kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Christian Junior

Christian Ludvig Junior (født 9. juli 1896 på Frederiksberg, død 14. august 1966) var en dansk dommer og ledende nazist. Han er far til Jørgen Junior.

Han var søn af cand.jur. assistent, senere kopist Hans Jockum Junior (1859-1898), blev 1914 student fra Schneekloths Skole, 1919 cand.jur. og samme år fungerende sekretær i Justitsministeriet, blev 1921 sekretær, var 1929-30 konstitueret politiadvokat i København, 1930-31 konstitueret dommer i Vestre Landsret, blev 1932 fuldmægtig i Justitsministeriet og samme år konstitueret dommer i Københavns Byret, fik 1933 kgl. udnævnelse, blev 7. marts 1939 Ridder af Dannebrog og 1944 konstitueret dommer i Østre Landsret.

Under Besættelsen havde Junior været aktivt medlem af DNSAP (indmeldt august 1940, medlem nr. 47610), og efter befrielsen blev hans konstitution tilbagekaldt 24. maj 1945. 1. april 1947 blev Christian Junior ved domsmandsret i Københavns Amts nordre Birk idømt 1 års fængsel samt frakendt ret til at være dommer i Københavns Byret for et tidsrum af 5 år for under den tyske besættelse bl.a. at have været medlem af det nazistiske udvalg til udarbejdelse af »arierattester« og for at have været formand for den nazistiske partidomstol. 23. december blev Junior dog frifundet ved Østre Landsrets dom, men 24. maj 1948 ved kendelse af den ekstraordinære tjenestemandsdomstol afskediget uden pension. 4. juni 1949 blev denne kendelse stadfæstet af Højesteret, og 14. juli samme år blev Junior frataget Ridderkorset ved kgl. resolution. I resten af sit liv virkede han som forretningsmand i København.

1919-29 havde Junior været assistent ved Københavns Universitets juridiske Laboratorium, 1920-32 sekretær ved Overværgerådet og 1934-35 kredsdommer under folkeafstemningen i Saarområdet.

Han ægtede 26. september 1918 i Solbjerg Kirke Tove Frances Melbye (2. december 1896 i Hong Kong – ?), datter af konsul, direktør Peter Emil Melbye og Kamma Quaade Schjørring.

Hans og hustruens datter Renate Junior (f. 1926, Frederiksberg) ægtede i 1949 i Høsterkøb Kirke, Birkerød sogn tækkemand Poul Ejler Frederiksen (f. 1928 i Gl. Holte, Vedbæk sogn).  Poul Ejler´s & Renate´s søn Peter Frederiksen (f. 25. januar 1952 i Gl. Holte, Vedbæk sogn) blev i 2018 ved en sydafrikansk domstol idømt to gange livsvarigt fængsel for mord og voldtægt.

Kilder 
 Danske Jurister 1736-1936.
https://www.berlingske.dk/samfund/dansker-faar-livstid-i-sydafrika-for-drab-og-paedofili

Dommere fra Danmark
Dømte i Danmark i retsopgøret efter 2. verdenskrig
Danskere i 1900-tallet
Politikere fra Danmarks Nationalsocialistiske Arbejderparti
Personer fra Frederiksberg
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Menneskehedens vugge

Menneskehedens vugge er et fællesnavn for et verdensarvområde i Sydafrika, 50 km nordvest for Johannesburg. Området omfatter 474 km² som indeholder flere kalkstens-grotter med en række fundsteder for fossile spor efter tidlige hominider.

De vigtigste grotter ligger i Sterkfontein, Kromdraai og Swartkrans.

I grotterne i Sterkfontein fandt Robert Broom i 1947 et 2,3 mill år gammel fossil af Australopithecus africanus, kendt som Mrs. Ples. Dette fund bidrog til udvidet forståelse af 1924-fundet af et Australopithecus africanus-kranie i Taung, kendt som Taung-barnet. I Taung er der stadig udgravninger.

Fundenes histore 
Robert Broom fandt i 1935 det første abemenneske-fossil ved Sterkfontein og begyndte systematiske udgravninger. I 1938 fandt den unge skoleelev Gert Terrblanche fragmenter af et kranium, og viste det til Raymond Dart. Fragmenterne blev senere identificeret som Paranthropus robustus. Samme år, i 1938, blev der også fundet en tand af et abemenneske i Coppers Cave mellem Kromdraai og Sterkfontein. I 1948 identificerede Broom de første hominide fragmenter fra Swartkrans. I 1954 begyndte Charles Kimberlin Brain sit arbejde i området, et arbejde, som skulle strække sig over mere end tredive år og omfatte det næst største fund af hominidfragmenter. Den ældste kendte brug af ild – i kontrollerede former – blev også opdaget her, og dateret som 1 million år gamle.

Phillip V. Tobias begyndte sine udgravninger i Sterkfontein i 1966, og arbejdet pågår stadig. I 1991 opdagede Lee Berger, for første gang i 48 år, et nyt fundsted – ved Gladysvale. Andre Keyser fandt fossiler ved Drimolen i 1994, og i 1997 fandt Kevin Kuykendall og Colin Menter fra University of Witwatersrand to fossile tænder ved Gondolin. Samme år fandt Ronald J. Clarke et næsten komplet skelet af en Australopithecus kaldt Little Foot. Fundet blev først dateret som 3,3 mill år gammelt, men er senere justeret til 2,5 mill år gammelt. I 2001 fandt Steve Churchill og Lee Berger efterladenskaber efter tidlige moderne mennesker ved Plovers Lake.

Grotterne 
I alt er der gjort fund af fossiler i mere end 30 grotter i området.

Hominidae er fundet i dolomittiske huler, og fossilerne er indkapslet i en blanding af kalksten og andre sedimenter. Det er sandsynligt, at hominidae har levet over store dele af Afrika, men fossilerne er kun fundet på steder hvor bevaringsvilkårene har været gunstige.

I december 2005 blev der åbnet et informationscenter i Maropeng.

Eksterne kilder og henvisninger 
 L.R. Berger and B. Hilton-Barber, Field Guide to the Cradle of Humankind (Struik, 2003)

 Sterkfontein and Maropeng visitor attractions website 
 Maropeng – The Cradle of Humankind Informationscenteret
 Kort

Mennesker
Grotter
Verdensarvsområder i Afrika
Sydafrikas geografi
Eiler Hagerup (amtmand)

Eiler Hagerup (født 26. december 1736 i Trondhjem, død 19. maj 1795) var en dansk-norsk embedsmand. Han var den yngste søn af biskop Eiler Hagerup den ældre og en del af den dansk-norske Hagerup-slægt.

Han blev student i 1753 og bestod den teologiske eksamen i 1757. Han studerede efterfølgende forskellige fag og bestod juristeksamenen i 1762. Efterfølgende påbegyndte han en længere rejse i Sverige, tog i 1763 til Tyskland og efterfølgende til Frankrig i 1764. Han vendte hjem til Danmark i 1765, hvor han i 1767 skrev et vellidt skrift om kærlighed til fædrelandet. Skriftet synes at have medvirket til, at han blev amtmand i Finnmark.
 
Han vedte hjem til København i 1771 og udnævnt til 4. kommitteret i det nyoprettede norske Kammer under Finanskollegiet. Da Finanskollegiet blev ophævet efter Johann Friedrich Struensees fald, blev han i 1773 3. kommitteret i det netop genoprettede Generaltoldkammeret.

Eiler Hagerup blev udnævnt til justitsråd i 1774 og i 1779 etatsråd. I 1790 blev han deputeret sammesteds. Han var medlem af Landhusholdningsselskabet og fra 1769 også af Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab. Fra 1786 sad han i teaterdirektionen, hvor han dog ikke synes at have spillet nogen synderlig fremtrædende rolle.
Efter at han vendte hjem fra Finmarken, skrev han to afhandlinger, èn om fiskeri og èn om en købstads anlæggelse i Nordlandene.

Kilder 

 

Amtmænd fra Norge
Danskere i 1700-tallet
Jurister fra Danmark
Teologer fra Danmark
Det Kongelige Teaters direktører
Personer fra Trondheim
Eiler 03
Kollegiedeputerede fra Danmark
Nordmænd i 1700-tallet
Etatsråder fra Danmark
Eiler Hagerup (præst)

Eiler Hagerup (27. juli 1766 i Skjerstad - 1. januar 1826 i Orkdal) var en norsk præst og forfatter.

Liv og gerning 

Han var søn af stiftsprovst Christian Frederik Hagerup (d. 1797). Han blev student fra Throndhjems Skole 1784, tog attestats 1787, blev 1789 kateket for Bremerholms menighed og 1792 af magistraten beskikket til prædikant for det Harboeske Enkekloster, 1793 residerende kapellan til Værdalen, 1808 sognepræst til Avre i Throndhjems Stift.

Historieforsker 

Han syslede med Norges gamle historie, leverede en afhandling om landets ældste befolkningsforhold, der er fantasifuld og uden historisk værd, men røber som hans folkebøger om Olaf den Hellige (1805) og Hakon Adelsten (1811) adskillig læsning i Schønings og Suhms værker. Ved behandlingen af Olaf den Hellige kommer hans rationalisme stærkt for dagen, og som en repræsentant for denne retning har han også leveret nogle taler og betragtninger i Fallesens Maanedsskrift. På en vis måde har han fået kirkehistorisk betydning, da han blev den første, som i et brev fra 1802 (Fallesens Maanedsskrift, januar 1803) bragte den danske almenhed nogen kundskab om H.N. Hauge og den ved ham vakte bevægelse. Han omtalte her den i en haugiansk kreds den 23. januar 1802 forefaldne mordgerning, og da han i et senere brev leverede dommen over de skyldige, har han visselig ikke været uden medvirkning til de strenge forholdsregler, der bleve tagne mod Hauge.

Fradømt sit embede  

I 1814 blev han af 7 mænd i sin menighed anklaget for usædeligt forhold og ulovlig fremgangsmaade i sit embede, blev i 1817 suspenderet, i 1821 af Højesteret dømt fra embedet og døde i Orkdal den 1. januar 1826.

Kilder 

 

Præster fra Norge
Danskere i 1700-tallet
Nordmænd i 1800-tallet
Eiler 04
Wonder Cave

Wonder Cave er det tredje største hulekammer i Sydafrika, Det ligger i nærheden af Kromdraai nordvest for Johannesburg i provinsen Gauteng. Det antages at være omkring 1,5 millioner år gammelt og er en del af verdensarvområdet Menneskehedens vugge.

Hulekammeret blev opdaget sent i 1800-tallet af grubearbejdere, som ledte efter kalksten til cementfremstilling. Udgravingerne efter kalksten stoppede under den anden boerkrig, og blev aldrig genoptaget.

Hulen har omkring 14 stalaktit- og stalagmitformationer, som er op til 15 meter høje. 85 procent af dem er fortsat i vækst.

Eksterne kilder eog henvisninger 
 Information om Wonder Cave  (på engelsk)

Grotter
Verdensarvsområder i Afrika
Sydafrikas geografi
Brian Holland

Brian Holland (født den 15. februar 1941 i Detroit, Michigan) er en amerikansk sangskriver og musikproducer, der er bedst kendt for sin deltagelse i sanskriver- og producerteamet Holland-Dozier-Holland, der fik en væsentlig betydning for udviklingen af den særlige Motown sound gennem teamets arbejde med artister såsom Martha and the Vandellas, The Supremes, The Four Tops, and The Isley Brothers. Brian Holland var sammen med Lamont Dozier teamets musikalske arrangør og producer. Brian Hollands storebror, Eddie Holland, var det tredje medlem af teamet. 

I en kort periode arbejdede Brian Holland sammen med Robert Bateman, under navnet "Brianbert", hvor parret samarbejdede sangskrivning og produktion, herunder hittet "Please Mr. Postman" for the The Marvelettes.

Brian Holland har endvidere selv optrådt som udøvende kunstner. Han udgav en solosingle i 1958 under navnet "Briant Holland". Han var sammen med vennen Freddie Gorman i gruppen The Fidalatones, der dog havde en kort karriere. Senere (1960–62) var han medlem af Motown-gruppen The Satintones og af The Rayber Voices, der var backup på mange tidlige Motown indspilninger. Han slog sig sammen med Lamont Dozier under navnet "Holland-Dozier", der udsendte en enkelt single for Motown in 1963, og var herefter inaktiv i en årrække, indtil han i midten af 1970'erne fik en række mindre R&B hits.

Brian Holland er optaget i Songwriters Hall of Fame

Eksterne links
Brian Hollands biografi på Songwriters Hall of Fame
Biografi på allmusic.com

Musikere fra Detroit
Motown
Musikproducere fra USA
Sangskrivere fra USA
Joachim Moltke (godsejer)

Joachim greve Moltke (4. juli 1769 i København – 15. juni 1820 på Rønnebæksholm) var en dansk godsejer, officer og kammerherre, bror til Adam Gottlob Detlef Moltke og far til Magnus Moltke.

Karriere 
Han var søn af general Christian Magnus Frederik Moltke og Frederikke Elisabeth Reventlow og købte 1798 Rønnebæksholm af Ditlev Wedelsparre og var desuden medejer af Ågård 1803-04 og det 2. Nøerske Fideikommis (1801).

Joachim Moltke gik den militære vej, blev som 14-årig indskrevet i det Holstenske Rytterregiment og var fire år i tjeneste i udlandet. I 1793 rejste Moltke sammen med sin fire år ældre bror Adam Gottlob Detlef til Rhinlandene. Moltke havde meldt sig som frivillig i Revolutionskrigene på tysk side, hvor han gjorde tjeneste ved det Hessen-Darmstadtske lette rytterregiment. Han deltog bl.a. i erobringen af Mainz med sit regiment medens hans bror, som opholdt sig i lejren hos ham, var tilskuer.

1807 blev Moltke premiermajor ved Prins Frederik Ferdinands Regiment lette Dragoner og var chef for 2. bataljon i Søndre Sjællandske Landeværnsregiment. 17. august 1807 tog han med sin bataljon til Gammel Køgegård og deltog i slaget ved Køge, hvor han blev taget til fange.

Han blev 1810 sat à la suite i Armeen som karakteriseret oberstløjtnant, blev samme år (8. august) kammerherre. 8. december 1812 fik han afsked fra hæren, men var fra 1813 oberstløjtnant à la suite ved Kronens Regiment og fik 28. oktober 1817 atter afsked, nu med obersts karakter.

Ægteskab 
Han ægtede 23. juli 1797 på Svenstrup Ellen Cathrine Kirstine Bruun de Neergaard (19. juli 1778 på Svenstrup – 19. juli 1845), datter af Jens Bruun de Neergaard. To ovale portrætter af parret udført af Jens Juel menes malet i anledning af brylluppet. Børn:
 Magnus Jens Godske greve Moltke (1801-1877), ritmester og kammerherre, g. m. Elisabeth Sophie de Bretton (1801-1869)
 Adam Gottlob Ditlev greve Moltke (1803-1852), ritmester, plantageejer og kolonialadjutant på St. Croix, g. m. Mathilde Catharine de Nully (1807-1840)
 Adolph Peter greve Moltke (1805-1890), forst- og jagtjunker

Joachim Moltke er begravet i Rønnebæk Kirke.

Kilder 
Danmarks Adels Aarbog 1991-93.
 Dorothy Jones: Rønnebæksholm i 1800-tallet (PDF) 

Joachim 02
Kammerherrer fra Danmark
Kavaleriofficerer fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Grever fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Personer i Englandskrigene fra Danmark-Norge
Danskere i fremmed militær tjeneste
Personer fra København
Laura Berlin

{{Infoboks skuespiller
| Navn          = 
| bgcolour      = 
| image         = Laura Berlin 2018-01-26-DFP 2018-6776.jpg
| imagesize     = 
| caption       = Laura Berlin
| fulde navn    = Laura Berlin
| fødselsdato   = 
| fødselssted   =  Berlin, Tyskland
| andre navne   = 
| bopæl         = Berlin, Tyskland 
| kendte roller = Snehvide Schneewittchen'
}}
  

Laura Berlin (født 1990 i Berlin i bydelen Friedrichshain, som var en del af DDR 1949 - 2. oktober 1990) er en tysk  skuespillerinde. Hun er kendt (på tysk) for at spille den kloge og flittige, men også lidt dirigerende pige Snehvide i Schneewittchen-filmen fra 2009. Hun har medvirket i over 40 film og tv serier, samt i musikvideoen "The Power Of Love" af det Tyske industrial metal band  Senest I filmene  Rubinrot (2013),  Sapphirblau (2014), UFO: It Is Here (2016) og senest i Netflix-serien Vikings: Valhalla (2022- ).

 Filmografi 
 2009: Schneewittchen 2010: Eternalsoul.org (Kortfilm)
 2010: Tod einer Schülerin 2010: Vater aus heiterem Himmel
 2010: Notruf Hafenkante: Risiken und Nebenwirkungen
 2011: SOKO Wismar: Nachtzug nach Wismar
 2011: SOKO Stuttgart: Auf die Plätze, fertig, tot
 2013: Rubinrot''  (2013)

Ekmsterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside

Fodnoter 

Skuespillere fra Tyskland
Mikkel Schrøder Uldal

Mikkel Schrøder Uldal (født 21. december 1974 i Aalborg) er en dansk musiker, sanger, skuespiller og entertainer. Han er søn af skuespiller Peter Schrøder og sangerinde Hanne Uldal, samt halvbror til musiker og forfatter Kristian Leth. Schrøder har bl.a. arbejdet på omkring 200 tv udsendelser, som blandt andet tv-vært og tilrettelægger, medvirket i utallige revyer, lavet reklamefilm og turneret med comedy shows. Han er gift med skuespiller Christine Astrid Nielsen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside
 

Musikere fra Danmark
Lancashire Combination 1899-1900

Lancashire Combination 1899–1900 var den niende sæson af den engelske fodboldliga Lancashire Combination. Ligaen havde deltagelse af atten hold, der spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle. Turneringen blev vundet af Liverpool FC's reservehold, som dermed vandt ligaen for anden gang.

Kilder / eksterne henvisninger 
 RSSSF – Lancaster Combination

Noter 

Sæsoner i Lancashire Combination
Fodbold i 1899
Fodbold i 1900
Mercedes-Benz M-klasse

Mercedes-Benz M-klassen er den første SUV fra Mercedes-Benz. Bilen blev første gang introduceret i 1997 som type W163. Typisk for SUV'er har M-klassen en høj tilladt påhængsvægt, så modellen frem for alt egner sig til at trække tunge anhængere, som f.eks. hestetrailere i ridesport.

M-klassen er siden 1997 blevet bygget som den første Mercedes-Benz-model af Mercedes-Benz U.S. International i Vance ved Tuscaloosa (Alabama/USA). Betegnelsen "M" er imidlertid blevet beskyttet af BMW til deres sportsmodeller, hvorfor modellen sælges under betegnelsen "ML" (f.eks. ML 320).

Den første generation blev i 2005 afløst af efterfølgeren W164.

Den i dag aktuelle model (W166) blev præsenteret for offentligheden den 7. juni 2011 og kom på markedet i Tyskland den 19. november 2011.

Fra 1997 til april 2011 blev der samlet set solgt 1.170.000 M-klasse-biler til kunderne.

Modeller i M-klassen

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Officielt websted 

M-klasse
SUV'er
Biler introduceret i 1997
Biler fra 1990'erne
Biler fra 2000'erne
Biler fra 2010'erne
WZRD (band)

WZRD er en amerikansk pop/rock duo. Gruppen blev dannet i 2010 i New York City. Medlemmerne er Scott "Kid Cudi" Mescudi og produceren Oladipo
"Dot Da Genius" Omishore.

Diskografi 
 WZRD (album)

Kilder 
 Hjemmeside 

Rockgrupper fra USA
Popgrupper fra USA
Etableret i 2010
Frederik Brabrand

Frederik Brabrand (født 17. marts 1714 i Slagelse, død 20. januar 1799) var en dansk godsejer og landsdommer, far til Johan Ludvig Brabrand.

Han var søn af kæmner Rasmus Nielsen Brabrand (gift 2. gang 1724 med Rebecca Margrethe Flüge) og Sidsel Jensdatter (død tidligst 1721). Efter i en del år at have været forvalter på forskellige godser købte han 1748 Sonnerupgård på Sjælland, 1749 udnævntes han til landsdommer, 1761 til justitsråd, 1768 til etatsråd og 1777 til konferensråd. I den store litterære diskussion om landboreformerne tog Brabrand del med et par småafhandlinger, i hvilke han viser sig som en moderat reformven; først og fremmest ville han, at bonden ikke skulle være prisgivet vilkårlighed og luner, hans rettigheder og pligter, og særlig da hoveripligten, burde nøje bestemmes. Han skrev 1760 i Oekonomisk Magazin, som en af de første talsmænd for landboreformerne, om forbedring af den sjællandske bondes vilkår og anbefalede i dette indlæg, hvori han udviser varm sympati for bondestanden, en begrænsning og regulering af hoveriet. Kort før stavnsbåndets ophævelse (i en betænkning over O.L. Bangs afhandling om bondestanden 1787) skrev han igen skrev om hoveriet og gjorde nu den opfattelse gældende, at en "bestemmelse" ikke var nødvendig, når bonden kom til at stå som fri kontrahent over for godsejeren. 1788 solgte han Sonnerupgård.

I håndskrift har Brabrand efterladt en fortegnelse over hovedgårde og fideikommisgodser på Sjælland, Møn og Samsø med angivelse af deres prioritetsgæld (Det Kongelige Bibliotek). Han døde 1799.

Brabrand blev gift 25. september 1744 (?) med Charlotte Sophie Qvandrup (1725 – 4. april 1752 på Sonnerupgård), datter af økonom på Herlufsholm Mads (Niels) Qvandrup (død ca. 1762) og Karen (Anna?) Clausdatter Bang (1702-1773).

Han er begravet i Hvalsø Kirke. Der findes et portrætmaleri af ham.

Kilder 
 Hans Hertel, "Frederik Brabrand", i: C.F. Bricka (red.), Dansk biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Jens Worm, Lexicon over lærde Mænd.
 Rasmus Nyerup, Lit. Lex.''

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Godsejere fra Danmark
Landsdommere fra Danmark
Personer fra Slagelse
Danskere i 1700-tallet
Personer i oplysningstiden
Debattører fra Danmark
Konferensråder fra Danmark
Johan Ludvig Brabrand

Johan Ludvig Brabrand (født 1745, død 1. marts 1804) var en dansk orientalist.

Han var søn af landsdommer Frederik Brabrand og blev immatrikuleret ved Københavns Universitet 1760, studerede i Göttingen 1769 og i Leiden 1770. Han syslede med studiet af de østerlandske sprog, især hebraisk, og brugte sine kundskaber i dette sprog til oversættelser af flere gammeltestamentlige bøger. 1777 udkom De tolv smaa Propheter paa Dansk, året efter Hagiograferne og 1781 profeterne Esajas, Jeremias og Ezekiel. Samtiden satte ikke megen pris på disse arbejder. Hans recensent i de Lærde Tidender mener, at det hverken var lykkedes ham "at gjøre den lærde nogen synderlig Tjeneste eller at gjøre det dunkle tydeligere for almindelige Læsere". Imidlertid fik han som en påskønnelse af sine arbejder 1780 titel af professor. Han døde 1804.

Kilder 
 Fredrik Nielsen, "Johan Ludvig Brabrand", i: C.F. Bricka (red.), Dansk biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Jens Worm, Lexicon over lærde Mænd.
 Rasmus Nyerup, Lit. Lex.
 Lærde Tidender, årene 1777, 1778, 1781 og 1804.

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Orientalister fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Titulære professorer fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Teologer fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Laurence de Boysset

Laurence de Boysset (ca. 1633 – 3. februar 1728) var en dansk officer og godsejer.

Karriere 
Han var født i Frankrig og kom som militær her til landet i Christian V's tid. Han blev ansat i Kongens Livregiment (Garden til Fods) 1683 som kaptajn reformé, avancerede til major 1684 og blev samme år forsat til Prins Frederiks Regiment, hvorved han forfremmedes til oberst 1697. I nogen tid var han derefter ansat ved Generalitetet, indtil han i året 1700 fik ordre til som chef for en bataljon at Kronprinsens Regiment at følge det hjælpekorps, som under hertug Carl Rudolph af Württemberg-Neuenstadt blev sendt til Sachsen. Året efter blev dette korps indlemmet i den kejserlige hær, som under krigen med Frankrig stod i Norditalien under den berømte Eugen af Savoyen. 1703 afgik Boysset fra hjælpekorpset og blev samme år chef for Kronprinsens Regiment, der var fordelt på de forskellige krigsskuepladser. 1706 blev han chef for Sjællands gevorbne Infanteriregiments 2. bataljon, der stod i Flandern, og samme år blev han udnævnt til brigader. Han tog nu en virksom del i hjælpetroppernes kampe i Holland og Flandern, blev 1709 generalmajor og førte ved krigens slutning en del af tropperne til Bremen. Også i krigene i Mecklenburg og Pommern tog han senere del og blev under Stralsunds belejring udnævnt til generalløjtnant 1715. Han blev Hvid Ridder 1717.

Otium som godsejer 
Da krigen var forbi 1720, trak Boysset sig tilbage fra tjenesten. Han var 1691 blevet gift med Margrethe Elisabeth Stuart (1653 – 31. juli 1723), en slægtning af grevinde Sophie Amalie Moth, og havde 1714 købt Basnæs herregård, som han efterlod sin søn, oberstløjtnant Christian Fredederik de Boysset. Boysset var en i sin tid meget kendt mand og havde i sit bevægede liv også taget del i fredelige idrætter. Han var således fra 1712 medlem af direktionen for Det vestindisk-guineiske Kompagni. Han døde 3. februar 1728 og blev begravet i Tjæreby Kirke.

Kilder 
 P.F. Rist, "Laurence de Boysset", i: C.F. Bricka (red.), Dansk biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Generalløjtnanter fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Personer i Den Store Nordiske Krig fra Danmark-Norge
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Hecht

Hecht har flere betydninger:

Navne 
 Benjamin (Menge Tiku) Hecht (født 1978) – tidligere dansk atletikudøver
 Daniel Hecht (født 1980) – dansk guitarist
 Henrik Hecht Knudsen (født 1982) – dansk håndboldspiller
 Johannes Hecht-Nielsen (født 1946) – dansk dansk dyrlæge og borgmester