kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Akt (kunst)

Akt er i billedkunsten betegnelse på en fremstilling i tegning, grafik, maleri, skulptur eller fotografi af et nøgent menneske, eventuelt delvist dækket med et figenblad eller et sjal.

Genren opstod lige før renæssancen. Mellemøsten, det gamle Egypten og den hellenistiske kultur havde et mere frigjort forhold til klæder end Europa i middelalderen.

De første aktbilleder fremstillede Adam og Eva eller græske guder. Kunstnerne var klar over behovet for at studere menneskekroppen for at kunne fremstille den rigtigt også med klæder.

Akt er i dag en del af uddannelsen i tegning og maling på kunstskoler. Der skelnes mellem kroki (croquis på fransk), som er hurtige skitser, studier og gennemarbejdede billeder.

Mange af kunsthistoriens mest kendte værker er aktfremstillinger.

Se også 
 Nøgenmodel

Eksterne henvisninger 

 Opslag hos Den Store Danske, DSD

Kunst
Fotografi
Skulptur
Tegninger
Marché International de Rungis

Marché International de Rungis (eller Rungis Internationale Marked) er det primære marked i Paris, placeret i kommunen Rungis, i de sydlige forstæder. Det er det største engros fødevaremarked i verden.

Siden dets oprindelse i det 10. århundrede, var Paris' centrale marked placeret i centrum af byen, på et 10 hektar stort område ved navn Les Halles. Efterhånden blev dette dog for småt og i 1969, blev markedet flyttet til forstæderne. Rungis blev valgt på grund af den nemme adgang til jernbane og motorvej og for dets nærhed til Paris-Orly Lufthavnen.

Markedet ejes af den franske stat og administreres af Semmaris (Société d'Economie Mixte d'Aménagement et de gestion du marché d'intérêt national de Rungis). Der er mange grossister og konnkurrencen er derfor hård. Markedet starter kl. 1:00 og slutter kl 7:00. Kunderne er distributører og restauranter. Skrald fra markedet bliver genanvendt og varmen fra forbrændingen bruges til at opvarme markedet og den nærliggende Orly lufthavn.

Data:
 Komplekset dækker et areal på 232 hektar
 13.000 mennesker arbejder der hver dag
 26.000 biler kører hver dag dertil, (hvoraf 3.000 er tunge lastvogne)
 1.698.000 ton produkter bringes hertil årligt
 Markedet er det engrosmarked i verden med den største omsætning

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Markedets officielle hjemmeside
 La page relative à l'économie 

Paris
Engros
Eric Maxim Choupo-Moting

Jean-Eric Maxim Choupo-Moting (født d. 23. marts 1989) er en tysk-camerounsk professionel fodboldspiller, som spiller for Bundesliga-klubben Bayern München og Camerouns landshold.

Klubkarriere

Hamburger SV 
Choupo-Moting begyndte sin karriere med Hamburger SV, hvor han gjorde sin profesionelle debut i 2007. Han fik dog ikke meget spilletid hos Hamburg, og blev i 2009-10 sæsonen udlånt til 1. FC Nürnberg. Stadig efter lejeaftalen kunne han ikke etablere sig på holdet.

Mainz 05 
Choupo-Moting skiftede i maj 2011 til Mainz 05 efter kontraktudløb med Hamburg. Han havde succes i sin tid i klubben, trods at han missede næsten hele 2012-13 sæsonen på grund af skade.

Schalke 04 
Choupo-Moting skiftede i juli 2014 til Schalke 04. Han scorede den 6. december 2014 sit første hattrick, da han scorede 3 gange imod Stuttgart.

Stoke City 
Choupo-Moting skiftede i august 2017 til Stoke City.

Paris Saint-Germain 
Efter Stoke City var rykket ned i 2018, skiftede Choupo-Moting til Paris Saint-Germain. På tidspunktet var denne aftale set af mange som en mærkelig beslutning fra PSG, dog med i ligningen var at Choupo-Moting havde spillet under den daværende PSG-træner Thomas Tuchel i Schalke 04. Han spillede hovedsageligt som rotationspiller i sin tid hos PSG. Hans mest mærkværdige øjeblik i klubben var da han missede et sikkert mål i en kamp imod Strasbourg, som BBC beskrev som "en af de værste missere i fodbold historien".

Bayern München 
Choupo-Moting skiftede i oktober 2020 til Bayern München. Den 25. august 2021 scorede han fire mål og lavede tre assist i en DFB-Pokal kamp imod Bremer SV fra den femtebedste tyske række. Han blev hermed den første spiller til at være direkte involveret i 7 mål i en DFB-Pokal kamp siden man begyndte at holde statistiker.

Landsholdskarriere 
Choupo-Moting er født i Tyskland til en tysk mor og en camerounsk far. Han kunne dermed spille for begge lande.

Ungdomslandshold 
Choupo-Moting har repræsenteret Tyskland på U/19- og U/21-niveau.

Seniorlandshold 
Choupo-Moting skiftede i 2010 til Cameroun, og debuterede for landsholdet den 1. juni 2010.

Han har været del af Camerouns trup til VM i 2010 og 2014. Han har også været med til Africa Cup of Nations 2015, 2019 og 2021.

Titler 
Paris Saint-Germain

 Ligue 1: 2 (2018–19, 2019–20)
 Coupe de France: 1 (2019–20)
 Coupe de la Ligue: 1 (2019–20)

Bayern Munich

 Bundesliga: 1 (2020–21)
 DFL-Supercup: 1 (2021)
 FIFA Club World Cup: 1 (2020)

Kilder

Eksterne henvisninger 

Personer fra Hamborg
Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldspillere fra Cameroun
Fodboldlandsholdsspillere fra Cameroun
Fodboldspillere fra Hamburger SV
Fodboldspillere fra 1. FC Nürnberg
Fodboldspillere fra FC Schalke 04
Fodboldspillere fra Stoke City F.C.
Fodboldspillere fra Paris Saint-Germain
Fodboldspillere fra FC Bayern München
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2010
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2014
Deltagere ved Africa Cup of Nations 2015
Deltagere ved Africa Cup of Nations 2019
Deltagere ved Africa Cup of Nations 2021
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Marius de Zayas

Marius de Zayas Enriquez y Calmet (født 13. marts 1880 i Veracruz, Mexiko, død 10. januar 1961 i Stamford, Connecticut) var en mexikansk karikaturtegner, maler, forfatter og galleriejer. Han hørte i 1910'erne og 1920'erne til en kreds af indflydelserige kunstnere i New York.

Se også 
 Afsnit om kredsen omkring Alfred Stieglitz i artiklen om dennes galleri 291

Litteratur 
 Marius de Zayas, Francis M. Naumann (udg.): How, When, and Why Modern Art Came to New York. MIT Press, New York 1998, . – Uddrag ved Google Books
 Charles Brock: "Marius de Zayas, 1909–1915, A Commerce of Ideas"; i: Sarah Greenough et al.: Modern art and America: Alfred Stieglitz and his New York galleries. Little, Brown and Company, 2001, , s. 145–155

Eksterne henvisninger 

 Marius de Zayas hos Francis M. Naumann Fine Art

Billeder der endnu ikke har fri licens
 "Mrs Brown Potter" af Marius de Zayas. Offentliggjort i Camera Work, nr. 29, 1910
 "Rodin and Steichen", offentliggjort i Camera Work, nr. 46, 1914



Malere fra Mexico
Skønlitterære forfattere fra Mexico
Tegnere
Pusta Ves

Pustá Ves er en landsby i den vestlige del af Slovakiet.

Pustá Ves ligger i 250 meters højde ved foden af De Små Karpater 18 km vest for kurbyen Piestany. Pusta Ves betyder "landsbyen i det øde". Det lille samfund er omgivet af høje bakker og store skove. Landsbyen er opdelt i en øvre og nedre del som benævnes hhv. Horná Pustá Ves og Dolná Pustá Ves.

Mens Slovakiet var uafhængigt fra 1939 til 1945 søgte mennesker med tjekkisk eller jødisk baggrund tilflugt i og omkring landsbyen.

Da Slovakiet den 29. august 1944 kom i krig med Tyskland blev den afsides landsby straks et samlingssted og kommandocenter for partisaner som bekæmpede tyske soldater. Landsbyens mænd blev fængslet i Trenčín og to huse blev brændt. Landsbyens kvinder organiserede forplejning, vedligeholdelse af unifomer og transport af våben for partisanerne. Partisanerne modtog senere støtte af Den Røde Hærs partisaner.
Landsbyen oplevede ikke massakre og de fleste fængslede kunne vende hjem efter krigen. I 1968 fik landsbyen Røde Stjernes heltestatus. Ved gravpladsen med partisangrave foran byen er et lille museum og en amfiscene, hvor der holdes folkemøde, fest og marked den 29. august.

Pusta Ves er et knudepunkt for afmærkede vandrestier gennem de omgivende skove.

Referencer 

Byer i Slovakiet
Ditlev Kirketerp

Ditlev Kirketerp (født 8. september 1734 i Hobro, død 12. juni 1792) var en dansk handelsmand og godsejer.

Han var søn af en formuende købmand i Hobro, fødtes her 8. september 1734 og nedsatte sig i en ung alder som købmand i Randers, hvor han 1. februar 1758 ægtede Anna f. Brock (8. september 1725 – 7. februar 1781), enke efter købmand Christen Madsen Welling og halvsøster til legatstifteren Niels Brock. Kirketerp var den første i byen, der etablerede en udenrigsk handel; under den nordamerikanske krig byggede han større skibe, som han lod gå til Frankrig, Spanien og Dansk Vestindien, og ved sin energi og sit handelstalent bragte han hele byen i opkomst. Han erhvervede sig betydelige jordejendomme, navnlig ved Kronens salg af ryttergodset i det dronningborgske distrikt 1765 (hvor han købte hovedgården Dronningborg m.m.), satte mange folk i virksomhed og byggede meget.

For at skaffe sine bysbørn en bedre og navnlig til praktisk udvikling mere tjenlig undervisning oprettede han en skole (hvis fundats fik kgl. konfirmation 20. maj 1778), hvortil han skænkede en af ham opført toetages bygning. Amtmændene benyttede sig oftere af hans sjældne indsigt i agerbruget og på andre praktiske områder. Han udnævntes 1774 til hofagent med justitsråds rang og 1776 til etatsråd. 12. juni 1792 afgik han ved døden.

Kilder 
 G.L. Grove, "Kirketerp, Ditlev", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 M. Galthen, Randers Beskrivelse, s. 72 f.
 Samlinger til jydsk Historie og Topografi VIII.

Personer fra Hobro
Personer fra Randers
Danskere i 1700-tallet
Godsejere fra Danmark
Erhvervsfolk fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Fountain

Fountain ("Fontæne") er en såkaldt "readymade" af Marcel Duchamp fra 1917. Det drejer sig om et signeret urinal, en almindelig pissoirkumme, der som en handelsvare kunne købes på markedet. Denne genstand regnes for et af nøgleværkerne i moderne kunst.  Urinalet blev afvist af Society of Independent Artists til deres udstilling i Grand Central Palace i New York april 1917, og det værket er siden blevet brugt som afsæt for diskussioner om kunstbegrebet og kunstnerens rolle. Originalen fra 1917 er bortkommet, men der eksisterer et fotografi taget af Alfred Stieglitz til magasinet The Blind Man. Duchamp har godkendt adskillige replika, der findes på forskellige museer.

Se også 
 Omtale af afvisningen i artiklen om Alfred Stieglitz' galleri 291

Eksterne henvisninger 
 Readymades af Marcel Duchamp  
   Wikimedia Commons har flere filer relaterede til Marcel Duchamp –  Ready-made – Alfred Stieglitz 

Noter

Kunst
Værker
Kunsthistorie
1917
Tampere United

Tampere United er en fodboldklub, der spiller i finske liga . Klubben blev stiftet i 1998. Oprindelig var det tanken, at klubben skulle være en fusion af FC Ilves og Tampere PV. Det gik dog i vasken, alligevel overtog Tampere United licensen i Veikkausliiga fra FC Ilves.

Titler 
 Finske mesterskaber (3): 2001, 2006 og 2007
 Finske pokalturnering (1): 2007

Fodboldklubber i Finland
Etableret i 1998
United
Me and My Guitar

"Me and My Guitar" er en sang af den belgiske singer-songwriter, Tom Dice, fra hans debutalbum Teardrops.

Eurovision Song Contest 2010 
Sangen repræsenterede Belgien i Eurovision Song Contest 2010. Sangen blev stemt videre fra første semifinale, og kom i finalen på en sjette plads med 143 point.

Sangen er et stille nummer, hvor Tom Dice synger om hans drømme. Uanset hvad andre siger, vil han høre sine sange blive spillet og opnå anerkendelse. Hans ønske er derfor, at hans musik vil blive husket. Han har og vil ikke have andet end sig selv og sin guitar.

Sange fra Belgien
Sange fra Eurovision Song Contest 2010
Eurovision Song Contest-sange fra Belgien
My Dream (Thea Garrett)

"My Dream" er en sang, skrevet af Jason Cassar og Sunny Aquilina, og fremført af Thea Garrett.

Eurovision Song Contest 2010 
Sangen repræsenterede Malta i Eurovision Song Contest 2010, men gik dog ikke videre fra første semifinale.

Sange fra Eurovision Song Contest 2010
Eurovision Song Contest-sange fra Malta
My Dream

My Dream kan henvise til flere artikler:

 My Dream (Thea Garrett) – sang af Thea Garrett.
 My Dream (Thomas Ring) – sang af Thomas Ring.
Apricot Stone

Apricot Stone (armensk: Ծիրանի Կորիզ) er en sang af den russisk-armenske sangerinde Eva Rivas.

Eurovision Song Contest 2010 
Sangen repræsenterede Armenien i Eurovision Song Contest 2010 i Oslo, Norge. Sangen gik videre fra anden semifinale, og kom på en 7. plads med 141 point i finalen.

Sange fra 2010
Sange fra Eurovision Song Contest 2010
Eurovision Song Contest-sange fra Armenien
Shine

"Shine" er en sang, komponeret af Hanne Sørvaag, Harry Sommerdahl og Christian Leuzzi, og fremført af Sopho Nizjaradze.

Eurovision Song Contest 2010 
Sangen repræsenterede Georgien i Eurovision Song Contest 2010 i Oslo, Norge. Sangen gik videre fra anden semifinale, og kom på en 9. plads med 136 point i finalen.

Sange fra 2010
Sange fra Eurovision Song Contest 2010
Eurovision Song Contest-sange fra Georgien
Sweet People

"Sweet People" er en sang af den ukrainske sangerinde Alyosha.

Eurovision Song Contest 2010 
Sangen repræsenterede Ukraine i Eurovision Song Contest 2010 i Oslo, Norge. Sangen gik videre fra anden semifinale, og kom på en 10. plads med 108 point i finalen.

Eksterne henvisninger 
Music video at YouTube

Sange fra Eurovision Song Contest 2010
Sange fra 2010
Singler fra 2010
Eurovision Song Contest-sange fra Ukraine
Rudolf Koreska

Rudolf Johann Koreska (28. maj 1907 i København – 14. november 1987 i Kokkedal) var en dansk låsesmed, forretningsmand og virksomhedsgrundlægger. Han var manden bag Ruko-låsen og Reska møbler.

I 1922 fik Rudolf Koreska ansættelse som kontor- og handelslærling hos Københavns Låsefabrik til 25 kr. om måneden. Hans verdensry blev slået fast i 1930, da han opfandt en låsemekanisme, der i kvalitet overgik alle gængse låsesystemer. Låsen var så god, at selv kriminalpolitiet fandt anledning til at opfordre offentligheden til at sikre deres boliger med Ruko-låse. Koreska tjente godt på sin opfindelse og leverede bl.a. låse til Gutenberghus. Familien Koreska fik råd til at købe hus i Kongens Lyngby. Under besættelsen arbejdede han hårdt i et lille kælderlokale i København, der husede hans nu internationale låsefabrik med 2-300 ansatte. 

På sin karrieres foreløbige højdepunkt gik det imidlertid skævt, fordi han havde stolet på de forkerte mennesker, der fik ham fjernet fra den internationale virksomhed, han selv havde skabt. Ruko blev overtaget af De Forenede Vagtselskaber.

I stedet etablerede han i 1950 møbelfirmaet Reska, og i 1960'erne havde han 300 mand i arbejde fordelt på 4 fabrikker, der fremstillede møbler, hyldesystemer og præfabrikata til bygninger. I 1965 anlagde han sag mod konkurrenter, der angiveligt havde plagieret hans patenter på hyldesystemer. Koreska vandt sagen, hvilket fordoblede hans i forvejen store millionomsætning. Men i 1971 opløste han firmaet, der blev afhændet, hvorefter han trak han sig tilbage. Hans idérigdom var dog ikke udtømt, og efter oliekrisen i starten af 1970'erne indså han behovet for et effektivt varmeisolerende forsatsvindue. I 1977 stiftede han således virksomheden Alu Design.

Han var gift med Elly Koreska (1909-2001), og parret er begravet på Hørsholm Kirkegård.

Kilder 
 
 Ruko tidslinje 
 Om Alu Design 
 RESKA – RESKA HISTORIE
 RESKA – RUDOLF KORESKAS LIV

Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Opfindere fra Danmark
Håndværkere fra Danmark
Fabrikanter fra Danmark
Olga af Grækenland, hertuginde af Apulien

Olga af Savoyen-Aosta, hertuginde af Aosta (født prinsesse Olga af Grækenland) (græsk: Πριγκίπισσα Όλγα της Ελλάδας), født den 17. november 1971, er ældste datter af forfatteren prins Michael af Grækenland og hans gemalinde Marina Karella.

Hun blev gift den 27. september 2008 på Patmos med prins Aimone af Savoyen-Aosta, hertug af Apulien. Parret har tre børn:
 Umberto af Savoyen-Aosta, prins af Piedmont (født 7. marts 2009)
 Amedeo af Savoyen-Aosta, hertug af Abruzzi (24. maj 2011)
 Isabella af Savoyen-Aosta (født 14. december 2012)

Personer fra Athen
Huset Glücksburg
Prinsesser fra Italien
Prinsesser fra Grækenland
Hertuginder
Uniformerede korps

Uniformerede korps er en fællesbetegnelse der benyttes i Danmark for spejdere samt organisationerne FDF og DUI Leg og Virke – friluftsorganisationer, der benytter eller tidligere har benyttet en uniform.

I Danmark findes der flere spejderkorps, som alle arbejder efter principperne i Verdensspejderorganisationen, der omhandler "Børn leder børn", "Learning by doing" og "patruljesystemet":
 Det Danske Spejderkorps (DDS – de blå spejdere) som er det største spejderkorps i Danmark. Opstået efter en sammenlægning af Det Danske Spejderkorps og Det Danske Pigespejderkorps i 1974. DDS optager medlemmer uanset køn, race eller religion. DDS opfordrer sine medlemmer til selv at tage stilling til egne holdninger, og respektere andres.
 KFUM-spejderne også kaldet de grønne spejdere. Optager drenge og piger. Tidligere har der været krav om medlemskab af folkekirken, hvilket ikke længere er gældende, men de arbejder efter et kristent livssyn.
 De grønne pigespejdere. Optager kun piger. Der arbejdes efter et kristent livssyn.
 De gule spejdere som opstod som et udbrud fra Det Danske Spejderkorps. Optager medlemmer uanset køn, race eller religion.
 Baptist-spejderne som er tilknyttet Baptistkirken, og er for denne kirkes medlemmer.

De øvrige uniformerede korps er FDF samt DUI Leg og Virke.
FDF arbejder ud fra kristne værdier, og er tilknyttet den danske folkekirke.

DUI Leg og Virke er opstået som et udbrud fra FDF og er tilknyttet Arbejderbevægelsen.

FDF og DUI Leg og Virke arbejder efter andre principper, og er ikke en del af verdensspejderbevægelsen, selvom deres aktiviteter kan ligne spejdernes, men det væsentligste princip i spejderbevægelsen er "børn leder børn" hvilket FDF og DUI Leg og Virke har valgt ikke at passe ind i deres pædagogiske retning.

Forskellen mellem spejdere og de øvrige uniformerede korps er mest tydeligt i de pædagogiske retninger der danner grundlag for de enkelte korps. Der er imellem de enkelte spejderkorps også forskel på hvordan de pædagogiske holdninger tolkes og benyttes.

Den fælles betegnelse uniformerede korps benyttes derfor om denne fritidsbevægelse som ikke direkte omhandler idræt, men som er mere værdidannende. DUI Leg og Virke benytter ikke længere uniformer, og i de øvrige korps er uniformselementerne ofte reduceret til skjorte og/eller tørklæde.

Referencer 

Spejder
Discolized

Discolized er debutalbummet fra den danske house-dj- og producer Kato, der udkom den 1. marts 2010 på disco:wax. Albummet blev genudgivet den 4. april 2011 under titlen Discolized 2.0 og indeholder nye udgaver, remixes og singlerne "Sjus" og "Speakers On" fordelt på to CD'er. Discolized 2.0 modtog i maj 2011 guld for 10.000 solgte eksemplarer.

Spor

Discolized

Discolized 2.0

Hitlisteplacering

Discolized

Discolized 2.0

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Discolized  på Discogs

Album fra 2010
Album fra 2011
Frankie and Johnny (album)

Frankie and Johnny er et album fra april 1966 med Elvis Presley, udgivet af RCA med nummeret RCA LSP-LPM 3553. (LSP og LPM er RCA's betegnelse for hhv. stereo- eller monoplade, efterfulgt af et løbenummer, som her 3553).

Albummet, i form af en LP, kom på gaden samtidig med Presley-filmen Frankie And Johnny.

Personerne bag albummet 
Folkene bag LP'en er:

 Fred Karger, producer
 Elvis Presley, sang
 Scotty Moore, guitar
 Tiny Timbrell, guitar
 Charlie McCoy, guitar + mundharpe
 Bob Moore, bas
 D.J. Fontana, trommer
 Murrey "Buddy" Harman, trommer
 Larry Muhoberac, klaver
 George Worth, trompet
 Richard Noel, trombone
 Gus Bivona, saxofon
 John Johnson, tuba
 The Jordanaires, kor
 Ray Walker, kor
 Eilee Wilson, kor
 Donna Douglas, sang
 Harry Morgan, sang

Sangene 
Albummets 12 sange blev alle indspillet i perioden 12. – 14. maj 1965 hos Radio Recorders i Hollywood. Alle sangene var sunget af Elvis Presley, der dog på et par af sangene blev ledsaget af medskuespillere fra filmen. 

LP'en indeholdt flg. numre:

Side 1 
 "Frankie And Johnny" (Ben Weisman, Fred Karger, Jimmie Rodgers, Sid Wayne)
 indspillet 14. maj 1965
 "Come Along" (David Hess)
 indspillet 12. maj 1965
 "Petunia The Gardener's Daughter" (Roy C. Bennett, Sid Tepper)
 indspillet 14. maj 1965
 "Chesay" (Ben Weisman, Fred Karger, Sid Wayne)
 indspillet 14. maj 1965
 "What Every Woman Lives For" (Doc Pomus, Mort Shuman)
 indspillet 13. maj 1965
 "Look Out Broadway" (Fred Wise, Randy Starr)
 indspillet 14. maj 1965

Side 2 
 "Beginner's Luck" (Roy C. Bennett, Sid Tepper)
 indspillet 12. maj 1965
 "Down By The Riverside"/"When The Saints Go Marchin' In" (Bernie Baum, Bill Giant, Florence Kaye)
 indspillet 12. maj 1965
 "Shout It Out" (Bernie Baum, Bill Giant, Florence Kaye)
 indspillet 13. maj 1965
 "Hard Luck" (Ben Weisman, Sid Wayne)
 indspillet 13. maj 1965
 "Please Don't Stop Loving Me" (Joy Byers)
 indspillet 13. maj 1965
 "Everybody Come Aboard" (Bernie Baum, Bill Giant, Florence Kaye)
 indspillet 14. maj 1965

"Please Don't Stop Loving Me" er baseret på vindersangen fra Det Europæiske Melodi Grand Prix 1964, "Non Ho L'Eta (Per Amarti)" med italienske Gigliola Cinquetti.

På "Petunia The Gardener's Daughter" synger Elvis duet med Donna Douglas, som spillede rollen som Frankie. På "Look Out Broadway" synger Elvis sammen med skuespillerne Donna Douglas og Harry Morgan.

Andet 
Harry Morgan er kendt for sin rolle som Oberst Sherman T. Potter i TV-serien M*A*S*H.

Elvis Presley-albums
Album fra 1966
Eggert Christopher Knuth (1722-1776)

Eggert Christopher lensgreve (von) Knuth (20. oktober 1722 – 26. februar 1776 i København) var godsejer og stiftamtmand, bror til Christian Frederik og Conrad Ditlev Knuth.

Karriere 
Han var søn af lensgreve Adam Christopher Knuth, studerede 1739 i Göttingen og trådte efter at være hjemkommet fra sine udenlandsrejser i Hæren. Han blev 1742 kaptajn og kammerherre, ansattes 1743 ved Livgarden til Fods og blev 1749 generaladjudant hos kongen; men allerede 1751 tog han sin afsked fra militærtjenesten (som oberst). Han blev derefter assessor i Højesteret og udnævntes 1759 til gehejmeråd. 1764 blev han stiftamtmand over Sjællands Stift. 1754 blev han Ridder af Dannebrog, 1763 fik han ordenen l'union parfaite. Udnævnt 1766 til gehejmekonferensråd var han 1772 medlem af den over dronning Caroline Mathilde nedsatte domstol. 1774 blev han dekoreret med Elefantordenen. Knuth døde 26. februar 1776 i København. Som eksempel på en vidt drevet servilisme kan det anføres, at Knuth, da han modtog det hvide bånd, til motto valgte ordene: «Kongens Gunst den eneste Lykke».

Ægteskaber 
Han ægtede 1. gang 5. februar 1742 i Hunseby Kirke Marguerithe Maurice Francoise Isidore Isidore marquise Casado de Monteleone (8. april 1723 – 7. maj 1752), grev Gyldensteens datterdatter (1723-1752) med hvem han fik grevskabet Gyldensteen. Børn:

 Christiane Sophie Frederikke komtesse Knuth (1743 i København – 1790 i Hamborg)
 Charlotte Louise komtesse Knuth (1745-1812), gift med Carl rigsgreve von Görtz (1733-1797)
 Johan Henrik greve Knuth (1746-1802)

2. gang ægtede han 20. oktober 1752 Marie Numsen (18. august 1734 – 4. maj 1765 i København). Børn:
	
 Frederikke Juliane Marie komtesse Knuth (25. februar 1755 – 27. april 1804 i Holbæk), gift med Michael Herman baron Løvenskiold (1751-1807)
 Frederik greve Knuth (1760-1818)

3. gang ægtede Knuth 9. september 1765 i Christiansborg Slotskirke Eleonore Louise Caroline komtesse Moltke (1725-1785), grev Adam Gottlob Moltkes broderdatter, dekanesse i Vallø Stift. Foruden grevskaberne Knuthenborg og Gyldensteen arvede han det for stamhuset Lerchenfeld substituerede fideikommis og købte herfor 1772 Mørup, der oprettedes til stamhus (solgtes 1803); 1760 erhvervede han Ravnstrup.

Han er begravet i Hunseby Kirke. Der findes portrætmalerier, bl.a. af Hans Arbien (Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot).

Kilder 
 Louis Bobé, "Knuth, Eggert Christoffer", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Eggert Christopher 02
Lensgrever fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Højesteretsdommere fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Stiftamtmænd over Sjællands Stift
Officerer fra Danmark
Modtagere af l'union parfaite
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kammerherrer fra Danmark
Gehejmekonferensråder fra Danmark