kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jean af Luxembourg (født 1957)

Jean af Luxembourg (født 15. maj 1957) er en luxemburgsk prins. Han er tredje barn og anden søn af storhertug Jean og storhertuginde Joséphine-Charlotte af Luxembourg. I 1986 indgik han et morganatisk ægteskab med Hélène Suzanna Vestur og frasagde sig dermed arveretten til tronen for sig selv og sine efterkommere.

Anetavle 

Huset Bourbon-Parma
Prinser af Luxembourg
FGM

FGM eller fgm har flere betydninger:

 Fisher's geometric model - en evolutionær model
 Flux-gate magnetometer - et måleinstrument
 Female Genital Mutilation (engelsk) - Kvindelig kønsorgan lemlæstelse
 Free Gaza Movement
Geek

Ordet geek er et slang-udtryk, der oprindeligt blev benyttet til at beskrive excentriske eller ikke-mainstream mennesker; i dets nuværende brug, antyder ordet typisk til en ekspert, en entusiast eller en person, der er optaget af en hobby eller en intellektuel udøvelse, med en generelt nedsættende betydning af en ejendommelig person, især om en der opfattes som overdreven intellektuel, ikke-modebevidst eller socialt akavet.

Til trods for at udtrykket ofte opfattes som nedsættende, så benyttes det også som en selvreference uden nag eller som en kilde til stolthed. Betydningen af udtrykket har udviklet sig til også at omfatte en person, der er interesseret i et emne (almindeligvis intellektuelt eller komplekst) for dets egen skyld.

Referencer 

Slang
Frederik af Anhalt-Dessau

Frederik af Anhalt-Dessau (født 27. december 1769, død 27. maj 1814) var en tysk prins, der fra 1769 til 1814 var arving til det lille fyrstendømme (og fra 1807 hertugdømme) Anhalt-Dessau i det centrale Tyskland. Han tilhørte Huset Askanien og var søn af fyrst Leopold 3. af Anhalt-Dessau.

Biografi 

Arveprins Frederik blev født den 27. december 1769 i Dessau i Anhalt som det eneste overlevende barn af fyrst Leopold 3. af Anhalt-Dessau i hans ægteskab med Louise af Brandenburg-Schwedt. Af sin mors arv modtog Frederik die brandenburgske godser Stolzenberg, Wormsfelde og Zantoch, der dermed kom til huset Anhalt-Dessau. Teksten til den tyske sang "Des kleinen Friedrichs Geburtstag" (), K. 529, af Wolfgang Amadeus Mozart, blev oprindelig skrevet i 1778 af digteren Johann Eberhard Friedrich Schall i anledning af Frederiks niårs fødselsdag. 

Fra 1788 trådte Arveprins Frederik i preussisk militærtjeneste, hvor han blev officer og opnåede rang af generalfeltmarskal. I starten af januar 1794 tog han sin afsked fra den preussiske hær. 

Arveprins Frederik tog i 1805 initiativ til anlægget af landsskabsparken i Kühnau. Frederik, der aldrig tog del i regeringen af Anhalt, døde den 27. maj 1814 i Dessau. Han blev begravet på Neuer Begräbnitsplatz i Dessau. Da han døde tre år før sin far, var det Frederiks ældste søn, Leopold, der efterfulgte sin farfar som hertug af Anhalt-Dessau i 1817.

Ægteskab og børn 
Frederik giftede sig den 12. juni 1792 i Homburg med landgrevinde Amalie af Hessen-Homburg, datter af landgrev Frederik 5. af Hessen-Homburg og Karoline af Hessen-Darmstadt. I ægteskabet blev der født 7 børn:
 Auguste (1793–1854)
∞ 1816 med Fyrst Friedrich Günther af Schwarzburg-Rudolstadt (1793–1867)
 Leopold 4. Friedrich (1794–1871), Hertug af Anhalt
∞ 1818 med Prinsesse Frederikke af Preussen (1796–1850)
 Georg (1796–1865)
∞ 1. 1825 med Prinsesse Karoline af Schwarzburg-Rudolstadt (1804–1829)
∞ 2. 1831 morganatisk med Therese Emma von Erdmannsdorf (1807–1848), „Gräfin von Reina“ 1831
 Paul (1797-1797)
 Louise (1798–1858)
 ∞ 1818 med Landgreve Gustav af Hessen-Homburg (1781–1848)
 Frederik August (1799–1864)
∞ 1832 med Prinsesse Marie af Hessen-Kassel (1814–1895)
 Vilhelm (1807–1864)
∞ 1840 morganatisk med Emilie Klausnitzer (1812–1888), „Freifrau von Stolzenberg“ 1842

Se også 
Anhalt

Noter

Eksterne links 

Huset Askanien
Officerer fra Preussen
Personer fra Dessau
Tronfølgere som aldrig tiltrådte
Arveprinser
Paul Armin Due

Paul Franz Wilhelm Armin Due (født 1870 i Oslo, død 1926 samme sted) var en norsk arkitekt. Han var søn av arkitekten Paul Due og blev uddannet ved Hannovers Polytechnikum i 1896.

De to første år efter at han var blevet udlært arbejdede han i Tyskland, men fra 1898 arbejdede han i sin fars firma og tegnede en række stationsbygninger, blandt andet til Gjøvikbanen, Flekkefjordbanen, Hell-Sunnanbanen og Bergensbanen.

Da far og søn arbejdede med de samme projekter, har det i enkelte tilfælde senere været usikkert, hvem der skulle have hovedæren for bestemte jernbanebygninger. Men de allerfleste stationer fra tiden lige efter 1900 og frem til 1910 var det Paul Armin, der stod for. Mens faderen var mere præget af historicismen, tegnede Paul Armin i en mere jugend-præget stil, der var det nye og moderne stiludtryk.

Fra 1911 havde Paul Armin Due sit eget arkitektfirma i Oslo og tegnede indtil 1916 en del villaer i Oslo, blandt dem:

 Heggeliveien 55 (1911)
 Knausen, Jarlsborgveien 11 (1911)
 Sætra vei 12b (1911)
 Vækerøveien 31 (1915) 
 Konventveien 8 (1916)
 Smestadveien 6 (1916)

De sidste år af sit arbejdsliv tilbragte hos stadsarkitekten i Oslo.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

 Paul Armin Due hos Arkitekturhistorie.no
 Paul Armin Due i Store Norsk Leksikon

Arkitekter fra Norge
Personer fra Oslo
Mário Tavares

Mario Tavares (født 18. april 1928 i Natal - død 2003 i Rio de Janeiro, Brasilien) var en brasiliansk komponist, dirigent og cellist.

Tavares studerede cello fra han var 17 år hos private lærere. Han studerede senere komposition hos Claudio Santoro og direktion hos Victor Tevah.
Han var første cellist i Brazilian Symphony Orchestra, og blev chefdirigent for Municipal Theatre Symphony Orchestra of Rio.
 
Tavares har skrevet 2 symfonier, orkesterværker, kammermusik, cellokoncert, korværker, balletmusik, kantater, symfoniske digtninge etc.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Guararapes" (1981) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1991) - for orkester 
 "Strandlig" (1963) - ballet
 "Folkloristisk åbning" (1955) (overture) - for kor og orkester
 "Ganguzama" (1959) - (Symfonisk digtning) for solister, kor og orkester

Kilde 
 Om Mário Tavares på musicweb-international.com 

Komponister fra Brasilien
Cellister
Dirigenter
Ricardo Tacuchian

Ricardo Tacuchian (født 18. november 1939 i Rio de Janeiro, Brasilien) er en brasiliansk komponist, dirigent, pianist, lærer og professor.

Tacuchian studerede komposition, direktion og klaver hos bl.a. Francisco Mignone, Claudio Santoro og José de Lima Siqueira på National School of Music.

Han har skrevet orkesterværker, kammermusik, elektronisk musik, kantater, korværker, solo stykker for mange instrumenter etc.

Udvalgte værker 

 Estruturas Sinfonicas (Symfoniorkester)  - for orkester
 Symfonisk toccata - for orkester
 Prisme - for computer
 Sinfonietta til Fátima - for strygeorkester

Kilde 
 Om Ricardo Tacuchian på musicweb-international.com 

Komponister fra Brasilien
Pianister fra Brasilien
Dirigenter
Lærere
Professorer
Aaron Ciechanover

Prof. Aaron Ciechanover (født 1. oktober 1947 i Haifa, Mandatområdet i Palæstina) er en israelsk biolog og læge som modtog Nobelprisen i kemi i 2004 sammen med Avram Hershko og Irwin Rose.

Priser (udvalg) 
 2000 – Albert Lasker Basic Medical Research Award

Referencer

Eksterne henvisninger 

Nobelprismodtagere i kemi
Nobelprismodtagere fra Israel
En ung kunstner (Ditlev Blunck) betragter en skitse i et spejl

En ung kunstner (Ditlev Blunck) betragter en skitse i et spejl er et maleri af Wilhelm Bendz fra 1826, det er et i rækken af Den danske guldalders mange kunstnerportrætter.

Motiv 

Maleriet viser Bendz' studiekammerat, Ditlev Blunck, der har taget sig en pause fra sit malerarbejde, hvor han undersøger en skitse til sit portrætmaleri af bataljemaleren Jørgen Sonne. Blunck holder skitsen op foran et spejl for at se, om kompositionen virker spejlvendt.

Maleriet viser, at denne tids malere betragtede sig selv som seriøst arbejdende og selvbevidste kunstnere. Billedets maler, Ditlev Blunck, står i et tætpakket rum omgivet af sine redskaber, malerkassen, paletten og staffeliet, samt et kranium og en skitseblok, der signalerer det grundige studium, der går forud for udførelsen af maleriet.

Der går en zigzagbevægelse gennem den nederste del af billedet til maleriet i Bluncks hænder. Man ser kun bagsiden af hans maleri – forsiden ses kun i spejlet. Dette er en hentydning til datidens opfattelse af kunsten som et spejl af virkeligheden.

Tilblivelsestidspunkt 

Da værket blev malet i 1826, var Wilhelm Bendz stærkt optaget af kunstnernes nye rolle, eftersom de ikke længere blev betragtet som specialiserede håndværkere, men som åndsarbejdere og som kunstnere i moderne forstand. Bendz malede i 1820'erne en række portrætter af kunstnere i arbejde.

Andre kunstnerportrætter af Wilhelm Bendz

Andre kunstnerportrætter af Ditlev Blunck

Noter

Litteratur 
 Klaus P. Mortensen, Spejlinger - litteratur og refleksion, 2000,

Eksterne henvisninger 
 Wilhelm Bendz: En ung kunstner (Ditlev Blunck) betragter en skitse i et spejl - Statens Museum for Kunst 
 Skabelse og spejl - Kultur | www.b.dk 
 Guldalderforskningens paradigmer – eksemplificeret på et maleri af Wilhelm Bendz - Arkivet, Thorvaldsens Museum 

Malerier fra 1826
Malerier af Wilhelm Bendz
Malerier fra Statens Museum for Kunst
Ă

Ă (minuskel: ă) er et bogstav, der i dag bruges på rumænsk, vietnamesisk og tjuvasjisk. Tegnet blev før 1972 brugt på malaysisk.

Bogstavet er et A med en breve.

Bogstavet bruges også i forbindelse med translitterationen af det bulgarske bogstav Ъ/ъ.

Rumænsk 
Ă er det andet bogstav i det rumænske alfabet og har lyden /ə/. Bogstavet kan stå som den eneste vokal i et ord og have et tryk.

Vietnamesisk 
På vietnamesisk er Ă det andet bogstav i alfabetet og kendetegner en kort vokal. Bogstavet udtales /a/. Man skal dog være opmærksom på, at vietnamesisk er et tonesprog, og derfor kan flere diakritiske tegn tilføjes over bogstavet.

Tjuvasjisk 
Tjuvasjisk, der er et sprog i republikken Tjuvasjien i Rusland, er Ă det andet bogstav i sprogets kyrilliske alfabet.

Malaysisk 
Før 1972 i malaysisk retskrivning et bogstav i alfabetet. Bogstavet blev kun brugt i slutningen af ordets stamme. Ă blev i 1972 udskiftet med A.
Argalifår

Argalifåret (Ovis ammon) er et vildt får, der er lever i det centrale Asien, bl.a. i Himalaya, Tibet og Altaj. Argalifåret er det største af vildfårene.

Beskrivelse 
Hannen har en skulderhøjde på 106 til 135 cm og en længde på 177 til 200 cm. Vægten for hanner ligger undtagelsvis op til 216 kg. Hunnen er betydeligt mindre. Argalien har en hale på op til 17 cm. Hanner har to store spiralsnoede horn med spidser, der peger ud til siden. Hanner af den store underart O. a. polii på mere end fem år har to horn på 89-164 cm (målt på 126 individer). Hunner har også horn, men de er normalt under 50 cm.

Pelsens farve varierer. Om vinteren er grundfarven brun med mørkebrune, rødbrune eller beigefarvede nuancer. Om sommeren bliver pelsen rødlig. En sort stribe går fra nakken til midt på ryggen og er kun synlig om sommeren. Der kan forekomme en mørk stribe mellem den lyse bug og de mørkere sider. Bagenden og halen er hvid. Der kan hos nogle underarter være hvide aftegn på ryggen, halsen og snuden.

Udbredelse 
Fåret er udbredt i flere af Centralasiens bjergkæder fra Altaj og det sydlige Sibirien over Mongoliet, Tibet og Tian Shan-bjergene til Nepal og Pamir-området.

Kilder og eksterne henvisninger 

Får
Blockhaus (Abruzzo)

Blockhaus er en lokalitet i regionen Abruzzo i Italien. Den har fået sit navn efter det blokhus (tysk: blockhaus), der blev opført på stedet i 1863-1864.

Historie 
De bjergrige områder i Kongeriget Napoli var i mange år hjemsted for små grupper af røvere (briganti), der stjal fra bønderne og plyndrede rejsende. I forbindelse med Italiens samling i 1861 skete der store sociale omvæltninger i Syditalien, og mange af de fattige og utilfredse valgte en tilværelse som brigante. Problemet blev så stort, at den italienske regering indledte en militær offensiv mod røverbanderne, og i 1863 blev der vedtaget en vidtrækkende lov (legge Pica), der gjorde det muligt også at henrette familiemedlemmer og medhjælpere til banditterne. Som et led i denne offensiv blev blokhuset bygget på en bjergtop, hvor vejen sluttede, lidt syd for bjergpasset Passo Lanciano. Opførelsen skete i 1863-1864 og det lille fæstningsværk havde plads til 18 mand og deres heste. Den hårdhændede jagt på røverbanderne bar frugt, og i 1866 var der ikke længere brug for tropper på bjerget, og blokhuset blev forladt. Man kan stadig se resterne af fundamentet til bygningsværket. Betegnelsen Blockhaus for stedet blev hængende, muligvis fordi de norditalienske soldater kendte denne type befæstninger fra Alperne, hvor det tysksprogede begreb var udbredt.

Natur 
Blockhaus ligger i Majellabjergene, som er en del af de centrale Appenniner. Majellabjergene indgår i nationalparken Parco Nazionale della Majella. Bjerget, Blockhaus ligger på, er 2.140 meter, og kaldes nu Monte Blockhaus. Området er populært blandt vandrere og mountainbikere, og Blockhaus er en af de toppe man passerer på vandreruten fra Passo Lanciano til Monte Amaro, der med sine 2.793 meter er det højeste af Majellas bjerge.
Blockhaus skulle have været endestation for 17. etape af Giro d'Italia 2009. Sneen blev imidlertid liggende længe det år, og ruten måtte omlægges, så målet i stedet kom til at ligge i 1.631 meters højde, på vejen mellem Passo Lanciano og Blockhaus.

Noter 

Abruzzo
Urialfår

Urialfår er en gruppe af underarter af vilde får. Gruppen forekommer i det centrale Asien og blev tidligere regnet som en selvstændig art, Ovis vignei, men betegnes nu taksonomisk som vignei-gruppen.

IUCN kategoriserer bestanden af arten Ovis orientalis, der både omfatter urialfåret og den asiatiske muflon, som sårbar (VU).

Taksonomi 
Urialfåret er en gruppe af underarter, der alt efter taksonomisk opfattelse enten tilhører arten Ovis orientalis eller arten Ovis aries (vignei-gruppen). Den anden gruppe af underarter af Ovis aries kaldes aries/orientalis-gruppen og omfatter muflon og tamfåret, Ovis aries aries.

Udbredelse 

Udbredelsen af urialfåret, hvor underarternes navne følger IUCN:
 Ovis orientalis vignei forekommer med flere fra hinanden adskilte populationer i Kashmir-regionen i det nordlige Pakistan og det nordvestlige Indien.
 Ovis orientalis arkal lever i det nordøstlige Iran, i Turkmenistan, vestlige Usbekistan og vestlige Kasakhstan.
 Ovis orientalis bocharensis findes i det østlige Uzbekistan og sydlige Tadsjikistan. Populationerne henregnes ofte til O. o. vignei.
 Ovis orientalis cycloceros har flere fra hinanden adskilte udbredelsesområder i Afghanistan samt i det centrale og sydlige Pakistan.
 Ovis orientalis punjabiensis findes i saltørkner syd for Islamabad i det nordøstlige Pakistan.

Kilder og eksterne henvisninger 

Dyr fra Centralasien
Får
Restaurant Rebel

Restaurant Rebel (tidligere Oubæk) er en dansk restaurant, beliggende på Store Kongensgade i Indre By i København.

Den blev etableret i 2004 som en gourmetrestaurant af kokken Rasmus Oubæk. I 2005 og 2006 var restauranten tildelt én stjerne i Michelinguiden. Stedet skiftede ejere i 2010, og i 2013 ændrede de restaurantens navn til det nuværende.

Historie 
Ægteparret Ahn og Rasmus Oubæk åbnede restauranten på to etager i 2004, hvor Ahn fungerede som chef i restauranten, mens ægtemanden var køkkenchef. Maden var gourmet fra det franske køkken, og allerede året efter åbningen blev Oubæk tildelt én stjerne i den berømte Michelinguiden. I marts 2006 blev stjernen fornyet, men parret Oubæk valgte få måneder efter at droppe stjernen og det fine gourmetmad. De lukkede stedet ned i et par måneder, og genåbnede som et fransk brasserie med plads til cirka 40 spisende gæster.

Trods den nye madstil fik Oubæk fortsat gode anmeldelser af madanmelderne, og specielt Rasmus Oubæks bearnaisesauce fik mange rosende ord. Men også Ahn Oubæks måde at styre restauranten på fik mange bemærkninger, da hun kunne optræde sur og arrig overfor gæsterne.

2009–2013 
I starten af 2009 forlod Rasmus Oubæk køkkenet, da han skulle være med i opstarten af restaurantkæden Mash. Han overlod derfor ansvaret for køkkenet til Lars Petersen og Martin Hylleborg, som i forvejen arbejdede på stedet. Hustru Ahn fortsatte som restaurantchef.

I marts 2010 kom køkkenet på Oubæk på Michelinguidens "Bib Gourmand-liste", der betegner steder, som serverer mad af høj kvalitet til rimelig pris. I november samme år købte de to kokke ægteparret Oubæk ud af restauranten, og fik fuldt ejerskab af stedet. I 2011 havde Michelin igen fjernet Oubæk fra deres guide.

Den 2. april 2013 skiftede restauranten navn fra Oubæk til Rebel, og fjernede samtidig nogle af Rasmus Oubæks signatur-retter fra menukortet, fire år efter at han havde forladt køkkenet, og tre år efter at han solgte til de nye ejere.

2016-nu 
Sommeren 2016 blev den eksisterende restaurantchef, sommelier Natthee Thungnoi med erfaring fra Kiin Kiin, Gastronomique, De Gaulle og Alberto K. partner i restauranten, da han overtog efter Lars Petersen. Siden da har han i samarbejde med Martin Hylleborg videreført den gastronomiske stil. Restaurant Rebel er siden 2014 og senest i 2019 blevet anerkendt i Michelin-guiden med en Bib Gourmand, som gives til restauranter, som laver bemærkelsesværdig mad til fair priser. Fra sommeren 2019 står Natthee Thungnoi alene for driften af restauranten og har i den forbindelse valgt at være forgangssted for yngre, talentfulde kokke.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Restaurant Rebel's officielle hjemmeside

Værtshuse og spisesteder i København
Danske virksomheder etableret i 2004
Frederiksstaden
Kuddewörde

Kuddewörde (saxisk: Kuthenworden) er en kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Schwarzenbek-Land i den sydvestlige del af Kreis Herzogtum Lauenburg. Kreis Herzogtum Lauenburg ligger i delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Kuddewörde ligger ca. ni kilometer nord for Schwarzenbek og ca. 25 km øst for Hamborg. Den ligger ved floden Bille, der mod nordvest danner grænse til kommunen Grande i Kreis Stormarn. Mod sydvest grænser Kuddewörde til Sachsenwald. Motorvejen A24, der forbinder Hamborg og Berlin, snitter kommunen i øst-vestlig retning sydligst i kommunen. Bundesstraße 404 fra Kiel til Lüneburg krydser kommunen i nord-sydlig retning.

Eksterne kilder/henvisninger 

  
 Kommunens websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Herzogtum Lauenburg
Poul Bjørnholdt Løhde

Poul Bjørnholdt Løhde (født 6. december 1950 i Middelfart) var politimester i Nyborg fra 1995 til 2002, da han fik posten som politimester i Esbjerg. Endvidere var han formand for Foreningen af Politimestre i Danmark 2002-2007. 

Han stoppede juli 2015 som politidirektør i Fyns Politi.

Kilde 
Kraks Blå Bog.

Personer fra Middelfart
Personer i Kraks Blå Bog
P.A. Petersen

Peter Anton Petersen (født 28. juni 1834 på Isgård, død 20. december 1898 i København) var en dansk overretsprokurator og byggematador.

Petersen var søn af proprietær Niels Pedersen og Madsine f. Arvad. Hans far havde som fattig husmandssøn tjent sig op fra bunden, bl.a. i kraft af dygtige handelsevner og en velhavende svigerfar, og endte som en stor og berømt jordbesidder. Han købte og solgte en række gårde, bl.a. købte han Isgård nær Ebeltoft, hvor Petersen blev født og voksede op, og blev kendt under navnet "Greve-Niels". Den unge Petersen skulle vise sig ligeledes at have talent for ejendomshandel, men han udså et andet og langt mere gunstigt marked i København, som hen mod slutningen af 1800-tallet oplevede en voldsom ekspansion uden betydelige former for kontrol. Her blev han efter sin juridske embedseksamen beskikket som overretsprokurator, men altid lå forretningslivet ham nærmest snarere end rene juridske anliggender. Han opkøbte og opførte store lejlighedskomplekser, særligt i Brokvartererne, som han siden lod udleje eller solgte til høje priser uden særlig skelen til byggeriets kvalitet og sine samarbejdspartneres rettigheder. Dette fortagende sikrede ham fra 1880'erne til sin død en plads blandt de største skatteydere i København. Han efterlod således ved sin død i 1898 en millionformue, som flere parter gennem rettergang siden gjorde krav på, da de mente sig snydt af Petersens forretningsmetoder. 

Retten besluttede imidlertid, at Petersens arv skulle tilfalde hans arvinger, hvilket store dele af den offtenlige opinion fordømmer. Bl.a. skriver Social-Demokraten i 1903: Petersens arvinger kan jo ikke gøre for, at den afdøde Overretsprokurator har bjærget sit Mammon ved uhæderlige Midler. Men de vilde unægtelig have staaet i et bedre Lys, om de havde fralagt dem enhver Andel i de store Summer [...] og dersom de dermed havde skaanet deres Faders Eftermæle noget mere. Petersen fik med sin hustru, Louise Dorothea Julie f. Klein, ni børn, deriblandt Niels Brane og Anthon Petersen, som begge var overretssagfører. Tre søstre giftede sig henholdsvis med grosserer Joseph Herforth, overretssagfører Christian Hjelm Herforth og kreditforeningsdirektør Carl Herforth, alle tre sønner af overretsprokurator Christian Herforth.

Noter 

Danskere i 1800-tallet
Jurister fra Danmark
Erhvervsfolk fra Danmark
This Is The Life

This Is the Life er debutalbummet fra den skotske singer-songwriter Amy MacDonald. Det blev udgivet den 30. juli 2007. Albummet var meget succesfuldt og nåede nummer 1 på UK Albums Chart den 13. januar 2008 og solgte mere ned 600.00 eksemplarer i Storbritannien alene (pr. 14. marts 2008), og blev certificeret 2× Platinum.

Spor

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Amy Macdonald's official website
 This Is the Life Lyrics

Amy MacDonald-album
Debutalbum fra 2007
Debutalbum fra Storbritannien
Vincent du Vigneaud

Vincent du Vigneaud (18. maj 1901 – 11. december 1978) var en amerikansk biokemiker. Han modtog nobelprisen i kemi i 1955 for at isolere, identificere strukturen og lave totalsyntese af det cykliske peptid, oxytocin.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Vincent du Vigneaud på Nobelprisens hjemmeside
 Vincent du Vigneaud
 Vincent du Vigneaud

Kemikere fra USA
Nobelprismodtagere i kemi
Möhnsen

Möhnsen er en kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Schwarzenbek-Land i den sydvestlige del af Kreis Herzogtum Lauenburg. Kreis Herzogtum Lauenburg ligger i delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Kommunen ligger omkring ni kilometer nordvest for Schwarzenbek og ca 27 km øst for Hamborg. Fra 1887 til 1976 havde Möhnsen jernbanestation på jernbanen mellem Schwarzenbek og Bad Oldesloe. Motorvejen A24, der forbinder Hamborg og Berlin, går gennem kommunen i øst-vestlig retning.

Eksterne kilder/henvisninger 

  
 Kommunens side på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Herzogtum Lauenburg
Cam Newton

Cam Newton er en amerikansk fodboldspiller, der spiller quarterback for Carolina Panthers. Han blev født den 11. maj 1989 i byen Atlanta, Georgia. Her opvoksede han med sine brødre; storebror Cecil Newton, Jr. og lillebror Caylin Newton. Han er den quarterback som har flest rushing touchdowns i NFL's historie.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Amerikansk fodbold-spillere fra Georgia
Amerikansk fodbold-spillere fra Carolina Panthers
Amerikansk fodbold-quarterbacks
Personer fra Atlanta