kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Harold Clayton Urey

Harold Clayton Urey (født 29. april 1893 i Walkterton, død 5. januar 1981 i La Jolla) var en amerikansk fysisk kemiker, hvis pionerarbejder inden for isotoper gav ham Nobelprisen i kemi i 1934 for opdagelsen af deuterium. Han spillede en betydningsfuld rolle i udviklen af atombomben, men er muligvis mest kendt for sine bidrag til teorier om udvikling af organisk liv fra ikke-levende materiale.

Urey blev født i Walkerton, Indiana og studerede termodynamik under Gilbert N. Lewis på University of California. Efter at have modtaget sin Ph.d.-grad i 1923 modtog han et fellowship fra the American-Scandinavian Foundation til at studere på Niels Bohr Institutet på Københavns Universitet i Danmark. Han var forskningsassistent på Johns Hopkins University inden han blev associate professor i kemi på Columbia University. I 1931 begyndte han at arbejde på separation af isotoper, hvilket resulterede i opdagelsen af deuterium.

Under anden verdenskrig begyndte han at forske i problemet med uranberigelse. Han ledede en gruppe på Columbia University der udviklede isotopseparation der benyttede gasdiffusion. Metoden blev succesfuldt udviklet, så det blev den eneste metode, der blev brugt i den tidlige krigsperiode. Efter krigen blev Urey professor i kemi på Institute for Nuclear Studies, og senere professor i kemi på University of Chicago.

Urey forskede også i tidlig liv på Jorden, hvor han antog at atmosfæren givetvis bestod af ammoniak, metan og hydrogen. En af hans studerende fra Chicago, Stanley L. Miller, som i Miller-Urey-eksperimentet viste, at hvis en sådan blanding blev udsat for elektriske gnister og vand, kan det reagere og danne aminosyrer, som almindeligvis bliver betragtet som livets byggeklodser. Arbejde med isotoper af oxygen ledte til nyskabende forskning inden for feltet paleoklimatologi. I 1958 accepterede han en stilling som professor på det nye University of California, San Diego (UCSD), hvor han hjalp med at opbygge den naturvidenskabelige fakultet. Han blev mere og mere interesseret i rumvidenskab, og da Apollo 11 vendte tilbage til prøver af månesten fra Månen undersøgte Urey dem på Lunar Receiving Laboratory.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Kemikere fra USA
Nobelprismodtagere i kemi
Haide Klüglein

Haide Klüglein (født 9. februar 1939 i Magdeburg, død 28. juli 2020 i Flensborg) var en tysk svømmer, der i mange år var aktiv for Flensborg Svømmeklubben (FSK). Hun deltog otte gange ved FINA VM i masters. Ved de tyske mesterskaber i svømning 2011 og 2013 opnåede hun en 1. plads.

Mesterskaber 
 Tysk mesterskab, 2005 - 2. plads.
 Internationalt tysk mesterskab, 2009 - 3. plads.
 Internationalt tysk mesterskab, 2011 - 1. plads.
 Tysk mesterskab, 2013 - 1. plads.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Personer fra Magdeburg
Personer fra Flensborg
Svømmere fra Tyskland
Sæbecirkulæret

Sæbecirkulæret var et dansk cirkulære der foreskrev at arbejdsformidlingen skulle indberette arbejdsløse der skønnedes reelt ikke at stå til rådighed for arbejdsmarkedet, fordi de mødte op usoignerede eller berusede.
Cirkulæret blev indført i oktober 1996 og hed egentlig "gråzonevejledningen".

Henvisninger 

Arbejdsmarkedet i Danmark
Kosaku Yamada

Kosaku Yamada (født 9. juni 1886 i Tokyo, Japan, død 29. december 1965) var en japansk komponist, dirigent og lærer.
Yamada studerede på Tokyo School of Music, og tog derefter til Berlin hvor han studerede under bl.a. Max Bruch (1910-1913).

Han var den første som skrev en symfoni i sit land, og har undervist mange af eftertidens komponister i Japan.
Yamada har skrevet 4 symfonier, orkesterværker, 3 operaer, kammermusik, klaverstykker, korværker, symfoniske digtninge etc.

Udvalgte værker 

 Symfoni i F dur (1912) - for orkester
 "Koreografisk" Symfoni (1918) - for orkester
 Symfoni "Inno Meiji" (1921) - for orkester
 Symfoni "Nagauta" (1934) - for orkester
 "Ayame" (1931) - opera
 "Kurofune" (1929 Rev.1940) - opera

Kilde 
 Om Kosaku Yamada 
 Om Kosaku Yamada på musicweb-international.com

Komponister fra Japan
Dirigenter fra Japan
Lærere
Albaniens parlament

Albaniens parlament (Albansk: Kuvendi i Shqipërisë), tidligere Folkeparlamentet (Albansk: Kuvendi Popullor), er Albaniens parlament, som er et etkammersystem med 140 pladser. Repræsentanter vælges hvert fjerde år.

Politiske partier som er repræsenteret i Albaniens Parlament 2013-16

Albaniens præsidenter 
Parlamentet vælger hvert femte år landets præsident.

Se også 
 Albaniens premierministre.

Noter 

Parlament
Parlamenter
Politiske forsamlinger
Minao Shibata

Minao Shibata (født 29. september 1916 i Tokyo, Japan, død 2. februar 1996) var en japansk komponist, cellist, lærer, skribent og professor.

Shibata studerede komposition privat hos Saburo Moroi. Han var cellist i Tokyo String Orchestra (1939-1941).

Han skrev to symfonier, orkesterværker, operaer, elektronisk musik, to strygerkvartetter, kammermusik etc.
Shibata underviste i komposition på Tokyo Universitet (1948-1955), og på Ochanimizu Universitet (1952-1959).

Han hører til en de fremmeste skribenter og komponister i Japan omkring emnet europæisk musikhistorie.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Sinfonia"  (1960) - for orkester
 Symfoni nr. 2 "Flydende floder ophører aldrig" (1975) - for orkester
 "Metafonia" (1984) - for orkester 
 "Antifonia" (1989) - for orkester
 2 Strygerkvartetter (1943, 1947)
 "Improvisation" (1968) -  elektronisk musik

Eksterne kilder/henvisninger 

 Om Minao Shibata
 Asian symphonies: A national discography by Mike Herman - MusicWeb International: Classical Music Reviews & Resources

Komponister fra Japan
Cellister
Lærere
Forfattere fra Japan
Personer fra Tokyo
Páll Finnur Páll (Live)

Páll Finnur Páll (Live) er et album af den færøske pop-gruppe Páll Finnur Páll. Albummet indeholder 13 sange og udkom d. 11. november 2009.

Spor 
 Grannin
 Rasputin
 Gulldaman
 Ber og Røtur
 Eg
 Maðurin og Lívið
 Viðurkenning
 Mín Russiski Vinur
 Drykkju/Kærleiksvísa
 Herbergið
 Forelskaður Sjónleikari
 Fari Mín Egna Veg
 Lær At Siga Noy

Album fra 2009
Album fra Færøerne
Alley Cat (album)

Alley Cat er den danske pianist Bent Fabricius-Bjerres debutalbum fra 1954. Han udgav albummet under navnet Bent Fabric, og det indeholder det Grammyvindende nummer "Alley Cat", og var på hitlisterne i 1954-1955.(22. december 1954). Top LPs, Billboard (listet som #14 mono album i dette nummer, 9 uger på hitlisten)(6. april 1953). Top LPs, Billboard (listet mono album som #36, med 24 på hinanden følgende uger på hitlisten, og stereoversion som #13, med 16 uger på hitlisten)

Titelsangen var kendingsmelodi i programmet Omkring et flygel, og blev senere brugt i det kortlivede Tv-show Get a Life i 1990.

Spor 
 "Alley Cat" (2:24)
 "Across The Alley From The Alamo" (2:11)
 "You Made Me Love You" (3:03)
 "Trudie" (1:56)
 "Markin' Time" (1:38)
 "In The Arms Of My Love" (2:28)
 "Delilah" (2:15)
 "Catsanova Walk" (1:58)
 "Symphony" (2:19)
 "Early Morning In Copenhagen" (2:22)
 "Comme Ci, Comme Ca" (2:06)
 "Baby Won't You Please Come Home" (2:50)

Referencer 

Debutalbum fra Danmark
Debutalbum fra 1962
Justitia (tænketank)

Justitia er en juridisk tænketank i Danmark - den første af sin slags. Justitia beskæftiger sig med retsstatsprincipper og frihedsrettigheder blandt offentligheden, myndigheder, eksperter og beslutningstagere i Danmark og internationalt. Justitia blev stiftet 1. august 2014 med Jacob Mchangama som direktør.

Formål 
Tænketanken Justitias formål er at levere viden og løsningsforslag, som kan styrke retssikkerheden og frihedsrettighederne til den offentlige debat og retspolitiske dagsorden. 
Justitia har også som formål at forsvare grundlæggende retsprincipper gennem førelse af udvalgte principielle retssager på pro bono basis.

Organisation 
Justitia er en almennyttig forening, finansieret af sponsorater fra privatpersoner, fonde og virksomheder. Justitia er politisk uafhængig  og uafhængig af andre former for interesser. Justitia ledes af af en bestyrelse og et advisory board, og samarbejder desuden med en række eksterne eksperter.

Alle sponsorer er, som det normalt ses, ikke offentligt kendte, og i lighed med andre foreninger og private fonde er der ikke publiceret offentlige årsregnskaber. Nogle donorer ønsker dog selv at stå frem.

Freedom Rights Project 
Internationale aktiviteter føres indenfor rammen af  Freedom Rights Project (FRP)  og indgår i Justitias organisation, men  er dog ikke underlagt Justitias danske aktiviteter, og opererer således selvstændigt i forhold til den internationale dagsorden.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Justitias hjemmeside

Jura
Tænketanke i Danmark
Politik
Fornyrðislag

Fornyrðislag ("oldtidsversemål") er en variant af det fælles gammelgermanske hovedversemål. Det er det almindeligste versemål i eddadigtningen, især i fortællende digte, og ses også i enkelte runeindskrifter. 

En strofe består af otte linjer på fire stavelser, hvoraf to er lange og betonede med forskellig indbyrdes
stilling; herefter varieres rytmen, og der opstår
forskellige former, grundformer, hvoraf der er fem
(to trokæer, to jamber, jambe + trokæ osv.)

Der findes undertiden indblandede tre-stavelses
og fem-stavelses linjer, jævnfør kviðuháttr og málaháttr.
Hvert linjepar sammenknyttes
med rimbogstaver, hovedstav i de lige, bistav − én eller to − i de ulige linjer.

Slutningsrim findes yderst sjældent og er da vistnok 
tilfældige. I digte i fornyrðislag findes kun undtagelsesvis
tilløb til omkvæd, for eksempel i Völuspá, 'Vølvens spådom' i Ældre Edda.

Fornyrðislag benyttes især i episke digte, eddadigtene. 
I skjaldekvad findes fornyrðislag ikke benyttet før forholdsvis
sent, ca. 1100. Som eksempel kan følgende vers
i Karl Gjellerups oversættelse af Völuspá tjene:

Hør mig alle
hellige Slægter,
Heimdals Sønner
Store og små;
Valfader vil det,
vel skal jeg nævne
Slægters Skæbne,
jeg skued først.

Noter

Se også
 Versemål
 Metrik (verslære)
 Skjaldekunst

Litteratur
 Eduard Sievers: Altgermanische Metrik, Halle 1893 − Online på Archive.org 
 Finnur Jónsson: Íslenzk bragfræði, København 1892 − Online på Archive.org

Kilde
  af professor Finnur Jónsson

Eksterne henvisninger 
 "Skjaldepoesiens ægthed overhovedet og dens overlevering" i Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie af Finnur Jónsson, 1920


Salmonsens 

Skjaldekunst
Versefødder
Candystorm

Betegnelsen Candystorm er modsætningen til shitstorm, hvor en virksomhed eller en person får massiv støtte og opbakning på de sociale medier .

En Candystorm har enten en positiv effekt på virksomhedens omdømme/omtale eller en positiv effekt på virksomhedens omsætning. Candystorms kan også ramme privatpersoner eller fx politikere. Flere virksomheder og personer spekulerer derfor i at skabe en candystorm selv, som man har forsøgt sig med at dele indhold, der kan gå viralt.

Et eksempel var da Cafe Viking på Nørrebro fik massiv opbakning på bl.a. facebook, da ejeren nægtede at betale beskyttelsespenge til lokale bander. Af andre eksempler kan Fakta nævnes, hvor de ikke ville tage to pakker kylling retur, og det fik forbrugerne til at rose Fakta til skyerne.

På dansk ses også ordet 'lovestorm' om samme begreb.

Referencer 

Ord og vendinger
Internetbegreber
Alexander Leopold af Østrig

Ærkehertug Alexander Leopold af Østrig (14. august 1772 – 12. juli 1795) var en østrigsk ærkehertug, der var palatin af Ungarn fra 1790 til 1795. Han var søn af  den Tysk-romerske kejser Leopold 2. og yngre bror til kejser Frans 2.

Biografi

Tidlige liv 
Ærkehertug Alexander Leopold blev født den 14. august 1772 som den fjerde søn af den daværende Storhertug Peter Leopold af Toscana i hans ægteskab med Infantinde Maria Ludovika af Spanien, datter af kong Karl 3. af Spanien. Han blev født i Villa di Poggio Imperiale syd for Firenze, hovedstaden i Toscana.

Hans far var en yngre søn af Maria Theresia af Østrig og den Tysk-romerske kejser Frans 1. Stefan. Leopold havde ved faderens død i 1765 arvet storhertugdømmet Toscana, som han regerede, indtil han i 1790 blev Tysk-romersk kejser som Leopold 2. ved storebroderen kejser Josef 2.s død. Han voksede op med sine mange søskende ved faderens hof i Toscana. Under sin uddannelse havde han især interessere for matematik og kemi.

Palatin af Ungarn 
Den unge ærkehertug rejste i 1790 med sine brødre Karl, Ferdinand og Josef til Wien, da hans far blev kejser.

I kongeriget Ungarn var der ikke siden 1765 blevet udnævnt en palatin, der var det højeste embede i riget, der fungerede som statholder. Det ændrede Leopold 2. imidlertid og tillod valget af en palatin. Allerede i 1790 valgte den ungarske rigsdag Alexander Leopold til palatin. Dermed var han den første habsburger, der beklædte dette embede. Han beholdt også embedet efter farens død i 1792, og hans bror Frans 2. blev kejser.

Til at starte med førte han som sin far en moderat regering. Dette ændrede sig imidlertid, efter den jakobinske sammensværgelse i 1794. Han lod oprørerne straffe hårdt, selv moderate embedsmænd blev udskiftet, og hans styre var hovedsagelig baseret på undertrykkelse. Efter henrettelsen af sammensværgelsens ledere, vendte han i 1795 tilbage til Wien for at styrke sit svigtende helbred. I et memorandum om situationen i Ungarn, som han skrev efter sammensværgelsen, gav han udtryk for et temmelig konservativt verdenssyn. Han mente ikke, at forskelle mellem klasser og stænder burde overvindes, i stedet plæderede han for bevare dem, især på uddannelsesområdet.

Død 
Da han var meget interesseret i kemi, forberedte han personligt et festfyrværkeri i Laxenburg til ære for sin svigerinde og kusine kejserinde Maria Theresia. Forberedelserne gik imidlertid galt og førte til en eksplosion, der dræbte Alexander Leopold. Han blev begravet i Kejserkrypten i Kapucinerkirken i Wien. Hans hjerte blev begravet separat og opbevares i hjertekrypten i Loretokapellet i Augustinerkirken i Wien.

Embedet som palatin af Ungarn gik i arv til hans lillebror Josef.

Noter

Eksterne links 

Huset Habsburg-Lothringen
Ærkehertuger af Østrig
Palatiner af Ungarn
Personer fra Firenze
Østrigere i 1700-tallet
Großkühnau Slot

Großkühnau Slot (tysk: Schloss Großkühnau) i Dessau-Rosslau i den tyske delstat Sachsen-Anhalt, er del af verdensarvsområdet Dessau-Wörlitz kulturlandskab og blev opført i anden halvdel af det 18. århundrede under  fyrst Leopold 3. af Anhalt-Dessau regeringsperiode. 

Slottet blev bygget til  prins Albert Friedrich von Anhalt-Dessau (1750–1811), søn af Leopold 2. (Anhalt-Dessau) og fik en enkel og solid form. Festsalen i anden etage blev udstyret med dekorationsmalerier.

Kühnauparken blev anlagt ved den sydlige bred af Kühnausøen og på kunstige øer i søen. Anlægget danner den vestlige afslutning af Dessau-Wörlitz kulturlandskab. Kirken er opført mellem 1828 og 1830 i neoromansk-byzantinsk stil, den første af sin slags i Tyskland.

Dele af parken består af frugthave og et vinbjerg. Fra det lille vinslot, Weinberghaus mod sydøst, der er opført mellem 1818 og 1820 af Giacobo Pozzi, får man udsigt til landskabet langs floden Elben.

Großkühnau Slot blev af Reichsarbeitsdienst benyttet som skole fra 1932. Siden januar 1998 har slottet været administrationsbygning for kulturstiftelsen Dessau-Wörlitz som bestyrer kulturlandskabet. Parkanlæggene i Dessau-Wörlitz har siden  2000 været opført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Hjemmeside for Kulturlandskabet (Gartenreich) Dessau-Wörlitz
 Landskabsparken Großkühnau | Virtuel rundgang | 360°-tur gennem Gartenreich

Verdensarvsområder i Tyskland
Etableret i 1765
Sachsen-Anhalts geografi
Skalborg SK

Skalborg Sportsklub, forkortet SSK, er en idrætsforening beliggende i Skalborg ved Aalborg. Foreningen blev stiftet som en fodboldklub i 1943 med den lokale planteskoleejer Martin Thomsen som formand. Klubben tilbyder i sin nuværende form badminton, bordtennis, fodbold, håndbold, Parasport og krolf.

Fodboldholdets hjemmekampe spilles på Skalborg Stadion, der går under øgenavnet Knoldton.

Fodboldklubber under DBU Jylland
Foreninger fra Danmark
SK
Idrætsforeninger i Danmark
Nick Marsman

Nick Marsman (født 1. oktober 1990) er en hollandsk professionel fodboldspiller, der spiller for FC Twente som målmand i den hollandske Eredivisie. Han har tidligere været på lån i Go Ahead Eagles.

Eksterne henvisninger 
 Voetbal International profile 

Fodboldspillere fra Holland
Swatch Group

Swatch Group Ltd. designer, producer, distribuerer og sælger ure, urværker og smykker. Swatch Group blev dannet i 1983 ved fusion af to schweiziske urproducenter: ASUAG og SSIH (der også inkluderede virksomheden Certina). Virksomheden beskæftiger mere end 33.600 mennesker i 50 lande.

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside

Armbåndsursproducenter fra Schweiz
Styrelsen for Videregående Uddannelser

Styrelsen for Videregående Uddannelser er en styrelse i Uddannelses- og Forskningsministeriet. Styrelsen for Videregående Uddannelser har ansvaret for at varetage udviklings- og forvaltningsopgaver i forhold til de videregående uddannelser og uddannelsesinstitutioner. Det er også styrelsen ansvar at varetage udviklings- og forvaltningsmæssige opgaver, der vedrører statens uddannelsesstøtte (SU), statens voksenuddannelsesstøtte (SVU) samt en række andre særlige støtteordninger for skoleelever og studerende under uddannelse. 

Styrelsen for Videregående Uddannelser blev etableret per 1. oktober 2013 og erstatter de to tidligere styrelser, Styrelsen for Videregående Uddannelse og Uddannelsesstøtte og Styrelsen for Universiteter og Internationalisering.

Eksterne henvisninger 
Om Styrelsen for Videregående Uddannelser på Uddannelses- og Forskningsministeriets hjemmeside

Danske styrelser
Videregående uddannelse i Danmark
Paul Karrer

Paul Karrer (født 21. april 1889 i Moskva, død 18 juni 1971 i Zürich) var en schweizisk organisk kemiker, der er bedst kendt for sit arbejde med vitaminer. Sammen med Walter Haworth vandt han Nobelprisen i kemi i 1937.

Hans tidlige forskning handlede mest om metalkomplekser og plantepigmenter, særligt carotenoider. Han belyste deres emiske struktur og påviste, at nogle af disse stoffer bliver omdannet til vitamin A i kroppen. Hans arbejde ledte også til den rigtige formel for betakaroten.

Referencer 

 
 
 
 
 

Kemikere fra Schweiz
Nobelprismodtagere i kemi
Teriyaki

Teriyaki (, af teri, "glans" og yaku "grillere, stege") er en japansk måde at tilberede mad på, hvor fisk, kød (især oksekød eller fjerkræ) og grøntsager marineres med en speciel teriyaki-sovs og derefter grilles eller steges.

Teriyaki-sovs er en blanding af sojasovs, mirin eller sake og sukker eller honning og er ansvarlig for glansen, at kødet er mørt og rettens særlige smag. Den kan købes færdig i asiatiske butikker.

Ordet teriyaki er også blevet udbredt til at dække over vestlige og mexikanske retter, der tilberedes med denne sovs og teknik.

Se også 
 Asado

Eksterne henvisninger 

Mad fra Japan
Sovse
Dango

Dango (団子, også: だんご) er det japanske ord for knödel, madklumper. Den nok kendeste form for dango er de af mochiko (rismel) og vand fremstillede dampkogte kugler, der ofte serveres sammen med forskelligt tilbehør til grøn te. Ordet dango kan imidlertid også bruges om andre former for kugleformet mad så som kødboller eller lignende.

Dango spises hele året men i forskellige varianter alt efter anledningen eller årstiden. Dango serveres ofte på et træspyd (kushidango). En variant af dango stammer fra Hokkaido og laves af kartoffelmel og efterfølgende overhældt med shoyu (sojasovs) og bagt.

I 1999 oplevede dango et stort opsving efter offentliggørelsen af sangen Dango 3-kyoudai (de 3 dango-brødre). Titlen er et ordspil på musikarten tango. Single-cd'er blev solgt i 2,9 mio. eksemplarer og opnåede dermed en tredieplads blandt bestsellerne i perioden 1968-2006.

Dango-typer 
Der findes mange forskellige slangs dango, hvis navne for det meste er afledte af respektive tilbehør eller smag.
 An: An-dango bliver indhyllet i rød bønnepasta. Yderste sjældent benyttes i stedet for anko også shioran, en sød paste af hvide bønner. An-dango er den mest vellidte slags dango i Japan.
 Botchan-dango (坊っちゃん団子): Specialitet fra byen Matsuyama med tre dango af forskellig farve. En er farvet med anko, en anden med æggegul og den sidste med matcha.
 Goma: Dango med sesamkorn. Den smager såvel sødt som salt.
 Kinako (黄粉): Stegt sojabønnemel.
 Mitarashi-dango (みたらし団子): En sirup af sojasovs, sukker og stivelse. Især børn kan lide denne form for dango.
 Nori: Dango med tørret og krydret nori.

Eksterne henvisninger 

 Opskrifter på dango 

Mad fra Japan
Den jeg elsker, elsker jeg

"Den jeg elsker, elsker jeg" er en dansk sang fremført af  Søs Fenger, Thomas Helmig, Sanne Salomonsen og Anne Linnet. Musikken var skrevet af Sanne Salomonsen, mens Anne Linnet skrev teksten. Sangen er skrevet til AIDS-fondet, i forbindelse med Sundhedsstyrelsens oplysningskampagne om AIDS og HIV i slutningen af 1980'erne.

Spor 
7" single
"Den jeg elsker, elsker jeg" – 4:42
"Den jeg elsker, elsker jeg" (instrumentalversion) – 4:49

Musikere 
Følgende musikere var med på sangen;
Søs Fenger – vokal
Thomas Helmig – vokal
Sanne Salomonsen – musik, kor
Anne Linnet – tekst, kor
Hanne Boel – kor
Lis Damm – kor
Frank Stangerup – Keyboard
Aske Jacoby – Guitar
Jacob Andersen – Percussion
Kent Hansen – Trommer
Poul Halberg – Producer
Morten Kærså – producer
Mads Kærså – producer

Hitlister

Sanne Salomonsen-version 

"Den jeg elsker" udkom i en soloversion af Sanne Salomonsen som fjerde single fra hendes livealbum, Unplugged i 1994. Salomonsen genindspillede igen sangen til opsamlingsalbummet De bedste af de bedste fra 2000.

Spor 
CD single
"Den jeg elsker" – 5:44

Referencer

Eksterne henvisninger 

Singler fra 1988
Sange fra 1988
Støttesange
Hiv/aids
Nummer-et hits i Sverige
Daifuku

Daifuku (大福) er små japanske riskager, der fremstilles af mochi eller rismel. Det er søde sager, der spises som snack mellem måltiderne.

Dejen kan forsynes med forskellig slags smag som for eksempel jordbær eller grøn te. De søde sager findes også rullet i sort eller lys sesam. De kan også bruges sammen med anko, en paste af pulveriserede røde adzuki-bønner og sukker.

Der findes også yukimi-daifuku (雪見大福), et produkt fra firmaet Lotte, hvor is dækkes af et tyndt lag mochi og spises med en gaffel. Takket være en særlig teknik forbliver laget af mochi blødt selv ved lave temperaturer. Ichigo-daifuku (いちご大福) er fyldt med hele jordbær (japansk: ichigo) og anko.

Eksterne henvisninger 

Mad fra Japan
Mad
Snacks
Ekiben

Ekiben (駅弁) er en bestemt form for japanske bento (madpakker), der sælges i japanske tog og stationer.

De første ekiben blev solgt på Utsunomiya Station i 1885. Oprindelig var det en enkelt ret bestående af risboller med fyld af umeboshi, der blev pakket ind i et bambusblad.

I dag kan man købe mange forskellige slags ekiben i stationsbygninger, på perroner og i tog. Om nødvendigt er der vedlagt engangs spisepinde. Ofte tilbydes der også varm eller kold te til. Beholderne til ekiben kan være kunstfærdigt udformet af kunststof, træ eller keramik. Nogle stationer er kendt for deres smagfulde ekiben bestående af lokale specialiteter.

Eksterne henvisninger 

 Fotos af forskellige ekiben

Noter 

Mad fra Japan
Jernbanestationer
Johanne Louise Schmidt

Johanne Louise Schmidt (født 16. oktober 1983 i Skanderborg) er en dansk skuespiller, der kendes som en del af Det Røde Rum, som er et kompagni underlagt Det Kongelige Teater. Igennem Det Røde Rum har hun bl.a. medvirket i den Reumert-vindende forestilling Metamorfoser, Hedda Gabler, Revolver-trilogien, Sonetter og mange flere. Hun har siden 2011 været fastansat ved Det Kongelige Teater.

Johanne Louise Schmidt medvirker i filmatiseringen af Jussi Adler-Olsens romanserie om Afdeling Q i filmene Fasandræberne fra 2014, Flaskepost fra P fra 2016, og Journal 64 fra 2018. Samt Ole Bornedals komedie Dræberne fra Nibe fra 2017 i rollen som Pernille.

Filmografi

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Personer fra Skanderborg Kommune
Personer fra Skanderborg
Personer i Kraks Blå Bog