kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas Norgreen

Thomas Norgreen Nielsen (født 8. juli 1999 i Roskilde) er en dansk børneskuespiller som kommer fra Ølby ved Køge, og som spillede hovedrollen som drengen Ludvig i TV2's tv-julekalender Ludvig og julemanden. Året før havde han rollen som Bølle Bob i filmen Bølle Bob - Alle tiders helt.

Filmografi 
 Bølle Bob - Alle tiders helt (2010)

Tv-serier 
 Ludvig & Julemanden (2011) – TV2 julekalender
 Hjørdis (2015)-TV2

Eksterne henvisninger 
 

Tv-skuespillere fra Danmark
Børneskuespillere fra Danmark
Personer fra Roskilde
Tierpark Berlin

Tierpark Berlin (Dyrepark Berlin) er en af Berlins to dyreparker og ligger i bydelen Berlin-Friedrichsfelde i bydelen Lichtenberg.

Parken omfatter 160 hektar, og er dermed den største af sin art i Europa. Den har cirka 7.500 dyr fordelt på mere end 850 arter. De tilhørende haver giver hele området et præg af at være en landskabspark. I de senere år er dyrehaven blevet kendt for sin vellykkede avl af elefanter.

Transport 
For at komme til dyreparken kan man tage med tunnelbanen (U-Bahn) linje U5 mod Hönow til stationen Tierpark.

Se også 
 Berlin Zoo, der er den anden Berlinske zoo/dyrepark.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside  

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Berlin
Dyreparker i Tyskland
Streamy Awards

Streamy Awards er en årlig prisuddeling, der afholdes af International Academy of Web Television (IAWTV) for at hædre fremtrædende web-tv produktioner. Der uddeles priser indenfor instruktion, skuespil, manuskript m.v. Selve prisuddelingen finder sted i Los Angeles i Californien. Streamy Awards er det første prisuddelingsshow med åbning af kuverter, der er blevet streamet live.

Vinderne af priserne i i alt 36 kategorier, blev for første gang offentliggjort den 28. marts 2009 ved '1st Annual Streamy Awards'.

Vært ved den anden prisuddeling '2nd Streamy Awards' var skuespilleren og komikeren Paul Scheer. Showet blev streamet live fra Orpheum Theatre i Los Angeles den 11. april 2011. Afviklingen var udsat for en række tekniske problemer samt flere streakere, der løb op på podiet under transmissionen. Showet blev sendt som et online live internet streaming program.

Streamy Awards blev skabt af producerne Drew Baldwin, Brady Brim-DeForest og Marc Hustvedt fra Tubefilter og Joshua Cohen og Jamison Tilsner fra Tilzy.tv.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Streamy Awards
 

Prisuddelinger
Nettvprogrammer
Ponton

En Ponton (fra latin: ponto, en 'stor flad båd', 'pram') er et luftfyldt flydende legeme, der anvendes til at holde en konstruktion flydende, eksempelvis en bro (pontonbro) eller et søfly.

Galleri 

En ponton er en flydende platform eller struktur, der typisk anvendes til at understøtte tunge belastninger over vand. Det består normalt af en eller flere sammenkoblede hulrum eller skrog, der er tætte nok til at flyde og bære vægt, mens de er store nok til at skabe opdrift. Pontoner kan fremstilles af forskellige materialer, såsom stål, beton, træ eller plast.

Pontoner har en bred vifte af anvendelser, herunder:

Brobygning: Pontoner bruges ofte til midlertidig eller permanent brobygning. De kan placeres under brodækket og støtte broen over vandløb, floder eller kanaler.

Flydebroer: I militære operationer eller nødsituationer kan flydebroer konstrueres ved hjælp af pontoner. Dette muliggør hurtig krydsning af vandløb og forhindringer.

Platforme: Pontoner bruges som platforme til konstruktion, reparation og vedligeholdelse af broer, kajer og andre vandstrukturer.

Flydende dokker: Pontoner kan danne grundlaget for flydende dokker, der anvendes til vedligeholdelse, reparation og opbevaring af skibe.

Arbejdsstationer: I maritimt byggeri eller offshoreindustrien bruges pontoner som arbejdsstationer til udførelse af opgaver såsom borearbejde, reparation af olieplatforme og kabellægning.

Redningsoperationer: I nødsituationer som oversvømmelser eller naturkatastrofer kan pontoner bruges til at evakuere mennesker eller bringe hjælp og forsyninger til utilgængelige områder.

Flydende boliger: I nogle områder er pontoner også blevet brugt til at opbygge flydende boliger eller huse på vandet.

Pontoner er designet til at være stabile og robuste for at modstå de kræfter, der påvirker dem på vandet. De kan være enten flydende (uden fast forbindelse til bunden) eller semi-flydende (delvis nedsænket i vandet). Konstruktionen afhænger af det tilsigtede formål og de specifikke krav til belastning, stabilitet og miljøforhold.

Fartøjer
Vandflyver
Pontonbroer
Kvinden og aben

Kvinden og aben er en bog skrevet af forfatteren Peter Høeg. Den udkom første gang i 1996 med copyright til fonden Lolwe. Alle forfatterindtægterne fra salg af bogen gik til fonden, der har til formål at støtte kvinder og børn i Den Tredje Verden og er en fond oprettet af Peter Høeg. 

Handlingen tager sted i London sammen med hovedpersonen den kvindelige Madelene,der har afstamning fra Danmark. Bogen er skrevet i en hårfin balance mellem realisme og fantasi og i sidste ende ender den helt anderledes, end hvad man forventer som læser.

Referencer 

Bøger af Peter Høeg
Litteratur i 1996
Slaget om Marianerne og Palau

Slaget om Marianerne og Palau, også kendt som Operation Forager, var en offensiv påbegyndt af amerikanske styrke mod kejserlige japanske styrker i øgruppen Marianerne og Palau i Stillehavet mellem juni og november 1944 under Stillehavskrigen. Den amerikanske offensiv, under ledelse af Chester Nimitz, efterfulgte slaget om Gilbert- og Marshalløerne og skulle neutralisere japanske baser i det centrale Stillehav, støtte de Allieredes fremstød mod generobringen af Filippinerne og give nye baser til den strategiske bombninger af Japan.

Til at starte offensiven gennemførte det amerikanske marinekorps og den amerikanske hær sammen med den amerikanske flåde en landgang på Saipan i juni 1944. Den japanske kombinerede flåde svarede igen med at samle sig for at angribe den amerikanske flådeafdeling, der støttede landgangen. I det efterfølgende hangarskibsslag i det Filippinske hav (det såkaldte “Great Marianas Turkey Shoot”) den 19.–20. juni, blev de japanske flådestyrker besejret med overvældende tab, der ikke kunne erstattes af deres landbaserede fly og hangarskibsfly. Kun nogle få af de 24.000 japanske forsvarere på øen blev taget til fange. Et stort antal lokale civile valgte at kaste sig selv og deres børn ud fra høje klipper frem for at blive taget til fange.

Derefter udførte amerikanske styrker landgange på Guam og Tinian i juli 1944. Efter voldsomme kampe blev Saipan sikker i juli og Guam og Tinian i august 1944. Amerikanerne byggede herefter flyvepladser på Saipan og Tinian, hvor B-29-er var baseret for at kunne foretage strategiske bombetogter mod det japanske fastland indtil slutningen af 2. verdenskrig, herunder atomangrebene på Hiroshima og Nagasaki.

I mellemtiden, for at sikre flanken for de amerikanske tropper, som forberedte sig på at angribe de japanske styrker på Filippinerne, gik amerikanske marinesoldater og hærtropper i land på øerne Peleliu og Angaur Palau i september 1944. Efter hårde og intensive kampe på Peleliu blev øen sikker i november 1944.

Efter landgangene på Marinerne og Palau fortsatte de allierede styrker deres til sidst succesfulde felttog mod Japan ved at gå i land på Filippinerne i oktober 1944 og Vulkan- og Ryukyuøerne, der begyndte i januar 1945.

Se også 
 Slaget om Guam
 Slaget om Saipan
 Slaget om Tinian
 Slaget om Peleliu
 Slaget om Anguar
 West Loch-katastrofen

Referencer/noter

Bøger

Internet 

 
 
 Breaching the Marianas: The Battle for Saipan (Marines in World War II Commemorative Series)
 
 
 Lodge, Major O.R. USMC Historical Monograph: The Recapture of Guam, Historical Branch, United States Marine Corps, 1954.
 O'Brien, Cyril J. Liberation: Marines in the Recapture of Guam, Marines in World War II Commemorative Series, Marine Corps Historical Center, United States Marine Corps, 1994.
 USCM Historical Monograph: The Seizure of Tinian

Eksterne links 

 
Slag med deltagelse af USA
Slag med deltagelse af Japan
Nordmarianernes historie
Slag under Stillehavskrigen
Sankt Mauritius

Sankt Mauritius (også Moritz, Morris eller Maurice) var en katolsk helgen som levede i det 3. århundrede. Mauritius ledede den legendariske romerske Thebaiske Legion, som tilkaldtes fra Theben i Egypten for at bistå den romerske kejser Maximianus. Legionen bestod efter traditionen udelukkende af kristne, og de sloges heltemodigt ved Maximianus' side. Da kejseren beordrede dem til at forfølge en gruppe kristne, nægtede legionen og straffedes kejseren ved decimering: hver tiende mand i legionen henrettedes. Endnu en gang nægtede de: Det medførte en ny decimering, og da de fortsat nægtede, beordrede Maximianus, at resten af de 6.600 soldater skulle henrettes.

Sankt Mauritius var en skytshelgen for hær, infanteri, kniv- og våbensmede og blev påkaldt før kampe og slag. Han er også skytshelgen for  vævere og farvere - og heste. Hans festdag er den 22. september.

Eksterne links 

Helgener
Kristne martyrer
Juris Šics

Juris Šics (26. april 1983 i Sigulda i Lettiske SSR) er en lettisk kælker, der har deltaget i konkurrencer siden 1998. Han har deltaget i to Olympiske lege, og vandt en sølvmedalje i mændenes dobbelt under OL i 2010 i Vancouver sammen med sin teammakker, hans lillebror Andris Šics.

Šics' har vundet tre bronzemedaljer ved VM i kælk; én i mændenes dobbelt i 2011, og to i mixed team i hhv. 2008 og 2009. Han har også vundet tre medaljer i mixed team ved EM i kælk; to guldmedaljer i hhv. 2008 og 2010 og en bronzemedalje i 2006.

Juris Šics er siden den 24. marts 2010 Kavaler af Trestjerneordenen, en orden han fik overrakt af Letlands præsident Valdis Zatlers på Riga Slot den 3. maj 2010.

Se også 
 Letlands deltagelse i Olympiske lege

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 Profil hos FIL-luge.org 

Personer fra Sigulda
Kælkere fra Letland 
Kavalerer af Trestjerneordenen
Deltagere for Letland ved vinter-OL 2006
Deltagere for Letland ved vinter-OL 2010
Deltagere for Letland ved vinter-OL 2014
Deltagere for Letland ved vinter-OL 2018
Deltagere for Letland ved vinter-OL 2022
Medaljevindere ved vinter-OL 2010 
Olympiske sølvmedaljevindere fra Letland
Kælkere ved vinter-OL 2014
Kælkere ved vinter-OL 2018
Kælkere ved vinter-OL 2022
Pukkellaks

Pukkellaks (Oncorhynchus gorbuscha) er en fisk tilhørende stillehavslaks. Den har navn efter den store pukkel som hanfisken udvikler under gydetiden, næsten alle hanfisk dør efter gydning. Hovedudbredelsesområde er det nordlige Stillehav.

Den har været udsat i Hvidehavet, og siden bredt sig sydpå til danske farvande.

Stillehavslaks
Slaget om Gilbert- og Marshalløerne

Slaget om Gilbert- og Marshalløerne var nøgle strategiske operationer i Stillehavskrigen under 2. verdenskrig. Slaget forgik fra november 1943 til februar 1944 og involverede den amerikanske stillehavsflåde () og det amerikanske marinekorps. Slaget efterfulgte et angreb på Makin af amerikanske marinesoldater i august 1942.

Japanske baser på Gilbert- og Marshalløerne var den yderste udkant af det østlige forsvar af det japanske imperium. Slaget om Marianerne fulgte efter den næste sommer.

Baggrund 
De japanske styrker besatte Gilbertøerne tre dage efter angrebet på Pearl Harbor, Hawaii. Som et symbolsk forsvar for Tarawa, byggede de en vandflysbase på Makin og spredte tropper langs kysterne af atoller for at overvåge de Allieredes styrkers bevægelser i det sydlige Stillehav. Det var først efter Carlson's Raiders angreb Makin i august 1942, at japanerne begyndte at befæste og styrke Gilbertøerne. Den største og mest strategisk vigtige ø i Gilbertøgruppen var Tarawa. Befæstninger blev hurtigt bygget af japanerne begyndende i marts 1943 med næsten 5.000 soldater udstationeret i her. Yderligere 3.000 flådelandgangstyrker og grundstyrketropper og 940 skibsbyggerenheder blev suppleret med 1.247 arbejdere.

Til sammenligning blev Makinøerne kun holdt af 798 kamptropper, herunder omkring 100 isoleret japansk flypersonal. General Holland M. Smith, øverstkommanderende for V Amphibious Corps, beskyldte Carlsons angreb for den hurtige opbygning af japanske styrker og følte trofast, selv længe efter hans pensionering, at Tarawa skulle have været omgået, i stedet for at pådrage sig store tab af marinesoldater i løbet af erobringen. Admiralerne Chester W. Nimitz, Ernest King og Raymond A. Spruance mente at generobringen af Gilbertøerne var nødvendigt og strategisk vigtig for den fortsatte bevægelse i retning Marshalløerne. Kodenavnet for erobringen af Gilbertøerne var Galvanic, som bestod af erobringerne Tarawa, Makin og Tarawa.

Noter

Litteratur 

 
 
 
 

 
Slag med deltagelse af USA
Slag med deltagelse af Japan
Marshalløernes historie
Slag under Stillehavskrigen
John Hawkwood

John Hawkwood (1320 – 1394) var en engelsk lejesoldat i det 14. århundrede i Italien. For Jean Froissart, en fransk samtidig kronikør var han kendt som Haccoude - "en meget modig ridder", bemærker Froissart. I Italien var han kendt som Giovanni Acuto. Hawkwood tjente først paven og derefter forskellige fraktioner i Italien i over 30 år.

Hawkwodds opvækst og ungdom er dårligt dokumenteret og det er ukendt hvordan han blev soldat. En beretning siger han var næstældste søn af en garver i Sible Hedingham i Essex for så at blive lærling i London. Andre beretninger siger han var en skrædder før han blev soldat. 

Hawkwood gjorde tjeneste i hundredårskrigen i den engelske hær i Frankrig under Edvard 3. af England. I følge nogle kilder skal han have kæmpet i slagene ved Crécy og Poitiers, men dette er ikke bevist. Nogle kilder siger han blev adlet af Edvard 3. eller af Edvard, den sorte prins, men det kan og være at Hawkwood bare tog adelstitlen. Hans tjeneste i den engelske hær ophørte efter fredsaftalen i Brétigny i 1360. Herefter samler han sammen med Albert Sterz en skare af lejesoldater, der havde mistet ansættelse ved fredsaftalen i en af de berygtede grandes compagnies, der drog rundt i Frankrig og røvede og plyndrede. Hawkwoods og Sterz'compagnie hed Den Hvide Falks Kompagni. I november 1362 forlader de Frankrig og drager plyndrende ind i Italien og lader sig hverve som lejehær af Giovanni II del Monferrato mod Milano's hersker, Galeazzo II Visconti, og siden mod greven af Savoyen. I 1364 opløses kompagniet. Hawkwood ville blive i Pisa og gendannede Det Hvide Kompagni med op til 5.000 mand og lader sig hverve af Pisa og kæmpede flere gange mod Pisas fjende Firenze. I 1378 lod han sig hverve af Firenze.I 1387 skiftede han over til herrerne over Carrara for at slås mod Verona. I 1390 var han tilbage i Firenzes sold og slog Visconti-tropperne tilbage.

Litteratur 

 Duccio Balestracci – Le armi i cavalli, l'oro. Giovanni Acuto e i condottieri nell'Italia del Trecento, (Rom, 2003)
 Frances Stonor Saunders – Hawkwood: The Diabolical Englishman (2004). 
 William Caferro - John Hawkwood: An English Mercenary in Fourteenth-Century Italy (Johns Hopkins University Press, 2006)
 John Temple-Leader & Giuseppe Marcotti – Sir John Hawkwood (L'Acuto) Story of a Condottiere, oversat fra italiensk af Leader Scott (Fisher Unwin 1889, trykt i Firenze af Barbèra; General Books, 2009 fotografisk genoptryk) efter Marcotti Giuseppe & John Temple Leader - Giovanni Acuto (Sir John Hawkwood). Storia di un condottiere (Firenze, Barbèra, 1889, Kessinger Publishing, 2009; fotografisk genoptryk )

Eksterne henvisninger 

 Sir John Hawkwood: Story of a Condottiere, London (1889), netversion (engelsk)
 Hawkwoods slot i Italien, The Castle of Montecchio Vesponi (engelsk)

Noter 

Personer fra England
Château de Busset

Château de Busset er et slot i Busset Kommune i Cusset-Sud Canton i Vichy Arrondissement i departementet Allier i regionen Auvergne i det centrale Frankrig.
 
Slottet ligger 25 km syd for Vichy. Det blev bygget af ’’Herren til Vichy’’ (Sires de Vichy) i slutningen af 1200-tallet. Gennem 14 generationer var slottet ejet af adelsfamilien Bourbon-Busset. Familien nedstammer fra Ludvig den Hellige, der var Frankrigs konge fra 1226 til 1270. I nutiden ejes slottet af en schweizisk familie.

Eksterne henvisninger 

Busset, Chateau de
Sergej Slonimskij

Sergej Mikhajlovitj Slonimskij (, ; født 12. august 1932 i Leningrad, Sovjetunionen, død 9. februar 2020 i Sankt Petersborg, Rusland) var en russisk komponist og pianist.

Slonimskij studerede komposition under bl.a. Vissarion Sjebalin og Boris Arapov.
Han komponerede mere end hundrede værker i alle genrer, blandt andet 32 symfonier, 5 operaer, 2 balletter, kammermusik, kormusik, teatermusik, vokalmusik og musik til film.

Slonimskij var søn af den sovjetiske forfatter Mikhail Slonimskij og nevø til komponisten Nikolaj Slonimskij og hørte til en af Ruslands fremtrædende komponister i det 20. århundrede.

Udvalgte værker 
 32 symfonier
 5 operaer
 2 balletter
 Kammermusik
 Filmmusik
 Kormusik

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Om Sergej Slonimskij 

Komponister fra Rusland
Pianister fra Rusland
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Personer fra Sankt Petersborg
Ejnar Nielsen (flertydig)

Einar eller Ejnar Nielsen er navnet på flere personer:

 Ejnar Nielsen (1872-1956) – maler og professor (Einar August Nielsen)
 Einar O. Nielsen (1877-1954) – tømrermester
 Einer Nielsen (1894-1965) – spiritist
 Ejnar Nielsen (redaktør) (1894-1968) – redaktør, cand.polit.
 Ejnar Nielsen (sporvejsdirektør) (1896-1984) – sporvejsdirektør
 Einar Nielsen (LO) (1901-1965) – næstformand i LO
Erling Reck-Magnussen

Erling Reck-Magnussen (dæknavne: Gustav, Hofman, Hoffman, Høgh, Høegh) (13. juni 1918 – 2. marts 1998) var en dansk officer og frihedskæmper.

Han var kornet og var under besættelsen medlem af en likvideringsgruppe under Holger Danske. Han var også tilknyttet gruppen Hjemmefronten og udførte også andre opgaver, herunder sabotage.

I 1944 fik Erling Reck-Magnussens gruppe ordre til at likvidere de to officerer Knud Skov og Erik Crone, som blev mistænkt for at stjæle våben. Årsagen var bl.a., at Holger Danske ikke havde modtaget en planlagt sending af våben. Likvideringsgruppen arrangerede et møde med de to mænd på Skovriderkroen den 23. november 1944. Da Skov og Crone mødte op, åbnede Erling Reck-Magnussen og et andet gruppemedlem ild. Skov blev ramt af en byge af kugler og døde på stedet, mens Crone kun blev ramt i skulderen og formåede at flygte. Erik Crone nåede dog kun at leve nogle måneder til, førend han blev stukket og henrettet af tyskerne. Det viste sig senere, at mistanken mod Skov og Crone havde været helt grundløs.

18. januar 1945 blev han såret i Hellerup i kamp med HIPO-folk.

Han er interviewet i filmen Den ukendte krig: Forræderi (1995) af Bente Troense.

Kilder 
 
 Om de likviderede 
 Om kampe i Hellerup 

Medlemmer af Holger Danske
Kavaleriofficerer fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Medlemmer af Hjemmefronten
Reg Strikes Back

Reg Strikes Back er det enogtyvende studiealbum af den britiske sanger Elton John, og blev udgivet i 1988. Albummet er det sidste hvor bassisten Dee Murray spillede. Albumcoveret indeholder kostumer og tilbehør fra Elton Johns garderobe.

Sangene "I Don't Wanna Go on with You Like That" og "A Word in Spanish" nåede nummer to og nummer nitten på Billboard Hot 100. Albummet blev certificeret guld den 19. august 1998 af Recording Industry Association of America.

Sporliste 
Alle sange er skrevet af Elton John og Bernie Taupin, medmindre andet er angivet.

Musikere 
 Elton John – keyboard, vokal, baggrundsvokal
 Fred Mandel – synthesizer
 Davey Johnstone – guitar, baggrundsvokal
 Pete Townshend – guitar
 David Paton – basguitar
 Charlie Morgan – trommer
 Ray Cooper – tamburin, maracas
 Freddie Hubbard – trompet, flygelhorn
 Dee Murray – baggrundsvokal
 Nigel Olsson – baggrundsvokal

Eksterne henvisninger 
 

Elton John-album
Album fra 1988
Sleeping with the Past

Sleeping with the Past er det 22. studiealbum af den britiske sanger Elton John, udgivet i 1989. Albummet er hans bedst sælgende album i Danmark, og er dedikeret til hans mangeårige sangskriveren Bernie Taupin. Albummet indeholder sangen "Sacrifice", hans første single nåede førstepladsen i Storbritannien. Det var også hans første album certificeret platin siden Too Low for Zero (1983).

Sporliste 
Alle sange er skrevet af Elton John og Bernie Taupin.

Musikere 
 Elton John – piano, keyboard, vokal, baggrundsvokal
 Guy Babylon – keyboard
 Vince Denham – saxofon
 Davey Johnstone – guitar, baggrundsvokal
 Fred Mandel – guitar, keyboard, orgel
 Jonathan Moffett – trommer
 Romeo Williams – basguitar
 Marlena Jeter – baggrundsvokal
 Natalie Jackson – baggrundsvokal

Eksterne henvisninger 
 

Elton John-album
Album fra 1989
Bernd og Reiner Methe

Bernd og Reiner Methe (1. juni 1964 – 11. november 2011) var et tysk tvillingepar, der var kendt som håndbolddommere på topplan. De fungerede gennem mange år som dommere i den tyske håndboldbundesliga og dømte en lang række internationale kampe, herunder finalen ved EM i håndbold 2010 (mænd). Brødrene døde i en bilulykke, da de var på vej til at dømme en bundesligakamp.

Dommerkarriere 
Brødrene Methe begyndte som dommere i 1987, og fra det følgende år udgjorde de et fast dommerpar. De steg gennem rækkerne og blev dommere i Bundesligaen i 1993, hvor de dømte indtil deres død. De nåede i alt 670 kampe i det tyske håndboldforbunds regi.

Snart fik de også internationale kampe, og de nåede at dømme i alt 206 internationale kampe i EHF- og IHF-sammenhænge. Den største anerkendelse af deres niveau fik de, da de blev valgt til at dømme finale om EM for mænd i 2010.

Privatliv og anden karriere 
De to brødre blev gift på samme dag og boede 50 meter fra hinanden i den lille by Vellmar nær Kassel. Bernd Methe havde et barn, og Reiner havde to. Begge brødre arbejdede for Mercedes-Benz i Kassel.

Død 
De to brødre døde på vej til en bundesligakamp mellem HBW Balingen-Weilstetten og SC Magdeburg på en motorvej i Baden-Württemberg. De kørte i en helt ny Mercedes af E-typen, som de netop havde hentet dagen før, og med den kørte de af ukendte årsager ind i en møbelbil.

Noter 

Håndbolddommere
Omkomne ved trafikulykker i Tyskland
Sportsfolk fra Tyskland
Tvillinger
Erik Crone

Erik Crone er navnet på flere personer:

 Erik Crone (modstandsmand) (1919-1945) – dansk stud.polit. og frihedskæmper
 Erik Crone (skuespiller) (1896-1971) – dansk skuespilller
 Erik Crone (filmproducent) (1946-2022) – dansk filmproducent

Referencer
Frihedsberøvelse

Frihedsberøvelse er et andet ord for at tage nogen til fange, altså at berøve dem deres frihed. Frihedsberøvelse kan også være en straf i form af  fængsel eller forvaring af psykisk afvigende  lovovertrædere.

Ulovlig frihedsberøvelse (som kidnapning, bortførelse eller indespærring) er strafbart i Danmark ifølge Straffelovens § 261:
Den, som berøver en anden friheden, straffes med bøde eller fængsel indtil 4 år.

Under visse omstændigheder er strafferammen dog op til 12 år.

Se også 
 Løsladelse

Referencer 

Ord og vendinger
 
Jura
Retsvidenskab
Juridiske begreber