kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Edsåsdalen

Edsåsdalen er et alpint skiområde i Åre Kommune i Jämtlands län, Sverige. Vintersportsstedet har 10 pister og 5 skilifter på den sydlige del af Renfjället. Der findes tre langrendsbaner på henholdsvis treogenhalv, seksogenhalv og tiogenhalv kilometers længde; heraf er førstnævnte en belyst bane til natløb. Der ligger en udendørs skydebane i forbindelse med langrendsbanerne til brug for skiskydning med en kapacitet på 40 personer.

Man kommer til Edsåsdalens skiområde via den cirka 8 kilometer lange asfalterede vej fra Undersåker. Europavej E14, som passerer Undersåker få kilometer nordom, giver forbindelse med Östersund i øst og Trondheim i vest. I Undersåker findes også jerbaneforbindelse med Östersund og Trondheim via Mittbanan. Åre Östersund Lufthavn og Trondheim Lufthavn, Værnes er de nærmeste internationale lufthavne.

Kildehenvisninger

Vintersportssteder i Sverige
Jämtlands län
Naturgenopretning

Naturgenopretning er betegnelsen for et fysisk indgreb i landskabet som genskaber en tidligere naturtilstand på en given lokalitet. Der kan f.eks. være tale om at genskabe drænede vådområder, søer eller opdyrkede overdrev. Betegnelsen kan også bruges om skovrejsning eftersom arealerne i Danmark de fleste steder tidligere havde skovkarakter. Også i mindre skala kan man tale om naturgenopretning, f.eks. ved genskabelse af små vandhuller. 

Naturgenopretning kan være ret bekostelig, eftersom Danmark er et af de mest intensivt opdyrkede lande i den vestlige verden med en naturarealandel på ca. 24 % (2015). Langt størstedelen af de dyrkbare landområder er inddraget til intensiv udnyttelse i form af gartneri eller landbrug, og det bliver næsten altid nødvendigt at foretage en række kraftige ændringer af arealernes tilstand i forbindelse med naturgenopretning. Dertil kommer, at de nye naturarealer kun sjældent kan give et direkte økonomisk afkast efter omlægningen, og det indebærer i næsten alle de tilfælde, hvor landbrugsjord omlægges, at den intensive og ofte forurenende drift ophører. Et mindstemål vil i mange tilfælde være, at dræn i jorden bliver blokeret eller fjernet. Det genskaber en (mere) naturlig, hydrologisk tilstand. 

Ved planlægning af en naturgenopretning indgår der derfor en afvejning af udbyttetabet over for de indirekte goder for samfundet. Når naturgenopretningen bliver gennemført, er fordelene dog ofte meget store: nedsat forurening, CO2binding, beskyttelse af grundvand/drikkevand, højere biodiversitet, bedre jagt, større herlighedsværdier og et godt friluftsliv. På den måde kan der argumenteres for, at naturgenopretning har væsentlige, sundhedsmæssige fordele, og Danmark har haft en egentlig naturgenopretningspolitik siden 1989. Skiftende regeringer har prioriteret indsatsen forskelligt, men der er enighed om, at der stadig er et meget stort behov for naturgenopretning. Uenigheden består dels i en diskussion af tempo og omfang af naturgenopretningen, og dels i en strid om, hvor man mest fordelagtigt kan sætte ind med naturgenopretning efter princippet "mest natur for pengene".

Noter

Kilder 
 Naturstyrelsen om enkelte genopretningsprojekter
 United Nations Environment Programme: Data for Danmark 
 International Union for Conservation of Nature: From Deforestation to Forest Restoration

Se også 
 Fredning
 Naturpleje

Naturbeskyttelse
Naturgenopretning i Danmark
Jean-Pierre Bemba Gombo

Jean-Pierre Bemba Gombo (født 4. november 1962) er en politiker fra den Demokratiske Republik Congo. Han blev den 9. maj 2008 anklaget for forbrydelser mod menneskeheden af anklageren ved den Internationale Straffedomstol. Den 24. maj 2008 blev han arresteret af de belgiske myndigheder, og sagen startede den 22. november 2010.  I 2016 blev Bemba idømt 18 års fængsel for drab og voldtægt i forbindelse med konflikten med nabolandet Den Centralafrikanske Republik.

Kildehenvisning 

Politikere fra Demokratiske Republik Congo
Francisco de Figueroa

Francisco de Figueroa (1530—1588 [?]) var en spansk digter.

Figueroa var fra Alcalá, og der døde han også; men en del af sin levetid tilbragte han i Italien som militær og statsmand, idet han efterhånden steg til en høj stilling. Han tilegnede sig i den grad det italienske sprog, at han blev en yndet digter i dette og medlem af forskellige akademier.

Hans spanske digte er ikke mange i tallet (det hedder, at han ved sin død lod de allerfleste brænde), men værdifulde ved deres fine og elegante form; navnlig vandt han laurbær ved petrarkiserende sonetter og som hyrdedigter. Man undlod da heller ikke at tildele ham navnet El Divino, hvilket man i de tider ikke sparede på; også den spanske Pindar har man kaldt ham, men just ikke med synderlig grund.

Ved sine poesier bidrog han mægtig til den klassiske italienske smags sejr i Spanien. Dog cirkulerede de kun i afskrift, medens han levede; de udkom først 1626 i Lissabon, optrykt i facsimile (New York 1903). Et supplement fremdrogs og udgavs af Foulché-Delbosc i Revue Hispanique 1911.

Digtere fra Spanien
Josef Posipal

Josef Posipal (født 20. juni 1927, død 21. februar 1997) var en rumænsk-født tysk fodboldspiller, der som forsvarsspiller på det vesttyske landshold var med til at vinde guld ved VM i 1954 i Schweiz, efter den sensationelle 3-2 sejr i finalen over storfavoritterne fra Ungarn. Han spillede fem af tyskernes seks kampe i turneringen. I alt nåede han, mellem 1951 og 1956 at spille 32 landskampe og score ét mål.

Posipal var på klubplan primært tilknyttet Hamburger SV, hvor han spillede i ni sæsoner. Han blev 69 år gammel

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fodboldspillere fra Tyskland
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1954
Fodboldspillere fra Hamburger SV
Verdensmestre i fodbold
Ludwig Radlkofer

Ludwig Adolf Timotheus Radlkofer (12. december 1829 i München – 16. februar 1927) var en tysk botaniker.

Han studerede først medicin, var derpå
Læge ved Münchens alm. Sygehus, indtil hans
bot. Interesser 1854 fik ham til at gaa til Univ.
i Jena. Han foretog længere Rejser i England og
Frankrig og blev 1859 overordentlig, 1863
ordentlig Prof. og Direktør for det bot. Museum
i München. Han har leveret en lang Række
Arbejder bl.a. over systematisk-anat. Emner og
navnlig værdifulde Publikationer over
Sapindaceerne (»Monographie der Gattung Serjania«,
München 1875; monografisk Behandling af
Familien i Engler & Prantl’s store Haandbog samt
Martius’ Flora Brasiliensis), hvis ofte saa
mærkelige Lianstammers Anatomi han har skildret og
forklaret meget indgaaende. Slægterne
Radlkofera Gilg af den nævnte Familie, Radlkoferella
Pierre (af Sapotaceernes) og Radlkoferotoma O.
Ktze. (af Kurvblomstrede) er opkaldte efter
ham.

Botanikere fra Tyskland
Personer fra München
Wilhelm Radloff

Friedrich Wilhelm Radloff (født 17. januar 1837 i Berlin, død 12. maj 1918 i Petrograd) var en tysk-russisk sprogforsker og rejsende.

Liv og gerning 
Efter at have drevet sprogvidenskabelige studier i Halle, Berlin og Jena drog Radloff i 1858 til Sankt Petersborg og blev i 1859 lærer ved bjergværksskolen i Barnaul i Vestsibirien, hvorfra han i de følgende år foretog mange rejser blandt de i Sibirien levende nordtyrkiske stammer. I 1871 blev han kredsinspektør for de muhammedanske skoler i Kasan, i 1884 direktør for det asiatiske museum i Sankt Petersborg og medlem af Videnskabernes Akademi sammesteds. For studiet af de tyrkiske, særlig de nordtyrkiske, sprog og folk har han udfoldet en energisk og i visse henseender fortjenstlig virksomhed, hvis værdi dog kun altfor ofte forringes ved hans stærkt fremtrædende mangel på filologisk metode og akribi.

Forfatterskab 
De vigtigste af hans større arbejder er: 
Proben der Volkslitteratur der (nördlichen) türkischen Stamme (10 bind Tekst og 10 Bd Overs., 1866—1904), 
Vergleichende Grammatik der nördlichen Türksprachen, I, Phonetik (1882—83); Aus Sibirien, lose Blätter aus dem Tagebuche eines reisenden Linguisten (2 bind, 1884, 2. oplag, 1899); Versuch eines Wörterbuches der türkischen Dialekte (Bind I, 1. 1893; Bind I, 2. 1893; Bind II, 1. 1899; Bind II, 2. 1899);Arbeiten der Orchon-Expedition; Atlas der Alterthümer der Mongolei (1892 ff.). 
Endvidere har han udgivet det store uiguriske digt Kudatku Bilik i faksimile (1890) og typografisk gengivelse (1891) samt en transskriberet tekst og Oversættelse (1900). Under titlen Die alttürkischen Inschriften der Mongolei (1894—95) med fortsættelserne Neue Folge (1897) og Zweite Folge'' (1899) har han givet forskellige mer eller mindre heldige, til dels ganske ubrugelige bearbejdelser af Orkhon- og Jenisej-indskrifterne.

Litteratur 
Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bind XIX; København 1925; s. 864

Opdagelsesrejsende fra Tyskland
Filologer fra Tyskland
Personer fra Berlin
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Karl Mai

Karl "Charly" Mai (27. juli 1928 – 15. marts 1993) var en tysk fodboldspiller, der som midtbanespiller på det vesttyske landshold var med til at vinde guld ved VM i 1954 i Schweiz, efter den sensationelle 3-2 sejr i finalen over storfavoritterne fra Ungarn. Han spillede fem af tyskernes seks kampe i turneringen. I alt nåede han, mellem 1953 og 1959 at spille 21 landkampe og score ét mål.

Mai var på klubplan primært tilknyttet SpVgg Fürth og FC Bayern München, med længst tid (16 sæsoner) hos SpVgg Fürth.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fodboldspillere fra Tyskland
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1954
Fodboldspillere fra Greuther Fürth
Fodboldspillere fra FC Bayern München
Verdensmestre i fodbold
Personer fra Fürth
Diagonalvejen

Diagonalvejen var et vejprojekt i 1950'erne som havde til formål at forbinde Jyllands største by Aarhus med den isfrie havn i Esbjerg.
Projektet blev aldrig fuldført, idet Diagonalvejen kom til at slutte ved den daværende hovedvej 13 – nu Primærrute 13 ved Hjølund.
Den sydligste del af Diagonalvejen er i dag en del af Primærrute 30

Veje i Danmark
Bæredygtigt fiskeri

Bæredygtigt fiskeri og bæredygtigt sportsfiskeri er dækkende for en holdning om at sikre, at det fiskeri der udøves har en begrænset skadesvirkning på fiskebestandene. Dette gøres for at undgå at udfiske bestande og for at begrænse eller undgå udsætninger. For lyst/sportsfiskere er der endvidere det perspektiv blandt en stigende skare af danske lyst/sportsfiskere at det er sjovest at fange mange fisk og endvidere måske med flere store individer iblandt. Denne praksis beskrives som Catch & Release (C&R), hvilket forenklet går ud på at genudsætte sin fangst i live.   .

Bæredygtigt fiskeri blandt sportsfiskere er årsag til diskussioner i blandt mange lyst- og sportsfiskere disse år. Dette praktiseres i et vist omfang af samtlige lovligt fiskende personer dvs. personer der har indløst, det i Danmark gældende og lovpligtige fisketegn derudover følger gældende mindstemål og fredningstid på en lang række af danske fisk. Flere af de danske åer er nu for bæredygtighedens skyld begrænset af kvoter på antallet af hjemtagne havørred og laks. Dette perspektiv er det der af bæredygtigt tænkende personer ønskes udvidet omfattende yderligere fiskebestande og arter end disse. 

Der er lokalt i Danmark frivillige fredninger i forskellige lyst- og sportsfiskeforeningers vande. Bl.a. med fredninger af gedder, eller aborre for at sikre den fortsatte bestandsoverlevelse, samt styrke fiskeriet i et vand der honorerer ønsket om flere fangster pr. fisketur i kraft af stærke bestande. Dette er endvidere en erkendelse af, at man nu i højere grad end tidligere er bevidste om rovfiskenes betydning for de små økosystemer som søer og åer i mange tilfælde repræsenterer.  Fjernes der f.eks. en stor gedde vil denne mangle i søens økosystem og bestandens styrke vil svækkes i forhold til fremtidig gydning. En bæredygtig lyst-sportsfisker kan godt hjembringe fisk, men vil i et tilfælde som med  en gedde hjembringe en mindre fisk der udover bedre at kunne undværes i søens økosystem endvidere repræsenterer en væsentligt bedre smagsoplevelse end deres store(gamle) artsfæller.

Samfundsøkonomisk er der også perspektiver i at tænke bæredygtigt. En fisk vil i et bæredygtigt fiskeri kunne sælges flere gange og til en højere pris. Man vil kunne spare opfiskninger af voldsomme fredfiskebestande

Eksterne kilder og henvisninger

 bæredygtigtfiskeri.dk

Fiskeri
Bæredygtighed
Gudrun Hasle

Gudrun Hasle (født 16. oktober 1979) er en dansk billedkunstner, der arbejder med sin egen ordblindhed og sit personlige liv i sin kunst. Gudrun Hasle er især kendt for sine tekstbroderier, hvor hun staver ordene, som hun selv oplever, de skal staves, fulde af stavefejl. Gudrun Hasle har også lavet andre kunstprojekter med sin ordblindhed i fokus, Ordblind karoky og Indskut værdag på Frederiksberg Hovedbibliotek

Gudrun Hasle er uddannet på Det Fynske Kunstakademi 2002-2008  og Det Kongelige Danske Kunstakademi 2007-2008. I 2013 blev hun nomineret til årets bedste udstilling af Foreningen af Danske Kunstkritikere for soloudstillignen Modsmerte på Museet for Samtidskunst.

Hun har  solgt værker til Statens Kunstfond.

Kilder

Billedkunstnere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Absolute Dance opus 21

Absolute Dance opus 21 er den 21. udgivelse i kompilation-serien Absolute Dance, udgivet i 1998.

Spor 
 Neja – "Restless" (Bum Bum Radio Edit)
 666 – "Amokk" (Radio Mix)
 Cartoons – "Doodah !" (Extended Technobilly Spass Mix)
 Zoom – "Take Everything" (Radio Version)
 Five – "Got The Feelin'" (Radio Edit)
 Billie – "Because We Want To" (Radio Mix)
 Storm – "Storm" (Radio Mix)
 Baby Bumps – "Burning" (The Blockster Edit)
 Bluebeat – "Rio" (Bluebeat Radio Version)
 The Threesome Allstars – "Shimmy (Let's Move!)" (Radio Mix)
 Ace Of Base – "Cruel Summer" (SoulPoets House Bust)
 Gaya' – "It's Love" (Get-Far Radio Version)
 Mantronik vs. EPMD – "Strictly Business" (Mantronik MBA Radio Edit)
 Vengaboys – "Up and Down" (Airplay)
 Santos & Sabino – "Lararari... (Canzone Felice)" (Santos Disco Radio Re-Edit)
 Ultra Naté – "New Kind of Medicine" (Radio Edit)
 The PC Groove Sensation – "Givin' It Up" (Beatmasters 7" Mix)
 Cargo – "Cargo (The Horn)" (Radio Cut)
 Sweetbox – "Shout (Let It All Out)" (Radio Version)

Eksterne henvisninger 
 Absolute Dance opus 21 på Discogs

21
Album fra 1998
Karlskirche

Karlskirche er en kirke på sydsiden af Karlsplatz, Wien, Østrig. Den er placeret på kanten til den indre by, 200 meter udenfor byens Ringstraße. Kirken er et af de bedste eksempler på barokarkitektur nord for Alperne med sin ellipseformede kuppel.

Siden renoveringen af Karlsplatz sidst i 1980'erne har kirken i høj grad fået publikums gunst og er med sin kuppel, flankeret af de to relief-søjler, en passende arkitektonisk modpol til pladsens modsatte side med bl.a. Theophilus Hansens Musikverein.

Oprindelse 
I 1713, et år efter pestepidemiens ophør, besluttede kejser Karl d. 6., at der skulle bygges en ny kirke, opkaldt efter og til ære for Milanos biskop, Carlo Borromeo, der havde gjort en stor indsats for ofrene for pesten.

Efter afholdelse af en arkitektkonkurrence, vundet af Johann Bernhard Fischer von Erlach, begyndte opførelsen af Karlskirche i 1716. Efter arkitektens død i 1723 tog hans søn, Joseph Emanuel Fischer von Erlach over og færdiggjorde arbejdet i 1737.

Eksterne henvisninger 
 Kirkens hjemmeside

Kirker i Wien
Poul Nielsen Rosenpalm

Poul Nielsen Rosenpalm (døbt Poul Nielsen den 25. januar 1629 i Helsingør – 30. juli 1688) var en dansk kancelliembedsmand og godsejer, far til Andreas Rosenpalm.

Han fødtes i Helsingør, hvor hans fader, Niels Pedersen, var byskriver, og hans moder var Alhed Jørgensdatter Riwold. Efter at have besøgt Roskilde og Herlufsholms skoler blev han 1648 student og lagde sig især efter retsvidenskaben; men hans fattigdom nødte ham til at tage mod en hørerplads i Roskilde. Herfra kaldedes han 1657 til «at opvarte» i Kongens Bibliotek samt undervise prins Christian i grammatik; sandsynligvis skyldtes det hans fætter og skolefælle Villum Lange, at han droges frem fra sin beskedne hørerplads til den ret vellønnede og ansvarsfulde stilling som kronprinsens lærer. Efter 4 års forløb avancerede han 1661 til sekretær i Danske Kancelli, og 1669 blev han tillige dechiffrør af chifferbreve, dvs. fortrolig korrespondance skrevet i kodeskrift. Formodentlig har hans gamle rektor Zacharias Lund, der havde dette embede, lært ham dechiffrerkunsten.

Imidlertid havde Poul Nielsen ved kansler Peder Reedtz mellemkomst 21. juli 1668 tilgiftet sig en anselig formue med den forældreløse Anne Andersdatter, datter af købmand i Slagelse Anders Nielsen Kræmmer og Mette Jensdatter. På embedsstigen steg han jævnt opad: Assessor i Kancelliet blev han senest i maj 1676, i Højesteret 1678, 1684 blev han kancelliråd i Kancelliet og 1688 justitsråd. 1679 havde han fået våbenbrev med tilnavnet Rosenpalm, hvilket han dog ikke vides selv at have benyttet. Ved siden af sine embeder blev Rosenpalm også anvendt i forskellige kommissioner, af hvilke den vigtigste var den 1680 nedsatte 3. revisionskommission til udarbejdelsen af Danske Lov, hvis fortale, der i øvrigt ikke er synderlig original, efter en gammel tradition skyldes ham. Ved udlæg i krongods for resterende lønning, ved mageskifter og ved ikke få kongelige gaver samlede Rosenpalm et anseligt jordegods i nærheden af Slagelse og oprettede hovedgården Brorupgård.

Efter sin død (30. juli 1688) fik han det vidnesbyrd, at han var en af de dueligste embedsmænd såvel i Kancelliet som i Højesteret. Hans udmærkede evner og hans dygtighed, som han også var sig bevidst, havde i forbindelse med det held, at han som ung ifølge sine stillinger så at sige kom i daglig berøring med kongehuset, skabt ham en smuk karriere. Hans enke overlevede ham til 1713.

Kilder 
 G.L. Wad, "Poul Nielsen Rosenpalm", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Personalhistorisk Tidsskrift, I, 260 ff.

Poul Nielsen
Godsejere fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Jurister fra Danmark
Højesteretsdommere fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Personer fra Helsingør
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Magnus Theiste

Magnus Theiste (egl. døbt Mogens den 19. november 1725 i Christiania – 25. november 1791 i København) var en norsk amtmand.

Han var søn af Jacob Monsen Theiste, tømmerhandler og overformynder i Christiania, samt dennes 2. hustru, Anna Beata Sørensdatter f. Løchstør. Han fødtes i Christiania (døbt Mogens 19. november) 1725 og blev student fra denne bys skole 1744, hvorefter han rejste udenlands. Senere (1761-63) foretog han sammen med kammerjunker C.L.W. Flotow (død 1763) på offentlig bekostning rejser i Norge, fra hvilke hans optegnelser bevares på det store kongelige Bibliotek, og hvoraf nogle uddrag er trykt. Han kom i nogen forbindelse med det danske Landhusholdningsselskab, hvor han var påtænkt til sekretær, og var fra 1760 kopist og kommercesekretær i Økonomi- og Kommercekollegiet og assessor auscultans sammesteds 1765-68, i hvilket sidste år han blev amtmand i Lister og Mandals Amt, hvorfra han 1771 forflyttedes til Nordre Bergenhus Amt.

Theiste synes at have næret overdrevne begreber om sin magtfuldkommenhed og myndigheds udstrækning; bl.a. kom han i sådan uenighed med generalvejdirektør Nicolai Frederik Krohg om en bro, at der 1773 måtte gribes ind ved kongelige reskripter. Noget senere klagede almuen i hans amt over ham, hvilket foranledigede hans suspension ved en rentekammerskrivelse af 29. juni 1776 ifølge kongelig resolution, så at hans gage fra 1. april samme år til dels tilfaldt den i hans sted konstituerede stiftamtmand Christian de Schouboe. En nedsat kommission idømte ham en mulkt, men da han havde tilsendt nys nævnte stiftamtmand Schouboe 40 Rdl. med begæring om en gunstig erklæring i anledning af den indkomne klage, fradømte Højesteret ham embedet, væsentlig af denne grund, 23. november 1779. 1780 erholdt han dog det resterende af den indeholdte gage og en pension af 300 Rdl., da dommen ansås for noget streng i forhold til forseelsen. Han afgik ved døden i København 25. november 1791, ugift.

Med undtagelse af hans oversættelse af Melons afhandling om handelen er hans litterære virksomhed af ringe omfang. Hans rejseoptegnelser er ikke uden interesse.

Kilder 
 H.J. Huitfeldt-Kaas, "Magnus Theiste", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Rasmus Nyerup, Lit. Lex.
 (Norsk) Historisk Tidsskrift, 3. række, V, 429 f.

Amtmænd fra Norge
Nordmænd i 1700-tallet
Personer fra Oslo
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Färs & Frosta Sparbank Arena

Färs & Frosta Sparbank Arena er en håndboldarena i Lund, Sverige. Arenaen blev indviet i september 2008 og er hjemmebane for håndboldklubberne H 43 Lund og Lugi. Arenaen har plads til 3000 tilskuere ved sportsarrangementer og ca 4000 tilskuere ved andre arrangementer som f.eks. koncerter. Arenaen vil være én af i alt otte arenaer i brug ved VM i håndbold 2011. Et navnesponsorat med den lokale bank Färs & Frosta Sparbank ligger til grund for arenaens navn. Til arenaen hører også en skøjtehal.

Multiarenaer i Sverige
Lund
Etableret i 2008
Ferdinand af Østrig

Ferdinand af Østrig henviser til blandt andre:
 Ferdinand 1. (Tysk-romerske rige) 1503-1564, tysk-romersk kejser.
 Ferdinand 2. (Tysk-romerske rige) 1578-1637, tysk-romersk kejser.
 Ferdinand 1. af Østrig 1793-1875, østrigsk kejser.
Leopold af Belgien

Leopold af Belgien henviser til:

 Leopold 1. af Belgien, konge 1831-1865
 Leopold 2. af Belgien, konge 1865-1909
 Leopold 3. af Belgien, konge 1934-1951
Cristóbal de Castillejo

Cristóbal de Castillejo (1490 eller lidt senere i Ciudad Rodrigo — 12. juni 1556 i Wien) var en spansk digter. 

Om hans liv vides ikke meget. I sin tidlige ungdom trådte han i ærkehertug Ferdinand af Østerrigs (kejser Karl V's broder) tjeneste, og da denne fyrste blev konge af Böhmen og af Ungarn, levede
Castillejo den meste tid af sit liv i Østerrig som hans sekretær efter at have modtaget præstelig ordination. En østrigsk dame, Anna von Schauenburg, var genstand for hans kærlighed, blev besunget af ham, men giftede sig 1530 med en landsmand. Sygdom og armod formørkede Castillejos sidste dage. 

Af den ved Boscán og Garcilaso indførte italieniserende smag i den spanske
digtekunst var Castillejo en udpræget og talentfuld modstander; han angreb "petrarkisterne" med satirens våben, og i sine digtninge betjente han
sig – når undtages nogle sonetter – kun af de gamle nationale former og dem, der havde været i brug hos 15. århundredes kunstdigtere. Han har forfattet en mængde villancicos, glosas, redondillas og lignende lyriske digte, der udmærker sig ved livlighed og lune, ved lethed i form og versifikation, ved friskhed og ejendommelighed, men nogen tilbøjelighed til slibrighed og plumphed. 

Til de mest navnkundige hører Dialogo entre el autor y su pluma og Dialogo de las condiciones de las mujeres. 1573 udgavs en del af Castillejos poetiske værker i Madrid, men i en stærkt beskåret tilstand, hvorved inkvisitionen vel havde en finger med i spillet. Siden er de udkomne i flere og bedre udgaver, således i Fernández samling av spanske digterværker (Madrid 1792, 12. og 13. bind) og i 32. bind af Rivadeneyras Biblioteca de autor es españoles. 

Digtere fra Spanien