kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
René Christensen

René Bjørn Christensen (født 31. oktober 1970 i Nykøbing Falster) er dansk politikker og tidligere medlem af Folketinget for Dansk Folkeparti. Siden juni 2022 har han været partiets gruppeformand. Christensen sad i Folketinget fra 10. januar 2008 indtil Folketingsvalget i 2022, hvor han ikke blev genvalgt.

Folketingsmedlem for Dansk Folkeparti i Sjællands Storkreds fra 10. jan. 2008. Midlertidigt folketingsmedlem for Dansk Folkeparti i Sjællands Storkreds fra 10. jan. 2008 til 8. okt. 2008.
Kandidat for Dansk Folkeparti i Vordingborgkredsen fra 2005.

Christensen blev viceborgmester i Guldborgsund Kommune ved kommunalvalget 2013. Dansk Folkeparti havde stor fremgang i kommunen, og flere medier havde givet partiet gode chancer for at kunne opnå dets første borgmesterpost. Posten gik dog til den siddende borgmester John Brædder.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Tidligere folketingsmedlemmer fra Dansk Folkeparti
Personer fra Nykøbing Falster
Folketingsmedlemmer i 2000'erne
Folketingsmedlemmer i 2010'erne
Folketingsmedlemmer i 2020'erne
Lærere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Viceborgmestre fra Dansk Folkeparti
Niels de Hofman

Niels de Hofman (1717-8. juni 1785) var en dansk amtmand, broder til Hans og Tycho de Hofman.

de Hofman blev 1750 landsdommer på Sjælland og Møen, 1759 tillige amtsforvalter i Ringsted og Sorø Amter med tilladelse til at bo på sin uden for amtets grænser beliggende ejendom Ravnstrup, som han dog allerede solgte det følgende år.

1771 blev han kommitteret i det danske kammer under Finanskollegiet, overgik der fra 1773 til den tilsvarende stilling i Rentekammeret, blev 1775 deputeret sammesteds, udnævntes 1777 til amtmand over Nordborg og Sønderborg Amter samt på Ærø, fra hvilken stilling han efter eget ønske afskedigedes 1784.

Allerede 1746 havde han fået titel af kancelliassessor, 1761 blev han justitsråd, 1768 etatsråd og 1776 konferensråd. 1746 blev han gift med Anne Christine Bang, f. Vellejus (1717-1799). Af den fynske gård Bøttigersholm oprettede han 1784 stamhuset Hofmansgave for efterkommerne af hans søsterdatter, familien Hofman-Bang.

Danskere i 1700-tallet
Amtmænd fra Slesvig
Godsejere fra Danmark
Landsdommere fra Danmark
Niels
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kollegiedeputerede fra Danmark
Peter Kauffeldt

Peter Kauffeldt (født 12. januar 1945) er tidligere direktør for Scleroseforeningen.

Kauffeldt er uddannet i erhvervslivet, hos A.P. Møller-Mærsk, og var blandt andet udstationeret i Italien for firmaet. Han var også ansat hos Sadolin & Holmblad.

I 1980 skiftede Peter Kauffeldt til den humanitære verden. Han kom til Kræftens Bekæmpelse og var vicedirektør i foreningen, indtil han i 1986 blev en drivende kraft i opbygningen af Ældre Sagen. 1. juni 1994 blev han ansat som direktør i Scleroseforeningen, hvilket han var indtil januar 2010. 2002 blev han valgt til præsident for Den Europæiske Scleroseorganisation.

2009 blev han Ridder af Dannebrog og han modtog Scleroseforeningens pris "Scleroseprisen".

Personlige liv 
Peter er gift med Marianne (født 1944) siden 1969 og sammen har de 3 børn: Jesper (født 1970), Mette (født 1972) og Jakob (født 1979). Han har 3 børnebørn alle født af datteren Mette (& Michael Mottlau): Oskar (født 2002), Johan (født 2004) og Albert (født 2010).

Karriere 
 1963-1972  Rederiet A.P. Møller, befragter (udstationeret Italien 3½ år)
 1972-1973  Handelsministeriet, eksportstipendiat i Milano
 1973-1975  Icopal, koncern eksportchef
 1975-1977  Hempel, divisions chef
 1977-1980  Sadolin Industri, adm. direktør
 1980-1986  Kræftens Bekæmpelse, vicedirektør
 1986-1994  Ældre Fonden og Ældre Sagen, direktør (og medstifter)
 1994-2010  Scleroseforeningen, adm. direktør
 2012-      Rejseleder til Italien og Sardinien for Nyhavn Rejser

Tillidshverv 
I december 2014 har han følgende tillidshverv, der alle knytter sig til den humanitære verden:
 Medlem af bestyrelsen og Nominating Committee i den globale scleroseorganisation MSIF (Multiple Sclerosis International Federation)
 Medlem af bestyrelsen for PLAN Danmark
 Medlem af Repræsentantskabet for EGV (Ensomme Gamles Værn)

Kilder 
 Omtale hos Scleroseforeningen
 Omtale hos Nyhavn rejser 
 Artikel hos finans.dk 

Riddere af Dannebrog
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Erhvervsfolk fra Danmark
Andreas Nicolaus Kornerup

Andreas Nicolaus Kornerup (født 7. februar 1857 i København, død 3. september 1881 sammesteds) var en dansk geolog, ingeniør, maler, docent og grønlandsforsker. 

Han var søn af litograf Lars Andreas Kornerup.  I 1872 tog Kornerup præliminæreksamen, året efter adgangseksamen til Polyteknisk Læreanstalt, hvorfra han i 1878 blev kandidat i anvendt naturvidenskab. I 1879 blev han udnævnt til docent i jordbundslære ved Landbohøjskolen, men havde kun ringe lejlighed til at virke i denne stilling, da han snart blev grebet af en dødelig sygdom (lungesvindsot), hvoraf han efter 3/4 års sygeleje afgik ved døden, kun 24 år gammel. 

Trods den korte tid, det således var beskåret Kornerup at leve og virke i, efterlod han sig dog et anset navn som geolog og Grønlandsforsker. Hans betydning som sådan lå fortrinsvis i det fritskuende blik, som han - trods sin ungdom og sin opdragelse under i ydre henseende indskrænkende københavnske forhold - havde over de storslåede naturforhold i dette for geologiens studium i Norden så vigtige land, og samtidig forstod han, støttet på sin medfødte og ved omhyggelig opdragelse gennem ungdommen fæstnede kunstneriske begavelse, at illustrere sine geologiske beskrivelser ved en talrig række fortrinlige afbildninger. 

Også som plantesamler har han udfoldet en betydelig virksomhed i Grønland. Endnu førend han var bleven kandidat, deltog han i en ekspedition til Julianehåbs distrikt i 1876. I foråret 1878 gik han på ny til Grønland, hvor han var deltager i J.A.D. Jensens berømmelige isvandring, og endelig i 1879 foretog han sammen med Jensen og Regnar Hammer sin sidste Grønlandsfart til Holsteinsborgs og Egedesmindes distrikter. Om de på disse ekspeditioner udførte geologiske undersøgelser foreligger der livlig skrevne beretninger i "Meddelelser om Grønland" og ligeledes et par afhandlinger i "Geografisk Tidsskrift" (II og IV). 

Som det bedste af Kornerups samtlige arbejder tør vistnok anses det i 2. bind af "Meddelelser" indrykkede Geologiske Iagttagelser fra Vestkysten af Grønland (1879). Men det blev også hans sidste værk. Han deltog i de skandinaviske naturforskeres møde i Stockholm 1880, hvor hans arbejder og afbildninger vakte beundring, og hvor han på forslag af A.E. Nordenskiøld valgtes til udenlandsk medlem af "Geologiska Föreningen", foretog efter mødet en fjeldtur i Norge, hvor hans i Grønland erhvervede sygdom brød op igen ved uforsigtighed, og måtte vende hjem i dødssyg tilstand til København. I 1882 var der udstillet flere større akvareller fra Grønland af Kornerup.

Han er begravet på Garnisons Kirkegård. Litografi af Lars Møller 1883 efter ældre fotografi. Træsnit 1881.

Kilder 
 Kristian Rørdam:

Eksterne henvisninger

Galleri 

Geologer fra Danmark
Polarforskere fra Danmark
Ansatte ved Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Andreas Nicolaus
Malere fra Danmark
Henrik Pontoppidan (flertydig)

Henrik Pontoppidan er navnet på flere personer, blandt andre:
 Henrik Pontoppidan (d. 1659) – provst i Vejle
 Henrik Pontoppidan (handelsmand) (1814-1901) – dansk grosserer og godsejer
 Henrik Pontoppidan (1857 – 1943) – dansk forfatter

Se også 
 Henrik Pontoppidans mindefonds legat
Joachim Bruun de Neergaard (politiker)

Joachim Peter Christian Bruun de Neergaard (26. marts 1806 i København – 28. januar 1893 sammesteds) var en dansk godsejer og politiker, far til Vilhelm Bruun de Neergaard.

Neergaard, der var søn af kammerherre, major Johan Andreas Bruun de Neergaard til Skjoldenæsholm, Svenstrup og Merløsegård (1770-1846) og Elise Henriette, født Cramer, blev 1822 student (privat dimitteret) og 1827 juridisk kandidat. Han indtrådte 1830 som auskultant i Rentekammeret og gjorde tjeneste her indtil 1844. Samtidig dyrkede han militære interesser og var i årene 1834-45 kaptajn i Kongens Livkorps (Studenterkorpset). 

Ved faderens død i 1846 blev han besidder af fideikommisgodset Svenstrup i Københavns Amt. Han gik nu med iver og interesse op i landvæsen, godsadministration og kommunal virksomhed. I Sorø Amts landøkonomiske Selskab var han således bestyrelsesmedlem i 50 år (1836-86), af Roskilde Amtsråd var han medlem 1845-71, og han var i en lang årrække en af de bærende kræfter i den anselige Sparekasse for Ringsted og Omegn. 

I stænderforsamlingstiden havde han efter valg af sædegårdsejere et par år (1847-48) sæde blandt de stænderdeputerede i Roskilde. Neergaard stod her på den udpræget konservative side og var blandt de 16 underskrivere af erklæringen af 16. marts 1848 imod nødvendigheden af en folkerepræsentations samtykke til givelsen af en fri forfatning og imod Ejderstatstanken. 

Han var i de følgende år medlem af den helstatlige og godsejerlige Grundejerforenings bestyrelse, men i det egentlig aktive politiske liv trådte han først op på ny, da han i en alder af over 69 år modtog kongelig udnævnelse som landstingsmand (1875). Han beholdt nu sæde i Landstinget til sin død, var et interesseret, pligtopfyldende og punktligt medlem af tinget, nød en ikke ringe indflydelse blandt partifæller, men holdt sig stedse tilbage i anden række. 

Neergaard var ingen ubetydelig mand, men en beskeden mand, vel også en fremmed over for meget i tidens udvikling. Han var agtet som en hædersmand af den gamle skole, og med føje kunne Landstingets formand ved hans død sige om ham, at han, takket være hans milde og medgørlige personlighed, ikke havde en eneste uven i tinget.

Neergaard blev kammerherre 1847, Kommandør af Dannebrog af 2. grad 1878, af 1. grad 1889 og gehejmekonferensråd 1892. Han var gift: 1. gang 1835 med Christiane Louise, født von Stemann (1807-1837), datter af gehejmestatsminister Poul Christian von Stemann; 2. gang 1838 med sin første hustrus søster Petronella (1804-1839); 3. gang 1844 med Johanne Christiane, født Zeuthen (1816-1850), datter af Højesteretsassessor Vilhelm Peter Zeuthen, medejer af Tølløsegård, og Bolette, født Bartholin.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

 

Jurister fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Officerer fra Danmark
Landstingsmedlemmer i 1870'erne
Landstingsmedlemmer i 1880'erne
Landstingsmedlemmer i 1890'erne
Landstingsmedlemmer fra Højre (1881-1915)
Joachim Bruun 1
Amtsrådsmedlemmer
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Stænderdeputerede fra Østifterne
Kammerherrer fra Danmark
Gehejmekonferensråder fra Danmark
Claus Madsen Brødsgaard

Claus Madsen Brødsgaard (19. december 1834 på Jorddrupgård ved Kolding – 26. august 1916 på Frederiksberg) var en dansk landmand og politiker.

Brødsgaard var født 1834 på Jorddrupgård ved Kolding, som han ejede fra 1864 og i 1898 bortforpagtede til sin søn. Hans fader var kammerråd Brødsgaard, der døde 1864. C.M. Brødsgaard var fra 1871-1897 medlem af amtsrådet, fra 1878-97 landvæsenskommissionær og fra 1888-97 medlem af Oversundhedskommisonen i Ribekredsen. Fra 1868-1872 formand i Kolding Omegns Landboforening fra 1885-97 medlem af skoledirektionen fra 1881-97 medlem af bestyrelsen for Kolding Sygehus og Arresthus og fra 1898 medlem af Landmandsbankens bankråd. 19. september 1894 valgtes han til Landstinget i 11. kreds og sluttede sig til Højre, omend han efter forliget 1894 af og til viste stærk forhandlingsvenlighed og nærmede sig den gruppe, der senere blev Det frikonservative Parti. I efteråret 1901 kunne han, der allerede i 1898 var fraflyttet kredsen, ikke genvælges og således sluttede en parlamentarisk løbebane, der kun havde varet i 8 år, og hvori landvæsnets lovgivning havde været hans største interesse. Han var justitsråd og Ridder af Dannebrog.

10. juli 1860 havde han i Kolding Kirke ægtet Thora Amalie Riis.

Kilder 
 Niels Bransager og Palle Rosenkrantz, Den danske Regering og Rigsdag 1901: Biografier og Portrætter, Dansk Grafisk Forlag 1901-03. Digitaliseret hos Google Books

Eksterne henvisninger 

Landstingsmedlemmer i 1890'erne
Landstingsmedlemmer i 1900'erne
Riddere af Dannebrog
Amtsrådsmedlemmer
Landstingsmedlemmer fra Højre (1881-1915)
Landmænd fra Danmark
Poul Rasmusen

Poul Gundersen Ramusen (16. marts 1869 i Korsør – 9. september 1917 i København) var en dansk jurist og politiker.

Rasmusen var søn af konsul Th. Rasmusen og hustru Cordelia f. Harboe, blev student fra Sorø Akademi 1888 og cand.jur. 1895. Han var assistent i Finansministeriet 1896-99 og blev overretssagfører 1899. 

Han var folketingsmand for Randerskredsen 1901-1906 og landstingsmand for 1. landstingskreds fra 1910 til sin død i 1917. Han var Højres kandidat i Københavns 5. kreds ved folketingsvalget 1909 og 1910, i og Odensekredsen ved folketingsvalget 1913.

Han var borgerrepræsentant fra 1909 til sin død (valgt for Antisocialistisk Borgerliste) og formand for Den konservative Klub i København.

Han var gift med Hansigne Frandsen, f. 2. marts i Ringsted, datter af dampmøller J.C. Frandsen og hustru f. Carlsen.

Hans gravminde blev udført af Schannongs Monument-Forretning og ligger begravet på Vestre Kirkegård i København.

Referencer

Kilder 
 Kraks Blaa Bog 1910

Folketingsmedlemmer i 1900'erne
Landstingsmedlemmer i 1910'erne
Jurister fra Danmark
Folketingsmedlemmer fra Højre (1881-1915)
Personer fra Korsør
Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Advokater fra Danmark
Tidligere medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation fra Antisocialistisk Borgerliste
Søren Pedersen (politiker, 1826-1898)

Søren Pedersen (14. december 1826 i Jetsmark Sogn – 21. november 1898) var en dansk husmand og politiker.

Søren Pedersen blev født 14. december 1826 i Jetsmark Sogn, Hjørring Amt, og søn af gårdejer Peder Andersen (1789-1845). Han blev 1851 smed i Blokhus i nabosognet Hune og valgtes her 1856 til sogneforstanderskabet, men flyttede næste år tilbage til Jetsmark, hvor han købte et hus og efterhånden opdyrkede 20-30 tdr. land hede eller kærjord. Han solgte 1872 med god fordel den større halvdel og overdrog 1885 resten til en svigersøn med undtagelse af et stykke, hvor han byggede sig et hus. Han blev 1881 vurderingsmand for Husmandskreditforeningen, havde 1881-90 det hverv at undersøge de huslodder i Hjørring Amt, hvis ejere søgte præmier for god dyrkning, og var fra 1887 i nogle år medlem af bestyrelsen for Hjørring Amts Landboforening.

1858 valgtes han til Folketinget for Hjørring Amts 5. kreds og genvalgtes her indtil 1866; var 1864-65 tillige medlem af Rigsrådets Folketing. Han sluttede sig først til Bondevennerne og var i april 1865 medlem af fællesudvalget om Grundlovssagen; han stemte imod forslaget, fordi det ikke tog tilstrækkeligt hensyn til bøndernes krav om Landstingets sammensætning, men erkendte ellers, at den tidligere ordning ikke var retfærdig. Senere sluttede han sig dog til den gennemsete Grundlov og mistede derfor sin plads i tinget. 1865 var han medstifter af Oktoberforeningen og blev medlem af dens bestyrelse. Ved et udfyldningsvalg 1868 valgtes han til Landstinget og genvalgtes 1874 og 1882. Han hørte her til den gruppe (Venstre centrum), der havde Carl Ploug til fører, og gjorde god tjeneste i ikke få vigtige udvalg, bl.a. om vandafledning og om kreditforeninger for husmænd. Han var en forstandig, vel oplyst og selvstændig mand, frisindet og mådeholden; ønskede således større indflydelse for menighederne på præsternes valg, end regeringen ville tilstå, men foretrak en forbedring af den offentlige folkeskole frem for de nye friskoler. Da den politiske kamp i 1880'erne blev heftigere, hørte han til dem, der søgte for enhver pris at undgå et brud mellem tingene, bl.a. som medlem af fællesudvalget om finansloven 1882, og misfornøjet med begge de store partiers holdning trak han sig tilbage i sommeren 1885.

Han ægtede 7. januar 1853 Maren Christensen (13. juni 1831 – 5. september 1891), datter af bolsmand Chr. Christensen i Brovst, og døde 21. november 1898.

Kilder 
 Emil Elberling, "Pedersen, Søren", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Henrik Wulff, Den danske Rigsdag.

Eksterne henvisninger 

Folketingsmedlemmer i 1850'erne
Folketingsmedlemmer i 1860'erne
Landstingsmedlemmer i 1860'erne
Landstingsmedlemmer i 1870'erne
Landstingsmedlemmer i 1880'erne
Kommunalpolitikere fra Danmark
Landstingsmedlemmer fra Venstre
Landmænd fra Danmark
Smede fra Danmark
Politikere fra Bondevennerne
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Allan Mortensen

Allan Mortensen (født 27. april 1946 i Aarhus) er en dansk sanger, musiker og skuespiller, der har arbejdet i en lang række musikalske og teatermæssige sammenhænge.

Hans karriere begyndte, da han spillede trompet og sang i en række mindre århusianske orkestre i 1960'erne, og han tiltrak sig i første omgang opmærksomhed som forsanger i Tears, der var ledet af Holger Laumann. I begyndelsen af 1970'erne flyttede han til København for at blive forsanger i Midnight Sun, og kort efter fik han sit egentlige gennembrud i rollen som Judas i rockoperaen Jesus Christ Superstar. Derefter blev der bud efter ham fra både radio, tv og forskellige musicals, lige som han fik tilbudt pladekontrakter. En karriere som discostjerne i Vesttyskland var dog ikke sagen for Allan Mortensen, der derpå holdt sig til Danmark.

Musikalsk bredte han sig efterhånden ud over et bredt spektrum af genrer. Fra de tidlige års jazz-rock og rock tog han nu også decideret popmusik ind, og han fik et dansktophit med sangen "Musikalske venner". Han sang også klassisk i G.F. Händels Messias, samtidig med at han holdt fast i rocken med sang på "Voldsom Volvo" fra Wikke & Rasmussens tv-serie Sonny Soufflé Chok Show.

I en periode var Allan Mortensen medlem af vokalkvartetten Hans Mosters Vovse, der to gange deltog Dansk Melodi Grand Prix i 1980 og 1981 med henholdsvis en fjerde- og en andenplads til følge.

Han har optrådt i en lang række sammenhænge, ofte som forsanger med forskellige orkestre som Ib Glindemanns bigband eller i tv-programmer som Hit med sangen.

Han er far til sangerinden Veronica Mortensen.

Filmografi 
 1974: Hitler Superstar
 1974: Gennembruddet
 1980: Hans Mosters Vovse præsenterer: Swingtime igen
 1980: Melodi grand prix 1980
 1981: Dansk melodi grand prix
 1984: Rock for Afrika
 1986: Sonny Soufflé chok show
 1990: Harry Måneskin
 1995: Eleva2ren
 1999: Olsen-bandens første kup 
 2004: Motormagasinet
 2005: Twist & Shout
 2006: Rundt om klaveret
 2006: Der var engang en dreng
 2009: zHit-paraden

Eksterne henvisninger 
 
 
 Allan Mortensens hjemmeside 

Sangere fra Danmark
Skuespillere fra Danmark
Personer fra Aarhus
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 1979
Ledelsesansvar

Ledelsesansvar er det erstatningsansvar, som en ledelse eller bestyrelse for en virksomhed (eks. et selskab) eller en organisation kan ifalde som følge af de handlinger eller undladelser, der foretages i ledelsesgerningen.

Ledelsesansvar bliver oftest aktuelt, når kreditorer (eksempelvis leverandører eller banker) lider tab i forbindelse med en virksomhed eller en organisations konkurs. I sådanne tilfælde vil kreditorerne til tider forsøge at gøre ledelsen personligt ansvarlig for tabet for på den måde at få dækket deres tab.

Ansvaret er i udgangspunktet individuelt. Ledelsen (og/eller bestyrelsen) kan dog blive kollektivt ansvarlig ved fælles beslutninger (ved enstemmighed, eller ved flertalsbeslutninger, hvor der ikke angives, hvem der har været uenige). I sådanne tilfælde kan der efter omstændighederne pålægges et solidarisk ansvar. Ledelsesansvaret er personligt og ubegrænset og kan således pålægges også, selv om der er tale om et selskab med begrænset ansvar (eks. et kapitalselskab) eller en forening.

Ansvarsgrundlaget for ledelsesansvaret er culpa, medmindre der i særlig lovgivning findes et andet ansvarsgrundlag i særlig lovgivning på det pågældende område. Derudover gælder de almindelige erstatningsbetingelser: tab, årsagssammenhæng og adækvans (samt fraværet af ansvarsfritagende forhold).

Betingelserne for at ifalde ledelsesansvar er som udgangspunkt uafhængige af, hvilken organisation der er tale om. I praksis vil ansvaret, og ikke mindst risikoen, dog variere efter organisationens størrelse og art. Det kan også have betydning for vurderingen af, om der er handlet ansvarspådragende.

Se også
Erstatningsret
Erstatning udenfor kontrakt

Jura
Erhvervsliv
Didrik den Lykkelige

Didrik den Lykkelige af Oldenburg () (1390 – 14. Februar 1440) var greve af Oldenburg fra 1423 til 1440.

Biografi 

Didrik var søn af grev Christian 5. af Oldenburg og grevinde Agnes af Hohnstein og efterfulgte sin ældre broder Christian 6. som greve af Oldenburg i 1423.

Ved Didriks tiltrædelse af regeringen var hans fædrene fyrsteland delt i adskillige dele; men Didrik arvede både en broder og flere fætre og samlede hele grevskabet på sin hånd, ja forenede dermed Delmenhorst; heraf hans tilnavn.

I sit andet ægteskab var Didrik fra 1423 gift med Hedevig af Holsten (* ca. 1398/1400; † 1436). Hun var datter af greve Gerhard 6. af Holsten-Rendsburg og nedstammede i tredje led fra Erik Klippings datter Richiza af Danmark. Hedevig fødte ham en datter og tre sønner, hvoraf Christian var den ældste; inden børnene var blevet voksne, døde både moderen og faderen. Christian og hans brødre blev derefter opfostret hos deres morbror, hertug Adolf af Slesvig, og dennes indflydelse mere end sin nedstamning fra en dansk kongedatter skyldte han sit valg til Danmarks konge 1448.

Ægteskaber og børn 
Han var gift i første ægteskab med Adelheid af Oldenburg-Delmenhorst († ca. 1404). 

I andet ægteskab var han fra 1423 gift med Hedevig af Holsten (* ca. 1398/1400; † 1436). Hun var datter af greve Gerhard 6. af Holsten-Rendsburg. De havde følgende børn:
 Adelheid (1425–1475)
 ∞ 1. gang med Ernst 3., Greve af Hohnsten († 1454)
 ∞ 2. gang med Gebhard 6. af Mansfeld († 1492)
 Christian 1. (1426–1481), Greve af Oldenburg; Konge af Danmark, Norge og Sverige; Hertug af Slesvig og Holsten
 ∞ 1449 Dorothea af Brandenburg (1430–1495)
 Moritz 4. (1428–1464), Greve af Delmenhorst
 ∞ 1458 Katharina af Hoya
 Gerhard den Modige (1430–1500), Greve af Oldenburg og Delmenhorst
 ∞ 1453 Adelheid af Tecklenburg

Didrik havde en datter, Mette, udenfor ægteskab, * ca. 1410, † 1431.

Anetavle

Litteratur 
 Martin Last: Adel und Graf in Oldenburg während des Mittelalters, Oldenburg 1969, S. 144.

Eksterne links 

Huset Oldenburg
Grever af Oldenburg
Snøde

Snøde er en landsby på Langeland med . Snøde er beliggende i Snøde Sogn på den nordlige del af øen 25 kilometer nord for Rudkøbing og 42 kilometer fra Svendborg. Landsbyen tilhører Langeland Kommune og er beliggende i Region Syddanmark.

Snøde Kirke ligger i landsbyen.

Kilder 

Byer på Langeland
Lindelse

Lindelse er en by ved Lindelse Nor på Langeland med , beliggende 16 km nord for Bagenkop og 9 km syd for Rudkøbing. Byen hører til Langeland Kommune og ligger i Region Syddanmark.

Lindelse hører til Lindelse Sogn, og Lindelse Kirke ligger i byen.

Faciliteter 
Der har har tidligere været en købmand i byen, denne lukkede dog den 9 november 2019. Der er et plejecenter i byen og Lindelse Kro, som også har grillbar og ishus, fortsætter efter to konkurser i de senere år.

Historie 
Byen hed i Valdemars Jordebog Linløsæ, senere Lyndesse og Lynnæss. Andelsmejeriet Allebølle har ligget i byen, og der har været privat pigeskole.

Jernbanen 
Lindelse havde station på Langelandsbanen (1911-62). Stationsbygningen, der blev tegnet af arkitekt Helge Bojsen-Møller, er bevaret på Østerled 9. Syd for Bregnevej 12 udgår en sti på 1 km, som følger banens tracé til en P-plads ved Blandebjerg. Nordøst for Vævergyden er der også bevaret et lille stykke banetracé.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 

 Geodatastyrelsen: Høje målebordsblade 1842-1899 og lave målebordsblade 1901-1971

Byer på Langeland