge, mens de fleste af de øvrige danske dyrlæger vendte hjem. I de fremmede omgivelser viste han en sjælden tilpasningevne og lærte således hurtigt at tale flydende nygræsk. 

Mens Lisberg virkede i Grækenland, gennemgik hæren en omlægning, der dog længe var hæmmet af uro og pengemangel. Endelig i 1887 vedtoges en hærplan, der inddelte hæren i tre generalkommandoer, der hver skulle opstille en division, herunder hvert sit rytterregiment. Liisberg drog efter befaling fra den græske regering flere gange udenlands, bl.a. til Ungarn og Italien, for at opkøbe mulddyr og heste til de nye rytterregimenter. Han besad således en vigtig plads i hærens omlægning og udrustning i slutningen af 1800-tallet hen mod Den Græsk-tyrkiske krig i 1897.

Desuden var Liisberg en kendt og selskabelig mand i Athen. Han fik bl.a. skyld for at udbrede den siden kendte likør mastika med smag af mastiks, som han første gang skulle have smagt hos de tyrkiske officerer ved grænsen til Tyrkiet. Sit oprindelige fædreland glemte Liisberg imidlertid aldrig. Den danske journalist Holger Rosenberg, som opholdte sig i længere perioder i Athen, skrev ved hans død i avisen Dannebrog bl.a.: Kaptajn Liisberg var en af de Danske, som i Udlandet med Ære har baaret sit danske Navn, og næppe en eneste af de mange Danskere, der har besøgt Athen [...]  har kunnet undlade at føle Venskab for den altid elskværdige, altid hjælpsomme og særdeles kundskabsrige Landsmand. Liisberg blev i 1890 udnævnt til Ridder af Frelserens Orden, og to år efter blev han Ridder af Dannebrog. Dagen før sin død blev han tillige udnævnt major i den græske hær. Han døde den 10. februar 1899 i Athen og efterlod en græsk hustru og to børn. Selvsamme aften begravedes Liisberg under stor deltagelse, bl.a. af kongens adjudant og krigministeren.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Aarhus Stiftstidende, 18. februar 1899  
 Aarhus Stiftstidende, 22. februar 1899 

Danskere i 1800-tallet
Dyrlæger fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Poul Hansen (bryder)

Poul Henrik Peder Hansen ( født 20. oktober 1891 i Ubberud, Odense, død 29. oktober 1948 i Aarhus) var en dansk sværvægtsbryder fra Aarhus Athlet Klub, der vandt sølv ved de olympiske sommerlege i 1920 i Antwerpen og deltog også 1924 i Paris.

I 1919 vandt han de nordiske mesterskaber.

Eksterne henvisninger 
 

Brydere fra Danmark
Olympiske brydere fra Danmark
Olympiske sølvmedaljevindere fra Danmark
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1920
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1924
Vagten

Vagten var et dansk tidsskrift der udkom omkring år 1900.
Undertitlen var "Tidsskrift for Litteratur Kunst Videnskab Politik".
Redaktionen bestod blandt andet af L.C. Nielsen, Mylius-Erichsen og Johannes V. Jensen.

I 1982 udgav forlaget C.A. Reitzel et fotografisk optryk med et efterskrift af Gustav Albeck.

Viggo Stuckenbergs måske mest kendte digt Ingeborg blev trykt i tidsskriftet i sommeren 1899.

Referencer  

Tidsskrifter fra Danmark
Vagten (flertydig)

Vagten kan være:
 Vagten — dansk tidsskrift
 Vagten (film) — sovjetisk film
Pyramideklokke

Pyramide-Klokke (Campanula pyramidalis) er en af art af klokke-slægten, som er hjemmehørende i det sydøstlige Europa i Italien og det vestlige Balkan. Dens latisnke navn pyramidalis henviser til dens pyramide-lignende form.

Det er en kortvarig staude, som vokser til at blive op 1,5 m høj. Dens blade er brede og ovale på den nederste del af stænglen, hvorefter bladene længere oppe af stilken er slanke og lancet-formede. Blomsterhovedet er klokkeformet, blå og 3-4 cm i diameter. Blomsterne er hermafroditiske, og planten er selvbestøvende. Den kan vokse i mange forskellige jordtyper, og kan håndtere et bredt pH interval af jorden. Den foretrækker en solrig eller delvist skygget placering.

Pyramide-klokker er dyrket som en prydplante på grund af dens duftende blomster. Der er dertil blevet fremavlet flere forskellige sorter med blomster-farver fra hvid til mørkeblå.

Referencer

Haveplanter
Flerårige urter
Klokke-slægten
Dispenser

Ordet dispenser har flere betydninger:

 Dispenser (beholder) – en beholder, der (automatisk eller ved berøring) aktiveres og afgiver sit indhold styk for styk eller i portioner, eller som har plads til et antal bestemte brugsgenstande – f.eks. en selvbetjeningsautomat (som en billetautomat) eller en sæbebeholder med pumpe.
 Dispenser – engelsk betegnelse for en dispensator/receptar (en farmaceutisk personalefaggruppe beskæftiget på apotek og sygehusapotek).

Stillingsbetegnelser inden for sundhed
Selvbetjeningsautomater