kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Open Championship 1869

The Open Championship 1869 var en golfturnering afholdt af og i Prestwick Golf Club i Ayrshire, Skotland torsdag den 16. september 1869. Turneringen var den tiende udgave af The Open Championship, og den havde deltagelse af 14 spillere, syv professionelle og syv amatører. Mesterskabet blev afviklet som en slagspilsturnering over tre runder på Prestwick Golf Clubs 12-hullersbane.

Titlen blev vundet af den 18-årige forsvarende mester, Tom Morris, Jr. fra St Andrews, elleve slag foran Bob Kirk. Det var anden gang, at Young Tom Morris vandt mesterskabet – første gang var i 1868 – og efterfølgende vandt han yderligere to titler i 1870 og 1872. Selv om Tom Morris, Jr. kun var 18 år, så var det femte gang han deltog i mesterskabet.

Resultater

Kilder / eksterne henvisninger 
Opengolf.com – Previous Opens – Prestwick 1869
Opengolf.com – Prestwick – 1869
Antique Golf Clubs from Scotland – Open Championship – 1869: Prestwick

Noter 

1869
Sport i 1869
The Open Championship 1870

The Open Championship 1870 var en golfturnering afholdt af og i Prestwick Golf Club i Ayrshire, Skotland torsdag den 15. september 1870. Turneringen var den 11. udgave af The Open Championship, og den havde deltagelse af 17 spillere, 12 professionelle og fem amatører. Mesterskabet blev afviklet som en slagspilsturnering over tre runder på Prestwick Golf Clubs 12-hullersbane.

Titlen blev vundet af den 19-årige forsvarende mester, Tom Morris, Jr. fra St Andrews, tolv slag foran Bob Kirk og Davie Strath. Det var tredje gang i træk, at Young Tom Morris vandt mesterskabet, og dermed vandt han The Challenge Belt til ejendom. Efterfølgende vandt han yderligere en titel i 1872. Selv om Tom Morris, Jr. kun var 19 år, så var det sjette gang han deltog i mesterskabet.

Resultater

Kilder / eksterne henvisninger 
Opengolf.com – Previous Opens – Prestwick 1870
Opengolf.com – Prestwick – 1870
Antique Golf Clubs from Scotland – Open Championship – 1870: Prestwick

Noter 

1870
Sport i 1870
BMW X3

BMW X3 er en siden efteråret 2003 bygget kompakt SUV fra BMW. Anden generation af bilen har været på markedet siden slutningen af 2010.

BMW iX3 elektrisk SUV præsenteres 14. juli 2020.

Eksterne henvisninger 

 Officielt websted 

 
SUV'er
Biler introduceret i 2003
Biler fra 2000'erne
Biler fra 2010'erne
Capirote

En capirote er en spids kegle-formet hat som benyttes i Spanien.

Historisk set er capirote en kegle-formet paphat, som benyttedes af flagellanterne i Spanien. Den benyttedes også ved eksekvering af dødsstraf i Spanien, samt under inkvisitionen, hvor den fordømte person blev tvunget til at iføre sig en sådan for offentlig ydmygelse.

Capiroten er også den uniforme beklædning for nogle broderskaber under påsken – i dette tilfælde, den ydre struktur ned forbi skuldre, der dækker ansigt og hals med kun et par huller til øjnene, og ses ofte i løbet af  festlighederne i forbindelse med den stille uge i Spanien.

Ku Klux Klans kåber og hætte ligner capiroten, der bæres af nazarenos under den stille uge i Sevilla. Den faktiske oprindelse af Ku Klux Klans dragter er uklare, men ligheden har forårsaget forveksling mellem de to af folk, der ikke er bekendt med den stille uge. Ironisk nok har capiroten sin oprindelse i katolicismen, mens Ku Klux Klan er en anti-katolsk hvid nationalistisk protestantisk organisation.

Kildehenvisninger 

Hatte
Hadsund Syd Station

Hadsund Syd Station i bebyggelsen Hadsund Syd på sydsiden af Mariager Fjord blev åbnet som jernbanestation 10. oktober 1883. Den var endestation for den samtidigt åbnede privatbane Randers-Hadsund Jernbane (RHJ), som også havde en tosporet remise her. Stationen blev kort kaldt Hadsund Station, men navnet blev senere ændret til Søndre Hadsund Station, og fra 1. december 1900 hed den Hadsund Syd Station.

Efter indvielsen af Hadsundbroen 19. december 1904 fortsatte nogle af Aalborg-Hadsund Jernbanes tog over broen fra Hadsund Nord Station til Hadsund Syd. Efter Hadsundbroens ombygning i 1927 blev det i stedet RHJ, der fra sommerkøreplanen 1928 videreførte alle sine tog over broen til Hadsund Nord Station. Hadsund Syd Stations betydning aftog derefter, og fra 1940 til nedlæggelsen af Randers-Hadsund Jernbane 31. marts 1969 var Hadsund Syd et ubetjent trinbræt med sidespor og et beskedent læskur af træ.

Såvel stationsbygningen som dele af remisen eksisterer stadig og blev 2020 lavet om til kontorfællesskabet Ved Banen Erhverv, hvor stationsbygningen benyttes som kontorbygningen for den 5000 m2 store bygningen.

Stationsbygningens anvendelse

Galleri

Eksterne kilder/henvisninger 

 Nordjyllands jernbaner, Stationer, Hadsund Syd Station 
 EVP (Erik V. Pedersen): Stationerne: Havndal-Hadsund
 Randers-Hadsund Jernbanes jernbane- og posthistorie 10. oktober 1883-31. marts 1969, af Søren Chr. Jensen, 
 Aalborg-Hadsund Jernbanes 100 års jubilæum. 
 Hadsund – fra ladested til industriby, af Vibeke Foltmann m.fl., udgivet af Sparekassen Hadsund 1983, 
 Lise Andersen, Erling Gammelmark og Heino Wessel Hansen, Hadsund – en by bliver til, Hadsund Egns Museum 2004. 
 M. Buch & C. I. Gomard: "Danmarks Jernbaner", bind I-II. Kappel, 1933-35. Ingen ISBN.
 Niels Jensen: Danske Jernbaner 1847-1972. Clausens Forlag 1972.

Referencer 

Nedlagte jernbanestationer i Danmark
Syd Station
Syd Station
Etableret i 1883
Thomas Arboe
Ophørt i 1969
Syd Station
Knuts Skujenieks

Knuts Skujenieks (5. september 1936 i Riga i Lettiske SSR, Sovjetunionen, død 25. juli 2022) var en lettisk digter, litteraturkritiker og oversætter af litteratur til lettisk.

Skujenieks opvoksede ikke langt fra Bauska i Letland. Fra 1954 til 1956 studerede han ved Letlands Statsuniversitet i Riga, derefter ved Gorkij Institut for Litteratur i Moskva, hvor han dimiterede fra i 1961. I 1962 dømtes han for anti-sovjetisk propaganda og idømtes syv års straffelejr i Mordovien. Skujenieks første digtsamling kom først til udgivelse i 1978. Den 6. juni 1989 rehabiliteredes Skujenieks af de sovjetiske myndigheder. Siden den 12. april 1995 er Knuts Skujenieks Officer af Trestjerneordenen.

Skujenieks' værker er oversat til blandt andet svensk, ukrainsk, armensk, litauisk, engelsk og russisk. Hans samlede digtværker er udgivet i Sverige, Ukraine og Armenien. Skujenieks selv har oversat litterære værker fra ukrainsk, spansk, græsk, litauisk, finsk, svensk, dansk og polsk til lettisk.

Kilder

Kildehenvisninger 

Digtere fra Letland
Oversættere fra Letland
Officerer af Trestjerneordenen
Personer fra Riga
Digtere fra Sovjetunionen
Hilde Heltberg

Hilde Heltberg (født 30. september 1959 i Oslo, død 4. september 2011 i Oslo) var en norsk sanger, guitarist og sangskriver. Hun begyndte sin karriere i de sene 1970'ere, hvor hun deltog i en talentkonkurrence dømt af Stein Ove Berg, som blev hendes mentor. Senere tilsluttede hun sig bandet Uncle John's Band, og i 1982 gruppen X-tra med Trond Granlund. Heltberg udgav sit første soloalbum i 1982, men fandt en mere personlig stil i 1983 med På bare bein, produceret af Jonas Fjeld.

I alt udgav Heltberg 12 album i løbet af sin karriere. Hun deltog også både som sanger og sangskriver tre gange i de norske kvalifikationer til Eurovision Song Contest. Heltbergs sidste single med titlen "Elske fritt" udkom i 2009. Heltberg døde af kræft på Rikshospitalet den 4. september 2011.

Referencer

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside 

Personer fra Oslo
Sangere fra Norge
Sangskrivere fra Norge
Norsksprogede forfattere fra Norge
Personer døde af kræft
Påfuglereje

Påfuglerejen, Odontodactylus scyllarus er en stor stomatopoda der lever fra Guam til østafrika.

Beskrivelse 

O. scyllarus er en af de større, mere farvefulde stomatopoda, som i størrelse fra 3-18 cm. De er primært grønne, med orange ben og leopard-lignende pletter på de forreste skjold.

Påfuglerejens evne til at se polariseret lys har ledt til forskning for at afgøre om deres øjnes evner kan replikeres til at læse CDere og lignende optiske lagringsenheder. 
Dog overgås påfuglerejens polarisationsyn af Gonodactylus smithii.

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger 

 Mantis shrimp eyes may provide scientists with a way to store more information in laser read disks due to the shrimp's mechanism of converting polarized light
 youtube.com: World's Fastest Punch: Slow Motion Mantis Shrimp - Slo Mo #13 - Earth Unplugged

Søknælere
Herfra hvor vi står

Herfra hvor vi står er et dansk album af Skousen & Ingemann udgivet i 1971 på pladeselskabet Polydor. Det dansksprogede album blev allerede ved sin udgivelse anset som en milepæl i dansk rock, hvilket bl.a. gav sig udslag i, at Dagbladet Information trykte titelsangens tekst på forsiden i forbindelse med udgivelsen.

Tekst og musik til alle albummets sange blev skrevet af Niels Skousen. Musikken er arrangeret af Peter Ingemann. 

40 år efter sin udgivelse blev albummet genudgivet i 2011 på Universal i en udgave med en række bonustracks.

Trackliste 
Oprindeligt album:
Side 1
 Isabel 8.15
 Svært at nå frem 5.35
 Fodbold 6.40
Side 2
 Kaptajnen 4.10
 Knud Lavard 14.45
 Herfra hvor vi står 4.45

Bonusspor ved genudgivelsen:
 Write on sand (jam) 2.08 *
 Won’t you take my place in the queue 0.34
 Hey princess (live) 3.14 *
 The archer (live) 4.10 *
 Kaptajnen (live) 4.05 *
 Blæsten over søen 6.02

Medvirkende 
 Niels Skousen, rytmeguitar, sang, mundharpe
 Stig Møller, spansk guitar, elektrisk guitar, congas, sang
 Knud Bjørnø, fløjte, saxofon, sang
 Peter Ingemann, bas, violin, orgel, sang, percussion
 Tømrer Claus, spansk guitar, elektrisk guitar
 Bjørn Uglebjerg, trommer, percussion, sang

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Albummet på discogs.com
 Skousen & Ingemann står stadig Essay af Torben Bille på dennes blog.

Album fra 1971
Rockalbum fra Danmark
Auguste Ottin

Auguste-Louis-Marie Ottin (født 11. november 1811 i Paris, død 9. december 1890 sammesteds) var en fransk billedhugger.

Ottin, elev af David d'Angers, men i sin egen kunst fortsætter af den klassiske overlevering, har skabt en mængde dekorativ skulptur: gavlgruppe på Pariseroperaen (Drama og Musik), en virkningsfuld figurudsmykning til Medicisfontænen i Luxembourg-haven (Polyfem overrasker Acis og Galathea), en Hercules (Saint Cloud), statuer af Napoleon III, Henrik IV etc.

Eksterne henvisninger 

Billedhuggere fra Frankrig
Personer fra Paris
Franskmænd i 1800-tallet
Bueskytten (statue)

Bueskytten (tysk: Der Bogenschütze) er en skulptur i bronze udført af den tyske billedhugger Ernst Moritz Geyger. 

Bueskytten er Geygers mest kendte værk. Originalen fra 1895 er næsten fire meter høj og støbt i bronze i 1900 og købt af den tyske kejser Wilhelm II til at pryde parken ved Sanssouci i Potsdam. Geyger støbte fire andre i 1902; de findes i Dresden, Hannover, Ludwigshafen og på Østerbro Stadion i København i aksen mod Østerbrogade.
 
I forbindelse med opførelsen af Idrætshuset i 1912 købte brygger Carl Jacobsen en af de fire afstøbninger, og den blev opstillet på Østerbro Stadion i 1913 sammen med fem andre skulpturer. I 2009 blev de seks statuer, Idrætshuset med dets stakit, portpiller og porte mod pladsen fredet.

Eksterne henvisninger 
 Galerie Saxonia: Ernst Moritz Geyger
 Kunstspaziergänge in Berlin und Umgebung: Ernst Moritz Geyger 
 Geyger.de

Kilder 

Monumenter i København
Skulpturer
Østerbro
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Fredede monumenter i Danmark
Volsted Kirke

Volsted Kirke ligger i Volsted Sogn i det tidligere Fleskum Herred Ålborg Amt, nu Ålborg Kommune. Kor og skib er opført i romansk tid af granitkvadre over skråkantsokkel. I korets sydmur ses et romansk vindue.

Historie 

Våbenhuset er fra 1873. I våbenhuset er indsat portalkvadre, dels om syddøren, dels i østmuren. På de høje karmsten er der relieffer af Syndefaldet og en biskop, derover er indsat kvadre med korslam og et vildsvin, på overliggeren ses en løve. På de tre kvadre i østmuren og vestmuren ses fugl, ræv forfulgt af hund og et par helgener med glorificerede hoveder vendt mod hinanden, på endefladerne ses tekst. Portalen tillægges Mester Goti, som også har arbejdet i Gjøl Kirke.

Sydportalen og de øvrige reliefsten stammer formodentlig fra kirkens syd og nordportal. Da man opførte våbenhuset samlede man de enkelte dele til våbenhusets sydportal samt indsatte resten i våbenhusets mur. Stenene var dog allerede tidligere blevet omsat og sat forkert sammen, man har derfor ingen formodning om den rette sammensætning. Den nuværende overligger med løve er formodentlig en karmsten, stenen med de to modvendte helgener er formodentlig en overligger. De to hjørnesten har formodentlig siddet øverst i en portal med teksten vendt ind mod åbningen

Skibets har fladt bjælkeloft, koret har sengotisk krydshvælv. Den runde korbue er bevaret med skråkantede kragsten. Altertavlen er fra omkring 1635, maleriet er udført af Rud Petersen i 1954. Prædikestolen har sengotisk karakter og minder om prædikestolen i Frejlev. På triumfvæggen har man afdækket et kalkmaleri i 1976.

Den romanske døbefont af granit har glat kumme og terningkapitæl fod.

Eksterne henvisninger 

 Efter Nordenskirker.dk 
 Volsted Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Aalborg Kommune
Kirker i Aalborg Stift
Kirker i Aalborg Amt
VUC Hillerød

HF & VUC Nordsjælland - Hillerød er et uddannelsescenter der ligger på Milnersvej 40 i Hillerød. Skolen er en del af  HF & VUC Nordsjælland der også har en afdeling i Helsingør.

Ligesom mange andre VUC-skoler er der flere uddannelser på skolen, deriblandt HF, 2-årig STX, AVU (Almen Voksen Uddannelse), ordblindeundervisning og enkeltfagshold.

Eksterne kilder og henvisniger
HF & VUC Nordsjælland - Hillerøds websted

Uddannelsesinstitutioner i Danmark
Uddannelse i Hillerød
Voksenuddannelse
Ved målet (statue)

Ved målet (fransk: Au but) er en statue af bronze fra 1895 af tre nøgne løbere under den sidste spurt mod målet. Den er skabt af den franske skulptør Alfred Boucher (1850–1934).

Statuen som er 198 cm høj er støbt hos bronzestøber Siot-Decauville i Paris. Den ejes af Ny Carlsberg Glyptotek, men er deponeret i Københavns Kommune og opstillet over Østerbrogade-portalen på Østerbro Stadion i København.

Et forarbejde i bronze til statuen i København, var opstillet i Jardin du Luxembourg i Paris, men omsmeltet under anden verdenskrig.

Kilder og eksterne henvisninger 
 Københavns Kommune – Monumenter og kunst i byen
 Ellinor Wesche: Friluftskunsten i København, København 1932, 60-61. 
 Monumenter Mindesmærker og Statuer i København Frederiksberg og Gjentofte, København 1944, 16. 
 Hovedstadens monumenter mindetavler museer. En vejviser, København 1962, 31. 
 Bent Zinglersen: Københavnske monumenter og mindesmærker, København 1974, 93. 
 Anne-Birgitte Fonsmark: Fransk skulptur 2. Katalog, Ny Carlsberg Glyptotek 1999, nr. 21. 
 Jens Peter Munk: Bronze & granit. Monumenter i Københavns Kommune, København 2005, 116-17 124-25

Monumenter i København
Skulpturer i Danmark
Østerbro
Georg Fog

Jørgen (Georg) Fog (født 10. maj 1780 i Dalby på Fyn, død 28. december 1817 i København) var en dansk søofficer.
Han var søn af provst Jørgen Fog, sognepræst til Humble på Langeland (1734-1799) og Cæcilie f. Leth, blev student 1798 fra Odense Katedralskole og cand. phil. 1799. Fog blev kadet 1801, fik Gerners Medalje 1802 og blev sekondløjtnant 1803. Efter sin udnævnelse til officer ansattes han straks som chef for en kanonjolle, som i Kalvebod Strand deltog i hovedstadens forsvar. 1804-05 var han med fregatten Fylla i Vestindien og blev 1807 ansat som lærer ved Søkadetakademiet, en virksomhed, der dog snart blev afbrudt af Englandskrigene. Efter 1808 at have været næstkommanderende i blokskibet Hester Marie ved Københavns Defension sendtes han i september samme år til rokanonbådsflotillen i Kattegat; han forblev her næsten under hele krigen og udmærkede sig jævnligt. I krigen mod englænderne var Fog stadig ansat på kanonbådene og førte hæderlige træfninger mod disse. Allerede 1809, medens han med nogle armerede småfartøjer konvojerede koffardiskibe i Norge, erholdt han ilddåben i en kamp 1. marts 1809 ved Skagen mod en engelsk korvet og en kutter. For at give konvojen tid til at frelse sig vedblev han kampen, skønt hårdt såret, men måtte til sidst overgive sig. Efter at have ligget på hospitalsskib i Göteborg overførtes han til sygehuset i Helsingør. Følgerne af sine sår forvandt han aldrig. Samme år blev han premierløjtnant og 1815 kaptajnløjtnant.

1811 var han chef for en deling kanonbåde og underlagt premierløjtnant Jørgen Conrad de Falsen; under denne deltog han i det uheldige angreb på Anholt, men undslap dog lykkelig. 5. juli var han atter med Falsen i en træfning ved Hjelm mod englænderne for at udskære koffardiskibe af en konvoj, et forsøg, der mislykkedes, men Fog undslap. Året efter deltog han på ny med Falsen i en sejrrig træfning ved Samsø og senere i erobringen af en engelsk orlogsbrig, Attacke ved Grenaa. 1815 gik Fog uden for nummer på grund af sit svækkede helbred og ansattes i det da oprettede raketkorps. 1809 var han blevet Ridder af Dannebrog og 1812 Dannebrogsmand.

16. april 1808 giftede han sig med Christiane Lindberg, der overlevede ham; ægteskabet var barnløst. Han døde i 1817 og er begravet på Holmens Kirkegård.

Kilder 
 C. With, "Georg Fog", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Personer fra Fyn
Riddere af Dannebrog
Søofficerer fra Danmark
Personer i Englandskrigene fra Danmark-Norge
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Modtagere af Gerners Medalje
Studenter fra Odense Katedralskole
Richard Waldemar de Chabert

Richard Waldemar de Chabert (født 6. marts 1815, død 6. oktober 1897) var en dansk officer.

Han var søn af Charles Texier de Chabert og Caroline Scheer og stammede fra en fransk familie fra Guadeloupe, der havde slået sig med i Dansk Vestindien. Chabert blev kadet 1830 og 1837 sekondløjtnant à la suite ved slesvigske infanteriregiment, indtrådte 1838 i nummer og blev 1842 ansat i 14. bataljon. Samme år blev han premierløjtnant i 17. bataljon, 1849 ansat i 5. reservebataljon og fik samme år kaptajns karakter og anciennitet. 1850 blev han kaptajn af 2. klasse, 6. oktober 1850 Ridder af Dannebrog og blev 1854 kaptajn af 2. klasse i 6. bataljon. 1863 blev han ansat i 11. bataljon og fik 1865 afsked som major. 1867 blev han oberst i fodfolkets forstærkning (chef for 37. bataljon) og blev 1880 afskediget.

15. maj 1850 ægtede han i Garnisons Kirke Ida Margrethe Dorph.

Chabert efterlod et manuskript, hvori han beskriver sine oplevelser i de to slesvigske krige og tiden ind imellem (1848-1864). Han skrev primært beretningen til sin søn Charles Christian de Chabert (1852-1922).

Kilder 
 Erindringer 1848-1859 af oberst R.W. de Chabert 

Riddere af Dannebrog
Personer i Treårskrigen fra Danmark
Personer i den 2. Slesvigske Krig fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Officerer fra Danmark
Selvbiografer fra Danmark
Militærhistorikere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Lars Flor

Lars Flor (9. september 1789 i København – 9. februar 1825 i Surabaya på Java) var en dansk søofficer, bror til Christian Flor.

Han blev sekondløjtnant i Marinen 1807, premierløjtnant 1815, kaptajnløjtnant 1821. Straks efter sin udnævnelse til officer kom Flor på togt med linjeskibet Valdemar, men overgik fra dette til blokskibet Mars (kaptajn Cornelius Wleugel), som var det nordligste skib af den flydende defension, der ved englændernes ankomst udlagdes på Reden til Københavns forsvar. Fra dette skib deltog han 23. august i en kamp mod den engelske lette eskadre, som forsøgte at trænge frem for at beskyde hovedstaden mod nord, men hvis angreb blev afslået.

Efter at flåden var blevet udleveret til englænderne, ansattes Flor som næstkommanderende på stykprammen Lindormen. Året efter var han adjudant hos chefen for de ved København stationerede kanonbåde (kommandørkaptajn J.C. Krieger), der ved forskellige lejligheder bestode træfninger med engelske orlogsmænd; ved en af disse bemestrede han sig et engelsk koffardiskib, som var strandet på Saltholm; senere ansattes han som adjudant hos chefen for batteriet Prøvesten, kontreadmiral Adolph Tobias Herbst, men fik ud på efteråret samme år ordre at begive sig til Antwerpen for at tiltræde tjeneste ved Scheldeflåden på linjeskibet Pultusk, kommandørkaptajn Jost van Dockum. 1813 hjemkaldtes han og ansattes ved et kompagni søfolk (kaptajn Hans von Holsten), som under l'Allemands kommando opererede i Holsten. Han deltog i slaget ved Sehested og sendtes straks derefter med depecher til fæstningen Frederiksort. Ved sin ankomst her til erfarede han imidlertid, at kommandanten havde kapituleret; men det lykkedes ham dog at fornagle en del kanoner og efter en eventyrlig rejse at slippe helskindet hjem. Han ansattes nu 1814 som næstkommanderende på fregatten Bornholm, kaptajn Kaas. Året efter sendtes han til Norge, men blev kort derpå sat uden for Nummer for at gå i koffardifart. 1817 var han med fregatten Minerva i Middelhavet og Vestindien og efter sin hjemkomst på ny i koffardifart. I denne virksomhed døde han af klimatfeber 1825 på Surabaya i Java. 1809 var han blevet Ridder af Dannebrog og 1814 Dannebrogsmand.

Kilder 
 C. With, "Lars Flor", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Thaarup, Fædrenelandsk Nekrolog 1821-26, s. 458 ff.

Søofficerer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer i Englandskrigene fra Danmark-Norge
Riddere af Dannebrog
Personer fra København
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Mathias Nielsen

Mathias Aaris Kragh Nielsen  (født 2. marts 1991) er en dansk fodboldspiller, der spillede for AC Horsens.

Klubkarriere 
Han startede med at spille fodbold som fireårig i Herfølge Boldklub. Senere blev det til en treårig kontrakt med HB Køge. Herefter søgte han nye udfordinger og skrev en etårig kontrakt med FC Nordsjælland i 2010, som han i 2011 forlængede frem til sommeren 2013.

I foråret 2012 var han udlejet til Viborg FF i 1. division, hvor det i alt blev til ni kampe. Efter lejeopholdet i Viborg blev Nielsen og FC Nordsjælland enige om at ophæve kontrakten ét år før tid, da der ikke var udsigt til fast spilletid for de regerende danske mestre. I midten af juli 2012 underskrev Nielsen en etårig kontrakt med 2. divisionsklubben Næstved Boldklub.

Den 18. juli 2014 blev det offentliggjort, at Nielsen skiftede til 1. divisionsklubben AC Horsens, der købte ham fri af kontrakten med Næstved Boldklub.

Landsholdskarriere 
Mathias Hansen har været udtaget til U/20-landsholdets tur til Milk Cup 2010, hvor han fik debut mod USA og scorede til 1-0.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Spillerprofil  på AC Horsens` hjemmeside
 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra HB Køge
Fodboldspillere fra FC Nordsjælland
Fodboldspillere fra Viborg FF
Personer fra Herfølge
Fodboldspillere fra Næstved BK
Fodboldspillere fra AC Horsens
DM i håndbold 2010-11 (mænd)

Danmarksmesterskabet i håndbold for mænd 2010–11 var det 75. Danmarksmesterskab i håndbold for mænd afhold af Dansk Håndbold. Mesterskabet blev vundet af AG København, som i finaleserien besejrede Bjerringbro-Silkeborg i to kampe, og som dermed sikrede sig sin første DM-titel.

Jack & Jones Ligaen

Grundspil 

I grundspillet spillede de 14 hold en dobbeltturnering alle-mod-alle. De otte bedst placerede hold gik videre til medaljeslutspillet. Holdene, der sluttede på 9.- til 13.-pladsen måtte spille kvalifikation til den efterfølgende sæson af HåndboldLigaen, mens nr. 14 rykkede direkte ned i 1. division.

Slutspil 

De otte bedste hold fra grundspillet spillede i medaljeslutspillet. Holdene blev inddelt i to grupper med fire hold, der begge spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle. Holdene, der sluttede på første- eller andenpladsen i grundspillet, startede slutspillet med 2 point, mens holdene der sluttede på tredje- eller fjerdepladsen, startede med 1 point. Vinderne af de to gruppe kvalificerede sig til DM-finalen, mens de to toere gik videre til bronzekampen. Begge finalekampe blev spillet bedst af tre kampe.

Gruppe A

Gruppe B

Bronzekamp

Finale

Kilder / eksterne henvisninger 
 Dansk Håndbold Forbund

Håndbold i 2010
Håndbold i 2011
DM i håndbold (mænd)