kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Muljanka

Muljanka (russisk Мулянка) er en flod i Perm kraj i Rusland og en af bifloderne til Kama fra venstre. Floden løber gennem byen Perm og industrien nær byen og floden har stor indflydelse på økologien i floden.

Muljanka er 52 km lang og har et afvandingsareal på 460,7 km². Muljanka har 35 bifloder og den største af disse er Pyzj fra venstre.

Muljanka har udspring i Permskij rajon i Perm kraj. Den løber hovedsageligt vestover i udkanten af Perm.

Landsbyen Verkhnije Mully er en af de ældste bebyggelser ved Perm og ligger ved Muljanka. Der går tre broer over Muljanka.

Muljanka er forurenet af industriområder som ligger langs floden, blandt andet oljeraffinaderiet JSC LUKOIL-Permnefteorgsintez, som har været i drift siden 1958.

Eksterne henvisninger 

 Google Maps

Kilder 

Floder i Perm kraj
Kama-flodsystemet
Otto Friedrich Magnus von Baudissin

Otto Friedrich Magnus rigsgreve von Baudissin (5. juli 1792 på Knoop – 25. juni 1865 i Dresden) var en holstensk godsejer og officer på tysk side i Treårskrigen, bror til Wolf Heinrich von Baudissin.

Han var søn af grev Carl Ludwig von Baudissin og indtrådte 14 år gammel som frikorporal ved Livgarden til Fods og gennemgik derpå det danske militære institut, hvorfra han afgik 1810 som sekondløjtnant. Sin fænriksudnævnelse fik han 16. marts 1808, da efterretningen om Christian VII's død nåede København, og han tillige med en anden frikorporal førte Gardens faner ind på slottet til den nye konge. 1825 blev han premierløjtnant, 1836 kaptajn og 1839 major i Garden.

Baudissin betragtedes som en fuldblods repræsentant for det holstenske ridderskab og var kendt i København for sin adelsstolthed og for den foragt, hvormed han så ned på borgerlig fødte. Men med alt dette var han en begavet og kundskabsrig mand, brav og hjælpsom mod sine undergivne og meget afholdt af disse. Ved Hærens omordning 1842 tilkom der ham efter hans stilling og aldersorden posten som næstkommanderende i Garden, men en yngre major, ganske vist ifølge sin statur mere kvalificeret for Garden end den firskårne, undersætsige greve, blev ham foretrukket, og efter først at have stået et halvt års tid à la suite blev han forsat til 16. bataljon i Rendsborg.

Denne tilsidesættelse krænkede dybt den ærekære mand og har utvivlsomt bidraget sit til, at Baudissin, der 1846 var blevet oberstløjtnant og kommandør for 16. bataljon, 1848 stillede sit ansete navn og sin store indflydelse til rådighed for oprørets ledere. Det var væsentlig ved hans hjælp, at Rendsborg Fæstning så let faldt i prinsen af Nørs hænder. Til belønning avancerede Baudissin hurtigt op til de højeste grader i insurgentarmeen og betroedes under den treårige krig vigtige kommandostillinger.

I slaget ved Isted var han generalmajor og chef for 1. brigade, der dannede Karl Wilhelm von Willisens venstre fløj, men under slagets gang fik han efterhånden kommandoen over næsten den halve del af hæren og førte med udmærket duelighed og kraft angrebet frem over Gammellund og Bøgholt mod Helligbæk – nøglen til den danske hærs stilling. Da Baudissin i spidsen for sine bataljoner ville angribe dette punkt, blev han imidlertid såret, og efter en blodig kamp endnu i længere tid, i hvilken sejren var uvis, måtte han til sidst med sit korps opgive de vundne fordele.

Baudissin blev efter krigens ophør landsforvist; sit efter faderen arvede gods Lammershagen havde han allerede tidligere afhændet, og han tog bolig hos en broder i Dresden, hvor han døde.

Kilder 
 S.A. Sørensen, "Otto Friedrich Magnus von Baudissin", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Grever fra Tyskland
Godsejere fra Slesvig og Holsten
Tilhængere af slesvig-holstenismen
Otto Friedrich Magnus
Personer i Treårskrigen fra Slesvig-Holsten
Personer fra Sønderjylland (på tværs af landegrænser)
Officerer fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Morenkop (due)

Morenkop er en hvid due med sort hoved og sort hale.

Duefugle
Ulrich von Baudissin

Ulrich Hunold Hermann rigsgreve von Baudissin (22. februar 1816 i Greifswald – 3. december 1892 i Wiesbaden) var en dansk-tysk officer, maler, litograf og forfatter, bror til Adelbert Heinrich von Baudissin.

Hans forældre var Christian Carl rigsgreve von Baudissin og Anna Henriette Magdalene Kunniger. Han blev optaget på Landkadetakademiet i København, blev sekondløjtnant 1834, kaptajn 1849 og afgik som major 1861. 1837-48 var han uden for nummer, og det var i denne periode, hans kunstneriske virksomhed fandt sted. Baudissin var "lærling" af Louis Gurlitt, som han fulgte på rejser til Düsseldorf, Sydtyskland og Norditalien 1840 og 1842 søgte han forgæves Kunstakademiet (Fonden ad usus publicos) om anbefaling til rejseunderstøttelse. I denne periode var han produktiv som maler og malede især landskabsstykker af Frederiksborg Slot og Fredensborg Slot, men også af Himmelbjerget, Tyrol og steder i Norditalien. Flere af disse malerier blev udstillet på Charlottenborg Forårsudstilling og købt af kongehuset. I Treårskrigen genindtrådte Baudissin i tjenesten, kæmpede loyalt på dansk side (modsat sin yngre bror), blev såret i slaget ved Fredericia og blev den 9. september 1849 udnævnt til Ridder af Dannebrog. Senere slog han sig ned i Tyskland, hvor han virkede som forfatter, og hvor han døde. Af hans mange romaner skal nævnes Das Damenstift (1875), af hans dramaer Cora eller Slavinden. Baudissin oversatte forskellige danske dramatiske arbejder (Thomas Overskous Pak).

Han blev gift 19. marts 1844 i Hillerød med Caroline Julie Lerche (20. marts 1813 på Carlsberg – 11. december 1886 på Frederiksberg), datter af kammerherre, hofjægermester Carl Georg Frederik Lerche og Birgitte Louise von Levetzow. Ægteskabet blev opløst 1857.

Udvalgte værker 

 Landskabskomposition (1842, Statens Museum for Kunst)
 Landskab i omegnen af Frederiksborg, med slottet i mellemgrunden (1845, 74 x 102 cm, udstillet på Charlottenborg samme år under nr. 92, solgt på Bruun Rasmussen Kunstauktioner 2011)
 Frederiksborg Slot (ca. 1845, 66 x 94 cm, privateje)
 Skovparti fra Præstevangen ved Fredensborg (1846, Statens Museum for Kunst)
Litografier:
 21 portrætter, de fleste af officerer fra Treårskrigen 1848-50
 Udsigt over Als-Sund fra Oliemøllen ved Sønderborg (1848, efter eget nu ukendt forlæg)

Kilder 
 

Ulrich
Officerer fra Danmark
Malere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Landskabsmalere
Litografer fra Danmark
Grever fra Tyskland
Personer i Treårskrigen fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Romanforfattere fra Tyskland
Oversættere fra Tyskland
Bruno Pellizzari

Bruno Pellizzari (født 5. november 1907 i Milano, død 22. december 1991 smst.) var en italiensk cykelrytter, som deltog i de olympiske lege 1932 i Los Angeles. 
 
I 1929 hentede Pellizzari sit første store internationale resultat, da han vandt DBC's amatørgrandprix i Ordrup i sprint. Året efter vandt han VM-bronze i samme disciplin, og i 1931 blev han nummer tre ved DBC's grandprix. Samme år vandt han det italienske amatørmesterskab i sprint, hvilket han gentog i OL-året 1932.

Han var derfor oplagt som Italiens deltager i sprint ved OL 1932. Her blev han nummer to i sit indledende heat, hvorpå han vandt sin kvartfinale mod en britisk rytter. I semifinalen måtte han se sig slået af Jacobus van Egmond fra Nederlandene, der senere vandt guldet i finalen mod Louis Chaillot fra Frankrig. Pellizzari vandt bronze, efter at den anden taber fra semifinalerne, Dunc Gray fra Australien, valgte ikke at stille op.

Efter OL blev Pellizzari professionel og vandt det italienske mesterskab i sprint i 1934 og 1935. Efter anden verdenskrig blev han træner.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Mandlige cykelryttere fra Italien
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1932
Olympiske bronzemedaljevindere fra Italien
Nakuru AllStars

Nakuru AllStars er en kenyansk fodboldklub fra forstaden Nakuru, der spiller i den næstbedste nationale liga. Klubben hed tidligere AC Nakuru, men skiftede navn i maj 2011, da en dansk investor overtog ejerskabet af klubben og samtidig skiftede klubbens navn. Navnet Nakuru AllStars er taget fra en tidligere kenyansk fodboldklub, der vandt det første nationale mesterskab nogensinde i 1963 og igen i 1969, hvorefter klubben kort efter blev nedlagt.

Referencer 

Fodboldklubber
Sport i Kenya
Acqua & Sapone

Acqua & Sapone var et italiensk professionelt cykelhold der er repræsenteret i UCI Europe Tour. 

Holdet blev etableret i 2004 og vandt i 2005-2006 Europa Touren med flest indkørte point. Acqua & Sapone har fået wildcard til at deltage i Giro d'Italia fem gange, senest i 2011. I 2009 vandt holdets rytter Stefano Garzelli bjergtrøjen i det italienske etapeløb.

Eksterne henvisninger 

 Holdets officielle hjemmeside 

Ophørte cykelhold fra Italien
Etableret i 2004
Ophørt i 2012
Charles Rampelberg

Charles Rampelberg (født 11. oktober 1909 i Tourcoing, død 18. marts 1982) var en fransk cykelrytter som deltog i de olympiske lege 1932 i Los Angeles.
 
Rampelberg vandt en bronzemedalje i banecykling i disciplinen 1000 m tempo, under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på en tredjeplads efter Dunc Gray fra Australien og Jacobus van Egmond fra Nederlandene.

Eksterne henvisninger 

 

Mandlige cykelryttere fra Frankrig
Bernd Heynemann

Bernd Reinhold Gerhard Heynemann (født 22. januar 1954 i Magdeburg) er en tidligere tysk fodbolddommer. Han er i dag politiker for partiet CDU.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Fodbolddommere fra Tyskland
Personer fra Magdeburg
Politikere fra CDU
Dommere i VM i fodbold 1998
Dommere i UEFA Champions League
Frank Cumiskey

Frank Joseph Cumiskey (6. september 1912 i New Jersey – 22. juli 2004 i Vero Beach i Florida) var en amerikansk gymnast som deltog i de olympiske lege i 1948 i London.

Cumisky vandt en sølvmedalje i gymnastik under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske hold som kom på en andenplads i holdkonkurrencen efter Italien.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/cu/frank-cumiskey-1.html 

Gymnaster fra USA
Morenkop

Morenkop har flere betydninger:
 Morenkop (due) – duerace
 Morenkop (hest) – blåskimlet hesterace
 Morenkop (papegøje) – Senegal-papegøje
Knut Kircher

Knut Kircher (født 2. februar 1969 født i Hirschau, Vesttyskland ) er en tysk fodbolddommer. I 1998 blev han dommer i 2. Bundesliga. Kircher blev i sæsonen 2001/2002 udnævnt til dommer i den tyske 1. Fußball-Bundesligaen. I 2004 blev han FIFA-dommer. Han dømte sin første landskamp den 8. september 2004; Det var VM-kvalificeringskampen mellem  og  som endte 1–5.

Kilder 

Fodbolddommere fra Tyskland
Personer fra Bayern
Wilhelm Ziegler

Whilhelm Ziegler (25. november 1891 – 21. april 1962) var en tysk journalist, historiker og embedsmand under Nazitysklands styre.

Efter anden verdenskrig blev mange af hans skrifter forbud i den sovjetiske besættelseszone og i Vesttyskland, senere blev han igen embedsmand for den tyske stat.

Nazister fra Tyskland
Franz Ziereis

Franz Ziereis (13. august 1905 – 24. maj 1945) var leder af koncentrationslejren Mauthausen-Gusen fra 1939 til lejren blev befriet i 1945 af amerikanske tropper.

Eksterne henvisninger 

SS-officerer
Nazister fra Tyskland
Frank Haubold

Frank Otto Haubold (født 23. marts 1906 i Union City i New Jersey, død marts 1985 i Ridgefield i New Jersey) var en amerikansk gymnast som deltog i de olympiske lege i 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.

Haubold vandt to medaljer i gymnastik under Sommer-OL 1932 i Berlin. Han var med på det amerikanske hold som kom på en andenplads i holdkonkurrencen efter Italien. Haubolt kom på en tredjeplads i konkurrencen i Bensving efter István Pelle fra Ungarn og Omero Bonoli fra Italien.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ha/frank-haubold-1.html 

Gymnaster fra USA
Ertholm

Ertholm har flere betydninger:

 A543 Ertholm, et skoleskib
 M/F Ertholm, et motorpassagerskib

Se også
Ertholmene
M/F Ertholm

Ertholm er et motorpassagerskib som blev bygget i Amsterdam, Nederlandene hvor det var betegnet nybygning nummer 1257.

På 24. april 1967 blev den søsat og samme år færdigbygget på Husum schiffswerft i Husum, Tyskland.

Herefter sejlede den for Rederiet Østlandet I/S på rute Gudhjem – Christiansø. 

Senere overtog Christiansøfarten sejladsen.

Ruter 
 Christiansø – Gudhjem
 Christiansø – Allinge

Kilder 

 christiansøfarten.dk
 marinetraffic.com AIS 
 Med Sejl Damp & Motor. Bornholmske skibe ca. 1850 til 1998 s. 63

Færger i Danmark
Bornholms søfart
Oksby Gamle Kirke

Oksby Gamle Kirke eller Oxby Kirke var Danmarks sidste stråtækte kirke og lå i  den nuværende Oksby Klitplantage i Oksby Sogn. Den var opført omkring 1450.

I 1862 blev den udset til nedrivning på grund af kirkens dårlige stand og generelt tarvelige indretning. En indsamling til en ny kirke blev dog først igangsat i 1888 og den sidste gudstjeneste i Oksby Gamle Kirke blev afholdt søndag d. 31. maj 1891. Nebrydningen af kirken begyndte dagen efter d. 1. juni 1891.

Den tidligere kirke er nu markeret som et omrids i grus på den fredede kirkegård på Blåvandsvej 66.  

På kirkegården er 26 mænd fra Blåvand begravet, der omkom ved en redningsaktion i 1843.
Kirken havde oprindelig ingen klokke, men efter en stranding overtog kirken skibsklokken.

Referencer

Se også  
HistoriskAtlas.dk

Kirker i Ribe Amt
Kirker i Ribe Stift
Ophørt i 1891
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Varde Kommune
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i Danmark
Nedlagte folkekirker i Danmark
Kirke- og klosterruiner i Danmark
Speak the King's

Speak the King's er et aarhusiansk rockband dannet i 2008 af Asbjørn Hvelplund, Mads Elming, Jonas Andersen og Anders Nygaard. Musikken trækker på inspirationer fra forbilleder som QOTSA, Nick Cave, Grinderman, Kashmir, Lou Reed, the Doors. Bandet blev i 2011 udtaget til P3s KarriereKanonen og hører under pladeselskabet Enough Said Music . 

Gruppen udgav d. 26. maj 2011 EP'en Initforthelove.

Diskografi

EP'er 
 Wherever You Are
 Initforthelove (2011)

Eksterne henvisninger 
 speakthekings.dk

Rockgrupper fra Danmark
Etableret i 2008
HSC Bornholm Express

Bornholm Express er et passagerskib ejet af rederiet Christiansøfarten.

Det blev bestilt den 28. maj 2004, søsat den 5. februar 2006 og leveret den 8. april 2006.

I Sommerhalvåret sejler skibet daglige to ture mellem Allinge og Christiansø.

Konstruktion 
Bornholm Express blev bygget i Singapore i 2006 af det nederlandske selskab Damen Groep som nybygning nummer 82. Skibet har et deplacement på 322 BRT og er bygget af aluminium. Bornholm Express er 41 meter lang, 8 meter bred og stikker 2,3 meter. Skibet bliver drevet af tre Caterpillar C32 dieselmotorer der driver tre propeller igennem reduktionsgear. Hver motor yder i alt 1.645 kW ved 2.300 omdrejninger og topfarten er 25 knob

Postskib 
Den 1. marts 2013 offentliggjorde Post Danmark at man ville stoppe samarbejdet med Christiansøfarten omkring transport af posten fra Bornholm og resten af landet og man havde fået en ny aftale med det konkurrerende rederi Bornholmstrafikken. Opsigelsen af aftalen betyder at Christiansøfarten må sige farvel til 8-10 medarbejdere. Tidligere sejlede skibet om morgenen med al post til øen fra Simrishamn til Allinge, hvorfra en postbil ventede for at bringe posten til distributionscentret i Rønne. Om aftenen blev posten fra øen til resten af landet transporteret til Allinge hvorfra den blev sejlet til Simrishamn. Her ventede en postbil der kørte posten til Københavns Postcenter, hvor det blev sorteret til landets distributionscentre.

Ruter 
 Christiansø – Gudhjem
 Christiansø – Allinge
 Allinge  – Simrishamn
 Tejn – Simrishamn

Referencer

Eksterne links 

 bornholmexpress.dk
 faergelejet.dk
 marinetraffic.com  AIS 

Færger i Danmark
Bornholms søfart
Færger i Østersøen
Ventotene-manifestet

Ventotene-manifestet  (Manifesto di Ventotene ), er  et manifest, som blev skrevet og udarbejdet af italienerne  Altiero Spinelli og  Ernesto Rossi medens de var fanger på den italienske ø, Ventotene under anden verdenskrig.

Manifestet blev færdigskrevet i  juni 1941 og blev omdelt i den italienske frihedsbevægelse og  blev senere inspiration  og ideologisk grundlag for den italienske aktivistbevægelse Movimento Federalista Europeo (MFE).

Hovedbudskabet i manifestet er en opfordring til at oprette et tæt samarbejde mellem de europæiske lande, for på denne måde at undgå fremtidige krige landene imellem.

Ekstern henvisning
 Ventotene-manifestet  (engelsk)
Italiens politik
Landkreis Grafschaft Bentheim

Landkreis Grafschaft Bentheim er en landkreis der ligger i den sydsvestlige del af den tyske delstat Niedersachsen ved grænsen til Holland mod vest, og  med Nordrhein-Westfalen liggende mod syd. Nordhorn  er administrationsby og den  største by i området er med over  53.000 indbyggere.

Geografi 
Grafschaft Bentheim grænser mod nord og øst til Landkreis Emsland, mod syd ligger de  nordrhein-westfalske kreise Steinfurt og Borken. Mod vest ligger de hollandske provinser Overijssel og Drenthe. Grevskabet er hovedsageligt landbrugsland, men mod nord ligger store hede og moseområder; mod syd ligger  Bentheimer Berg  der er en udløber af Teutoburger Wald.

Landkreis gennemløbes fra sydøt mod nordvest af floden Vechte som på den anden side af grænsen løber ud i Zwarte Water. Floden er en vigtig transportvej.
  
Den af landkreisens område er landbrugsarealer, som udgør  67 %. 15,6 % er skovbevokset, og  7,3 % er bebygget; 5,1 % af arealet er veje og trafikanlæg.

Byer kommuner 

Kreisen havde   indbyggere pr.    

Enhedskommuner
 Bad Bentheim, Stadt ()
 Nordhorn, adminstrationsby ()
 Wietmarschen ()

Samtgemeinden med til hørende kommuner
* markerer forvaltningsæde

Eksterne henvisninger

 Homepage des Landkreises Grafschaft Bentheim
 Grafschafter Atlas: Das Internet-Geoportal des Landkreises Grafschaft Bentheim
Vechte

Vechte (), ofte kaldt Overijsselse Vecht i Holland for at undgå at forveksle den med floden Vecht i Utrecht, er en flod der løber i Tyskland og Holland. Den totale længde er 167 km, hvoraf de 107 km er i Tyskland. 

Vechte har sit udspring i bakkerne Baumberge i Nordrhein-Westfalen i Tyskland nær byen  Münster og løber nordover og ind i Niedersachsen, forbi Nordhorn og Emlichheim, over landegrænsen til den hollandske provins Overijssel. Herfra løber den gennem den nordlige del af regionen Salland, forbi Hardenberg og Ommen, hvor den modtager floden Regge. 

Nær byen Zwolle drejer Vecht nordover og løber sammen med Zwarte Water nær byen Hasselt.

Floder i Nederlandene
Floder i Nordrhein-Westfalen
Floder i Niedersachsen
Verdens Cirkus

Verdens Cirkus (Cirque du Monde, World Circus, Zirkuswelt) er et schweizisk tournerende event med fokus på temaet cirkuskunst. Det blev startet i 1984 af Youri Messen-Jaschin.

Arrangementerne der indgår i eventet spænder over 9-12 måneder i hver by, og inkluderer akrobater, jonglører, linedansere, fakirer, klovner, musikere, domptører, tryllekunstnere og meget andet. Eventet involverer optræden af mere end tusind kunstnere fra Schweiz og hele verden.

Litteratur 
 1987 : Yakari, World Circus N°. 153
 Yakari, Tout le monde du cirque à Lausanne N°. 153 ();
 1989 : Le cirque à l'Affiche Editions Gilles Attinger – Hauterive | Switzerland | 
 1991 : Lausanne palace History and chronicles (75 years of a prestigious hotel) Presses Centrales Lausanne SA, Lausanne/Switzerland ();
 Literatur – Unterhaltung () (1985 – 1989);
 2010 : Le Cirque piste de lecture () Editor Municipal Library Geneva 2010
 2010 : Le Chapiteau imaginaire ()(Editor Library Carouge);
 2010 : A Horizontal Chinese scroll from the Yuan Dynasty (1279-1368) ()(Editor : Guy&Myriam Ullens Foundation Geneva) ()

Noter

Eksterne henvisninger 
 World Circus Lausanne 87 
 World circus Geneva 2010

Cirkus
Schweiz
Lersjön

Lersjön er en sø beliggende i 135,90 m.o.h. i Värmlands län i Sverige, med Skillerälven som væsentligste tilløb og afløb. Søen er 3,6385 km² stor, og har en 18 meter gennemsnitlig dybde. Filipstad ligger syd for Lersjön og länsväg 246 kører langs søens østlige bred i nord-sydgående retning.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
Lersjön hos VattenInformationsSystem Sverige 

Värmlands län
Søer i Sverige
Olonne-sur-Mer

Olonne-sur-Mer er en kommune i Vendée departmentet Pays de la Loire regionen i det vestlige Frankrig.

Henvisninger 
 INSEE

Byer i Vendée
Regent's Park Station

Regent's Park Station er en London Underground-station ved Regent's Park. Den er på Bakerloo line, mellem Baker Street og Oxford Circus. Den ligger på Marylebone Road mellem de to indkørsler til Park Crescent i takstzone 1.

Station blev åbnet den 10. marts 1906 af Baker Street & Waterloo Railway (BS&WR). I den oprindelige parlamentariske godkendelse af byggeriet af BS&WR var der ikke tilladt nogen station ved Regent's Park. Tilladelse om tilføjelse af stationen til det allerede igangværende byggeri blev givet i 1904.

Modsat de fleste af BS&WR's stationer har Regent's Park ikke nogen overfladebygning og adgangen sker via en gangtunnel. Adgang til stationen sker via elevatorer, og mellem 10. juli 2006 og 14. juni 2007 var stationen lukket på grund af en gennemgribende renovering af disse elevatorer og andre dele af stationen.

I nærområdet ligger udover selve Regent's Park attraktionerne Royal Academy of Music, Royal College of Physicians, Holy Trinity Church, Portland Place og Harley Street.

Great Portland Street Station er i gåafstand mod øst for skiftemulighed til Circle og Metropolitan lines.

Transportforbindelser 
London buslinjer 18, 27, 30, 88, 205, 453, C2 og natlinjen N18.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 London Transport Museum fotografisk arkiv 
 Blik på stationen i gadeniveau, 1921 
 Stationsindgang gennem gangtunnel, 1974 

Bakerloo line-stationer
City of Westminster
Alessandro Algardi

Alessandro Algardi (31. juli 1598 i Bologna – 10. juni 1654 i Rom) var en italiensk billedhugger og bygmester.

Han var først elev i Ludovico Carraccis malerskole, men droges snart til plastikken; i lang tid måtte han sysle med mindre, nu forsvundne, arbejder i elfenben, gemmer, kameer etc. og som antikrestaurator; i Rom blev han pave Innocens X's hofbilledhugger; han udførte her blandt meget andet den kolossale marmorstatue af Filippo Neri (i Santa Maria in Vallicella), søvnens Genius i sort marmor for Villa Borghese (i lang tid gik den for antik), bronzestatuen af hans velynder, Innocens X, samt Leo XI's gravmæle. Hans største værk er det enorme marmorrelief Leo I tvinger Attila til tilbagetog i Peterskirken (Fuga d'Attila, 1650). Algardi var en af datidens betydeligste billedhuggere og fulgte delvis Berninis retning, men som kunstner var han mere detaljerende og tør; hans energiske foredrag og store tekniske mesterskab kom måske bedst til sin ret i portrættet. Algardi var også arkitekt, har bygget og udsmykket Villa Pamphili i Rom, kirkefacader (Sant'Ignazio i Rom) i barokstil samt udført forskellige dekorative arbejder.

Eksterne henvisninger 

 

Billedhuggere fra Italien
Sylva

Sylva (russisk: Сылва) er en flod i Sverdlovsk oblast og Perm kraj i Rusland. Den er 493 km lang, med et afvandingsareal på 19.700 km². Den munder ud i Kama-reservoiret. Floden fryser over i november og er islagt til i april. De vigtigste bifloder er Iren, Barda og Sjakva. Vigtigste flodhavn er Kungur.

Floder i Perm kraj
Floder i Sverdlovsk oblast
Kama-flodsystemet
Hængsel

Et hængsel er et beslag som anvendes til at forbinde to objekter når man ønsker at det ene skal kunne rotere i forhold til det andet. Hængsler anvendes sædvanligvis til at hænge åbenbare vinduer og døre op.

Eksterne henvisninger 

Fastgøringsemner med holdefunktion
Flerledsmekanismer
Bygningsdele
Izj

Izh (russisk: Иж; udmurtisk: Оӵ, Otš; tatarisk: Иж/İj) er en flod i Udmurtien og Tatarstan i Rusland, en højre biflod til Kama. Den er 226 km lang (heraf 97 i Tatarstan) og dens afvandingsområde er 8.478 km². Den udspringer nær Goljusjurma i Agryzsky rajon i Tatarstan.

Flodens største bifloder er Agryzka, Chazh, Kyrykmas, Varzinka og Varzi. Flodens afvanding er reguleret. Izjevsk-reservoiret blev konstrueret i 1760 for at forsyne Izjevsks industri med vand. Siden 1978 er det blevet beskyttet som naturligt monument for Tatarstan. Der er bemærkelsesværdige mineralkilder i Izh-dalen. Izjevsk og Agryz er to af byerne langs flodbredden.

Floder i republikken Udmurtien
Floder i republikken Tatarstan
Kama-flodsystemet