kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Oldenburg

Oldenburg () er en by i den tyske delstat Niedersachsen vest for Bremen i det nordvestlige Tyskland. Byen har  indbyggere.

Oldenburg var til 1946 hovedstad i landet Oldenborg. Den var regionshovedstad i Regierungsbezirk Weser-Ems.

Historie 

Arkæologiske fund vidner om, at der har været bosættelse i området siden 700-tallet. Omkring den nuværende Marktplatz opstod der en bebyggelse ved vadestedet over floden Hunte, hvor trafikken på handelsvejen fra Bremen og Westfalen til Jever let kunne krydse floden. I første halvdel af 1000-tallet opførtes øst for byen ringborgsanlægget Heidenwall, der i 2007 dendrokronologisk kunne dateres til 1032 og 1042.

Oldenburg omtales første gang i skriftlige kilder i 1108 som Aldenburg i forbindelse med Egilmar 1., der regnes for den første greve af Oldenburg. Hans stamborg "Olde borg" (den gamle borg) blev den kerne, omkring byen Oldenburg og den oldenborgske stat voksede op. Byen voksede i betydning i kraft af sin beliggenhed ved vadestedet over Hunte.

Grevskabet Oldenburg blev siden kendt gennem greve Didrik den Lykkelige (d. 1440) af Oldenburg som blev stamfader for såvel den danske kongeslægt via sønnen Christian 1. som greveslægten Oldenburg via sønnen Gerhard af Oldenburg. Den første oldenborger var grev Otto, og til ham er der knyttet en legende om et fyldt drikkehorn, som en ung mø tilbød greven på en jagt i året 989. Han slukkede ikke tørsten, men drikkehornet beholdt han. Legenden blev senere knyttet til et senmiddelalderligt drikkehorn, som oldenborgerne antagelig fik foræret af domkapitlet i Köln. Drikkehornet gik i arv til det danske kongehus og findes i dag på Rosenborg slot.

Den yngre linje af den oldenborgske slægt uddøde med grev Anton Günther i 1667. Oldenburg var herefter under dansk styre fra 1667 til 1773. Det var en periode med pest og en ødelæggende bybrand, og på grund af de danske kongers manglende opmærksomhed mistede byen sin betydning.

Hertugdømmet Oldenburg skabtes med Frederik August af Slesvig-Holsten-Gottorp, født 1711, fyrstebiskop af Lübeck, ophøjet af kejser Josef 2. til hertug af Oldenburg i 1774. Hans søn, Peter Frederik Vilhelm af Oldenburgdød 1823, var sindssyg, og regeringen blev overladt til hans fætter Peter Frederik Ludvig af Oldenburg.

Han vægrede sig ved Napoleons forslag om at bytte Oldenburg mod Erfurt, og derfor besatte Napoleons tropper byen i 1810, og den kom under Frankrig. Efter Napoleons fald gengav Wienerkongressen Oldenburg dets rettigheder, og det blev gjort til storhertugdømme.
Peter Frederik Ludvig efterfulgtes 1829 af sin søn, Paul Frederik August af Oldenburg, storhertug 1829-1853.

Paul Frederik Augusts søn Niels Frederik Peter af Oldenburg var tyskorienteret, og 1866 indlemmedes Oldenburg i det Nordtyske forbund og i 1871 i det af Preussen ledede Tyske kejserrige.

Henvisninger

Eksterne links 

 Byen Oldenburgs officielle hjemmeside

 
Kredsfrie byer i Niedersachsen
Kleemann

Kleemann er et dansk firma med hovedsæde i Farum. I dag med stort værksted med service, salg, flexleasing og splitleasing af high-end biler. 

I tiderne morgen både tunede, stylede og solgte Kleemann biler. Firmaet blev i stiftet af Claus Ankjær og Flemming Kleemann. Flemming er dog ikke længere er tilknyttet firmaet.

Kleemann-firmaet,  har igennem mange år specialiseret sig i Mercedes-Benz, som de videreudviklede på. Kleemann er kendt for at have haft den hurtigeste Mercedes-sedan, som kom op på 338 km/t. I 2005 blev rekorden imidlertid slået, da Brabus' CLS ROCKET nåede op på 350 km/t. Kleemann holder dog stadig rekorden med hurtigste SUV med 282 km/t.

Kleemanns modeller 

 C-klasse W202, W203
 SLK R170, R171
 CLK W208, W209
 E-klasse W210, W211, CC
 CLS CL219
 SL R230
 S-klasse W220, W221
 CL CL215
 ML W163, W164
 G-klasse W463

Ekstern henvisning 
 Kleemanns hjemmeside

Bilforhandlere og autoværksteder i Danmark
Mercedes-Benz
Bilsalg
Flexleasing
Splitleasing
Salg
Løve Herred

Løve Herred er det sydligste herred i Holbæk Amt. Mod vest grænser det til Storebælt, hvor halvøen Reersø stikker ud. Herredet hørte i middelalderen under Sjællands Vestersyssel. Det blev i 1660 lagt under Sæbygård Amt der kun bestod af Løve Herred. Det blev efter forskellige konstellationer af fællesstyre, ved reformen i 1793 lagt sammen med de øvrige herreder i Holbæk Amt.

I herredet ligger følgende sogne:
 Bakkendrup Sogn
 Buerup Sogn
 Drøsselbjerg Sogn
 Finderup Sogn
 Gierslev Sogn
 Gørlev Sogn
 Hallenslev Sogn
 Havrebjerg Sogn
 Kirke Helsinge Sogn
 Reerslev Sogn
 Ruds Vedby Sogn
 Skellebjerg Sogn
 Solbjerg Sogn
 Sæby Sogn
 Ørslev Sogn

Kilder 
 
 
 Trap Danmark 4. udgave 1921
 DIS-Danmark Amt-Herred-Sogn 

Herreder i Holbæk Amt
Chaussé

Chaussé bruges som betegnelse for en kunstig anlagt hovedvej (landevej) med befæstelse, dvs. chaussering, af grus- eller skærvemakadamisering, eller chaussé-brolægning af 8-10 cm store, firkantede sten.

Ordet "chaussé" er et fransk låneord (chaussée), der måske kommer af latin calcare (= at betræde),  eller måske af fransk chaux (= kalk).  Det kan være en forvanskning af middelalderlatin via calciata, der også er ophav til det engelske ord causeway (opmuret vej over vand eller sump). 

I Danmark blev der i 1780'erne anlagt dyre chausséer, man blev afkrævet vejskat for at benytte. Denne blev opkrævet ved milepælene af bommænd, og blev årsag til mordet på Lars Olsen, der var bommand i Asmindrup. Han forpagtede Kalundborgvejens bom nr 13 regnet fra København, kaldt Asmindrup-bommen. Bomhuset, hvorfra han kunne overse sit vejstykke, stod vest for den vej, der i dag fører op til Ubberup højskole. De tre drabsmænd vidste, at Olsen tit lå inde med en hel del penge; og om natten 10. juli 1838 blev han dræbt og pengene stjålet.

Henvisninger

Litteratur 
 Lige ud ad landevejen, Jørgen Burchardt og Mette Schønberg, Danmarks Vej- og Bromuseum, 2006. .

Vejtyper
Vejhistorie
Ammassalik Kommune

Ammassalik Kommune, grønlandsk Ammassalip ("stedet med lodder") Kommunia: var den sydligste af Østgrønlands tidligere to kommuner. Kommunen fik det vestgrønlandske navn for hovedbyen Tasiilaq. Kommunen eksisterede mellem 1963 og 2009. Kommunegrænserne gælder stadig som grænser for Ammassalik præstegæld.
  
Kommunen blev oprettet den 1. januar 1963 og den 1. januar 2009 blev den under kommunesammenlægningen en del af Sermersooq Kommune. I 2006 var der lige under 2900 indbyggere i kommunen heraf næsten 1500 i Tasiilaq. Resten bor i bygderne Ikkatseq, Kuummiut, Kulusuk, Tineteqilaaq, Sermiligaaq og Isertoq. Kommunegrænserne angiver stadig grænserne for Ammassalik præstegæld.

Kommunekontoret i Tasiilaq er en enkel og praktisk indrettet bygning. Den er mod sædvane i Grønland ikke resultatet af en dyr arkitektkonkurrence, men tegnet og opført af fagfolk indenfor byggebranchen.

Kommunens samlede areal andrager 250.000 km², hvilket er 5 gange Danmarks størrelse. Kommunen grænser i nord mod Ittoqqortoormiit Kommune, i vest mod Ilulissat Kommune, og i sydvest mod Nanortalik Kommune.

Året rundt er der flere ugentlige flyforbindelser til kommunen via Kangerlussuaq (Søndre Strømfjord), via Nerlerit Inaat (Konstabel Pynt) og via Reykjavik, Island. I sommertiden er der intensiv ruteflyvning mellem Reykjavik og Kulusuk med 1 til 3 fly dagligt. Besejlingssæsonen strækker sig fra juni til oktober, hvorfor området i 5 måneder om året ikke modtager forsyninger udefra med skib.

Ammassalik Museum har til huse i byens gamle kirke. Museet er et lokalt kulturhistorisk museum, og et af de yngste lokalmuseer i Grønland. Det blev taget i brug i 1990.

Referencer 

Tidligere kommuner i Grønland
Egalitarisme

Egalitarisme (fra fransk égal som betyde "lige" eller "på samme niveau") er troen på og en ideologi om at opnå alles lige økonomiske, sociale og politiske rettigheder. Det omfatter f.eks. kampen for lige muligheder for alle mennesker i uddannelse og på arbejdsmarkedet, samt ethvert andet sted.
Egalitarisme er egentlig ligestilling mellem såvel køn som race, alder, etnicitet, med mere.

Etik
Lige rettigheder
Social ulighed
Vinterbørn

Vinterbørn er en dansk film fra 1978, skrevet og instrueret af Astrid Henning-Jensen efter en roman af Dea Trier Mørch.

Filmen solgte 809.544 billetter, og den er dermed blandt de bedst sælgende danske film nogensinde.

Medvirkende
Ann-Mari Max Hansen
Helle Hertz
Lone Kellermann
Berrit Kvorning
Lea Brøgger
Birgit Conradi
Lene Brøndum
Ulla Gottlieb
Jannie Faurschou
Susanne Breuning
Waage Sandø
Benny Poulsen
Kurt Ravn
Beatrice Palner
Kjeld Nørgaard
Jesper Christensen
Ole Thestrup
Elin Reimer
Henning Palner
Vigga Bro
Laila Andersson
Brigitte Kolerus
Pia Ahnfeldt-Rønne
Ulla Henningsen
Julie Wieth
Marie-Louise Coninck
Kjeld Løfting

Refrencer

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1978
Dramafilm fra Danmark
Film instrueret af Astrid Henning-Jensen
Pigen fra havet

Pigen fra havet er en dansk film fra 1980.
Manuskript Claus Weeke og Paul Gérauff.
Instruktion Claus Weeke.
Blandt de medvirkende kan nævnes:

Kurt Ravn
Lea Brøgger
Dick Kaysø
Claus Strandberg
Lene Poulsen
Sisse Reingaard
Søren Thomsen
Hans Christian Ægidius
Margrethe Koytu
Poul Clemmensen

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1980
Koncertmester

En koncertmester er den violinist i et orkester, der er udpeget til at være mellemleder mellem dirigent og det øvrige orkester.

Når der er tale om et stort orkester, er koncertmester mellemleder mellem dirigent og strygergruppen. Dette er en praktisk foranstaltning, når eksempelvis dirigenten er gæstedirigent med manglende kendskab til orkestermedlemmerne.

Koncertmesteren kan også, om nødvendigt, træde i dirigentens sted.

Klassisk musik
Sæbygård (Sæby Sogn)

Sæbygård  ligger i Sæby Sogn, Kalundborg Kommune, Løve Herred, Holbæk Amt. Det er en hovedgård, der er kendt tilbage fra 1200-tallet, hvor den siges at have tilhørt Esbern Snare. Den har været hjemsted for Sæbygård Len, der lagde navn til det senere Sæbygård Amt. 

Sæbygård Gods er på 408 hektar

Ejere af Sæbygård 

(?-1204) Esbern Snare
(1370-1379) Albert Pedersen Brok
(1379-1664) Kronen
(1664-1682) Henrik Müller
(1682-1688) Manuel Texeira
(1688-1708) Johan Fincke
(1708-1719) Drude Johansdatter Fincke / Sophie Johansdatter Fincke
(1719-1720) Frederik Christian von Adeler
(1720-1741) Lars Benzon
(1741-1761) Niels Benzon
(1761-1772) Sophie Hedevig Rantzau gift (1) Skeel (2) Levetzau
(1772-1779) Frederik Sophus Rantzau
(1779-1785) Arnoldus von Falkenskiold
(1785-1786) Henrik Bolten
(1786-1797) Arnoldus von Falkenskiold
(1797-1799) Joachim Barner Paasche
(1799-1799) Christian Ditlev Carl Rantzau
(1799-1806) Haagen Christian Astrup
(1806-1821) Frederik Hoppe
(1821-1836) Christian A. Lerche
(1836-1877) Julius Busch
(1877-1881) Enke Fru Busch
(1881-1908) A.E.V. Nygaard
(1908-1911) Gustav Elias Grüner
(1911-1913) Thor Gustav Emil Grüner (søn)
(1913-1961) Mogens Thomas Ludvig Gustav Grüner (fætter)
(1961-1996) Torben H.W. Dahl
(1996-) Else W. Lehmann

Herregårde i Kalundborg Kommune
Herregårde i Holbæk Amt
Lurpak

Lurpak er et dansk smørmærke, der siden 2012 har været ejet af Arla Foods. Inden da var Lurpak-mærket ejet af mejeriforeningen, og alle mejerier i Danmark kunne producere Lurpak på licens fra Mejeriforeningen.

Mærket stammer fra begyndelsen af det 20. århundrede, hvor danske smørmejerier fandt det nødvendigt at lave et fælles kvalitetsmærke, for at udenlandsk smør af lavere kvalitet ikke skulle blive forvekslet med dansk smør. Som symbol valgtes to sammenslyngede lurer fra bronzealderen. Lurer var kendt fra fund i Norge, Skåne og Danmark. Fra begyndelsen hed varemærket "lurmærket smør", men senere blev det til det internationalt klingende "lurpak".

Mejeriernes smør skulle overholde en række kvalitetskrav for at bære mærket, og der er også i dag en ekstra kvalitetskontrol med Lurpak-smør, som dog ikke overstiger de almindelige kvalitetskrav betydeligt. 

Lurpak eksporteres bl.a. til Storbritannien og lande i Mellemøsten og findes i specialudgaver med bl.a. krydderurter eller Læsø sydesalt og som blandingsproduktet Lurpak Spreadable.

Se også 
 Lurmærke

Kilder 
 Claus Bjørn, Da lurmærket blev til i:Andelsbladet – Årgang. 102, nr. 20 (2001). – S. 432-434
  Lurpak skifter ejer , 18. december 2012 på mejeri.dk hentet 27. oktober 2016

Eksterne henvisninger 
 Lurpaks officielle hjemmeside 

Smør
Mad fra Danmark
Varemærker
Memetik

Memetikken går ud på at opfatte kultur på samme måde som gener. Ethvert kulturelt element der reproduceres ved efterligning, er et mem (udtales med stødt [e] som i 'gen'). Sådan definerede Richard Dawkins det i 1976, og denne definition bruges stadig. Det vil sige at et mem kan være instruktioner som reglerne til Ludo eller opskriften på tomattærte. Det kan være temaet til Jeopardy eller det at gå i sort tøj. Men det kan også være holdninger som at stearinlys er hyggelige, at atomkraft er godt, eller at form og indhold ikke kan adskilles. 

Når mange memer er samlet og udgør en helhed, taler man om memplexer. Det kan være større ideologier, religioner eller livsopfattelser. Og endelig har vi det enkelte menneskes identitet som består af alle de memer der findes i personens hjerne – i moderne memetik kaldes det for selvplex ("selfplex").

En tanke eller en ide skal replikeres for at være et mem. Hvis det ikke er blevet imiteret, er det ikke et mem. Selverfaret lærdom, mange følelsestilstande og rene stimulus-reaktioner falder derfor uden for definitionen. Eksempelvis er måden man cykler på, ikke et mem. Man kan ikke lære at holde balancen ved at se andre gøre det eller ved at få det forklaret. Til gengæld er selve det at man overhovedet finder på at sætte sig op på en cykel, et mem.

Memetikkens historie 
Teorien om memer blev først fremsat som en sidebemærkning i 1976 af zoologen Richard Dawkins i bogen The Selfish Gene. Her hævder han at det er generne (og ikke hele organismen) som er det afgørende element i evolutionen. Det underbygger han med at generne reproduceres, spredes og muteres efter det mønster som Darwin skitserede.

I slutningen af bogen forsøger Dawkins at sætte sin teori i relief og forestiller sig at der kan findes andre replikatorer end genet. Som sidestykke til genet opfinder han ordet 'meme': enheden for kulturel evolution. Det kommer af det græske ord for efterligning 'mimeme', og for at understrege parallellen til biologien er det forkortet, så det lyder som 'gene'.

Dawkins’ hypotese skulle vise sig at blive til meget mere end en perspektiverende afslutning. Psykologer, sociologer og antropologer har siden diskuteret teorien livligt, og der er blevet skrevet bøger og artikler om emnet. Bedømmelserne går lige fra udråbelser af memetikken til at være den endelige kulturteori til blanke afvisninger af teorien som ny vin på gamle flasker. 

Det nyeste og mest grundlæggende indføring i memetik er Susan Blackmores The Meme Machine fra 1999. Her er 'mem-maskinen' mennesket – et viljeløst apparat der lever for at reproducere memer.

Se også 
 mem

Eksterne henvisninger 
 Memetics UK – Susan Blackmores site om memetik
 Memerne tager ordet – artikel om memetik og retorik som denne artikel er et (lovligt) uddrag fra. Oprindelig bragt i RetorikMagasinet nr. 41, september 2001.
 Memetik und Recht 

Videregående uddannelser i Danmark
Kultur
Evolution
Duodecimal

Det duodecimale talsystem er et positionstalsystem med grundtallet 12. Det betyder, at det har 12 forskellige cifre i modsætning til de gængse 10 i titalssystemet. Flere forskellige tegn har været benyttet til at repræsentere cifrene for ti og elleve.
Unicode inkluderer  () og  (). Således at man skulle tælle fra nul til tolv i det duodecimale system på denne måde: 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, , , 10. Unicode inkluderede disse tegn i version 8.0 (2015). Alternativt kan man bruge bogstaverne A og B på samme måde som det gøres i det hexadecimale talsystem.

Fordelen ved duodecimale talsystem er at 12 er meget deleligt. Dette betyder, at de fem mest elementære brøker (, , ,  og ) alle har en kort endelig fremstilling i duodecimale system (0,6 0,4, 0,8, 0,3 og 0,9).

Talsystemer
Bartholomäus Ziegenbalg

Bartholomäus Ziegenbalg (10. juli 1682 Pulsnitz, Tyskland – 23. februar 1719 Trankebar, Indien).

Til den danske koloni Trankebar i Indien udsendte kongen (Frederik 4.) i 1705 tyskeren Ziegenbalg som missionær. Til varetagelse af dette initiativ, som var den første organiserede mission fra en luthersk kirke, dannedes i 1714 Missionskollegiet, Collegium de cursu evangelii promovendo.

Ziegenbalg måtte arbejde under stor modstand fra Det Ostindiske Kompagni, der som de øvrige handelskompagnier i de forskellige europæiske landes kolonier mente, at det var bedst for profitten at undlade at blande sig i den lokale kultur og religion.
Ziegenbalg forsøgte at skabe en kristendom i indisk dragt. Men han måtte for overhovedet at få arbejdsmuligheder lade sig presse til at klæde sig europæisk (og bruge paryk!).
Der blev bygget kirke i en indisk præget arkitektur.
I 1733 blev den første inder ordineret til præst.

Litteratur 

 (de) Werner Raupp: ZIEGENBALG, Bartholomäus. In: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL), Vol. 14, Herzberg: Bautz 1998 (), col. 452–461 (med kompakt introduktion og detaljeret bibliografi).

Se også 
 Den danske Halle-mission, hvorfra udsendelse af missionærer foregik
 SPCK, det anglikanske selskab Society for Promoting Christian Knowledge der fra 1710 finansielt og logistisk deltog i dette missionsarbejde.

Eksterne henvisninger 

Kristne missionærer
Konrad Lorenz

Konrad Lorenz (7. november 1903 i Wien – 27. februar 1989 i Wien) var en østrigsk adfærdsforsker, psykolog og filosof. Han var forfatter til bl.a. "det såkaldte Onde". Han fokuserede meget tidligt på fænomenet om menneskets iboende og naturlige evne til at foretage sig både "gode" og "onde" handlinger, når de "rigtige" betingelser er til stede.
Han argumenterede dermed for, at mennesket faktisk ikke med rimelighed kan betegnes som hverken godt eller ondt, men slet og ret som menneske.

Konrad Lorenz modtog Nobelprisen i fysiologi eller medicin i 1973.

Eksterne henvisninger 

 Konrad Lorenz 

Psykologer fra Østrig
Filosoffer fra Østrig
Nobelprismodtagere i medicin
Nobelprismodtagere fra Østrig
Østrigere i 1900-tallet
Rosmarinlyng (slægt)

Rosmarinlyng (Andromeda) er en lille slægt med cirkumpolar udbredelse. Det er stedsegrønne dværgbuske med smalle, blågrønne blade og små, hængende blomster. Her omtales de to arter, der dels dyrkes og dels er vildtvoksende i Danmark.

 Rosmarinlyng (Andromeda polifolia)
 Hvid rosmarinlyng (Andromeda glaucophylla).

Note

Lyng-familien

en:Bog-rosemary
Andromeda

Navnet Andromeda bruges i forskellige sammenhænge:

 Andromeda (mytologi) – en kvinde i den græske mytologi
 Rosmarinlyng – en planteslægt i Lyng-familien der hedder Andromeda på latin
 Andromeda (stjernebillede)
 Andromedagalaksen
 Andromeda (tv-serie) – amerikansk tv-serie fra 2000
Kirsten Hastrup

Kirsten Blinkenberg Hastrup (født 20. februar 1948 i København) er en dansk professor emeritus i antropologi ved Institut for Antropologi ved Københavns Universitet. 

Hun er magister i antropologi fra Københavns Universitet i 1973, med bifag i sociologi og arkæologi, D.Phil. fra Oxford University 1980, og dr.scient.soc. fra Københavns Universitet i 1990. Har skrevet adskillige bøger og artikler med særligt speciale i Island samt etnografisk metode.

Hun blev i 2008 valgt som præsident for Videnskabernes Selskab.

Udvalgte udgivelser 

 Etnografisk grundbog (1980, 1985, 1990)
 Det antropologiske projekt – om forbløffelse (1992)
 A Passage to Anthropology. Between Experience and Theory (1995)
 A Place Apart. An Anthropological Study of the Icelandic World (1998) 
 Viljen til Viden. En humanistisk grundbog (1999) 
 Action. Anthropology in the Company of Shakespeare (2004)
 Kultur. Det Fleksible Fællesskab (2007)
 Vinterens Hjerte (2010) et portræt af Knud Rasmussens rejser og studier af den grønlandske kultur.

Hædersbevisninger 
 1992: Tagea Brandts Rejselegat

Eksterne henvisninger 
 Institut for Antropologi ved Københavns Universitet 
 Kvinfo.dk – Biografi
 Et eventyrligt liv – Kirsten Blinkenberg Hastrup, fylder 60 år  (Fyens Stiftstidende 19.2.08)
 Demokrati, kultur og forandring – Intervju med Kirsten Hastrup  (Mellemfolkeligt Samvirke Magasinet nr. 1/2006)

Antropologer fra Danmark
Modtagere af Tagea Brandts Rejselegat
Professorer fra Københavns Universitet
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Personer i Kraks Blå Bog
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Alumni fra Københavns Universitet
Hewlett-Packard

Hewlett-Packard Company eller Hewlett-Packard (HP) var en amerikansk computer- og itvirksomhed baseret i Palo Alto, Californien. Virksomheden producerede hovedsageligt computere, printere, software og it-ydelser. 1. November 2015 blev virksomheden opdelt i HP Inc. og Hewlett Packard Enterprise.

Historie 
Firmaet blev grundlagt i 1947 og porteføljen var fra starten bl.a. måleudstyr som tonegeneratorer, oscilloskoper og frekvenstællere, men fokus blev mere og mere digitalt, og computere blev deres hovedprodukt da de spaltede alt andet fra til firmaet Agilent, måleinstrumenterne blev skilt fra i firmaet Keysight Technologies.

Eksterne henvisninger 

 
Virksomheder i San Francisco
Februarrevolutionen (Rusland)

Februarrevolutionen er betegnelsen for de begivenheder, der fandt sted fra d. 23. februar – 3. marts G.S. (d. 8. – 16 marts N.S) 1917, som førte til, at zar Nikolaj 2. måtte abdicere. En liberale russiske provisoriske regering kom til magten. Inden for sovjetisk historieskrivning er revolutionen derfor også kendt som den Borgerlige Demokratiske Revolution i Februar. Februarrevolutionen var den første af to russiske revolutioner i 1917. Den anden revolution, der kendes som Oktoberrevolutionen, så den russiske provisoriske regering – der var kommet til magten i forbindelse med Februarrevolutionen – blive afsat af bolsjevikker og Vladimir Lenin komme til magten.

Revolutionens vigtigste begivenheder fandt sted i og nær Petrograd (det nuværende Sankt Petersborg), det Russiske Kejserriges daværende hovedstad, hvor længerevarende utilfredshed med monarkiet mundede ud i masseprotester mod madrationering den 23. februar G.S. (8. marts N.S). De revolutionære begivenheder varede omkring otte dage og involverede massedemonstrationer, voldelige og væbnede sammenstød med politi og gendarmer, som var de sidste loyale styrker overfor det russiske monarki. Den 27. februar G.S. (12. marts N.S.) begik hovedstadens garnison mytteri og valgte at støtte de revolutionæres side. Tre dage senere abdicerede zar Nikolaj 2., hvilket gjorde en ende på Romanov-dynastiets styre og det Russiske Kejserrige. Den russiske provisoriske regering under prins Georgij Lvov ledelse erstattede efterfølgende det tidligere russiske ministerråd.

Noter

Referencer 

Ruslands revolutioner
Den Russiske Borgerkrig
Det Russiske Kejserrige