kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Igor Krivokapič

Igor Krivokapic (født 10. november 1965 i Ljubljana, Slovenien) er en slovensk komponist, professor, lærer og tubaist.

Krivokapic studerede tuba på Musikkonservatoriet i Ljubljana. Han studerede herefter tuba videre samt komposition og orkestrering på New England Conservatory of Music i Boston. Krivokapic blev tubaist i det Slovenske Radio Symfoniorkester fra (1985-1995). Grundet en trafikulykke i (1995), måtte han afslutte sin tuba plads i orkestret, men startede så en freelance karriere som komponist, og har skrevet 4 symfonier, orkesterværker, kammermusik, sange, elektronisk musik etc. Han blev professor og lærer i tuba, komposition og kammermusik på Musikkonservatoriet i Ljubljana (2009). Krivokapic var op igennem 2000erne med til at udvikle et nyt design for tubaer med den tyske producent Meinl-Weston.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1999/2000) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (2004/2005) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (2009) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (2010) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 om Igor Krivokapic

Komponister fra Slovenien
Tubaister
Professorer
Lærere
Personer fra Ljubljana
Stockaryd

Stockaryd er et byområde i Sävsjö kommun i Jönköpings län i Sverige, og kyrkby i Stockaryds socken.

Historie 
Stockaryd er vokset op omkring skov- og møbelindustri.

Da Södra stambanan blev klar i 1864 blev bondebyen Stockaryd en hurtigt voksende bebyggelse. Storhedstiden varede mellem cirka 1920 og 1970.

Forbindelser

Landevej 
Der findes fire veje til Stockaryd: en fra Vrigstad, en fra Sävsjö, en fra Gamla Hjälmseryd og en fra Rörvik. Länsväg F 761 på strækningen mellem Gamla Hjälmseryd og Stockaryd er blevet renoveret og har fået en mere lige strækning for at gøre det lettere for lastbilerne med tømmer at komme til Stockarydsterminalen.

Jernbane 
Södra stambanan passerer gennem bebyggelsen. Krösatågen Jönköping - Nässjö - Alvesta - Växjö standser ved Stockaryd station. Der kører godstrafik på jernbane til Stockarydsterminalen.

Stockarydsterminalen 
Den 27. august 2008 indviedes en ny terminal for jernbanetransport af tømmer og andre råvarer som biobrændstof, tørv med mere.

I maj 2010 vandt denne terminal Stora Logistik & Transportpriset.

Erhvervsliv 
Stockaryd er centrum for svensk produktion af høvlebænke (Sjöbergs) fra 1950'erne. Frem til 1980'erne blev der også fremstillet pindestole.

Stockaryds industri præges i dag af husfremstilling og møbler. Willa Nordic producerer hovedsageligt mere eksklusive villaer og Lättbalken AB producerer spærfage.

Natur 
Naturen er typisk smålandsk med skovfyr og gran, men i Stockaryds tilfælde primært moser.

Der findes en motionsplads som hedder Tallbacken og som drives af IFK Stockaryd. I tilknytning til denne findes en kondisti på 2,5 km, en på 5 km og en på en mil.

Events 
Hvert år, den sidste søndag i maj, afholdes et Antik- och Samlarmarknad på markedspladsen i Stockaryds sydlige udkant. Det er et af Sydsveriges største markeder af denne type og tiltrækker hvert år flere tusinde besøgende. På markedet byttes og sælges alt fra pyntegenstande i porcelæn til LP-skiver og møbler.

Referencer 

Byer i Sävsjö kommun
Nationalparker i Grækenland

Grækenland har 12 nationalparker, hvoraf de to er marine. Derudover er der 10 Nationalskove.

Grækenland er præget af et ekstremt fragmenteret landskab, der er vært for en stor mangfoldighed af økosystemer og en enestående biodiversitet. Næsten 5% af dens omfattende kystlinje består af økologisk følsomme vådområder. To tredjedele af den samlede befolkning bor mindre end 2 km fra kysten, og de fleste af de vigtige bycentre er kystnære, mens næsten al turistinfrastrukturen er delt mellem øer og kystnært fastland.

Grækenlands klima 
Grækenlands klima er opdelt i tre typer. Et middelhavsklima med milde, våde vintre og varme, tørre somre. Temperaturer når sjældent ekstremer, selvom snefald forekommer lejlighedsvis selv i Athen, Kykladerne eller Kreta om vinteren. Et alpint klima findes primært i det vestlige Grækenland (Epirus, Central Grækenland, Thessalien, Vest Makedonien såvel som centrale dele af Peloponnes som Achaea, Arkadia og dele af Lakonia, hvor den alpine bjergæde passerer). Et tempereret klima findes i det centrale og østlige Makedonien såvel som i Thrakien på steder som Komotini, Xanthi og det nordlige Evros ; med kolde, fugtige vintre og varme, tørre somre.

Historie 
En sådan klimatisk og biodiversitet, med den rige flora og fauna, gjorde behovet for oprettelse af nationalparker indlysende allerede i 1937, da regeringen Ioannis Metaxas udstedte den første lov om nationalparker i Grækenland. I 1938 blev den første nationalpark i Grækenland etableret, Mount Olympus Nationalpark, efterfulgt af den øjeblikkelige oprettelse af Parnassos Nationalpark .

Antallet af græske nationalparker er siden vokset til et samlet antal på 27. Disse består af 10 nationale skove, 2 nationale havparker og 15 nationale parker. Sondringen mellem nationale skove og nationalparker er uklar, det ser ud til, at parker oprettet før 1995 blev kaldt nationale skove, som tidligere bevaret med fokus på sådanne områder. En ufuldstændig liste over græske nationalparker følger:

Hver nationalpark består af en kerne og området omkring den. I henhold til græsk lov kan kerneområdet ikke være mindre end 15 km², med undtagelse af marine nationalparker. Det omkringliggende område skal være større end eller i det mindste lig med kernens størrelse.

I kernen af nationalparken er kun videnskabelig forskning, og erhvervelse af miljørelaterede oplysninger tilladt mens der kun er begrænsede rekreative aktiviteter . Oprettelse af mere publikumorienterede aktiviteter er tilladt i det omkringliggende område af nationalparken.

Kilder og henvisninger 

 De smukkeste nationalparker i Grækenland  worldtourismgroup.com

 
Grækenlands geografi
Hermine af Schaumburg-Lippe

Prinsesse Hermine til Schaumburg-Lippe () ( – 23. december 1930) var en tysk prinsesse af Schaumburg-Lippe, der gennem sit ægteskab blev titulær hertuginde af Württemberg.

Prinsesse Hermine var datter af Fyrst Adolf 1. Georg af Schaumburg-Lippe og blev gift med Hertug Maximilian af Württemberg i 1876.

Biografi 

Prinsesse Hermine blev født den  i Fyrstendømmet Schaumburg-Lippes hovedstad Bückeburg. Hun var det første barn født i ægteskabet mellem Arveprins Adolf Georg af Schaumburg-Lippe og Prinsesse Hermine af Waldeck og Pyrmont og blev født mindre end et år efter forældrenes bryllup. Det lille fyrstendømme Schaumburg-Lippe i det centrale Tyskland blev på det tidspunkt regeret af Hermines bedstefar, Fyrst Georg 1. Vilhelm af Schaumburg-Lippe, der nød stor kærlighed og respekt fra sine undersåtter.

Prinsesse Hermine fik senere fire yngre brødre og tre søstre, hvoraf af søstrene kun lillesøsteren Prinsesse Ida overlevede. Børnene blev på trods af deres aristokratiske oprindelse opdraget meget enkelt. Det blev bemærket, at de "vidste mere om køkkenet end et betydeligt antal kvinder i lavere klasser." Samtidig fik de en god alsidig uddannelse. Familien boede på Bückeburg Slot.

Hendes far, der var i preussisk militærtjeneste og havde rang af generalløjtnant, blev den regerende fyrste af Schaumburg-Lippe i slutningen af november 1860. Han deltog i den fransk-preussiske krig og proklamationen af det tyske kejserrige i 1871. Under hans regeringstid blev slottet restaureret.

Prinsesse Hermine giftede sig efter sin yngre søster i en alder af 30 år. Hendes forlovede var den 47-årige Hertug Maximilian af Württemberg, som var den eneste søn af Hertug Paul Wilhelm af Württemberg og en fætter til den regerende konge af Württemberg Karl 1. Brylluppet fandt sted den 16. februar 1876 i Bückeburg. Parret havde ingen børn.

Parret boede i Regensburg i Kongeriget Bayern i Württemberg-paladset, som tidligere havde tilhørt Maximilians mor, Maria Sophia af Thurn og Taxis. Regensburg var også hjemsted for overhovedet for familien Thurn og Taxis, Fyrst Maximilian Maria, der var en fætter til Hertug Maximilian på mødrene side.

Hermines mand var frimurer og medlem af overhuset i Württembergs Landdag, men han stoppede med at deltage i landdagens møder, før han giftede sig med hende. Han døde den 29. juli 1888 og testamenterede Württemberg-paladset til Hermine, hvor hun boede i mere end 40 år. Hertuginden døde før jul 1930 under Weimar-republikken. Hun blev begravet ved siden af sin mand i slotskirken i Ludwigsburg.

Se også 
 Huset Schaumburg-Lippe
 Fyrstendømmet Schaumburg-Lippe

Referencer

Eksterne henvisninger 

Huset Schaumburg-Lippe
Prinsesser
Hertuginder fra Tyskland
Kongelige fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Bückeburg
Personer fra Regensburg
Phylogenetic Assignment of Named Global Outbreak Lineages

Phylogenetic Assignment of Named Global Outbreak Lineages (PANGOLIN eller PANGO Lineages) er et softwareprogram udviklet af medlemmer af COG-UK konsortiet.

Programmet giver en bruger mulighed for at tildele en SARS-CoV-2-virusprøve til en eksperimentel stamme ved at sammenligne genomet af testprøven med andre gensekvenser.

Referencer

Se også
 Coronaviruspandemien

Eksterne henvisninger
 PANGOLIN open source software at GitHub.com − Version v2.3.8
 Pangolin COVID-19 Lineage Assigner − Phylogenetic Assignment of Named Global Outbreak LINeages − Fra pangolin.cog-uk.io
 Om 'lineage' (genetik) : Lineage (genetic) 
 Om 'lineage' (snarere socialantropologisk) : "Slægtskab" fra Lex.dk har om 'lineage' : "...nedstamningsgruppe (eng. lineage) er en gruppe individer, der nedstammer fra en fælles ane. ..." 


Software
COVID-19
Danmarks Tekniske Kulturarv

Danmarks Tekniske Kulturarv er en hjemmeside og et digitalt arkiv med digitalisering af ældre tekniske bøger.
Materialet der ligger grund for arkivet er fra DTU Bibliotek,
som udgår fra Den Tekniske Forenings Bibliotek og Dansk Ingeniørforenings bogsamling.
Det omfatter omkring 500 bøger fra før 1920.
De fleste bøger er på dansk, men der er dog også engelsk-sprogede bøger.

Hjemmesiden blev annonceret i første halvdel af 2021.
Projektet blev til med støtte fra Aage og Johanne Louis-Hansens Fond, Martha og Paul Kerrn-Jespersens Fond og Otto Mønsteds Fond.

Eksempler fra samlingen

Referencer

Eksterne henvisninger 
 https://tekniskkulturarv.dk

Websteder
Tekniske Kulturarv
Østmakedonien og Thrakien

Østmakedonien og Thrakien (græsk: Ανατολική Μακεδονία και Θράκη, Anatolikí Makedonía ke Thráki) er en af tretten periferier i Grækenland og den østlige del af græsk Makedonien sammen med . Den er inddelt i de regionale enheder: Drama, Evros, Kavala, Rhodope og Xanthi. 

Periferien har omkring 625.000 indbyggere og grænser til Centralmakedonien i vest, til Bulgarien i nord og Tyrkiet i øst. Mod syd ligger det Thrakiske Hav, som er den nordligste del af Det Ægæiske Hav. Hovedstaden i periferien er Komotini.

Kilder og henvisninger 

 Officielt websted [græsk]

Periferier i Grækenland
 
Makedonien (Grækenland)
Centralmakedonien

Centralmakedonien (græsk: Κεντρική Μακεδονία, Kentrikí Makedonía) er en af tretten periferier i Grækenland og er en central del af Græsk Makedonien nord i landet. Centralmakedonien grænser til Nordmakedonien og Bulgarien i nord, til Østmakedonien og Thrakien i øst, Vestmakedonien i vest og Thessalia i sydvest. 

Den er inddelt  i de regionale enheder: Chalkidiki, Imathia, |Kilkis, Pella, Pieria, Serres og Thessaloniki. Folketallet er omtrent 2 millioner, og er den  næst folkerigeste periferi i Grækenland efter periferien Attika. 

Hovedstaden i Centralmakedonien er Thessaloniki.

Hovedbyer
Alexandria
Aridaia
Edessa
Giannitsa
Katerini
Kilkis
Koufalia
Litochoro
Naoussa
Nea Kallikratia
Nea Moudania
Polygyros
Polykastro
Serres
Thessaloniki
Veria

Kilder og henvisninger

 Officielt websted 
 Khalkidiki
 Alistartigrotterne

Periferier i Grækenland
Boksekamp

En Boksekamp er en sportsbegivenhed, hvor to boksere bokser mod hinanden, se Boksning.

Boksekamp kan også henvise til:

 Boksekamp (film fra 1909), en dansk optagelse af en boksekamp med Jim Smith
 Boksekamp (dokumentarfilm fra 1912), en dansk optagelse af en boksekamp med Jim Smith
 Boksekampen i Reno, en optagelse af VM-kampen i sværvægt mellem Johnson og Jeffries
Vinci (selskab)

Vinci, tidligere Société Générale d'Entreprises (SGE), er verdens næststørste virksomhed inden for koncessions- og byggebranchen og beskæftiger 222.397 mennesker rundt om i verden. Vincis aktivitet er organiseret omkring 5 forretningscentre: Vinci Autoroutes, Vinci Concessions, Vinci Énergies, Eurovia og Vinci Construction. I 2019 er virksomheden til stede i mere end 100 lande og har en omsætning på 48,053 milliarder euro i 2019.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Vinci's hjemmeside

Etableret i 1899
Statsejede virksomheder fra Frankrig
Forsyningsvirksomheder
Bygge-, konstruktions- og anlægsvirksomheder fra Frankrig
Harald Christensen

Harald Christensen kan henvise til

 Harald Christensen (bryder) (1884 - 1959), en dansk bryder
 Harald Christensen (cykelrytter) (1907 – 1994), en dansk cykelrytter
Brandbo

Brandbo er en tidligere småort i Fagersta kommun i Västmanlands län i Sverige, beliggende omkring 10 kilometer sydøst for Fagersta lige nord for riksväg 66. Brandbo ligger på en halvø som adskiller søerne Stora og Lilla Aspen. I 2015 blev metoden til udarbejdelse af småortsstatistik ændret og Brandbo betragtes ikke længere som en småort.

Bynavnet er kendt siden 1399 da det blev skrevet (in) Brandabodhum. Forleddet er formentlig det gammelsvenske drengenavn Brande i genitivform.

I Brandbo findes ruinen af et kapel, som blev benyttet til gudstjenester inden Västanfors kyrka blev opført i 1642. Området hørte da til Norbergs socken frem til det blev udskilt i 1661 og dannede Västanfors socken.

Referencer 

Byer i Fagersta kommun
Ladislav Kupkovič

Ladislav Karol Kupkovic (født 17. marts 1936 i Bratislava, Tjekkoslovakiet - død 15. juni 2016 i Haste, Tyskland) var en slovakisk komponist, violinist, lærer og dirigent.

Kupkovic studerede direktion og violin på Musikkonservatoriet i Bratislava, og på Akademiet for udøvende Kunst. Han var ansat som violinist hos det Slovakiske Filharmoniske Orkester. Kupkovic begyndte senere at komponere musik til film og tv, og emigrerede til Tyskland i (1969), hvor han senere i (1971) blev lærer i musikteori på Højskolen for Musik og Teater i Hannover, og senere på Köln Musikskole. Han har skrevet 9 symfonier, sinfonietta, orkesterværker, kammermusik, koncertmusik, strygerkvartetter, sonater, sange etc. Han levede i Hannover i Tyskland til sin død i 2016.

Udvalgte værker 

 9 Symfonier (1981-2015) - for orkester
 Sinfonietta (2016) - for orkester
 Concerto Grosso (2006) - for orkester
 Serenade i G-dur (1984) - for strygere

Eksterne henvisninger 
 om Ladislav Kupkovic
 Værker af Ladislav Kupkovic

Komponister fra Slovakiet
Violinister
Lærere
Dirigenter
Personer fra Bratislava
Norbert Bodnár

Norbert Bodnár (født 11. april 1956 i Košice, Tjekkoslovakiet) er en slovakisk komponist og lærer.

Bodnár studerede komposition på Musikkonservatoriet i Bratislava. Han har skrevet 2 symfonier, orkesterværker, kammermusik, opera, sceneværker, filmmusik, sange, solostykker for mange instrumenter etc. Bodnár har været lærer i komposition på Musikkonservatoriet i Košice fra (1982).

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1984) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1989) - for orkester
 Tartuffe (1996) - opera
 Filmmusik

Eksterne henvisninger 
 om Nobert Bodnar

Komponister fra Slovakiet
Lærere
Personer fra Košice
Vladimír Godár

Vladimir Godar (født 16. marts 1956 i Bratislava, Slovakiet) er en slovakisk komponist, lærer og pianist.

Godar studerede komposition og klaver på Musikkonservatoriet i Bratislava. Han var lærer i komposition og historie på Akademiet for udøvende Kunst i Bratislava. Godar har skrevet orkesterværker, kammermusik, koncertmusik, oratorier, solostykker for mange instrumenter, og filmmusik, som han nok er mest kendt for. Godar er i sin kompositionsstil en krydsning mellem Henryk Gorecki og Leos Janacek.

Udvalgte værker 

 Concerto Grosso (1985) - for cembalo og strygeorkester
 Bartok´s Grav (1995-2002) - for orkester
 Daryatchangui´s have (1987) - for bratsch, cello og orkester
 Comenius (1984) - oratorium

Eksterne henvisninger 

 om Vladimir Godar

Komponister fra Slovakiet
Lærere
Pianister
Personer fra Bratislava
Fie Østerby

Fie Brandborg Østerby (født 10. maj 1992 i Juelsminde) er en cykelrytter fra Danmark.

Hun begyndte at cykle som 20-årig hos Horsens Amatør Cykleklub. I 2019 underskrev hun sin første professionelle kontrakt, da hun lavede en aftale med spanske Eneicue.

Privat 
Fie Østerby er kæreste med tidligere cykelrytter Bekim Christensen, og de er bosat i spanske Girona.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Kvindelige cykelryttere fra Danmark
Mondelēz International

Mondelēz International, Inc. eller blot Mondelēz, er et amerikansk multinationalt selskab med aktiviteter indenfor konfekture, fødevarer, drikkevarer, snacks m.v. med hovedsæde i Chicago i Illinois. Mondelez har en årlig omsætning på ca. 26 milliarder dollars og har aktiviteter i 160 lande.

Selskabet udspringer af Kraft Foods, der blev stiftet i 1923 i Chicago. Den nuværende virksomhed blev etableret i 2012, da Kraft Foods udskilte sine fødevare- og drikkevareaktiviteter til et selvstændigt selskab. Navnet er baseret på det latinske ord "mundus" ("verden") og "delez" en variant af det engelske ord "delicious" ("lækker").

Mondelez International fremstiller chokolade, kager og småkager, kiks, konfekture, tyggegummi og pulverdrikke. Produkterne sælges under en række forskellige varemærker, bl.a. Belvita, Oreo, Ritz, TUC, LU, Milka, Côte d'Or, Toblerone, Cadbury, Freia, Marabou, Fry's, Jell-O, Tang m.fl.

Økonomi

References 

 
Etableret i 2012
Selskaber noteret på NASDAQ
Chokoladevirksomheder
Chicago
Fødevarevirksomheder fra USA
Konfekturevirksomheder fra USA
Rebecca Bang Sørensen

Rebecca Bang Sørensen (født 1983 i Norddjursland) er en dansk illustrator, der primært illustrerer børnebøger indenfor genren fantasy. 

Rebbecca Bang Sørensen har bl.a. illustreret seks af de nordiske myter til TV2s julekalender Jul i Valhal og en tilhørende bog, som blev nomineret til en Orla-pris i 2006.

Uddannelse 

The Animation workshop, Viborg.

Bøger
Bøger illustreret af Rebecca Bang Sørensen: 

 Mirja 5 - Mosen hjerte, af Gunvor Ganer Krejberg. Gyldendal 2021
 Mirja i Grævlingens Grotte, af Gunvor Ganer Krejberg. LÆS LØS. Gyldendal Uddannelse 2020
 Mirja 4 - En spådom af is, af Gunvor Ganer Krejberg. Gyldendal 2019
 Mirja 3 - Skovens gåder, af Gunvor Ganer Krejberg. Gyldendal 2018
 Mirja 2 - Drømmestenen, af Gunvor Ganer Krejberg. Gyldendal 2017
 Mirja 1 - De nye vinger, af Gunvor Ganer Krejberg. Gyldendal 2017
 Skyggefolket 2 - Bunkeren, af Ida-Marie Rendtorff. Gyldendal 2017
 Skyggefolket 3 - Menneskehandel, af Ida-Marie Rendtorff. Gyldendal 2017
 Ellas forvandling, af Clara-Amalie Vorre-Grøntved, Elysion 2016
 Medaljonen, af Clara-Amalie Vorre-Grøntved. Elysion 2016
 Sneprinsen, af Clara-Amalie Vorre-Grøntved. Elysion 2016
 Månemenneske, af Ida-Marie Rendtorff. Gyldendal 2015
 Historier fra Valhal, af Mette Finderup. People's Press 2012
 Onde øjne, af Steen Føge. Gyldendal 2010

Priser: 
Orla-prisen 2018: Mirja 2 - Drømmestenen af Gunvor Ganer Krejberg illustreret af Rebecca Bang Sørensen, Gyldendal 2017

Kilder

Illustratorer fra Danmark
Epirus (periferi)

Epirus, eller Ípiros, (græsk Ήπειρος, Ípiros, albansk Epiri) er en periferi i nordvestlige Grækenland og grænser til Vestmakedonien og Thessalien i øst, Ambraciske Golf (Artabugten) og provinsen Vestgrækenland i syd, det Ioniske Hav og De Ioniske Øer i vest og Albanien i nord. Epirus er administrativt et af de 13 Periferier i Grækenland, og er opdelt i fire regionale enheder (tidligere præfekturer) Arta, Ioannina, Preveza og Thesprotia. Periferien har et område på 9.200 km² og en befolkning på 350.000 mennesker. Hovedstaden og største by er Ioannina med omkring 100.000 indbyggere. Befolkningen i dag er næsten udelukkende græsksproget og religionen er græsk ortodoks. Der er små roma-minoriteter.

Historie 
Historisk strakte Epirus (egentlig Epeiros) sig længere mod nord ind i nutidens Albanien. Der er fremdeles en lille græsk minoritet i det sydlige Albanien, som grækerne kalder «nordlige Epirus». I 1914 var der i området en kortvarige statsdannelse . Grækenland fastholdt et territorielt krav til det sydlige Albanien i mange år, men i dag har begge lande anerkendt den nuværende grænse. Grækenlands største bekymring i dag er ulovlig indvandring af albanere som søger arbejde i Grækenland.

Geografi 
Epirus består hovedsagelig af bjergkæder som nogle steder når 2.600 meter over havet. I øst former Pindusbjergene ryggraden i Grækenland og adskiller Epirus fra Makedonien og Thessalien. Mesteparten af Epirus ligger på vindsiden af Pindus. Vindene fra Det Joniske Hav giver regionen mere regn end nogen anden del af Grækenland. Denne fordel er modsvares dog af mangel på dyrkbar mark og dårlig jordkvalitet. Resultatet er at landbrugsproduktionen i Epirus altid har vært blandt de dårligste i Grækenland. Der bliver dyrket tobak omkring Ioannina, og der er noget mælkeproduktion og fiskeri, men hovedparten af maden i området må importeres. Befolkningen er koncentreret i området omkring Ioannina som har noget produktion og serviceindustri. Til trods for mange attraktioner har Epirus ikke oplevet den turisme som mange andre dele af Grækenland har.

Navn og etymologi 
Navnet Epirus kommer fra græsk, Ēpeiros (græsk: Ἤπειρος, både på dorisk græsk og i den stedegne nordvestlige græsk Ἅπειρος, Ápeiros), og har betydningen «fastland». Det antages at det kommer fra den indoeuropæiske ord *apero-, «kyst», og blev oprindelig benyttet på fastlandet på modsat side af øen Korfu og De Joniske Øer. For grækerne repræsenterede Epirus selve legemliggørelsen af det hårdføre, knapt beboelige, ugæstfrie land som ikke var velegnet for kultivering og derfor indebar hårdt fysisk arbejde for at skaffe til dagen og vejen. Det lokale navn som var præget på mønter af det forenede riget i Epirus var ΑΠΕΙΡΟΤΑΝ (Āpeirōtān på attisk græsk svarende til Ēpeirōtōn, det vil sige «af epirotere»). Det albanske navn for regionen er Epiri, afledt fra græsk.

Litteratur 
 Babiniotis, Georgios (1998): Lexiko tis Neas Ellinikis Glossas. Athens, Greece: Kentro Lexikologias. .
 Winnifrith, Tom (2002): Badlands, Borderlands: A History of Northern Epirus/Southern Albania. London, United Kingdom: Duckworth. .

Kilder og henvisninger 

 Officielt websted

Periferier i Grækenland
Ivan Zajc

Ivan Zajc (født 3. august 1832 i Rijeka - død 16. december 1914 i Zagreb, Kroatien) var en kroatisk komponist, dirigent og lærer.

Zajc dominerede den kroatiske musikkultur som komponist og lærer i over fyrre år, og banede således vejen for fremtidige stilretninger og inspirationer for musikken i Kroatien i det 20. århundrede. Han studerede komposition og direktion i Italien på Musikkonservatoriet i Milano (1850-1855). Zajc har skrevet en symfoni, orkesterværker, kammermusik, korværker, sange, operetter, musikalske komedier og operaer, som han skrev flest af, og nok er mest kendt for. Han underviste på Kroatisk Musik Institut (1870-1908) i sang og komposition, og var dirigent for den Kroatiske Opera (1870-1889).

Udvalgte værker 

 Symfoni (i C-mol) (1870) - for orkester
 "La Tirolese" (1855) - opera
 "Amelia bone II Bandits" (1860) - opera
 "Mandskab om Bord" (1863) - opera

Eksterne henvisninger 
 om Ivan Zajc

Komponister fra Kroatien
Dirigenter
Lærere
Personer fra Rijeka
Blagoje Bersa

Blagoje Bersa (opr. Benito Bersa) (født 21. december 1873 i Dubrovnik - død 1. januar 1934 i Zagreb, Kroatien) var en betydelig kroatisk komponist, pianist og lærer.

Bersa studerede komposition på Musikkonservatoriet i Zagreb hos Ivan Zajc, og på Musikkonservatoriet i Wien. Han har skrevet en symfoni, orkesterværker, symfoniske digtninge, operaer, og klaverstykker. Bersa vendte tilbage til Kroatien, og blev lærer i komposition på Musikkonservatoriet i Zagreb, en stilling han havde til sin død i 1934.

Udvalgte værker 

 "Tragisk" Symfoni i C-mol "Fire minder fra mit liv" (1898-1902) - for orkester
 "Hamlet" (1897) (Symfonisk digtning) - for orkester
 "Povero Tonin" (18?) (Elegi) - for violin og klaver
 "Udseende og solrige felter" (1919) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 om Blagoje Bersa

Komponister fra Kroatien
Pianister fra Kroatien
Lærere
Personer fra Dubrovnik