kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bugandakongernes grave

Bugandakongenes grave (også kaldt Kasubi Tombs) er et verdensarvsområde i Kampala i Uganda. Buganda er et af landets traditionelle kongedømmer bestående af 52 klaner af Baganda-folket.

Gravmindet blev bygget som bolig for kong Mutesa I i 1882, på grunden efter et palads fra 1820. Det blev omgjort til et gravsted ved kongens død i 1884. Det ligger i et 30 hektar stort landbrugsområde som dyrkes med traditionelle metoder. I centrum av området ligger gravmindet på et højdedrag. Kasubi Hill ligger 5 km fra centrum af Kampala by.

Hovedbygningen Muzibu Azaala Mpanga, som nu rummer gravene til fire Kabaka (konger), er bygget i en arkitektonisk tradition som strækker sig tilbage til 1200-tallet; bygget af ler, træ og med stråtækt tag. Hovedbygningen er det største, ældste og bedste eksempel på Bagandafolkets traditionelle byggekunst. Huset har en ydre diameter på 31 m, og en indre højde på 7,5 m. Stråtaget går ned til jorden på alle sider. Hovedbygningen er omgivet af et dobbelt gærde og 10 andre bygninger.

Gravmindet er en central og vigtig helligdom for Bagandafolket, med sin historiske betydning og rolle i folkets åndetro/forfædrekult. Flere ceremonier finder sted her, blandt andet nymåneceremonien og konsultationer med ånderne. Mange af ceremoniene foregår imidlertid inde i huset, usynlig for besøgende.

I begrundelsen for gravmindets verdensarv-status peges der også på Mutesa Is centrale rolle i kongerigets historie.

Mutesas forgænger Suna II er begravet i et tilsvarende hus kaldt Wamala et andet sted i regionen.

16. marts 2010 blev Bugandakongenes grave ødelagt af brand.

Eksterne kilder og henvisninger 

 kasubitombs.org 

Verdensarvsområder i Afrika
Uganda
Kampala
Buganda

Buganda er et kongerige i den centrale og sydlige del af Uganda. Befolkningen i Buganda kaldes baganda, også forkortet ganda. Bagandafolket er den største folkegruppe i Uganda og udgør omtrent 16,9% af landets befolkning. Bugandas sprog er, ud over  engelsk, luganda.

Hos gandafolket findes det 53 klaner, som kan inddeles i fire forskellige grupper ud fra hvornår de historisk set flyttede til Buganda. Hver klan har et symbol, et totem, almindeligvis et dyr, fugl, insekt, plante eller lignende. Bugandas konge kaldes kabaka. Siden 1993 er Muwenda Mutebi II kabaka af Buganda.

Se også
Bugandakongernes grave

Kilder 

Ugandas historie
Ugandas geografi
Forhenværende afrikanske lande
Monarkier i Afrika
HELCOM

HELCOM (The Baltic Marine Environment Protection Commission, Helsinkikommissionen) er en mellemstatslig kommission, som styrer og administrerer Helsingforskonventionen (Convention on the Protection of the Marine Environment of the Baltic Sea Area).

HELCOM arbejder for beskyttelse af det maritime miljø i det baltiske område. Sekretariatet ligger i Helsinki.Arbejdet foregår gennem en række arbejdsgrupper og ekspertnetværk, mens bindende beslutninger træffes af embedsfolk (Head of Delegation) og på ministermøder.

Kommisionsdeltagere 
 Danmark
 Estland
 EU
 Finland
 Tyskland
 Letland
 Litauen
 Polen
 Rusland
 Sverige

Arbejdsgrupper 
Arbejdet er organiseret i fem permanente arbejdsgrupper, med tilhørende ekspertgrupper:

 Gear. Implementering af en økosystembaseret forvaltning
 Maritime. Reduktion af forurening fra skibe i Østersøen
 Pressure. Reduktion af forureningsbelastningen på Østersøen, herunder fra kilder på land.
 State & Conservation. Implementering af overvågning af økosystemer og miljøtilstand
 Response. Koordinering af forebyggelse og bekæmpelse af forurening fra ulykker til søs.

Dertil kommer tre midlertidige arbejdsgrupper til koordinering af landbrugs-, og fiskeripolitik, samt maritim arealplanlægning.

Ekstern henvisning og kilde 
HELCOMs hjemmeside (engelsk)

Internationale organisationer
Frederik Christopher de Cicignon

Frederik (Friedrich) Christopher de Cicignon (o. 1667 – 15. juni 1719 i København) var en dansk-norsk officer, far til Ulrik Frederik de Cicignon.

Han var en søn af generalmajor Johan Caspar de Cicignon. Han stod 1691 som kaptajn ved det Søndenfjeldske gevorbne Dragonregiment og avancerede 1694 til major ved samme. Året efter blev han generaladjudant. 1696 blev han oberstløjtnant ved Vesterlenske Regiment; 1703 fik han som oberst kommandoen over et gevorbent regiment. Med dette tog han en hæderlig del i Den Store Nordiske Krig, da den norske hær endelig 1711 begyndte at optræde aktivt ved under Woldemar Løvendal at rykke ind i Sverige. 

Cicignon, der 1710 var blevet brigader, fik under fremrykningen i august kommandoen over det korps, som på galejflotillen roede frem langs kysten for at tage fjenden i ryggen i Uddevalla, men forsøget mislykkedes, mest på grund af det stormende vejr. Den norske hær tog derefter ikke virksom del i kampen, før nogle regimenter, hvoriblandt Cicignons, i februar 1713 i hast blev indskibet til Fladstrand og på vogne ført til Fredericia for at forstærke hæren, da Magnus Stenbock rykkede op igennem Hertugdømmerne. De kom nu til at deltage i Tønnings belejring, og Cicignon, som i juni måned blev generalmajor, hørte til de officerer, som undertegnede Stenbocks kapitulation.

I de påfølgende år fulgte han hæren til Pommern og var tilstede ved Stades, Rügens og Stralsunds erobring, men da Carl XII, efter at være vendt hjem til Sverige, rykkede ind over Norges grænser 1716, blev de norske regimenter sendt hjem med en transportflåde, der kom til Frederiksstad 17. april, og Cicignons regiment tog få dage efter del i det bekendte overfald på svenskerne ved Moss under Vincents Budde. Cicignon tog fra nu af ivrig del i Norges forsvar og blev kommandant i Frederiksstad i slutningen af 1717; senere blev han medlem af Landetatens Generalkommissariat, og 1718 blev han og general Johan Arnoldt udnævnt til kommissærer for at foretage de nødvendige forandringer i den norske hær. Netop da krigen var ved at stilne af, døde Cicignon 1718. 

I de rolige tider havde han interesseret sig en del for bjergværksdrift og tjente især 1708 en del penge som medlem af det interessentskab, der til kongen solgte Semsdal Kobberværk, hvor man mente at finde guld. Han trolovedes august 1696, vielse den 11. februar 1697, med Karen von Hausmann, datter af general Caspar Herman von Hausmann og Karen Toller. Hun var født 11. februar 1682 i Christiania og døde i april 1744, begravet 20. april i Vor Frelsers kirke i Christiania.

Noter

Litteratur 

 
 O. v. Munthe af Morgenstierne: En udenlandsk Adelsslægt i Danmark og Norge: de Cicignon. Personalhistorisk Tidsskrift 1920, 7. række, 5. bind, 4. hæfte, side 230-239, - om ægteparret, deres 4 børn og mange børnebørn.

Generalmajorer fra Danmark
Personer i Den Store Nordiske Krig fra Danmark-Norge
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Fabrikanter fra Norge
Frederik Christopher
Jens Hage

Jens Hage (født 19. juni 1948) er en dansk tegner.

Jens Hage blev student fra Herlufsholm 1967, og allerede i gymnasieårene vidste han, at han ville være tegner. Hage tog filosofikum og søgte ind på både Det Kongelige Danske Kunstakademi og Den Grafiske Højskole. Han blev optaget på højskolen, hvor han gik fra 1970 til 1972.

Han blev så ansat i postordrefirmaet Berlingske Pladering, hvor han var reklamechef i 12 år. Da Berlingske Tidende udskrev en konkurrence for bladtegnere, deltog Jens Hage og vandt. Siden 1980 har han tegnet satiriske portrætter af politikere og andre kendte i denne avis. I 1985 tog han skridtet og blev selvstændig og bidrager derfor også til medlemsblade, fagblade og magasiner. I 1991 tegnede han en frimærkeserie over emnet Hold Danmark rent, og Hage var fast medlem af redaktionen på det satiriske årshæfte Blæksprutten.

Tegneren har modtaget en lang række priser bl.a. Den Gyldne Tegnestift og Best European Political Cartoonist.

Jens Hage sidder i bestyrelsen for Nivaagaards Malerisamling, han er medlem af Gadedrengekoret af Lillejuleaften 1977 og af bestyrelsen for Den Danske Publicistklub.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Jens Hages hjemmeside
 "Han tænker – og tegner" , Fyens.dk, 18. juni 2008.
 "Jens Hage: En satiretegning får folk til at tænke lidt dybere over hverdagen", Ugebladet, 19. juli 2011.

Tegnere fra Danmark
Jens
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Personer i Kraks Blå Bog
Herlovianere
Ulrik Frederik de Cicignon

Ulrik Frederik de Cicignon (1698 (formentlig på Akershus) – 8. juni 1772 i Sønderborg) var en dansk-norsk officer og stiftamtmand, far til Frederik Godske de Cicignon.

Faderen var generalmajor Frederik Christopher de Cicignon. Sønnen blev 1718 premierløjtnant ved det gevorbne infanteri i Norge, 1720 kaptajn og karakteriseres 1731 af sin regimentschef, Johan Wilhelm von Oetken, således: "joli homme, har rejst og gode Studia, overflødig Ambition". 1734 blev han titulær og 1738 virkelig major samt 1744 oberstløjtnant sammesteds. Han var medinteressent i forskellige bjergværksforetagender, der ikke lønnede sig, således i Odals Kobberværk (1742) og det jarlsbergske sølvholdige bly- og kobberværk. 1746 avancerede han til oberst ved 2. vesterlenske Infanteriregiment, men udtrådte 1749 af hæren, idet han 18. november samme år udnævntes til stiftamtmand i Bergen Stift. 1754 blev han Ridder af Dannebrog og fik 1764 gehejmeråds rang. Under opløbet i Bergen 18. april 1765 i anledning af ekstraskatten var han udsat for alvorlige mishandlinger af den ophidsede almue, og dette har mulig medvirket til, at han det følgende år ved regeringsskiftet tog afsked fra sit embede, i hvilket han i 1770 erklærer at have tilsat sin formue.

Fra 1744 til 1746 ejede han Frogner Hovedgård. Han arvede Søndre Frogner og købte Nordre Frogner af sin slægtning Johan Henrik Garmann, og samlede de to gårdene til én ejendom. Han afgik ved døden 8. juni 1772 i Sønderborg, hvor han i sine sidste år opholdt sig.

14. august 1733 blev han viet på Ulriksholm med sin kusine Nicolaina Antoinette von Brüggemann (14. juli 1717 – april 1759), datter af oberstløjtnant Godske Hans von Brüggemann til Ulriksholm og Østergård (død 1736) og Margrethe Vilhelmine Hausmann (død 1717). Hendes navn ved dåben var Nicoline Antonette, hun blev i det daglige kaldet Antonette. Blandt deres otte børn var én søn: Frederik Godske de Cicignon, der døde ugift 1815 som kammerherre og kaptajn, og med hvem denne slægt uddøde.

Litteratur 

 
 Nicolay Nicolaysen, Norske Stiftelser, III, 575. 882.
 Yngvar Nielsen, Bergen, s. 453 ff.
 J. S. Munch, Saga, III, 307 ff.
 Anton Wilhelm Scheel: Stamtavle over en Familie Scheel, 1870, side 86f. - beskrivelse af alle 8 børn.

Officerer fra Danmark
Amtmænd fra Norge
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Danskere i 1700-tallet
Ulrik Frederik
Fabrikanter fra Norge
Godsejere fra Norge
Gehejmeråder fra Danmark
Børge A. Schmidt

Børge Angelo Schmidt (29. september 1908 i Aarhus – 27. november 1992) var en dansk arkivar og socialdemokratisk borgmester i Københavns Kommune. Børge A. Schmidt var skole- og kulturborgmester (Magistratens 1. Afdeling fra 1970 til 1978. Han afløste den konservative Ove Weikop og efterfulgtes af Bent Nebelong, der også var konservativ. Han var også medlem af Folketinget.

Han var søn af typograf Carlo Schmidt (død 1937) og hustru Marie f. Dyhrberg (død 1945), tog realeksamen (Holbæk) 1924 og blev udlært som maskinarbejder 1928. Han arbejdede som tekstilarbejder 1932-38, blev ansat i Socialdemokratisk Forbund 1938 og var arkivar i Arbejderbevægelsens Bibliotek og Arkiv 1942-70.

Han var medlem af Københavns Borgerrepræsentation fra 1950, formand for den socialdemokratiske gruppe 1962-70, borgmester for Magistratens 1. afdeling fra 1970 til 1978, formand for Socialdemokratiet i Hovedstaden 1953-67, medlem af Folketinget 1964-70, formand for Københavns Idrætsparks forretningsudvalg fra 1967, præsident for Dansk Svømme- og Livredningsforbund fra 1972. Han havde desuden forskellige politiske og faglige tillidshverv.

Børge A. Schmidt udgav 80 Louis Pio breve (1950) og redigerede Th. Stauning. Mennesket og politikeren (1964).

Schmidt blev gift 29. august 1937 med Ellen Melgaard (10. marts 1908 i København – ?), datter af borgmester Vilhelm Melgaard og hustru Kirstine f. Nielsen.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974

Borgmestre i København
Arkivarer fra Danmark
Personer fra Aarhus
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 1900-tallet
Tidligere medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation fra Socialdemokraterne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Socialdemokraterne
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Faglitterære forfattere fra Danmark
Foreningsformænd fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Niels Alsing Andersen

Niels Alsing Andersen (6. juni 1920 - 8. august 1987) var medlem af Borgerrepræsentationen i København fra 1966 til 1974, fra 1974 borgmester for Københavns Magistrats 2. afdeling (hospitalsvæsenet). Han var oprindelig bankuddannet, men havde der efter flere ansættelser i den socialdemokratiske partiorganisation, blandt andet i Arbejderbevægelsens informationscentral (AIC) 1956–1963 og som pressesekretær 1963–1972. Han var medlem af Folketinget 1971–1973.

Noter

Eksterne henvisninger 

Københavns Biblioteker: Alt hvad du kan tænke dig (liste over medlemmer af Borgerrepræsentationen
Kraks Blå Bog, register 1910-1988

Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 1900-tallet
Tidligere folketingsmedlemmer fra Socialdemokraterne
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Bankfolk fra Danmark
Tidligere medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation fra Socialdemokraterne
Borgmestre i København
Borgmestre fra Socialdemokraterne
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Pelle Jarmer

Pelle Jarmer (født 28. marts 1936 i København, død 18. januar 2018 København) var en socialdemokratisk politiker og borgmester. Han var medlem af Københavns Borgerrepræsentation fra 1962 til 1989. Fra 1976 til 1989 var han borgmester for Københavns Magistrats 3. afdeling (Socialborgmester), hvor han bl.a. var ansvarlig for lukningen af byggelegepladsen Byggeren

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 1900-tallet
Tidligere medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation fra Socialdemokraterne
Borgmestre fra Socialdemokraterne
Borgmestre i København
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Peter Martinussen

Peter Martinussen (født 14. maj 1956, død 11. juni 2022) var konsulent og socialdemokratisk borgmester for Sundheds- og Omsorgsforvaltningen i Københavns Kommune i perioden 1992-2002. Han blev valgt til borgerrepræsentationen i 1986.

Referencer

Eksterne kilder og henvisninger 
 Om Peter Martinussen på danskekommuner.dk

Borgmestre i København
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Etagehår

Etagehår (eller etageklippet hår) er en frisure, hvor håret er klippet, så det falder i forskellige længder.

Kilde
etageklippet i Den Danske Ordbog

Frisurer
Visborg Slot

Visborg Slot er en borgruin i Visby på Gotland.

Historie 
Borgen blev bygget i 1411. Byggeriet fortsatte, mens den skånske ridder Thrugot Hass/Trued Hase var kaptajn på Gotland. Efter kong Erik tabte sin kongeværdighed i 1437, var slottet hans bopæl, som han brugte som base for piratvirksomhed i Østersøen. I 1554 blev den danske døber Laurids Helgesen holdt fængslet på slottet.

I 1676 erobrede den danske admiral Niels Juel Gotland. Uden at møde nogen modstand gjorde Juel den 29. april 1676 landgang i Klintehamn ca. 30 km. syd for Visby, og allerede to dage derefter havde han tvunget Visbys fåtallige besætning til at kapitulere, hvorefter øen forblev under dansk herredømme til krigens slutning i 1679. Da danskerne efter freden blev tvunget til at rømme øen, sprængte den danske øverstbefalende Visborg Slot, som var et af Nordens største borganlæg, i luften. 

Efter Gotland blev overtaget af Sverige, opførte guvernøren, general Johan Cedercrantz, et par kalkovne i ruinerne, og de fleste af stenene blev brændt til kalk, der anvendtes til slottet og offentlige bygninger i Karlskrona. De grove murpartier i det sydvestlige hjørne er resterne af den sydlige borgmur. Ellers blev ruinen brugt til græsning. I midten af 1700'erne begyndte det nuværende kvarter Visborg at blive bygget.

Eksterne henvisninger 

 Lundberg, Erik B. Visborg slot og dens ødelæggelse. Gotlandskt arkiv 1942.
 Lundberg, Erik B. Hvem byggede slottet af Visborg – tyske ord eller Erik af Pommern? Et par bemærkninger . Gotlandskt arkiv 1984

Noter 

Visby
Ruiner i Sverige
Wouldn't Change a Thing

"Wouldn't Change a Thing" er en sang af den australske sangerinde Kylie Minogue fra hendes andet studiealbum Enjoy Yourself. Sangen blev skrevet og produceret af Stock, Aitken og Waterman.

Udgivelse 
Sangen blev udgivet den 24. juli 1989 som albummets anden single. I Storbritannien var B-siden "It's No Secret" som blev udgivet som single i Nordamerika, Japan, Australien og New Zealand i 1988. Denne sang skulle være den femte verdensomspændende single fra debutalbummet Kylie men blev aflyst til fordel for "Hand on Your Heart". Sangen blev udgivet i USA men var ikke meget vellykket.

"Wouldn't Change a Thing" modtaget ganske beskeden succes. Sangen nåede nummer ti i Minogues hjemland Australien og nåede senere nummer seks på ARIA Charts. I New Zealand nåede sangen nummer 34 og den næste uge nummer 21. I Storbritannien nåede sangen nummer to på UK Singles Chart og opholdt sig på hitlisterne for ni uger. Sangen nåede nummer 44 i Frankrig og derefter nummer 24, den opholdt sig på hitlisterne for ni uger. I Nederlandene nåede sangen nummer 97 og derefter nummer 43. Sangen opholdt sig på hitlisterne for syv uger.

Format og sporliste 
CD single
 "Wouldn't Change a Thing" – 3:14
 "Wouldn't Change a Thing" (Your Thang Mix) – 7:10
 "Je Ne Sais Pas Pourquoi" (The Revolutionary Mix) – 7:16

7" single
 "Wouldn't Change a Thing" – 3:14
 "It's No Secret" – 3:55

12" single
 "Wouldn't Change a Thing" (Your Thang Mix) – 7:10
 "It's No Secret" (Extended Mix) – 5:46
 "Wouldn't Change a Thing" (Instrumental) – 3:17

Britisk 12" remix
 "Wouldn't Change a Thing" (Espagna Mix) – 5:51
 "It's No Secret" (Extended Mix) – 5:46
 "Wouldn't Change a Thing" (Instrumental) – 3:17

Australsk CD single
 "Wouldn't Change a Thing" (Your Thang Mix) – 7:10
 "Wouldn't Change a Thing" – 3:17
 "Turn It into Love" – 3:37

Hitlister

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Wouldn't Change a Thing på Allmusic

Kylie Minogue-sange
Sange fra 1989
Singler fra 1989
Frederik Godske de Cicignon

Frederik Godske de Cicignon (død 1815) var en dansk-norsk officer og kammerherre.

Han var søn af stiftamtmand Ulrik Frederik de Cicignon og Nicolaina Antoinette von Brüggemann og var den eneste søn blandt otte børn. Han var født mellem 1746 og 1759 og avancerede til kaptajn og kammerherre i den danske hær. Slægten Cicignon uddøde i Danmark-Norge med Frederik Godske de Cicignon.

Kilder 
 H.J. Huitfeldt-Kaas, "Ulrik Frederik de Cicignon", i: C.F. Bricka (red.), Dansk biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Officerer fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Frederik Godske
HMS Visborg (A265)

HMS Visborg (A265) oprindelig M03 var en af de Svenska marinen minelægger men blev bygget i 1998.  Indtil 2010 tjente Visborg som den fjerde marinehjælpeskibe flotille.

Eksterne henvisninger 

Krigsskibe fra Sverige
Union des démocrates et indépendants

Union des démocrates et indépendants (UDI) er et centrum-højreorientet fransk politisk parti. Det er et forbund af syv partier.

Politiske partier i Frankrig
Liberale partier
Etableret i 2012
Christian Clar

Christian Friedrich Gottlob Clar (1725 i Niederlausitz – 4. juli 1798 i Rendsborg) var en dansk apoteker, keramiker og fabrikant.

Faderen var forpagter på de kurfyrstelige sachsiske godser. 1777 fik han som fremmed fabrikant naturalisationsbrev. Han var garnisonsapoteker i Rendsborg (blev provisor 1748 og overtog det 1760), men tillige en af de mange, der dengang arbejdede på at finde hemmeligheden ved fremstillingen af porcelæn. Sammen med købmand Jasper Lorentzen fik han i 1765 privilegium på i Rendsborg at oprette en fajancefabrik, som han i 1772 ved hjælp af et interessentskab omdannede til en stentøjsfabrik, hvis fabrikat navnlig gik til København, hvor det belønnedes med en guldmedalje af Det Kongelige Danske Landhusholdningsselskab. Han arbejdede imidlertid stadig på sine porcelænsforsøg, og da hans heldigere kollega i København Frantz Heinrich Müller i 1775 havde fået et eksklusivt privilegium på porcelænsfabrikation i 50 år, er det ganske stemmende med tidens ånd, at Clar mod edelig at forpligte sig til ikke mere at beskæftige sig med fremstillingen af ægte porcelæn og ikke til nogen at røbe, hvad han vidste om den, fik en ganske betydelig godtgørelse af Staten. Det er imidlertid mere end tvivlsomt, om han virkelig har kunnet fremstille (hårdt) porcelæn. 1784 var han fallit; hans stentøjsfabrik gik over til justitsråd, toldforvalter J.H. Hallensen, men Clar vedblev dog at være dens sjæl, og 1795 synes han at have kastet sig over at gøre Wedgwood.

Clar blev gift 5. december 1760 i Rendsborg med Salome Charlotte Roleff (død tidligst 1798), datter af garnisonsapoteker i Rendsborg Ditlev Theodoras Roleff (død 1749).

Han er begravet i Rendsborg.

Kilder 
 Camillus Nyrop, "Christian Clar", i: C.F. Bricka (red.), Dansk biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Frederik Thaarup, Det danske Monarchies Statistik, II, 240 f.
 C. Nyrop, Danske Fajence- og Porcellainsmærker.
 Das hamburgische Museum für Kunst und Gewerbe, 1882, s. 46 f. 179.

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Danskere i 1700-tallet
Keramikere fra Danmark
Fabrikanter fra Danmark
Apotekere fra Danmark
Willem Coucheron

Willem Coucheron (død 20. juni 1689 på Bergenhus) var en dansk-norsk ingeniørofficer af fransk herkomst, far til Anthony Coucheron.

Karriere 
Coucheron var født i Nederlandene eller Frankrig før 1656 og tilhørte en fransk adelig slægt. Han blev hvervet i Nederlandene, og i juni 1657 kom han til Norge, hvor han 6. august blev ansat som kaptajn søndenfjelds, fik titel af generalkvartermester og 500 rigsdaler i årlig gage. Året efter blev han tillige kaptajn ved Oplandske nationale Infanteriregiment og kompagnichef for Land og Valderske (Valdriske) kompani. 

Coucheron deltog med sit kompagni under Jørgen Bielkes kommando i Karl Gustav-krigene og fik lejlighed til at komme i ilden ved Båhus Len 1659 og ved forsvaret af Halden fra 14. januar til 23. februar 1660.

I 1676 avancerede Willem Coucheron til oberst og regimentschef. Han blev sat i spidsen for et nyt regiment, opkaldt efter ham selv. Også under Den Skånske Krig var han aktiv og førte sit regiment under kampene i Båhus Len. I juli 1677 var han med til at erobre Marstrand og fæstningen Karlsten. Coucheron forblev i Marstrand som kommandant indtil freden i 1679, og hans regiment blev nedlagt 31. maj dette år. 1. januar 1680 fik han embedet som kommandant på Bergenhus, hvor han døde 1689.

Fæstningsbygger 
Da han var stationeret i Halden udførte han det første udkast til den fremtidige Frederikssten fæstning (1661-71). En tegning fra hans hånd blev approberet af kong Frederik III den 28. juli 1660. Den blev fulgt af flere; bl.a. det såkaldte Perffeckte Caerte..., dateret 2. februar 1667, som gengiver fæstningens indre kerne og bastionære system. Også Frederiksstad blev fra 1663-66 og 1672-73 befæstet efter Coucherons anvisninger.

Han var gift med Marie Wilhelmsdatter Pessert, datter af Wilhelm Pessers. Coucheron-slægten fik mange efterkommere i Norge, men blev aldrig naturaliseret som dansk-norsk adel.

Værker 
 Tegning ("afrids") dateret Christiania 21. oktober 1664 (Det Kongelige Bibliotek, København)
 Perffeckte Caerte van Ffrederickstyns Ffesstinge (dateret 2. februar 1667, viser Frederiksstens Fæstning, hos Riksantikvaren, Oslo)

Kilder 
 
 Biografi i Norsk biografisk leksikon

Ingeniørofficerer fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Personer i Karl Gustav-krigene fra Danmark-Norge
Personer i Den Skånske Krig fra Danmark-Norge