kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bloksbjergbanen

Bloksbjergbanen (på tysk: Brockenbahn) er en jernbanelinje i Harzen i Tyskland. Bloksbjergbanen, som anvender damplokomotiver, går mellem Drei Annen Hohne og Harzens højeste punkt, Bloksbjerg (1.141 m.o.h.). Ved Drei Annen Hohne station (542 m.o.h.) har banen tilslutning til yderligere to lokalbaner i Harzen med forbindelse til bl.a. Wernigerode.

Ruten 
Bloksbjergbanen afgår fra Drei Annen Hohne station i sydvestlig retning. Umiddelbart efter stationen køres ind i Harzen Nationalpark. Der drejes vestover i retning af Schierke station (688 m.o.h.), hvor der indtil 1963 var et sporskifte med et sidespor ind til et større granitbrud. Linjen følger nu et stykke tid en stor dal syd for sporene. Kort efter passerer linjen for første gang Brockenstrasse.

Efter et skarpt venstresving lige før Eckerlochbrücke efterfulgt af en højrekurve når linjen frem til Goetheweg station (956 m.o.h.), som nu om stunder udelukkende bruges som lager og værksteder for lokomotiverne. Herfra er det direkte mod Bloksbjerg, men cirklende i en spiral 1½ gang hele vejen rundt om bjerget, hvorved Brockenstrasse atter krydses. 18,9 km efter start ender sporet ved Bloksbjerg Station (tysk: Bahnhof Brocken) (1.125 m.o.h.).

Historie 
Allerede i 1869 var tankerne om en jernbanelinje til toppen af Bloksbjerg fremme, uden dog at vinde gehør. I 1895 genfremsattes forslaget, denne gang med større succes. Første spadestik blev tage den 30. maj 1896 og den 20. juni 1898 kunne første sektion af banen åbne. Det var strækningen fra Drei Annen Hohne til Schierke. Den 4. oktober samme år påbegyndte man anlæggelse af den resterende del op til Bloksbjerg. Ved slutningen af 2. Verdenskrig blev banen beskadiget af bomber og granater i en sådan grad, at den først i 1949 genåbnede.

Under den kolde krig og i DDR-tiden blev banen lukket for ordinært brug, idet en del af sporene gik gennem ingenmandsland. Godstog og militære persontog fik dog lov at køre til toppen, der var indrettet til militært brug. Almindelig passagertransport fortsatte dog på strækningen Drei Annen Hohne til Schierke, dog kun to afgange dagligt hver vej og kun for passagerer med speciel tilladelse, idet Schierke lå tæt på grænsen til Vesttyskland.

Efter den tyske genforening var der tvivl om banens fortsatte eksistens, men forenede kræfter blandt jernbaneentusiaster og politikere fik gennemført, at Bloksbjergbanen skulle have endnu en chance. Tysklands forsvar var også med i beslutningen, idet banen havde en vigtig funktion i forbindelse med oprydning og bortskaffelse af gammelt og overflødigt militært isenkram.

Den 15. september 1991 var renoveringen af banen tilendebragt og Bloksbjerbanen blev gen-indviet og åbnet for publikum.

Banens to gamle damplokomotiver har haft en stor andel i den succes, som banen har opnået efter genåbningen. Turisterne strømmer til i tusindvis for at prøve den flotte tur op til Bloksbjerg.

Billedgalleri

Links 
 Harzen Smalsporsbaners hjemmeside (tysk)
 Banens venners hjemmeside (tysk)

Henvisninger 

Harzen
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Tyskland
Jernbanestrækninger i Tyskland
Sachsen-Anhalt
HRS Korsør

HRS Korsør (Tidligere Korsør Skibsværft) er et dansk reparationsværft, beliggende i Korsør. Værftes historie kan spores tilbage til 1800-tallet.

Skibsreparationer er i dag ikke en af HRS Korsør's primære arbejdsområde, firmaet har dog et beddinganlæg som tager 12-15 skibe ind om året, samt et kajanlæg hvor der foretages reparationer. De tager også ud og laver små-reparationer på skibe rundt om i landet. 

Firmaet står bl.a. for reparation af de fleste af Flådestation Korsørs stålskibe. Men da flere og flere af flådens skibe bliver bygget i glasfiber, bliver der også mindre og mindre at lave på for firmaet på skibsområdet.

Kilder og eksterne henvisninger 
 HRS Korsør's hjemmeside 
 Skibsreparationer – en saga blot. (Aarhus stiftstidende.)

Note

Skibsværfter i Danmark
Korsør
Etableret i 1800-tallet
Udforskning af Månen

Den fysiske udforskning af Månen begyndte, da Luna 2, en rumsonde iværksat af Sovjetunionen, rammer Månens overflade den 14. september 1959. Tidligere var udforskning baseret på observationer fra Jorden. Opfindelsen af det optiske teleskop indledte det første hop i kvaliteten af Månens observationer. Galileo Galilei er generelt nævnt som den første person til at bruge et teleskop til astronomiske formål. Efter at have lavet sit eget teleskop i 1609, var bjergene og kratere på Månens overflade blandt de første observationer med det.

I 1969 lykkedes det endeligt NASAs Apollo-program at lande mennesker på Månen. De placerede videnskabelige forsøg og vendte tilbage med sten og data, der tydede på, at Månens sammensætning er meget lig Jordens.

Jordens måne
Boarding.no

boarding.no var en netavis og portal for luftfarts og rejsebranchen. Hjemmesiden var på fire sprog, norsk, dansk, svensk og engelsk. Redaktionen havde kontor på Sola Lufthavn i Stavanger på Norges vestkyst. Den ophørte i 2015, efter 11 års drift.

Historie 
Hjemmesiden havde premiere i 2001, og udkom kun på norsk. Indholdet omhandlede primært branchenyheder om luftfart og rejseliv, med hovedvægten på det skandinaviske og europæiske område. Senere blev der tilføjet en engelsk, dansk og svensk udgave, der hver især havde egne og delte historier med hovedkanalen Boarding.no. I Danmark åbnede man hjemmesiden Boarding.dk, der adskilte sig grafisk fra selskabets tre andre sproglige versioner.

Boarding.no registrerede i midten af 2010 i gennemsnit 300-350.000 unike IP-adresser som besøgende på hjemmesiden hver måned.

I april 2015 besluttede generalforsamlingen i Boarding Company AS, at siden skulle sælges eller lukkes ned. Efter at en salg ikke lykkedes, lukkede boarding.no 31. december samme år.

Referencer 

Netaviser
Luftfart i Norge
Medievirksomheder fra Norge
Stavanger
Etableret i 2001
Ophørt i 2015
Oscaruddelingen 1964

Oscaruddelingen 1964 var den 36. oscaruddeling, hvor de bedste film fra 1963 blev hædret af Academy of Motion Picture Arts and Sciences. Uddelingen blev afholdt 13. april i Santa Monica Civic Auditorium i Santa Monica, Californien, USA.

Priser

Irving G. Thalberg Memorial Award 
Sam Spiegel

Eksterne henvisninger 
Oscaruddelingen 1964 på Internet Movie Database
Oscars Legacys hjemmeside

1964
Kultur i 1964
Sonnenheim

Sonnenheim er et album af de danske neofolk-band Of the Wand & the Moon. Det blev udgivet i 2005 gennem Heiðrunar Myrkrunar.

Trackliste 
"Black Moth" – 5:15
"Nighttime in Sonnenheim" – 2:08
"Summer Solstice" – 3:07
"Honour" – 4:59
"My Black Faith" – 2:58
"Wonderful Wonderful Sun" – 2:14
"Hollow Upon Hollow" – 2:42
"Camouflage" – 5:07
"Lieblos Hin Zur Dunkelheit" – 2:33
"Hail Hail Hail II" – 2:40
"Here's an Ode" – 3:16
"I Shall Feast" – 3:48
"Like Wolves" – 2:55
"Winter Solstice" – 10:06

Personale 
Kim Larsen – Guitar, vokal, keyboards
Niels Rønne – ekstra keynoard
Fenella Overgaard – baggrundsvokal
Andreas Ritter – vokal, baggrundsvokal, harmonika
John van der Lieth – trommer, baggrundsvokal
Morten Lybecker – guitar
Lars Korsholm – bækken
Louise Nipper – baggrundsvokal

Eksterne henvisninger 
Sonnenheims officielle hjemmeside  
Sonnenheim  på Encyclopaedia Metallum 

Album fra 2005
Album fra Danmark
Folkalbum
Herzwerk II

Herzwerk II (Dan. Heart-arbejde II) er det fjerde album fra det tyske band Megaherz. Det er den sidste album med sangskriver og sanger sanger Alexx Wesselsky før han forlod bandet med Noel Pix for at danne Eisbrecher. sangen, Es brennt ("Det brænder"), som taler om forskellene mellem Øst-og Vesttyskland, blev inkluderet på Digi-pack-version af disken, men blev udgivet online til download. Det er stadig tilgængelig. Det blev genudgivet i USA i 2008 med 14 sange inkluderet.

Track liste 

 Herzblut 5:18
 Glas und Tränen – 3:55
 I.M. Rumpelstilzchen – 4:31
 5. März – 4:17
 F.F.F. – 5:25
 Hand auf's Herz – 3:59
 Zu den Sternen – 5:14
 Licht II (Instrumental) – 2:08
 Heute schon gelebt? – 3:51
 An deinem Grab' – 6:57
 Perfekte Droge – 4:27
 Spiel' nicht… – 4:41
 Gold ("Gold") – 5:11
 Es brennt – 4:03

Album fra 2002
Musik fra Tyskland
Megaherz
Gott sein

Gott Sein (Dansk: "At være Gud") er den første single fra tyske metal-band Megaherz, og er fra deres første album, Wer Bist Du?. Sangen, betragtes som en af deres mest berømte.

Spor 

 "Gott sein (Radio Edit)"
 "Gott sein (Blemish's Buss & Bet Mix)"
 "Gott sein (Take off Mix)"
 "Gott sein (Blemish's auf die Mütz Mix)"

Singler fra 1997
Musik fra Tyskland
Megaherz
Salim Ghazi Saeedi

Salim Ghazi Saeedi (19. juli 1981 i Tehran, Iran) er en iransk komponist og guitarist hvis genrer varierer fra progressiv metal og jazz fusion til klassisk avantgarde kammerrock og progressiv elektronisk rock og RIO (Rock in Opposition). Ydermere nogle kritikker, foretrækker kunstrock i stedet og genkender hans musik med minimalistisk fremgangsmåde.

Biografi 
Salim Ghazi Saeedi er født i 1981 i Iran, Tehran. I 1999 begyndte han selvlæring af guitar spil og musik komposition. Han har komponeret tre album "Abrahadabra" (2006), "Sovereign" (2007) og "Ustuqus-al-Uss" (2008) med bandet Arashk. Han udgav sit fjerde album "Iconophobic" i 2010 i et enmands band i hvilken han spillede rollen som komponist, guitarist, keyboard spiller, trommeslager, mix-tekniker og producer. I 2011 udgav han "Human Encounter".

Nogle kritikere har sammenlignet hans musik med Univers Zero, Art Zoyd, John Zorn, Patrick O'Hearn, Mike Oldfield, Sufjan Stevens pg The Enid, Djam Karet pg Birdsongs of the Mesozoic, David Bedford, Richard Pinhas, ZNR, Mecano, Present, Aranis, hele den belgiske kammer rock sceneog Anne Dudley and Jaz Coleman. Tidsskriftet Harmonie sammenlignede hans guitarspil med King Crimsons Robert Fripp.

Hans albummer er konceptalbummer, som bruger elementer fra klassisk og elektronisk musik og progressiv rock med varierende brug af instrumenter. Han beskriver sig selv som "en som altid improviserer... både i optræden og komponering."

Musikalske Indflydelse 
Hans største indflydelse inkluderer Jeff Beck, Marty Friedman og Thelonious Monk. Salim siger om sin musik stil: "Jeg har aldrig besluttet mig til at komponere i progressiv genre. Jeg har faktisk bare en meget alsidig smag i at lytte til musik... Måske er det sådan at den progressive genre skabes. Du slipper sindet fri og det bliver progressivt!"

Fodnoter

Eksterne henvisninger 
 Officielle hjemmeside

Musikere fra Iran
Rockmusikere
Progressiv rock-grupper
Personer fra Teheran
Peter Waldemar Julius af Gyldenfeldt

Peter Waldemar Julius af Gyldenfeldt (4. januar 1831 i København – 24. juni 1902) var en dansk forstmand.

Han var søn af Niels Sehested af Gyldenfeldt og Catharine Marie f. Sørensen. Gyldenfeldt blev 1857 forstkandidat, 1860 forstassistent i statsskovene, 1862 jagtjunker, 1882 skovtaksator. Han har skrevet en række forstlige afhandlinger, især om træmåling samt skovbrugets økonomi og statistik; de fleste findes i Tidsskrift for Skovbrug, hvis bind VIII-X Gyldenfeldt udgav i forening med P.E. Müller. Desuden har han gjort sig fortjent som udgiver af C.D.F. Reventlows Forslag til en forbedret Skovdrift (1879) og af Statistiske Oplysninger om Statsskovene i Danmark (1888). Gyldenfeldt døde 24. juni 1902. Med ham døde den ene af de to linjer af slægten Gyldenfeldt.

Kilder 
 Adolf Oppermann, "Peter Waldemar Julius af Gyldenfeldt", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 A. Oppermann, Bidrag til det danske Skovbrugs Historie 1786-1886.

Forstmænd fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer fra København
Peter Waldemar Julius
Gyldenfeldt

af Gyldenfeldt er en nulevende dansk adelsslægt tilhørende sværd- og lavadelen.

Våben 
Tværdelt, øverste felt guld, nederste felt skrådelt fra højre ved en med tre sorte kugler belagt hvid bjælke, foroven tre hvide roser, 2, 1, i blåt, forneden et guld-neg i rødt; på den kronede hjelm fire påfjer mellem to af guld og blåt vekselvis delte vesselhorn.

Historie 
Major af infanteriet Christian Schousboe (1720-1805) blev ved patent af 11. juli 1761 optaget i adelig stand med navnet af Gyldenfeldt og ovennævnte våben. Han havde andraget om at blive adlet med navnet Gyldenstierne, fordi hans hustru nedstammede fra denne "nu uddøde" slægt.

Christian Schousboe af Gyldenfeldt var gift med Anna Beate Sehested (1725-1808) og fader til Christian af Gyldenfeldt (1745-1806), Niels Sehested af Gyldenfeldt (1748-1809), Elisabeth Marie af Gyldenfeldt (1750-1791), Caspar Wessel af Gyldenfeldt (1751-1830), Regitze Sophie af Gyldenfeldt (1756-1817) og Conrad Wilhelm af Gyldenfeldt (1761-1836).

Som baggrund for adlingen bør anføres, at Anna Beate Sehested, der var datter af Niels Sehested til Broholm og Elisabeth Skeel, var blevet besvangret af "studios" (studerende) Christian Schousboe, som var huslærer for børnene på Broholm. I den anledning fik Elisabeth Skeel den 1. juli 1745 kongelig bevilling til at lade sin datter hensætte på Bornholm på livstid og gøre hende arveløs, hvorimod hun til underholdning tillagdes 200 rigsdaler årligt. Men den 7. juli 1747 fik Schousboe efter moderens erklæring bevilling til at ægte Anna Beate Sehested, dog at det overlodes moderen at disponere over datterens arv såvel efter fader som moder. Senere tillagde Elisabeth Skeel denne datter 4.000 rigsdaler i fædrenearv og lige så meget i mødrenearv. Schousboe indtrådte efter det passerede i Hæren, udmærkede sig ved sit gode forhold, avancerede til major og blev juli 1761 adlet.

Ovennævnte kommandørkaptajn Niels Sehested af Gyldenfeldt (1748-1809) var fader til forst- og jagtjunker Niels Sehested af Gyldenfeldt (1799-1889). Han havde kun én søn, jagtjunker Peter Waldemar Julius af Gyldenfeldt (1831-1902), som døde uden sønner, hvorved denne linje af slægten uddøde. To andre linjer af slægten lever endnu.

Ovennævnte generalmajor Casper Wessel af Gyldenfeldt (1751-1830) var fader til major Christian Nicolai af Gyldenfeldt til Hohenlieth (1788-1856) og byfoged og birkedommer i Sorø, justitsråd Hans Henrik af Gyldenfeldt (1785-1866), som var fader til kaptajn Holger Scheel af Gyldenfeldt (1817-1864), som faldt ved Dybbøl 1864. Han var fader til politiinspektør Carlo Viggo Henry Sehested af Gyldenfeldt (1863-1928).

Kilder 
Danmarks Adels Aarbog 1908.

Adelsslægter fra Danmark
Johannes Althusius

Johannes Althusius (født ca. 1557, død 12. august 1638) var en tysk calvinist og jurist, som er født i Diedenhausen og døde i  Emden.

Kontraktteori
Johannes Althusius kontraktteori fra hans værk "Politica Methodice Digesta, Atque Exemplis Sacris et Profanis Illustrata"(1603) bygger på menneskelige grupperinger, og ikke på religion. Kontrakten er tænkt som en forklaring på sociale grupperinger og forholdet mellem de herskende og deres undersåtter. De sociale grupperinger kan opdeles efter deres respektive profession, lokalsamfund, geografiskeplacering, familie, samt stat. Disse har alle forskellige opgaver og forpligtelser som dannes ud fra forskellige kontraktslige forhold.  Suveræniteten vil altid ligge hos folket, dvs. de gejstlige, adelen, bønderne og købmændene, og aldrig hos individet. Herskeren får sin magt overdraget fra folket, ud fra et gensidigt kontraktmæssigt forhold.
Dette er forklaringen på at herskeren har magten, men at folket altid har suveræniteten.

Referencer
 Johannes Althusius, Politica, Frederick Smith Carney, Liberty Fund, 1997
 Gilje et al., Filosofiens Historie, Gyldendal, 2005 

Calvinister
Jurister fra Tyskland
Filosoffer fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1500-tallet
Tyskere i 1600-tallet
Irisin

Irisin er et hormon dannet i muskelceller, som stimulerer stofskiftet i fedtceller.
Hormonet er første gang beskrevet jan. 2012 i en artikel i Nature og opkaldt efter den græske gudinde, Iris, som var gudernes sendebud.

Produktionen af irisin i muskelceller øges ved muskelaktivitet. Irisin er et peptid, der fraspaltes et membranprotein (FNDC5) som et resultat af forhøjet aktivitet af proteinet, PGC1-α, i aktive muskelceller. Irisin har samme opbygning hos mus og menneske.

PGC1-α er en transkriptions coaktivator, som i muskelceller fører til dannelse af mitokondrier (mitokondrie-biogenese) og ændring af muskelfiber-type fra type IIb til type IIa og I, og i fedtceller fører til differentiering fra hvide fedtceller med fedtdepot til brune fedtceller med mange mitokondrier, høj forbrænding af fedtsyrer og varmeproduktion (termogenese).

Irisin fra muskelceller virker på samme måde på fedtceller, så de øger forbrænding og varmeproduktion. I tillæg fremmer irisin optagelse af glukose i celler og modvirker derved insulin-resistens. Tilsvarende effekt opnås ved injektion af irisin. Receptor for irisin på fedtceller er ikke kendt.

Irisin forklarer således hvordan fysisk aktivitet øger energiomsætning – udover energiforbruget aktiviteten indebærer – og modvirker overvægt og udvikling af type 2-diabetes.

Kilder 

Boström et al: A PGC1-α-dependent myokine that drives brown-fat-like development of white fat and thermogenesis. Nature. 2012 Jan 26; 481(7382):463-8]

Peptidhormoner
Dansehallerne

Dansehallerne er en platform og et samlingspunkt for dans i Danmark.

Dansehallerne åbnede i efteråret 2009 i Carlsbergs nedlagte mineralvandsfabrik på Vesterbro i København som en del af Carlsberg Byen.

Dansehallerne var resultatet af fusionen mellem Dansescenen og Dansens Hus. Dansehallerne rådet over tre scener dedikeret til moderne dans, samt en række dansestudier. I Foyeren var en café, billetsalg og en butik med danseudstyr.

I 2014 blev Dansehallernes kontrakt med Carlsberg Byen ikke forlænget og Dansehallernes ledelse, Bush Hartshorn og Benedikte Paaske, stoppede. Den 1. januar 2016 tiltrådte Efva Lilja som direktør of kunstnerisk leder for Dansehallerne og i 2017 flyttede Dansehallerne til midlertidige lokaler på Regnbuepladsen, hvorfra de flyttede til nye administrationslokaler på HC Andersens Boulevard 25 i København.

I 2019 tiltråde Danjel Andersson, tidligere leder for MDT i Stockholm, posten som kunstnerisk leder for Dansehallerne.

Kulturformidling 
Dansekonsulenterne, som er en afdeling i Dansehallerne, arbejder med danseundervisning i skoler og institutioner for børn og unge i samarbejde med kommuner over hele landet. Dansehallerne havde også en bog- og videosamling.

Projektet Dans24syv arbejder for at fremme dansen på landsplan med den store årlige fejring af Dansens Dag og andre projekter.

Flere etablerede dansekompagnier, herunder Mute Comp. og Dansk Danseteater har tidligere haft fast residens i Dansehallerne.

Referencer

Eksterne henvisninger
 Dansehallerne
 Carlsbergbyen

Teatre i København
Etableret i 2009
Vesterbro
Écriture automatique

Écriture automatique (Fransk: automatisk skriven/skrift) er en kunstnerisk arbejdsmetode hovedsageligt brugt af surrealisterne indenfor stilarten surrealisme. 

Metoden er inspireret af Freuds psykoanalyse. For at kunstnerens ubevidste "jeg" skulle kunne komme til udtryk, må kunstneren putte sig selv i en drømmende, trancelignende tilstand. Især mange surrealister brugte denne metode, hvor de tegnede, malede eller nedskrev deres tekster enten under hypnose eller i en form for trance

Kunst
Jamii Bora

Jamii Bora, som betyder "gode familier" på Kiswahili, er en mikrofinansorganisation, der blev grundlagt i 1999 af svenske Ingrid Munro. Ingrid Munro ville hjælpe 50 gadetiggere i et slumområde i Nairobi. Hun gav dem små lån, og de har siden hen i små skridt arbejdet sig selv op ad rangstigen og øget deres indkomst. Jamii Bora har i dag over 300.000 medlemmer, og de fleste af dem, der arbejder i organisationen, er selv Jamii Bora-låntagere. 

I organisationens arbejde for at kontakte fattige, i øde områder, bruges eksempelvis GPS-teknologi samt mobiltelefoner, hvilket gør det muligt, at få finansieringen ud til de fattige.

Eksterne kilder og henvisninger
 Jamii Bora to expand countrywide next year The Standard 16/12/2011
 Organisationens webside 
Organisationens svenske webside

Referencer

Ngo'er
Internationale solidaritetsbevægelser
Ingrid Munro

Ingrid Munro er grundlæggeren af mikrofinansorganisationen  Jamii Bora. 

Ingrid Munro er uddannet arkitekt og har arbejdet otte år for den svenske regering. 
I 1999 da hun var tæt på at gå på pension grundlagde hun sammen med 50 kvindelige tiggere mikrofinansorganisationen  Jamii Bora, som holdt til i et slumområde i Nairobi, Kenya. Hun lærte dem at spare op og gav dem lån, som svarede til det dobbelte af, hvad de kunne spare op. I dag har Jamii Bora over 300.000 medlemmer og bliver også kaldet "the shining star of Africa". 

Hun adopterede en dreng som boede på gaden, og siden hen hans to brødre, som også boede på gaden. 

Ingrid Munro er gift med en canadier, som hedder Bob Munro, deraf hendes efternavn Munro.

Eksterne kilder og henvisninger
Om Ingrid Munro på ashoka.org

Ngo'er
Personer fra Sverige
Heksehyl

Heksehyl betegner et stykke konsumfyrværkeri. Efter antændelse afgiver fyrværkeriet en skrigende lyd.

Udseende og opbygning 
Heksehyl findes i flere størrelser, men det mest almindelige er er opbygget af et lille gult paprør med en længde på ca. 7 cm og en diameter på ca. 0,8 cm. I enden sidder en lille prop af presset ler (ofte bentonit), herefter følger satsen (krudtet) og yderst er der fastgjort en lunte (visco fuse).

Satsen 
Satsen i heksehyl er sammenpresset i røret, så den brænder fra overfladen, hvorved der frembringes et kraftigt tryk ud mod den åbne ende. Det lyder som en fløjte og medfører det karakteristiske "skrig".
Hvis satsen i stedet for at være sammenpresset lå løst i paprøret, ville den brænde for hurtigt og ukontrollabelt til at frembringe et skrig. Det høje tryk i paprøret ville medføre, at heksehylet eksploderede og dermed fik effekt som et lille kanonslag.

Satsen i heksehyl er på ca. 1 g og består af et oxidationsmiddel og et brændsel. Kaliumperchlorat benyttes ofte som oxidationsmiddel. Brændslet kan varierer alt efter producent, men ofte anvendes kaliumhydrogenphthalat eller natriumbenzoat.
Satsen er relativt følsom og bør aldrig fjernes fra fyrværkeriet, da det kan medføre risiko for at det antændes af slag, friktion eller statisk elektricitet.

Kilder 
 Storborg, Frede: Krudt- og fyrværkerikemi

Fyrværkeri
Birmingham Senior Challenge Cup

Birmingham Senior Challenge Cup er en fodboldturnering for medlemsklubberne af Birmingham County Football Association. Første udgave af turneringen blev spillet i sæsonen 1875-76, hvor Tipton FC vandt finalen, og den er dermed en af de ældste stadig aktive fodboldturneringer.

Birmingham Senior Cup er en lokal pokalturnering, som gennem tiden har haft deltagelse af alle de store klubber i West Midlands: Aston Villa FC, Birmingham City FC, Coventry City FC, Stoke City FC, West Bromwich Albion FC, Walsall FC og Wolverhampton Wanderers FC. I moderne tid har der imidlertid været en tendes til at størstedelen af de store klubber har stillet med reserve- og/eller ungdomshold i turneringen, hvilket har givet de lavere rangerende klubber en chance for at triumfere. Områdets (og turneringens) mest succesrige hold, Aston Villa FC, har slet ikke deltaget i adskillige år.

Resultater

Vindere 

Seks klubber har vundet turneringen tre gange: Bedworth United, Burton Town, Coventry City, Moor Green, Stourbridge, Tamworth.

Finaler 

* Efter forlænget spilletid.

Rekorder 
Flest sejre
 Aston Villa FC (19)
Flest sejre i træk
 Aston Villa FC (4): 1882–1885, 1888–1891
Antal finaledeltagelser
 Aston Villa FC (29)
Flest mål i en finale
 1905: Small Heath FC 7-2 West Bromwich Albion FC
 1967: Kidderminster Harriers FC 6-3 Nuneaton Borough FC
 1969: Tamworth FC 6-3 Bilston Town FC

Kilder / eksterne henvisninger 
 Birmingham County Football Association 
 Birmingham Senior Cup

Noter 

Fodboldturneringer
Fodbold i England
Etableret i 1875