Knurhaner

Knurhaner (Triglidae) er en familie af ulkefisk, der lever i saltvand i tempererede og subtropiske farvande. Knurhanernes hoveder har et panser af ben, og deres brystfinner har nogle lange ""stråler", der er forsynet med organer, hvormed fiskene kan føle og smage, og de bruges til at opdage byttedyr i form af krebsearter og mindre fisk.

Der findes omkring 100 arter af knurhaner, og i danske farvande finder man grå knurhane (Eutrigla gurnardus) samt rød knurhane (Trigla lucerna). Den grå knurhane bliver ca. 50 cm lang, mens den røde bliver ca. 75 cm lang.

Første del af navnet stammer fra, at fiskene kan frembringe en knurrende lyd ved bevægelser af svømmeblæren.

Fisken har tidligere været en bifangst, som blev kasseret, men den bliver i dag i højere grad solgt på fiskemarkeder rundt om i verden. Den bruges ofte i bouillabaisse.

Udseende 
De fleste arter i familien bliver 30-40 cm lange. Familiens arter er aflange fisk med store hoveder, som er dækket af benplader. Mange arter har også takker på hovedet. Brystfinnerne har 2 til 3 frie bevægelige stråler, der er forsynet med sanseorganer og bruges til madsøgning. De kan også bruges til bevægelse. Arterne har to rygfinner: forrest en længere, som er forsynet med taggestråler, og bagest en mindre, som har bløde stråler. De længste medlemmer af familien kan blive op till 1 m lange.

Levevis 
Knurhaner er saltvandsfisk som lever nær havbunden, selvom nogle underarter også kan forekomme i brakvand. De lever på blødere havbund, som regel i en dybde af 20-80 m.

Knurhaner ernærer sig ved rejer, mindre krabber og mindre fisk.

Knurren 
Knurhaner kan frembringe lyde med deres svømmeblærer ved at sætte svømmeblærens vægge i svingninger. Væggene består af en tyk muskel kaldet lydmusklen, som, når den sættes i rytmisk bevægelse, frembringer lyddannende svingninger i svømmeblærens væg. Dette sker ved påvirkning via nerver og hjerne. Studier tyder på, at knurhaver på denne måde kan kommunikere indbyrdes ved at variere styrke og rytme, dog kun når de er nær hinanden. Ligeledes er det muligt, at knurren også kan anvendes som advarsel eller markering, når andre fiskearter er i nærheden.

Fiskens knurren har givet dem det onomatopoietiske tilnavn gurnard på engelsk, da det minder om lyder, som de laver.

Udbredelse 
Familiens arter forekommer i alle tempererede og tropiske have. I Skandinavien forekommer 5 arter.

Slægter og arter 
Der findes fire underfamilier, 15 slægter og omkring 170 arter af knurhaner. Panserknurhanen, der oprindeligt blev betragtet som en separat familie, er en søstergruppe til kladerne Pterygotriglinae og Triglinae, og er først for nylig blevet lagt ind som en af de fire underfamilier af knurhaner.

Nedenfor er et kladogram for knurhanefamilien.

Slægt: Bellator
Bellator brachychir Regan, 1914
Bellator egretta Goode & Bean, 1896
Bellator farrago Richards & McCosker, 1998
Bellator gymnostethus Gilbert, 1892
Bellator loxias Jordan, 1897
Bellator militaris Goode & Bean, 1896
Bellator ribeiroi Miller, 1965
Bellator xenisma Jordan & Bollman, 1890
Slægt: Chelidonichthys
Chelidonichthys capensis Cuvier, 1829
Rød knurhane (Chelidonichthys cuculus Linné, 1758) (Regnes undertiden som en egen slægt, Aspitrigla)
Chelidonichthys gabonensis Poll & Roux, 1955
Chelidonichthys ischyrus Jordan & Thompson, 1914
Chelidonichthys kumu Cuvier, 1829
Fenknot (Chelidonichthys lucerna Linné, 1758)
Silverbandad knot (Chelidonichthys obscurus Walbaum, 1792)
Chelidonichthys queketti Regan, 1904
Chelidonichthys spinosus McClelland, 1844
Slægt: Eutrigla
Grå Knurhane Eutrigla gurnardus Linné, 1758
Slægt: Lepidotrigla
Lepidotrigla abyssalis Jordan & Starks, 1904
Lepidotrigla alata Houttuyn, 1782
Lepidotrigla alcocki Regan, 1908
Lepidotrigla annamarae del Cerro & Lloris, 1997
Lepidotrigla argus Ogilby, 1910
Lepidotrigla argyrosoma Fowler, 1938
Lepidotrigla bentuviai Richards & Saksena, 1977
Lepidotrigla bispinosa Steindachner, 1898
Lepidotrigla brachyoptera Hutton, 1872
Lepidotrigla cadmani Regan, 1915
Lepidotrigla calodactyla Ogilby, 1910
Lepidotrigla carolae Richards, 1968
Lepidotrigla cavillone Lacepède, 1801
Lepidotrigla deasoni Herre & Kauffman, 1952
Lepidotrigla dieuzeidei Blanc & Hureau, 1973
Lepidotrigla eydouxii Sauvage, 1878
Lepidotrigla faurei Gilchrist & Thompson, 1914
Lepidotrigla grandis Ogilby, 1910
Lepidotrigla guentheri Hilgendorf, 1879
Lepidotrigla hime Matsubara & Hiyama, 1932
Lepidotrigla japonica Bleeker, 1854
Lepidotrigla jimjoebob Richards, 1992
Lepidotrigla kanagashira Kamohara, 1936
Lepidotrigla kishinouyi Snyder, 1911
Lepidotrigla larsoni del Cerro & Lloris, 1997
Lepidotrigla lepidojugulata Li, 1981
Lepidotrigla longifaciata Yatou, 1981
Lepidotrigla longimana Li, 1981
Lepidotrigla longipinnis Alcock, 1890
Lepidotrigla macrobrachia Fowler, 1938
Lepidotrigla marisinensis Fowler, 1938
Lepidotrigla microptera Günther, 1873
Lepidotrigla modesta Waite, 1899
Lepidotrigla mulhalli Macleay, 1884
Lepidotrigla multispinosa Smith, 1934
Lepidotrigla musorstom del Cerro & Lloris, 1997
Lepidotrigla nana del Cerro & Lloris, 1997
Lepidotrigla oglina Fowler, 1938
Lepidotrigla omanensis Regan, 1905
Lepidotrigla papilio Cuvier, 1829
Lepidotrigla pectoralis Fowler, 1938
Lepidotrigla pleuracanthica Richardson, 1845
Lepidotrigla punctipectoralis Fowler, 1938
Lepidotrigla robinsi Richards, 1997
Lepidotrigla russelli del Cerro & Lloris, 1995
Lepidotrigla sayademalha Richards, 1992
Lepidotrigla sereti del Cerro & Lloris, 1997
Lepidotrigla spiloptera Günther, 1880
Lepidotrigla spinosa Gomon, 1987
Lepidotrigla umbrosa Ogilby, 1910
Lepidotrigla vanessa Richardson, 1839
Lepidotrigla vaubani del Cerro & Lloris, 1997
Lepidotrigla venusta Fowler, 1938
Slægt: Prionotus
Prionotus alatus Goode & Bean, 1883
Prionotus albirostris Jordan & Bollman, 1890
Prionotus beanii Goode, 1896
Prionotus birostratus Richardson, 1844
Prionotus carolinus Linné, 1771
Prionotus evolans Linné, 1766
Prionotus horrens Richardson, 1844
Prionotus longispinosus Teague, 1951
Prionotus martis Ginsburg, 1950
Prionotus miles Jenyns, 1840
Prionotus murielae Mobray, 1928
Prionotus nudigula Ginsburg, 1950
Prionotus ophryas Jordan & Swain, 1885
Prionotus paralatus Ginsburg, 1950
Prionotus punctatus Bloch, 1793
Prionotus roseus Jordan & Evermann, 1887
Prionotus rubio Jordan, 1886
Prionotus ruscarius Gilbert & Starks, 1904
Prionotus scitulus Jordan & Gilbert, 1882
Prionotus stearnsi Jordan & Swain, 1885
Prionotus stephanophrys Lockington, 1881
Prionotus teaguei Briggs, 1956
Prionotus tribulus Cuvier, 1829
Slægt: Pterygotrigla
Pterygotrigla acanthomoplate Fowler, 1938
Pterygotrigla amaokai Richards, Yato & Last, 2003
Pterygotrigla andertoni Waite, 1910
Pterygotrigla arabica Boulenger, 1888
Pterygotrigla draiggoch Richards, Yato & Last, 2003
Pterygotrigla elicryste Richards, Yato & Last, 2003
Pterygotrigla guezei Fourmanoir, 1963
Pterygotrigla hafizi Richards, Yato & Last, 2003
Pterygotrigla hemisticta Temminck & Schlegel, 1843
Pterygotrigla hoplites Fowler, 1938
Pterygotrigla leptacanthus Günther, 1880
Pterygotrigla macrolepidota Kamohara, 1938
Pterygotrigla macrorhynchus Kamohara, 1936
Pterygotrigla megalops Fowler, 1938
Pterygotrigla multiocellata Matsubara, 1937
Pterygotrigla multipunctata Yatou & Yamakawa, 1983
Pterygotrigla pauli Hardy, 1982
Pterygotrigla picta Günther, 1880
Pterygotrigla polyommata Richardson, 1839
Pterygotrigla robertsi del Cerro & Lloris, 1997
Pterygotrigla ryukyuensis Matsubara & Hiyama, 1932
Pterygotrigla soela Richards, Yato & Last, 2003
Pterygotrigla spirai Golani & Baranes, 1997
Pterygotrigla tagala Herre & Kauffman, 1952
Pterygotrigla urashimai Richards, Yato & Last, 2003
Slægt: Trigla
Lyreknurhane (Trigla lyra Linné, 1758)
Slægt: Trigloporus
Stribet knurhane (Trigloporus lastoviza Bonnaterre, 1788)

Taxonomien er usikker; blandt andet ITIS medtager også følgende slægter og arter:
Slægt: Bovitriglia
Bovitrigla acanthomoplate Fowler, 1938
Slægt: Gargariscus
Gargariscus prionocephalus (Duméril, 1869)
Slægt: Heminodus
Heminodus japonicus Kamohara, 1952
Heminodus philippinus Smith, 1917
Slægt: Paraheminodus
 Paraheminodus kamoharai Kawai, Imamura & Nakaya, 2004    
Paraheminodus laticephalus (Kamohara, 1952)    
Paraheminodus murrayi (Günther, 1880) 
Slægt: Parapterygotrigla 
Parapterygotrigla multiocellata Matsubara, 1937  
Slægt: Peristedion Regnes undertiden til familien Peristediidae
Peristedion altipinne Regan, 1903    
Peristedion amblygenys Fowler, 1938    
Peristedion antillarum Teague, 1961    
Peristedion barbiger Garman, 1899    
Peristedion brevirostre (Günther, 1860)   
Panserhane Peristedion cataphractum (Linné, 1758)   
Peristedion crustosum Garman, 1899    
Peristedion ecuadorense Teague, 1961    
Peristedion gracile Goode & Bean, 1896
Peristedion greyae Miller, 1967 
Peristedion halyi (Day, 1888)    
Peristedion imberbe Poey, 1861 
Peristedion liorhynchus (Günther, 1872)    
Peristedion longispatha Goode & Bean, 1886    
Peristedion miniatum Goode, 1880   
Peristedion moluccense Bleeker, 1851    
Peristedion nierstraszi Weber, 1913    
Peristedion orientale Temminck & Schlegel, 1843    
Peristedion paucibarbiger Castro-Aguirre & Garcia-Domínguez, 1984 
Peristedion picturatum McCulloch, 1926    
Peristedion riversandersoni Alcock, 1894    
Peristedion thompsoni Fowler, 1952   
Peristedion truncatum (Günther, 1880)    
Peristedion unicuspis Miller, 1967    
Peristedion weberi Smith, 1934     
Slægt: Satyrichthys 
Satyrichthys adeni (Lloyd, 1907)    
Satyrichthys amiscus (Jordan & Starks, 1904)    
Satyrichthys clavilapis Fowler, 1938    
Satyrichthys engyceros (Günther, 1872)    
Satyrichthys hians (Gilbert & Cramer, 1897)    
Satyrichthys investigatoris (Alcock, 1898)    
Satyrichthys isokawae Yatou & Okamura i Okamura et al., 1985    
Satyrichthys lingi (Whitley, 1933)    
Satyrichthys longiceps (Fowler, 1943)    
Satyrichthys magnus Yatou i Okamura et al., 1985    
Satyrichthys orientale (Fowler, 1938)    
Satyrichthys piercei Fowler, 1938    
Satyrichthys quadratorostratus (Fourmanoir & Rivaton, 1979)    
Satyrichthys rieffeli (Kaup, 1859)    
Satyrichthys serrulatus (Alcock, 1898)    
Satyrichthys welchi (Herre, 1925)

Spisefisk 
Knurhaner har fast hvidt kød, der holder godt sammen ved madlavning, hvilket gør dem velegnet til supper og gryderetter. Tidligere blev de ofte fanget i britiske farvande som bifangst men kasseret. Efterhånden som andre arter blev mindre bæredygtige og dyrere, blev knurhaner fra 2014 mere populære i Storbritannien, og engrosprisen mellem 2007 og 2008 blev rapporteret at være steget fra 0,25 £ pr. kg til 4 £. Knurhaner er nu også begyndt at optræde på fiskemarkeder i USA. Det har været hævdet, at knurhaner er temmelig benede og mangler smag og at de derfor sælges normalt ret billigt, mens andre roser fiskens smag og struktur.

Kødet fra denne fisk bruges ofte i den franske ret bouillabaisse.

Fiskeri 
Knurhaner kan fanges ved at anvende forskellige slags madding og metoder ved havbunden, hvor fiskene aktivt søger føde. Makrel antages at være den mest effektive mading til at fange knurhaner, men krabber og fiskekød kan også bruges med held. Knurhaner kan også fanges ved fluefiskeri, hvis de anvendes i nærheden af substratet (havbunden). De anses ofte for at være skidtfisk, der fanges, når fiskere fisker efter mere værdsatte fisk, så som stribet havaborre eller skrubbe. 

Knurhaner bruges også som lokkemad, for eksempel af hummerfiskere.

Noter

Litteratur 
Erik M. Poulsen: "Havbundens fisk" (i: Arne Nørrevang og Torben J. Meyer (red): Danmarks Natur, bind 3: Havet; Politikens Forlag 1968; s. 220-299

Eksterne henvisninger 

Ulkefisk