kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karl-Heinz Riedle

Karl-Heinz Riedle (født 16. september 1965 i Weiler-Simmerberg, Vesttyskland) er en tysk tidligere fodboldspiller, der spillede som angriber hos de tyske storklubber Werder Bremen og Borussia Dortmund, samt for S.S. Lazio i Italien og Liverpool F.C. og Fulham F.C. i England. Han spillede desuden en årrække på Tysklands landshold, som han blev verdensmester med ved VM i 1990.

Klubkarriere 
Riedle startede sin seniorkarriere i 1983 hos FC Augsburg, og først i 1987 kom han til en topklub, da han skrev kontrakt med Werder Bremen. Her var han med til at blive tysk mester i 1988. Efter at have spillet tre år hos italienske S.S. Lazio skiftede Riedle i 1993 til Werders rivaler, Borussia Dortmund. Hans fire år i Ruhr-klubben blev særdeles succesfulde, da han var med til at føre klubben frem til det tyske mesterskab i både 1995 og 1996, samt Champions League i 1997.

Riedle sluttede sin karriere af med et ophold i engelsk fodbold, hvor han i 1999 i første omgang skiftede til Liverpool F.C. Allerede to år efter skiftede han dog til London-klubben Fulham F.C., hvor han spillede sine sidste to sæsoner, inden han indstillede sin karriere i 2001.

Landshold 
Riedle nåede gennem sin karriere at spille 42 kampe og score 16 mål for Tysklands landshold. Han debuterede for holdet i 1988, hvor han også var en del af det hold der deltog ved OL samme år i Seoul. Her blev vesttyskerne nummer to i indledende pulje, hvorpå de i kvartfinalen besejrede  med 4-0. I semifinalen tabte holdet efter forlænget spilletid til , hvorpå de i medaljekampen sikrede sig bronze efter 3-0 over , mens  vandt guld og Brasilien sølv.

Efterfølgende var han med til at blive verdensmester ved VM i 1990 i Italien og sølvmedaljevinder ved EM i 1992 i Sverige. Hans sidste slutrunde med landsholdet var VM i 1994 i USA, hvor tyskerne blev slået ud i kvartfinalerne.

Titler 
Bundesligaen
 1988 med Werder Bremen
 1995 og 1996 med Borussia Dortmund

Champions League
 1997 med Borussia Dortmund

VM
 1990 med Tyskland

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Soccerbase.com spillerinfo 
 Fussballdaten.de spillerinfo

Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldspillere fra FC Augsburg
Fodboldspillere fra Werder Bremen
Fodboldspillere fra SS Lazio
Fodboldspillere fra Borussia Dortmund
Fodboldspillere fra Liverpool F.C.
Fodboldspillere fra Fulham F.C.
Verdensmestre i fodbold
Personer fra Bayern
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1992
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1994
Deltagere for Vesttyskland ved sommer-OL 1988
Olympiske bronzemedaljevindere fra Vesttyskland
Stjerne til støv

Stjerne til støv er Sebastians 12. studiealbum, udgivet i 1981. Ligesom Cirkus Fantastica, Live og 80'ernes Boheme er det indspillet med, hvad der ofte er blevet omtalt som "superbandet" eller "stjernebandet": Nils Henriksen, Kenneth Knudsen, Lis Sørensen, Michael Friis og Alex Riel (foruden medvirken af andre musikere). Det var Sebastians første udgivelse på Medley Records, efter at han havde forladt CBS ved indgangen til 1981.

Albummet er musikalsk set meget varieret i udtrykket, idet det spænder fra storladne pop/rocksange som "Romeo" og "Stille før storm" til mere afdæmpede numre som "Sommerfuglen" og titelnummeret "Stjerne til støv". Blandt andre stilelementer kan nævnes en vis reggaepåvirkning i "Vind og vejrhaner" samt musik fra tiden omkring anden verdenskrig i "Lili M", der var inspireret af den tyske sang "Lili Marleen". På tekstsiden finder man nogle af Sebastians mere kritiske sange i "Presidenten", der kan høres som en kritik af Ronald Reagan, samt "Vind og vejrhaner", der omhandler medløberi.

Stjerne til støv var Sebastians største albumsucces med et pladesalg på mere end 130.000 eksemplarer. Succesen skyldtes bl.a. numre som "Romeo" samt "Stille før storm", der har vokal af Lis Sørensen, og som siden er blevet hendes signaturmelodi. Albummet betrages ofte som et hovedværk i dansk rockmusik, og det er senere medtaget i Kulturkanonen, hvor den bl.a. fik følgende ord med på vejen: "Sangene tager sjældent den lige vej hjem, men myldrer med finter, farver og detaljer. Sebastian har en række af landets mest kompetente musikere i ryggen, og de giver musikken et væld af klange, som gør Stjerne til støv til en atypisk rockplade."

"La Dolce Vita" er en genindspilning: originalversionen findes på Gøgleren, Anton og de andre fra 1975. "Romeo" blev senere et hit for dance-sangeren Blå Øjne.

Numre

Side 1 
 "Romeo" (5:20)
 "Sommerfuglen" (4:00)
 "Vind & vejrhaner" (4:30)
 "Stille før storm" (4:10)

Side 2 
 "Presidenten" (4:50)
 "Lili M" (3:25)
 "La Dolce Vita" (4:50)
 "Stjerne til støv" (5:15)

Noter

Litteratur 
 Bille, Torben (1984): Sebastian – Gøgleren, Knud og de andre. København: Forlaget Fremad.
 Bille, Torben (red. 2002): Dansk Rock Leksikon. København: Politikens Forlag.
 Elsnab, Peter og Jesper Nykjær Knudsen (årstal ikke angivet): "Håb og holdninger" . Artikel, Kulturkanon.kum.dk (10-05-2012)

Eksterne henvisninger 
 Discogs – Sebastian – Stjerne til støv (10-05-2012)
 Stjerne til støv på Sebastian.info  (10-05-2012)

Sebastian-album
Album fra 1981
Kulturkanonen
Aage Rou Jensen

Aage Rou Jensen (født 24. september 1924 i Aarhus, død 8. juni 2009 i Risskov) var en dansk fodboldspiller.

Karriere  
Rou Jensen spillede hele sin karriere i AGF, hvor han begyndte på klubbens drengehold, da han var otte år gammel. I en alder af 17 år debuterede han på AGF's divisionshold i 1942 og spillede for holdet, til han holdt op som 38-årig. Det blev til 410 divisionskampe og 89 mål, men totalt blev det 709 kampe for AGF. Han var anfører i en lang årrække, og i elleve sæsoner i træk var han med i samtlige kampe.
Han var blandt andet med til at vinde fire danske mesterskaber (1955, 1956, 1957 og 1960) og tre pokaltitler (1955, 1957 og 1960). Han blev som den som blev første kåret til årets pokalfighter efter 4-0-sejren over Aalborg Chang i 1955.

Rou Jensen debuterede på det danske landshold som 20-årig i en hjemmekamp mod Norge. Han var med som reserve til OL 1952 i Helsinki, men blev først etableret landsholdsspiller, efter han var fyldt 30 år. I 12 landskampe var han anfører. Han nåede 30 A-landskampe med 11 scoringer og blev den første spiller, der spillede på alle DBU's landshold (30 A-, 7 B- og 1 U-).

Rou Jensen ville ikke være professionel i udlandet, hvor han havde fået tilbud fra blandt andet Bologna, Le Havre og Coventry, men han ville ikke ødelægge sin civile karriere på Ceres Bryggerierne, hvor han var direktionssekretær.

Han dyrkede også andre sportsgrene. I håndbold spillede han 73 kampe på AGF's divisionshold, og han var med til at vinde tre DM-bronzemedaljer, ligesom han fik tre håndboldlandskampe i årene 1949-1952. Desuden dyrkede han gymnastik, svømning og tennis, altsammen også i AGF.

Efter sin aktive karriere var Rou Jensen holdleder for AGF en enkelt sæson 1963, og han bestred også posten som formand for AGF's fodboldsafdeling i perioden 1964-1967.

I de sidste år levede Rou Jensen et stille liv på plejehjem hvor han døde 84 år gammel i juni 2009.

Hæder 
Flere gange blev Rou Jensen kåret til Årets idrætsmand i Aarhus.

I 2016 blev Aage Rou Jensen udpeget til DBUs "Fodboldens Hall of Fame".

I 2018 blev han udpeget som AGF-legende i 2018.

Bibliografi 
 Aldrig færdig med fodbold 1961

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 AGF-legende er gået bort 
 AGFs hjemmeside – Farvel til den største 
 Håndbold info - Herre A-landsholdspillere - Aage Rou Jensen 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra AGF
Håndboldspillere fra Danmark
Personer fra Aarhus
Holger Bagger-Sørensen

Holger Bagger-Sørensen (født 17. januar 1943) er en vejlensisk forretningsmand, søn af Erik Bagger-Sørensen. I Vejle er han kendt under navnet tyggegummikongen på grund af hans tidligere stilling som administrerende direktør på tyggegummifabrikken Dandy, der i dag hedder Gumlink.

Bagger-Sørensen har været ansat i sin farfars og fars virksomhed siden 1971. Fra 1975-1991 var han adm. direktør, hvorefter han tiltrådte formandsposten for bestyrelsen. 
Holger Bagger-Sørensen var frem til 2015 bestyrelsesformand for Bagger-Sørensen & Co. A/S og Okono A/S.

Bagger-Sørensen er desuden kendt som en af de fire købmænd, der i 1988 investerede store summer i Vejle Boldklub. Indkøb af kendte spillere som Preben Elkjær, John Larsen og Keld Bordinggaard skabte store overskrifter, men ikke store resultater. I 1991 trak de fire købmænd sig ud af klubben, men sørgede på vej ud at sikre at klubben var gældfri. I dag er Holger Bagger-Sørensens søn, Steen Bagger-Sørensen, engageret i Vejle Boldklub som storaktionær.

Henvisninger 

Erhvervsfolk fra Danmark
Personer fra Vejle
Personer i Kraks Blå Bog
Falsters Virke

Falsters Virke er en af 3 tilflugtsborge fra jernalderen på Lolland og Falster. Det antages at borgene skulle beskytte befolkningen i tilfælde af angreb fra syd og øst over Østersøen.

Borgen på Falster har været kendt i mange år. Ud fra stednavneforekomsterne i området har man sluttet, at der er tale om det 'virke' der er omtalt i Saxos Danmarkshistorie i forbindelse med krigene mod venderne i 1158, men med udgravningerne af Trygge Slot på bakkekammen vest for Virket Sø, der begyndte i 2016, er der blevet sået tvivl om, hvorvidt det er det ene eller det andet anlæg, der skal opfattes som det egentlige "Falsters Virke". Hans Stiesdal mente, at virket i Hannenov Skov måtte være ældre end det, Saxo refererede til.

Tilflugtsborgen ligger mellem landsbyerne Tingsted og Virket nordøst for Nykøbing Falster på grænsen mellem Falsters Nørre Herred og Falsters Sønder Herred. Mod nord er den beskyttet af Tingsted Å og Virket Lyng, som er et større moseområde samt af Virket Sø, områder, der tidligere var næsten uigennemtrængelige. Mod syd findes så volden, hvoraf ca. halvdelen endnu er meget synlig. Hvor volden krydser Virketvej, står en mindesten. 

I 2010 producerede Tv2 øst programserien En God Historie med historikeren Kåre Johannessen, der er museuminspektør på Middelaldercentret. Episoden "Falsters virket" handlede om Falsters Virke, hvor Johannessen besøgte dele af anlægget sammen med Sille Roulund.

Se også 
 Trygge Slot
 Folkeborgene på Lolland og Falster
 Lollands Vesterborg
 Lollands Østerborg

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Lolland-Falsters historiske Samfund – Årbog 2001 (Sven Thorsen)
 Skalk 2001 nr. 5

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Guldborgsund Kommune
Lollands historie
Falsters historie
Fæstningsanlæg i Danmark
Skandinavisk jernalder
Günter Hermann

Günter Hermann (født 5. december 1960 i Rehburg-Loccum, Vesttyskland) er en tidligere tysk fodboldspiller, der som midtbanespiller på det vesttyske landshold var med til at vinde guld ved VM i 1990 i Italien. Han var dog udelukkende med til turneringen som reserve, og nåede gennem karrieren kun at spille to landskampe.

På klubplan spillede Hermann for de tyske klubber Werder Bremen, Wattenscheid 09 og Hannover 96. Længst tid tilbragte han hos Werder, som han blev tysk mester med i 1988 og DFB-Pokalvinder i 1991.

Titler 

Bundesligaen
 1988 med Werder Bremen

DFB-Pokal
 1991 med Werder Bremen

VM
 1990 med Vesttyskland

Eksterne henvisninger 
 Spillerinfo

Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldtrænere fra Tyskland
Fodboldspillere fra Werder Bremen
Fodboldspillere fra SG Wattenscheid 09
Fodboldspillere fra Hannover 96
Verdensmestre i fodbold
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Uwe Bein

Uwe Bein (født 26. september 1960 i Heringen, Vesttyskland) er en tidligere tysk fodboldspiller, der som midtbanespiller på det vesttyske landshold var med til at vinde guld ved VM i 1990 i Italien. Han spillede i alt 17 landskampe og scorede tre mål.

På klubplan spillede Bein for de tyske klubber Kickers Offenbach, 1. FC Köln, Hamburger SV samt Eintracht Frankfurt. Inden sit karrierestop nåede han også at spille tre år i japanske Urawa Red Diamonds.

Titler 

VM
 1990 med Vesttyskland

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldspillere fra Kickers Offenbach
Fodboldspillere fra 1. FC Köln
Fodboldspillere fra Hamburger SV
Fodboldspillere fra Eintracht Frankfurt
Verdensmestre i fodbold
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Heine

Heine er et dansk drengenavn. I Danmark hedder 1306 mænd Heine til fornavn (Danmarks Statistik, 2008). Tilmed bærer 104 danskere navnet til efternavn (Danmarks Statistik, 2008).

Navnet stammer fra Tyskland, og er især kendt fra den berømte tyske digter Heinrich Heines efternavn.

Drengenavne
Montehermoso

Montehermoso er en by i det centrale Spanien og hovedstad i provinsen Cáceres, den har et indbyggertal på 5.769 (2008).

Byer i Extremadura
Paul Steiner

Paul Steiner (født 23. januar 1957 i Waldbrunn, Vesttyskland) er en tidligere tysk fodboldspiller, der som forsvarsspiller på det vesttyske landshold var med til at vinde guld ved VM i 1990 i Italien. Han fungerede udelukkende som reserve i turneringen, og nåede kun at spille én landskamp, en træningskamp mod Danmark op til turneringen, som han overraskende var blevet udtaget til.

På klubplan spillede Steiner for de tyske klubber Waldhof Mannheim, MSV Duisburg og 1. FC Köln. Han vandt i 1983 med Köln den tyske pokalturnering.

Titler 

DFB-Pokal
 1983 med FC Köln

VM
 1990 med Vesttyskland

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldspillere fra MSV Duisburg
Fodboldspillere fra 1. FC Köln
Fodboldspillere fra SV Waldhof Mannheim
Verdensmestre i fodbold
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Lollands Østerborg

Lollands Østerborg er en af 3 tilflugtsborge fra jernalderen på Lolland og Falster. Det antages at borgene skulle beskytte befolkningen i tilfælde af angreb fra syd og øst over Østersøen.

Mens borgen på Falster har været kendt og anerkendt længe, var det først i 1928 at redaktør af Nakskov Tidende C.C. Haugner (der også var lokalhistoriker, manden bag oprettelsen af Reventlow-museet på Pederstrup og politiker) fremlagde den ide, at der lå resterne af en tilflugtsborg på Midtlolland, og at der sandsynligvis også måtte findes en borg på Vestlolland. Han identificerede dele af et voldforløb mellem Hejrede Sø og Røgbølle Sø og et tilsvarende vest for Søholt mellem Maribo Søndersø og Røgbølle Sø. Søerne mod nord og syd afgrænser sammen med voldene mod øst og vest det meget store areal, der udgør tilflugtsborgen.

Den del af den østre vold, som stadig er intakt, ligger i Kårup Vænge, en skov syd for Hejrede Sø på grænsen mellem Musse Herred og Fuglse Herred. Denne vold blev undersøgt i 1944, men en større opmærksomhed om voldene blev først skabt efter omtaler i tidsskriftet Skalk i 1992 og 1993 af Harald Andersen og Sven Thorsen. I 1995 blev der foretaget nye undersøgelser på stedet, og det viste sig at Haugner havde ret. De undersøgte volde er samtidige og menes anlagt omkring år 550 e. Kr.

Galleri

Se også 
 Folkeborgene på Lolland og Falster
 Lollands Vesterborg
 Falsters Virke

Eksterne henvisninger 

 Lolland-Falsters historiske Samfund – Årbog 2001 (Sven Thorsen)
 Lolland-Falsters Historiske Samfunds – Årbog 1995 (Kirsten Christensen og Karen Løkkegaard Poulsen)
 Kirsten Christensen: Hejrede og Søholt – et forsvarsanlæg. (1996)
 SKALK 2001 nr. 5

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Guldborgsund Kommune
Østerborg
Falsters historie
Fæstningsanlæg i Danmark
Skandinavisk jernalder
Lollands Vesterborg

Lollands Vesterborg er en af 3 tilflugtsborge fra jernalderen på Lolland og Falster. Det antages at borgene skulle beskytte befolkningen i tilfælde af angreb fra syd og øst over Østersøen.

Mens borgen på Falster har været kendt og anerkendt længe, var det først i 1928 at eksistensen en tilsvarende borg på Midtlolland blev hævdet af C.C. Haugner. Han foreslog samtidig, at der også på Vestlolland måtte findes en tilflugtsborg. I 1995 blev der foretaget udgravninger i ”Østerborg”, og det blev fastslået, at den stammer fra ca. 550 e. Kr.

Imidlertid ledte man ikke efter nogen ”Vesterborg” før i oktober 2000. Ved denne lejlighed gravede medarbejdere fra Lolland-Falsters Stiftsmuseum i Maribo en søgegrøft gennem en kort vold, der tæt på Halsted løber parallelt med hovedvej 9 over en strækning af knap to hundrede meter. I vest som en enkelt vold, men østpå med et dobbelt og tredobbelt voldforløb med grave mod syd. Det tredobbelte voldforløb har en bredde på lidt over 25 meter, og toppen af den inderste vold ligger to meter over den yderste voldgrav. Den indre vold er 4 – 5 meter bred og én meter høj. Den mellemste vold er knapt så bred og kun halvt så høj. Den yderste og sydligste vold er noget udflydende.

Det område, der formodes at udgøre folkeborgen, afgrænses af Halsted Å med en række fugtige enge mod vest, Vesterborg Sø mod nord og den undersøgte vold mod syd. Mod øst er det ikke lykkedes at finde voldrester, idet området i dag er landbrugsjord. Det har dog tidligere været mere vandlidende, og måske har der i det område været en kombination af vådområder og mindre voldstykker.

Se også 
 Folkeborgene på Lolland og Falster
 Lollands Østerborg
 Falsters Virke

Eksterne henvisninger 
 Lolland-Falsters historiske Samfund – Årbog 2001 (Sven Thorsen)
 SKALK 2001 nr. 5

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Lolland Kommune
Vesterborg
Falsters historie
Fæstningsanlæg i Danmark
Skandinavisk jernalder
Floß (Oberpfalz)

Floß er en købstad (markt) i Landkreis Neustadt an der Waldnaab i Regierungsbezirk Oberpfalz i den tyske delstat Bayern.

Geografi 
I kommunen ligger ud over Floß, disse landsbyer og bebyggelser:
Bergnetsreuth, Boxdorf, Diebersreuth, Diepoltsreuth, Ellenbach, Fehrsdorf, Gailertsreuth, Geiermühle, Gollwitzerhof, Gösen, Grafenreuth, Hardt, Hardtheim, Haupertsreuth, Höfen, Kalmreuth, Konradsreuth, Kühbach, Meierhof, Niedernfloß, Oberndorf, Pauschendorf, Plankenhammer, Ritzlersreuth, Schlattein, Schnepfenhof, Schönberg, Schönbrunn, Steinfrankenreuth, Weikersmühle, Welsenhof, Wilkershof, Würnreuth, Würzelbrunn, Ziegelhütte.

Navnet på landsbyen „Grafenreuth“ stammer fra slægten „Freiherrn von Gravenreuth“ som er kendt tilbage til 1181 som „Freyherrn von Gruinreuth“.

Historie 
Floß var en del af et staufissk rigsgods og opnåede i 1421 fra sine lensherrer Markgreve Friedrich von Brandenburg og Pfalzgreve Johann, købstadsprivilegier. Fra 1438/49 kom Floß under Wittelsbachslægten, og kom senere under det wittelsbachiske hertugdømme Neuburg-Sulzbach.

Natur 
 Naturschutzgebiet Doost, med klippeformationer i nærheden af Diepoldsreuth

Eksterne henvisninger 

 Alte Bilder von Floß   von Manfred Bock
 Luftfotos fra Floß 
 Floß: Historische Spurensuche – Die Junge Pfalz in Bayern (Haus der Bayerischen Geschichte)
Burmeser

Burmeser har flere betydninger.

 Burmeserkat, katteart
 Burmeser (folk), etnisk folkeslag, også kaldt bamar
Nationalpark Neusiedler See-Seewinkel

Nationalpark Neusiedler See-Seewinkel er en af 8 nationalparker i Østrig. Sammen med den ungarske nationalpark Fertö-Hanság Nemzeti danner den et ca. 300 km² stort naturbeskyttelsesområde øst og syd for Neusiedler See. Området omkring Neusiedler See er optaget på UNESCO's Verdensarvsliste og nationalparken er endvidere omfattet af Ramsar-konventionen for beskyttelse af vådområder. 

Syv kommuner (Andau, Apetlon, Illmitz, Neusiedl am See, Podersdorf, Tadten og Weiden) ligger delvis i nationalparken. Halvdelen af nationalparkens område er naturzone og den anden halvdel er kulturlandskab.

Biotoper 
Neusiedler See og Seewinkel er de vestligste udløbere af den ungarske lavslette, og sletten findes indenfor nationalparken. De forskellige biotoper i nationalparken er:

 Neusiedler See med sit op til 4 km brede sivbælte
 Saltsøer, som periodisk tørrer ud
 Sletteenge
 Små sandområder

Flora og fauna 
Neusiedler See er et af Europas mest betydende fuglereservater. Søens sivbælte og saltsøerne er vigtige områder for fuglene, og der ses omkring 320 fuglearter. Der findes fiskehejrer, Rørdrum, Hvidbrystet præstekrave, klyder og stortrapper. Endvidere findes den hvide stork på landsbyernes hustage.

Turisme 
Nationalparken tiltrækker mange turister, og der findes et informationscentrum i Illmitz, der har åbent året rundt. I visse dele af nationalparken må man kun bevæge sig på markerede veje og stier. Der findes mange udsigtstårne til bl.a. fuglekiggere.

Der gennemføres guidede ture i nationalparken.

Eksterne henvisninger 

 www.nationalpark-neusiedlersee-seewinkel.at
 www.naturschutz.at 



Neusiedler See-Seewinkel
Neusiedler See-Seewinkel
Neusiedler See-Seewinkel
Ramsarområder
Nationalpark Kalkalpen

Nationalpark Kalkalpen er en nationalpark i det centrale Østrig, som blev etableret i 1997. Parken er på næsten 21.000 hektar. Dens højeste bjergtop Hohe Nock ligger 1.963 moh. Store dele af nationalparken er dækket af blandskov, der primært består af gran, ædelgran og bøg.

Historie 
De første mennesker har boet i området allerede i stenalderen; i en grotte er der fundet stenværktøj, der er 30.000 til 65.000 år gammelt. På samme sted findes også tegn på, at der har levet hulebjørne, huleløver, ulve og stenbukke i området. I området omkring Losenstein har man fundet efterladenskaber fra jægere som levede 18.000 til 10.000 f.Kr. I middelalderen og fremefter var regionen centrum for jernfremstilling. 

Naturparken blev indviet i 1997 og i 2001 og 2003 blev den udvidet. Siden 2004 indgår parken i Ramsar-konventionen og netværket Natura 2000.

Flora og fauna 
I naturparken lever ca. 30 pattedyrarter (f.eks. brun bjørn, los, odder, bæver, syvsover og forskellige flagermus) , 1.500 sommerfugle og der er 80 fuglearter, der ruger i området. Der findes endvidere mere end 1.000 plantearter, bl.a. dækfrøede planter, bregner og mosser.

Eksterne henvisninger 

 www.kalkalpen.at
 Nationalpark Kalkalpen – Region Ennstal

Nationalparker i Østrig
Kalkalperne
Ramsarområder
American Airlines

American Airlines, Inc. er et amerikansk luftfartsselskab med hovedkvarter i Fort Worth, Texas. Det har destinationer i Nordamerika, Sydamerika, Europa og Asien, og har fem hubs i henholdsvis Chicago O'Hare International Airport (primær udgangspunkt for ruter til Asien og Europa), Lambert-St. Louis International Airport, Luis Muñoz Marín International Airport, Dallas/Fort Worth International Airport og Miami International Airport (de to sidstnævnte som knudepunkter for udenlandske ruter i Amerika). 

I maj 2009 havde American Airlines 620 fly, først og fremmest 272 McDonnell Douglas MD-80 samt 124 Boeing 757. Desuden havde man flere andre Boeing-modeller samt Airbus A300-fly.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Flyselskaber fra USA
Etableret i 1930
Virksomheder i Dallas
STS-91

STS-91 (Space Transportation System-91) var Discoverys 24. rumfærge-mission.

Opsendt 2 juni 1998 og vendte tilbage den 22 juni 1998, missionen var rumfærgernes sidste fælles russisk/amerikanske tur til rumstationen Mir.

Tidligere fælles missioner til Mir: STS-60, STS-63, Sojuz TM-21, STS-71, STS-74, STS-76, STS-79, STS-81, STS-84, STS-86 og STS-89.

Besætning 
   Charles Precourt (kaptajn)
   Dominic Gorie (pilot)
   Wendy Lawrence (missionsspecialist)
   Franklin Chang-Diaz (missionsspecialist)
   Janet Kavandi (missionsspecialist)
   Valery Ryumin (missionsspecialist)

Retur fra MIR
   Andrew Thomas (missionsspecialist)

Missionen 
Medbragt var det første Alpha Magnetic Spectrometer (AMS-1), et instrument der med henblik på at undersøge partikelfysik skal måle kosmisk stråling. Et CERN eksperiment med formål at forstå universets tilblivelse og forsøge at lave præcise målinger af mørkt stof og antistof.

Det var planlagt at AMS-2 skulle opsendes med en fremtidig NASA missionen, først i 2009 blev det bestemt at instrumentet skulle med på mission STS-134 og kobles til på Den Internationale Rumstation.

Hovedartikler:

Eksterne henvisninger 
 STS-91 NASA 
 STS-91  NASA (KSC) 

Rumfærgeprogrammet
Kodiak Island

Kodiak Island er en stor ø som ligger ved den amerikanske delstat Alaskas sydkyst. Strædet Shelikof Strait skiller øen fra fastlandet.

Det er Alaskas største ø og USA's næststørste efter Hawaii. Den er 160 kilometer lang og bredden varierer mellem 16 til 96 kilometer. Den har et areal på 8.975 km².

Kodiak Island er en del af Kodiak Island Borough. Den største by på øen er Kodiak.

De første nybyggere var russiske udforskere under Grigorij Sjelikhov som i 1784 grundlagde en russisk bosætning på Kodiak Island ved Three Saints Bay, nær nutidens Old Harbor.

Eksterne henvisninger 

Øer i USA
Øer i Stillehavet
Alaskas geografi