kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Trekanttal

Trekanttal er tal, der indgår i talfølgen 
1, 3, 6, 10, 15, 21, 28, 36, 45, 55, 66, 78, 91, 105, 120, 136, 153, 171, 190, 210, 231, 253, 276, 300, 325, 351, 378, 406, 435, 465, 496, 528, 561, 595, 630, 666 ... 

– altså således at det første trekanttal er 1, det andet er 1+2, det tredje er 1+2+3 og så videre.

Man kan beregne det 'te tal i rækken, , ved hjælp af formlen

hvilket er et specialtilfælde af formlen for summen af en differensrække (aritmetisk række).

Summen af to på hinanden følgende trekanttal er et kvadrattal.

Trekanttal hedder således fordi  objekter kan placeres i en trekantet figur som det ses til højre. For eksempel er der 10 kegler i bowling, og 15 baller i almindelig pool. Se også figurtal.

Det er muligt for et tal på én gang at være trekanttal og kvadrattal. Der er uendeligt mange tal der har begge disse egenskaber:
 1, 36, 1225, 41616, 1413721, …

I 1796 beviste Gauss at ethvert positivt tal kan skrives som en sum af højst 3 trekanttal. Det er et specialtilfælde af Fermats polygontals teorem

Ekstern henvisning 
 Følge A000217 i On-Line Encyclopedia of Integer Sequences

Heltalsfølger
Lars Pensjö

Lars Pensjö er en svensk programmør, uddannet på Chalmers tekniska högskola i Göteborg, som i sin tid påbegyndte skabelsen af MUD-programmet LPMud, som er opkaldt efter ham. Han er også en af stifterne af Genesis LPMud, som hostes af Chalmers Datorförening.

Programmeringssproget LPC ("Lars Pensjö C") er udviklet af Lars Pensjö.

Programmører
Personer fra Sverige
Tjek fødselsår
Das Modell

Das Modell er et nummer skrevet af Kraftwerk, der er et af deres største hits. Den er også udgivet på engelsk under navnet The model. I modsætning til de fleste andre Kraftwerk-numre, har dette nummer langt mere tekst og er ikke særligt langt. Det er dermed også hvad man kunne beskrive som Kraftwerks mest poppede nummer. Singlen blev udsendt i 1978 og tilhører albummet Die Mensch-Maschine (eng.: The Man Machine) som også er fra samme år. I 1982 lå nummeret nr. 1 på den engelske hitliste.

Der har været lavet flere covernumre, som f.eks. Carter USM, Aviador Dro, Tremolo Beer Gut  og rockbandet Big Black. Rammstein har lavet et covernummer af det og udsendte det i 1997 som en single.

Referencer 

Rammstein
Singler fra 1978
Singler fra 1997
Sonne

Sonne er et dansk efternavn. Der kan henvises til følgende personer med navnet:
 Sonne (slægt) – en bornholmsk slægt
 Carl Edvard Sonne, dansk grafiker
 Hans Christian Sonne, stifter af Danmarks første brugsforening
 Jørgen Sonne, dansk forfatter
 Jørgen Valentin Sonne, dansk maler
 Laust Sonne, dansk trommeslager i D-A-D
 Per Sonne, dansk modstandsmand under anden verdenskrig
 Petrine Sonne, dansk skuespiller
 Sonne, dansk wrestler
Links 2 3 4

"Links 2 3 4" ("Venstre 2 3 4") er en sang af det tyske heavy metal-band Rammstein. Sangen er at finde på deres album Mutter fra 2001.

Sangen blev lavet som et svar på beskyldninger mod Rammstein som værende nazistiske. Guitarist og danner af Rammstein Richard Z. Kruspe har udtalt, at "hvis man vil putte os i en politisk kategori, er vi venstreorienterede, og det er grunden til, at vi lavede sangen". I sangen høres lyden af hvad der kan opfattes som støvler, der trammper i takt, hvilket er en hentydning til militær-march, som i den tyske hær styres af råbet "Links 2 3 4" .

Kildehenvisninger 

Rocksange
Ivan Konstantinovitj Ajvasovskij

Ivan Konstantinovitj Ajvasovskij (russ.: Иван Константинович Айвазовский, arm.: Հովհաննես Այվազովսկի (Hovhannes Aivazovsky)) 29. juli 1817  – 2. maj 1900 ) var en russisk maler af armensk herkomst, mest berømt for sine billeder af havet.

Billedgalleri

Eksterne henvisninger 

 Ivan Aivazovsky i Olga's Galleri (på engelsk)

Malere fra Rusland
Russere i 1800-tallet
Enghavre (slægt)

Enghavre (Helictotrichon) eller blot Havre er en slægt af græsser, som er udbredt i Alperne og Sydeuropa. Det er stauder med en tueformet vækst og stift oprette blade. Blomsterne bæres på lange, bladløse stængler.

Arter 
Beskrevne arter her på Wikipedia:

 Alpeenghavre (Helictotrichon sempervirens)
 Enghavre (Helictotrichon pratense)
 Dunet enghavre (Helictotrichon pubescens)

Andre arter
Alpeenghavre

 
Alpeenghavre (Helictotrichon sempervirens), ofte skrevet alpe-enghavre, er en stedsegrøn staude med en tuedannende vækstform. Bladranden er forsynet med kisel, der gør den knivskarp.

Beskrivelse 
Vækstpunkterne sidder beskyttet inde midt i bladknipperne. Derfra skyder de stive, linjeformede blade til vejrs. Over- og undersiderne er ensartet blågrønne. Bladranden er forsynet med kisel, der gør den knivskarp. Fra vækstpunktet skyder de lange, blomsterbærende stængler frem. De bærer blomsterne i uregelmæssige toppe af fåblomstrede småaks. Stængler og frø modner til en gyldengul farve om efteråret.

Rodnettet er kraftigt og dybtgående. 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,60 x 0,60 m (60 x 5 cm/år), heri ikke medregnet de 1,50 m lange blomsterskud.

Hjemsted 
Arten hører hjemme i Alperne, hvor den findes som et relikt fra istiden på sætere og i alpine områder på kalkbund sammen med bl.a. blodrød storkenæb, dunet vejbred, hulkravet kodriver, knoldet mjødurt og voldtimian.

Anvendelse 
Planten trives i haver, men kræver kalk og godt dræn.

Flerårige urter
Stedsegrønne
Enghavre
Nordisk Fjer

Nordisk Fjer var en dansk tekstilvirksomhed, der i 1991 gik konkurs under stor mediebevågenhed, blandt andet pga. arbejdende bestyrelsesformand og administrerende direktør Johannes Petersens selvmord, der skete, mens virksomhedens økonomiske tilstand var under opklaring. Firmaets kollaps skyldtes bedrag i milliardklassen og står som den største danske erhvervsskandale.

Nordisk Fjer blev stiftet i Svendborg 20. marts 1901 som aktieselskab af H.O. Lange som en fabrik til forarbejdning af fjer og dun. Siden voksede den til en international koncern med fabrikker og salgsselskaber i mange lande og mere end 2.000 ansatte da den var på sit højeste. Fokus flyttedes gradvist fra forarbejdning af og handel med fjer og dun til produktion og salg af dyner, puder og sengetøj.

Fabrikken lå i Københavns Frihavn, på den nuværende Amerika Plads, og bygningerne, der er tegnet af Victor Nyebølle, findes endnu, omend i stærkt ombygget form. De var i en periode domicil for Banedanmark.

I 1986 blev Lars Fournais ansat som administrerende direktør. Han blev fyret i 1989, efter han havde nægtet at underskrive årsregnskabet.
I 1990 havde regnskabsprincipperne været ændret 32 gange inden for seks år, og revisorerne var skiftet ud otte gange. Mange midler var taget i anvendelse for at pynte på regnskaberne. Som et af de sidste elementer heri havde koncernens arbejdende bestyrelsesformand Johannes Petersen på en ekstraordinær generalforsamling i september 1990 oplyst, at 52 pct. af aktiekapitalen i delkoncernen Northern Feather International var solgt til tre udenlandske partnere. Salget blev imidlertid afkræftet af en af disse partnere. Kort efter begik bestyrelsesformanden Johannes Petersen selvmord i sit sommerhus.

Selskabet gik konkurs i marts 1991 med et tab til kreditorerne på 3 mia. kr. Dele af virksomheden fortsatte som Nordisk Tekstil.

Nordisk Kollegium blev stiftet i 1942 af H. O. Lange, som et hjem for nordiske, mandlige studerende under deres studietid. Frem til Nordisk Fjers konkurs var kollegiet støttet økonomisk af Nordisk Fjer.

Administrerende direktører 
 1901-1961 H.O. Lange (fra 1947 sammen med Kaj Neckelmann)
 1961-1969 Hildur Friis-Hansen
 1969-1990 Johannes Petersen (arbejdende bestyrelsesformand 1987-90)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 David Rehling: "Den fjerbaskende forførelse", Information 2013
 Whistlebloweren, der fældede Nordisk Fjer, Berlingske Tidende 2015

Tidligere fremstillingsvirksomheder i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1901
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Tidligere virksomheder i København
Ophørt i 1991
Industribygninger i København
Østerbro
Rudolf Höß

Rudolf Franz Ferdinand Höß (25. november 1900 i Baden-Baden, Tyskland - henrettet i Auschwitz 16. april 1947) var fra 1940 Obersturmbannführer i SS (Allgemeine-SS og Waffen-SS) og var den første af tre kommandanter i koncentrationslejren Auschwitz, hvor han var ansvarlig for mordene på millioner af mennesker.

Rudolf Höss meldte sig i 1915 under første verdenskrig som frivillig til den tyske hær. I 1923-28 var han fængslet for meddelagtighed i mord. Höss trådte i 1934 ind i SS, hvor han blev funktionær i kz-lejren Dachau og senere i Sachsenhausen. Den 11. marts 1946 blev Höß fanget af det britiske militærpoliti. Under Nürnbergprocessen var han vidne mod Ernst Kaltenbrunner, Oswald Pohl og og det tyske firma I.G. Farben. Den 25. maj 1946 blev han overgivet til Polen, hvor han den 2. april 1947 blev dømt til døden. Han blev hængt den 16. april 1947 foran indgangen til krematoriet i Auschwitz I koncentrationslejren.

Eksterne henvisninger 

Antikommunister fra Tyskland
Nazister fra Tyskland
Personer henrettet ved hængning
Naziledere
SS-officerer
Personer fra Baden-Baden
Forbrydere i Holocaust
Holocaust i Polen
Ansatte i Auschwitz
Nazister dømt for krigsforbrydelser ved en polsk domstol
Prestige

Prestige er et udtryk, der dækker over en slags anseelse et individ eller institution generelt nyder i en bredere kreds af samfundet. Hvor 'anseelse' måske er et mere flydende begreb, så antager man ofte at prestige dækker over noget mere intersubjektivt fikseret.

En persons prestige afhænger meget af fx job, ejendom, uddannelse og lignende. Hvor anseelsen kan dale, hvis man fx er lettere moralsk anløben, så behøver prestigen ikke nødvendigvis også at dale (med mindre man selvfølgelig bliver dømt og kommer i fængsel eller lignende).

Et prestigeprojekt, er et projekt som man ikke gennemfører alene for materielle fordele, men også for at vise at man er i stand til det.

Se også 

 Meritokrati

Magt
Social rang
Poul Christian Stemann

Poul Christian von Stemann (14. april 1764 i København – 25. november 1855 på Herlufsholm) var den førende minister i de sidste år af den danske enevælde. Han var af en embedsmandsslægt, der oprindeligt kom fra Westfalen og søn af Christian Ludvig von Stemann.

Biografi 
I 1781 tog han juridisk embedseksamen og blev udnævnt til kammerjunker. 

Han blev i 1788 gift med Cathrine Elisabeth Wasserfall (1767-1850), en datter af grosserer Peter Wasserfall. Det gode ægteskab gav ham mulighed for at blive godsejer på Sjælland; først ved køb af Benzonlund ved Jyllinge og derefter i 1805 Valbygård ved Slagelse, efter at Benzonlund var solgt. Valbygård blev solgt i 1846.

I 1798 blev han udnævnt til amtmand i Sorø Amt, hvor han udmærkede sig som embedsmand. 

I 1827 blev han gehejmestatsminister, præsident for Danske Kancelli, justitsminister og kongelig bankkommissær. Som præsident for kancelliet blev han også direktør for Herlufsholms Stiftelse. Han forlod embedet som amtmand med "Amtet og dets Kjøbstæder i den fortrinligste Orden med alle Kasser fyldte". 

Stemann var præsident for kancelliet i 21 år og satte dermed et afgørende præg på lovgivning og reformer i den sidste del af enevælden.

Han var medvirkende til kommunalreformen i 1837, hvorved borgerne i købstæderne fik et vist folkestyre gennem en borgerrepræsentation. Frem til 1841 indførtes også sogneråd og amtsråd. En anden vigtig reform var arveloven fra 1845, der gjorde den efterladte ægtefælle til tvangsarving.

I 1831 fungerede han kortvarigt som udenrigsminister.

Stemann fik en afgørende rolle at spille under det pres, der fra 1830 var fra den franske juli-revolution og den tyske nationale frihedsbevægelse. Mange tyskere, særligt i Holsten, ønskede en selvstændig, fri forfatning for hertugdømmerne og kun "konge og fjende fælles" med Danmark. Stemann var i opposition til denne bevægelse, og mens han accepterede en stænderforsamling for Holsten, var han mod de rådgivende stænder i Danmark. Da dette ikke kunne undgås, satte han i opposition til A.S. Ørsted ved stænderforordningen i 1834 igennem, at kun grundejere fik valgret og blev valgbare, idet han mente, at fast ejendom gav en tilknytning til staten. Ørsted havde ment, at også uddannede mænd, som lærere og præster burde kunne stemme. 

Efter Christian 8.s død i 1848 proklamerede Stemann Frederik 7.s tronbestigelse fra Christiansborg Slots balkon og blev kort herefter afskediget.

Kilder 
 
 Store Restrup Historie

Eksterne henvisninger 
 

Amtmænd fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Jurister fra Danmark
Gehejmestatsministre fra Danmark
Storkors af Dannebrog
Ordenskanslere fra Danmark
Personer fra København
Poul Christian
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Gehejmekonferensråder fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Æresmedlemmer af Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster
Danskere i 1800-tallet
DNS

DNS, akronymet kan have flere betydninger.

 Domain Name System – protokollen der varetages af en DNS-server eller navneserver.
 Direct numerical simulation – simulation af væskers opførsel i dynamisk sammenhæng.
 Did Not Show – sportsudøver der ikke stiller op alligevel.
Bokser

Bokser, en person som udøver boksning,

Kendte boksere 
Eksepler på kendte danske boksere gennem tiden er Tom Bogs, Mikkel Kessler, etc.

Sundhedsforanstaltninger for sportsbokseren 
Bokseren som træner boksning med henblik på sport, sker overvejende under kontrollerede forhold, der er reguleret under nationale - og internationalle regler.

For Danmarks vedkommende er der forskel på lovgivningen for den professionelle bokser og amatørbokseren med hensyn til sundhedsundersøgelser.

Som eksempel på denne forskelsbehandling er kontrolundersøgelse af hjerneskader, citat:

Boksere som udsættes for slag i hovedet er i risikogruppen for at pådrage sig hjerneskader. Hvis den professionelle boksers vedkommende er der desuden risiko for, at hjerne tager kronisk skade i retning af Alzheimer og Parkinson.

Se også 

 Sportsudøver

Referencer 

 
Indendørs sport
Eske Bille

Eske Bille (født ca. 1480, død 9. februar 1552), dansk diplomat, rigshofmester og lensmand. Søn af Peder Bille og Anne Knudsdatter Gyldenstierne.

Oversigt 
 1510-14, lensmand på Københavns slot.
 1523, i rigsrådet.
 1529–37, lensmand på Bergenhus.
 1537, slået til ridder.
 1538, deltog i fyrstemødet i Braunschweig.
 1547-52, rigshofmester.

Biografi 
Eske Bille var 1510-14 lensmand på Københavns slot og derefter på Hagenskov på Fyn, hvor han viste sig som en myndig mand med en fast karakter. Han kom hurtigt ud i stridigheder med den selvrådige bondebefolkning i Båg Herred og dermed også med Christian 2., der tog lenet fra ham. Frederik 1. gav ham lenet tilbage, og han blev optaget i rigsrådet i 1523. I 1529 blev han sendt til Bergen som lensmand for at hævde Norges forbindelse med Danmark under de urolige forhold. Bille opstådte med fasthed i denne stilling, over for både Christian 2.'s tilhængere og ærkebiskop Olaf Engelbrechtsen i Trondheim som han søgte at knytte til Danmark. Stillingen blev farligere efter kong Frederiks død. Det lykkedes ham dog at hævde besiddelsen af Bergenhus så dets overdragelse til det norske rigsråd kun skulle stå ved magt indtil et kongevalg havde fundet sted. Da han imidlertid ville tage til det aftalte kongevalg i Danmark i juni 1534, blev han taget til fange i Øresund af et lybsk orlogsskib fordi grevefejden pludselig var brudt ud.

Indtil november 1535 måtte han opholde sig i en slags fangenskab. Han var kommet fri af sine troskabsløfter under disse forhold. Bille vendte tilbage til Norge for at arbejde for Christian 3., som på den tid havde taget så godt som hele Danmark i besiddelse, efter at de to havde haft en sammenkomst. Men da han ville tage til Trondheim i anledning af et herremøde som ærkebispen havde udskrevet, blev han opsnappet undervejs af ærkebispens folk og atter holdt i fangenskab i lang tid, mens ærkebispens folk forgæves prøvede at overtage Bergenhus. Bille blev igen løsladt mod at forpligte sig til at overdrage Bergenhus til det norske råd, men personlig hyldede han Christian 3., ligesom det sydnorske råd havde gjort. Han vedblev energisk med at hævde Christian 3.'s sag, indtil ærkebispen 1537 måtte forlade Norge, som nu var nært knyttet til Danmark.

Efter ønske trak Bille sig nu tilbage til Danmark, hvor reformationen i mellemtiden var gennemført, og hans egen broder, biskop Ove Bille, var sat i fængsel. Selvom han selv var udpræget katolsk sindet, mødte han megen velvilje fra Christian 3.'s side og indtog meget betydelige stillinger. Ved kroningen 1537 blev han slået til ridder, deltog 1538 i fyrstemødet i Braunschweig, senere i forskellige vigtige diplomatiske sendelser og blev 1547 rigshofmester, en stilling som han beholdt til sin død.

Se også 
 Ellinge slot

Eske
Danskere i 1500-tallet
Gesandter fra Danmark
Lensmænd fra Danmark
Godsejere fra Skåne
Godsejere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Riddere fra Danmark
Lensmænd fra Norge
Rigsråder fra Danmark
Månestråle-slægten

Månestråle-slægten (Kirengeshoma) er en monotypisk slægt med kun én art, den nedennævnte.

 Månestråle (Kirengeshoma palmata)

Hortensia-familien
Vikingeborgen Trelleborg

Vikingeborgen Trelleborg eller Museet ved Trelleborg er et kulturhistorisk museum på cirkelborgen Trelleborg ved Slagelse. Museet udstiller arkæologiske fund fra og omkring Trelleborg.

Hvert år i uge 29  afholder museet vikingefestival omkring borgen (juli måned). Markedet består af en lang række boder og et reenactet slag. Det trækker op mod 10.000 besøgende og omkring 600 aktører. Ud over ansatte har museet også frivilligforeningen, hvis medlemmer optræder i vikingetidens dragter og formidler, hvordan livet kan have foregået den gang.

Historie 

Nationalmuseet har ejet borgen og de omkringliggende 8,2 ha siden 1930'erne. Allerede i i 1941 rekonstruerede man et langhus på baggrund af udgravninger på området. Dette er senere rådnet og man har opført et nyt.

Museumsbygningen blev opført i 1995. Fra 1999 til 2004 var historiker, forfatter og foredragsholder Kåre Johannessen museumsinspektør. Han blev siden museumsinspektør for Middelaldercentret ved Nykøbing Falster. Efter sin afgang kritiserede han Sydvestsjællands Museum for at nedlægge den aktive formidling, der var foregået på stedet.

I 2004 blev udstillingen renoveret, og den omfatter i dag de fleste af de genstande som er fundet på området samt modeller af, hvordan borgen kan have set ud.

Museet blev drevet af Sydvestsjællands Museum frem til 2013, hvor driften blev overtaget af Slagelse Kommune. Fra 2014 har Slagelse Kommune og Nationalmuseet en aftale om driften af museet.

Slagelse Kommune har bevilget 25 mio. kr til at skabe et større museum med oplevelsescenter, der skal fortælle om Trelleborg og de andre trelleborge. Man har søgt om, at få Trelleborg på UNESCOs Verdensarvsliste, hvor udvidelsen af museet er en del af dette. Det er meningen at centret skal åbne i 2025. 

Museet deltager i projektet Da Danmark Blev Til, der er et samarbejde mellem  Sagnlandet Lejre, Middelaldercentret og en lang række lokale museer og historiske markeder alle fra regionen Midt- og Vestsjælland. Det sætter fokus på vikingetid og middelalder og skabelsen af Kongeriget Danmark.

Referencer 

Museer i Region Sjælland
Frilandsmuseer i Danmark
Museer etableret i 1995
Slagelse Kommune
Trelleborg
Den kroniske uskyld (film)

Den kroniske uskyld er en dansk film fra 1985, skrevet og instrueret af Edward Fleming efter en roman af samme navn af Klaus Rifbjerg.

Fru Junkersens hus i filmen er optaget i en villa på Lindevej 13 på Frederiksberg i København.

Medvirkende 
 Allan Olsen - (Janus)
 Thomas Algren - (Tore)
 Simone Bendix - (Helle)
 Susse Wold - (Fru Junkersen, Helles mor)
 Per Pallesen - (Hr. Tolne, Janus' far)
 Lisbet Dahl - (Janus' mor)
 Anne-Lise Gabold - (Fru Reimer, Tores mor)
 Helle Fastrup - (Inger)
 Axel Strøbye - (Rektor)
 Ilse Rande - (Sygeplejerske)
 Ole Ernst - (Poul, fru Reimers tidligere ven)
 Holger Vistisen - (Tjener)
 Claus Hesselberg - (Matematiklærer)
 Erni Arneson - (Stuepige hos Junkersen)
 Jørn Gottlieb - (Lærer ved eksamensbordet)
 Kim Jansson - (Ole, Ingers kæreste)
 Else Petersen - (Frk. Pedersen)
 Jan Hertz - (Købmand)
 Poul Thomsen - (Mand der ta'r mål til studenterhuer)
 Jeanne Boel - (Gymnasieelev)
 Lars Simonsen - (Gymnasieelev)
 Tone Løhr - (Gymnasieelev)
 Martin Spang Olsen - (Udsmider)
 Charlotte Schneider
 Dennis Paul
 Lars Svenning Jensen
 Jonas Elmer
 Søren Brogård
 Leif Mønsted - (Tjener i Dyrehaven)
 Lars Kruse Byron - ("Smuk fyr")
 Lars Mørch

Referencer

Eksterne links 
 

Danske film fra 1985
Dramafilm fra Danmark
Film baseret på værker af danske forfattere
Drengene fra Sankt Petri

Drengene fra Sankt Petri er en dansk film fra 1991, som blev skrevet af Bjarne Reuter og instrueret af Søren Kragh-Jacobsen.

Filmen er løst opbygget over den danske sabotagegruppe Churchill-klubben fra Aalborg, der var en af de første organiserede modstandsgrupper under besættelsen.

Plot 
Drengene fra Sankt Petri er en gruppe gymnasieelever som laver narrestreger under 2. Verdenskrig. Men en dag får de et nyt medlem, Otto, i deres klike, og han vil lave mere end bare narrestreger. Så begynder de at stjæle våben, sprænge fabrikker og jernbaner i luften. En dag bliver de alle, undtagen Otto, fanget af nazisterne. De bliver smidt i fængsel, og Otto flygter til Sverige, som var neutral under 2.  verdenskrig.

Medvirkende
Tomas Villum Jensen som Lars Balstrup
Morten Buch Jørgensen som Gunnar Balstrup
Nikolaj Lie Kaas som Otto Hvidemann
Christian Grønwall som Søren Brinck
Karl Bille som Olaf 'Luffe' Juhl
Joachim Knop som Aage Terkilsen
Søren Hytholm Jensen som Anders Møller
Xenia Lach-Nielsen som Irene
Bent Mejding som Johannes Balstrup
Helle Merete Sørensen som Ingeborg
Solbjørg Højfeldt som Ottos mor
Amalie Ihle Alstrup som Kylle
Tilde Maja Frederiksen som Lis
Morten Suurballe som civil politikommisær
Erik Wedersøe som Rektor Vasby
Steen Springborg som Lærer Ib Junkersen
Bjørn Watt Boolsen som Politimester
Baard Owe som Fængslesbetjent
Niels Anders Thorn som Orkesterleder
Michael Lindvad som Tysk officer
Pernille Højmark som Feltmadras
Ken Vedsegaard som Gymnasieelev

Se også 
 Drengene fra Sankt Petri - brikker til en film - en dokumentarfilm om filmen.

Eksterne henvisninger 
 
 Knud Pedersens kommentar til Drengene fra Sankt Petri  

Danske film fra 1991
Film instrueret af Søren Kragh-Jacobsen
Film om Besættelsen
Modstandsfilm fra Danmark
Film baseret på værker af Bjarne Reuter
Film fra Danmark (administrationskategori)
Dramafilm fra Danmark
Dansksprogede film
Hestesko

En hestesko er et U-formet stykke jern, stål, aluminium, gummi, plastic, råskind eller et laminat af disse, som er sømmet eller limet til en hests eller et andet trækdyrs hov som en sko. Nogle specialiserede sko er lavet af magnesium, titanium eller kobber. De forskellige materialer og former er udviklet for forskellige heste og dét arbejde, de udfører.

Hestesko bliver primært brugt for at mindske eller forhindre slid på dyrets hove. Men skoens vægt og udformning har også en vis indflydelse på gangarterne, hvilket udnyttes i konkurrencer.

Tidlige hestesko havde spigre eller udstående pigge i skoenes kanter for at give yderligere skridsikkerhed. Moderne hestesko er ofte udført med skruehuller til montering af pigge, også kaldet mordax-skruer. De forbedrer skridsikkerheden på især is og sne, men belaster leddene i hestens ben en del.

Hesteskoen ser ud til at været introduceret til den vestlige kultur af grækerne i 300-tallet. 

Hestesko brugt som talisman siges at bringe held. Hestesko bliver også brugt til at "kaste hestesko", et spil, hvor man kaster til måls.

Eksterne henvisninger 

Historical development of the horseshoe 1891 Scientific American article from Project Gutenberg
The True Legend of St. Dunstan and the Devil by Edward G. Flight, illustrated by George Cruikshank, published in 1871, and available from Project Gutenberg

Rideudstyr