kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arosa

Arosa er en by i Schweiz i kantonen Graubünden med  indbyggere. Byen ligger i den sydlige ende af Schanfiggdalen, der har sin begyndelse ved Chur. Arosa har en højde over havet på 1.775 meter og ligger for foden af bjerget Weisshorn.

Arosa er hovedby i kommunen af samme navn.

Historie 
Den første kendte bosættelse på egnen fandt sted i 1300-tallet. Senere blev den oprindelige rætoromanske befolkning fortrængt af tysktalende folk, som gennem årene ernærede sig ved landbruget.

Den trange dal, der ender blindt ved Arosa, havde ikke en naturlig adgangsvej til Chur, så Arosas indbyggere orienterede sig i stedet mod Davos, som lå på modsatte side af bjergene og kunne nås til fods gennem passet.

Det sparsomme befolkningstal forøgedes betragteligt i slutningen af 1800-tallet, da Arosa blev kendt som kurby med eget sanatorium. Samtidig blev der etableret vej- og jernbaneforbindelse gennem dalen til Chur. I 1938 blev den første skilift taget i brug, og i 1956 var svævebanen op til toppen af Weisshorn en realitet.

Turisme 
Om vinteren er Arosa et velbesøgt skiområde af middelstørrelse. Pisterne har en samlet længde på 60 km og de betjenes af 13 skilifte. Den største af pisterne har en længde på 2.653 meter.

Også om sommeren er byen velbesøgt med dens store udbud af mountainbike- og vandrestier. Den store svævebane Weisshornbahn, der ender ved restauranten på toppen af Weisshorn, er et naturligt udgangspunkt for mange turister både sommer og vinter.

Byens to søer anvendes til badning om sommeren, mens de tilfrosne søer om vinteren er en naturlig del af byens vintersportstilbud.

Markedsføring 
Der er en lang tradition for reklamer for Arosas sommersæson. Den første kendte reklame var et postkort fra 1920 med påskriften "Arosa im Sommer – Strand Bad Leben" (Arosa om sommeren – Strand Bad Liv). Omkring 1925 blev postkortet efterfulgt af en salgsfremmende vignet, forestillende en svømmende pige.

Den første plakat blev skabt i 1926 og viste en smuk kvindelig bader. I 1933 kom yderligere to plakater, med lidt mere afdæmpede motiver, dog stadig med svømmere. I midten af 1950'erne kom så den sidste plakat i den såkaldte svømmer-serie. Den blev tegnet af Viktor Rutz og havde et motiv, der selv den dag i dag af nogle betragtes som sexistisk.

Efter Arosas turistindustris relancering af sidstnævnte plakat i 2000'erne blev den såkaldte "skandaleplakat" almindelig kendt i hele Schweiz, bl.a. i kraft af en publikation af Rolf Thalmann fra 2009.

Kilder og henvisninger

Eksterne henvisninger 

 Byens officielle turisthjemmeside  , 

Graubünden
Byer i Schweiz
Kohl

Kohl, (arabisk كحل, Kuhl) er en type øjensminke, der har været anvendt siden bronzealderen og kan anses som forgænger for eyeliner. Den primære ingrediens var malet Sb2S3 Antimonsulfid.

Historie 
I det gamle Egypten anvendtes kohl som øjendråber for at forhindre og lindre øjeninfektioner og muligvis også for at beskytte øjnene mod den stærke sol i ørkenen. Faraoerne og hoffet synes at have været inspirerede af den æstetiske effekt, som kohl gav til deres øjne; både kvinder og mænd anvendte kohl. Senere blev kohl anvendt af araberne og berberne.

Kohl anvendes fortsat i dag som et alternativ til eyeliner. 

Kosmetik
Bergur Jacobsen

Ólavur Bergur Jacobsen (født 29. marts 1947 i Klaksvík) er en færøsk præst og tidligere politiker (SF).

Han har studentereksamen fra 1971, og er uddannet som teolog i 1976. Han var sognepræst på Sandoy fra 1976 til 1982, og præst i London fra 1982 til 1986. Jacobsen var skoleleder for efterskolen i Genner i Sønderjylland fra 1986 til 1987, og siden præst i Ordrup fra 1987 til 1988. Efterfølgende arbejdede han i Útvarp Føroya indtil 1995 og som redaktør på Tingakrossur i 1990, og har siden 1995 været præst for Santa Ólavs færøske menighed i København. Først i Samuels Kirke på Nørrebro indtil udgangen af 2002 og fra 2003 i Hans Egedes Kirke på Østerbro.

Jacobsen var Færøernes kultur- og skoleminister i Marita Petersens regering fra 24. april 1993 til 15. september 1994.

Referencer 
Løgtingið 150 – Hátíðarrit, bind 2 (2002), s. 291–292. (PDF )

Kulturministre fra Færøerne
Skoleministre fra Færøerne
Politikere fra Tjóðveldi
Præster fra Færøerne
Personer fra Klaksvik
Abiotisk faktor

Abiotiske faktorer er de 'ikke-levende' faktorer der spiller ind overfor de levende organismer. Det kan fx være vind, ilt, vand, lysintensitet, temperatur, Mineraler etc.

Se også
 Biotisk faktor
 Biotisk

Kilder 
 http://www.denstoredanske.dk/index.php?sideId=31797
Økologi
Medicon Valley

Medicon Valley er et af de vigtigste vækstområder indenfor bioteknologi og farmaceutika i Europa, der spænder over Øresundsregionen i det østlige Danmark og det sydlige Sverige. Det er en af Europas førende medicinalklynger, hvor en lang række medicinalvirksomheder og forskningsinstitutioner ligger inden for en meget lille geografisk område. Navnet er inspireret af Silicon Valley i USA. Medicon Valley er et forsøg på at forbinde den akademiske verden, hospitaler og biotechvirksomheder i Øresundsregionen. Projektet støttes økonomisk af bl.a. regionerne i Storkøbenhavn, Sjælland i Danmark og Skåne i Sverige.

I 1997 stiftedes Medicon Valley Academy, som samler over 300 virksomheder og forskningsmiljøer et netværk. Netværket ændrede navn i 2007 til  Medicon Valley Alliance.

Området inkluderer 12 universiteter, 32 hospitaler og mere end 300 biotech-virksomheder. Bioteknologi industrien beskæftiger omkring 40.000 mennesker i regionen, hvoraf 4000 er akademiske forskere.

Internationale virksomheder med betydningsfulde forskningscentre i regionen inkluderer Novo Nordisk, Lundbeck, LEO Pharma, Ferring Pharmaceuticals, Zealand Pharma og AstraZeneca, mens den akademiske verden bl.a. er repræsenteret gennem en lang række fakulteter fra Københavns Universitet, Lund Universitet, Malmø Universitet og Danmarks Tekniske Universitet (DTU).

Medicon Valley har været kritiseret for ikke at kunne tiltrække nok kapital til specielt de mindre virksomheder i alliancen.

I maj 2014 indgik Medicon Valley Alliance en samarbejdsaftale med en lignende klynge indenfor bioteknologi i Boston.

Medicon Valley regionen er kendt for dets videnskabelige styrker i områderne: neurologiske lidelser, inflammatoriske sygdomme, dermatologi, infertilitet (ufrivillig barnløshed) cancer og diabetes.

Referencer 

Øresundsregionen
Bioteknologi
Two Lucky People

Two Lucky People er en bog, skrevet af parret Milton Friedman og Rose Friedman. Det er en autobiografi omkring deres eget liv om forsøg på at ændre den offentlige mening i USA imod en retning af mere personlig frihed.

Selvbiografier
Mong Kok

Mong Kok  (også stavet Mongkok), er et område i distriktet Yau Tsim Mong på Kowloon West i Hong Kong.

Det er regnet som  verdens mest befolkningsrige område, med en befolkningskoncentration på 130.000 personer per km². I Guinness Rekordbog er Mong Kok beskrevet som det mest travle område i verden.

Eksterne kilder/henvisninger 

Hongkong
Bydele i Kina
Sunny (sanger)

Lee Soon-kyu, (født den 15. maj 1989), der bruger kunstnernavnet Sunny, er en amerikansk-født koreansk sanger, danser, DJ, MC, model, skuespiller og medlem af den sydkoreanske pige gruppe Girls' Generation.

Biografi 
Sunny blev født den 15. maj 1989 i Los Angeles, Californien, og flyttede til Kuwait, mens hun stadig var et spædbarn. Hendes familie flyttede til Sydkorea omkring tidspunktet for Golfkrigen. Hun deler den samme fødselsdag med sine to ældre søstre (Lee Eun-kyu og Lee Jin-kyu). Hun taler flydende koreansk. Hendes far var i kollegiebandet Hwaljooro med Bae Chul-soo. Hun er niece til Lee Soo Man, grundlæggeren af SM Entertainment.

I 1998 indgik Sunny Starlight Entertainment og blev en praktikant i fem år før overførsel til Starworld hvor hun blev medlem af en duet kaldet "Sugar", som aldrig debuterede. En af hendes ældre søstre var manager for Sugar, men når gruppen opløst, blev hun aktiv i andre dele af musikindustrien.

I 2007 blev Sunny anbefalet af sangeren Ayumi, der overføres til SM Entertainment. Efter flere måneders træning under SM Entertainment, Sunny debuterede som medlem af Girls' Generation samme år.

Eksterne henvisninger 
 

Sangere fra Sydkorea
Det Gamle Maskinsnedkeri

Det Gamle Maskinsnedkeri var en gammel industribygning i Hadsund. Maskinsnedkeriet blev opført i 1920 sammen med nabobygningen Hadsund Antikvariat. Bygningen var bygget i gule teglsten og var et af de første tegn på industri i Hadsund. Det var en af de første virksomheder i byen, der havde el-drevne maskiner. I 2007 flyttede virksomheden Hadsund Maskinsnedkeri til en ny og mere moderne bygning i det østlige Hadsund. Det Gamle Maskinsnedkeri stod tom fra 2007 og frem til nedrivningen den 27. maj 2015.

Bygningen var bygget i to etager, og havde en middel/høj bevaringsværdig i en SAVE-registrering. Dette blev vurderet
på baggrund af dens kulturhistoriske- og miljømæssige værdi.

I stueetagen stod de store maskiner, øverst var der samleværksted med høvlebænke og håndværktøj. Bygningen var et eksempel på datidens tekniske nyvindinger som elektricitet, idet det var byens første maskinværksted og var den fjerde i byen som fik en telefon, hvilket kunne ses på gavlen, hvor der var reklameret for det. Bygningerne var det sidste vidnesbyrd om den industri, der lå placeret inde i byen.

Bygningen var strategisk placeret op ad jernbanen, så den lå nær Hadsund Nord Station og havnen. Det Gamle Maskinsnedkeri og Hadsund Antikvariat dannede en ”væg” ud mod jernbanen, hvor bygningerne sammen har lavet et forløb langs banen.

Nedrivning 

I januar 2013 kom det frem at Mariagerfjord Kommune ønsker at nedrive bygningen sammen med Hadsund Antikvariat og det nedlagte slagteri Danish Crown der lukkede den 1. november 2012. Det Gamle Maskinsnedkeri og Hadsund Antikvariat bliver erstattet af en stor parkeringsplads med mulighed for et tankstation.

Den 8. marts 2013 blev ejendommen besigtiget og herefter valgte fem af politikerne i Mariagerfjord Kommunes teknik- og miljøudvalg at give tilladelse til nedrivning.

Preben Christensen fra Socialdemokraterne, mener at bygningen er i utrolig dårlig stand, og der ikke er kræfter til at løfte den opgave det vil være at renovere den.

Medlem af byrådet og daværende SF-medlem Melanie Simick, mener, at hovedbygningen skal bevares og kræver sagen i byrådet. Hun erkendte dog at bygningen var forfalden, men mente alligevel, at den er ”utrolig smuk” og en del af ”Hadsunds sjæl”.

Det stod klart efter byrådsmødet den 20. marts 2013 at den 82-årig gamle bygning måtte lade livet. Kun 3 ud af byrådets 27 medlemmer stemte imod. 

Den 27. maj 2015 blev bygningen nedrevet som en af de sidste bygninger på Slagterigrunden.

Eksterne henvisninger 
 Lise Andersen, Erling Gammelmark og Heino Wessel Hansen, Hadsund – en by bliver til, Hadsund Egns Museum 2004. 
 Hadsund – fra ladested til industriby, af Vibeke Foltmann m.fl., udgivet af Sparekassen Hadsund 1983,

Galleri

Kilder 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Hadsund
Etableret i 1920
Hadsunds historie
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i Danmark
Ulrik af Danmark

Ulrik af Danmark kan henvise til:

 Ulrik af Danmark (1578-1624) – søn af Frederik 2. af Danmark og Fyrstbiskop af Schwerin 1603-1624
 Ulrik af Danmark (1611-1633) - søn af Christian 4. af Danmark og Fyrstbiskop af Schwerin
Axel Boeck-Hansen

Axel Boeck-Hansen (15. december 1871 i København – 3. oktober 1941 i Aalborg) var en dansk ingeniør. Han blev cand.polyt. i 1897 og blev kort efter ansat i F.L. Smidt & Co., hvor han gjorde karriere. Senere var han bl.a. i ledelsen for Dansk Cement Central.

Axel Boeck-Hansen var bl.a. medlem af hovedbestyrelsen for Dansk Arbejdsgiverforening og af Industrirådet.

Eksterne henvisninger 
 

Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Riddere af Dannebrog
Ingeniører fra Danmark
Personer fra København
Linned

Linned er tekstil af hørfibre. Linned er særdeles holdbart og produktionen er arbejdskrævende.

Ordet "linned" er oprindelig en substantivering af et gammeldags adjektiv, "linned", som er intetkøn af ældre dansk linnæn ("af hør") og beslægtet med "lin",  der er et andet ord for "hør".

Den tidligere udbredte anvendelse af linned har ført til at ordet benyttes i sammensætninger som "sengelinned".

Historie 

For omkring 8.000 år siden begyndte hørfrøene gradvis at blive større, et klart tegn på, at de er blevet dyrket. Der er fundet 7.500 år gamle hørtekstiler fra Israel. Babylonerne, assyrerne og egypterne fremstillede linned. Vægmalerier i gravkammeret i Dashur-pyramiden syd for Giza viser, hvordan hør blev dyrket for 5.000 år siden. Mumier er fundet svøbt i fint linned. I Schweiz og Østrig er der fundet tove og tekstiler af hør fra yngre stenalder, omkring 5.000 år gamle. I Skandinavien var hør måske først en madplante (hørfrø er i maven hos danske moselig). I Norge fandt man hør på en boplads i Fløksand i Meland fra 300-tallet. Man finder ellers sjældent linned ved arkæologiske udgravninger, da hørfibre består af næsten ren cellulose og nemt går i opløsning. Fundene i Schweiz er fra et område med stærkt kalkholdig jord, som er egnet til at bevare celluloseholdigt materiale. 

I det gamle Egypten var tøjet som regel af linned. I Tutankhamons grav fandt man linned.  Linnedet kunne også være plisseret, som i en tunika fra omkring 2000 f.Kr.  Kvinder gik med en kjole kaldt kalasiris. Velstående kvinder fik den syet af linned så fint vævet, at det næsten var gennemsigtigt.  På malerier og statuer er kjolen holdt oppe af to stropper, den er helt tætsiddende og følger kroppens linjer, som om stoffet var elastisk. Det er umuligt med linned, der har en tendens til at hænge løst og nærmest slasket. Kjoler, der er fundet i egyptiske gravkamre, er syet sammen i den ene side og holdes ikke oppe af stropper, men af et livstykke med ærmer. I modsætning til de kjoler, man ser i egyptisk kunst, er de fundne linnedskjoler løsthængende og skjuler kroppens konturer snarere end fremhæver dem.

Henvisninger

Se også 

Vævede tekstiler
Klædeplombe

En klædeplombe er en blyplombe, som har været brugt til at garantere kvaliteten af klæde. Plomberne har typisk været stemplet af den hjemlige klædebørs. 

Klædeplomber findes undertiden af metaldetektorer. Især kendes klædeplomber fra 1300-tallet og senere, fordi den flamske tekstilindustri på dette tidspunkt var førende og eksporterede til store dele af Europa.

Kilder 
 Garanteret kvalitet – historien om en klædeplombe, af Lars Krants, Moesgård Museum
 Med metaldetektor i udgravningsfeltet, Udgravning af Bispetorvet, Moesgård Museums arkæologiske undersøgelser

Arkæologiske fund
Kvalitetsmærkning
Paradise Valley (album)

Paradise Valley er det sjette album af John Mayer. Musikalsk set, minder albummet meget om det forgående album Born And Raised, som blev udgivet i 2012. Albummet blev udgivet den 20. august 2013. 
Albummets første single, Paper Doll, blev udgivet den 18. juni 2013, der senere blev efterfulgt af den anden single Wildfire den 16. juli.

Den 13. august 2013 kunne Paradise Valley streames via iTunes.

Spor

Referencer 

Album fra 2013
Album fra USA
TB

TB eller Tb kan være en forkortelse for:

 Terabit (Tb) - en enhed for digitale data
 Terabyte (TB) - en enhed for digitale data
 Terbium (Tb) - et grundstof
 Tuberkulose (TB) - en sygdom
 TB Tvøroyri - forkortes TB. En sportsklub fra Færøerne.
Samuel Adams (øl)

Samuel Adams er et amerikansk ølmærke brygget af Boston Beer Company og dets tilsluttede kontraktbryggerier. Virksomheden blev grundlagt 1984 af Jim Koch, Harry M. Rubin og Lorenzo Lamadrid i Boston, Massachusetts. Brandnavnet Samuel Adams (ofte forkortet til Sam Adams, selv i reklamer) blev valgt til Samuel Adams' ære, en amerikansk patriot kendt for sin rolle i den amerikanske revolution og i Boston Tea Party. Ifølge traditionen, så var han også en brygger. I henhold til salgstal fra 2011, så står Boston Beer Company lige med Yuengling som det største amerikansk-ejede bryghus.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside  

Ølmærker fra USA
Victor Madsen

Victor Madsen henviser til blandt andre:

 Victor Madsen (geolog) (1865–1947) – dansk geolog
 Victor Madsen (bibliotekar) (1873–1941) – dansk bibliotekar
Victor Madsen (geolog)

Victor Christian Madsen (2. marts 1865 i København–16. juli 1947) var en dansk geolog.

Madsen blev student 1882 og 1887 polyteknisk kandidat. Han knyttedes 1889 til "Danmarks geologiske Undersøgelse", først som assistent og senere (1892) som statsgeolog; 1901 blev han medlem af kommissionen for denne institution og 1913 dens direktør. Madsen har særlig kastet sig over studiet af de kvartære aflejringer.

Madsen foretog studierejser til Skandinavien, Holland, Belgien, Tyskland, Italien og England. Han studerede geologi og palæontologi i Berlin og München. Han erhvervede sig 1895 den filosofiske doktorgrad og holdt 1896—1904 forelæsninger over stratigrafisk geologi og palæontologi ved Københavns Universitet.

Endvidere har han virket meget ved Afholdelsen af populære geologiske foredrag, særlig i folkeuniversitetsforeningerne, og var fra 1908 sekretær ved "Udvalget for folkelig Universitetsundervisning". Madsens vigtigste arbejder er Istidens Foraminiferer i Danmark og Holsten (1895) samt flere kortbladsbeskrivelser.

Kilder 

 

Geologer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Salmonsens
Yuengling

D. G. Yuengling & Son () er det ældste stadig aktive bryggeri i USA, etableret i 1829. Det er et af de største bryggerier i landet målt på produktionens størrelse. I henhold til salgstal fra 2011, så står Yuengling lige med Boston Beer Company som det største amerikansk-ejede bryghus. Virksomhedens hovedkontor ligger i Pottsville i Pennsylvania. Yuengling fremstiller omkring 2,5 millioner tønder øl årligt (svarende til 293.250.000 liter), ved deres to bryggerier i Pennsylvania og ét i Tampa i Florida.

Yuengling udtales som en angliseret udgave af det tyske ord Jüngling, grundlæggerens efternavn og det tyske udtryk for en ung mand.

Det familieejede bryggeri har traditionelt skiftet ejere ved at den unge generation køber virksomheden af den ældre generation. På grund af Yuengling Traditional Lagers popularitet i Pennsylvania og Delaware Valley, kan den som oftest bestilles ved blot at bede om en lager.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 

Bryggerier i USA
Etableret i 1829
Ølmærker fra USA
Theodor Madsen

Theodor Madsen henviser til blandt andre:

 Theodor Madsen (præst) (1823–1904) – dansk præst og politiker
 Theodor Madsen (forfatter) (1858–1935) – norsk forfatter
 Theodor Madsen (billedhugger) (1880–1965) – dansk billedhugger
Chemin de fer du Montenvers

Montenversbanen eller, som den hedder på fransk, Chemin de fer du Montenvers er en tandhjulsbanelinje i Arve-dalen i regionen Haute-Savoie i Frankrig. Linjen løber fra jernbanestationen i Chamonix til 'Hotel de Montenvers'-stationen ved gletsjeren Mer de Glace, der ligger i en højde af 1.913 m.o.h.

Linjeføringen 
Tandhjulsbanen er en smalsporsbane med en sporvidde på 1 meter og banens længde er 5,1 km. Banen er elektrisk drevet og de seks elektrolokomotiver får strøm fra en slæbesko, der følger den overhængende strømførende ledning, der har en spænding på 11.000 Volt/50 Hz. Herudover findes tre dieseldrevne lokomotiver, som kan anvendes ved alternativ drift. Bortset fra stationsområderne, hvor tandhjulssystemet ikke anvendes, har banelegemet en stigningsprocent fra 11% til 22%. Den stejle linje gør, at det er nødvendigt med et tandhjulstrukket tog, både på op- og nedturene. Togets hastighed er 14 - 20 km/t og en tur varer ca. 20 minutter.

Linjen drives af selskabet 'Compagnie du Mont-Blanc', som også driver Mont Blanc-banen og mange af områdets skilifter. Den første del af banen blev taget i brug i 1908 og allerede året efter var banen fuldt udbygget. Fra starten anvendtes damplokomotiver, men i 1953 blev banen elektriciferet.

Alvorlige ulykker 
Den eneste alvorlige ulykke i banens historie fandt sted den 25. august 1927, hvor et lokomotiv blev afsporet under passage af en viadukt. Der var 15 dræbte og 40 tilskadekomne.

Kildehenvisninger 
 Hjemmeside (på engelsk) om banen og om Montenvers
 Banen beskrevet på 'Lift-World*

Eksterne henvisninger 

Chamonix
Tandhjulsbaner
Jernbanestrækninger i Frankrig
Theodor Madsen (forfatter)

Hans Theodor Madsen (født 14. januar 1858 i Bergen, død 1935) var en norsk forfatter.

Som gut levede han i Nordland, hvis vældige natur gjorde et uudsletteligt indtryk på hans bløde sind og tidlig vakte hans hang til håbløs grublen. Kun 14 år gammel blev han ansat ved et handelskontor i Bergen. Ved 22 års alder flyttede han til hovedstaden for at komme ind på den akademiske bane; men økonomiske forhold nødte ham til, uden engang at være blevet student, at søge sit udkomme som huslærer i Nordland. 1884 bosatte han sig i Bergen som lærer og kontormand. I 1896 blev han lærer i handelsfag ved Bergens Sømandsskole; sin dygtighed på dette område har han godtgjort ved en række meget anvendte lære- og håndbøger i de forskellige handelsfag. Imidlertid var Madsen, til dels pseudonymt, begyndt at offentliggøre litterære forsøg i stedets blade, indtil et efter den lokale smag anstødeligt stykke stængte bladenes spalter for ham.

Endelig 1890 lykkedes det ham, på eget forlag, at få trykt sin store roman, I Drift, et betydeligt forsøg på at arbejde bred milieuskildring og minutiøs analyse af heltens sjæleliv sammen til et livfuldt billede af samfundets medindflydelse på en dekadentnaturs selvopløsning. Med strengere begrænsning af emnet uddybes skildringen af den samme type i romanen Guds Finger (1893), der røber en indtrængende forståelse af livets moralske sammenhæng. Samme grundsyn fylder også det kraftige skuespil Marionetter (1894, opført i Bergen 1895). Romanen Under Kundskabens Træ (1897) afslører, gennem en mesterlig analyse af en broders hjerteforhold til en yngre søster, tomheden i det naturalistiske livssyn. Trods al sin håbløse fatalisme ejer Madsens dystre romaner evnen til at fængsle, ikke blot ved fremstillingens overlegne ro, men også ved det dybt personlige tankeliv, de giver et så intelligent udtryk for. Efter mange års tavshed udgav Madsen 1915 skuespillet Per Gadd.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Billede

Forfattere fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Nordmænd i 1900-tallet
Personer fra Bergen
Salmonsens
Louis le Maire

Louis le Maire henviser til:

 Louis le Maire (officer) (1836–1913) – dansk generalmajor
 Louis le Maire (jurist) (1910–1972) – dansk højesteretsdommer
Mattias Wager

Mattias Wager (født 1967 i Stockholm) er en svensk organist, improvisator og komponist. Han virker ved Storkyrkan i Stockholm, men giver også orgelkoncerter internationalt, hvor han foruden almindeligt orgelrepertoire også improvisere.

Wager studerede orgel ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm. Hans lærere var Torvald Torén i fortolkning, Mats Åberg i barokfortolkning og Anders Bondeman i improvisation. Han har også studeret i udlandet hos Naji Nakim i Paris og Johannes Geffert i Bonn.

I 2006 blev Wager tilknyttet Stockholms Katedral, Storkyrkan, og senere blev han udpeget som katedralorganist.
Her spillede han til Kronprinsesse Victoria af Sveriges bryllup med Daniel Westling.

Wager har samarbejdet med en række andre musikere, blandt andet i en trio bestående foruden ham selv af perkussionisten Anders Åstrand og sangeren Gary Graden.
Fra dette arbejde er udkommet albummet Live at Vatnajökull.

Han har komponeret musik til flere teaterforestillinger: Luther - glädjedödare eller levnadsglad rebell af Per Ragnar, Birgitta - åttabarnsmor, politiker och helgon af Agneta Pleijel og en opsætning af Strindbergs Mäster Olof.

Wager underviser i orgel og improvisation ved musikuddannelserne i Piteå, Malmö, Gøteborg og Kungliga Musikhögskolan.
Siden 1995 har han også undervist på Island.

For sin debut i 1992 modtog han en medalje fra Kungliga Musikhögskolan. Han har også modtaget flere andre priser.

Link 
 Mattias Wager berättar om Schüblerkoralerna, Video hvor Mattias Wager spiller og beretter om Schüblerkoralerne, 2011.

Henvisninger 

Organister fra Sverige
Personer fra Stockholm