kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ridder (Kasakhstan)

Ridder (, som i årene 1941 til 2002 hed Leninogorsk, ) er en by med indbyggere i Østkazakhstans Provins i det nordøstlige Kasakhstan. Ridder ligger nord-øst for den regionale hovedstad Oskemen. Oplandet er domineret af Altajbjergene.

Historie 
Ridder grundlagdes i 1786 og fik byrettigheder i 1934. Indtil 1941 havde byen det nuværende navn, idet den var opkaldt efter Philip Ridder, som opdagede lokale malmaflejringer. Fra 1941 til 2002 hed byen Leninogorsk.

Økonomi 
Ridder er et mineoperations- og fremstillingscenter for ikke-jernholdige metaller. Andre brancher er træ- og tekstilindustri, fødevarer og mekanisk forarbejdning.

Transport 
Europavej E40, som oprinder i Calais i Frankrig, har sin østligste ende i Ridder.

Referencer 

Byer i Kasakhstan
Den Danske Radeerforening

Den Danske Radeerforening er en landsdækkende kunstforening, der har til formål at udgive originalgrafik og anden kunst på papir samt at udbrede kendskabet til tidens billedkunst.

Den Danske Radeerforening blev stiftet i 1853 af nogle guldaldermalerne Constantin Hansen, Vilhelm Kyhn, Wilhelm Marstrand, Jørgen Roed, Jørgen Valentin Sonne og af andre af den tids kultur personligheder N.L. Høyen, Adolph Strunk, Carl Edvard Sonne og departementschef Frederik Holm.

I Radeerforeningens første 100 år var det hovedsaligt raderinger, som blev udgivet, og kun enkelte træsnit og litografier. Fra sidst i 1960érne begyndte foreningen at udgive linoleums- og offsettryk, fotogravure og fotografi.

Udgivelser 
 Bjarne Hjørnæs og Marianne Rørup, Den Danske Radeerforening. Grafik og bøger udsendt til medlemmerne 1853-1978, København 1978
 Udvidelsen: Fortegnelse over udgivelser af Den Danske Radeerforening i perioden 1979-2003

Kilder og henvisninger

 Den Danske Radeerforening 

Etableret i 1853
Radeerforening
Radeerforening
E40

E40 eller e40 har flere betydninger:
 Europavej E40
 E40-sokkel - lyspære sokkel
 GE E40 - General Electric elektrisk lokomotiv fra 1955
Carl Sundt-Hansen

Carl Frederik Sundt-Hansen (30. januar 1841 i Stavanger – 27. august 1907 sammesteds) var en norsk/dansk genremaler.

Sundt-Hansen var søn af stadshauptmand Lauritz Wilhelm Hansen, chef for firmaet Ploug & Sundt i Stavanger, og Elisa Margrethe født Sundt, besøgte Kunstakademiet i København fra 1859-60, rejste derpå til Düsseldorf og blev elev af den bekendte genremaler Benjamin Vautier. Efter nogle års ophold i sidstnævnte by rejste Sundt-Hansen til Paris, hvor han forblev i to år, opholdt sig dernæst omtrent en halv snes år dels i Christiania (1869-72), dels i Stockholm (1872-80), tog fra 1883 fast bopæl i København og erhvervede dansk indfødsret 1888. Han har vundet et anset navn ved sine genrebilleder, der udmærker sig ikke blot ved en fortrinlig tegning og en glimrende teknik, men tillige ved den psykologiske behandling af det valgte emne. Derfor vakte også hans Begravelse om Bord med hele sin rige skala af alvor og medfølelse hos skibets besætning berettiget opsigt på Forårsudstillingen 1891. Dette Billede findes nu på Stadt-Museum i Danzig. Af andre fremragende arbejder må nævnes Lensmandsarresten i det norske Nationalgalleri og Konfrontationen i Stockholms Nationalmuseum. Sundt-Hansen var Medlem af Fria konsternas Akademi i Stockholm og siden 1889 af Kunstakademiet i København.

Note

Ekstern henvisning 
 

Malere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Stavanger
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Antieventyr

Et antieventyr er et eventyr, som er blevet omskrevet. For eksempel kan Snehvide og de syv små dværge blive kaldt: "Narkomanen og de syv kanyler" – hvor fortællingen minder meget om selve eventyret, men er en mere humoristisk historie, som er meget fantasifuld. Rune T. Kidde er en meget kendt antieventyr-forfatter, som bl.a. er kendt for: Den lilla møghætte og pulven, Den grumme ælling, De tre store svin, Nille Nullerpige, Hærge-Hans og Grumme Grethe m.m.

Referencer 

Eventyr
Oslo Vinterpark

Oslo Vinterpark (tidligere Tryvann Vinterpark) er et skianlæg for Alpine discipliner i området omkring Tryvannshøgda og Tryvannstårnet i Oslo i Norge. Målt i omsætning er anlægget det femtestørste skianlæg i Norge.

Den første skilift i området åbnede i 1938 og var den første nord for Alperne. I dag er der flere skilifte i tilknytning til skibakkerne.

Wyllerløypa, den længste skibakke, er 1300 meter lang og har et fald på 381 meter.
Der går skibus fra Voksenkollen tunnelbanestation i skisæsonen.
Tryvann Vinterpark har en skiskole.

Skibakker

Eksterne henvisninger 
 Tryvann Vinterpark, hjemmeside
 Historik over snedybder i Tryvann Vinterpark på Skiinfo.no

Vinterpark
Vintersportssteder i Norge
Vinterpark
Knut Jungbohn Clement

Knut Jungbohn Clement (4. december 1803 i Nordtorp på Amrum – 7. oktober 1873 i Bergen (New Jersey) ) var en nordfrisisk forfatter og lingvist. 

Clement læste i Kiel og Heidelberg filosofi, historie og lingvistik. I april 1843 giftede han sig med Christian Adam Fries, som skænkede ham fem sønner og to døtre. Efter endte studier berejste han med økonomisk støtte i form af et kongelig rejsestipendium flere vesteuropæiske lande. I årene 1841 til 1848 virkede han som privatdocent på universitetet i Kiel, hvor han holdt forelæsninger, som var populære blandt studerende. Efter 1848 virkede han i Hamborg. I 1871 udvandrede han til Nordamerika, hvor han døde i 1873.

Politisk gik han ind for en selvstændig nordfrisisk nationalbevidsthed. Senere anbefalede han et samarbejde med den tysk-orienterede slesvig-holstenske bevægelse. Han talte også på det nordfrisiske folkemøde i Bredsted i 1844 og publicerede en række nordfrisiske folkesagn på tysk. I sine skrifter viste han sig med sin ide om racerenhed som fortaler for racistiske tanker. 

Han gik også ind for opførelsen af fyrtårne. Oprettelsen af Amrum Fyr tilskreves blandt andet hans engagement.

Kilder 

Personer fra Nordfrisland
Lingvister fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Nicolai Gyntelberg

Nicolai (eller Niels) Gyntelberg (også Güntelberg) (født 27. august 1626 i Rørbæk, Jylland, død 1661 i København) var en dansk kunstkammerforvalter og kgl. bygmester, bror til Claus Gyntelberg.

Han var søn af provst Eski (Eske) Jensen Gyntelberg og Else Jensdatter. Nicolai Gyntelberg er formentlig identisk med den N.G., der 1647 blev student fra Viborg Katedralskole. Endnu 1650 er Gyntelberg nævnt som værende i Danmark, men 1651 ses han at have opholdt sig i Leiden, og 1652 fandtes han indskrevet iblandt Legisti ved Padovas universitet. 1654 var han i Rom, forsynet med "en Anbefaling fra Johan Rode [Johannes Rhodius] til Niels Bircheroed" og muligvis også i Napoli, men 1656 var Gyntelberg tilbage i Danmark, ansat ved Kunstkammeret, hvortil han leverede inventar. Han opnåede således på sin studierejse tidens eftertragtede brede indsigt i arkitektur og bildende kunst.

1. august 1660 fik Gyntelberg kgl. bekræftelse på sit adelskab og 7. februar 1661 fik han kgl. bestalling som Rigens Bygmester (= hofarkitekt) og fik dermed ansvar for alt civilt og militært byggeri i Danmark. Den sidste omtale af Gyntelberg er 5. juni 1661, da Skatkammeret fik ordre til at betale Gyntelbergs løn frem for alt andet. Kort efter må Gyntelberg næsten med sikkerhed være død, for den 4. juli samme år fik nederlænderen Henrik Ruse ansvaret for alt militært byggeri i landet. Gyntelberg blev begravet i Holmens Kirke, hvor en senere forsvundet gravskrift nævnede ham som kong Frederik III's bygningsherre både i civil og militær arkitektur.

Gyntelbergs eneste kendte, bevarede værk er et skab med model af et menneskeskelet, oprindelig med le og timeglas. Skabet af ibenholt og elfenben med storsøjler, forkrøppet gesims og let konveks top giver et fingerpeg om Gyntelberg som arkitekt. Han udførte også et kunstigt øje (ca. 1660, solgt på auktion fra Det kgl. Kunstkammer 1824 og siden forsvundet). 

Niels Gyntelberg døde barnløs, men broderen Claus fortsatte slægten, der stadig findes. I 1876 fik efterkommerne af Claus Gyntelberg bekræftet deres adelskab.

Kilder 
 Otto Norn, "Nicolai Gyntelberg", i: Merete Bodelsen og Povl Engelstoft (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon København: Aschehoug 1947-52.
 Poul Grinder-Hansen, "Nicolai Gyntelberg", i: Sys Hartmann (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon, København: Rosinante 1994-2000.
 

Arkitekter fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Nicolai
Claus Gyntelberg

Claus Gyntelberg (også Güntelberg) (1639 – 1711) var en dansk søofficer, bror til Nicolai Gyntelberg.

Gyntelberg var søn af provst Eski (Eske) Jensen Güntelberg og Valborg Jensdatter. Han var schoutbynacht og overekvipagemester.

I første ægteskab var han gift med Elisabeth Sophie Swane (død 1697), hvor sønnen Christian de Güntelberg (1688-1749) fødtes, og i andet ægteskab med Birgitte Marie Backer.

I 1876 fik efterkommerne af Claus Gyntelberg bekræftet deres adelskab.

Kilder 
 Slægtens stamtræ

Claus
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Admiraler fra Danmark
Finn Gyntelberg

Finn Gyntelberg (født 14. august 1940) er en dansk læge, dr.med. med speciale i arbejdsmedicin. Han er professor ved Klinik for miljø- og arbejdsmedicin under Københavns Universitet.

Gyntelberg har i en årrække været leder af den arbejdsmedicinske klinik på Rigshospitalet og senere på Bispebjerg Hospital. Som opfinder har Finn Gyntelberg medvirket til etablering af en metode til undersøgelse af blodtilførsel til amputationstruede ben, og til et apparat til undersøgelse af nerveskader (CatSys).

I 2007 fik han Niels A. Lassen Prisen.

Gyntelberg har desuden oversat Bernardino Ramazzinis gennemgang af mange professioners helbredsproblemer fra 1713, De Morbis Artificum.

Kilder 
 "Arbejdsmediciner får Niels A. Lassen Prisen" , Dagens Medicin, 12. november 2007.

Finn
Læger fra Danmark
Oversættere fra Danmark
Professorer fra Københavns Universitet
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Personer i Kraks Blå Bog
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Kallipasta

Kallipasta er en blanding af stearin og gips der anvendes til afstøbning af små figurer. Det anvendes fortrinsvis ved støbning af mindre figurer og relieffer, har en svag glans og en mat, gullig farvetone. Dets fremtrædende gode egenskab er, at genstande deraf har et finere og behageligere udseende end gipsfigurerne, og dernæst, at de tåler afvaskning med vand, eller særdeles svage opløsninger af sæbe eller soda, ved hjælp af en blød svamp. Kallipasta kan, da det er ubrændt, ikke henregnes til keramik.

Kilde 
 425 (Salmonsens konversationsleksikon / Anden Udgave / Bind XIII: Jernbaneret—Kirkeskat)

Eksterne henvisninger 
 "Kallipasta" hos Den Store Danske, DSD

Kunstens teknikker
Menneskeskabte materialer
Stefan Reinartz

Stefan Reinartz (født 1. januar 1989 i Engelskirchen, Vesttyskland) er en tysk tidligere fodboldspiller, der spillede som midterforsvarer eller alternativt defensiv midtbanespiller. Han var på klubplan tilknyttet Bayer Leverkusen, FC Nürnberg og Eintracht Frankfurt.

Landshold 
Reinartz nåede at spille tre kampe for Tysklands landshold, som han debuterede for den 13. maj 2010 i en venskabskamp mod Malta. Han optrådte desuden også får landets U16, U17, U18, U19, U20 og U21 landshold.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldspillere fra Bayer 04 Leverkusen
Fodboldspillere fra 1. FC Nürnberg
Thorvald Mule

Mogens Thorvald Mule (21. marts 1823 i København – 6. december 1877 sammesteds) var en dansk billedhugger.

Mule var elev af Herman Wilhelm Bissen og udstillede fra 1842-74 en del statuer og relieffer; af hans større arbejder er gruppen Den gode Hyrde (1869) det mest vellykkede; ved siden af sådanne ting udførte han flere kønne småfigurer i kallipasta og skar en del kaméer i konkylie. For de to store porcelænsfabrikker og for Ipsens terrakottafabrik, af hvilken sidste han en tid var kunstnerisk leder, modelerede han adskillige kopier efter Bertel Thorvaldsen; fra 1872 til sin død forestod han for egen regning en kallipastafabrik. Mule gjorde meget for at samle københavnske kunstnere i en selskabelig forening og var en initiativtagerne til oprettelsen af Kunstnerforeningen af 18. november.

Eksterne henvisninger 
 

Billedhuggere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Fabrikanter fra Danmark
Lars Bender

Lars Bender (født d. 27. april 1989) er en tysk tidligere professionel fodboldspiller, som spillede som midtbanespiller eller forsvarsspiller i sin karriere. Han arbejder i dag som assistenttræner for Tysklands U/15-landshold.

Baggrund 
Lars Benders tvillingebror Sven Bender var også professionel fodboldspiller, og de spillede sammen hos både 1860 München og Bayer Leverkusen.

Klubkarriere

1860 München 
Bender begyndte sin karriere hos 1860 München, hvor han gjorde sin professionelle debut i 2006.

Bayer Leverkusen 
Bender skiftede i august 2009 til Bayer Leverkusen. Efter at have været brugt hovedsageligt som rotationsspiller, så havde han sit store gennembrud i 2011-12 sæsonen, hvor han begyndte at spiller som fast mand. 

Efter at Simon Rolfes gik på pension i 2015, blev Bender gjort til Leverkusens nye anfører. Dette ville dog blive starten på en række svære sæsoner for Bender, da han over de næste sæsoner var især skadesplaget, som begrænsede hans spilletid. I september 2020 valgte han at overrække anførerrollen til Charles Aránguiz som resultat af skaderne.

Begge Bender brødre valgte at gå på pension efter 2020-21 sæsonen.

Landsholdskarriere

Ungdomslandshold 
Bender har repræsenteret Tyskland på flere ungdomsniveauer. Han var del af Tysklands U/19-trup som vandt U/19-Europamesterskabet i 2008.

Olympiske fodboldhold 
Bender var del af Tysklands trup OL i 2016, hvor at Tyskland vandt sølv.

Seniorlandshold 
Bender debuterede for Tysklands landshold den 6. september 2011. Han var del af Tysklands trup til EM 2012.

Trænerkarriere 
Bender begyndte sin trænerkarriere i juli 2022, da det blev annonceret at han ville blive assistenttræner for Tysklands U/15-landshold.

Titler 

 Tyskland U/19

 U/19-Europamesterskabet: 1 (2008)

Tyskland U/23

 Sommer-OL 2016: Sølvmedalje

Referencer

Eksterne henvisninger 

Personer fra Bayern
Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldlandsholdsspillere fra Tyskland
Fodboldspillere fra 1860 München
Fodboldspillere fra Bayer 04 Leverkusen
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2012
Fodboldspillere ved sommer-OL 2016
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2016
Olympiske sølvmedaljevindere fra Tyskland
Olympiske medaljevindere i fodbold
Kamé

Kameer (kamé fra italiensk cameo) er indgraverede ædelsten, smykker eller beholdere. De viser næsten altid et reliefbillede. Oprindeligt gjaldt udtrykket kun udskæringer, hvis relieffet har en anden farve end baggrunden. Det gælder stadig historiske arbejder. Kameer blev fremstillet ved omhyggeligt at udskære et materiale med en flad overflade, hvor to forskellige farver mødtes, og fjerne den første farve undtagen på det billede, man forsøgte at frembringe.

Fra den græsk-romerske oldtid er der bevaret et stort antal kameer, dog ikke nær så mange som gemmer med fordybede billeder. Hyppigst var kameer udskårne af stene, der bestod af to eller flere forskellige farver som onyx og sardonyx, så det ophøjede billede fik en anden farve end grunden og derved trådte skarpere frem. De ypperste kameer, som er bevarede fra oldtiden, stammer fra den hellenistiske periode og begyndelsen af den romerske kejsertid; de kan være op til 32 1/2 cm. Til de mest kendte hører
 en kamé i Petrograd med billedet af et hellenistisk fyrstepar
 Augustus-Kameen i Wien med kejserens billede omgivet af en stor mængde historiske og allegoriske bifigurer og
 den lige så figurrige kamé i Paris, i hvis midte kejser Tiberius troner.

Også fra renæssancen og de næstfølgende århundreder kendes mange ypperligt skårne kameer, især med portrætter og mytiske og allegoriske fremstillinger. Her blev de ofte fremstillet af halvædelsten.

De nu til dags i handelen forekommende godtkøbs-kameer er sædvanligvis udskårne af konkylier, der består af to lag, et hvidt og et rødligt.

Referencer

Litteratur

Eksterne henvisninger 

 

 Cameo Appearances Exhibition at The Metropolitan Museum of Modern Art, 2004
 Cameo collection at the Kunsthistorisches Museum Vienna | Gemma Augusta, Gemma Claudia, Herophiloska Cameo 
 Antique Cameos in the Hermitage Museum
 How a portrait cameo in layered agate is made 
 Gareth Eckley (cameo-artist)
 August Rudolf Wild 1891-1956, Gemmenschneider (cameo-artist)
 Gerhard Schmidt, Gemmenschneider (cameo-artist)

Smykker
Ædelsten
Nystaden (Flensborg)

Nystaden (dansk) eller Neustadt (tysk) er en bydel med 4730 indbyggere (2018) i Flensborg. Bydelen er beliggende mellem Nørreporten og Bjergmøllen nord for byens centrum. Andelen af især tyrkiske indvandrere er relativt større. I administrativ henseende hører også Duborg-kvarteret til Nystaden. I den danske periode indtil 1864 hørte Nystaden under Sankt Mariæ Sogn (tidligere Vis Herred, Flensborg Amt). 

Nystaden blev opført i årene efter 1796, da det blev tilladt at bygge udenfor byens mure. Bydelen udviklede sig i løbet af 1800-tallet i forbindelse med industrialiseringen til et tæt bebygget industri- og arbejderkvarter. I 1854 blev det første gasværk i Sønderjylland bygget her. Derom vidner endnu i dag gadenavnet Gasgade. Ud mod fjorden opstod i 1872 byens store skibsværft. I 1889/90 fulgte oprettelsen af kornevalsemøllen. Valsemøllen regnes nu som byens største industrihistoriske mindesmærke og huser et modernt erhvervscenter. I dag er kun få industrivirksomheder tilbage. I anden halvdel af 1900-tallet tilflyttede i stedet mange med anden etnisk baggrund end tysk eller dansk til Nystaden. De præger op til i dag bydelen. I 1996 blev Nystaden et saneringsområde.  

Området nord for Nørreporten blev i ældre tider også kaldt for Ramsherred Mark. Derom minder endnu gaden Ramsherred og Grundschule Ramsharde. Selve Ramsherred lå dog syd for Nørreporten. Af danske institutioner i bydelen kan nævnes Nystadens Børne- og Ungdomshus.

Litteratur/Kilder
 Gerret Liebing Schlaber: Fra opland til bydele. Flensborgs bymark og de indlemmede landsbyer i foto og tekst ca. 1860-1930. Vom Land zum Stadtteil. Flensburgs Stadtfeld und die eingemeindeten Dörfer in Bild und Wort ca. 1860-1930. Flensborg 2009, sider 56-58
 Karl Weigand: Flensburg-Atlas. Die Stadt Flensburg in der deutsch-dänischen Grenzregion in Geschichte und Gegenwart. Flensborg 1978.

Eksterne henvisninger

Noter 

Bydele i Flensborg
Greg Cunningham

Gregory Richard "Greg" Cunningham (født 31. januar 1991 i Carnmore, Irland) er en irsk fodboldspiller, der spiller som venstre back eller kant hos den engelske klub Preston North End. Han har tidligere spillet for blandt andet Manchester City og Bristol City.

Landshold 
Cunningham står (pr. april 2018) noteret for fire kampe for Irlands landshold, som han debuterede for den 28. maj 2010 i en venskabskamp mod Algeriet.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Irland
Fodboldspillere fra Manchester City F.C.
Fodboldspillere fra Leicester City F.C.
Fodboldspillere fra Bristol City F.C.
Fodboldspillere fra Nottingham Forest F.C.
Glenn Whelan

Glenn David Whelan (født 13. januar 1984 i Dublin, Irland) er en irsk fodboldspiller, der spiller som midtbanespiller hos Aston Villa. Han har spillet for klubben siden 2017. Tidligere har han spillet for Manchester City og Sheffield Wednesday, Stoke samt på lejebasis hos Bury.

Landshold 
Whelan står (pr. april 2018) noteret for 83 kampe og to scoringer for Irlands landshold, som han debuterede for den 24. maj 2008 i en venskabskamp mod Serbien.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Irland
Fodboldspillere fra Manchester City F.C.
Fodboldspillere fra Bury F.C.
Fodboldspillere fra Sheffield Wednesday F.C.
Fodboldspillere fra Stoke City F.C.
Personer fra Dublin
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2012
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2016
John Robison

John Robison (født 4. februar 1739, død 30. januar 1805) var en skotsk professor i naturfilosofi og konspirationsteoretiker. Han er bedst kendt som forfatter til værket Proofs of a Conspiracy som udkom i 1797.

Robison blev født ind i en købmandsfamilie i Glasgow i 1739. Han studerede matematik og andre realfag ved universitetet der, og blev færdigeksamineret i 1756. I 1773 blev han udnævnt til professor i naturfilosofi ved universitetet i Edinburgh. Her udgav han flere bøger og blev valgt til generalsekretær i Royal Society of Edinburgh, et af de mest prestigefulde hverv i den intellektuelle verden på den tid. Han skrev også flere artikler i den tredje udgave af Encyclopaedia Britannica.

Proofs of a Conspiracy sætter den franske revolution i sammenhæng med det hemmelige selskab Illuminati-ordenen som eksisterede i Bayern omkring 1780. Bogen udkom samme år som Augustin Barruel udgav en bog, der ligeledes hævdede dette, nemlig at dette selskab stod bag den franske revolution og ville styrte både religion og de styrende magter. Bøgerne gav startskuddet til en stor del af den moderne konspirationsteori.

Udvalgte værker 
 Proofs of a Conspiracy (1797)
 Outline of a Course of Lectures on Mechanical Philosopy (1797)
 Elements of Mechanical Philosophy (1804)
 A System of Mechanical Philosopy (1820) (Fire bind udgivet efter hans død.)

Eksterne henvisninger 
 Hele Proofs of a Conspiracy hos sacred-texts.com. 

Faglitterære forfattere fra Skotland
Fysikere fra Skotland
Ansatte ved University of Edinburgh
Faglitterære forfattere fra Storbritannien
Fysikere fra Storbritannien
Konspirationsteorier
Personer fra Glasgow
Medlemmer af Royal Society of Edinburgh
Nikolaj Mikhajlov

Nikolaj Mikhajlov (på bulgarsk Николай Михайлов) (født 28. juni 1988 i Sofia, Bulgarien) er en bulgarsk fodboldspiller, der spiller som målmand hos den hollandske Æresdivisions-klub FC Twente. Han har spillet for klubben siden 2007, frem til 2010 dog som lejesvend fra Liverpool F.C. i England. Han startede sin seniorkarriere i hjemlandet hos Levski Sofia.

Mikhajlov har to gange, i 2006 og 2007 vundet det bulgarske mesterskab med Levski Sofia, og i 2005 var han også med til at vinde landets pokalturnering. Med Twente var han i 2010 med til at vinde det hollandske mesterskab.

Nikolaj er søn af en anden tidligere bulgarsk landsholdsmålmand, og indehaveren af landskampsrekorden for Bulgarien, Borislav Mikhajlov.

Landshold 
Mikhajlov står (pr. september 2010) noteret for otte kampe for Bulgariens landshold. Han debuterede for holdet i 2006, i en alder af kun 17 år, i en venskabskamp mod Skotland.

Titler 

Bulgarske liga
 2006 og 2007 med Levski Sofia

Bulgarske pokalturnering
 2005 med Levski Sofia

Hollandske liga
 2010 med FC Twente

Eksterne henvisninger 
 Soccerbase.com spillerinfo 
 National-Football-Teams.com spillerinfo
 Footballdatabase.eu spillerinfo

Fodboldspillere fra Bulgarien
Fodboldspillere fra PFC Levski Sofia
Fodboldspillere fra Liverpool F.C.
Fodboldspillere fra FC Twente
Personer fra Sofia
Auguste Franchomme

Auguste-Joseph Franchomme (10. april 1808 i Lille, Frankrig – 21. januar 1884 i Paris) var en fransk cellist og komponist. 

Francomme var ven af Felix Mendelssohn Bartholdy og Frédéric Chopin. Chopin dedikerede sin sonate for cello og klaver g-moll op. 65 til ham.

Værker 
 Variationer over et originaltema for cello og klaver F-dur op. 3
 Variationer for cello og klaver G-Dur op. 4
 12 capriser for 2 celli op. 7
 Romance for cello og klaver (eller 2 violiner/bratsher/celli/kontrabasser) op. 10
 Serenade for Cello und Klavier op. 12
 Nocturne for 2 celli op. 15 nr. 1
 Nocturne for 2 celli op. 15 nr. 3
 10 italienske melodier for cello og klaver op. 17
 Air russe varié op. 32 nr. 2
 12 etuder for cello solo op. 35
 Fantasi over et tema af Händel for cello og klaver (eller orkester) op. 36
 Fantasi over et tema af Schubert op. 39

Eksterne henvisninger 
 Franchomme på klassika.info

Komponister fra Frankrig
Cellister
Indskoling

Indskoling er en fælles betegnelse for folkeskolens klassetrin til og med 3. klasse. Den omfatter SFO, børnehaveklasse og 1. – 3. klassetrin, hvor lærere og pædagoger indgår i et samarbejde om at skabe helhed i børnenes hverdag. Ved den seneste ændring af uddannelsen til folkeskolelærer fra 2007 indførtes niveaudeling af fagene dansk og matematik, således at nogle studerende i særlig grad er specialiserede til indskolingen (begynderundervisning).

Folkeskolen