kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marius Kjeldsen (arkitekt)

Marius Kjeldsen (4. maj 1924 i Askildrup pr. Randers – 24. april 2004) var en dansk arkitekt og embedsmand. Han spillede en væsentlig rolle for udbredelsen af industrialiseret byggeri i Danmark.

Han var søn af murermester og landstingsmand Melchior Kjeldsen og hustru Helene f. Bundgaard, aflagde svendeprøve i murerfaget 1944 og tog afgang fra Randers Tekniske Skole 1945, fra husbygningsteknikum i Aarhus 1946 og fra Kunstakademiets Arkitektskole 1950. Kjeldsen blev ansat i Boligministeriet samme år, blev afdelingsarkitekt 1962, konstitueret chefarkitekt 1971 og blev udnævnt 1973. Han var sekretær for Boligministeriets produktivitetsudvalg 1953-71, redaktionssekretær ved tidsskriftet Byggeindustrien 1957 og redaktør fra 1961.

Han var medlem af Nordisk komité for bygningsbestemmelser, af forskellige udvalg under boligministeriet, Dansk Standardiseringsråd, faglige organisationer mm, medlem af repræsentantskabet for Danske Arkitekters Landsforbund fra 1963, formand for Statens Byggeforskningsinstitut fra 1971 og medlem af Akademiet for de Tekniske Videnskaber.

Har redigerede og skrev flere bøger om det industrialiserede byggeris udvikling og forfattede en række artikler i faglige tidsskrifter. Han blev tildelt Byggecentrums produktivitetspris 1966 og var ved sin død Kommandør af Dannebrog.

Gift 22. december 1951 med Tove Jytte Munk-Madsen (født 25. december 1925 i København), datter af redaktionschef Povl Munk-Madsen (død 1970) og hustru Ruth f. Borgnæs (død 1970).

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974

Arkitekter fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Kommandører af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Redaktører fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Medlemmer af Akademiet for de Tekniske Videnskaber
Kristen Kjeldsen

Kristen Kjeldsen (1. marts 1901 i Kjellerup – 12. februar 1994) var en dansk officer og modstandsmand.

Han blev premierløjtnant 1928 og kaptajn 1940. Under besættelsen gjorde han tjeneste ved modstandsbevægelsens region III i Syd- og Sønderjylland, blev arresteret af Gestapo 1944 og først overført til Horserødlejren, hvorfra han 12. august kom til Frøslevlejren, hvorpå han 15. september blev sendt til koncentrationslejren Neuengamme. Derfra kom han til koncentrationslejren Porta Westfalica-Barkhausen, hvor han overlevede indtil befrielsen.

Han blev dernæst oberstløjtnant 1949 og regionsleder af Hjemmeværnets region IV (Fyn) samme år, oberstløjtnant i Hjemmeværnet 1952, oberst 1954 og tog afsked 1968. Han var Kommandør af Dannebrog og bar en række udenlandske ordener.

Han blev gift 11. oktober 1929 med Birthe Louise K. (5. december 1900 – ?).

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974
 Opslag i Modstandsdatabasen

Officerer fra Danmark
Kommandører af Dannebrog
Modstandsfolk fra Danmark
Ofre for nazismen fra Danmark
Personer fra Kjellerup
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Officerer i Hjemmeværnet
Marc Møller

Marc Møller (født 7. juli 1986) er en tidligere Dansk fodbold forsvarsspiller der senest spillede for FC Midtjylland. Marc havde fået sin fodboldopdragelse i Ikast FS, hvor han senere rykkede op i FC Midtjylands A-trup. Han fik debut for FC Midtjylland i superligaen den 7. august 2005. i 2006 skiftede til Holstebro. Her fik han en halv sæson også gik turen til Sjælland og Lyngby Boldklub, hvor han spillede i 4 og et halvt år. i Juli 2011 kunne han så igen komme til FC Midtjylland.

I en alder af blot 25, meddelte Marc, at han ville lægge støvler på hylden grundet en alvorlig skade. Han forklarede dermed også følgende: “Jeg er selvfølgelig trist over beslutningen. Det er en svær beslutning. Jeg har spillet fodbold, siden jeg var fem år, og det har altid været det, jeg vidste, jeg ville lave, så er det klart, det er svært at tage en beslutning om, at jeg ikke skal det mere.”

Referencer 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra FC Midtjylland
Fodboldspillere fra Lyngby Boldklub
Skåltegn

Skåltegn er runde fordybninger, 5–10 cm i diameter, hugget ind i sten og klippevægge, som regel i forbindelse med helleristninger. De fleste skåltegn stammer fra bronzealderen, men forekommer også i sten- og jernalderen. Deres betydning er usikker, men fordybningerne har været tolket som symbol på kvindelig frugtbarhed.

Skåltegn i Danmark 

Med undtagelse af Bornholm findes få klipper eller synligt grundfjeld i Danmark, så de fleste danske helleristninger er indhugget på sten ved oldtidens gravanlæg. Skåltegn er den almindeligst forekommende helleristning, ofte sekundært indhugget i anseligt antal på toppen af dæksten på bondestenalderens stendysser, som bronzealderfolket ofte genbenyttede til sine begravelser. 

I Danmark kategoriserer Kulturarvsstyrelsen skåltegn under anlægshovedgruppen "Tro og Tradition" og har kortlagt over 1.000 sådanne fortidsminder. De fleste skåltegn i Danmark er fra bronzealderen.

Skåltegn i Sverige 

På svensk kaldes skåltegnene skålgropar eller älvkvarnar - dvs "kværne for elverfolk", hvis velvilje svensk folketro knyttede til afgrøden. Det sagdes, at så sent som i 1920'erne listede "kloge koner" på Enköping-egnen ud i måneskin og smurte lokale skåltegn med fedt eller ofrede mønter i dem. I 1800-tallet tænkte man sig, at der var ofret blod i skåltegnene; men væske har ikke været egnet til ofring, da mange skåltegn er udhugget i sten, der hælder. Man tænkte sig også, at skåltegnene blev benyttet til at knuse de dødes benrester til aske. Det kan måske passe med, at kun en lille del af benresterne genfindes i urner efter ligbrænding (som var den enerådende gravskik ved bronzealderens slutning). Nogle skåltegn omtaltes som vårtkällor ("vortekilder"), da regnvand samlet fra dem skulle kunne vaske vorter væk. Oscar Almgren foreslog i 1927, at udhugningen af skåltegnene havde symboliseret en forening mellem himmelguden og jordgudinden, som Tacitus kaldte Nerthus. I senere tid har man tænkt, at skåltegnene også kan have med lyd at gøre. Ved udgravning af et kulthus fra bronzealderen i Håga (Uppsala kommun) sommeren 2000, lå der en stenblok, der klang, når man slog på den med en mindre sten. Denne klingsten  (fonolit) kan have tjent som tromme under ceremonier. Man talte 14 skåltegn i klangstenen, og den største og dybeste var der, hvor klangen lød bedst.

Skåltegn i Norge 
Af de 1.100 kendte steder med helleristninger i Norge ligger henved 100 på Listahalvøen ved kysten. Kun ni felter på egnen indeholder andet end skåltegn; og da begrænset til skibsristninger eller fodsåler.  Et af de største helleristningsfelter er Jærberget med 22 skibsristninger og henved 70 skåltegn samlet på en høj i marken ved gården Penne.   

Listas skåltegn kan tænkes som et kvindeligt modstykke til egnens mandlige fallosstene (= bautalignende, stående stene). Helleristningsfeltet på Penne ligger omtrent midt mellem to fallosstene. Den ene kaldes for Vanen, måske til minde om vaneguden Njord, som i norrøn mytologi var de søfarendes gud. 

Skåltegn findes også godt synlige i det centrale Oslo.

Henvisninger

Se også 
 Helleristning

Helleristninger
Jernalder
Bronzealder
Skandinavisk jernalder
Alessandro Pirzio Biroli

Alessandro Pirzio Biroli (født 23. juli 1877 i Bologna, død 20. maj 1962 i Rom) var en italiensk officer og fægter, som deltog i de olympiske lege 1908 i London.

Pirzio Biroli deltog i tre discipliner ved OL 1908: Kårde og sabel individuelt samt sabel for hold. I kårde vandt han to kampe i sin indledende pulje, hvilket ikke var nok til videre deltagelse. I den individuelle sabelkonkurrence vandt han to kampe i indledende runde og gik videre til anden runde. Her vandt han én kamp, hvilket ikke var nok til videre deltagelse. I holdkonkurrencen var han med på det italienske hold i alle tre kampe. Holdet vandt i indledende runde over Storbritannien, men tabte derpå i semifinalen til Ungarn, der senere vandt guld. Italienerne fik en kamp om andenpladsen, som de vandt over Tyskland. De andre på holdet var Marcello Bertinetti, Sante Ceccherini, Riccardo Nowak og Abelardo Olivier.

Efter første verdenskrig blev Pirzio Biroli øverstbefalende for Bersaglieri-regimentet, og i perioden 1921-1927 var anførte han en militærmission til Ecuador. Han havde flere betydningsfulde militære poster, blandt andet stabschef for det eritreanske korps i den anden italiensk-abessinske krig 1936-1937. Han havde fascistiske sympatier og blev udnævnt til general i den italiensk 9. armé i 1941 og var guvernør i Montenegro 1941-1943 med fulde beføjelser over området, både militære og civile. Han var personligt ansvarlig for en lang række henrettelser og masseterror mod den montenegrinske befolkning. Skønt han blev opfattet som krigsforbryder af FN, blev han aldrig retsforfulgt og tilbragte sine sidste år i Rom.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fægtere fra Italien
Personer i 2. verdenskrig
Generaler fra Italien
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1908
Olympiske sølvmedaljevindere fra Italien
Fernand Bosmans

Fernand Bosmans (født 29. juni 1883, død 29. juli 1960) var en belgisk  fægter, som deltog i de olympiske lege 1908 i London.

Ved legene i 1908 stillede Bosmans op i kårde. Individuelt blev han nummer tre i sin indledende pulje, nummer to i sin andenrundepulje, hvorpå han blev sidst i sin semifinalepulje og var ude af turneringen. Han var desuden med på det belgiske kårdehold. Belgierne besejrede i kvartfinalen Sverige med 11-6, hvorpå de besejrede Italien 9-8 i semifinalen. I kampen om guldet tabte belgierne 7-9 til Frankrig og måtte derpå ud i en kamp om andenpladsen, som de tabte 5-9 til Storbritannien. Dermed blev det belgiske hold nummer tre i konkurrencen.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fægtere fra Belgien
Deltagere for Belgien ved sommer-OL 1908
Olympiske bronzemedaljevindere fra Belgien
Sante Ceccherini

Sante Lorenzo Minotti Ceccherini (født 15. november 1863, død 9. august 1932) var en italiensk officer og fægter, som deltog i de olympiske lege 1908 i London. 

Ceccherini kom på militærskole allerede som femtenårig og fortsatte på akademiet i Modena, hvorfra han kom ud som sekondløjtnant. Han gjorde tjeneste ved Bersaglieri-regimentet frem til første verdenskrig.

Han var en dygtig fægter, der vandt det italienske mesterskab i sabel i 1897, hvilket indbragte ham titlen som kaptajn. I 1910 blev han udnævnt til major.

Ceccherini stillede op i tre discipliner ved OL 1908: Kårde og sabel individuelt og sabel for hold. I kårde vandt han tre af sine kampe i indledende runde, hvilket ikke var nok til at gå videre i konkurrencen. I den individuelle sabelkonkurrence vandt han fire kampe i indledende runde og gik videre til anden runde. Her var tre sejre nok til at kvalificere ham til semifinalen, men han udgik undervejs heri. I holdkonkurrencen var han med på det italienske hold i to af dets kampe. Holdet nåede til kampen om andenpladsen, som italienerne vandt, men hvor han ikke deltog. De andre på holdet var Marcello Bertinetti, Riccardo Nowak, Alessandro Pirzio Biroli og Abelardo Olivier.

Han var næsten halvtres år gammel, da han i 1912 meldte sig til tjeneste i den italiensk-tyrkiske krig i 1912. Her anførte han en bataljon fra sit regiment og modtog for sin indsats militære sølv- og bronzemedaljer. I første verdenskrig var han kommandør for det 12. Bersaglieri-regiment og kæmpede her i det andet slag ved Isonzo, hvilket indbragte ham yderligere to sølvmedaljer og til sidst en udnævnelse til general. 

I 1922 deltog han sammen med Toscana-legionen i marchen mod Rom, der resulterede i Benito Mussolinis magtovertagelse og efterhånden diktatur.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fægtere fra Italien
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1908
Olympiske sølvmedaljevindere fra Italien
Gymnastik under sommer-OL 1928

Gymnastik under sommer-OL 1928. Gymnastik var med på det olympiske program for ottende gang under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Der blev konkurreret om otte olympiske titler, seks individuelle og to i hold. Mændene konkurrerede i de seks individuelle øvelser og i en holdkonkurrence. For første gang fik også kvinder lov til at deltage og det var i en holdkonkurrence.

Medaljer

Mænd

Mangekamp

Mangekamp holdkonkurrence

Barre

Spring over hest

Reck

Ringe

Bensving

Damer

Mangekamp holdkonkurrence 

1928
Sommer-OL 1928
Riccardo Nowak

Riccardo Nowak (født 16. januar 1885 i Bergamo, død 18. februar 1950 smst.) var en italiensk fægter, som deltog i de olympiske lege 1908 i London. 

Nowak deltog i fem konkurrencer ved OL 1908: Individuelt i fleuret, kårde og sabel samt kårde og sabel for hold. Fleuret var med som demonstrationssport ved legene, så der er ikke registreret resultater for dette. Individuelt nåede han i kårde og sabel til anden runde, og i kårdeholdkonkurrencen var han med til at sikre Italien fjerdepladsen. Bedst gik det for sabelholdet, der i indledende runde vandt over Storbritannien, men derpå tabte i semifinalen til Ungarn, der senere vandt guld. Italienerne fik en kamp om andenpladsen, som de vandt over Tyskland. De andre på holdet var Marcello Bertinetti, Sante Ceccherini, Alessandro Pirzio Biroli og Abelardo Olivier.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fægtere fra Italien
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1908
Olympiske sølvmedaljevindere fra Italien
Grundlagsrente

Grundlagsrenten er den rente, som indgår i det tekni­ske grundlag, og som grundpensioner beregnes på baggrund af. 

Finanstilsynet fast­sætter den maksimale grundlagsrente med udgangs­punkt i obligationsrenten.

Ekstern henvisning 
 Grundlagsrente – Københavns Universitet

Reference 

Pension
Karen Allen

Karen Jane Allen (født 5. oktober 1951) er en amerikansk skuespiller, der blandt andet har medvirket i nogle af filmene om Indiana Jones.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Illinois
Brydning under sommer-OL 1928

Brydning under sommer-OL 1928. Brydning var med på det olympiske program for syvende gang i 1928 i Amsterdam. Der blev konkurreret om tretten olympiske titler, seks i græsk-romersk stil og syv i fristil, kun for mænd. Finland blev bedste nation foran Sverige.

Medaljer 

</div>

Græsk-romersk stil

Bantamvægt (58 kg)

Fjervægt (62 kg)

Letvægt (67,5 kg)

Mellemvægt (75 kg)

Letsværvægt (82,5 kg)

Sværvægt (over 82,5 kg)

Fristil

Bantamvægt (56 kg)

Fjervægt (61 kg)

Letvægt (66 kg)

Weltervægt (72 kg)

Mellemvægt (79 kg)

Letsværvægt (87 kg)

Sværvægt (over 87 kg) 

Sommer-OL 1928
1928
Alexandre Gendebien

Alexandre Gendebien (4. maj 1789 i Mons –  6. december  1869 i Bruxelles) var en belgisk politiker.

Gendebien arbejdede i 1829 som advokat og var samtidig ansat på oppositionsavisen Courrier des Pays-Bas. Gendebien blev kendt da avisens redaktør Louis de Potter blev fængslet og stillet for retten. Gendebien fik forbindelse med toppen af den franske bevægelses parti, og forsøgte på enhver måde at fremskynde Belgiens udtræden af det Forenede kongerige Nederlandene.

Under den belgiske revolution i 1830 var han medlem af den provisoriske regering og var ligesom Louis De Potter erklæret republikaner. Gendebien blev medlem af nationalkongresen og overtog under Surlet de Chokiers regentskab posten som justitsminister. Efter valget af prins Leopold af Sachsen-Coburg til belgisk konge kom han i klar opposition til den styreform som efterfølgende blev skabt. Senere blev han præsident for højesteret.

Gendebien var den mest markante tilhænger af den såkaldte Rattachisme, indlemmelsen af Belgien, eller i det mindste Wallonien i Frankrig. Hans parti blev stadig mindre. Da han selv den 23. august 1833 måtte indkassere et totalt nederlag i en anklage mod ministeren Jean Louis Joseph Lebeau og især da han i 1839 ikke kunne forhindre ratifikationen af fredstraktaten med Holland og afståelsen af Luxembourgs i parlamentet, trak han sig mere og mere ud af aktiv politik. Han nedlagde sin post som byrådsmedlem og som formand for advokatsammenslutningen og nøjedes med at udøve sit erhverv som advokat. 

Politikere fra Belgien
Jurister fra Belgien
Georg S. Geil

Georg Seeberg Geil (10. oktober 1930 på Frederiksberg – 19. februar 1996 i Viborg) var en dansk cand.theol., og den 42. biskop over Viborg Stift fra 1985 til sin død.

Han var Kommandør af Dannebrog.

Karriere 
Han blev i 1949 student fra Metropolitanskolen og blev cand.theol. i 1956 fra Københavns Universitet.

Præst og provst 
Efter afslutningen af teologistudiet var Geil hjælpepræst i Christianskirken i Fredericia fra 1956 til 1960. I 1960 fik han for første gang ansvaret for sit eget sogn, da han blev sognepræst for Løsning Sogn og Korning Sogn ved Hedensted. I 1966 flyttede Georg Geil længere sydpå, da han blev ansat som sognepræst i Sankt Severin Kirke tæt på Haderslev centrum. Dette embede havde han indtil 1973 hvor han rykkede til Sct. Pauls Kirke i Aarhus. Der var han sognepræst indtil 1976, og dette blev også Geils sidste periode som ansat præst. I 1976 blev Georg Geil ansat som domprovst i Aalborg Budolfi Provsti med 12 kirker i 10 sogne.

Biskop 

Da Johannes W. Jacobsen skulle afløses som biskop over Viborg Stift i 1985, opstillede Georg S. Geil til bispevalget med støtte fra Kirkeligt Centrum og Indre Mission. Han vandt efterfølgende over sine modkandidater og flyttede ind i Bispegården i Viborg.

Georg S. Geil var den første biskop i Danmark der klart tog afstand fra kirkelig vielse af homoseksuelle par. Den 22. september 1995 sendte han et brev til sine biskop kollegaer hvor hans modstand blev begrundet med ordene:

Geil døde pludseligt i en alder af 65 år.

Bibliografi 
Geil var en ivrig skribent og forfatter, og udgav igennem årene mange bøger og artikler, med hovedvægt på kristne og kirkelige emner.

Udvalg af udgivelser:
 Befrielse (1978)
 Natten bliver til morgen: tanker omkring døden
 Vandring gennem sind og sogne: om grøde, granit og gråligt hav
 Natten bliver til morgen
 Og der blev lys
 Hvem kender vindens vej?
 Begrænsning og udfordring
 Grønt var min Farmors Græs (1984) – erindringsbog
 Menneske mellem magterne
 Guds dårskab (1995)
 Glædens dage – dagenes glæde (1996)

Privat 

Georg S. Geil var gift med den norsk/danske forfatter Reidun Günther Geil. (1931-2008)

Han og hustruen er begravet på Viborg Kirkegård.

Eksterne henvisninger

Referencer 

Biskopper over Viborg Stift
Kommandører af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Frederiksberg
Selvbiografer fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Studenter fra Metropolitanskolen
Mac OS X Lion

Mac OS X Lion (version 10.7) er den ottende store opdatering af Mac OS X, Apples styresystem til Macintosh-skrivebords- og servercomputere. Lion blev udgivet til download den 20. juni 2011 som annonceret i Apples 2011-tredjekvartalsregnskab. Apples hjemmeside og Mac OS X-websteder refererer til styresystemet som OS X Lion, uden ordet "Mac", men Apples pressemeddelelse vedrørende styresystemets udgivelse i juli bruger både Mac OS X Lion og OS X Lion.

Max OS X Lion er efterfølgeren til Mac OS X Snow Leopard.

Et smugkig på Lion blev vist for offentligheden på Apples "Back to the Mac"-begivenhed den 20. oktober 2010. Mange funktioner fra iOS vil blive importeret til Lion, herunder en let navigerbar oversigt over installerede applikationer. Desuden blev Lion markedsført med Mac App Store som en ny funktion i styresystemet, men den var dog allerede inkluderet i Mac OS X Snow Leopard version 10.6.6.
Den 24. februar 2011 blev den første udviklerversion af Lion (11A390) udgivet. Den var dog kun tilgængelig for medlemmer af Apple Developer-programmet. Andre udviklerversioner blev efterfølgende udgivet. En af disse versioner var Lion Preview 4 (11A480b), udgivet under WWDC 2011. Lion opnåede Golden Master-status den 1. juli 2011 og blev udgivet for offentligheden den 20. juli 2011. Golden Master-status er en betegnelse for et program, der er klar til massedistribution.

Kilder 

Lion
International Reporter

International Reporter (IR) er en uafhængig norsk organisation, der arbejder for at fremme kvalitet, bredde og bevidsthed i udenrigsjournalistiken. Organisationen ble grundlagt som Forum for udviklingsjournalistik i 1987 af undervisere ved Norges Journalisthøjskole, forskere og journalister. Organisationen er drevet dels med midler fra Norad.

International Reporter har en fast medarbejder, der arbejder som faglig sekretær og redaktør af nyhedsbrevet og hjemmesiden. Organisationens bestyrelse har ni medlemmer.

International Resource Network 

International Reporter driver en engelsksproglig database, International Resource Network (IRN), der indeholder navne, kontaktoplysninger og korte præsentationer af journalister, fotojournalister, ekspert-kilder samt folk indenfor udviklingsbistand i Afrika, Asien og Latinamerika. Der er også folk i Norge, med særlig viden om disse områder. Den vigtigste målgruppe for IRN er norske journalister, men databasen kan også være relevant for udenlandske journalister samt dem, der arbejder indenfor udvikling, virksomheder eller organisationer.

Journalistpris 

International Reporter-prisen bliver uddelt årligt til en journalist, der har produceret et journalistisk produkt, der på en indsigtsfuld, overraskende og engagerende måde har kastet lys over et internationalt tema med fokus på Afrika, Asien eller Latinamerika. Prisen blev uddelt første gang i 2010. Den gik da til journalisterne Inger Sunde og Harald Eraker for filmen ”Connecting People”, en kritisk dokumentar om mobiltelefonindustrien, som blev vist på NRK Brennpunkt .

I 2011 gik prisen til Aftenpostens korrespondent i Sydasien, Kristin Solberg, for bogen ”Gennem de renes land”.

Se også 
 Internasjonal Reporter (offisiell side)

Eksterne henvisninger 

Journalister fra Norge
Journalistik
Organisationer fra Norge
Ngo'er
Etableret i 1987
Dinilysia

Dinilysia var en tidlig art af slange fra den sene Kridttid, omkring 100 millioner år siden. Den var omkring 1.8 meter lang, og lignede de fleste af nutidens slanger, bortset fra at den stadig havde resterne af sine bagben. De var dog så små, at de kun lignede små stumper. Dinilysia var ikke giftig; den kvalte sit bytte med kroppen, og slugte det derefter, som moderne kvælerslanger gør det i dag. Dinilysia levede i Sydamerika.

Føde 
Dinilysia var ikke lige så lang og stor som andre slanger der kom senere, men den var i stedet rigtig stærk. Den har formodentligt spist krokodiller, pattedyr og andet, som den kvalte luften ud af, inden den slugte dem. Ligesom moderne slanger kunne Dinilysia overleve uden mad i månedsvis.

Slanger og øgler
Forhistoriske dyr