kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Official New Zealand Music Chart

Official New Zealand Music Chart er den ugentlige New Zealand single- og album-top 40 hitlister, der udstedes ugentlige af Recorded Music NZ (tidligere Recording Industry Association of New Zealand). Musikhitlisten inkluderer også top-20 New Zealand-singler og albummer, og top 10 kompilationalbummer. Alle hitlister er udarbejdet på grundlag af data for både det fysiske og det digitale salg af musik-forhandlere i New Zealand.

Metode 
Hitlisten er i øjeblikket salg og streaming af sange. I juni 2014 blev det annonceret, at hitlisten også vil omfatte streaming; dette trådte i kraft med fra den 7. november 2014 og dateret 10. november 2014. Tidligere var airplay også indregnet i hitlisten.

 Singler

 De fleste nummer 1-singler: Michael Jackson, U2, og Katy Perry: 8
 De fleste nummer 1 singler (NZ): Deep Obsession: 3
 De fleste placeringer på hitlisten: Madonna: 53 
 De fleste placeringer på hitlisten (NZ): Shihad: 25
 De fleste uger på hitlisten: New Order "Blue Monday", 74 uger
 De fleste uger på hitlisten (NZ): Tiki Taane "Always On My Mind", 55 uger

 Albummer

 De fleste No. 1 albummer: U2: 13 No. 1 album
 De fleste No. 1 albummer (NZ): Local Act: Hayley Westenra, og Shihad, fem No. 1 album hver
 De fleste placeringer på hitlisten: Elton John: 35
 De fleste placeringer på hitlisten (NZ): Split Enz: 14
 De fleste uger på hitlisten: Pink Floyds Dark Side of the Moon, 297 uger
 De fleste uger på hitlisten (NZ): Fat Freddy's Drop, Based on a True Story, 108 uger
 De fleste uger som No. 1: Adele 21, 28 uger
 De fleste uger som No. 1 (NZ): Hayley Westenra Pure, 19 uger

Referencer

Bibliografi

Eksterne henvisinger 

 Officielle New Zealand Music Chart Hjemmeside
 New Zealand Diagrammer portal og arkiv

Hitlister
Nationale mesterskaber i landevejscykling 2018

Nationale mesterskaber i landevejscykling 2018 startede i Australien og New Zealand i januar. De fleste andre mesterskaber blev arrangeret i sidste uge i juni, før Tour de France.

Resultater

Eksterne henvisninger 
 Oversigt hos ProcyclingStats

Cykelløb i 2018
2018
Tatshenshini-Alsek Provincial Park

Tatshenshini-Alsek Provinspark (fulde navn på ) er en provinspark, der ligger i de nordvestlige British Columbia i Canada. Parken dækker et 9.470 km² stort område og blev etableret i 1993 efter en intensiv kampagne fra canadiske og amerikanske naturbeskyttelsesorganisationer for beskyttelse af området mod udforskning efter mineraler og etablering af minedrift. Hensigten var at beskytte biodiversiteten og naturværdierne i området.

Geografi 
Parken ligger i området op mod den amerikanske stat Alaska og det canadiske territorium Yukon. Det ligger mellem Kluane National Park i Yukon og Glacier Bay samt Wrangell-St. Elias National Parker i Alaska. Sammen med disse udgør det Kluane/Wrangell-St. Elias/Glacier Bay/Tatshenshini-Alsek, som er et UNESCO-verdensarvsområde; Tatshenshini-Alsek blev en del af dette i 1994.

Parkens navn skyldes de to floder, Tatshenshini og Alsek, der løber sammen i området. Floderne former et næsten U-formet forløb i to dale i det bjergfyldte terræn og udgør kernen i parken. Herigennem den kolde, fugtige vind fra havet, som sammen med forhold som oversvømmelser, jordskred, laviner (blandt andet forårsaget af jævnlige jordskælv), en varieret geologisk undergrund og store højdeforskelle har skabt en mængde forskellige habitater til liv i området. Det højeste bjerg i British Columbia, Mount Fairweather, på 4.671 m ligger i det sydøstligste hjørne af området på grænsen til Alaska.

Dyreliv 
I parken findes en stor population af grizzlybjørne, og det er det eneste sted i Canada, hvor gletsjerbjørnen lever. Af andre dyrearter kan nævnes tyndhårsfår, store mængder af snegeder, elge, gråulve, hvidhovedet havørne, kongeørne, vandrefalke, jagtfalke og trompetersvaner.

Ud for kysten i Dry Bay, en stillehavsbugt som Alsek har udløb i, kan man se søløver og pukkelhvaler.

Rekreativt område 
Tatshenshini-Alsek-parken tiltrækker i stigende grad publikum til friluftsaktiviteter som kajaksejlads, rafting, vandring, bjergbestigning og mountainbike-kørsel.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Tatshenshini-Alsek Provincial Park, BC Parks
 UNESCO World Heritage Centre - Kluane-Wrangell-St. Elias-Glacier Bay-Tatshenshini-Alsek på unesco.org

Britisk Columbia
Verdensarvsområder i Canada
Grænseoverskridende beskyttede områder
Generation Identitær

Generation Identitær er den danske afdeling af den højreorienterede identitære ungdomsbevægelse med afdelinger i flere europæiske lande. Bevægelsen opstod i Frankrig som Génération Identitaire i 2002, eller Jeunesses identitaires. Den danske afdeling opstod i 2017 og blev formelt anerkendt i 2018. Bevægelsen har stået bag flere offentlige protestaktioner, hvor den blandt andet har udrullet store bannere med budskaber.

Bevægelsen er optaget af at fremme en stærk 'etnokulturel identitet' og er mod 'befolkningsudskiftning', som den betegner som en gradvis udskiftning af de europæiske folk med ikke-vestlige migranter. Den beskriver sig selv som en 'metapolitisk' organisation uden nogen form for tilknytning til politiske partier. Bevægelsens erklærede mål er at skabe et patriotisk alternativ til "den nuværende venstredrejede ungdomskultur" og at værne om det europæiske folk og civilisation med særskilte nationale og regionale kulturer. Bevægelsen er nu forbudt i Frankrig grundet enkelte medlemmers voldelige adfærd og racistiske ytringer.

Kilder

Eksterne henvisninger  
 Generation Identitær Danmark hjemmeside

Etableret i 2017
Nationalisme
Foreninger fra Danmark
Maria Beatrice af Savoyen

Maria Beatrice af Savoyen (italiensk: Maria Beatrice Vittoria Giuseppina di Savoia) (født 6. december 1792 i Torino, Kongeriget Sardinien, død 15. september 1840 i Kongeriget Lombardiet-Venetien) var prinsesse af Savoyen og Sardinien, gennem sit ægteskab blev hun hertuginde af Modena.

Forfædre 
Maria Beatrice af Savoyen var datter af kong Viktor Emanuel 1. af Sardinien-Piemont.

Hun var barnebarn af Maria Antonia af Spanien, kong Viktor Emanuel 1. af Sardinien-Piemont og Ferdinand af Østrig-Este. 

Maria Beatrice var oldebarn af kong Karl Emmanuel 3. af Sardinien-Piemont, Elisabeth Farnese, kong Filip 5. af Spanien, kejserinde Maria Theresia af Østrig og den tysk-romerske kejser Frans 1. Stefan.

Familie 
I 1812 gav paven en dispensation, så hun kunne blive gift med sin morbror (Frans 4. af Østrig-Este og Modena), der blev hertug i Modena, da franskmændene sig ud i 1814.

Frans 4. var søn af Ferdinand af Østrig-Este (1754-1806) samt sønnesøn af kejserinde Maria Theresia af Østrig og den tysk-romerske kejser Frans 1. Stefan 

Maria Beatrice og Frans 4. fik fire børn:
 Maria Theresia (1817–1886) var gift med en sønnesøn af kong Karl 10. af Frankrig. Ægteskabet var barnløst. Frem til sin død i 1883 var hendes mand prætendent til den franske trone.
 Frans 5. (1819–1875) var hertug af Modena i 1846–1859. Han var gift med en datter af Ludvig 1. af Bayern. Ægteskabet var barnløst.
 Ferdinand Karl Viktor (1821–1849) var gift med Elisabeth Franziska af Østrig-Ungarn. De fik een datter: Marie Therese af Østrig-Este (1849–1919), (gift med kong Ludwig 3. af Bayern).
 Maria Beatrix (1824–1906) var gift med Don Juan Carlos María Isidro de Borbón (Juan, greve af Montizón), der var carlisternes tronprætendent i 1860–1868, og fransk prætendent i 1883–1887. Maria Beatrix og Don Juan Carlos fik to sønner.

Kilder 

Huset Savoyen
Ludvig 1. af Anhalt-Köthen

Fyrst Ludvig 1. af Anhalt-Köthen (; 17. juni 1579 – 7. januar 1650) var fyrste af det tyske fyrstendømme Anhalt-Köthen fra 1603 til sin død i 1650.

Eksterne links 

 Slægten Askaniens officielle hjemmeside 

Huset Askanien
Fyrster af Anhalt
Fyrster af Anhalt-Köthen
Personer fra Dessau
Tyskere i 1500-tallet
Tyskere i 1600-tallet
1. etape af Tour de France 2018

1. etape af Tour de France 2018 gik fra Noirmoutier-en-l'Île til Fontenay-le-Comte 7. juli 2018.

Fernando Gaviria vandt etapen og tog den gule, grønne og hvide trøje.

Etaperesultater

Samlet efter etapen

Samlede stilling

Pointkonkurrencen

Bjergkonkurrencen

Ungdomskonkurrencen

Holdkonkurrencen

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

01
Frida Blohm

Frida Blohm (født 8. november 1993 i Stockholm) er en svensk håndboldspiller, der spiller for GT Söder. Hun kom til klubben i 2019 Hun har tidligere spillet for svenske Gustavbergs HF, Spårvägens HF,  SønderjyskE Håndbold, Lyngby & Tyresö Handboll .

Hun er storesøster til den svenske landsholds og København Håndbold-spiller Linn Blohm.

Referencer 

Håndboldspillere fra Sverige
Håndboldspillere fra SønderjyskE Håndbold
Personer fra Stockholm
Cheney

Cheney har flere betydninger:

Personer 
 Cheney (efternavn) − et efternavn af fransk oprindelse

Lokaliteter 
 Cheney, Kansas − en by i Sedgwick County, Kansas, USA
 Cheney, Missouri − et kommunefrit område i Douglas County, Missouri, USA
 Cheney, Nebraska − et kommunefrit område i Lancaster County, Nebraska, USA
 Cheney, Washington − en by i Spokane County, Washington, USA
 Cheney (Yonne) − en kommune i departementet Yonne, Bourgogne, Frankrig

Bygninger, konstruktioner og anlæg 
 Cheney Stadium − et Minor League baseballstadion i Tacoma, Pierce County, Washington, USA
Hundekvik

Hundekvik (Elymus caninus), også skrevet hunde-kvik, er en flerårig plante i græs-familien. Den vokser i 50-100 cm høje tuer og er vidt udbredt i Europa og Asien. I Danmark vokser hundekvik ret almindeligt på frodig muldbund i løvskove.

Kendetegn 
Bladene er temmelig brede og slappe med en kort skedehinde på cirka 1 millimeter. Småaksene sidder enkeltvist i to rækker med den flade side vendt mod hovedaksen. Der er oftest fem blomster i hvert småaks. Den nedre inderavne i hver blomst har en 7-20 millimeter lang stak.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Græs-familien
Julio Morales

Julio César Araújo Morales (født 16. februar 1945 i Montevideo, Uruguay, død 14. februar 2022) var en uruguayansk fodboldspiller (angriber).

Morales spillede gennem sin karriere 25 kampe og scorede 11 mål for Uruguays landshold. Han var en del af landets trup til VM 1970 i Mexico og spillede tre af uruguayanernes seks kampe i turneringen.

På klubplan spillede Morales for henholdsvis Nacional og Racing Montevideo i hjemlandet samt for Austria Wien i Østrig. Med Nacional var han med til at vinde hele seks uruguayanske mesterskaber, mens han to gange vandt den østrigske Bundesliga med Austria.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Uruguay
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1970
Fodboldspillere fra Austria Wien
Fodboldspillere fra Club Nacional de Football
Personer fra Montevideo
Héctor Santos

Héctor Santos (født 29. oktober 1944, død 7. maj 2019) var en uruguayansk fodboldspiller (målmand).

Santos spillede gennem sin karriere 14 kampe for Uruguays landshold. Han var en del af landets trup til både VM 1970 i Mexico og VM 1974 i Vesttyskland.

På klubplan spillede Santos størstedelen af sin karriere i hjemlandet.Her repræsenterede han blandt andet begge de to store Montevideo-klubber Peñarol og Nacional, samt Danubio og Bella Vista.Han havde også udlandsophold i både Ecuador og Chile.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Uruguay
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1970
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1974
Fodboldspillere fra Club Atlético Peñarol
Fodboldspillere fra Club Nacional de Football
Rodolfo Sandoval

Rodolfo Ariel Sandoval (født 4. oktober 1948) er en uruguayansk tidligere fodboldspiller (midtbane).

Sandoval spillede gennem sin karriere tre kampe for Uruguays landshold. Han var en del af landets trup til VM 1970 i Mexico, men var kun på banen i én kamp i turneringen, bronzekampen mod Vesttyskland

På klubplan spillede Sandoval for Montevideo-storklubben Peñarol, og vandt adskillige uruguayanske mesterskaber med klubben.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Uruguay
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1970
Fodboldspillere fra Club Atlético Peñarol
Dagoberto Fontes

Dagoberto Fontes (født 6. juni 1943 i Maldonado, Uruguay) er en uruguayansk tidligere fodboldspiller (midtbane).

Fontes spillede gennem sin karriere 13 kampe for Uruguays landshold. Han var en del af landets trup til VM 1970 i Mexico, og spillede fire af uruguayanernes seks kampe i turneringen.

På klubplan spillede Fontes for Montevideo-klubben Defensor Sporting.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Uruguay
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1970
Rúben Bareño

Ruben Laudelino Bareño Silva (født 23. januar 1944) er en uruguayansk tidligere fodboldspiller (angriber).

Bareño spillede gennem sin karriere 13 kampe og scorede tre mål for Uruguays landshold. Han var en del af landets trup til VM 1970 i Mexico, men fik kun spilletid i én af uruguayanernes seks kampe i turneringen.

På klubplan spillede Bareño for henholdsvis C.A. Cerro i hjemlandet, samt for Racing Club i Argentina.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Uruguay
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1970
Fodboldspillere fra Racing Club de Avellaneda
Cecilie Lykke Silseth Danielsen

Cecilie Lykke Silseth Danielsen (født 14. juni 1993) er en norsk håndboldspiller som spiller for Hellerup IK. 

Silseth Danielsen er fra Sandefjord, men har tidligere spillet for Flint Tønsberg i Postenligaen, Gokstad Håndballklubb og i slutningen af 2012/2013 sæsonen blev hun udlånt til 2. divisjonklubben Jotun

Danielsen er tidligere elev ved Sandefjord videregående skole.

Eksterne henvisninger 
 Cecilie Lykke Silseth Danielsens profil hos altomfotball.no 
 Lykkes blog (arkiveret)

Håndboldspillere fra Norge
Julio Losada

Julio Daniel Losada (født 16. juni 1950) er en uruguayansk tidligere fodboldspiller (angriber).

Losada spillede gennem sin karriere seks kampe for Uruguays landshold. Han var en del af landets trup til VM 1970 i Mexico, og spillede to af uruguayanernes seks kampe i turneringen.

På klubplan spillede Losada fire år for Montevideo-storklubben Peñarol. Efterfølgende skiftede han til græske Olympiakos, hvor han var tilknyttet de følgende 8 sæsoner. Han var her med til at vinde fire græske mesterskaber.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Uruguay
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1970
Fodboldspillere fra Club Atlético Peñarol
Fodboldspillere fra Olympiakos
Drømmefanger (Lars Lilholt-album)

Drømmefanger er et studiealbum af den danske sanger, sangskriver og musiker Lars Lilholt, der udkom den 4. maj 2018 på Universal. Det er Lilholts syvende studiealbum i eget navn, og albummet akkompagneres af musikere fra Lars Lilholt Band. Drømmefanger er ifølge Universal et "New-Folk album i stil med det meget anmelderroste Amulet album fra 2015", og titlen referer til, at albummet er en "samling sansninger, erindringer og drømme".

"The Galway Girl" er en dansk udgave af den amerikanske countrymusiker Steve Earles sang af samme navn, fra 2000. "Morgenlyset #2" er en nyskrevet udgave af sangen "Morgenlyset", som oprindeligt blev indspillet af Lars Lilholts første band Kræn Bysted's i 1977.

Spor 
Produceret af Thunder & Lightning Music og Lars Lilholt, undtagen "Første gang på Roskilde" produceret af Shaka Loveless.

Medvirkende 

Lars Lilholt – vokal, tekst, musik (spor 1, 2, 3, 4, 7, 8, 10, 11, 13), producer (spor 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13)
Thunder & Lightning Music – producer, mixer (spor 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13)
E.T. Mastering – mastering
Shaka Loveless – producer, bas, kor (spor 1)
Tor Back Kristensen – teknik, mixer (spor 1)
Mads Nørgaard Nielsen – Oh Land-vokalindspilning (spor 4, 7)
Kristian Fogh – musik (spor 12)
Lars Dam – musik (spor 5)
Sofus Lilholt – musik, akustisk guitar, kor (spor 6)
Steve Earle – musik (spor 9)
Tom Bilde – bas, mandolin, kor
Gert Vincent – elektrisk og akustisk guitar, kor
Krisitan Fogh – keyboards, harmonika, kor
Eddi Jarl – trommer, percussion, kor
Oh Land – vokal (spor 4, 7)

Johnny Madsen – vokal (spor 3)
Lærke Lilholt – kor
Maria Malmø – kor
Sine Bach Rüttel – femstrenget banjo
Michael Vestbo – akustisk guitar
Clara Tesch – violin
Mads Kjøller-Henningsen – tværfløjte, tinwhistle, drejelire, sækkepibe
Thyge Pedersen – violin (spor 6, 8, 11)
Birk Nevel – trommer, percussion, kor (spor 1)
Henrik Hamilton – guitar, keyboard, kor (spor 1)
Jonas Sharpe – kor (spor 5, 6)
Nana Mai – kor (spor 6)
Søren Zahle – kor, programmering
Mads Tønder – kor, programmering

Hitlister

Kilder

Album fra 2018
Lars Lilholt-album
Claus M. Smidt

Claus M. Smidt er en dansk kunsthistoriker, tidligere museumsdirektør af Nivaagaards Malerisamling og seniorforsker. Han har forfattet og redigeret en omfattende række af kunsthistoriske, arkitekturhistoriske og kulturhistoriske udgivelser.

Poster 
Smidt beklæder en række poster i dansk kulturliv. Han er bl.a. formand for Foreningen til Gamle Bygningers Bevaring og bestyrelsesformand for Selsø Slot.

Forfatterskab 
 En storby bliver til, København og københavnere set af "Illustreret Tidende" 1859-74; Strandberg, Birkerød 1980
 100 malerier på Nivaagaard; Nivaagaards Malerisamling 1983; 
 Kongelig kunst; København 1990
 (sammen med Hanne Raabyemagle): Klassicisme i København: Arkitekturen på C.F. Hansens tid, København: Gyldendal 1998.  (engelsk udgave som )
 (sammen med Mette Winge): Hen over torv og gade, mennesker og huse i Guldalderens København; Gyldendal, København 1996
 (sammen med Erik Iversen): Funkis, det nordjyske gennembrud; Phønix Media, Højbjerg 2003
 Renæssancens bygninger: Bygningskulturens Dag 2006; Kulturarvsstyrelsen, 2006
 (sammen med Mette Winge): Moltkes Palæ: fra Gyldenløves lille palæ til Haandværkerforeningen; Nyt Nordisk Forlag, Arnold Busk 2007
 (sammen med Bolette Bramsen): Strandvejen her og nu; bind ; Politikens Forlag, København: 2009; 
 (hovedforfatter og redaktør): Eremitageslottet; Gads Forlag, København 2013.

Noter 

Kunsthistorikere fra Danmark
Lilleberge vikingebegravelse

Lilleberge vikingebegravelse eller Lilleberge skibsbegravelse er en stor samling af genstande fra vikingetiden, som blev fundet i en gravhøj ved Lilleberge i Namdalen i det centrale Norge i slutningen af 1800-tallet. Siden 1891 har det været en vigtig del af British Museums middelaldersamling.

Opdagelse 

Lilleberge ligger i Nord-Trøndelag i Namdalen. Den store skibsgravhøj i udkanten af Lilleberge blev udgravet i 1886 af den britiske arkæolog Alfred Heneage Cocks. Højen var over 40 m lang og indeholdt et skib, der var 10 m langt. Cocks tog senere alle fundene til England og solgte dem til British Museum i 1891.

Beskrivelse 
Indholdet af graven i Lilleberge repræsentere en vigtig samling af vikingesmykker og andre genstande, der har tilhørt en prominent kvinde fra en lokal stamme. Den vigtigste genstand er sandsynligvis den næsten intakte plade udskåret i hvalknogle, der kan have tjent som et skærebræt til mad eller som en overflade til at blødgøre tøj.

Andre genstande fra LIlleberge inkluderer et par kobberlegerede ovale brocher, halskæder fremstillet af farvede glasperler, en tenvægt, en forgyldt keltisk spænde (der først blev opdgaet i British Museums magasiner for nylig), en gryde i jern, nitter fra vikingebåden og knoglerester fra den afdøde.

Se også 
Scar skibsbegravelse (har en lignende plade i hvalknogle)
Port an Eilean Mhòir skibsbegravelse
Tromsøbegravelsen (mange lignende genstande)

Referencer

Yderligere læsning 
Marzinzik S, "Masterpieces: Early Medieval Art", (London, British Museum Press, 2013)
Graham-Campbell J, Viking Artefacts: A Select Catalogue, (London, British Museum Press, 1980)
Graham-Campbell J, Viking Art, Thames & Hudson, 2013
Williams, G., Pentz, P. and Wemhoff, M. (eds), Vikings: Life and Legend, (London, British Museum Press, 2014)

Vikingetidens kultur
Kunst i vikingetiden
Arkæologiske fund fra Norge
Ulykkesforsikring

En ulykkesforsikring er en forsikring, som udbetales i tilfælde af personulykker og -tilskadekomst. 
En ulykkesforsikring kan enten dække alle ulykker eller kun ulykker opstået i arbejdstiden. 

Mange virksomheder tilbyder deres medarbejdere ulykkesforsikringer.

I Danmark er lønmodtagere som arbejder mindst 400 timer årligt dækket af den lovpligtige arbejdsskadeforsikring i arbejdstiden.

Forsikring
Bolette Bramsen

Bolette Bramsen er en dansk forfatter og journalist, der beskæftiger sig med kultur- og kunsthistoriske emner. Hun er datter af forfatter og forlagsdirektør Bo Bramsen.
Hun er udover et flittigt virke som kulturjournalist forfatter til en række nyere udgivelser om antikviteter, herunder porcelæn, og står tillige bag et illustreret to-binds værk om Strandvejen nord for København.
Hun er medlem af bestyrelsen for Arne V. Schleschs Fond.

Forfatterskab 
 Gyldendals Auktionsguide; Gyldendal, København: 2001
 Sesams Antikvitetsleksikon; Bogklubben, København: 2001
 Aschehougs Antikvitetsleksikon; Aschehoug, København: 2005
 Dahl-Jensen : en dansk porcelænsfabrik 1925-1985; Aschehoug, København: 2007
 (sammen med Claus M. Smidt): Strandvejen her og nu; 2 bind ; Politikens Forlag, København: 2009;

Referencer 

Journalister fra Danmark
Antoninusmuren

Antoninusmuren eller den antoninske mur (romernes Vallum Antonini) var et forsvarsværk, der markerede Romerrigets nordligste grænse på den ø, der i dag er kendt som Storbritannien. Muren var en jordvold på stenfundament bygget af romerne tværs over det, som i dag er Central Belt i Skotland mellem Firth of Forth og Firth of Clyde. Den markerede nordgrænsen, limes, i Romerriget og var omkring 63 km lang, ca. 3 m høj og 5 m dyb. Lidar-scanninger er brugt til at fastslå længden af muren. Den var befæstet med en dyb voldgrav på nordsiden. Det antages, at der har været træpalisader på toppen af volden. Barrieren var den anden af to "store mure", som romerne etablerede i det nordlige Britannien. Ruinerne er langt dårlige bevaret end den mere kendte Hadrians mur, hovedsagelig fordi jordvolden og eventuelle træpalisader er gået til, i modsætning til Hadrians mur, der var opført i sten.

Historie 
Byggeriet blev påbegyndt i 142 e.Kr. på ordre fra den romerske kejser Antoninus Pius, og det tog omkring 12 år at færdiggøre den. Antoninus Pius besøgte modsat sin forgænger Hadrian aldrig Britanien. Presset fra kaledonierne kan have fået Antoninus til at sende imperiets tropper længere mod nord. Antoninusmuren blev beskyttet af 16 romerske forter, de såkaldte castra, med mindre forter imellem. Troppebevægelser blev lettet af en romersk stenvej, hærvejen eller militærvejen, der forbandt alle stederne. Soldaterne, som opførte muren, mindedes deres byggeri og deres kamp med kaledonierne med mindeplader, hvoraf der stadig er bevaret 20. Muren blev forladt blot otte år efter færdiggørelsen, og garnisonerne langs den blev flyttet til den sydligere liggende Hadrians mur. I år 208 genetablerede kejser Septimius Severus legionerne ved muren og beordrede, at den skulle repareres. Det har ført til, at muren også blev kendt som Severus' mur. Romernes tilstedeværelse ved muren sammenlagt under 100 år, og muren blev aldrig siden forskanset og bemandet.

Det meste af muren og de tilhørende forter er gået til, men visse steder er rudimenter stadig synlige. Mange af dem er kommet under Historic Scotlands varetægt. Som en del af romerrigets ydre grænser, limes, er muren også kommet på UNESCOs verdensarvsliste.

Se også 
 Den romerske erobring af Britannien
 Hadrians mur
 UNESCOs verdensarvsliste

Referencer 

Verdensarvsområder i Storbritannien
Fæstningsanlæg i England
Romersk arkitektur
Romerrigets militær
Cumbria
Mure
Romersk Britannien
Terran (flertydig)

Terran har flere betydninger:

 Terran - en race i computerspillet StarCraft
 Terran (geologi) - et stykke af en tektonisk plade i geologien
 Terran - Vending/term, som hentyder til "jorden", fra oldtids kulture