kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lille Nord

Lille Nord er en jernbane mellem Hillerød og Helsingør i Nordsjælland og er en del af Nordbanen (oprindeligt: "Den Nordsjællandske Jernbane") fra København over Hillerød til Helsingør. På strækningen mellem Snekkersten og Helsingør benyttes samme spor som Kystbanen. Jernbanestrækningen mellem Helsingør og Hillerød er 24,4 km lang.

Navn
Øgenavnet "Lille Nord" er formentlig opstået internt i DSB omkring 1970 og bruges nu helt officielt af Lokaltog. Længere sydpå kaldes strækningen fra Roskilde over Køge til Næstved tilsvarende for Lille Syd, et navn der antagelig er opstået som en pendant til Lille Nord.

Historie

Banen åbnedes den 6. juni 1864 da den året forinden åbnede Nordbanen fra København til Lyngby forlængedes over Hillerød til Helsingør. Banen anlagdes af det private Det Sjællandske Jernbaneselskab, der i 1880 blev overtaget af staten og efterfølgende indgik i DSB. I 1897 fik banen en konkurrent med den mere direkte Kystbanen fra Østerport i København til Helsingør, der dog dengang som nu benytter den eksisterende banes spor mellem Snekkersten til Helsingør. Nordbanen selv fik i 1936 S-tog til Holte og i 1968 til Hillerød. Her efter blev den resterende strækning mellem Hillerød og Helsingør drevet særskilt. I 2006 overgik driften af banen fra DSB til Lokalbanen, der også drev flere andre baner i området. 1. juli 2015 indgik banen sammen med resten af selskabet i Lokaltog.

Strækning

Materiel
Banen blev tidligere betjent af motortog bestående af motorvogne litra MO med tilhørende styrevogne. I 1984 blev de erstattet af Y-tog, der fik litra ML. Disse er siden udskiftet med togsæt af typen Lint 41, der også benyttes på flere andre af Lokalbanens baner.

Stationer 

|}

 Hillerød Station
 Grønholt Station (teknisk set: trinbræt)
 Kratbjerg Station (teknisk set: trinbræt)
 Fredensborg Station
 Langerød Station (teknisk set: trinbræt)
 Kvistgård Station
 Mørdrup Station (teknisk set: trinbræt; oprettet 1934)
 Snekkersten Station (oprindeligt: trinbræt; oprettet 1879; ombygget til station 1892)
 Helsingør Station

Trafik
Banen er enkeltsporet mellem Hillerød og Snekkersten; der er krydsningsmulighed i Fredensborg. Mellem Snekkersten og Helsingør er der dobbeltspor, der deles med Kystbanen. Der er halvtimesdrift i dagtimerne og timedrift om aftenen. I weekenderne kører hvert andet tog i dagtimerne dog kun mellem Hillerød og Fredensborg.

Se også 
 Nordbanen
 Lille Syd

Noter

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Jernbanestrækninger i Danmark
Bronzeholdet

"Bronzeholdet" er det danske fodboldlandshold, som ved de olympiske lege i 1948 i London vandt bronze. Syv af spillerne blev derefter professionelle i Italien.

Resultater 
 Danmark – Egypten 3-1 (ottendedelfinale) 
(efter forlænget spilletid)
 Danmark – Italien 5-3 (kvartfinale)
 Danmark – Sverige 2-4 (semifinale)
 Danmark – England 5-3 (bronzekamp)

Spillerne fra bronzeholdet 
 Eigil Nielsen
 Viggo Jensen
 Knud Børge Overgaard
 Axel Pilmark
 Dion Ørnvold
 Ivan Jensen
 Johannes Pløger
 Karl Aage Hansen
 Knud Lundberg
 John Angelo Hansen
 Carl Aage Præst
 Holger Seebach
 Jørgen Leschly Sørensen
 Robert Mountford (træner)

Se også 
 Sølvholdet

Danmarks fodboldlandshold
Sommer-OL 1948
Fodbold i 1948
Fahd af Saudi-Arabien

Fahd bin Abdul Aziz Al Saud (født 6. marts 1921, død 1. august 2005) var konge i Saudi-Arabien og samtidig premierminister. Poster han arvede efter sin halvbror kong Khalid, da denne døde den 13. juni 1982. Fahd var blevet kronprins, da Khalid overtog tronen i 1975 efter mordet på kong Faisal. Særligt i de sidste år af Khalids regentperiode blev Fahd set som de facto leder af landet.

Fahd blev ramt af et kraftigt hjerteanfald i 1995 og fra det tidspunkt var han ikke i stand til at gennemføre sine officielle forpligtelser. Hans halvbror, den senere kong Abdullah var derfor de facto regerende indtil kong Fahds død.

Huset Saud
Konger af Saudi-Arabien
Muslimske monarker
Personer fra Riyadh
Smældere

Smældere (Elateridae) er en familie af biller. De er bladædende natdyr. Der findes ca. 10.000 arter smældere på verdensplan.

Klassifikation 

Biller
Ildfluer

Ildfluer (Lampyridae) er en familie af biller. To af familiens arter findes i Danmark, sankthansorm og lille sankthansorm.

Biller
Blødvinger

Blødvinger (Cantharidae) er en familie af biller, der er nært beslægtet med ildfluer.

Mange af familiens arter findes i Danmark bl.a. gul blødvinge, stor blødvinge og præstebille.

Klassifikation 
Familie: Cantharidae
 Slægt: Cantharis
 Cantharis fusca (Stor blødvinge)
 Cantharis livida (Gul blødvinge)
 Cantharis rustica
 Slægt: Chauliognathus
 Slægt: Malthinus
 Slægt: Malthodes
 Slægt: Podabrus
 Slægt: Podistra
 Slægt: Rhagonycha
 Rhangonycha fulva (Præstebille)
 Slægt: Silis
 Slægt: Themus

Kilder 
 Taxonomicon – Family Cantharidae – soldier beetles
 Lars Skipper – Biller Arkiveret udgave fra sept. 2007.

Biller
Wim Duisenberg

Willem Frederik Duisenberg  kendt som Wim Duisenberg (9. juli 1935 – 31. juli 2005) var en hollandsk økonom og politiker. Han vil primært blive husket som den første formand for Den Europæiske Centralbank (1998-2003), og således som den ansvarlige for den praktiske indførelse af euroen som primær møntfod i 12 europæiske lande i 2002.

Liv og karriere 

Duisenberg blev født i den frisiske by Heerenveen. 
Han læste økonomi på universitetet i Groningen med speciale i internationale økonomiske relationer. I 1965 blev han ph.d. med afhandlingen "The Economical Consequences of Disarmament".

Duisenberg arbejdede efterfølgende i den Internationale Valutafond i Washington i en årrække inden han i et år var rådgiver for den hollandske centralbank De Nederlandsche Bank i Amsterdam. Han blev så udnævnt til professor ved universitetet i Amsterdam, hvor han underviste i makroøkonomi.

Fra 1973 til 1977 var Duisenberg finansminister under premierminister Joop den Uyl. Kort tid efter opgav han sin plads i det hollandske parlament for at blive vicepræsident i den hollandske bank Rabobank. To år senere blev han ansat i den hollandske centralbank, og fra 1982 til 1997 var han bankens direktør. 

Hans periode i den hollandske centralbank blev præget af forsigtighed og tilbageholdenhed. Den nederlandske gylden var knyttet til den tyske D-Mark, og den stærke tyske økonomi smittede af på den hollandske. Han fulgte også den tyske renteudvikling tæt, hvilket førte til, at han blev kaldt "Mr Fifteen Minutes", fordi han hurtigt fulgte trop på tyske renteændringer.

Takket være sine gode resultater blev han velkendt i flere europæiske lande, og det førte i 1998 til hans udnævnelse som den første formand for Den Europæiske Centralbank i Frankfurt am Main, til stor fortrydelse for Frankrig, der ønskede en fransk formand. Et kompromis blev strikket sammen (selvom alle parter officielt benægtede det) om, at Duisenberg kun ville sidde i 4 år, hvorefter Jean-Claude Trichet, direktør i den franske centralbank, skulle tage over.

Duisenberg annoncerede sin pensionering den 9. juli 2003 på sin 68-års fødselsdag, men blev i jobbet indtil Trichet blev renset for anklager om uregelmæssigheder i forbindelse med den franske bank Crédit Lyonnais' kollaps. Trichet overtog præsidentposten i Den Europæiske Centralbank den 1. november 2003.

Duisenberg var gift med den politiske aktivist Gretta Duisenberg. Hun vakte opmærksomhed med en plan om at indsamle 6 mio. underskrifter i protest mod Israels politik i de besatte områder. (Tallet menes at have været en hentydning til antallet af jødiske ofre under 2. verdenskrig).

Duisenberg døde i 2005 som 70-årig mens han ferierede ved sin villa i Faucon nær Orange i Frankrig. Ifølge medierne druknede han i sin swimmingpool efter et hjerteanfald, men ifølge hans kone blev han fundet på gulvet udenfor sit kontor. Duisenberg havde to sønner og en datter fra et tidligere ægteskab.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 BBC Nekrolog: Wim Duisenberg

Ministre fra Nederlandene
Personer fra Heerenveen
Økonomer fra Holland
Professorer fra Nederlandene
Formænd for Den Europæiske Centralbank
Fakultet (universitet)

Et fakultet er en afdeling af et universitet eller en anden videregående uddannelsesinstitution, normalt den øverste opdeling i institutionens organisation og ofte indeholdende et eller flere institutter eller andre underopdelinger. Hvert fakultet beskæftiger sig ofte med en bestemt overordnet faggruppe. De fire traditionelle fakulteter på europæiske universiteter er, efter forbillede fra Paris' historiske universitet: de teologiske, juridiske, medicinske og humanistiske (filosofiske) fakulteter.

I dag har universiteter typisk andre fakulteter ud over de førnævnte, f.eks. et naturvidenskabeligt og et samfundsvidenskabeligt fakultet, mens de ikke nødvendigvis har alle de fire traditionelle fakulteter.

Et eksempel på, hvordan et fakultet kan være opdelt i institutter, kan være 'Det Naturvidenskabelige Fakultet', indeholdende 'Matematisk Institut', 'Datalogisk Institut' og 'Institut for Fysik og Astronomi' mv.

Lederen af et fakultet kaldes en dekan.

Opdeling i faktulteter er ikke fastsat i universitetsloven, og det er kun halvdelen af de danske universiteter der benytter begreber fakultet i deres organisationsstruktur.

Eksterne henvisninger
Det Naturvidenskabelige Fakultet på Aarhus Universitet 

Akademia
My Lai-massakren

Mỹ Lai-massakren var en militær operation, som foregik 16. marts 1968 i Vietnam, hvor soldater fra den amerikanske hær beskød og dræbte mellem 347 og 504 civile: gamle mennesker, kvinder og børn i landsbyen Tu Cung – bedre kendt som My Lai.

Massakren blev opdaget af en helikopterpilot, som observerede, at der foregik nogle bevægelser omkring landsbyen, som ikke lignede reaktioner fra en almindelig militær aktion. Efter at være landet, tog han kontakt med landtropperne. Men skaden var sket. Toppen i den amerikanske hær forsøgte at neddysse en offentliggjort beskrivelse af operationen, som Tom Glen i 11th Light Infantry Brigade havde skrevet. Det blev Colin Powell, der som ung soldat fik den vanskelige opgave, fordi den amerikanske vietnampolitik tabte terræn.

Massakren huskes som et af de mørkeste øjeblikke i Vietnamkrigen og som en af de værste krigsforbrydelser i amerikansk historie.

Den 17. november 1970 rejste den amerikanske hær sigtelser mod 14 officerer, der blandt andet blev sigtet for at tilbageholde informationer i forbindelse med undersøgelsen af hændelserne. De fleste sigtelser blev senere frafaldet. Der blev rejst straffesag mod William Calley, der den 29. marts 1971 blev idømt livsvarigt fængsel for ordren til nedskydning af civile. Calley afsonede dog kun herefter 3,5 år i husarrest.

Vietnamkrigen
Vietnams historie
Dueodde

Dueodde er navnet på odden, der ligger på Bornholms sydspids.

Stranden er kendt for sit meget fine hvide sand. Området omkring Dueodde var oprindelig et stort sandflugtsområde, men det blev i 1800-tallet beplantet med fyrretræer, hjælme og marehalm for at begrænse sandflugten. I dag er knap 850 hektar omkring Dueodde fredet af flere omgange, og der er specielle fredningsregler omkring sommerhusene i området.

Dueoddes sand er flyvesand og anses for at være Europas fineste. I fjerpennenes og blækkets tid blev det strøet over et brev, for at det ikke skulle smitte af på det næste. Dueodde-sand kan endvidere anvendes i timeglas og bruges til sandpapir. Sandet danner klitter, der flytter sig. Det vældige klitområde ved Dueodde knytter sig til sandstrandområdet, der går fra Hasle, fortsætter mod syd til Rønne og går via Arnager, Sose, Boderne, Dueodde og via Balka Strand til Nexø – et næsten ubrudt sandområde på omkring 30 km.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Bornholms strande: Dueodde  
 Bornholm.info 
 Tyske Bunkers ved Dueodde 

Lokaliteter på Bornholm
Fredede arealer i Danmark
Strande i Danmark
Halvøer i Danmark
Angersfragmentet

Angersfragmentet er det eneste fragment af Gesta Danorum, der sandsynligvis bærer Saxos egen håndskrift. Det består af fire blade pergament med otte beskrevne sider (ca. 21 x 16 cm).

Historie 
Angersfragmentet blev første gang omtalt på side 90 i Albert Lemarchands bog Catalogue des manuscripts de la Bibliotheque d’Angers i 1863. Fragmentet var brugt som indbindingsmateriale i en bog fra det 15. århundrede.

Fragmentet blev først identificeret af Gaston Paris i 1877. I 1878 byttede Det Kongelige Bibliotek sig til det mod et manuskript fra Saint-Martin-des-Champs-abbediet i Paris. 

Det Kongelige Bibliotek signatur på teksten er NKS 869 g 4°.

Teksten svarer til siderne 24–29 i Peter Erasmus Müllers udgave af Gesta Danorum fra 1839 eller siderne 11.19–16.29 i Jørgen Olrik & H. Ræders udgave fra 1931.

Tekstkilde online 
 Digital faksimile af NKS 869 g 4° på Det Kongelige Bibliotek (Angersfragmentet af Gesta Danorum, med introduktion og indholdsangivelser)

Se også 
Lassensfragment
Kall-Rasmussensfragment
Plesnersfragment

Krøniker fra Danmark
Nordisk litteratur fra middelalderen
Krige i 1800-tallet



Se også 
 List of wars 1800-1899

 
Tidslinjer
19. århundrede
Sækkevogn

En sækkevogn er et transportredskab, der er beregnet til at flytte sække, kasser og andre ellers svært håndterlige ting på en nem måde uden at belaste fragtføreren alt for hårdt.

Sækkevognen er opbygget med en plade i bunden, som godset kan hvile på. Oprindeligt var den ca. 15 * 30 cm, lige nok til at støtte en sæk, men efterhånden som man fandt på at fragte andre ting med den, er pladens design udført på mange måder. I dag ser man ofte en plade på 20 * 45 cm, og desuden en ramme af rør der kan klappes ned, så pladen i et snuptag er 60-70 cm lang.
Umiddelbart bag pladen monterer man en aksel med to hjul. Afstanden her skal være så lille som muligt, så det er nemt at vippe vognen med vægtstangsprincippet.
Nogenlunde lodret over akslen sidder håndtagene, der er bygget som en "ryg", lasten kan læne sig imod, når lasten vippes bagover. Håndtagene bør sidde så højt oppe, at man kan gå oprejst med vognen, uden at den tipper forover. Ved meget tunge læs er arbejdsstillingen tilnærmelsesvis den samme som med en trillebør.

Mange steder har man specialbyggede sækkevogne (trappemaskiner), med en elektrisk anordning, der gør, at vognen kan "klatre" op og ned ad trapper, uden personen behøver anstrenge sig med at løfte eller holde igen.

Transportredskaber
Den gamle mølle på Mols

Den gamle mølle på Mols er en dansk film fra 1953, instrueret af Annelise Reenberg efter et skuespil af Paul Sarauw og John Olsen.

Medvirkende 

 Ib Schønberg
 Henny Lindorff
 Knud Heglund
 Louis Miehe-Renard
 Karin Nellemose
 Angelo Bruun
 Kai Holm
 Henning Moritzen
 Annemette Svendsen
 Rasmus Christiansen
 Henry Nielsen
 Johannes Meyer
 Else Petersen
 Arthur Jensen
 Lili Heglund
 Carl Heger
 Karl Stegger
 Ove Sprogøe
 Anna Henriques-Nielsen
 Betty Helsengreen

Eksterne henvisninger 
 
 Original trailer  på bellabio.dk 

Film baseret på skuespil
Danske film fra 1953
Film instrueret af Annelise Reenberg
Lars Høgh

Poul Lars Høgh Pedersen (født 14. januar 1959 i Odense, død 8. december 2021) var en dansk fodboldmålmand og målmandstræner. Han nåede at spille 817 førsteholdskampe for OB og blev med holdet danmarksmester i sæsonerne 1977, 1982 og 1989.

Lars Høgh fik konstateret kræft i bugspytkirtlen i august 2018.

Spillerkarriere 
Høgh opnåede i sin spillerkarriere 8 A-landskampe, bl.a. 1-5-kampen mod Spanien under VM i fodbold 1986, hvor Emilio Butragueño scorede fire gange. Høgh fik dog hævn over Butragueño, da han holdt ham fra fadet, da OB i 1994 slog Real Madrid på Santiago Bernabéu i UEFA Cuppen. Han var desuden med til at vinde Confederations Cup 1995.

Noget af det som Lars Høgh blev allermest kendt for, var sin evne til at redde straffespark. Gennem karrieren reddede han en hel del. Mest opsigtsvækkende var en gang på Lyngby Stadion, hvor Lars Høgh højlydt bekendtgjorde, at han nok skulle snuppe den. Kort efter reddede han skuddet fra Miklos Molnar.

Som aktiv vandt Lars Høgh fem gange Tipsbladets årlige kåring Det gyldne bur, der gives til årets målmand i Superligaen.

Trænerkarriere 

Høgh startede sin karriere som målmandstræner i Superligaklubben FC Nordsjælland i juli 2003. Siden havde han samme rolle i AaB og Viborg FF. Fra 2007 til 2012 var Høgh i Brøndby IF og senere i OB fra 2012. I 2016 vendte han tilbage til Brøndby IF i rollen som målmandstræner. Han var fra 2007 sideløbende med sine klubjobs målmandstræner for  det danske landshold.

Erhvervskarriere 
Høgh var uddannet tømrer og speditør. Han blev i 2006 tilknyttet Idrætsskolerne i Oure og drev firmaet Lars Høgh Coaching ApS, der har til formål at udvikle målmænd og målmandstalenter over hele verden. Her forsøgte han at give sin evner videre, når det gjaldt om at redde straffespark.

Familie 
Lars Høgh var gift med Tine. De fik sammen to børn, hvoraf det ene er sportsjournalisten Josefine Høgh.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Odense
Tømrere fra Danmark
Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Odense Boldklub
Fodboldlandsholdsspillere fra Danmark
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1986
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1996
Personer døde af kræft
Lars Olsen (fodboldtræner)

Lars Christian Olsen (født 2. februar 1961) er en tidligere landsholdsspiller i fodbold, forhenværende træner for Færøernes fodboldlandshold og senest træner for Esbjerg fB.

Lars Olsen blev kåret som Årets Fodboldspiller i Danmark i 1988, og Årets fodboldtræner i Danmark for klubben Randers FC i 2006.

Han fik scoret 4 mål i sine 84 A-landskampe, hvor han var anfører på landsholdet 1990-1994, og var med til at vinde guld ved EM 1992.

Træner 

I sæsonen 2005-2006 førte han Randers FC op i Superligaen samtidig med at han førte holdet til sejr i landspokalturneringen. I 2006 blev Lars Olsen endvidere kåret som årets træner i Danmark på grund sin succes med Randers FC. Han vandt foran Bruce Rioch (OB), Ståle Solbakken (FC København) og Kent Nielsen (AC Horsens).
I efteråret 2007 blev Olsen cheftræner for Superligaklubben OB, med hvem han i sin første sæson opnåede en 4. plads i ligaen. I de to efterfølgende sæsoner opnåede OB under Lars Olsens ledelse sølvmedaljer. Dette var den resultatmæssigt bedste periode i klubbens ligahistorie, siden guldet sidste gang blev vundet i 1989. I september 2010 blev Lars Olsen fyret i OB sammen med den øvrige sportslige ledelse.

I november 2011 blev han Færøernes landsholdtræner. Efter tre år som Færøernes træner, førte han holdet til to sensationelle sejre mod de tidligere europamestre fra Grækenland; første gang i november 2014 i Piræus, hvor Færøerne vandt 1-0, og senere på hjemmebane i Tórsvøllur den 13. juni 2015, da Færøerne slog Grækenland 2-1.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Køge Boldklub
Fodboldspillere fra Brøndby IF
Fodboldspillere fra Trabzonspor
Fodboldspillere fra FC Basel
Fodboldtrænere fra Danmark
Årets Fodboldspiller i Danmark
Fodboldtrænere fra Odense Boldklub
Fodboldlandsholdsspillere fra Danmark
Fodboldtrænere fra Randers FC
Personer fra Glostrup
Trænere for Færøernes fodboldlandshold
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1988
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1992
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1996
Lyø Kirke

Lyø Kirke (Lyø sogn, Fåborg Provsti, Fyens Stift pr. 1. januar 2005) er en sengotisk langhusbyning med et lavt tårn mod vest, alt af rå kampesten. Kirken formodes at have afløst en kirke opført i bindingsværk.

Der er foretaget flere forandringer af kirken gennem tiden: i 1640erne blev tårnet nedskåret, og kamtakgavle opsattes. Senere blev det flade bjælkeloft erstattet af et gipset loft.

Omkring kirken ligger en ejendommelig, næsten cirkelrund kirkegård omkranset af et stendige.

Af kirkens inventar kan nævnes en malmlysekrone der er givet 1753 af sognepræst Niels Arctander Holm og hustru Maren f. Prydal. Et sted er nævnt at præsten selv støbte lysekronen.

I kirken hænger et epitafium over Søffren Jensøn, hans kone og børn. Søffren Jensøn var sognepræst i tidsrummet 1632 – 1675 og døde 1680.

Eksterne kilder og henvisninger 
Trap, J.P.: Danmark, Svendborg Amt, Bind V,2, femte udgave 1957.

Friis, Achton: De danskes Øer, flere udgaver, bl.a 1981

Benzon, Gorm: Vore gamle kirker og klostre.
 Lyø Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Faaborg-Midtfyn Kommune
Kirker i Fyens Stift
Kirker i Svendborg Amt
Kirke
Riber Ret

Riber Ret var en lov gældende for Ribe. Udgangspunktet var en afskrift af retten fra Lübeck, der kom til Ribe via Tønder Der er dog langt fra tale om en kopi af udskriften fra Lübeck. Denne blev renskrevet og tilpasset gamle retssædvaner, byens ældre privilegier og Jyske Lov.

Loven blev udstedt 26. juni 1269 af Erik 5. Klipping på danehoffet i Nyborg.

I forhold til Jyske Lov udviste Riber Ret større strenghed i sine straffe for sår og drab, f.eks. åbnede Jyske Lov mulighed for at dømme en forbryder fredløs, hvor Riber Ret idømte dødsstraf.

København, Roskilde og Lund havde også egen lovgivning. Men Ribes love var mere udførlige.

Strengere straffe 
For at understrege grundigheden og vigtigheden i loven, og de strengere straffe, blev der skrevet i fortale for loven: "at retsindige Mænd skal nyde deres ret og fred og de fule og uretvise ræddes fra at fuldkomme deres ondskab, og at loven

skal være ærlig, retfærdig og tålelig«, er Riber-Retten skreven, og den kælling, der ønskede sin søn til lykke med galgen i Varde, har næppe haft noget særligt kendskab til Riber-Retten, der rigtignok også var skreven på latin og temmelig lang."

Som årene er gået, er dette blevet omskrevet, genfortalt som talemåde, der nu lyder:

"Tak du din Gud, min søn, sagde kællingen, at du ikke kom for Riber Ret" – hun så sin søn hænge i Varde galge ved Tinghøj.

Den oprindelige Riber Ret indeholdt 60 artikler, som øgedes. Det originale pergamentsblad med loven skrevet på begge sider opbevares på Det Kongelige Bibliotek

Der findes en eksemplar af Riber-Ret på museet, på Det Gamle Rådhus

Kilder 

 Jakob Frederik Kinch : Ribe bys historie og beskrivelse
 Lovteksten med ordforklaring på RibeWiki.dk
 Lovteksten på Danhostel Ribe Vandrehjems hjemmeside

Referencer 

Retsvidenskab
Ret
Nonius

Nonius er en lineær måleskala som anvendes på blandt andet sekstanter, mikrometerskruer og skydelærer.

Navnet er latiniseret efter portugiseren, matematikeren og astronomen Pedro Nunes (1492 – 1578), som opfandt skalaen.

Skalaen blev moderniseret og ændret til sin nuværende form i 1631 af den franske matematiker Pierre Vernier (1580-1637).

Aflæsning 
Den på billedet aflæste værdi er 3,58 mm.

De 3 mm (rødt mærke) aflæses på den øverste skala (den faste skala) og de 0,58 mm aflæses på den nederste skala også kaldet nonius (bevægelige skala) hvor de øverste og nederste markeringer flugter hinanden (rødt mærke).

Nøjagtigheden på den nederste skala er i det viste billede 0,02 mm.

Princip og forklaring 

Måleinstrumenter
Kotillon

Kotillon er navnet på en ældre fransk selskabsdans med mange ofte improviserede trin.

Som regel bliver dansen danset ved et bals afslutning, hvor de dansende overrakte hinanden kotillonsordner, buketter o.lign.

Danse
Papegøjenæb (værktøj)

Papegøjenæb har flade, krummede kæber, hvis gab kan reguleres trinvis. Den kaldes også for polygriptang, vandpumpetang eller papegøjetang.

Blandt glarmestre betegner det en tang med let vinkelbøjede kæber, der anvendes til afbrækning af glaskanter.

Eksterne henvisninger 

http://www.baskholm.dk/haandbog/haandbog.html  Træsmedens Håndværktøj

Tænger
Andrzej Ziemiański

Andrzej Ziemiański (født 17. februar 1960 i Wrocław) er en polsk science-fiction-forfatter, uddannet arkitekt.

Han debuterede i 1979 med novellen System zamknięty ("Lukket system"). Siden da har han udgivet mange andre noveller, syv romaner og en trilogi. Trilogien Achaja har gjort ham til en af mest populære polske sf forfattere. Ziemiański fik Janusz A. Zajdel-prisen (en prestigiøs polsk sf-f litteraturpris) to gange:
 i 2001 for novellen Autobahn nach Poznań
 i 2003 for novellen Zapach szkła ("Lugten af glas")
En af hans romaner udgav han under pseudonymet Patrick Shoughnessy.

Ziemiański er også skaberen af Fahrenheit – det første polske online science-fiction blad.

Eksterne henvisninger 

Romanforfattere fra Polen
Science fiction-forfattere fra Polen
Novelleforfattere fra Polen