kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Wilhelm Sames

Carl Wilhelm Sames (efter ubekræftet angivelse født 1. marts 1724 i Braunfels ved Wetzlar – 18. oktober 1789 i Rendsborg) var en dansk officer, far til Carl Erich Sames.

Hans fader var hofråd hos landgrevinden af Hessen-Homburg Johann Wulpert Sames (1692-1774). Han studerede i nogen tid ved universitetet i Jena, men gik så over til krigshåndværket, først preussisk, siden i fransk tjeneste. I Frankrig ægtede han 1753 Marie Jeanne Constance de Saint-Germain (24. august 1737 i Sedan – 23. maj 1791 i Glückstadt), en slægtning til Claude-Louis de Saint-Germain, som kaldte Sames til Danmark, hvor han 1761 blev oberst og året efter chef for Oldenborgske Infanteriregiment, som han midlertidig havde kommanderet under togtet til Mecklenburg samme år. Da Hæren blev sat på fredsfod, kom Sames med sit regiment til København, hvor han gjorde sig bemærket ved efter fremmed mønster at indføre forbedringer på det taktiske område. 1767 blev han derfor udnævnt til direktør for infanteriets eksercits. Denne post beholdt han i længere tid, uagtet han, efter at Saint-Germain anden gang var blevet styrtet, 1768 blev sendt til Kronborg med sit regiment. Under Struensee blev Sames, ligesom andre af Saint-Germains tilhængere, atter trukket frem. I begyndelsen af 1771 blev han kommandant ad interim i København og kort efter medlem af direktionen for Frederiks Hospital, ligesom det også var påtænkt at overdrage ham en sendelse til det franske hof. Måske ikke uden grund mistede Struensee dog snart tilliden til Sames, og i december blev denne som kommandant afløst af Henrik Gude, efter sigende fordi han ikke ville rette sig efter kabinetsministeren i et spørgsmål vedrørende passagen gennem fæstningsportene. Under «juleaftensfejden» samme år blev han ilde medhandlet af de oprørske gardere, da han søgte at stille dem til freds. Efter Struensees fald holdt Sames sig til Rantzau-Aschebergs parti, og da denne i juli 1772 blev afskediget, blev Sames sendt til Glückstadt som kommandant. 1773 blev han generalmajor, fratrådte kommandoen over Oldenborgske Regiment og blev (dog kun i 3/4 år) tillige chef for Dronningens Livregiment; 1782 hvid ridder og generalløjtnant, 1788 kommandant i Rendsborg og kommanderende general i Hertugdømmerne. 18. oktober 1789 døde han pludselig i Rendsborg, hvor han er begravet.

Sames var 1775 blevet adlet af kejser Joseph II, men hans adel blev ikke naturaliseret, da han året efter fik dansk indfødsret.

Kilder 
 H.W. Harbou, "Carl Wilhelm Sames", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Nyt Mag. f. milit. Videnskabelighed II, 115 ff.
 Høst, Struensee og hans Ministerium, passim.

Generalløjtnanter fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Joseph Toynbee

Joseph Toynbee (født 30. december 1815 i Lincolnshire, død 7. juni 1866 i London) var en engelsk ørelæge, far til Arnold Toynbee.

Toynbee begyndte sine medicinske studier 17 år gammel. Tidlig blev han Assistent Curator ved Royal College of Surgeon'''s anatomiske museum og offentliggjorde allerede 21 år gammel flere afhandlinger om ørets fysiologi. To år senere, 1838, blev han leder af St. James & St. Georges Dispensary og interesserede sig her særlig for behandling af ørets sygdomme samt begyndte sine grundlæggende patologisk-anatomiske undersøgelser, som efterhånden strakte sig over 1659 tilfælde.

I årene 1841—55 offentliggjorde han i Medical Transactions en række beskrivelser af sektioner af høreorganet og endelig i 1857 sin overordentlig betydningsfulde Descriptive Catalogue of Preparations illustrative of the Diseases of the Ear in the Museum of Joseph Toynbee. Denne samling af 856 præparater, som eksisterer endnu, var udstillet ved otologkongressen i London 1899.

Han påviste ved sine undersøgelser, at de fleste tilfælde af tunghørighed skyldtes sygdomme i mellemrøret, og ganske særlig påpegede han betydningen af ankylosen af stigbøjlen i en gruppe af sygdomme, der hidtil havde været anset for at være af nervøs natur, men som for de fleste tilfældes vedkommende kan henføres til det sygdomsbillede, der nu betegnes som otosklerose.

Toynbees betydning som kliniker står langtfra på højde med hans betydning som patolog, dog blev hans lærebog Diseases of the Ear 1860 af ikke ringe betydning for udviklingen af den moderne otologi. Toynbee blev 1842 Fellow of the Royal Society, 1843 Fellow of the College of Surgeons og 1852 Lecturer on Diseases of the Ear ved St. Mary's Hospital and Medical School. Han var tillige en fremragende filantrop og udrettede navnlig et stort arbejde for bolighygieinen.

 Værker 
 On the structure of the membrana tympani in the human ear. Richard Taylor, London 1851
 On the use of an artificial membrana tympani in cases of deafness : dependent upon perforation or destruction of the natural organ. J. Churchill, London 1857
 A Descriptive Catalogue of Preparations illustrative of the Diseases of the Ear in the Museum of Joseph Toynbee. J. Churchill, London 1857
 The Diseases of the Ear: Their Nature, Diagnosis, and Treatment. Blanchard and Lea, 1860
 Hints on the Formation of Local Museums.'' Robert Hardwicke, 1863

Kilder 

 

Læger fra Storbritannien
Otologi
Briter i 1800-tallet
Toynbee Hall

Toynbee Hall er en efter initiativ af præsten Samuel A. Barnett 1884 grundlagt institution for social undersøgelses- og oplysningsvirksomhed i Londons østlige proletarkvarterer.

Ved hjælp af et af Arnold Toynbees venner og elever dannet fond ombyggedes for dette øjemed en gammel industriskole, beliggende i Commercial Street, Whitechapel. Op til tyve alumner kunde her få plads for at drive praktiske og teoretiske studier af millionbyens fattigforhold og samtidig deltage i det sociale arbejde. Endvidere ydedes der fri retshjælp. Anstalten indeholder forelæsningssale, bibliotek, laboratorier og rekreationsrum etc., og der holdes foredrag, kursus, oplæsninger, koncerter m. v.

Eksterne henvisninger 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i London
Etableret i 1884
Carl Erich Sames

Carl Erich (von) Sames (9. juli 1754 i Frankrig – 27. oktober 1828 i København) var en dansk officer og diplomat.

Han var en søn af generalløjtnant Carl Wilhelm Sames og var født i Frankrig. Han kom til Danmark med faderen og blev 1769 sekondløjtnant ved dennes regiment, hvor han 1781 avancerede til premierløjtnant. Snart efter trådte han ind i diplomatiet og var i en årrække legationssekretær, først i Madrid, senere i London og Paris. Han fik oberstløjtnants karakter 1799 og blev året efter medlem af teaterdirektionen. Hans virksomhed i denne stilling har ikke efterladt sig spor i teatrets historie. Han havde megen interesse for skuepladsen, var belæst, var ikke uden smag og havde den bedste vilje til at fremme kunstens tarv, men han gav sig ikke af med den daglige tjeneste, og personalet havde kun ringe tanker om hans duelighed. 1809 gik han af med sin fulde gage i pension, efter at han i de 2 sidste år havde opholdt sig i udlandet. Ved sin afgang blev Sames udnævnt til kammerherre og generalmajor à la suite. I sin teatertid havde han stadig været knyttet til Hæren: 1801 var han bleven bataljonskommandør, 1803 oberst og 1806 regimentschef i landeværnet. Som general kom Sames til at optræde i Englandskrigene, men hans rolle var såre beskeden. Med et par hundrede mand dækkede han 1810 Vendsyssels udstrakte kyster, og med en lignende styrke udførte han 1812-13 et lignende hverv i det østlige Holsten. Da Frederik af Hessen i december 1813 gik tilbage fra sydgrænsen, stødte Sames med sit lille korps til ham i Kiel og deltog 10. december i den hæderlige kamp ved Sehested.

Sames har skrevet en del små pjecer og tidsskriftsartikler uden synderlig værd. Snurrig nok har han, der i 1810 til generaladjudant F.C. Bülow indsendte sine Tilfældige Tanker om det ved den danske Armé indførte mangfoldige Skriveri m. m., fundet det umagen værd at skrive en hel lille pjece om Den meget ønskede og nødvendige Forening af den ved Landeværnet reglementerede grønne Fjerbusk med den ved Armeen brugelige hvide (1805). Sames døde ugift 27. oktober l828. Han er begravet ved Reformert Kirke.

Kilder 
 August Tuxen, "Carl Erich Sames", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Thomas Hansen Erslew, Almindeligt Forfatter-Lexicon for Kongeriget Danmark med tilhørende Bilande fra 1814.
 Meddelelser fra Krigsarkivet V, VIII.
 Thomas Overskou, Den danske Skueplads IV.

Generalmajorer fra Danmark
Det Kongelige Teaters direktører
Diplomater fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Personer i Englandskrigene fra Danmark-Norge
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kammerherrer fra Danmark
Peter Mattei

Peter Mattei (født 3. juni 1965 i Piteå i Sverige) er en svensk baryton operasanger.

Mattei studerede i Stockholm ved Kungliga Musikhögskolan og Operahögskolan og sang i begyndelsen af 1990'erne på flere svenske scener. Han debuterede som Nardo i La Finta Giardiniera på Drottningholm Slotsteater i 1990. Mattei fik sit internationale gennembrud i 1994 som Don Giovanni i Mozarts opera af samme navn hos Scottish Opera i Glasgow. Siden har han medvirket i flere af de store barytonpartier på mange af verdens mest betydningsfulde scener og indspillet meget. Matteis debuterede på Metropolitan Opera i New York i 2002.

På operascenen forener Mattei sin kraftige og klangfulde baryton med et meget stærkt teatralsk nærvær. I 1990 modtog han Martin Öhman stipendiet. Mattei blev udnævnt i 2004 til hovsångare og blev i 2007 tildelt Lunds Studentsångförenings solistpris.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 

Operasangere fra Sverige
Hovsångare
Gottfried von Pentz

Gottfried von Pentz (1716 – 3. december 1801) var en dansk officer.

Han var søn af Valentin von Pentz til Bresewitz og Margrethe Cathrine f. von Engel, begge af mecklenburgsk adel; faderen havde stået i dansk tjeneste ved Schacks Infanteriregiment, hvorfra han 1699 tog afsked med kaptajns karakter. Gottfried von Pentz blev 1732 fænrik ved fynske hvervede infanteriregiment, 1736 sekondløjtnant, 1740 ved køb kaptajn ved sjællandske hvervede regiment, 1750 major, 1760 oberstløjtnant, 1763 kommandør for oldenborgske nationale bataljon, samme år virkelig major ved Livgarden til Fods, 1765 ved gardens reduktion «kommandant» for samme, men måtte 1766 træde tilbage som major, idet han samtidig fik obersts karakter, 1767 kommandør for Holstenske Regiment, 1768 for kongens eget regiment. 1772 var Pentz medlem af den domstol, efter hvis kendelse ægteskabet mellem Christian VII og Caroline Mathilde ophævedes, og han var derefter udset til overhofmester hos dronningen, da det påtænktes at lade hende tage ophold på Aalborghus. 1773 blev han deputeret i Generalitets- og Kommissariatskollegiet og var samme år og 1784 medlem af de store kommissioner, der nedsattes for at gøre forslag til reformer i Hærens ordning. Pentz havde i sin tid været anerkendt for en særdeles dygtig officer, hvorimod dommen om hans senere virksomhed ikke lyder slet så gunstig. Han blev 1774 generalmajor, 1781 Ridder af Dannebrog, 1787 generalløjtnant og fik 1795 afsked med karakter af general. Pentz, der efter indfødsrettens udstedelse 1776 var blevet naturaliseret som dansk adelsmand, døde 3. december 1801. Han var gift med sin slægtning Beate Margrethe f. von Engel, datter af dansk kaptajn Hans David von Engel til Bressen i Mecklenburg.

Kilder 
 H.W. Harbou, "Gottfried von Pentz", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Generaler fra Danmark
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Danskere i 1700-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kollegiedeputerede fra Danmark
Ditlev von Pentz

Ditlev von Pentz (16. december 1744 på Fjællebro – 10. maj 1821 i Aarhus) var en dansk godsejer og stiftamtmand.

Han var en søn af konferensråd Frederik Ludvig Christian von Pentz (1716 – 28. november 1770) og Ane Margrethe f. von Holstein (1719 – 30. oktober 1770). Han blev allerede 1753 udnævnt til kornet ved 3. jyske kyrasserregiment, 1756 til løjtnant og 1761, efter overstået eksamen ved Landkadetakademiet i København, til sekond-ritmester ved samme regiment, men tog 1767 afsked fra krigstjenesten og levede nu i nogle år som landmand, indtil han 1780 udnævntes til amtmand over Nordre Bergenhus Amt, hvorfra han 1781 forflyttedes til Hedemarkens Amt. Under hans virksomhed her lykkedes det ham at få samejeforholdet til en stor skovstrækning hævet og derved at få sat en stopper for den hidtidige hensynsløse skovhugst. 1789 blev han amtmand over Dronningborg, Silkeborg og Mariager Amter, og fra begyndelsen af 1794 overtog han stillingen som stiftamtmand i Aalborg og amtmand over Aalborg Amt. I dette embede forblev han indtil udgangen af året 1815, da han tog sin afsked og flyttede til Aarhus, hvor han døde 10. maj 1821.

Som stiftamtmand indlagde han sig ikke ringe fortjenester af Aalborg by. Han fik således her gennemført opførelsen og udbedringen af forskellige offentlige bygninger, havnevæsenets omorganisation og salget af Aalborg Hospitals bøndergods. 1766 var han blevet kammerjunker, 1773 kammerherre, 1793 hvid ridder og 1812 gehejmekonferensråd. 25. september 1767 blev han gift med Øllegaard Rodsteen Sehested (25. august 1737 – i Aarhus 12. september 1817), en datter af oberst Malte Sehested og Sophie Amalie f. Rantzau.

Kilder 
 Georg Kringelbach, "Ditlev von Pentz", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Thaarup, Fædrenelandsk Nekrolog, 1821-26.
 Thomas Hansen Erslew, Almindeligt Forfatter-Lexicon for Kongeriget Danmark med tilhørende Bilande fra 1814.
 Tauber og Nielsen, Embedsmænd i Aalborg.

Ditlev
Godsejere fra Danmark
Personer i oplysningstiden
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Kavaleriofficerer fra Danmark
Amtmænd fra Norge
Amtmænd fra Danmark
Stiftamtmænd over Aalborg Stift
Personer fra Fyn
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kammerherrer fra Danmark
Gehejmekonferensråder fra Danmark
Hu Qing

Hu Qing (født 19. januar 1986) er en kinesisk amatørbokser, som konkurrerer i vægtklassen letvægt. Qing har ingen større internationale resultater, og fik sin olympiske debut da han repræsenterede Kina under Sommer-OL 2008. Her blev han slået ud i kvartfinalen af Daouda Sow fra Frankrig i samme vægtklasse. Han vandt også en guldmedalje under Asien-legene i 2006 i Doha.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/hu/hu-qing-1.html 

Boksere fra Kina
Philip Mik-Meyer

Philip Mik-Meyer (11. november 1861 i København – 12. august 1942) var en dansk bankdirektør.

Han var søn af grosserer M.I. Meyer (død 1888) og hustru Fromma født Eichel (død 1919), blev uddannet hos Brødrene Lachmann 1876-78 samt i banker i Karlsruhe, Paris og London 1878-84. 1884 blev han ansat i Landmandsbanken, fra 1918 som underdirektør og 1921 som vicedirektør.

Han var bestyrelsesformand i A/S E. Rasmussen, Fredericia, A/S Dansk Hattefabrik og A/S Reckitt & Colman samt bestyrelsesmedlem i A/S Vestindisk Sukkerfabrik, A/S J.C. Modeweg & Søn og A/S Theodor Krügers Eftf.

Han blev gift 25. juli 1899 med Else Meyer (1. august 1878 i Hamborg – ), datter af skibsreder Jacob Meyer (død 1896) og hustru Clara f. Meyer. Han er oldefar til bl.a. Martin Krasnik.

Kilder 
 Kraks Blaa Bog 1929

Bankdirektører fra Danmark
Jøder fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer fra København
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Zhou Shiming

Zhou Shiming (født 18. maj 1981 i Zunyi) er en kinesisk amatørbokser, som konkurrerer i vægtklassen let-fluevægt. Shimings største internationale resultater er en guldmedalje fra Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina, og to guldmedaljer fra VM i 2005 i Mianyang, Kina og VM i 2007 i Chicago, USA. Han repræsenterede Kina under Sommer-OL 2008, hvor han vandt en guldmedalje efter at have besejret Pürevdorjiin Serdamba fra Mongoliet.

Eksterne henvisninger 
 http://www.time.com/time/specials/packages/article/0,28804,1819129_1819134_1825736,00.html 
 The Boxing Rebellion 

Boksere fra Kina
Olympiske boksere
Olympiske mestre fra Kina
Scooby-Doo

Scooby-Doo er et amerikansk tegnefilmsfranchise, som omfatter flere animerede tv-serier produceret fra 1969 til i dag. Den oprindelige serie, Scooby-Doo, hvor er du!, blev skabt til Hanna-Barbera Productions af forfatterne Joe Ruby og Ken Spears i 1969.

Serier 
 Scooby-Doo, hvor er du!
 De nye Scooby-Doo film (1972-1973)
 Scooby-Doo Showet (1976-1978)
 Scooby-Doo’s All-Star Laff—A-Lympics (1977-1978)
 Scooby-Doo og Scrappy-Doo (1970-1980) (1980-1982)
 Det nye Scooby-Doo og Scrappy-Doo Show (1983-1984)
 Scooby-Doos 13 spøgelser (1985)
 En hvalp ved navn Scooby-Doo (1988-1991)
 Hva' så Scooby Doo? (2002-2006)
 Stubbe og Scooby-Doo på sporet (2006-2008)
 Scooby-Doo! Mysterie-Banden (2010-2013)
 Du er cool, Scooby-Doo! (2015-2018)
 Scooby-Doo and Guess Whoe? (2019-)

Medvirkende

Danske stemmer 
 Scooby Doo – Lars Thiesgaard
 Stubbe – Timm Mehrens
 Susan – Vibeke Dueholm
 Vera – Ann Hjort
 Jan – Johan Vinde 
 Scooby Doo (ung) - Malthe Rasmussen

Eksterne henvisninger 

 
Media Franchise
Gunnar Wille

Gunnar Anton Wille (født 5. november 1946) er en dansk børnebogsforfatter og tegner. Han har blandt andet skrevet og tegnet bøgerne om "Skrumpen fra det ydre rum" og "Magiske Mads", og sammen med Per Nielsen skabte han tv-serierne Skrumpen fra det ydre rum og Familien Fab.

Han er onkel til Marie Louise Wille.

Filmografi 
Instruktør
 Kval
 Fortabt i rummet (1998)
 Passionens vindue (2003)

Stemmearbejde
 Princess (2006)

Eksterne henvisninger 
 Gunnar Willes hjemmeside
 

Børnebogsforfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
I Can

"I Can" er Storbritanniens bidrag til Eurovision Song Contest 2011.

Eksterne henvisninger 
 

Sange fra Storbritannien
Sange fra Eurovision Song Contest 2011
Eurovision Song Contest-sange fra Storbritannien
Thomas de Malleville

Thomas de Malleville (1739 på St. Thomas – 21. oktober 1798) var en dansk guvernør.

Han var søn af planteren Jean de Malleville af kreolsk herkomst, blev løjtnant 1758 og var fra 1760 i Holstenske Regiment, blev 1760 kaptajn ved Falsterske Regiment og major 1772. Thomas de Malleville var en af officererne, der arresterede Johann Friedrich Struensee i 1772.

Han blev kommandant 1773 og fra 1776 havde han titel af oberst. Malleville var guvernør over St. Thomas og St. Jan fra 30. december 1773, og 1796 blev han generalguvernør over hele Dansk Vestindien og titulær general, men døde allerede to år senere. 

Han blev gift 28. marts 1763 med Johanne Marie Meyer (døbt 31. marts 1750 – 20. november 1819), datter af en flådekaptajn. Parret fik en søn i 1764, der døde som femårig i 1769. Separeret 1780. Rygter iflg. Charlotte Dorothea Biehl ville, at fruens elsker var Frederik Carl Warnstedt. Hun blev senere gift med grev Werner von der Schulenburg og var tæt på dronning Caroline Mathilde. Malleville fik i 1783 bevilling til at gifte sig igen.

Han var frimurer.

Malleville er begravet på Friedensthals Kirkegård.

Kilder 
 Oversigt over guvernører

Dansk Vestindiens guvernører
Danskere i 1700-tallet
Generaler fra Danmark
Frimurere fra Danmark
Personer fra Sankt Thomas
Personer fra Dansk Vestindien
Albert Eckhout

Albert Eckhout (ca. 1610 i Groningen – 1665) var en nederlandsk maler, som primært malede portrætter og stilleben.

Eckhout var blandt de første europæiske malere, der malede scener fra den Nye Verden. Størstedelen af hans arbejder findes på Nationalmuseet i København. Kunsthistorisk betragtes hans malerier som en del af barokken.

Hollandsk Brasilien 
Fyrst Johan Moritz af Nassau-Siegen inviterede i 1636 Albert Eckhout til Hollandsk Brasilien og ansatte ham til at male landskaber, flora, fauna og indbyggere – både slaver, indfødte og mulatter. Albert Eckhout malede 8 billeder i naturlig størrelse af mennesker, 12 stilleben og et endnu større billede af dansende indfødte. I 1644 vendte han tilbage til Europa med portrætterne, som for mange europæere blev deres første introduktion til, hvordan den Nye Verden så ud.

Eksterne henvisninger 

 
 Albert Eckhouts billeder på Nationalmuseet i Københavns hjemmeside 

Malere fra Nederlandene
Barokmalere
Tusindårsskoven

Tusindårsskoven er en skov på cirka 74.000 m² i det vestlige Odense, beliggende mellem bydelene Bolbro og Sanderum. I nord er skoven afgrænset af den fynske hovedbane, i øst af to haveforeninger, i syd af Falen og i vest af Odense Eventyrgolf. Skoven blev anlagt i 1988, i forbindelse med Odense Kommunes fejring af byens tusindårsjubilæum.

Musikfestivalen Tinderbox bliver afholdt i Tusindårsskoven.

Referencer 

Odenses geografi
Skove i Danmark
Etableret i 1988
Solar Energy Generating Systems

Solar Energy Generating Systems (SEGS) er verdens største anlæg for solenergi. SEGS består af ni solkraft- værker i Mojave-ørkenen i Californien, hvor solstrålingen er størst i USA. NextEra Energy Resources opererer og er delejer i kraftværkerne. 

 SEGS I–II (44 MW) ved Daggett, byggeår 1984 – 1985,
 SEGS III–VII (150 MW) ligger ved Kramer Junction, byggeår 1986 – 1988,
 SEGS VIII–IX (160 MW) ved Harper Lake, byggeår 1989 – 1990. 

Anlægget har totalt 354 MW installeret kapasitet. Dette gør det til verdens største solenergianlæg. Gennemsnitlig energieffekt for alle ni kraftværker ved SEGS er 75 MWe — en virkningsgrad på 21%. Desuden kan turbinerne udnyttes om natten ved afbrænding af naturgas.

NextEra hævder at solkraftværkerne betjener 232 500 husstande og erstatter 3800 tonn forurenning per år.

Kraftværket kan også bruge naturgas.

Referencer

Eksterne link 
 Hjemmeside

Solkraftværker
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Californien
Ferdinand Boberg

Gustaf Ferdinand Boberg (født 11. april 1860 i Falun, død 7. maj 1946 i Stokholm) var en svensk arkitekt, gift med Anna Scholander. Efter at have gennemgået Kungliga Tekniska Högskolan og Kunstakademiets Arkitekturskole, studerede Boberg på talrige rejser i udlandet. 

Af hans arbejder må nævnes: Gävle Brandstation fra 1890, Stockholms Elektricitetsværk fra 1892, Stockholms Gasværks bygninger fra 1893, Mosebacke Vandtårn i Stockholm fra 1896, Centralposthusene i Stockholm fra 1904 og Malmø  fra 1906 samt mange privatbygninger. Mest kendt er Boberg for sine tegninger til den store industrihal på Stockholmsudstillingen 1897 og til Sveriges pavillon på verdensudstillingen i Paris 1900.

Boberg er påvirket af amerikansk arkitektur og benytter ikke sjælden middelalderlige motiver, som han imidlertid behandler med personlig stil og stor smag. Han er en mester i sine bygningers indre indretning og søger at forene det ydre og det indre til et harmonisk hele. Han har også tegnet møbler, kakkelovne m. m., ligesom han har udført raderinger, særlig med arkitektoniske motiver.

Som udstillingsarkitekt par exellence har Boberg skabt bygningerne på Konstindustriutställningen 1909 i Stockholm og Den baltiske Udstilling i Malmø 1914. Blandt hans andre arbejder kan fremhæves Åbenbaringskirken i Saltsjöbaden fra 1913.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

 
Personer fra Falun
Arkitekter fra Sverige
Nationalromantiske arkitekter
Salmonsens
The Gathering (Infected Mushroom-album)

The Gathering er debut studie albummet fra den israelske psykedelisk trance duo Infected Mushroom. Albummet danner mørke og organiske atmosfærer, som er sædvanligt i hver Goa og psykedelisk trance album. Coveret blev tegnet af den israelske kunstner Eyal B.

Trackliste

Noter 
"Release Me" indeholder uddrag fra filmen Independence Day.
"The Gathering" indeholder uddrag fra computerspillet Grand Theft Auto.
"Return of the Shadows" indeholder uddrag fra filmen Star Trek VI: The Undiscovered Country (1991).
"Psycho" indeholder uddrag fil filmen Batman & Robin (1997) samt Star Trek: First Contact (1996).
"Tommy the Bat" indeholder uddrag fra Primus' sang "Tommy the Cat" (hvorfra det tog sit navn) og fra The Island of Dr. Moreau (1996).
"Over Mode"  indeholder også uddrag fra filmen The Island of Dr. Moreau.

Eksterne henvisninger 

Album fra 1999
Infected Mushroom-album