kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Makin

Makin er navnet på en kæde af øer, som ligger i Stillhavet og udgør en del af østaten Kiribati, nærmere bestemt i Gilbertøerne.

Geografi 
Makin ligger 6 km nordøst for den nordøstligste spids af Butaritari (cirkelrev) og 6,9 km fra den lille ø Namoka. Det er et lineært rev 12,3 km langt i nord-sydgående retning med fem småøer, hvoraf de to største er beboet (Makin og Kiebu). Den tredjestørste og sydligste, Onne, er også beboelig. Denne række af øer er de nordligste af Gilbertøerne, og de 3. nordligste i ønationen Kiribati (kun Teraina og Tabuaeran i Linjeøerne ligger mere nordligt). Makin er ikke en rigtig atol, men da den største og nordligste af småøerne, som også hedder Makin, har en næsten landfast lagune, 0,3 km² stor og kun forbundet med det åbne hav gennem en 15 meter bred kanal (med en vejbro over), kan den anses for at være degenereret atol. Kiebu, den næststørste ø, har en mindre fuldstændig landfast lagune på den østlige side, der er omkring 80 meter bred (og har et areal om ½ ha) og ligger 60 meter fra åbent hav. 

Da den nærliggende Butaritari blev kaldt Makin Atollen af det amerikanske militærblev stedet tidligere kaldt Makin Meang eller Lille Makin for at adskille den fra den større atol. Men nu hvor Butaritari er blevet det foretrukne navn for denne større atol er der en tendens til at droppe "lille" foran Makin.

Gilbertøerne ses sommetider som den sydlige forsættelse af Marshalløerne, som ligger nordnordvest for dem. Den nærmeste ø i Marshalløerne, Nadikdik Atollen, ligger 290 km nordnordvest for Makin.

Makin Airport, som ligger umiddelbart nordøst for hovedstaden mellem lagunen og havet har ICAO kode NGMN og IATA kode MTK.

Makin har et landareal på 6,7 km² og en befolkning på 2.385 (folketællingen i 2005), som er delt mellem to landsbyer.

Øer 
 Aonbike
 Kiebu
 Makin
 Onne
 Tebua Tarawa

Landsbyer

Klima 
Klimaet er meget lig det på den nærliggende Butaritari atol, med frodig vegetation og kraftig nedbør. Den gennemsnitlige årlige nedbør er på omkring 4.000 mm, sammenlignet med omkring 2.000 mm på Tarawa Atollen og 1.000 mm i det sydligste Kiribati. Nedbøren på Makin er højere under en El Niño.

Historie 
De Forenede Stater anvendte formentlig sin "Guano Islands Act" til at gøre krav på Makin og Butaritari. Under 2. Verdenskrig blev slaget om Makin udkæmpet på Makin Atollen (Butaritari) fra 20. november til 24. november 1943.

Kiribati
Øer i Stillehavet
Gisli

Gisli er en dansk/islandsk sanger, opvokset i Horsens, og bosat i København. Han rapper på engelsk.

Han slog benene væk under de fleste anmeldere med EP'en Sky High i 2003, hvor han viste, at danskere godt kan lave god engelsksproget hiphop.

Gisli arbejdede sidenhen sammen med bl.a. Kenneth Bager, alt imens han udforskede genregrænserne i projektet Lucie Baines – bl.a. sammen med Kresten Osgood.

I 2007 udsendte han albummet Kisses From a Bastard, der havde produktioner af Tue Track og Thomas Troelsen og gæsterap af Little Brother.

Diskografi 
 2003: Sky High EP
 2007: Kisses From a Bastard

Referencer

Eksterner henvisninge 
 

Fra DR's Musikleksikon
Rappere fra Danmark
Sangere fra Island
Tjek fødselsår
The Go-Betweens

The Go-Betweens mere end 25 årige karriere formede sig som en bemærkelsesværdig cirkulær bevægelse. Grant McLennan og Robert Forster var de to gennemgående figurer, fra gruppen startede som en duo og fik hjælp af skiftende trommeslagere til Grant McLennans alt for tidlige død den 6. maj 2006, 48 år gammel.

Undervejs har gruppen været både trio, kvartet, kvintet – og opløst. The Go Betweens blev nemlig opløst i 1989, men efter en lang række solo-udspil fra McLennan og Forster op igennem 90'erne fandt de to sangskrivere sammen igen på tærsklen til det nye årtusinde.

Selv om The Go-Betweens officielt var opløst i 90'erne, optrådte Forster og McLennan adskillige gange som duo (men ikke under navnet The Go-Betweens!) i løbet af 90'erne, bl.a. på Roskilde Festival i 1997.

The Go-Betweens havde dog sin storhedstid i 80'erne, hvor Forsters ofte bitre, utilgivende sange og hans partner McLennans anderledes lystfyldte og åbne sange på forunderlig vis smeltede sammen i en smuk og original blanding af australsk folklore og amerikansk garagerock, der både var enkel, organisk og poetisk.

The Go-Betweens boede en stor del af 80'erne i London, men selv om det lykkedes gruppen at oparbejde en pæn fanskare og de bl.a. blev udråbt til "sjælens butlere" af begejstrede anmeldere, lykkedes det dem aldrig at få et egentlig gennembrud.

Et andet karakteristika fra 80'erne er det kuriosum at gruppens bedste albums alle indeholder et dobbelt-l i titlen: 'Send Me A Lullybye', 'Before Hollywood', 'Spring Hill Fair', 'Liberty Belle And The Black Diamond Express' og 'Tallulah'.

På disse plader (og på '16 Lovers Lane') hed trommeslageren Lindy Morrison og hendes kantede, enkle, nærmest primitive spillestil var en væsentlig del af gruppens musikalske udtryk i 80'erne.

På gendannelsesalbummet 'The Friends Of Rachel Worth' medvirkede adskillige musikere fra den amerikanske kvindegruppe Sleater-Kinney, bl.a. trommeslageren Janet Weiss.

Diskografi

Albums 
 1981: Send Me A Lullybye
 1983: Before Hollywood
 1984: Spring Hill Fair
 1986: Liberty Belle And The Black Diamond Express
 1987: Tallulah
 1988: 16 Lovers Lane
 1990: 1978-1990
 2001: The Friends Of Rachel Worth
 2003: Bright Yellow, Bright Orange
 2005: Oceans Apart

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Rockgrupper fra Australien
Musikgrupper fra 1981
Personer fra Brisbane
Hyundai Elantra

Hyundai Elantra er en bilmodel fra Hyundai, som blev introduceret i 1990, og siden blev fornyet i 1996, 2000 og 2003. I Europa blev modellen i 2007 afløst af Hyundai i30, mens en ny generation blev introduceret i bl.a. USA.

Første generation 

Første generation af Elantra kom på markedet i 1990. På nogle markeder hed den Hyundai Lantra.

Modellen fandtes kun i én karrosserivariant, nemlig 4-dørs sedan, men med tre forskellige benzinmotorer på 1,5, 1,6 og 1,8 liter med hhv. 86, 114 og 126 hk.

Tekniske specifikationer

Anden generation 

Anden generation af Elantra kom på markedet i 1996.

Modellen fandtes som 4-dørs sedan og 5-dørs stationcar med benzinmotorer på 1,5, 1,6, 1,8 og 2,0 liter med ydelser fra 88 til 139 hk.

Tekniske specifikationer

Tredje generation 

Tredje generation af Elantra blev introduceret i 2000.

Den fandtes i første omgang med benzinmotorer på 1,6, 1,8 og 2,0 liter med hhv. 107, 132 og 141 hk samt med en dieselmotor på 2,0 liter med 113 hk.

Modellen gennemgik et facelift i 2003, hvor motorprogrammet blev lettere optimeret. 1,6's effekt faldt til 105 hk, og 2,0's effekt steg til 143 hk. Samtidig blev endnu en dieselmodel introduceret med en 1.5 CRDi-motor med 103 hk.

Tekniske specifikationer

Indtil facelift (2000−2003)

Efter facelift (2003−2006)

Fjerde generation 

Fjerde generation af Elantra blev introduceret i 2007. Den kom dog ikke til Europa, hvor modellen blev afløst af Hyundai i30.

Den sælges med en 1,6 og 2,0 liter benzinmotor med hhv. 121 og 143 hk og en 1,6 liter dieselmotor med 115 hk.

I nogle lande sælges Hyundai i30cw også som Hyundai Elantra Touring.

Tekniske specifikationer

Fodnoter og eksterne kilder/henvisninger 

Elantra
Små mellemklassebiler
Biler introduceret i 1990
Biler fra 1990'erne
Biler fra 2000'erne
Biler fra 2010'erne
Stationcars
Idrætshistorisk Værksted

Idrætshistorisk Værksted har eksisteret siden 1983. Det var en selvejende institution, der havde status som pædagogisk projekt. Værkstedet har genoplevet glemte kropslige kompetancer og ydet et væsentligt bidrag til, at denne del af kulturarven ikke er gået i glemmebogen, og det har derved sikret på fysisk kultur, der rækker ud over idrættens.
Værkstedet har modtaget støtte fra bl.a.. Kulturministeriet, De Danske Gymnastik- og Idrætsforeninger, Friluftsrådet, Lokale- og Anlægsfonden, Vestsjællands Amt og Hashøj Kommune samt Gerlev Idrætshøjskole og Idrætsforsk.

Gerlev Legepark 
I 1995 udgav Idrætshistorisk Værksted et hæfte, der beskrev en plan om at oprette en international idrætslageplads. Fire år efter i 1999 blev idrætslegepladsen indviet og fik navnet Gerlev Legepark . Legepark er et håndgribeligt resultat af et forskningsprojekt med titlen "Euroleg", som har stået på i mange år, og som omhandler studiet af folkelige legekulturer i Europa.

Værkstedets formål 
 at forske i og gøre forsøg med før-sportslige idrætsformer og deres samspil med de natur- og kulturgivende forudsætninger.
 at formidle viden om fortidens idrætter og derigennem stimulere debatten om nutidens og fremtidens idrætter.

Idrætshistorisk Værksted har per. 1. januar 2009 skiftet navn til Gerlev Center for Leg og Bevægelseskultur

Litteratur 
 Jørn Møller: Med leg skal land bygges. Gerlev: Bavnebanke

Se også 

gerlev-clb.dk

Spil og lege
Grandaddy

Grandaddy brugte mange år på at indspille kassettebånd og spille på de lokale barer i og omkring Modesto, før de i 1997 udsendte deres første fuldlængde-CD.

Produktionsmæssigt var debutalbummet Under The Western Freeway en primitiv affære, men under de simple sange og den skramlende produktion gemte sig en original, skæv og luftig space-pop, ikke ulig en lofi-agtig udgave af beslægtede navne som Mercury Rev og The Flaming Lips.

Efterfølgeren The Sophtware Slump raffinerede dette udtryk og figurerede flere steder i toppen af lister over de bedste rockudgivelser i år 2000.

Grandaddys næste udgivelse, den lidt skuffende Sumday, var oprindeligt planlagt som en dobbelt-CD, selv om den kun indeholdt 12 kortere sange. Ideen var, at den skulle bestå af en feststemt CD og samt en CD, der var tænkt som "den musik, du hører, når dine gæster er gået hjem". Selv om 'Sumday' endte som en normal CD, er albummet dog stadig opbygget efter dette princip.

I 2006 udgav Granddaddy albummet Just Like the Famble Cat, der blev vel modtaget og igen nåede niveauet fra The Sophtware Slump. I forbindelse med udgivelsen valgte Grandaddy at gå hver til sit.

Grandaddy havde i øvrigt sit eget pladeselskab, Sweat of The Alps, der har udsendt et enkelt album med gruppen Arm of Roger.

Diskografi

Albums 
 1997: Under The Western Freeway
 1999: The Broken Down Comforter Collection
 2000: The Sophtware Slump
 2003: Sumday
 2006: Just Like the Fambly Cat
 2017: Last Place
 2020: The Sophtware Slump...on a wooden piano

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Rockgrupper fra USA
Ghostface Killah

Dennis Coles (født 9. maj 1970), bedre kendt under sit kunstnernavn Ghostface Killah, er en amerikansk rapper, sangskriver og skuespiller og medlem af Wu-Tang Clan. efter at gruppen havde fået sit gennembrud med Enter the Wu-Tang (36 Chambers), begyndte medlemmerne på hver deres solokarriere med varierende grad af succes. Ghostface Killah debuterede med soloalbummet Ironman i 1996, som blev godt modtaget af musikkritikerne. Han har fortsat sin succes i de efterfølgende år, og har udgivet de kritikerroste albums Supreme Clientele (2000) og Fishscale (2006). Hans scenenavn blev taget fra en af karaktererne i kung fufilmen Mystery of Chessboxing (1979). Han har grundlagt sit eget pladeselskab Starks Enterprises.

Ghostface Killah er blevet rost af kritikerne for sin høje, hurtige flow, og sin følelsesladede fortællinger, der underholder kryptisk slang. I 2006 inkludererde MTV ham på en liste over The Greatest MCs of All Time, mens redaktørerne på About.com placerede ham på deres liste over Top 50 MCs of Our Time (1987–2007) og kaldte ham "en af de mest fantasifulde historiefortællere i vor tid." Q magazine kaldte ham "raps bedste historiefortæller." Pitchfork Media udtalte at "Ghostface har historiefortæller-instinkter uden sidestykke; han er muligvis den bedste, mest farverigehistoriefortæller rap nogensinde har set." NPR kaldte ham "en fængslende historiefortæller", og hævede at "Hans fiktion er malerisk."

Diskografi

Studio albums 

 Ironman (1996)
 Supreme Clientele (2000)
 Bulletproof Wallets (2001)
 The Pretty Toney Album (2004)
 Fishscale (2006)
 More Fish (2006)
 The Big Doe Rehab (2007)
 Ghostdini: Wizard of Poetry in Emerald City (2009)
 Apollo Kids (2010)
 Twelve Reasons to Die (2013)
 36 Seasons (2014)
 Twelve Reasons to Die II (2015)
 Ghostface Killahs (2019)

Samarbejdsalbum 
 718 med Theodore Unit (2004)
 Put it on the Line med Trife Diesel (2005)
 Wu-Massacre med Method Man and Raekwon (2010)
 Wu Block med Sheek Louch (2012)
 Sour Soul med BADBADNOTGOOD (2015)
 The Lost Tapes med Big Ghost Ltd. (2018)
 Czarface Meets Ghostface med Czarface (2019)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Hiphoppere fra USA
Personer fra New York
Rappere fra USA
Natalie North

Natalie North med det officielle navn Christin Alice Holt (født 20. februar 1985) er en norsk tidligere pornoskuespiller fra Sunnmøre ved Ålesund, Norge og bosat i København, Danmark. Hun blev i 2009 dansk statsborger Hun begyndte at indspille pornofilm som 18-årige midt i 2005, og har været aktiv i både Danmark og Norge indtil slutningen af 2006, hvorefter hun fortsatte som stripper og erotisk danser  blandt andet med film instrueret af Jan Børge og H. Roland J. og filmen Natalie North in Danish Anal Guide instrueret af Michael Zile. Derefter begyndte hun at studere på Danmarks Tekniske Universitet.

Noter

Eksterne henvisninger 
 
 Egen stripperhjemmeside
 
 Nettavisen, 12. januar 2006, ”Pornosjokk etter sladdfjerning” 
 Adressa.no 12. januar 2006 ”Spilte inn pornofilm i Trondheim” 

Pornomodeller fra Danmark
Pornoskuespillere fra Danmark
Dansere fra Danmark
Hammond Rens

En af Danmarks bedste og mest kreative jazztrommeslagere, Kresten Osgood, fik opfyldt lidt af en drengedrøm, da det i 2002 lykkedes ham at samle den amerikanske saxofonist Michael Blake og hammondlegenden Dr. Lonnie Smith på albummet Hammond Rens. 

Resultatet blev musik, der var skabt til at gå direkte i kroppen – leveret af musikere, der har groove indopereret i nervebanerne. Det kan næsten ikke blive til andet end fuldfedt swingende og funket fremover

at opleve de tre herrer sammen live på en scene.

Diskografi

Albums 
 2002: Hammond Rens (album)

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Musikgrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 2002
INLPTA

INLPTA eller International NLP Trainers Association er en international NLP-Trainer og NLP-Coach-forening dedikeret til kvalitet, professionalisme og etik. Deres primære fokus er brugen af Neurolingvistisk Programmering i erhvervslivet.

Eksterne henvisninger
Officiel hjemmeside 
 

Foreninger
Happy Mondays

I slutningen af 80'erne var et af de mere markante steder i britisk rock-musik Manchester. Denne by stod for en oppisket afart af rock, der fandt inspiration i både funk, soul og ikke mindst den feststemte kultur housemusik. En af de vigtigste grupper i den periode var Happy Mondays, der med Shaun Ryder i forgrunden virkelig fik gjort sit til at give byen tilnavnet Mad-chester.

Happy Mondays blev dannet i 1985 og blev med 'Bummed' i 1988 pludselig det helt store på klub-scenen. Med Shaun Ryder's forbryderimage som fixpunkt leverede gruppen fortællinger fra ravekulturens mest negative sider, samtidig med at de musikalsk udvidede rockmusikkens grænser med deres samplelignende brug af andres musik og tekster i deres sange.

Samtidig med at Happy Mondays kulminerede kunstnerisk med albummet 'Pills'n' Thrills'n'Bellyaches' nåede Shaun Ryder's narkotikamisbrug også sit højdepunkt. Det kom bl.a. til udtryk, da han medbragte en tysk Luger-pistol til et pressemøde, eller som da han under et pladeselskabsmøde forlod branchefolkene for at hente noget 'Kentucky Fried Chicken'; gruppens ord for heroin.

På grund af Shaun Ryder's misbrug gik Happy Mondays i opløsning i 1992. Efter at have tilbragt nogle år på afvænning dannede han sammen med danseren Bez gruppen Black Grape. Denne gruppe, der musikalsk set lagde sig op af Happy Mondays, udsendte i 1995 det anmelderroste debut-albummet 'It's Great When You're Straight...Yeah'.

Efter et enkelt album mere hos Black Grape valgte Shaun Ryder at koncentrere sig om en solokarriere. Det har senest resulteret i albummet med den forrygende titel 'Clowns And Pet Sounds' i 2003.

I 2004 blev Happy Mondays imidlertid gendannet, hvilket i juli 2007 resulterede i comeback-albummet 'Uncle Dysfunktional', gruppens første studiealbum i 15 år.

Diskografi

Albums 
 1987: Squirrell and G Man Twenty Four Hour Party People Plastic Face Carnt Smile
 1988: Bummed
 1990: Pills 'n' Thrills And Bellyaches
 1991: Live (album)
 1992: Yes, Please
 2007: Uncle Dysfunktional

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Rockgrupper fra Storbritannien
Har spillet på Roskilde Festival
Die Kunst der Fuge

Die Kunst der Fuge er et musikalsk værk komponeret af Johann Sebastian Bach. Det består af en samling fugaer og kanoner. Den sædvanligste version indeholder 14 fugaer og fire kanoner, men værket fuldendtes ikke af Bach, og den sidste fuga slutter brat. Alle fugaer og kanoner bygger i princippet på samme tema:

Man ved ikke om værket blev skrevet for et særligt instrument eller særlig besætning, men det er muligt at fremføre det på et klaver, piano, cembalo m.fl. og orgel. Værket har også været instrumenteret for forskellige ensembler som strygekvartet og strygeorkester.

Eksterne henvisninger

 Partitur til Kunst der Fuge som PDF-dokument (1,31 MB)
 Die Kunst der Fuge  som MIDI-filer
 Contrapunctus XIV  (rekonstruktion) – 1. del (YouTube Video)
 Contrapunctus XIV  (rekonstruktion) – 2. del (YouTube Video)
  

Værker af Johann Sebastian Bach
Emmylou Harris

Emmylou Harris  (født 2. april 1947 i  Birmingham, Alabama) er en amerikansk country singer-songwriter og musiker. Hun forlod i slutningen af 1960'erne The University of North Carolina, hvor hun studerede dramatik for at blive folkesanger i New York.

Hun kom for sent; folkscenen var afløst af psykedelisk rock, men hun blev dog fast ingrediens på et af de få steder, der endnu var tilbage, Gerdes Folk City.

I 1969 udgav hun sin første LP, men pladeselskabet gik nedenom og hjem, og det samme gjorde hendes ægteskab med musikeren Tom Slocum.

Hun stod tilbage som enlig mor i Nashville uden pladekontrakt eller forbindelser og valgte at flytte til omegnen af Washington D.C., hvor hendes forældre havde købt en gård.

Efter at have fået styr på sit liv begyndte hun igen at spille lokalt, og det førte til et samarbejde med Gram Parsons i 1971.

Som tidligere medlem af the The Byrds og The Flying Burrito Brothers var Parsons på det tidspunkt en af de stærkeste figurer i fusionen mellem country og rock.

Emmylou Harris optrådte som vokalist på Parsons to lp'er GP (1971) og Grievous Angel (1973) (begge countryrock-klassikere), inden han døde knap 27 år gammel i 1973.

Parsons manager opfordrede Harris til at fortsætte på egen hånd, og i 1975 brød hun endeligt igennem med lp'en Pieces of The Sky. Samtidig dannede hun The Hot Band, som eksisterede frem til begyndelsen af 1990'erne?med musikere som James Burton, Rodney Crowell og Albert Lee. Samtidig steg efterspørgslen på hende som korsanger støt. Fremhæves bør hendes følelsesladede sekvens i Martin Scorseses film The Last Waltz om The Band fra 1978.

I 1987 gik hun sammen med Linda Ronstadt og Dolly Parton om pladen Trio, en succes som blev gentaget i 1999. I 1991 dannede hun en bluegrass-baseret gruppe The Nash Ramblers, og på cd'en Stumble Into Grace arbejdede hun bl.a. sammen med Daniel Lanois og Kate and Anna McGarrigle.

I 1996 fik hun en Grammy for Wrecking Ball (Best Contemporary Folk Album) og i 2002 den eftertragtede Billboard ærespris Artist of the Century, en af de få priser i USA (og andre steder), som alene er en kunstnerisk vurdering.

I 2006 udsendte hun sammen med Mark Knopfler albummet All the Roadrunning med 12 sange præget af countryrock, folkrock og bluegrass, der blev fulgt op af livealbummet Real Live Roadrunning.

Diskografi

Albums 
 1968: Gliding Bird
 1975: Pieces of the Sky
 1975: Elite Hotel
 1977: Luxury Liner
 1978: Quarter Moon in a Ten Cent Town
 1985: The Ballad of Sally Rose
 1987: Trio (album)
 1995: Wrecking Ball
 1998: Spyboy
 2000: Red Dirt Girl
 2001: Anthology: The Reprise Years
 2003: Stumble Into Grace
 2006: Mark Knopfler & Emmylou Harris: All The Roadrunning
 2006: Mark Knopfler & Emmylou Harris: Real Live Roadrunning

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Countrymusikere
Musikere fra USA
Nicole (nøgenmodel)

Nicole (født Sonja Javazi 10. marts 1987 i København) er en dansk nøgen- og pornomodel samt professionel stripper.

Hun har deltaget i tv-programmer som 2900 Happiness, Tjenesten, Klovn, og 1-mod-100 og er blevet valgt som årets side 9 pige 2006 i Ekstra Bladet. Hun har en tatovering nederst på maven.

Filmografi 
 Klovn (TV2 Zulu)
 2900 Happiness (TV3)
 1 ud af 100 (TV3)
 Tjenesten (DR2)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Egen hjemmeside
 

Pornoskuespillere fra Danmark
Pornomodeller fra Danmark
Dansere fra Danmark
Personer fra København
Isolering

Isolering er både betegnelsen for at reducere flow af f.eks. varme eller elektricitet og for det isolerende materiale. God isolering nedsætter evnen til at lede varme eller elektricitet, og ændrer ikke isoleringsevnen over tid. Isolering forekommer eksempelvis, hvor det er ønskeligt, at to tilgrænsende rum eller materialer skal opretholde forskellig temperatur. Når man udendørs om vinteren tager mere tøj på, isolerer tøjet mod den lavere lufttemperatur, således at man lettere kan opretholde kroppens normaltemperatur på 37 grader. 

Graden af isolering afhænger af, hvilket materiale, der anvendes (varmeledningsevnen), af materialetykkelsen, af temperaturforskellen på hver side af isoleringen, samt de generelle fysiske forhold i området. Stillestående vand og luft isolerer godt, og dette udnyttes f.eks. i våddragter, hvor der i dragten er et tyndt lag stillestående vand, og i termoruder, hvor der er stillestående luft mellem to (eller flere) lag glas.

Isolering til huse skal sædvanligvis ikke blot opfylde et krav om lav varmeledning, men også krav om modstanddygtighed over for fugt og insekter og bør helst ikke indeholde giftige stoffer såsom rottegift eller bromerede flammehæmmere. Ydermere skal det have lang holdbarhed. De fem mest anvendte isoleringsmaterialer til huse er mineraluld (som er enten sten eller glasuld), ekspanderet polystyren ("flamingo"), papiruld, træfiber og perlit. Isoleringsmaterialerne skal kunne indbygges i en konstruktion som lever op til de gældende brandkrav. Selve installationen af isoleringsmaterialet påvirkes af faktorer som vægt, fleksibilitet og om der skal anvendes beskyttelsesmateriale, når det håndteres.  

Andre former for isolering er muslingeskaller, halm, glas-skum, vakuumisoleringsplader og refleksiv isolering.
Refleksiv isolering fungerer dog mest som isolering i forbindelse med varmestråling , og deres effekt er omdiskuteret, særligt på længere sigt. Papirisolering benyttes også, især i forbindelse med hulmursisolationer, hvor det blæses ind mellem yder- og indermuren, eller som loftsisolering, hvor det udlægges på det eksisterende luft. Papirisolerings brændbarhed reduceres ved tilsætning af forskellige borforbindelser, hvilket også reducerer grobunden for mikroorganismer og svampe. 

Til elektrisk isolering bruges forskellige materialer, herunder porcelæn, plast (inkl. ekspanderet polystyren), gummi m.v., og de hvide porcelæns-isolatorer på ældre højspændingsinstallationer er et velkendt eksempel.

Se også 
 Papiruld isolering - med granulat af genbrugspapir

Henvisninger 

 
Bæredygtigt byggeri
Termodynamik
Elektricitet
Mille Gade

Harriet Emilie Gade Corson (født 11. februar 1897, død 26. maj 1982) var en dansk svømmer, som var den første dansker der, i 1926, svømmede over Den Engelske Kanal. Hun blev født og voksede op i Vejle. Hun studerede musik og var sideløbende svømmer og svømmelærerinde.
I 1919 rejste hun, sammen med sin bror, Jacob Gade, til USA, hvor hun fik arbejde som svømmelærerinde. Der mødte hun Clemington Corson, kaptajn i den amerikanske marine, som hun senere blev gift med.

Mille Gades første forsøg på at svømme over Den Engelske Kanal foregik 1923, men hun måtte stoppe 5-6 km før målet.
Ved det andet forsøg i 1926 svømmede hun fra Frankrig til England på 15 timer og 38 minutter. Få måneder forinden havde tysk-amerikaneren Gertrude Eberle svømmet over kanalen som den første kvinde.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Mille Gade på vejlewiki.dk

Åbent vand-svømmere
Svømmere fra Danmark
Personer fra Vejle