kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rensjösäter Jagtvilla

Rensjösäter Jagtvilla () er en jagtvilla ved Norder Rensjön, cirka 15 kilometer nordøst for Storlien i det vestlige Jämtlands fjeldverden i Åre Kommune, Sverige. Villaen opførtes i årene 1884–90 af friherre Oscar Dickson fra Göteborg, tegnedes af den i Göteborg aktive arkitekt Adrian C. Peterson, og kan beskrives som en mindre herregård.

Hovedbygningen er 28 meter lang og 9½ meter bred. I forbindelse til hovedbygningen findes et antal avlsbygninger og tjenesteboliger. Rensjösätern er den mest specielle og storslåede af jagtvillaerne som opførtes i slutningen af 1800-tallet. Villaen blev leveret i monteringsfærdige dele af Svartviks savværk udenfor Sundsvall, som ejedes af Dickson. Delene transporteredes med tog via Mittbanan til Fridhem og fragtedes derefter med hest gennem sneen til byggepladsen.

Oscar Dickson tilbragte nogle uger om året i sin jagtvilla for at jage, fiske og leve et verdsligt selskabsliv, som krævede et stort midlertidigt ansat personale. I 1928 solgtes Rensjösätern til brødrene Nils og Mac Wikström. Rensjösätern, som er byggnadsminne, er stadig i privateje.

Eksterne henvisninger 
 Jamtli Billedarkiv

Kildehenvisninger 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Sverige
Byggnadsminnen i Jämtlands län
Letlands Olympiske Komité

Letlands Olympiske Komité (; forkortet LOK) er en almennyttig sportsorganisation fra Letland, og den officielle repræsentant vedrørende lettisk deltagelse ved de Olympiske lege. Organisationen oprettedes den 23. april 1922 i Riga, og sportsfolk deltog for første gang for Letland ved Sommer-OL i 1924 i Paris. Letlands Olympiske Komité ophørte med at eksistere i 1940 efter Sovjetunionens okkupation af Letland. Den 17. september 1988 udsendtes en opfordring til at genoptage Letlands Olympiske Komités arbejde, og den underskrev 25 kendte personer fra det lettiske samfund, bland andre bobslædeføreren Jānis Ķipurs og spydkasteren Dainis Kūla. Letlands Olympiske Komité genoptog sit arbejde den 19. november 1988 og blev genoptaget i den Internationale Olympiske Komité den 18. september 1991. Komitéens nuværende præsident er Jānis Buks.

Eksterne links 
 Letlands Olympiske Komités hjemmeside 
 Profil hos den Olympiske Bevægelse

Eksterne henvisninger 

Olympiske Komite
Etableret i 1922
Nationale olympiske komitéer
Tjekhovskije Medvedi

Tjekhovskije Medvedi () er en russisk håndboldklub fra Tjekhov. Klubben blev etableret i 2001, da CSKA Moskvas håndboldsektion blev udskilt og flyttede fra Moskva til forstaden Tjekhov.

Kendte spillere
 Pavel Sukosyan
 /  Konstantin Igropulo
 Vitaly Ivanov (også kendt som Vitali Ivanov)
 Alexey Kostygov
 Alexey Kamanin
 Pavel Atman
/  Sergei Gorbok
/  Sergei Shelmenko
 Andrey Starykh
 Oleg Skopintsev
 Oleg Zotov
 Yevhen Budko

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside 
 Om Tjekhovskije Medvedi på EHF's hjemmeside 

Håndboldklubber fra Rusland
Etableret i 2001
Europavej E50

E50 er en europavej der begynder i Brest i Frankrig og ender i Makhatsjkala i Rusland. Undervejs går den blandt andet gennem: Rennes, Le Mans, Paris, Reims og Metz i Frankrig; Saarbrücken, Mannheim, Heilbronn og Nürnberg i Tyskland; Rozvadov, Plzeň, Prag, Jihlava og Brno i Tjekkiet; Trenčín, Prešov, Košice og Vyšné Nemecké i Slovakiet; Uzjhorod, Mukatjevo, Stryj, Ternopil, Khmelnytskyj, Vinnytsja, Uman, Kropyvnytskyj, Dnipro og Donetsk i Ukraine; Rostov ved Don, Armavir og Mineralnyje Vody i Rusland.

Referencer

Eksterne henvisninger 

50
Veje i Frankrig
Veje i Tyskland
Veje i Tjekkiet
Veje i Slovakiet
Veje i Ukraine
Veje i Rusland
Juana Arrendel

Juana Rosario Arrendel (født 16. juni 1978) er en dominikansk højdespringer. Arrendel vandt oprindeligt de Panamerikanske lege i Winnipeg i 1999, men mistede sejren efter at være blevet testet positiv for stanozolol. I 2006 blev hun den sjette kvinde der vandt de mellemamerikanske- og caribiske lege tre i træk. De andre er Miguelina Cobián, Carmen Romero, Bárbara Hechevarría, María Caridad Colón og Letitia Vriesde.
Arrendels personlige rekord i højdespring er 1.97 meter, under de mellemamerikanske- og caribiske lege i 2002 i San Salvador, hvilket også er den nationale rekord i Den Dominikanske Republik.

Karriere

Kilder 

Atleter fra Dominikanske Republik
Dopingsager i atletik
United States Anti-Doping Agency

United States Anti-Doping Agency (USADA) er en NGO i USA, som arbejder med bekæmpelsen af doping. Organisationen er statstøttet.

Se også 
 WADA

Links 
 officiel hjemmeside

Doping
Anti-Doping Agency
Ngo'er
Lundø

Lundø er en halvø omkranset af Bådsgård Vig mod syd, Skive Fjord mod vest, og Lovns Bredning mod nordøst, i den sydlige del af Limfjorden. Halvøen udgør Lundø Sogn i det tidligere Fjends Herred (Viborg Amt), nu Skive Kommune (Region Midtjylland). I den sydvestlige ende går den knap 1 km lang stenodde Termø ud i fjorden mod vest. Nord for landsbyen ligger flere campingpladser og sommerhusområder og området ender mod nord med det godt 1 km lange stenrev Jelse Odde, hvor 23 ha blev fredet 1965.

Østkysten af Lundø og nordenden, Jelse Odde er en del af et internationalt naturbeskyttelsesområde  under Natura 2000 projektet, og er både fuglebeskyttelsesområde og EU-habitatområde.

Galleri

Eksterne kilder og henvisninger 

 Arealer på Lundø , Naturstyrelsen.dk

Naturområder i Danmark
Limfjorden
EU-habitatområder i Danmark
Fuglebeskyttelsesområder i Danmark
Lokaliteter i Skive Kommune
Kompositum

Et kompositum (i flertal komposita; også sammensat ord, sammensætning eller i bredere forstand sammensat ordforbindelse) er en ordtype, der opstår ved sammensætning af to eller flere led, der hver især selv er et selvstændigt ord (f.eks. sommerfugl, der er sammensat af ordene sommer og fugl). Tilsvarende bruges betegnelserne komposition eller ordsammensætning om det fænomen, at et kompositum dannes. Komposition er meget udbredt på germanske sprog som dansk, tysk og nederlandsk, mens det er mere sjældent på romanske sprog som fransk, italiensk og spansk.

De enkelte led, som et kompositum består af, kan tilhøre samme ordklasse (f.eks. køjeseng og computerskærm) eller forskellige ordklasser (f.eks. køreskole og sammensætte). Begrebet omfatter sædvanligvis ikke ord, der opstår ved påsætning af præfikser og suffikser, da disse tilføjelser ikke udgør selvgyldige ord. Ord som benægte og samarbejde er således ikke komposita. Visse sammensatte forled kan dog over tid blive til et præfiks.

Sammensætning af ord kan skabe lange ord. 
På dansk er set ordet "værdipapirfinansieringstransaktionseksponering"
og "investeringsforvaltningsholdingvirksomhed".

Dansk 
Komposita dannes produktivt på dansk, dvs. de kan dannes og forstås ad hoc. Der findes forskellige mulige betydningsrelationer mellem de sammensatte led. Mange af dem er gennemskuelige, men nogle komposita kan være tvetydige eller udvikle bestemte betydninger der ikke nødvendigvis kan udledes af deres dele.

På dansk skrives komposita altid uden mellemrum. Når ordet fejlagtigt deles i to eller flere enkeltord, er der tale om særskrivning. På engelsk er udgangspunktet derimod, at leddene står hver for sig.

Fugeelementer 
På dansk benyttes der ofte, men langtfra altid, et fugeelement mellem de forskellige led i et kompositum.
 e, fx hund-e-hus.
 s, fx land-s-by.
 n, fx rose-n-brød.
Fugeelementer kan skille betydningen af ellers homografe ord, for eksempel land-s-mænd versus land-mænd.

Fonetik 
Sammensætning udtrykkes også ofte ved fonetisk reduktion:
 Stødtab, fx [ˈfulkoɐ̯ˀn] fuldkorn af [ˈfulˀ] fuld og [ˈkoɐ̯ˀn] korn.
 Vokalforkortelse, fx [ˈisbiːˀl] isbil af [ˈiːˀs] is og [ˈbiːˀl] bil.
 Tryktab, fx [ɛfdɐˈhʌnˀn̩] efterhånden af [ˈɛfdɐ] efter og [ˈhʌnˀn̩] hånden.
 e-tab, fx kronprins af krone og prins, eller bagværk af bage og værk.

Bøjning 
Det er normalt kun sidste led der bøjes. En undtagelse er barnebarn/børnebørn, hvor også første led bøjes afhængig af grammatisk tal.

Se også 
 Morfologi
 Særskrivning
 Kryptosammensætning

Referencer

Litteratur 

 
 

Ordtyper
Sprogforskning
Marianne Miriam Nagler

Marianne Miriam Cordosa Nagler (født 1943) er en dansk billedkunstner.

Hun er uddannet på Kunstakademiet på malerskolen under ledelse af professor Wilhelm Freddie og på Kunstpædagogisk Skole under Helge Bertram. Desuden har hun studeret på Institut for visuel kommunikation under Kunstakademiets Arkitektskole. 

Hun har udstillet i Danmark, Schweiz, USA, Sverige og Israel. I Danmark har hun i årenes løb udstillet mere end 300 gange.

I forbindelse med 300 års jubilæet i 1984 for den jødiske menighed i København, inviterede Post- og Telegrafvæsenet Marianne Miriam Nagler til at udarbejde et frimærke med et jødisk motiv. Frimærket viser en kvinde, der forbereder Shabbat og udtaler ordene Shabbat Shalom på hebraisk, samt "Det mosaiske Troessamfund 1684 – 1984".

Kilder 
 Kunstnerens hjemmeside 
 Om jubilæumsfrimærket

 

Jøder fra Danmark
Malere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Søren Monrad

Søren Monrad, kendt under navnet Søren Latiner, (1744 i Tjæreby på Sjælland – 29. maj 1798 i Trondhjem) var en dansk/norsk skolemand. 

Faren, Jørgen Monrad (1704 – 1772), var sognepræst. Moren hed Engelke Cathrine født Ørsted (død 1797). Faren blev 1758 forflyttet til Vaale i Jarlsberg, og sønnen blev sat i Kristiania skole, hvorfra han deponerede 1764. Teologisk eksamen tog han 1768. Han blev 1772 decanus ved kommunitetet og samme år en af grundlæggerne af Det Norske Selskab, hvor han vistnok har været et ivrigt, om end ikke noget meget produktivt, medlem. I selskabets trykte skrifter har han kun leveret et satirisk digt: Damynt eller den forulykkede Digter (1793), fremkaldt ved Johannes Ewalds Balders Død, men væsentlig kun angribende hans rimfri vers, medens det ellers er en advarsel mod den åndløse syssel med poesi og et forsvar for rimet. Monrad vedblev at være decanus ved kommunitetet, til han 1779 opnåede det ubetydelige rektorat i Kristiansand. Her fik han 1783 tilkendegivelse af kongens velbehag med hans embedsførelse og blev professor. Han havde det her meget besværligt, da han var uden konrektor, søgte sig derfor bort og blev 1789 rektor i Trondhjem.

Hans skrifter – væsentlig programmer, til dels af historisk indhold – vidne om en ganske overordentlig fin behandling af det latinske sprog og et dybt indblik i den klassiske litteratur. I det græske skal han ikke have været synderlig hjemme, og hebraisk kunne han ikke. En af hans fremragende elever, Claus Pavels, sætter ham ikke højt som lærer, men indrømmer, at han var hævet over gamle fordomme, så han for eksempel aldrig brugte pryglestraffen. Da han kom til Throndhjem, var skolen i opløsningstilstand, men han vidste at få eleverne tilbage til sin pligt, ikke ved prygl, men ved de alvorligste trusler og deres iværksættelse i enkelte tilfælde. Ellers har han haft sin svage side som administrator. Ved hans død fandtes skoleprotokollen for elevernes forhold, fremgang, opflytning, dimission osv. aldeles blank. I sit tidligere skoleembede skal han derimod have fyldt skoleprotokollen med sarkastiske bemærkninger. Han blev gift 11. september 1781 med Louise Arendrup (1757 – 1799), datter af rådmand i Kristiansand Lars Arendrup og Else Bolette, født Mølbach.

Kilder 

 

Skolefolk fra Danmark
Skolefolk fra Norge
Teologer fra Danmark
Titulære professorer fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Søren
Orchestre de Paris

Orchestre de Paris er et fransk symfoniorkester med base i Paris. Orkestret spiller de fleste af deres koncerter i Salle Pleyel.

Historie 
I 1967, efter opløsningen af Orchestre de la Société des Concerts du Conservatoire, blev dirigent Charles Münch indkaldt af kulturministeren, André Malraux, og hans chefdirigent, Marcel Landowski, for at danne et nyt orkester i Paris. Kort efter oprettelsen af orkestret døde Münch (1968), og Herbert von Karajan blev ansat som konstitueret chefdirigent fra 1969 til 1971. Efterfølgende chefdirigenter inkluderer Sir Georg Solti, Daniel Barenboim og Semyon Bychkov. Christoph von Dohnányi tjente som artistisk rådgiver fra 1998-2000.

Under hans ansættelsesperiode så Barenboim et behov for et permanent kor til orkestret, og han ansatte den engelske kormester Arthur Oldham til at danne Chœur de l'Orchestre de Paris (Orchestre de Paris' kor) i 1976. Oldham forblev med koret til hans pensionering i 2002. Siden 2002 deler Didier Bouture og Geoffroy Jourdain direktionen af koret.

Christoph Eschenbach var chefdirigent fra 2000 til 2010. Han dirigerede optagelser af musik af Luciano Berio, Marc-André Dalbavie, og Albert Roussel med orkestret. I maj 2007 blev Paavo Järvi orkestrets sjette chefdirigent og indtrådte fra sæsonen 2010-2011.

I 1998 solgte Crédit Lyonnais, som havde kontrol over Salle Pleyel, salen til en fransk forretningsmand, Hubert Martigny. Salle Pleyel blev lukket i 2002, hvilket efterlod orkestret uden et fast spillested. Théâtre des Champs-Élysées og Théâtre du Châtelet blev begge benyttet i sæsonen 2001-2002. Fra efteråret 2002 havde orkestret sikret Théâtre Mogador, hvor det spillede de næste fire sæsoner. I 2003 sikrede den franske regering en ny ordning, hvormed Martigny skulle betale for renovering af Salle Pleyel, og udleje salen til Cité de la Musique, som derefter skulle købe salen i 2056. Efter renoveringer genåbnede Salle Pleyel i september 2006 og blev endnu engang Orchestre de Paris' base. Det er planlagt, at orkestret skal flytte til det nye Philharmonie de Paris, nær Cité de la Musique i Parc de la Villette i 2012, hvor det er meningen at salen er færdigbygget.

Chefdirigenter 
 Charles Münch (1967–1968)
 Herbert von Karajan (musisk rådgiver, 1969–1971)
 Sir Georg Solti (1972–1975)
 Daniel Barenboim (1975–1989)
 Semyon Bychkov (1989–1998)
 Christoph von Dohnányi (artistisk rådgiver, 1998–2000)
 Christoph Eschenbach (2000–2010)
 Paavo Järvi (2010–nu)

Hitlister 
Orchestre de Paris kom i 1989 i en usædvanlig situation, idet dets indspilning af Ravels Boléro blev et hit på den nederlandske hitliste. Indspilningen, der blev lavet i 1982 under Daniel Barenboims direktion, blev udgivet som en Cd-single til at koincidere med succesen fra sangen "No more boleros" af den nederlandske popsanger Gerard Joling, som inkluderer dele af Ravels værk. Med nummerets spilletid på 17 minutter forbliver Orchestre de Paris' single den længste indspilning nogensinde på den nederlandske Top 40.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside  

Symfoniorkestre
Etableret i 1967
Musik i Paris
Paavo Järvi

Paavo Järvi (født 30. december 1962 i Tallinn) er en estisk-amerikansk dirigent og chefdirigent i Orchestre de Paris.

Paavo Järvi har blandt andet studeret hos Leonard Bernstein. Han er kunstnerisk leder for Cincinnati Symphony Orchestra, hr-Sinfonieorchester (Frankfurts radiosymfoniorkester) og Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, samtidig som han er en af verdens mest eftertragtede gæstedirigenter.

Paavo Järvi er søn af dirigenten Neeme Järvi og bror til musikerne Kristjan Järvi og Maarika Järvi.

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside

Dirigenter fra Estland
Dirigenter fra USA
Personer fra Tallinn
Hr-Sinfonieorchester

hr-Sinfonieorchester er radioorkesteret for Hessischer Rundfunk, det offentlige transmitterende medieselskab i den tyske delstat Hessen. Indtil 2005 hed det Radio-Sinfonie-Orchester (RSO) Frankfurt, et navn det stadig bruger på international turneer.

Chefdirigenter 
 1929-1937 Hans Rosbaud
 1937-1945 Otto Frickhoeffer
 1946-1953 Kurt Schröder
 1955-1961 Otto Matzerath
 1961-1974 Dean Dixon
 1974-1990 Eliahu Inbal
 1990-1997 Dmitrij Kitajenko
 1997-2006 Hugh Wolff
 2006-nu Paavo Järvi

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside 

Symfoniorkestre fra Tyskland
Etableret i 1929
Frankfurt am Main
Fotomagnetisk effekt

Den fotomagnetiske effekt er en kvantemekanisk effekt opdaget af forskerne Samuel L. Oliveira og Stephen C. Rand ved University of Michigan omkring 2007-2011.

 
Forskerne har opdaget en kraftig magnetisk interaktion mellem fotonernes dynamiske magnetiske felt – og visse isolatormaterialers atomers magnetiske moment, som er 100 millioner gange stærkere end tidligere forventet. Under de rette omstændigheder, er fotonernes magnetfelts effekt ligeså stærkt som deres elektriske felt – som f.eks. i solceller.

Opdagelsen er en overraskelse, da man ikke umiddelbart ud af de fysiske ligninger kan udlede, at denne kvantemekaniske effekt ville være interessant nok. Derfor er den fotomagnetiske effekt blevet overset i mere end 100 år.

Forskerne har teoretisk beregnet at inkoherent lys som f.eks. sollys, er næsten ligeså effektivt som laserlys, til at blive omsat via den fotomagnetiske effekt.

I 2011 skulle effekttætheden dog være 10 millioner watt per kvadratcentimeter, men forskerne søger efter nye fotomagnetiske materialer, som kan nøjes med væsentligt lavere intensiteter.

Måske kan det gøre solenergi-til-elektrisk energi omsætningen endnu billigere end i dag.

Kilder/referencer

Se også 
 Fotoelektrisk effekt

Solenergi
Kvantemekanik
Paul Julius Möbius

Paul Julius Möbius (født 24. januar 1853 i Leipzig, død 8. januar 1907 sammesteds) var en tysk nervelæge. Han var bror til Martin Möbius, søn af Paul Heinrich August Möbius og sønnesøn af August Ferdinand Möbius.

Möbius studerede i Leipzig, Jena og Marburg og var docent i neurologi sidstnævnte sted 1863—93. I en række monografier behandlede Möbius det patologiske i visse berømte mænds habitus (J. J. Rousseaus Krankengeschichte 1889, Über das pathologische bei Göthe 1898, endvidere Schopenhauer 1899, Nietzsche 1902 og flere andre).

Han skrev desuden Allgemeine Diagnostik der Nervenkrankheiten (1886, 2. oplag 1894), Neurologische Beiträge (1894—98), Die Migræne (2. oplag 1903), Die Nervosität (2. oplag 1903), Über die Anlage zur Mathematik (1900), samt endvidere nogle arbejder, bestemte for en bredere læsekreds, således om kunst og kunstnere.

Hans berømteste bog, der er oversat på en mængde sprog, er: Über den physiologisehen Schwachsinn des Weibes, hvis 7. oplag udkom 1905. Forskellen på mandens og kvindens psykologi behandlede han i Beiträge zur Lehre von den Geschlechtsunterschieden (1903—04). Möbius Ausgewählte Werke I—VIII udkom 1903-07.

Kilder 

 

Neurologer
Psykiatere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Leipzig
Antonio Sbardella

Antonio Sbardella (17. oktober 1925 i Palestrina – 14. januar 2002 i Rom) var en italiensk fodbolddommer fra Rom i Italien. Han blev kaldt den smilende dommer. I 1959 dømte han sin første kamp i Serie A og var en populær dommer i 1960'erne til 1970'erne. Han dømte også bronzefinalen i VM-sluttspillet i Mexico i 1970. Han var efter dommerkarrieren med i træner- og lederstaben i Serie A-klubben SS Lazio.

Fodbolddommere fra Italien
Dommere i VM i fodbold 1970
Matteo Trefoloni

Matteo Simone Trefoloni (født 31. marts 1971 i Siena) er en italiensk fodbolddommer. Han har aldrig dømt nogen EM- eller VM-kampe, men han har dømt én kamp i Champions League og 6 kampe i UEFA-cupen

Kilder

Fodbolddommere fra Italien
Rudolf-Harbig-Stadion

Rudolf-Harbig-Stadion er et stadion i den tyske by Dresden, som er hjemmebane for fodboldklubben Dynamo Dresden. Stadionet blev bygget i 1923, og senest ombygget i 2009. Stadionet er blevet omdøbt flere gange i løbets af sin historie, senest i 2018, da det vendte tilbage til det nuværende navn.

Under VM i fodbold for kvinder 2011, blev der spillet tre gruppekampe og en kvartfinale på stadionet.

Fodboldstadioner i Tyskland
Etableret i 1923
Dresden
Yungasvejen

Den Nordlige Yungasvej (også kendt som "Grove's Road", "Coroico Road", "Camino de las Yungas", "El Camino de la Muerte", "Road of Death" eller "Death Road") er en 61-kilometer eller 69-kilometer vej der fører fra La Paz til Coroico, 56 km nordøst for La Paz i Yungas-regionen i Bolivia. 

Vejen er legendarisk for sine ekstreme fare , og i 1995 døbte Inter-American Development Bank vejen som "verdens farligste vej". Det menes at 200 til 300 rejsende bliver dræbt årligt på denne vej. Vejen indeholder kors, der markerer mange af de steder, hvor køretøjerne er faldet og folk blev dræbt.

Der er også en sydlig Yungasvej (Chulumani Road) der forbinder La Paz til Chulumani, 64 km (40 miles) øst for La Paz, og anses for at være næsten ligeså farlig som den nordlige.

Fotografier af Kinas Guoliang-tunnel er ofte fejlagtigt identificeret som Yungasvejen.

Kilder 

Bolivias geografi
Veje i Bolivia
Veje
Peter Prendergast

Peter Prendergast (født 23. september 1963) er en tidligere fodbolddommer fra Jamaica. Han dømte internationalt under FIFA fra 1994 til 2006. Ved VM 2002, var Prendergast blandt de deltagende dommere, og han dømte blandt andet ottendedelsfinalen mellem  og , hvor han kom i fokus efter at have annulleret et belgisk mål.

Ved VM-slutrunden 2006 var Prendergast igen udtaget, men måtte opgive at deltage pga. en skade.

Han har dømt mange kampe i Gold Cup. Han har også dømt kampe ved OL og Confederations Cup.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Palmarès for Peter Prendergast  worldreferee.com. 

Fodbolddommere
Sportsfolk fra Jamaica
Dommere i VM i fodbold 2002
Henrik Christian Nielsen

Henrik Christian Nielsen (14. december 1805 i Thisted – 19. november 1885 i Ribe) var en dansk stiftamtmand og politiker.

Han var en søn af amtsforvalter i Ribe, justitsråd Rasmus Nielsen (10. november 1765 – 27. november 1839) og Abelone Christine f. With (28. juli 1772 – 11. oktober 1835), fødtes i Thisted, hvor faderen dengang var amtsfuldmægtig, blev 1825 student fra Ribe Katedralskole, 1830 juridisk kandidat, arbejdede derefter som volontær hos forskellige embedsmænd, indtil han 1835 udnævntes til auditør i Slesvig, blev 1837 tillige regimentskvartermester, fik 1841 titel af overauditør og overtog ved Treårskrigens udbrud 1848 det vanskelige og ansvarsfulde hverv at ordne og bestyre intendanturvæsenet i Nørrejylland. De store fortjenester, han indlagde sig i denne virksomhed, belønnedes bl.a. 1850 med justitsrådstitlen, og Krigsministeriet satte så stor pris på hans bistand, at det efter hans udnævnelse til amtsforvalter i Ribe 1850 formåede ham til fremdeles i et år at lede intendanturforretningerne. Som amtsforvalter var han gentagne gange konstitueret som amtmand, og 1855 udnævntes han definitivt til stiftamtmand over Ribe Stift og amtmand over Ribe Amt. Også i denne stilling gjorde han udmærket fyldest og erhvervede sig ved sin fremragende dygtighed og overordentlige nidkærhed i forbindelse med den store imødekommenhed, han viste imod alle, med hvem han kom i berøring, i høj grad amtets tillid og agtelse. Særlig fortjeneste indlagde han sig efter krigen 1864 ved den varme interesse, store omsigt og utrættelige flid, hvormed han arbejdede for en forbedring af de hårde vilkår, hvorunder Ribe Amt levede. Da han 1884 efter eget ønske afskedigedes, skete dette da også med en tilkendegivelse af kongens påskønnelse af og tilfredshed med hans lange og udmærkede virken i statens tjeneste. 1861 var han blevet Kommandør og 1875 Storkors af Dannebrogordenen.

1866-70 havde han sæde i Landstinget, valgt af 11. kreds, 1876-82 som kongevalgt medlem. Han døde 19. november 1885 i Ribe.

30. oktober 1835 blev han gift med Jacobine Laurentze Eilskov (9. oktober 1809 – 8. juni 1855), datter af apoteker i Ribe Christian Cornelius Eilskov og Anania f. Hansen.

Kilder 
 Georg Kringelbach, "Henrik Christian Nielsen", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Thisted
Personer fra Ribe
Stiftamtmænd over Ribe Stift
Amtmænd fra Danmark
Storkors af Dannebrog
Auditører fra Danmark
Landstingsmedlemmer i 1860'erne
Landstingsmedlemmer i 1870'erne
Landstingsmedlemmer i 1880'erne
Personer i Dansk Biografisk Leksikon