kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
NWo Sting

Jeff Farmer er en amerikansk wrestler, der er bedst kendt som nWo Sting, Stink eller Imposter Sting i World Championship Wrestling og New Japan Pro Wrestling. 

I september 1996 klædte Jeff Farmer sig ud som én af World Championship Wrestlings største stjerner Sting og angreb Stings bedste ven og tagteammakker Lex Luger. Lex Luger, WCW's kommentatorer og fans var overbeviste om, at Sting havde tilsluttet sig ærkerivalerne New World Order (nWo). Ugen efter mødtes WCW og nWo i den årlige WarGames-match – en voldsom 4-mod-4-kamp – ved WCW's Fall Brawl. Jeff Farmer, klædt ud som Sting, ankom til ringen som nWo's fjerde mand og lod fans i troen om, at Sting virkelig havde tilsluttet sig nWo. To minutter senere ankom den rigtige Sting (spillet af Steve Borden) som den fjerde og sidste mand på WCW's hold, og Lex Luger og resten af WCW var blevet snydt. Den rigtige Sting angreb naturligvis nWo, men efter at have slået nWo's fire mand i gulvet, forlod Sting ringen. Det var dermed 4-mod-3, og nWo Sting (Jeff Farmer) fik lidt senere Lex Luger til at give op. Ugen efter forlod Sting WCW med begrundelsen, at han var skuffet over, at Lex Luger og WCW ikke havde stolet på ham. 

Jeff Farmer optrådte som nWo Sting adskillige gange efterfølgende, og i New Japan Pro Wrestling var han leder af den japanske udgave af New World Order indtil 2001.

Eksterne henvisninger 
 

Wrestlere fra USA
Sean Waltman

Sean Michael Waltman (født 13. juli 1972) er en amerikansk wrestler. Waltman er bedst kendt under ringnavnene 1-2-3 Kid og X-Pac i World Wrestling Federation (WWF), Syxx i World Championship Wrestling (WCW) og Syxx-Pac og Sean Waltman i Total Nonstop Action Wrestling (TNA). Waltman forlod TNA i 2006 og har siden wrestlet hos uafhængige wrestlingorganisationer under ringnavnet 6-Pac eller hans rigtige navn.

Eksterne henvisninger 

 
 

Wrestlere fra USA
Fürsteneck

Fürsteneck er en kommune i Landkreis Freyung-Grafenau i Regierungsbezirk Niederbayern i den tyske delstat Bayern. Den er en del af Verwaltungsgemeinschaft Perlesreut.

Geografi 
Kommunen ligger i Region Donau-Wald i den sydlige del af Bayerischer Wald mellem dalene til Ilz og Wolfsteiner Ohe. Fürsteneck udgør den sydligste kommune i landkreisen og grænser til Landkreis Passau. Der er 22 km til Passau , til Waldkirchen 15 km, til Freyung 18 km, og til Grafenau 20 km.

Kommunen består af følgende landsbyer og bebyggelser: Fürsteneck, Anzerreut, Aschberg, Atzldorf, Dürnberg, Hochwegen, Loizersdorf, Ohbruck, Plattenhof, Simpoln, Schnürring, Schrottenbaummühle og Wiesmühle.

Nabokommuner 
 Witzmannsberg
 Perlesreut
 Röhrnbach
 Hutthurm

Schloss Fürsteneck 

Schloss Fürstenecks historie går tilbage til 1190 Fyrstebiskoppen Wolfger von Erla fra Passau byggede det som grænsefæstning. I dag fungerer det som hotel og restaurant.

Eksterne henvisninger 

 Schloss Fürsteneck
Fristaten Trieste

Friterritoriet Trieste eller Fristaten Trieste (italiensk Territorio libero di Trieste, slovensk Svobodno tržaško ozemlje, kroatisk Slobodni teritorij Trsta) var en bystat omkring byen Trieste mellem Italien og Jugoslavien, skabt af FN's Sikkerhedsråd af tidligere italiensk land efter Kongeriget Italiens nederlag i 2. verdenskrig og administreret af en militær guvernør med kommandoen over de fredsbevarende styrker i området.

Fristaten blev afviklet de facto og territoriet overtaget af dens to naboer Italien og Jugoslavien i 1954. Fristaten blev officielt opløst efter underskrivelsen af Osimo-traktaten 1975, der trådte i kraft fra 1977.

Bystater
Sloveniens historie
Kroatiens historie
Jugoslavien
Etableret i 1947
Ophørt i 1954
Ophørt i 1977
Forhenværende lande på den italienske halvø
Forhenværende republikker
Forhenværende statssamfund under den kolde krig
Kortlivede stater
Trieste
Nordfyns Bank

Nordfyns Bank er en dansk lokalbank med 8 afdelinger på Nordfyn samt i Odense. I 2016 havde banken et resultat på 46mio. kr. og beskæftigede 108 ansatte.

Banken blev grundlagt som Bogense Bank i 1897 af en gruppe lokale selvstændige. I 1936 fusionerede banken med Nordfyns Handels- og Landbobank, men skiftede først i 1985 navn til det nuværende.

Nordfyns Bank er noteret på Københavns Fondsbørs og ejes af ca. 6.500 aktionærer.

Eksterne henvisninger 
 Nordfyns Banks hjemmeside

Banker i Danmark
Etableret i 1897
OMX Copenhagen Small Cap
Hvidbjerg Bank

Hvidbjerg Bank er en aktionærejet dansk lokalbank med hovedkontor i Hvidbjerg. Banken havde i 2020 et resultat på 18,6 mio. kr. og beskæftigede i 2021 53 ansatte. Banken blev grundlagt den 4. marts 1912 af en gruppe lokale bønder, håndværkere og fiskere fra Thyholm og Jegindø. Målet var at etablere en bank, som kunne være en finansiel partner i udbygningen af egnens landbrug, fiskeri og øvrige erhverv samt bankforbindelse for de lokale husholdninger.

Siden 1993 har banken ekspanderet, primært i Nordvest- og Midtjylland. Banken har i dag fire afdelinger i henholdsvis Struer, Viborg, Holstebro og Hurup. Bankes ejes af ca. 3.500 aktionærer. Administrerende bankdirektør er Jens Odgaard.

Eksterne henvisninger 
 Hvidbjerg Bank – Officiel hjemmeside

Banker i Danmark
OMX Copenhagen Small Cap
Tokipona

Toki pona er et kunstsprog udviklet af canadieren Sonja Elen Kisa. Det blev offentliggjort på internettet for første gang i sommeren 2001. toki betyder "sprog" og pona betyder "god" på dette sprog, så toki pona betyder "godt sprog". Alle ord, bortset fra navne på steder eller mennesker, skrives med småt, selv når det er det første ord i en sætning.

Det er meningen, at det skal kunne udtrykke følelser og behov og simplificere tankegangen hos dem, der anvender det både som sjov og afstressning.

Sproget består af 17 bogstaver og har 118 ordrødder, der kombineres på forskellig vis til at danne de mest nødvendige begreber.

De eneste talord er wan, tu, mute – "en", "to", "mange" – hvilket viser sprogets begrænsning og idé, at det er beregnet til at kommunikere på enkel vis.

Teoretisk set kunne det anvendes som basalt sprog på udlandsrejser hvis alle kunne tale det, anvendbart til hotel, restaurant, taxa og butikker i kombination med skrevne tal, kort og kalendere, men det er ikke ment som et internationalt hjælpesprog, snarere dannet på baggrund af den taoistiske filosofi.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside

Kunstsprog
Johan Christian Kall

Johan Christian Kall (24. november 1714 – 6. november 1775) var en tysk filolog i orientalske sprog der havde sit virke i Danmark.

Johan Christian Kall blev født i Charlottenburg (ved Berlin), hvor hans fader Abraham Kall den ældre var præst. Kom 1719 til Flensborg, hvortil hans fader forflyttedes. Gik i Flensborg Skole til 1731, undervises derpå i hjemmet af faderen i teologi, filosofi og semitisk filologi.

Studerede 1732-35 i Jena. Kaldtes 1735 af Christian 6. til lærer for de kongelige pager, 1738 til lærer for kronprinsen på hvis bogsamling han øvede afgørende indflydelse. Udnævntes 1738 til professor i orientalske sprog ved Københavns Universitet. Var rector magnificus 1753-54, 1761-62, 1770-71. Døde som konferensråd.

Var gift med Elisabeth født Wøldike (død 12. april 1791), datter af biskop Andreas Wøldike i Viborg. De fik bl.a. sønnerne Abraham Kall og Nicolaj Christoffer Kall.

Kall nød betydelig anseelse som universitetslærer. Af den 1739 nedsatte kommission til udarbejdelse af en ny selvstændig Bibeloversættelse var han medlem sammen med de teologiske professorer samt Hans Gram og Enevold Ewald.

I forbindelse med de teologiske professorer foretog han til brug for de Kennicottske samlinger kollation af de ved den af staten foranstaltede orientalske ekspedition til indkøb af orientalske håndskrifter erhvervede 7 hebraiske håndskrifter til det Gamle Testamente, som han tillige beskrev i et program 1766. Af litterære arbejder foreligger bl.a. en arabisk grammatik for begyndere, Fundamenta lingvæ Arabicæ (1760); fremdeles en med noter forsynet udgave af Frederik Rostgaards Arabum philosophia popularis,
kommentar til en samling arabiske ordsprog (4 hæfter, 1757-60, samlet 1764), samt en række programmer.

Henvisninger 

Rektorer ved Københavns Universitet
Filologer fra Tyskland
Filologer fra Danmark
Teologer fra Danmark
Personer i oplysningstiden
Personer fra Berlin
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Johann Friedrich Gerhard

Johann Friedrich Gerhard (død 1748), var en maler fra Nordtyskland.

Johann Friedrich Gerhard kom til Danmark i Christian 6.’s tid og fik 1742 titel af kongelig kabinetsskildrer.

Han var en ikke synderlig produktiv, men flersidig kunstner: Portrætskildrer, dyremaler, lavede dyre kabinetsbilleder osv., og han fik sine arbejder ganske anderledes betalte end de samtidige indfødte danske kunstnere. For et mindre billede: Frederik 5. til hest ridende gennem en triumfbue fik han således 200 rigsdaler , for en tiger i legemsstørrelse og for 3 små gule heste 618 rigsdaler .

De fleste af hans billeder var dog små og på kobber, som "Den kongelige familie", kabinetsstykke (1743). Da Frederik 5. 1748 approberede Nicolai Eigtved planer til en bedre indretning og drift af den danske kunstskole, blev Gerhard en af Akademiets 4 første ordentlige professorer. Som sådan virkede han, uden at der i øvrigt kan påvises spor af hans virken, til sin død, midt i 1748. Hans Hustru, Eva Louise, overlevede ham.

Henvisninger

Henvisning 

Malere fra Tyskland
Tjek fødselsår
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Niels Gotenborg

Niels Laurits Gotenborg (8. januar 1878 i Hjallese – 29. juni 1964 i København) var en dansk arkitekt.

Gotenborg blev murersvend 1896, tog afgang fra Odense Tekniske Skole i Odense 1898, arbejdede som murer i Berlin 1899-1900, og blev optaget på Kunstakademiet i marts 1903. Han tog afgang januar 1910 og havde i studietiden været medarbejder hos Anton Rosen 1902-08 og Heinrich Wenck 1908-1911. Han modtog K.A. Larssens Legat 1907-08 og rejste derpå i Sverige (bl.a. Gotland) 1908 samt Tyskland, Østrig, Schweiz og Italien 1909. Han udstillede tegninger på udstillinger i Göteborg, London, Bryssel og på den internationale arkitekturudstilling i Gent 1921.

Niels Gotenborg drev i en årrække en stor tegnestue i København, og hans arkitektur fulgte tidens strømninger. Fra et afsæt i Bedre Byggeskik bevægede han sig mod funktionalismen. Hans huse fra 1930'erne vidner om impulser fra funktionalismen, men er stadig rodfæstet i symmetriprincipperne i Bedre Byggeskik. I sit fabriksanlæg af jernbeton (1945) på Amager er funktionalismen dog slået helt igennem i hans arkitektur.

Værker 
 Porcelænsfabrik i Kastrup
 Boligbebyggelse ved Borups Allé for Københavns Kommune (1919)
 Boligbebyggelse ved Frankrigsggade og Lyneborggade, København (1919-21, sammen med Christian Mathiasen)
 Bavnevangens Haveby, Bavnevangen, Ellevangen, Pilevangen, Tjørnevangen og Egevangen, Brønshøj (1922-23, præmieret af Københavns Kommune)
 Villaer, Vespervej 7 og 9, Hellerup (1931, nr. 7 ombygget)
 Dansk Stålmøbelfabrik, senere Tørsleff, Strandlodsvej 44, København (1945)
 Flere boligbebyggelser og villaer

Konkurrencer 
 Østifternes Kreditforening (præmieret 1913)
 Andelsbanken (4. præmie 1917, sammen med Chr. Mathiasen)
 Adel- og Borgergades bebyggelse (2. præmie 1919, sammen med Chr. Mathiasen)

Referencer

Kilder og eksterne henvisninger 
 

Personer fra Odense
Arkitekter fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Nyklassicistiske arkitekter
Maldivernes præsident

Republikken Maldivernes præsident () er Maldivernes statsoverhoved og leder af landets regering. Maldivernes præsident er også den overordnede leder af Maldivernes væbnede styrker.

Præsidentembedet blev oprettet i 1953 (Den første Republik 1953-54), hvorefter det blev nedlagt i 1954 og atter genindført i 1968 (Den anden Republik fra 1968).

Maldivernes nuværende præsident er Ibrahim Mohamed Solih.

Oversigt over Maldivernes præsidenter 

Politiske partier med videre

 
Lister over præsidenter
 Præsident
Statsoverhoveder efter land
Maldiverne
Ejner Graae

Ejner Graae  (25. maj 1914 København – 14. december 1989 i Klampenborg) var en dansk arkitekt.

Uddannelse 
Student 1932, i murerlære, optaget på Kunstakademiet oktober 1933, afgang maj 1940, ansat hos Arne Jacobsen 1936-1943, Kunstakademiets store Guldmedalie 1943 (Cirkusbygning), selvstændig virksomhed fra 1943.

Stipendier 
Kunstakademiet 1943 og 1944 (store).

Udstillinger 
Charlottenborg 1938, 1942-1946.

Udmærkelser 
C. F. Hansens Opmuntringspræmie 1938.

Hverv 
Undervisningsassistent på Kunstakademiets Bygningsskole 1944.

Værker 
 Kunstakademiets elevers feriehytte (1937, sammen med Henning Helger, C.F. Hansens Opmuntringspræmie)
 Sommerhus i Rågeleje (1940)
 Sommerhuse i Tisvildeleje (1941 og 1943)
 Sommerhus, Hanebjerg Skovvej 20, Vejby Strand (1943)
 Villa med sal til danse- og gymnastikinstitut (1944)
 Villa i Græsted (1946)
 Udstillingspavillon på Bellahøj (1943)
 Tegninger til selvbyggerhuse opført i Helsingør, Farum og Værløse (1951-55)
 Farum Skole (1952, sammen med Henning Helger)
 Assurandørernes Hus, Amaliegade 10, København (1960, sammen med Helger)
 Nye Danskes Hus, Rådhuspladsen 14/Jernbanegade, København (1960, samen med Helger)
 Bon Goût, Smedeland 38, Herstedøster (1965)
 Radisson SAS Scandinavia Hotel, Amager Boulevard 70, København (1971-73, sammen med Bent Severin)
 Glostrupcentret (1973, sammen med Thorkel Klerk og Bent Mackeprang)
 City 2, Tåstrup (1975)
 Rosengårdcentret, Odense (1975, sammen med Jørgen Stærmose)
 Ældreboligerne Bagatelle, Jægersborg Allé, Gentofte (1978-79)
 Etageejendommen Lille Fredensvej, Charlottenlund (1982)
 Klyngehuse, Annettevej, Gentofte (1982)
 Udvidelse af Viggo Jarls Kollegium, Bredevej, Virum (1984-89)
 Endvidere møbler og lysarmaturer til flere byggerier.

Konkurrencer og projekter 
 Landbrugsbygninger (1939, 2. præmie)
 Servicestation, Århus (1939, 2. præmie)
 Bebyggelsesplan for Viborg (1945, indkøbt)
 Ny Ålborghal (sammen med Henning Helger, indkøbt 1945)
 Udvidelse af Maribo Rådhus (sammen med Helger, indkøbt 1945
 Skole i Holstebro (1947, 2. præmie)
 Slagelse Rådhus (1948, 1. præmie, sammen med Flemming Lassen)
 Administrationsbygning i Fredericia (1956, 2. præmie, sammen med Helger)

Kilde 
 Weilbachs Kunsterleksikon 1947

Arkitekter fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Modernistiske arkitekter
Personer fra København
Olaus Gram

Olaus Peter Gram (1779 død efter 1827) var en dansk arkitekt.

Gram besøgte Kunstakademiets Frihånd Skole og Gips Skole 1796-1797 og uddannede sig til ornamentbilledhugger, gik derefter til søs i Kinafarten og blev styrmand, rejste til Wien, London og Paris, hvor han studerede sit oprindelige fag, opholdt sig i Milano 1811, men vendte tilbage til Paris og fik arbejde ved opførelsen af Triumfbuen i Tuileriehaven.

Anbefalet til Prins Christian kom Gram efter sit rejseliv til København, hvor der var lovet ham arbejde ved Christiansborg og Vor Frue Kirke, men han fik ikke arbejde her. Derfor lagde han C.F. Hansen voldsomt for had, hvilket gav sig udslag i 2 pjecer, der udkom 1813 under titlen: Min Hiemkomst og Noget med Hensyn til Christiansborg. Med pjecerne fulgte 2 satiriske blade (raderinger), der fremstillede bygningskommissionens medlemmer. Dybt skuffet over den behandling, han havde fået, oprettede Gram i 1813 efter forgæves at have søgt lærerpladsen ved Kunstakademiets Ornamentskole, en privat sprogskole i København.

1816 rejste han til Sankt Croix, hvor han øjensynligt arbejdede som arkitekt, og hvorfra han 1820 med støtte fra de lokale autoriteter søgte om ansættelse som kongelig bygmester i Dansk Vestindien. Udnævnelsen forelå først 1826. Efter 1827 har man ingen oplysninger om Grams skæbne. Hans virksomhed som arkitekt på de vestindiske Øer har ikke været gjort til genstand for nøjere undersøgelser.

Kilder 
 Weilbachs Kunsterleksikon 1947

Arkitekter fra Danmark
Karl 5.

Karl 5. kan henvise til flere personer:
 Karl 5. af Frankrig, også kaldet Karl den Vise, (1338-1380) - konge af Frankrig fra 1364 til 1380.
 Karl 5. (Tysk-romerske rige) (1500-1558) - konge af Spanien fra 1516 og kejser af Det Tysk-romerske rige fra 1519.
 Karl 5. af Lothringen (1643-1690) - hertug af Lothringen fra 1675.
P.A. Rosenkilde Gram

Peter Andreas Rosenkilde Gram (24. juli 1883 i København – 3. december 1968) var en dansk arkitekt. 

Han var søn af murermester, rådmand P.P. Gram og hustru Maren Kjerstine f. Andersen, tog præliminæreksamen 1900 fra Østre Borgerdydskole, blev murersvend (sølvmedalje og diplom) 1904, gik på Det tekniske Selskabs Skole i København og blev optaget i Kunstakademiets alment forberedende klasse april 1905. Han tog afgang maj 1917 og var undervejs tegner og konduktør hos Thorvald Jørgensen, Anton Rosen og Philip Smidth. 

Han modtog K.A. Larssens og Hustru L.M. Larssens født Thodbergs Legat 1914 og 1918, var bygningsassistent i København 1907-24, bygningsinspektør i Sundbyerne fra 1925 og på Østerbro fra 1930. Rosenkilde Gram var tillige formand for Bygningsinspektørernes Fællesråd 1932, for Akademisk Arkitektforenings sektion af arkitekter ansat i stat og kommune 1934, medlem af Akademisk Arkitektforenings Nævn, af Understøttelsesfondet, samt revisor, opmand i murerfagets faste voldgiftsret 1939, mæglingsmand ved Statens forligsinstitution i arbejdsstridigheder 1952. Han var medlem af Kunstnersamfundet og Ridder af Dannebrog.

Bygninger 
 Bygninger i Zoologisk Have, København (1913-1916), elefanthuset, bygning for mindre rovdyr, ombygningen af bygning for store rovdyr, hjortehus og andre.
 Har desuden bygget en del ejendomme i København og provinsen, samt arbejdet med kunstindustri.

Kilder 
 
 Weilbachs Kunstnerleksikon 1947
 Kraks Blå Bog 1957

Eksterne henvisninger 
 

Arkitekter fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Nationalromantiske arkitekter
Bygningsinspektører i København
Riddere af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Peder Gram (arkitekt)

Peder Jørgensen Gram (18. november 1885 i Nustrup – 16. november 1937 i Haderslev) var en dansk arkitekt.

Uddannelse 
1900 i tømrerlære i Haderslev, 1905 eksamen fra Teknisk Skole i Egernførde, derefter hos arkitekter i Hannover, Kiel og Flensborg, optaget på Kunstakademiet i København i september 1908, var elev her i arkitekturklasse, fra 1911 selvstændig virksomhed i Haderslev.

Hverv 
Medlem af Haderslevs første danske byråd.

Bygninger 
 1908 For Flensborg Kommune ledet opførelsen af en varmbadeanstalt
 1911 Præstegården i Øster Lindet
 1911-1912 Skolen i Hoptrup
 Toldbygning i Haderslev
 forhøjet Gammel Haderslev Kirkes tårn
 1912 Udvidelse af Hertug Hans Hospital
 1913 Holbøl Præstegård
 1914-15 Haderslev Bank
 1922 Teknisk Skole, Haderslev
 1924 Det Røde Vandtårn, Haderslev
 Borgmesterpalæet i Haderslev
 Gråsten Landbrugsskole samt Alderdomshjem og Bank, Gråsten, udvidelse af Sygehusene i Gram, Assens, Middelfart, Grindsted, Brørup, Ribe og Varde samt funktionærbygning ved Haderslev Amtssygehus, Udvidelser ved Den Kellerske Åndssvageanstalt i Brejning og på Sprogø, Åndssvageanstalten Sølund ved Skanderborg.

Kilder 
 Weilbachs Kunsterleksikon 1947
 

Arkitekter fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Nyklassicistiske arkitekter
Nationalromantiske arkitekter
Personer fra Sønderjylland (i Danmark)
Kommunalpolitikere fra Danmark
Vilhelm Groth-Hansen

Vilhelm Rudolph Groth-Hansen (18. december 1898 i København – 29. marts 1967) var en dansk arkitekt, der primært har tegnet bygninger til sundhedssektoren.

Han blev student 1917 fra Schneekloths Skole, stod i tømrerlære på Teknisk Skole og blev optaget på Kunstakademiet i 1918. 1933 modtog han den lille guldmedalje (for Et Koncerthus). Han var medarbejder hos Kristoffer Varming, Bent Helweg-Møller og hos Harald Gad som konduktør på Ortopædisk Hospital og Diakonissestiftelsen, København.

Han modtog Kunstakademiets stipendium 1933 og Zacharias Jacobsens Legat 1934 og var på studierejser i en række europæiske lande. Han var arkitekt for Kryolith Mine og Handelsselskabet i Grønland 1926-30. Groth-Hansen udstillede på Charlottenborg Forårsudstilling 1933 og Kunstnernes Efterårsudstilling 1934.

Værker 
 Ortopædisk Hospital, Hans Knudsens Plads 5, København (1933-35 samt inventar, ombygget)
 Villa for ØK-direktør C.C. Hansen, nu Ungarns ambassade, Strandvejen 170, Skovshoved (1939, sammen med Harald Gad, præmieret af Gentofte Kommune 1941)
 Funktionærbolig ved Bornholms Amtssygehus i Rønne (1940, sammen med Harald Gad)
 Medicinsk afdeling, samme sted (1943)
 Beboelsesejendom, Strandvejen 170, Hellerup (1941, sammen med Harald Gad, præmieret af Gentofte Kommune)
 Holbæk Centralsygehus (1944-52, sammen med F. Vilh. Olsen og M. Lehn Petersen)
 Næstved Centralsygehus (1959-65)
 Fakse Amtssygehus
 Funktionærboliger for amts- og bysygehuset i Kalundborg
 Funktionærboliger og børnehospital for Kolonien Filadelfia, Dianalund
 Børnesanatorier i Julianehåb og Jakobshavn, Grønland
 Dansk Røde Kors' børnehjem i Godthaab og Egedesminde, Grønland (sammen med O. Himmelstrup)
 Laboratoriebygning for Radiumstationen i København
 Søsterhjemmet Søster Sophies Minde for Diakonissestiftelsen
 Udvidelse af Store Tuborg, Hellerup, for Ensomme Gamles Værn, Strandvejen/Tuborgvej (delvist nedrevet og ombygget 2001)
 Kostskolen Geelsgaard i Virum for Samfundet og Hjemmet for Vanføre
 Bygninger for Kryolith Mine og Handels Selskabet i Ivigtut
 Fabriksbygninger, villaer og møbler

Kilde 
 Jørgen Hegner Christiansen, "Vilhelm Groth-Hansen", i: Sys Hartmann (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon, København: Rosinante 1994-2000.
 Kraks Blå Bog 1957
 Bolette Bramsen & Claus M. Smidt, Strandvejen her og nu. Bind 1, København: Politikens Forlag 2009, s. 19. 
 

Personer fra København
Arkitekter fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Personer i Grønlands historie
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Philip Lange

Frantz Philip Nicolai Lange (31. marts 1756 i København – 28. marts 1805 sammesteds) var en dansk murermester og arkitekt.

Uddannelse 
Han var søn af Philip de Lange, men da faderen døde, da Lange var ti år gammel, kan han umuligt have stået i lære hos denne. Han havde imidlertid en 14 år ældre bror, Ferdinand Lange, der forgæves søgte stadsbygmesterembedet i København, men som ved sin død i 1811 kaldtes konduktør ved de kongelige bygninger og vides at have arbejdet som sådan under C.F. Harsdorff. Måske har Philip Lange lært af broderen. Philip Lange blev udlært som murer og tog borgerskab som murermester i København 6. april 1785.

Karriere 
Han blev en anset mand, hvem mange offentlige hverv blev betroet. Han gjorde karriere inden for det borgerlige artilleri, blev kaptajn, knyttedes til Kjøbenhavns Brandforsikring (direktør 1795) og blev vice-rådmand 1797. I denne egenskab blev han efter Københavns brand i 1795 valgt til opsynsmand for den store teltlejr på et par tusinde telte, der måtte etableres på Nørre Fælled til at huse de hjemløse. Som bygmester deltog han i Københavns genopførelse efter bybranden. Hans arbejder vidner om god skoling i den harsdorffske klassicisme, og Lange arbejdede under genopbygningen af byen meget sammen med en anden driftig bygmester, Lauritz Thrane. De fleste af Langes og Thranes hus er fredede.

Lange blev gift november 1783 med Kirstine Pihl (27. oktober 1762 i København - 17. marts 1837 sammesteds), datter af skibskaptajn Christian Pihl og Kirstine Nielsdatter Holm.

Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Værker 
 Rektorboligen, Herlufsholm (1794-95)
 46 hjælpeboliger, hjørnet af Toldbodgade og Sankt Annæ Plads (1795, nedrevet)
 Nikolajgade 12/Laksegade 31 (1797)
 Laksegade 20/Dybensgade 11 (1798)
 Gammeltorv 4 (1798, nedrevet)
 Enkesædet Dorthealyst ved Knabstrup Hovedgård, Nørre Jernløse Sogn, Holbæk Amt (1799-1802, fredet)
 Kronprinsessegades Kaserne i Kronprinsessegade (nuværende nr. 46), København (1803, tegninger i Rigsarkivet, fredet)
Sammen med Lauritz Thrane:
 Naboløs 2/Kompagnistræde 1 (1797)
 Skindergade 49 (1797)
 Kattesundet 2/Vestergade 15 (1797-98)
 Larsbjørnsstræde 6 og 8 (1797-98)
 Sankt Peders Stræde 37, 39 (1798)
 Admiralgade 13/Laksegade 37 (1798)
 Hyskenstræde 2/Vimmelskaftet 35 (1798)
 Sankt Peders Stræde 39 (1798)
 Boldhusgade 1/Admiralgade 28 (1798-99)
 Sankt Peders Stræde 37 (1798-99)
 Laksegade 12/Asylgade 10 (1799)
 Mikkel Bryggers Gade 10/Lavendelstræde 14 (1803)

Kilde 
 

Arkitekter fra Danmark
Klassicistiske arkitekter
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Murere fra Danmark
Forsikringsdirektører fra Danmark
Personer fra København