kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Matrjosjka

Matrjosjka (; ; også kaldet babusjka eller russisk dukke) er en delbar russisk trædukke fyldt med op til i alt seks mindre delbare dukker indeni, samt den mindste dukke som ikke er delbar. Navnet matrjosjka er en diminutiv af det russiske pigenavn "Matrjona" (), som også kan betyde matrone. Ordet babusjka () betyder bedstemor på russisk.

Den første matrjosjka skabtes i 1890 af kunstneren Sergej Maljutin og en træskærer i kunstnerkolonien på godset Abramtsevo udenfor Moskva, som ejedes af kunstmæcenen Savva Mamontov. Maljutins design var inspireret af en opstilling af japanske trædukker forestillende de syv lykkeguder fra den japanske mytologi. Denne første matrjosjkadukke bestod af otte dukker; først seks piger, dernæst en dreng og længst inde et spædbarn.

I 1900 præsenterede Savva Mamontovs hustru dukken på Verdensudstillingen i Paris, hvor den fik sit internationelle gennembrud og bronzemedaljen i kategorien legetøj.

Eksterne henvisninger 

Dukker
Legetøj
Kultur i Rusland
Kultur i 1890
Russiske ord og vendinger
Claus Walter

Claus Walter (født 6. maj 1918, død 14. april 1974) var en dansk skuespiller. Han blev mest kendt for radioudsendelserne "Hvornår var det nu det var?" lavet sammen med Arne Myggen Hansen. Claus Walter blev den 26. februar 1943 gift med skuespillerinden Grete Andersen, nu Grete Walter.

Eksterne henvisninger 
 
 

Skuespillere fra Danmark
Elīna Garanča

Elīna Garanča (16. september 1976 i Riga i Lettiske SSR) er en lettisk mezzosopran operasangerinde. Hun har studeret ved Letlands Musikakademi i Riga, og har siden slutningen af 1990'erne været aktiv på flere internationale operascener, blandt andet på operaen i Frankfurt og Wien.

Garančas internationale gennembrud kom ved Festspillene i Salzburg i 2003, da hun sang rollen som Annio i Mozarts Titus. I 2008 sang hun Rosina i Gioacchino Rossinis Barberen i Sevilla på Metropolitan i New York City. Elīna Garanča har medvirket på flere lydoptagelser. Musikkritikeren Eva Redvall skriver i sin anmeldelse af Elīna Garančas musikalbum Bel canto (DG/Universal 2009), at "få vil kunne værge sig mod skønheden i Elīna Garančas mezzo og hjertet i hendes sang".

Elīna Garanča er siden den 15. marts 2007 Officer af Trestjerneordenen,

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

 Elīna Garančas officielle hjemmeside  

Personer fra Riga
Operasangere fra Letland
Officerer af Trestjerneordenen
Dalahest

En dalahest () er traditionelt en rødmalet, stiliseret træhest, som efterhånden hovedsageligt fremstilles i Nusnäs ved Mora i Dalarna. Bidsel og tømme males som regel i hvide og blå mønstre. Udover malet i rødt forekommer den nu også i alle mulige grundfarver. Sædvanlige grundfarver i den første halvdel af 1900-tallet var rød blymaling, hvis formål var at efterligne den brune hest, og hvidt/lysegråt med indslag af blåt på blandt andet benene og i pletter på kroppen, hvis formål var at efterligne skimmelhesten.

Dalahesten er en af de mest almindelige symboler for Sverige og i særdeleshed for traditionel svensk almuekultur.

Historie 
Dalaheste er blevet fremstillet siden 1600-talet som et biprodukt af møbelfremstilling, eller som et legetøj udskåret i hjemmene. Dekorationen er den samme som findes i den øvrige samtidige almuekunst, særligt kurbitsmaleriet. Prangere begyndte at medbringe dalahestene i deres udvalg. Meget smukke heste af høj kvalitet fremstilledes i slutningen af 1800-tallet og begyndelsen af 1900-tallet i Risa, Bergkarlås og Vattnäs i Dalarne. På Verdensudstillingen i New York i 1939 repræsenterede dalahesten Sverige, og siden har den været et ofte anvendt symbol på landet. En tre meter høj dalahest sendtes til New York og tæt på et tons små dalaheste solgtes i souvenirbutikken under verdensudstillingen.

Eksterne henvisninger

Noter 

Legetøj
Dalarna
Nationale symboler
Pistacie

Pistacie (Pistacia) er en slægt med arter ca. 15 arter, der er udbredt på den Nordlige halvkugle, dvs. i Asien, Nordamerika og Europa. Det er træer eller buske med spredt stillede, uligefinnede blade, der har hel rand. Arterne er tvebo, og blomsterne er samlet i klaser eller toppe fra bladhjørnerne. Frugterne er stenfrugter med et sejt, grønligt frugtkød.

 Mastikstræ (Pistacia lentiscus)
 Terpentintræ (Pistacia terebinthus)
 Ægte Pistacie (Pistacia vera)

 Pistacia aethiopica
 Pistacia atlantica
 Pistacia chinensis
 Pistacia eurycarpa
 Pistacia integerrima
 Pistacia khinjuk
 Pistacia mexicana
 Pistacia texana
 Pistacia weinmannifolia
Fernando Olsen

Fernando Olsen (født 6. december 1963) er rådgiver, erhvervsmand, kendt debattør og tidligere professionel fodboldspiller. Han ejer og driver en række konsulent-, byggeri og ejendomsselskaber i Danmark og Spanien.

Han er medlem og formand i flere bestyrelser og har byggeri og ejendomsudvikling som speciale.

I hans virksomhedsportefølje er mest kendt reklame- og kommunikationsbureauet Sylvester Hvid & Co. A/S, der blev grundlagt i år 1899.

Som fodboldspiller startede han sin karriere som 16 årig. Hans position som angriber og senere midtbanespiller og libero bragte ham til B 1903, Vanløse IF, Fremad Amager, Brønshøj Boldklub og KB (nu FCK). Han spillede seks landskampe for Danmarks U/17-fodboldlandshold

I 1992 sluttede han sin aktive karriere og blev træner et enkelt år i Jyderup Boldklub, inden han valgte at fokusere på sin civile karriere.

Han er far til den tidligere Brøndby IF spiller, forfatter og nu erhvervsmand Marc Olsen.

Eksterne links 

 

Fodboldspillere fra Danmark
Solna kommun

Solna kommune er en kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. Navnet kommer af det ældre Solnø, eller Soløen. Solna er en del af Storstockholm, og kommunen grænser til Stockholm, Sundbyberg, Sollentuna og Danderyds kommun.

I kommunen ligger det kongelige slot Ulriksdal

Bydele 
Solna er inddelt i følgende bydele:
 Järva, 2.752 indbyggere
 Ulriksdals slottspark, 156 indbyggere
 Bergshamra, 7.731 indbyggere
 Haga, 63 indbyggere
 Huvudsta, 13.888 indbyggere
 Hagalund, 8.215 indbyggere
 Råsunda, 15.980 indbyggere
 Skytteholm, 6.878 indbyggere
 Karolinska institutet/Karolinska sygehuset/Nordre stationsområde, 1.027 indbyggere
 Frösunda, 5.602 indbyggere
 Ulriksdal, 649 indbyggere

Venskabsbyer 
Solna er søsterby med Burbank i California, USA, og har fire venskabsbyer og to samarbejdsbyer:
  Gladsaxe, Danmark
  Kalamaria, Grækenland (samarbejdsby)
  Birkala (fi: Pirkkala), Finland
  Ski, Norge
  Valmiera, Letland
  Warszawa, Polen (samarbejdsby)

Eksterne henvisninger 

Kommuner i Stockholms län
Forstæder til Stockholm
Ulriksdal Slot

Ulriksdal er et kongeligt slot i Solna kommun Sverige  ca. 10 km nordvest for Stockholm. Slottet, som oprindelig hed Jakobsdal, er et trefløjet anlæg og opførelsen begyndte i 1642, og det stod færdigt i 1645. Det tilhørte først rigsråd Jacob De la Gardie og blev ombygget i barokstil omkring 1680 af Nicodemus Tessin. «Rigsenkedronningen» Hedvig Eleonora købte slottet i 1669 og døbte det i 1684 om til Ulriksdal. 

Slottet har været sommerresidens for kong Karl 15. og været enkesæde for dronning Sofia. Slottet blev åbnet for publikum i 1985.

Slotte i Sverige
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Stockholms län
Frederik Carl Christian Hansen (læge)

Frederik Carl Christian Hansen (født 22. september 1870 i Kolding, død 16. januar 1934 på Frederiksberg) var en dansk anatom.

Hansen blev student fra Kolding lærde Skole 1887 og tog medicinsk eksamen 1894 og var kandidat ved Diakonissestiftelsen 1895-97. Han blev derefter prosector anatomiæ 1897-1901 og udnævntes til J.H. Chievitzs eftermand som professor anatomiæ og bestyrer af Det normal-anatomiske Museum. Doktorgraden havde Hansen taget 1900 med en afhandling: Om hyalin Bruskgrundsubstans, og 1907 blev han lærer i anatomi og fysiologi ved Tandlægeskolen, hvis forstander han var fra 1912. 

Hansen var medlem af International Brain Commission. Han har udgivet arbejder over histologi, mikroteknik og mikrofotografi og navnlig ved farvninger af bindevæv angivet nye metoder; desuden udgav han det antropologisk-historiske værk: De ældste Kongegrave og Bispegrave i Roskilde Domkirke (1914), og sammen med Carl Magnus Fürst: Crania Groenlandica (1915), et arbejde, der er grundlæggende for Grønlands antropologi.

Han blev Ridder af Dannebrog 1913, Dannebrogsmand 1922 og Kommandør af 2. grad 1927. Han er begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård.

Kilder

Fodnoter 

Antropologer fra Danmark
Professorer fra Københavns Universitet
Faglitterære forfattere fra Danmark
Anatomer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Kolding
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kommandører af Dannebrog
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Studenter fra Kolding Gymnasium
Uracil Specific Excision Reagent

Uracil Specific Excision Reagent (USER) kloning er en brugervenlig kloningsstrategi, der tilbyder et-trins kloning af op til flere DNA-fragmenter på specifikke positioner i en vektor. Derfor er denne kloningsstrategi overlegen i forhold til klassisk "restriktionsenzym og ligase baseret kloning" i form af: hastighed, effektivitet og enkelthed.

Teknikken er afhængig af primere med vektor-specifikke overhæng der indeholder en enkelt deoxyuridin (uracil-base), der bliver brugt til at amplificere et ønsket DNA fragment ved en PCR-reaktion. PCR fragmentet bliver derefter behandlet med USER enzym mix (Uracil DNA glykosylase og DNA glykosylase-lyase Endo VIII) for at danne unikke 3' overhæng, som er komplementære 5' overhæng tilstede i vektoren.

For at kunne danne komplementære overhæng i vektoren kræver det at den indeholder en USER-kassette. Et eksempel på en USER-kassette er et PacI restriksions-site flankeret af to Nt.BbvCI nicking-sites. Ved at tilføre restriktionsenzymet PacI, vil der blive introduceret et dobbeltstrengsbrud der efterfulgt af Nt.BbvCI som frigør 7 baser downstream til PacI sitet, vil danne et 9bp langt 5' vektor overhæng (Figur 1B). Dette overhæng skal være komplementært til det overhæng der er dannet i PCR fragmentet, for at baseparring kan finde sted. Baseparringen mellem de 9 komplementære baser er stabil nok til at man kan transformere vektoren med indsat fragment ind i E. coli hvor plasmidet bliver ligeret sammen af det endogene DNA reparationssystem.

References

Biologi
Genetik
Penrosemedaljen

Penrosemedaljen blev grundlagt i 1927 af den amerikanske geolog Richard Alexander Fullerton Penrose, Jr. (1863-1931). Det er den største pris tildelt af "Geological Society of America" til dem, der gjorde den største indsats i den geologiske videnskab.

Liste over prismodtagere
 2013  Steven M. Stanley
 2012  Raymond A. Price
 2011  Paul F. Hoffman
 2010  Eric J. Essene
 2009 	B. Clark Burchfiel
 2008 	George A. Thompson
 2007 	Kevin C. A. Burke
 2006 	Steve Kesler
 2005 	Minze Stuiver
 2004 	W. Gary Ernst
 2003 	Peter R. Vail
 2002 	Walter Alvarez
 2001 	Kenneth Jinghwa Hsu
 2000 	Robert L. Folk
 1999 	M. Gordon Wolman
 1998 	Jack E. Oliver
 1997 	John D. Bredehoeft
 1996 	John R. L. Allen
 1995 	John C. Crowell
 1994 	Luna B. Leopold
 1993 	Alfred G. Fischer
 1992 	John Frederick Dewey
 1991 	William R. Dickinson
 1990 	Norman D. Newell
 1989 	Warren Bell Hamilton
 1988 	Robert S. Dietz
 1987 	Marland P. Billings
 1986 	Laurence L. Sloss
 1985 	Rudolf Trümpy
 1984 	Donald E. White
 1983 	G. Arthur Cooper
 1982 	Aaron C. Waters
 1981 	John Rodgers
 1980 	Hollis Dow Hedberg
 1979 	J Harlen Bretz
 1978 	Robert M. Garrels
 1977 	Robert P. Sharp
 1976 	Preston Cloud
 1975 	Francis J. Pettijohn
 1974 	William Maurice Ewing
 1973 	M. King Hubbert
 1972 	Wilmot H. Bradley
 1971 	Marshall Kay
 1970 	Ralph Alger Bagnold
 1969 	Francis Birch
 1968 	J. Tuzo Wilson
 1967 	Herbert Harold Read
 1966 	Harry H. Hess
 1965 	Philip Burke King
 1964 	Donnel Foster Hewett
 1963 	William Walden Rubey
 1962 	Alfred Sherwood Romer
 1961 	Philip Henry Kuenen
 1960 	Walter Hermann Bucher
 1959 	Adolph Knopf
 1958 	James Gilluly
 1957 	Bruno Sander
 1956 	Arthur Holmes
 1955 	Maurice Gignoux
 1954 	Arthur Francis Buddington
 1953 	Esper S. Larsen, Jr.
 1952 	George Gaylord Simpson
 1951 	Pentti Eskola
 1950 	Morley Evans Wilson
 1949 	Wendell P. Woodring
 1948 	Hans Cloos
 1947 	Arthur Louis Day
 1946 	T. Wayland Vaughan
 1945 	Felix Andries Vening Meinesz
 1944 	Bailey Willis
 1943 	Ingen pris blev uddelt 
 1942 	Charles Kenneth Leith
 1941 	Norman Levi Bowen
 1940 	Nelson Horatio Darton
 1939 	William Berryman Scott
 1938 	Andrew Cowper Lawson
 1937 	Ingen pris blev uddelt 
 1936 	Arthur Philemon Coleman
 1935 	Reginald Aldworth Daly
 1934 	Charles Schuchert
 1933 	Waldemar Lindgren
 1932 	Edward Oscar Ulrich
 1931 	William Morris Davis
 1930 	François Alfred Antoine Lacroix
 1929 	Ingen pris blev uddelt 
 1928 	Jakob Johannes Sederholm
 1927 	Thomas Chrowder Chamberlin

Eksterne henvisninger
Penrosemedaljen hos The Geological Society of America 

Geologi
Videnskabspriser
Etableret i 1927
New Zealands håndboldlandshold (herrer)

New Zealands håndboldlandshold for mænd er det mandlige landshold i håndbold for New Zealand. Det repræsenterer landet i internationale håndboldturneringer. Det reguleres af New Zealand Handball Federation.

Resultater

Oceania Nations Cup 
 2004: 4.-plads
 2006: 
 2008: 4.-plads
 2010: 
 2012:

Asienmesterskabet

Eksterne henvisninger 
 http://www.handball.net.nz/index.html 

Herrehåndboldlandshold
Håndbold i New Zealand
Christian Bakkerud

Christian Bakkerud (3. november 1984 i København – 11. september 2011 i London) var en dansk professionel racerkører, som deltog i to sæsoner i GP2-serien. Før dette deltog han i British Formula Three og Formula BMW. Siden 2009 kørte Bakkerud i Deutsche Tourenwagen Masters for Colin Kolles-teamet, for hvilket han også deltog ved 24-timers racerløbet i Le Mans.

Den 10. september 2011 var Bakkerud indblandet i en bilulykke i Wimbledon i London. Bakkerud døde dagen efter af de pådragne skader.

Kilder 
Karriere-statistikker

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 
 
Bakkeruds profil på motorsport.dk

Personer fra København
Motorsportsfolk fra Danmark
Omkomne ved trafikulykker i England
Hollands håndboldlandshold (herrer)

Hollands håndboldlandshold for mænd er det mandlige landshold i håndbold for Holland. Det repræsenterer landet i internationale håndboldturneringer. Det reguleres af Nederlands Handbal Verbond.

Resultater

VM 
 1961: 11.-plads
2023:14.-plads

EM 
 2020: 17.-plads
 2022: 10.-plads

Eksterne henvisninger 
 Nederlands Handbal Verbond 

Herrehåndboldlandshold
Landshold (herrer)
H.C. Ørsted Medaljen

H.C. Ørsted Medaljen er en pris af Selskabet for Naturlærens Udbredelse (SNU) i Danmark. Denne medalje er opkaldt efter H.C. Ørsted , der grundlagde selskabet i 1824, og består af:

 Guldmedaljen gives for fremragende videnskabelige arbejder inden for fysikkens og kemiens områder. Der skal være tale om forskning i verdensklasse, og modtageren skal have publiceret inden for de seneste år.
 Sølvmedaljen gives for fremragende skriftlig formidling af eksakt naturvidenskab til bredere kredse gennem en længere årrække.
 Bronzemedaljen gives for mangeårig fremragende formidling af eksakt naturvidenskab til bredere kredse, fx gennem undervisning, museumsvirksomhed, arrangement af konkurrencer, foreningsvirksomhed eller tilsvarende.

Medaljemodtagere

H.C. Ørsted Medaljen – GULD 

 2020: Professor Charles M. Marcus
 2019: Professor Karl Anker Jørgensen
 1989: Professor Thor A. Bak
 1977: Professor K.A. Jensen
 1977: Knud Hallas-Møller
 1974: Professor Jens Lindhard
 1970: Professor Christian Møller
 1970: Professor Aage Bohr
 1965: Professor Bengt Strömgren
 1959: Professor J.A. Christiansen
 1959: Civilingeniør Paul Bergsøe
 1952: Professor Alex Langseth
 1941: Professor Kaj Linderstrøm-Lang
 1928: Professor P.O. Pedersen
 1928: Professor Niels Bjerrum
 1928: Professor J.N. Brønsted
 1924: Professor Niels Bohr
 1916: Professor Martin Knudsen
 1912: Professor Christian Christiansen
 1909: Professor S.P.L. Sørensen

H. C. Ørsted Medaljen – SØLV 
 2022: Musiker, biolog, forsker og foredragsholder Johan Olsen
 2021: Lektor Samel Arslanagic
 2020: Videnskabsjournalist Jens Ramskov
 2019: Lektor Thomas Bolander
 2016: Lektor Anja Cetti Andersen
 2000: Dr. scient. Jens Martin Knudsen
 1999: Professor Ove Nathan
 1991: Professor, dr. phil. N.O. Lassen
 1990: Videnskabsjournalist Jens J. Kjærgaard
 1988: Forlægger Niels Blædel
 1980: Lektor K.G. Hansen

H. C. Ørsted Medaljen – BRONZE 

2022: Lektor Lisbeth Tavs Gregersen
 2022: Lærer Peter Blirup
 2021: Lærer Hans Emil Sølyst Hjerl
 2021: Lektor Anja Skaar Jacobsen
 2020: Lærer Stefan Emil Lemser Eychenne
 2020: Lærer Claus Rintza
 2020: Lektor Lasse Seidelin Bendtsen
 2019: Lektor Michael Lentfer Jensen
 2019: Lærer Jeannette Overgaard Tejlmann Madsen
 2018: Lektor Ole Bakander
 2017: Lektor Bjarning Grøn
 2016: Lektor Martin Frøhling Jensen
 2015: Lektor Henrik Parbo
 2014: Lektor Pia Halkjær Gommesen
 2013: Lektor Niels Christian Hartling
 2013: Lektor Peter Arnborg Videsen
 2012: Rektor Jannik Johansen
 2006: Lektor Finn Berg Rasmussen
 2004: Lektor Erik Schou Jensen
 2003: Videnskabsjournalist Ryan Holm
 2001: Direktør Asger Høeg

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Selskabet for naturlærens udbredelse
 Liste over modtagere

 
Kemipriser
Naturvårdsverket

Naturvårdsverket er en svensk forvaltningsmyndighed indenfor miljøområdet, hvis formål er at være proaktiv og koordinere miljøindsatsen. Naturvårdsverkets arbejde sigter mod at fremme en bæredygtig udvikling på grundlag af den økologiske dimension. De miljømæssige kvaliteter som den svenske Riksdag har fastsat og strategier for at nå målene, skal være vejledende i arbejdet. Myndigheden, der er oprettet i 1967, hører under Miljödepartementet.

Naturvårdsverket har i alt 550 medarbejdere og ledes af en generaldirektør udpeget af den svenske regering. Maria Ågren har siden den 9. februar 2009 været generaldirektør for Naturvårdsverket.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Start – Naturvardsverket 

Naturbeskyttelse i Sverige
Etableret i 1967
Hjertedød

Hjertedød er et begreb, der dækker over det, man normalt forstår ved at være død.

Sundhedslovens § 176 siger således: "En persons død kan konstateres ved uopretteligt ophør af åndedræt og hjertevirksomhed eller ved uopretteligt ophør af al hjernefunktion."

Frem til indførelsen af hjernedødsbegrebet i 1959 var hjertedød den eneste måde at blive erklæret død på.

Siden 1990 har man i Danmark haft to ligestillede dødskriterier, og en hjernedød regnes nu for lige så død som en hjertedød. I de lovforslag, der fremsattes om hjernedød, brugte man ordet hjertedødskriteriet om det hidtidige dødskriterium.

Referencer 

Død
Død
The Open Championship 1873

The Open Championship 1873 var en golfturnering afholdt på Old Course i St Andrews Links i St Andrews, Skotland den 4. oktober 1873 og arrangeret i fællesskab af Prestwick Golf Club, Royal and Ancient Golf Club of St Andrews og Honourable Company of Edinburgh Golfers. Turneringen var den 13. udgave af The Open Championship, og det var første gang, at Prestwick Golf Club ikke var vært for mesterskabet. 27 spillere, 21 professionelle og seks amatører, deltog i turneringen, som blev afviklet som en slagspilsturnering over to runder på St Andrews Links' 18-hullersbane, således at antallet af huller fortsat var 36 (indtil da havde man spillet tre runder på Prestwicks 12-hullersbane).

Titlen blev vundet Tom Kidd fra St Andrews, ét slag foran Jamie Anderson og yderligere tre slag foran Bob Kirk og den forsvarende mester, Tom Morris, Jr. Kidd blev den første vinder, som fik overrakt the Golf Champion Trophy som præmie, efter at Young Tom Morris havde været den første til at få sit navn indgraveret på pokalen for sejren året før, hvor trofæet imidlertid endnu ikke var færdigt.

Kraftig regn i dagene op til turneringen betød, at der var masser af midlertidigt vand på banen. Og efter datidens regler kostede det et strafslag at flytte bolden fra midlertidigt vand. Scores var derfor generelt høje, og ikke før mesterskabet i 1892 blev udvidet til 72 huller, blev vinderscoren på 179 slag overgået.

Resultater

Kilder / eksterne henvisninger 
 Opengolf.com – Previous Opens – Prestwick 1873 
 Opengolf.com – St Andrews – 1873 
 Antique Golf Clubs from Scotland – Open Championship – 1873: St Andrews 
 about.com – 1873 British Open

Noter 

1873
Sport i 1873
Tom Kidd

Tom Kidd (død 1884) var en skotsk caddie og golfspiller, som i 1873 vandt The Open Championship, da mesterskabet for første gang blev spillet på St Andrews Links, som var Kidds hjemmebane. Ved den lejlighed var forholdene meget våde på grund af kraftig regn op til turneringen, og Kidds samlede score på 179 slag blev den højeste score i den periode, hvor mesterskabet blev afviklet over 36 huller. Det var første gang, at Kidd deltog i mesterskabet, og sejren indbragte ham en præmie på £ 11. Han deltog yderligere fire gange med en femteplads i 1879 som bedste resultat.

Kidd var en meget kraftfuld og langstslående men ikke særlig stilfuld golfspiller. Han var den første, som spillede med riflede blade på sine jern for at få mere backspin på slagene. Som instruktør lagde han især vægt på betydningen af grip og stance.

Kilder / eksterne henvisninger 
 OpenGolf.com – St Andrews – 1873 

Golfspillere fra Skotland
Peter Kristiansen

Peter Kristiansen (født 1941, død 28. maj 2007) var en dansk radioproducer. Han stod bag programmer som Ultralyd, Lydmuren og Lydpotten på DR og er kendt for LP-udgaven af Per Højholts Turbo.

Anerkendelser 
 1989 Prix Italia-guld for Eliten fra Minefeltet 
 2004 Kryger-prisen

Eksterne henvisninger 
 Peter den store | information.dk

Reference 

Ansatte i DR
Modtagere af Kryger-prisen
Stamhuset Hesselagergaard

Stamhuset Hesselagergaard var Danmarks første stamhus, og blev oprettet af Johan Friis i 1548. Det bestod ud over Hesselagergaard af hovedgården Mullerup. I 1571 blev stamhuset opløst af Niels Henriksen Friis.

Hesselagergård
Energitjek

Energitjek er en gennemgang af bolig eller anden opvarmet bygning med henblik på at finde rentable energibesparelser. EnergiTjek er energirådgivning uden skriftlig rapport. Efter gennemgangen af boligen får bygningsejeren et mundtligt overblik over de forskellige muligheder for at nedsætte og/eller omlægge energiforbruget. 

Besparelsesmulighederne prioriteres i forhold til effekt på energiudgifterne og den nødvendige investering for at realisere besparelserne.

Se også 
 Energimærkning

Energistyring
DDR's håndboldlandshold (herrer)

Østtysklands håndboldlandshold for mænd var det mandlige landshold i håndbold for DDR. Det repræsenterede landet i internationale håndboldturneringer, og deltog otte gange under VM. De blev reguleret af Deutscher Handballverband. De vandt sølvmedaljer i 1970 og 1974, og bronzemedaljer i 1978 og 1986.

Kendte spillere 
Werner Aßmann
Heinz Flacke
Helmut Kosmehl
Carsten Ohle
Paul-Friedrich Reder
Mario Wille

Trænere 
Heinz Seiler (1953 – maj 1976)
Paul Tiedemann (maj 1976 – 31. december 1988)
Klaus Langhoff (1. januar 1989 – 22. november 1990)

Se også 
 Tysklands håndboldlandshold 

Håndboldlandshold (herrer)
Tidligere herrehåndboldlandshold
NEP

Ny økonomisk politik, NEP (, ) er betegnelsen for den økonomiske politik i Sovjetunionen, der blev fulgt fra 1921 til 1928 og som i stor grad var baseret på kapitalistiske principper. 

NEP erstattede krigskommunismen og blev indført af Vladimir Lenin, der udtalte, at "Vi er ikke civiliserede nok til socialismen". Under NEP blev private virksomheder og handel tilladt i en vis udstrækning, selv om staten fortsat ejede den tunge industri og finansvirksomheder. Det blev ligeledes tilladt for private at ansætte arbejdskraft, og bønder kunne sælge deres varer til hvem, de ville. I denne perioden blomstrede også ytringsfriheden og kultur i nogen udstrækning.

NEP var ment som en midlertidig ordning, men blev mødt med modstand fra venstreradikale partimedlemmer. I 1928 blev ordningen ophævet af Sovjetunionens kommunistiske parti SUKP(b) og blev efterfulgt af femårsplaner, der indebar indførelsen af planøkonomi og en målrettet industrialisering.

Sovjetunionen i mellemkrigstiden
Økonomisk historie
Etableret i 1921
Ophørt i 1928
Sovjetunionens økonomi