kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Christian Julius Hansen

Christian Julius Hansen (født 6. maj 1814, død 15. marts 1875) var en dansk komponist og organist.

Som 11-årig blev han på grund af sin smukke stemme optaget på Sibonis konservatorium, men da hans stemme gik i overgang koncentrerede han sig om at studere komposition. Han blev opmuntret af både Hartmann og Weyse, og tilegnede Hartmann sit første trykte værk, Seks romancer (1835). I 1840 deltog han i den samme konkurrence som Gade vandt med sin Ossianouverture. Hansens bidrag fik "hæderlig omtale", opførtes senere i Musikforeningen og er efter hans død udgivet af Samfundet til udgivelse af dansk musik. 

Udover at komponere virkede Christian Julius Hansen som musiklærer og fra 1845-1851 som organist ved Garnisons Kirke og derefter som klokker (hvilket var bedre lønnet!!) og som kordirigent. Han dirigerede bl.a. Livjægersangforeningen, Odeon og Handels- og kontoristsangforeningen. Fra 1848 var han Hartmanns meddirigent i Studentersangforeningen og fra 1853 til sin død leder af koret. Han faldt godt til i studenterverdenen med sit joviale og gemytlige væsen og bidrog meget til at prøverne fik en kammeratlig og studentikos tone, overraskede i øvrigt ved sine forbløffende indfald i improviserede taler og ved sit uopslidelige humør ved fester og på ture. Kong Frederik 7. satte stor pris på Christian Julius Hansen, der færdedes meget ved hoffet og 1852 blev han udnævnt til kongelig kammermusiker, hvilket gav ham det kærligt mente øgenavn Kammermusikken blandt studentersangerne.

Musik 
 Seks romancer (1835)
 Ouverture i c-mol (ca. 1836)
 Ouverture i E-dur (konkurrencebidraget 1839)
 musik til C. Hostrups studenterkomedier
 Leonora di Massa Carrara (operetteparodi 1855)
 Kong Rosmer (operetteparodi 1857)
 En Søndag paa Alperne (operetteparodi)
 Vandmøllen i Apenninerne (operetteparodi 1874)
 Han gynged paa Havet (mandskor 1835)
 Dejlige Øresund (mandskor 1847)
 Nu grønnes Skoven atter (mandskor 1847)
 Husker du i Høst (mandskor 1853)
 Rørfuglen (syngespil 1860)
 Sørgekantate over Frederik 7. (1863)
 Bagatelle en forme d'une valse (klaver)
 Charakteristiske Smaaestykker componerede for Hendes Naade Fru Baronesse Danner
 I Nød og Fare (kantate ved Frimurerlogens indvielse 1864)
 En Vaardag (kantate for solo, kor og orkester)

Kilder m.m. 
 Dansk biografisk Leksikon 1905
 Dansk biografisk Leksikon 1979

Komponister fra Danmark
Organister fra Danmark
Dirigenter fra Danmark
Grundfør Kirke

Grundfør kirke ligger i Grundfør Sogn i det tidligere Vester Lisbjerg Herred Århus amt, nu Favrskov Kommune, Region Midtjylland Kirken var i middelalderen viet til Johannes Døberen . Kor og skib er opført i romansk tid af frådsten og små granitkvadre over skråkantsokkel. Alle hjørner er markeret med lisener, som mod nord og syd bærer rundbuefriser under gesimsen. Begge de rundbuede døre er bevaret i tilmuret tilstand. Mod nord og øst ses spor efter romanske vinduer. Skibets vestende har muligvis været underdel til et tårn, som nu er forsvundet.

Skibet har fladt bjælkeloft, koret har fået indbygget krydshvælv i sengotisk tid. Korbuen er bevaret med smalle kragbånd. Altertavlen i senbarok er fra 1725, malerierne er oprindelige. Prædikestolen er fra 1636 og er formodentlig udført af samme værksted som prædikestolen i Lyngå Kirke. De øverste stolerækker med udskårne apostelfigurer er fra omkring 1630. Ifølge en indskrift på kortrinnet er der en begravelse for sognepræsten Villads Olufsen under koret. I nyere tid brød gulvet sammen under alteret, hvorved begravelsen af præsten og hans familie blev afdækket.

Den romanske granitfont har dobbeltløver på kummen.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Om kirken på sognets websted.
 Grundfør Kirke  hos nordenskirker.dk
 Grundfør Kirke hos KortTilKirken.dk
 Grundfør Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Favrskov Kommune
Kirker i Århus Stift
Kirker i Århus Amt
Invacare

Invacare Corporation () udvikler og distribuerer ikke-akut medicinsk udstyr, herunder elkørestole, ældrescootere, gangstativer og respirationsudstyr.

Firmaet har hovedkvarter i Elyria i Ohio og markedsfører sine produkter til mere end 80 lande. Selskabets domicil i Danmark er beliggende i Brøndby.

Invacare-kørestole anvendes bl.a. til kørestolsfodbold.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Firmaets hjemmeside

Fremstillingsvirksomheder fra USA
Ohio
Etableret i 1979
Usbekisk

Usbekisk (usbekisk: Ўзбек тили, ) er det officielle sprog i Usbekistan. Som minoritetssprog tales det desuden i andre centralasiatiske lande, især Tadsjikistan, Kirgistan, Kasakhstan, Afghanistan, Turkmenistan og Kina. Samlet antal modersmålstalere er ca. 23 millioner. 

Sproget hører til den tyrkiske sprogfamilie, der af mange lingvister henregnes til den østtyrkiske gruppe i den altaiske sprogfamilie, lige som sprogets nærmeste slægtninge kasakhisk, kirgisisk og uyghurisk. Usbekisk er et af flere tyrkiske sprog, der udkrystalliserede sig i Centralasien efter flygtningestrømmenes rasen under mongolernes herredømme i middelalderen. Såvel fonetik, grammatik som ordforråd er under kraftig persisk indflydelse, hvoraf en stor del hidrører fra en langvarig symbiose med tadsjikisk. I den periode, hvor Usbekistan indgik i Sovjetunionen, noteredes også en stærk russisk indflydelse, således også på skriften: Alfabetet var frem til 1900 persisk-arabisk. Efter Oktoberrevolutionen og frem til 2. verdenskrig veksledes der mellem arabisk, latinsk og kyrillisk, og kyrillisk løb af med sejren efter pres fra Sovjetunionens Kommunistparti. 

Litteratursproget er baseret på dialekten i Fergan-dalen, som især kendetegnes ved manglen på den for de tyrkiske sprog så karakteristiske vokalharmoni. 

Efter at Usbekistan opnåede uafhængighed har sproget været underlagt en sprogrensning, som især har ramt de russiske låneord. Den afghanske dialekt af usbekisk adskiller sig fra den klassiske i Usbekistan ved fraværet af russismer og større indflydelse af persisk og visse afghanske sprog. 

Khorezm-dialekten er tættere i både fonetik og ordforråd på turkmensk. Dialekterne i Bukhara og Samarkand har talrige tadsjikiske lån.

Referencer 

Tyrkiske sprog
Sprog i Usbekistan
Sprog i Kirgisistan
Sprog i Pakistan
Sprog i Afghanistan
Sprog i Tadsjikistan
Sprog i Kasakhstan
Sprog i Turkmenistan
Sprog i Kina
Admiral Pitka

Admiral Pitka, egentlig ENS Admiral Pitka (A230), opkaldt efter den estiske admiral Johan Pitka. Skibet var den estiske flådes flagskib. Admiral Pitka var oprindeligt det danske fiskeriinspektionsskib Beskytteren, som efter dansk kommandostrygning blev doneret til Estlands flåde den 21. november 2000.

Inspektionsskibet Beskytteren, med pennantnummeret F340, var den første og eneste enhed i Beskytteren-klassen. Skibet blev bygget på Aalborg Værft (senere Danyard) til Søværnet. Kølen blev lagt den 11. december 1974 og skibet blev søsat den 29. maj 1975. Beskytteren indgik i flådens tal 27. februar 1976 og skulle supplere de fire inspektionsskibe af Hvidbjørnen-klassen fra 1960'erne, idet ændringen af fiskerigrænserne fra 12 til 200 sømil nødvendiggjorde en langt mere intensiveret fiskeriinspektion. Skibet blev den 29. maj 1977 adopteret af Holsteinsborg (Sisimiut) på Grønland.

Beskytterens første chef var kommandørkaptajn Jan Thorsen.

Beskytterens valgsprog 
Mens skibet var under dansk kommando som Inspektionsskibet Beskytteren havde det som valgsprog den latinske sætning Subveniamus et protegamus, hvilket oversat til dansk betyder Lad os hjælpe og beskytte.

Aptering og maskineri 
Skibet, som havde en besætning på 60 mand, var indrettet med 1-, 2- og 4-mandslukaf'er af en standard som indtil da var uset i det danske søværn, men dog stadig var langt fra normerne i de civile skibe.

Beskytteren havde tre B&W Alpha-dieselhovedmotorer og to Frichs-hjælpemotorer. De tre hovedmotorer trak via et gear på samme skrueaksel, der var udstyret med vendbar skrue. Endvidere trak gearet en aksel-generator, således at Beskytteren under forlægningssejlads kunne sejle uden brug af hjælpemotorer.

Beskytteren var det første skib i Søværnet, som var født med bovpropel og med ferskvandsgenerator (Omvendt osmoseanlæg).

Skibet medførte helikopter, fra starten en franskproduceret Alouette III, som senere afløstes af den britiske Westland Lynx. For at sikre en mere smidig landing med helikopteren når skibet var under sejlads var Beskytteren udstyret med stabilisatorer, som via hydraulik kunne påvirke skibet og derved reducere følgerne af bølgernes bevægelser.

Skibets endeligt 
I april 2013 meddelte den estiske flåde, at man af økonomiske årsager måtte lade Admiral Pitka gå tilbage til Danmark. Skibet havde ligget stille siden 2008, og planerne havde været at få skibet på havet igen, men dette var hermed skrinlagt. Skibet udgik af den estiske flådes tal den 13. juni 2013 og efter afslag fra Danmark om at få skibet leveret tilbage blev det i marts 2014 ophugget.

Billedgalleri

Henvisninger og links 
 http://navalhistory.dk/Danish/Skibene/B/Beskytteren(1976).htm
 http://entsyklopeedia.ee/artikkel/admiral_pitka

Referencer 

Inspektionsskibe fra Danmark
Estland
Vogt Dem for efterligninger

Vogt Dem for efterligninger var det eneste album, der blev udsendt af fritidsbandet Starfuckers.

Albummets titel er ikke ganske entydig. Ved genudgivelsen på CD flere år efter den oprindelige LP-udgivelse havde albummet ikke officiel titel på CD-coveret og på CD'ens tryk var i stedet angivet Vogt dig for efterligninger. Albummet indgik som bonus CD på bokssættet Dansk Rock Historie 1965-1978 udsendt i 2010, denne gang med titlen Vogt Dem for efterligninger. 

Vogt Dem for efterligninger blev indspillet live i 1977 på Ryslinge Kro og på Multimusk Festivalen i Silkeborg. Albummet, der var produceret af Nils Henriksen og Poul Bruun blev udgivet i 1978 på Medley Records. Pladecoveret var designet af Peder Bundgaard.

Det siges, at den instrumentale del måtte genindspilles i studiet af den grund, at bandet var for beruset under koncerten.

Spor 
 "Blaffersangen" [live]
 "Nanna" [live]
 "Joanna" [live]
 "Sylvesters drøm" [live]
 "Christianshavns Kanal" [live]
 "Fi-fi dong" [live]
 "To sjæle" [live]
 "Gør mig varm" [live]
 "Hva' gør vi nu, lille du?" [live]
 "Østre Gasværk" [live]

Album fra 1978
Livealbum fra 1978
Kørestolsfodbold

Kørestolsfodbold er en sport for mennesker med fysisk handicap. Det spilles som almindelig fodbold dog med den forskel, at der er fire på hvert hold og kampene varer 15 minutter pr. halvleg (internationalt: 20 minutter) og der spilles med to halvlege.

Spillet foregår indendørs på regulation sized basketball baner.

Selve fodbolden, der spilles med, er normalt større end en almindelig fodbold og måler i diameter på omkring 33 cm. (internationalt: 30,5 – 35,6 cm).

I starten blev der spillet i almindelige el-kørestole. Stolene fik påmonteret beskyttelsesskærme af et hårdt, slagfast materiale som fx plastik eller aluminium. I 2014 skete der en revolution indenfor kørestolsfodbold i Danmark. I 2014 var vores genoprettede landshold i Irland, hvor de deltog i EM for første gang. Der fik de rimelig meget hjulene i maskinen, da de spillede med almindelige kørestole. Her så de strikeforcen for første gang, som er en amerikansk-bygget stol specielt til sporten, og siden da er det gået stærkt. Nu har samtlige hold i ligaen minimum én strikeforce.

Inden en kamp reguleres stolens hastigheder så alle kører max 10km/t over en strækning på 15 meter. Fra de forskellige el-køreskoleproducenter er der nemlig stor forskel på både acceleration og tophastighed. I dag foregår det ved, at man kører stolen op på et rullefelt, hvor dommerne holder joysticket i bund og max hastigheden bliver målt. Man må max kører 10 km/t. I dag er der ikke så mange, der bruger sin egen almindelige kørestol til sporten.

I 2017 fik Powerchair Football Danmark sit første fulde dommerteam. 

I 2019 blev det besluttet på et landsmøde, at det ikke længere skulle hedde kørestolsfodbold, men Powerchair Football, som det hedder internationalt, og som også er navnet i dag. Dette er godkendt af Parasport.

Kørestolsfodbold startede oprindeligt i Frankrig i midten af 70'erne. Kørestolsfodbold i Danmark startede i 1987 iKolding Det har udviklet sig langsomt, men rummer i dag ca. 4 hold, hovedsagligt beliggende i Jylland. 

Danmark har et landshold Powerchair Football.

Eksterne henvisninger 
 Korestolsfodbold.dk

Noter 

Handicapidræt
Emil Robert-Hansen

Emil Robert-Hansen, født Robert Emil Hansen (25. februar 1860 i København – 18. juli 1926 på Frederiksberg) var en dansk komponist og cellist.

Allerede fra 1871 optrådte han på koncerter. I årene 1874 og 1875 studerede han på Det Kongelige Danske Musikkonservatorium og blev 1877 ansat som cellist i Det Kongelige Kapel. Samtidig optrådte han som solist og komponerede en del musik.

I 1891 fik han en stilling som cellist ved Gewandhausorkestret i Leipzig. 1921 blev han Ridder af Dannebrog.

Han er begravet på Gentofte Kirkegård.

Musik 
 Symfoni nr. 1 d-mol (før 1880)
 Cellokoncert (1881)
 Klavertrio (1882)
 Phædra (koncertouverture 1884)
 Klaverkoncert (1885)
 Sonate for violin og klaver (1885)
 Klaverkvintet (1886)
 Suite for orkester (1887)
 Strygekvartet (1891)
 Symfoni nr. 2 (1892)
 Trio i d-mol (fløjte, violin og cello – 1910)

 op. 6 Symfonisk suite (strygeorkester og 3 horn)
 op. 11 Der Mai (sopran- eller tenorsolo, mandskor/kvartet og klaver – 1904)
 op. 12 Frauenlist (komisk opera efter 1001 nat)

 Die wilde Komtesse (operette i 3 akter)
 Variations sur un Thème mineur (harpe)
 Des Meisters Rosen (sang og orkester)

Kilde 
 Dansk biografisk leksikon 1905 

Komponister fra Danmark
Cellister fra Danmark
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Riddere af Dannebrog
Nikolaj Koppel

Nikolaj Koppel (født 6. marts 1969 i Gentofte) er en dansk pianist, musikchef og journalist.

Tidlige liv  
Koppel er søn af operasangeren Lone Koppel og pianisten John Winther. Han begyndte at spille klaver som treårig og optrådte som professionel fra 20-års alderen.

Uddannelse og karriere 
Han er uddannet på Det Kongelige Danske Musikkonservatorium, hvor han afsluttede sin solistklasse. Herefter turnerede han som solist i USA, Tyskland, Australien og Skandinavien. Han imponerede i 1998 ved som den første danske pianist at indspille det pianistiske storværk Brahms' Klaverkoncert nr. 1  med Radiosymfoniorkestret og Thomas Dausgaard (EMI).

I 2000 overraskede han ved at bebude, at han ville trække sig tilbage fra koncertlivet og være journalist i stedet. Som freelancejournalist var han bl.a. tilknyttet Information, og i en årrække var han redaktionschef på magasinet Euroman. I 2005 blev han udnævnt til musikchef i Tivoli. I 2009 og i 2010 var han dommer på DR i talentshowet Talent 2009 og Talent 2010. 

Koppel var sammen med sin fætter, saxofonisten Benjamin Koppel, initiativtager
til cross-over-ensemblet Mad Cows Sing (der har udgivet to CD'er, herunder "Cow Clash" på pladeselskabet cowbellmusic.dk). Med det spillede han en lang række koncerter i årene 1996-2001, bl.a. i Carnegie Recital Hall i New York i USA.

Fra 20. januar 2010 til 28. april 2011 var han vært på DRs Aftenshowet.

Han har været vært med Hella Joof for radioprogrammet Åbent Hus, der blev sendt hver søndag formiddag fra kl. 9.07-11.30 på P2. Programmet handlede om klassisk musik og var rettet både mod allerede indviede lyttere til klassisk musik og uerfarne, nysgerrige.

Koppel var i årene 2011-2014 ansat som kanalredaktør på DR P2 og redaktør på DR P1. Han optræder ind imellem stadig som TV-vært på DR1 og har kunnet ses bl.a. i dirigentkonkurrencen Maestro, Danmarks Indsamling 2013, 2014 og 2015, Kronprinsparrets Kulturpris 2011, 2013 og 2014, DR3s Musikåret der gik 2014, 2015, 2016 og 2017, Spil for Livet og ved Festforestillingen i anledning af Hendes Majestæt Dronning Margrethes 40 års regeringsjubilæum i 2012 samt H.K.H Prinsgemalens 80 års fødselsdagsfest og Eurovision Song Contest 2014, sammen med Lise Rønne og Pilou Asbæk.. 

I november 2014 blev det offentliggjort at Nikolaj Koppel var blevet udnævnt som Underdirektør i Tivoli per 1. januar 2015.

Se også 
 Koppel-slægten med polsk-jødiske aner

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Pianister fra Danmark
Nikolaj
Værter ved Eurovision Song Contest
Personer fra Gentofte
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Personer i Kraks Blå Bog
Ansatte i DR
Redaktører fra Danmark
Studieværter fra Danmark
Talent Danmark
Willy Hartmann

Willy Hartmann (26. januar 1934 – 11. september 1985), var en dansk operasanger (tenor), der på sin højde var sin generations bedste, men som på grund af sygdom måtte opgive en meget lovende karriere. Han debuterede som Rodolphe i la Boheme på Det kgl. Teater i 1962 og hans optræden som Cavaradossi i Tosca (sammen med Lone Koppel og Ib Hansen), som blev TV-indspillet i 1964, er et højdepunkt i dansk opera. Han sang Walther von der Vogelweide i Tannhäuser ved festspillene i Bayreuth 1965-66. Andre roller er Leander i Maskarade, Turiddu i Cavalleria rusticana og Florestan i Fidelio.

Hans udgave af Midsommervisen Vi elske vort land indspillet i 1965 er næppe overgået. 

Der findes kun få indspilninger med Willy Hartmann: uddrag af Tosca fra 1964 med
Lone Koppel på Live and Studio Recordings 1963-86 (Danacord – DACOCD623-24).

Eksterne henvisninger 
 

Operasangere fra Danmark
Tsung-Dao Lee

Tsung-Dao Lee (李政道 Pinyin: Lǐ Zhèngdào) (født 24. november 1926 i Shanghai i Kina) er en kinesisk-amerikansk fysiker.

Han blev tildelt Nobelprisen i fysik som 31-årig i 1957 sammen med Chen Ning Yang.

Nobelprismodtagere i fysik
Fysikere fra USA
Personer fra Kina
Nobelprismodtagere fra USA
Personer fra Shanghai
Watford Gap

Watford Gap er et sted ved landsbyen Watford i Northamptonshire, England. Stedet var tidligere knudepunkt for hestetransportruter. Det ligger i en åbning (heraf gap i stednavnet) mellem åsene mellem Midlands og East Anglia ruterne fra øst til vest brugte, og ved Watling Street som var en vigtig rute fra nord til syd. I nyere tid er motorvejen M1 og Grand Union-kanalen lagt gennem samme område. 

Et værtshus fra tiden med hestetransport er bevaret, og blev indtil 2000 drevet som Watford Gap pub. Den blev det år lukket fordi den gamle bygningen måtte restaureres.

I dag er stedet mest kendt for det store motorvejserviceområdet ved M1, som var det første af sin slags i Storbritannien. Serviceområdet tilbyder i tillæg til brændstof og almindelige benzinstationvarer også overnatning, mad og forfriskninger.

Englands geografi
Langholm (Sydfynske Øhav)

Langholm med et areal på 1,5 ha er den vestligste af en række nydannede øer på det flade vand mellem Ristinge på Langeland og Marstal på Ærø. Langholm, der hører under Ærø Kommune, består af to lave, bevoksede holme i øst og vest forbundet med et par hundrede meter langt ubevokset stenrev, der overskylles ved kraftigt højvande. Umiddelbart nord for den sydøstligste del af Langholm er der i de senere år dannet en lille halvmåneformet ø, kaldet Langholms Trille. Den kan nås ved vadning fra Langholm, men er endnu ubevokset og kun få ynglefugle har rede på den. Kysten er mod nord stenet, mens den mod syd er mere sandet.

Der er muligt at vade gennem vandet fra halvøen Ristinge Hale, Langeland over til Storeholm og videre til holmene Lindholm, Langholmshoved og Langholm. Kun de få hundrede meter fra Marstal Havn, hvor en gravet strømrende umuliggør vadning.

Natur 
Stenvender, havterne og stormmåge yngler på øen.

Øen er af stor botanisk betydning. Af planter kan man finde harril, strandfladbælg, strandgåsefod, strandkarse og  strandmalurt. 

Mange ærøboere og sejlturister bruger øen som badeø. 

Der er adgang året rundt, men det vil være bedst at undlade at gå i land af hensyn til de kolonirugende arter i perioden 1.3. – 1.7.

Ekstern henvisning 
www.sydforfyn, kilde

Ærø Kommune
Øer i Sydfynske Øhav
Panislamisme

Panislamisme er en politisk bevægelse, der kæmper for en muslimsk enhed under en islamisk stat eller et kalifat. Mens panarabisme kæmper for enheden og selvstændigheden af arabere uden at tage hensyn til religion, kæmper panislamisme for en selvstændig muslimsk enhed uafhængig af etnicitet.

Islam
Jacob Josephsen

Jacob Josephsen (født 9. januar 1982) er en dansk professionel fodboldspiller, hvis primære position er på den offensive centrale midtbane.

Spillerkarriere 
Josephsen fik sin fodboldopdragelse i den nordsjællandske fodboldklub Virum-Sorgenfri Boldklub, hvor han tilbragte størstedelen af sin ungdomstid. Midtbanespilleren, der som som ung havde den tidligere fodboldspiller Mads Aafeldt som sin matematiklærer, repræsenterede i en periode endvidere naboklubben Lyngby Boldklub.

Josephsen valgte at starte sin ungseniorkarriere i vestjyske Holstebro Boldklub og opnåede med tiden spilletid på klubbens divisionshold i den tredjebedste række. Efterfølgende fortsatte Josephsen hos 1. divisionsklubben Brønshøj Boldklub, hvor han debuterede på førsteholdet efter en indskiftning den 26. april 2003 i forbindelse med en hjemmebanekamp på Tingbjerg Idrætspark mod B 1909. I løbet af hans tre sæsoner i Brønshøj opnåede Josephsen sammenlagt at spille 47 kampe og score otte mål.

I sommerpausen 2005 foretog Josephsen et klubskifte til den nyoprykkede 1. divisionsklub Lyngby Boldklub, hvor han forblev indtil udgangen af efterårssæsonen 2006. Han blev i sin tid på LB's førstehold noteret for samlet 24 optrædener med fire scoringer til følge. Den 20. december 2006 besluttede Josephsen sig for et skifte til 1. divisionskollegaerne Hellerup IK, hvis bedste seniorhold blev ledet af den daværende cheftræner Jakob Friis-Hansen, med sportslig virkning fra den 1. januar 2007. Josephsen endte med at spille i HIK et enkelt år og blev betragtet som fast mand på førsteholdets midtbane.

I vinterpausen 2007/08 indgik Josephsen en to-årig aftale med 2. divisionsklubben Fremad Amager, der på dette tidspunkt overvintrerede på førstepladsen i øst-puljen. Amagerkanernes sportschef Michael Madsen, der hentede ham til klubben, havde tidligere spillet på hold sammen med midtbanespilleren i Lyngby Boldklub og har tidligere været hans træner i Hellerup IK.

Referencer

Ekstern kilde/henvisning 
 Spillerprofil på fca.dk 
 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Virum-Sorgenfri Boldklub
Fodboldspillere fra Lyngby Boldklub
Fodboldspillere fra Holstebro Boldklub
Fodboldspillere fra Brønshøj Boldklub
Fodboldspillere fra Hellerup IK
Fodboldspillere fra Fremad Amager
Benny Frandsen

Benny Frandsen er en fiktiv person i filmene om Olsen-banden. Benny spilles af Morten Grunwald i den danske version. I den norske version hedder han Benny Fransen/Hansen og bliver spillet af Sverre Holm. I den svenske version hedder han Ragnar Vanheden, og bliver spillet af Ulf Brunnberg.

I filmene er han mest kendt for sit fjollede grin, sine gule strømper, den spøjse gangart, sin evne til at styre al mekanik, og ikke mindst sin brug af "dimsen", som både kan åbne døre, nulstille benzinstandere, snyde ølautomater og meget andet. Han sørger også for køretøjet; det er ham, som kører bilen, evt. stjæler et køretøj o.l. Man kan også sige, at Benny er "syndebukken" i gruppen, da alle skyder skylden på ham.

Bennys beklædning underbygger hans kejtethed: Han går i en ternet jakke, mørkebrune bukser, der sidder højt over anklerne, hvilket afslører de gule sokker. Denne beklædning ser umiddelbart useriøs ud og underbygger hans barnlige natur. Alt i alt passer denne beklædning til Benny, med det fjogede smil og akavede væsen. Han bærer en grå trilby med sort hattebånd, og en lyserød skjorte med spraglet slips til.

Benny er single i filmene, men har indtil flere kortvarige kvindelige bekendtskaber, f.eks.:
 Fotomodellen Ulla (Olsen-banden)
 Den prostituerede Susanne fra Paris (Olsen-banden over alle bjerge)
 Købmandsdatteren Ragna fra Hovedstadsområdet (Olsen-banden går amok)
 Kvinden i Spanien, spillet af Morten Grunwalds kone Lily Weiding (Olsen-bandens sidste bedrifter)

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

Personer fra Olsen-banden