kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gordon Durie

Gordon Scott Durie (født 6. september 1965 i Paisley, Skotland) er en tidligere skotsk fodboldspiller (angriber) og manager.

Durie spillede på klubplan i henholdsvis skotsk og engelsk fodbold. Han tilbragte syv sæsoner hos Rangers og var desuden tilknyttet begge Edinburgh-storklubberne Hibernian og Hearts. I tiden hos Rangers var han med til at vinde hele seks skotske mesterskaber. I sin tid i England repræsenterede Durie de to London-storklubber Chelsea og Tottenham.

Durie spillede desuden 43 kampe og scorede syv mål for Skotlands landshold. Hans første landskamp var et opgør mod Bulgarien 11. november 1987, hans sidste en kamp mod Marokko 23. juni 1998. Han var en del af den skotske trup til både VM i 1990 i Italien, EM i 1992 i Sverige, EM i 1996 i England og VM i 1998 i Frankrig. Alle fire slutrunder endte med skotsk exit efter det indledende gruppespil.

Titler 
Skotsk mesterskab
 1994, 1995, 1996, 1997, 1999 og 2000 med Rangers

Skotsk FA Cup
 1996, 1999 og 2000 med Rangers

Skotsk Liga Cup
 1993, 1996 og 1998 med Rangers

Referencer 

Fodboldspillere fra Skotland
Fodboldspillere fra Hibernian F.C.
Fodboldspillere fra Rangers F.C.
Fodboldspillere fra Heart of Midlothian F.C.
Fodboldspillere fra Chelsea F.C.
Fodboldspillere fra Tottenham Hotspur F.C.
Fodboldtrænere fra Skotland
Personer fra Paisley
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1992
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1996
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1998
Dave McPherson

David "Dave" McPherson (født 28. januar 1964 i Paisley, Skotland) er en tidligere skotsk fodboldspiller (forsvarerer) og manager.

McPherson tilbragte størstedelen af sin karriere i hjemlandet, hvor han primært repræsenterede Rangers fra Glasgow og Hearts fra Edinburgh. I løbet af sine to perioder som Rangers-spiller var han med til at vinde fire skotske mesterskaber.

McPherson spillede desuden 27 kampe for det skotske landshold. Hans første landskamp var et opgør mod Cypern 26. april 1989, hans sidste en kamp mod Portugal 28. april 1993. Han var en del af den skotske trup til VM i 1990 i Italien og EM i 1992 i Sverige.

Titler 
Skotsk mesterskab
 1987, 1993, 1994 og 1995 med Rangers

Skotsk FA Cup
 1993 med Rangers
 1998 med Hearts

Skotsk Liga Cup
 1993 med Rangers

Referencer 

Fodboldspillere fra Skotland
Fodboldspillere fra Rangers F.C.
Fodboldspillere fra Heart of Midlothian F.C.
Fodboldspillere fra Greenock Morton F.C.
Personer fra Paisley
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1992
Biografisk film

En biografisk film, eller biopic (forkortelse for biographical motion picture), er en film, der skildrer og dramatiserer historiske eller levende personers liv. Biografiske film adskiller sig fra film "baseret på en sand historie" eller "historiske film", fordi de forsøger at fortælle hele hovedpersonens livshistorie på en forståelig måde, eller i det mindste de vigtigste år i livet for hovedpersonen.

Fordi karakterene der bliver portrætterende er faktiske mennesker, hvis handlinger og egenskaber er kendt i offentligheden (eller i det mindste historisk dokumenteret), bliver biopic-roller betragtet som nogle af de mest krævende af skuespillere og skuespillerinder. Johnny Depp, Jim Carrey, og Jamie Foxx har alle vundet respekt som seriøse skuespillere efter hovedrollen i biopics: Depp som Edward D. Wood jr. i Ed Wood (1994), Carrey som Andy Kaufman i Man on the Moon (1999), og Foxx som Ray Charles i Ray (2004).

I sjældne tilfælde, undertiden kaldet auto biopics, er det den virkelige person som spiller sig selv, Jackie Robinson i The Jackie Robinson Story , Muhammad Ali i The Greatest, Audie Murphy i To Hell and Back, Patty Duke i Call Me Anna, Bob Mathias i Bob Mathias Story, Arlo Guthrie i Alices Restaurant, og Howard Stern i Private Parts.

I de tidlige biografiske film møder vi personer som Jesus af Nazareth, Napoleon, Florence Nightingale, Jeanne d'Arc og Peter den Store. Det første mesterværk af genren er den fem og en halv time lange franske stumfilm Napoléon instrueret af Abel Gance i 1927. 

Eksempler på danske biografiske film, Peter Sabroe-filmen Kampen mod uretten (1949) og filmatiseringen af Lise Nørgaards erindringer Kun en pige (1995).

Filmgenrer
Dværgmåge

Dværgmågen (Hydrocoloeus minutus) er en fugleart i familien mågefugle, der især er udbredt i det nordøstlige Europa og Asien. Den forekommer ved lavvandede søer med rørsump og på sumpede enge med tuer. Dværgmågen er verdens mindste måge med et vingefang på omkring 74 centimeter. Den ligner hættemågen, men kendes blandt andet på at være tydeligt mindre og have vinger med gråsort underside.

Arten er den eneste i slægten Hydrocoloeus.

Ynglefugl og trækgæst i Danmark 
Dværgmågen har været mere eller mindre regelmæssig ynglefugl i Danmark i 1900-tallet, men yngler nu meget uregelmæssigt. Den fandtes ynglende med to par i 2011. Et vigtigt ynglested var indtil 1980 Vejlerne i Nordjylland.

Arten træffes som fåtallig trækgæst i den sydlige del af Danmark. Det er fugle, der trækker fra Østersøområdet for at overvintre langs Vesteuropas og Nordafrikas kyster.

Kilder og henvisninger 

 Dansk Ornitologisk Forening: Dværgmåge (Hydrocoloeus minutus). Arkiveret udgave: archive.org.
 R. Hørring (1875 – 1943). Danmarks Fauna. Fugle III. Maagefugle, Alkefugle og Rovfugle. Gads Forlag/Dansk naturhistorisk Forening 1934.

 

Måger
Michael Rooker

Michael Rooker (6. april 1955) er en amerikansk skuespiller, bedst kendt for sine roller som Henry i Henry: Portrait of a Serial Killer, Merle Dixon i The Walking Dead, Frank Bailey i Mississippi Burning, Hal Tucker i Cliffhanger , Rowdy Burns i Days of Thunder og Yondu i Guardians of the Galaxy.

Udvalgt filmografi 
 Henry: Portrait of a Serial Killer (1986)
 Mississippi Burning (1988)
 Days of Thunder (1990)
 JFK (1991)
 Mørkets halvdel (1991)
 Cliffhanger (1993)
 Replicant (2001)
 Jumper (2008)
 Guardians of the Galaxy (2014)
 Guardians of the Galaxy Vol. 2 (2017)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Alabama
Filmskuespillere fra USA
Hegemose

Hegemose (dansk) eller Hechtmoor (tysk) er en fredet højmose på 34 hektar, beliggende øst for Havetoftløjt og vest for den tidligere dansk-kongelige domæneskov Rebbjergskov i Midtangel i det østlige Sydslesvig. Nærliggende bebyggelser er Esmarkholm og Torskjeld. Mosen rummer halvtørre partier med hedeagtig vegetation, men også våde partier. Der forekommer flere sjældne orkidéer som f.eks. hjertelæbe og flere gøgeurter. Planten benbræk, som er ret sjælden i Danmark, findes her i et stort antal. 

Mosen har gennem tiderne været udnyttet til tørvegravning til brændsel. Tørvegravningen og afvandingen medførte i en del af arealet en tilgroning med træer og buske. Men der findes også våde partier med hængesækflader. Mosen er fredet siden 1941 og udpeget som EU-habitatområde. Mosen afvander til Bondeå.

Øst for mosen ligger skovområdet Sønderskov (Süderholz).

Eksterne henvisninger

 Dansk vandrelaug: Hegemosen – En botanisk perle i Sydslesvig
 Bundesamt für Naturschutz: Hechtmoor (FFH-Gebiet)

Noter 

Midtangel
Sydslesvig
Naturområder i Tyskland
Dronning Christina (film)

Dronning Christina er en Pre-Code Hollywood biografisk film, produceret i 1933 og instrueret af Rouben Mamoulian og med Greta Garbo og John Gilbert i hovedrollerne.

Medvirkende 
 Greta Garbo som Christina, dronning af Sverige
 John Gilbert som Antonio
 Ian Keith som Magnus Gabriel De la Gardie
 Lewis Stone som Axel Oxenstierna
 Elizabeth Young som Grevinde Ebba Sparre
 C. Aubrey Smith som Aage
 Reginald Owen som Gustav af Sverige
 Georges Renavent som Chanut
 David Torrence som ærkebiskop
 Gustav von Seyffertitz som General
 Ferdinand Munier som krovært
 Akim Tamiroff som Pedro (ukrediteret)
 Muriel Evans som barpige på kro
 Hooper Atchley som Antonios Companion i Coach

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Amerikanske film fra 1933
Biografiske film fra USA
Dramafilm fra USA
Romantiske film fra USA
Peter Michael Hornung

Peter Michael Hornung (født 29. maj 1950 i København) er en dansk kunsthistoriker og kunstkritiker.

Han er søn af maleren Preben Hornung og Jytte Thime, blev student fra Gammel Hellerup Gymnasium 1970 og er uddannet mag.art. i kunsthistorie fra Københavns Universitet 1981. I studietiden var han volontør ved Den Kongelige Kobberstiksamling og J.F. Willumsens Museum fra 1974 til 1977. I 1979 blev han kunstkritiker ved Berlingske Tidende. Siden 1988 har han været fast kunstkritiker på Politiken. Sideløbende har han skrevet eller bidraget til en række bøger. Han har været hovedredaktør for Fogtdals Kunstleksikon, Politikens Kunstleksikon og Ny Dansk Kunsthistorie.

Bibliografi i udvalg 
 Jens Birkemose, Magasin 1986. 
 Ingvar Cronhammar: Ser jeg i et spejl af tjære: As if through a glass and darkly, Herning Kunstmuseum 1989.
 Peder Severin Krøyer: En billedrig biografi om den mest forkætrede og mest elskede danske maler, Forlaget Palle Fogtdal 2002. 
 C.W. Eckersberg: Dansk malerkunsts fader, Forlaget Palle Fogtdal 2005. 
 (sammen med Torben Weirup & Bent Irve:) Elsa Nielsen: Akvarel, tegning, grafik, Forlaget Rhodos i samarbejde med Clausens Kunsthandel og Faaborg Museum 2005. 
 "Kunsten på Riget", i: Lars Heslet og Kim Dirckinck-Holmfeld (red.): Sansernes hospital, Arkitektens Forlag 2007. 
 (sammen med Karsten Nissen:) Peter Brandes: Mellem Hellas og himlen, Skovgaard Museet og Boggalleriet 2008. 
 (sammen med Peter Brandes & Jens Pedersen:) Peter Brandes: Mellem Ithaka og Svendborg: Keramik, skulptur, tegning, grafik og maleri, Boggalleriet 2012. 
 Plakatfuld: Storm P.s bedste, Storm P Museet 2012. 
 (sammen med Else Marie Bukdahl & Mogens Møller:) Mogens Møller, Strandberg Publishing 2014.  (kommende)

Kilder 
 Kraks Blå Bog 2009.

Personer i Kraks Blå Bog
Kunsthistorikere fra Danmark
Journalister ved Politiken
Journalister ved Berlingske
Kunstkritikere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Biografiforfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Personer fra København
Studenter fra Gammel Hellerup Gymnasium
Alumni fra Københavns Universitet
The Expendables 3

The Expendables 3 er en amerikansk actionfilm fra 2014, instrueret af Patrick Hughes, efter en historie og manuskript af Sylvester Stallone, som også spiller hovedrollen. Det er efterfølgeren til The Expendables 2 (2012)

Handling 

Lejesoldaterne The Expendables bliver sendt ud på en hemmelig mission, hvor de skal indfange en våbenhandler, der er ved at levere højteknologisk isenkram til de forkerte hænder. Han viser sig at være Conrad Stonebanks, som for mange år siden var med til at stifte The expendables. Barney Ross troede ellers at han havde dræbt Stonebanks. Ross fyre det gamle team, og samler nye og yngre teammedlemmer til at overvinde deres gamle fjende.

Medvirkende 
 Sylvester Stallone som Barney Ross
 Jason Statham som Lee Christmas
 Antonio Banderas som Galgo
 Jet Li som Yin Yang
 Wesley Snipes som Doc
 Dolph Lundgren som Gunnar Jensen
 Kelsey Grammer som Bonaparte
 Randy Couture som Toll Road
 Terry Crews som Hale Caesar
 Mel Gibson som Conrad Stonebanks
 Harrison Ford som Max Drummer
 Arnold Schwarzenegger som Trench Mauser
 Kellan Lutz som John Smilee
 Ronda Rousey som Luna
 Glen Powell som Thorn
 Victor Ortiz som Mars
 Robert Davi som Goran Vogner

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Amerikanske film fra 2014
Actionfilm fra USA
Actionfilm fra Frankrig
Franske film fra 2014
Torben Weirup

Torben Weirup (født 16. februar 1953 i Aalborg) er en dansk forfatter, kunst- og arkitekturanmelder. 

Weirup har læst litteratur, filmvidenskab og kunsthistorie ved Københavns Universitet 1974-82.

Freelance skribent 1982-89, kunst- og arkitekturanmelder ved Berlingske Tidende til 2020. Herefter ved Kristeligt Dagblad

Weirup har skrevet en længere række bøger om kunst og arkitektur. Af arkitekturbøger blandt andet om Mindeparken i Ryvangen, Atelierhusene i Emdrup, arkitekterne Ivar Bentsen, Ole Falkentorp og Johan Otto von Spreckelsen og om henholdsvis danske havne og danske forstæder i forandring.

Dertil har han skrevet bøger om blandt andre billedkunstnerne Peter Bonde (Dette er ikke en maler: en bog om billedkunstneren Peter Bonde, Strandberg Publishing 2016), Peter Bonnén (Kunst og kamp kræver stadig stål, 2003), Ingvar Cronhammar (Tystnaden, Aristo 2008), Thomas Kluge (Under baretten: En fortælling om Thomas Kluges maleri, Aschehoug 2002), Bjørn Nørgaard (Man har sine klare øjeblikke... Møntergården 2000) og Viggo Rivad (Set - Viggo Rivad - fotografier 1948-1994) samt om Grønningen i anledning af sammenslutningens 100-års jubilæum i 2015.

Desuden rejsebøger om London og Venedig samt kortprosasamlingen Fem steder. 

Mangeårig redaktør af årbogen Dansk kunst og magasinet North Art Magazine. 

Medlem af AICA Danmark, Foreningen af danske kunstkritikere.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 2012.

Personer i Kraks Blå Bog
Filologer fra Danmark
Kunsthistorikere fra Danmark
Journalister ved Berlingske
Kunstkritikere fra Danmark
Arkitekturkritikere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Biografiforfattere fra Danmark
Personer fra Aalborg
Rejsebogsforfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Valgene i Brasilien 2014

Der blev afholdt valg i Brasilien den 5. oktober 2014 til præsidentposten og nationalkongessen, som er navnet på Brasiliens parlament, samt til guvernørposter og parlamenterne i de enkelte delstater. I henhold til Brasiliens valglove blev der afholdt en anden valgrunde den 26. oktober 2014 for de kandidater til præsident- eller guvernørvalgene, der ikke i første runde opnåede over 50 % af stemmerne.

Præsidentvalget 

Vinderen af anden runde af præsidentvalget blev den siddende præsident Dilma Rousseff fra Arbejderpartiet (PT). 

Hun var udfordret af 11 andre kandidater, af hvilke senator fra Minas Gerais Aécio Neves fra centrumspartiet Brasiliens Sociale Demokratiske Parti (PSDB) anses som hendes hovedrival, efter kandidaten fra Brasiliens Socialistiske Parti (PSB), Eduardo Campos, døde ved et flystyrt 13. august 2014.

Referencer 

Brasiliens politik
Politiske valg i 2014
Brasiliens Nationalkongres

Brasiliens nationalkongres er navnet på Brasiliens parlament. Nationalkongressen består af to kamre: Det Føderale Senat (overhuset) and Deputeretkammeret (underhuset).

Det Føderale Senat 

Senatet repræsenterer de 26 delstater og det føderale distrikt. Der er 81 pladser i Senatet. Hver delstat og det føderale distrikt har tre senatorer som vælges for en periode på otte år. Hvert fjerde afholdes der valg for enten en tredjedel eller to tredjedele af senatet (samt til parlamenterne i delstaterne og det føderale distrikt).

Når der er ét sæde i senatet på valg for hver delstat, skal hver vælger afgive én stemme. Når to sæder er på valg, skal hver vælger afgive to stemmer, og de to stemmer kan ikke afgives på samme kandidat. Men når to sæder er valg samtidig, må hver parti opstille to kandidater, således at vælgerne har mulighed for at afgive deres to stemmer på kandidater fra samme parti. Kandidaten i hver delstat og i det føderale distrikt (eller de to første, når der to sæder er på valg) som opnår det højeste stemmetal, bliver valgt.

Deputeretkammeret 

Deputeretkammeret repræsenteret befolkningen i delstaterne. Medlemmerne vælges ved forholdstalsvalg i delstaterne for fireårige valgperioder. I modsætning til Senatet er alle sæder på valg hvert fjerde år.

Der er 513 pladser i Deputeretkammeret som fordeles til delstaterne efter deres befolkningstal. Hver delstat har mindst otte pladser (de mindst befolkede delstater) og højest 70 pladser (de mest befolkede delstater).

Fælles forhold 

Nationalkongressen samles hvert år i kongresbygningen i Brasília fra 2. februar til 27. juli, og fra 1. august til 22. december.

Tidligere var det almindeligt for politikerne at skifte partier, og antallet af sæder som hvert parti havde, kunne ofte ændres. Imidlertid har en afgørelse fra den føderale højesteret nu afgjort at sæderne tilhører partierne og ikke de enkelte politikere, og at man derfor kun i meget få tilfælde kan skifte parti og beholde sit parlamentssæde. Det betyder at politikere som forlader det parti som de blev valgt for, mister deres sæde i Nationalkongressen.

Hvert af kamrene i Nationalkongressen vælger sin formand og andre medlemmer bestyrelsen blandt sine medlemmer.

Formanden for Senatet er også formand for den samlede nationalkongres, og indkalder og leder i den egenskab fælles sessioner. Men formandet for Deputeretkammeret er nummer to i arvefølgen for præsidenten, hvis denne skulle dø eller på anden måde forlade posten, foran formanden for Senatet som er nummer tre. Nummer et i arvefølgen er den valgte vicepræsident.

Nationalkongres
Parlamenter
Niels Engelsted

Niels Engelsted (27. juni 1759 på Rørbæk ved Kerteminde – 17. april 1816 på Ølundgård) var en dansk officer. Han var farfar til Malthe Engelsted.

Karriere 
Han var søn af kancelliråd Maltha (Ulrich) Engelsted til Rørbæk (1718-1762) og Elisabeth Birgitte Lund (1720-1797). Engelsted blev søkadet i sit trettende år, men afgik 1776 efter ønske fra Søkadetkorpset, da han ikke var søstærk, og blev samme år optaget som kadet i 1. sjællandske Regiment Ryttere. 1778 blev Engelsted sekondløjtnant à la suite ved 5. Husareskadron, 1780 sekondløjtnant ved daværende 1. Husarregiment, 1782 premierløjtnant, 1788 ritmester og året efter eskadronchef, 1801 major og som sådan 1803 forsat til Fynske Regiment lette Dragoner, hvor han 1808 blev oberstløjtnant. 1812 udnævntes han til oberst og regimentschef for Jyske lette Dragoner – de af Steen Steensen Blicher forevigede –, der med så stor berømmelse deltog i felttoget i Mecklenburg i 1813. Engelsted selv viste sig i de glimrende træfninger ved Gudow og Rosengarten 12. oktober og ved Rahlstedt 6. december, i hvilke hele regimentet deltog, som en rytterfører af første rang og høstede det største lov for sin kraft og sit mod såvel af Frederik af Hessen som af de franske generaler, blandt andre Davout. Frederik VI hædrede ham umiddelbart efter træfningen ved Gudow med Ridderkorset, i begyndelsen af 1814 med Kommandørkorset af Dannebrog. Kongens smukke tanke, nemlig tillige, som han skriver, "at give det brave jyske Regiment lette Dragoner et Udmærkelsestegn, enten i dets Standarter eller paa anden Maade, til Belønning for dets sjældne Tapperhed og udviste Daad i seneste kampagne", blev derimod ikke udført.

Med krigens ophør var også Engelsteds livsgerning snart afsluttet. En under felttoget pådraget hudsygdom nødte ham til allerede 1815 at søge sin afsked, og 1. februar 1816 blev denne givet ham med generalmajors karakter.

Familieliv 
Engelsted blev gift 6. juli 1786 i Hillerød med Cornelia Maria Abel (døbt 4. august 1762 i Hillerød - 3. september 1850 i Odense), datter af købmand, kgl. konsumptionsforvalter Jacob Abel (Dyrgang) (1700-1763) og Marie Eleonora Møller (1717-1798). Med sin hustru og sin talrige børneflok tog han efter sit afsked ophold på avlsgården Ølundgård på Fyn, hvilken ejendom han havde købt 1799, og her døde han allerede 17. april 1816. Han er begravet på Otterup Kirkegård, hvor der er rejst en mindestøtte. Ligeledes findes der et mindesmærke ved skoven ved Lammesø.

Gengivelser 
 Portrætmaleri (dragonregimentet)
 Pastel af Carl Frederik Richter
 Stik af fægtningen ved Rahlstedt af Jørgen Sonne efter tegning af de la Belle, gengivet i stik, litografi og træsnit samt i maleri 1838, formentlig af Frederik Schepelern

Litteratur 
 Johan Daniel Timotheus Manthey, Ridderes Levnetsløb 1809-17, s. 140.
 Historisk Beretning om 5. Dragonregiment.

Eksterne henvisninger 
 
 

Personer fra Fyn
Generalmajorer fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Kavaleriofficerer fra Danmark
Personer i Napoleonskrigene fra Danmark-Norge
Proprietærer fra Danmark
Ilja Zeljenka

Ilja Zeljenka (født 21. december 1932 i Bratislava, Slovakiet - død 13. juli 2007) var en slovakisk komponist, lærer og pianist. 

Zeljenka hører til en af de vigtigste komponister i Slovakiet. Han studerede hos Jan Cikker (1951–1956). 

Han hørte til den moderne musik i sin kompositions form, men grundet undertrykkelse fra kommunistregimet på det tidspunkt i Tjekkoslovakiet, slog han over i en neoklassisk retning.

Han har skrevet 9 symfonier, 14 strygerkvartetter, 3 operaer, balletmusik, filmmusik, elektronisk musik,  klaverstykker etc. 

Zeljenka underviste på Academy of Music and Dramatic Art i Bratislava.

Udvalgte værker  

 Symfoni nr. 1 (1953) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1961) - for strygerorkester
 Symfoni nr. 3 (1972) - for orkester
 Symfoni nr. 4 "Ballet" (1978) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (1985) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (1998) - for orkester
 Symfoni nr. 7 (1998) - for sopran, baryton, kor og orkester
 Symfoni nr. 8 (2001) - for orkester
 Symfoni nr. 9 (2002) - for orkester
 14 Strygerkvartetter (1963-1979) 
 "Helt" (1980) - ballet
 Kantate "Auschwitz" "Metamorfoser" (1960-1980) - for orkester

Kilde

 - Om Ilja Zeljenka

Komponister fra Slovakiet
Pianister
Lærere
Personer fra Bratislava
Manden de kaldte Doktor Død

Manden de kaldte Doktor Død (original titel: You Don't Know Jack) er en amerikansk Emmy-belønnet autentisk drama tv-film fra 2010, filmen blev instrueret af Barry Levinson og har Al Pacino i hovedrollen som Jack Kevorkian, filmen er delvist baseret på bogen, Between the Dying and the Dead: Dr. Jack Kevorkian's Life and the Battle to Legalize Euthanasia. Ved den 62nd Primetime Emmy Awards, vandt Al Pacino en Emmy for Primetime Emmy Award for Outstanding Lead Actor in a Miniseries or a Movie, sammen med en Golden Globe og Screen Actors Guild Award i 2011 for sin rolle som Kevorkian. Filmen blev også nomineret til Outstanding Television Movie ved 62nd Primetime Emmy Awards.

Medvirkende 
 Al Pacino som Dr. Jack Kevorkian
 Danny Huston som Geoffrey Fieger
 Susan Sarandon som Janet Good
 Brenda Vaccaro som Margo Janus
 John Goodman som Neal Nicol
 James Urbaniak som Jack Lessenberry
 Eric Lange som John Skrzynski
 John Engler som Ham selv (stock footage)
 Richard E. Council som Dommer David Breck
 Sandra Seacat som Janet Adkins

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 2010
Dramafilm fra USA
Tv-film fra USA
Jiri Jaroch

Jiri Jaroch (født 23. september 1920 i Smilkov u Votic - død 30. december 1986 i Prag) var en tjekkisk komponist og lærer.

Jaroch blev uddannet på Prags Musikkonservatorium og Academy of Performing Arts. Han er mest kendt for sine tre symfonier, som skiller sig ud fra værker af samtidens andre tjekkiske komponister. Han har også komponeret orkesterværker og kammermusik, strygerkvartetter etc.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1953-1956) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1960) - for orkester
 Symfoni nr. 3 ("Symfoni koncertante") (1968-1969) - for violin og orkester
 "Den gamle mand og havet" "(Symfonisk digtning)" (19?) - for orkester
 2 strygerkvartetter

Kilde 

 Om Jiri Jaroch

Komponister fra Tjekkiet
Lærere
Johan Moritz af Nassau-Siegen

Johan Moritz, fyrste af Nassau-Siegen (født 1604 i Dillenburg, død 1679 på jagtslottet Berg en Dal nær Kleve) var en nederlandsk kriger og kolonial administrator og blev også kaldet "Brasilianeren" eller "Amerikaneren". Han var søn af Johan 7. af Nassau-Siegen (1561-1623), der var øverstbefalende for den svenske hær under krigen i Livland 1601-02.

Som det Nederlandske Vestindiske Kompagnis generalguvernør 1633-1644 udvidede han de nederlandske besiddelser i Brasilien til det tredobbelte, og havde siden høje embeder i Nederlandene. I 1647 trådte han i brandenburgsk tjeneste og blev statholder i Kleve, Mark og Ravensberg. I 1652 blev han tysk rigsfyrste. Han deltog 70 år gammel på nederlandsk side i Den Nederlandske Hævnkrig.

Se også 

 Mauritshuis
 Albert Eckhout

Huset Nassau
Personer i Brasiliens historie
Personer fra Dillenburg
Fyrster af Nassau-Siegen
Tyskere i 1600-tallet