kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nysibiriske øer

Nysibiriske øer er en øgruppe i Ishavet. Øerne hører under Jakuten, Rusland, og har et areal af 25.966 km². Længst mod nord ligger De Long øerne (4.829 km²), af hvilke Bennet Land er den største. Der efter følger de Nysibiriske øer i snævrere forstand, der foruden flere mindre består af de tre store øer: Ostrov Kotelnyj (Kessel ø, 10.814 km²), Ostrov Faddjejevskij (Thaddæus ø, Faddjejef ø, 2.573 km²) og Novaja Sibir (2.316 km²). Sydligere ligger Ljæchovs Øer, af hvilke Ostrov Blishnij (3.907 km²) og Malakatyn (808 km²) er de største. 

Vinteren er yderst streng, og sommerens middeltemperatur er kun omkring 4 °C. 

Øerne har en fattig, arktisk plantevækst. De er gennemgående lave, flade eller bakkede. Hist og her rager små granitfjelde op gennem de kvartære lag, hvoraf jordbunden væsentlig består. Disse kvartærlag består af sandlag, sandholdige, frosne snemasser vekslende med lag af ren, klar is. De indeholder talrige rester af fortidens plantevækst, der viser, at klimaet forhen var mildere, så at øerne engang har været rige på birke- og elleskov. Størst betydning har dog den uudtømmelige rigdom af fossile knogler (mammut, næsehorn o. a.). 

Øerne var forhen ubeboede, men besøgtes hvert år for indvindingen af mammut-elfenben, hvoraf der produceres betydelige mængder. 

Ljæchovs øer opdagedes 1770 af købmanden Ljæchov, 1773 opdagedes Ostrov Kotelnyj, 1805 Ostrov Faddjejevskij, 1806 Novaja Sibir, 1879 De Long øerne. Nøjere undersøgelser af øerne foretoges 1809—11 af Hedenstrøm, 1823 af Anjou, 1885—89 af Bunge og Toll.

Eksterne henvisninger 

Republikken Sakhas geografi
Øgrupper i Ishavet
Ferdinand von Wrangel

Ferdinand von Wrangel (russisk: Фердинанд Петрович Врангель  ; født 29. december 1796 i Pskov, død 6. juni 1870 i Dorpat, Estland), var en tysk-baltisk russisk friherre, admiral og søfarende.

Han deltog 1817-1819 i Vasilij Golovnins jordomsejling, hvor under han foretog hydrografiske undersøgelser i Beringstrædet, og fik 1820 ledelsen over en ekspedition, som skulle kortlægge den østre del af Sibiriens ishavskyst. Wrangel ankom november 1820 til Kolymaflodens munding, fortsatte derfra på hundeslæder til Mys Sjelagskij, undersøgte nøgle øer og sejlede under sommeren op ad Kolyma. År 1822 foretog han en slæderejse ud over ishavet for at søge et land, som tjuktjerne påstod at have set der ud for, og kom op til nærheden af 72. breddegrad uden at være stødt på noget land. Vinteren 1823 foretog han en ny slæderejse på havet til Koljutjinskaja Guba, ligeledes uden at finde noget land. Wrangel forlod i november 1823 sin base og kom hjem til Sankt Petersborg i august 1824.

Hans under denne ekspedition foretagne forskningsmæssige iagttagelser blev udgivet af Parrot på tysk i 1827. Efter en anden jordomsejling, 1825-27, udnævntes Wrangel til guvernør i Alaska (den gang russisk), hvor han under et femårigt ophold (1831-36) samlede værdifulde geografiske og etnografiske oplysninger. Senere blev han departementschef i marineministeriet, men trak sig 1849 tilbage som viceamiral. Samme år blev han direktør for det russisk-amerikanske handelsselskab, 1854 chef for det hydrografiske departement og 1858 medlem af Statsrådet. Ved Krimkrigens udbrud 1853 genindtrådte Wrangel i aktiv tjeneste og var 1853-58 chef for marineministeriet. 

Det af Wrangel eftersøgte land blev 1849 fundet af Kellett og blev definitivt kortlagt af Hooper og Berry 1881. Det kaldtes først Wrangels land, senere Wrangels ø.

Noter

Kilder 
Wrangel, Ferdinand  i Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bind XXV, s. 427

Eksterne henvisninger 

Tyskbaltere
Baroner fra Rusland
Polarforskere fra Rusland
Admiraler fra Rusland
Embedsmænd fra Rusland
Eero Järnefelt

Erik "Eero" Nikolai Järnefelt (født 8. november 1863 i Vyborg, Storfyrstendømmet Finland, død 15. november 1937 i Helsinki, Finland) var en finsk maler. Eero Järnefelts far var generalløjtnant August Aleksander Järnefelt, og moren Elisabeth Clodt von Jürgensburg var ud af en adelsfamilie i Sankt Petersborg. I hendes familie var der flere kunstnere.

I 1870 flyttede familien til Helsinki, hvor Eero Järnefelt var elev på Finska Konstföreningens tegneskole i 1874 og 1878. Mellem 1883 og 1886 studerede han ved kunstakademiet i Sankt Petersborg, hvilket var usædvanligt, men naturligt for Järnefelt pga. hans familiebaggrund.
Järnefelt fortsatte sine kunststudier i Paris ved Académie Julian fra 1886-88, og igen i 1889 og 1890-91. I slutningen af 1880'erne tilbragte han meget tid i Paris sammen med Akseli Gallen-Kallela. I 1894 og 1897 rejste Järnefelt til Italien for at studere.

Barndomshjemmet var mødested for en kreds af unge intellektuelle, takket være Elisabeth Järnefelts store engagement i ideen om en finsk national identitet. "Järnefelt-skolen", som kredsen kaldtes, talte ud over Järnefelts søskende blandt mange andre forfatterne Juhani Aho og Minna Canth. Kredsen diskuterede emner som russisk og skandinavisk litteratur. 

Järnefelt malede også en lang række portrætter, først nøje iagttagne billeder af hans nærmeste og senere hen flere og flere portrætter på bestilling af fremtrædende personer.

Noter 
Verden som landskab. Nordisk landskabsmaleri 1840-1910

Eksterne henvisninger 

 

Malere fra Finland
Portrætmalere
Personer fra Vyborg
Niels Bjerrum

Niels Janniksen Bjerrum (født 11. marts 1879 i København, død 30. september 1958 i Valby) var en dansk kemiker.

Bjerrum blev student fra Metropolitanskolen 1897 og blev uddannet på Københavns Universitet fra 1897 til 1902. Han fik sin doktorgrad i 1908. Han udførte studier af koordinationskemi under Sophus Mads Jørgensen.

I 1912 blev han docent ved Københavns Universitet, og i 1914 blev han professor på Landbohøjskolen i København, hvor han efterfulgte Odin Tidemand Christensen. Han blev på denne post indtil han blev pensioneret i 1949. Fra 1939 til 1946 var han også direktør på Landbohøjskolen.

Bjerrumdiagrammer og bjerrum-længde er opkaldt efter Niels Bjerrum.

Niels Bjerrum blev nomineret til Nobelprisen i kemi tre gange: i 1927 af Fritz Weigert, i 1931 af Arnold Eucken og i 1956 af Hermann Irving Schlesinger og Walter Hieber. I 1954 blev han udnævnt til æresdoktor på Danmarks Tekniske Universitet.

Han er begravet på Solbjerg Parkkirkegård.

Familie 
Niels Bjerrum er søn af oftalmologen Jannik Petersen Bjerrum (1851–1920) og Anna K. L. Johansen (1856–1941). Han var gift med Ellen Emilie Dreyer. I 1909 fik de sønnen Jannik Bjerrum, der også blev kemiker og professor på Københavns Universitet. Han døde i 1992 og fik sønnererne Niels Bjerrum (født 1940) og Morten Jannik Bjerrum, der ligeledes kemikere og professorer i henholdsvis uorganisk- og materialkemi på Institut for Kemi på DTU og biouorganisk kemi på Kemisk Institut på Københavns Universitet.

Hæder 
 1916: Medlem af Videnskabernes Selskab
 1924: Ridder af Dannebrogordenen
 1928: H.C. Ørsted Medaljen af Selskabet for Naturlærens Udbredelse
 1936: Dannebrogsmændenes Hæderstegn
 1937: Medlem af Akademiet for de Tekniske Videnskaber
 1942: Kommandør af 2. grad af Dannebrogordenen
 1949: Kommandør af 1. grad af Dannebrogordenen
 1949: Dr. rer. nat. h.c. ved Georg-August-Universität Göttingen
 1954: Dr. techn. h.c. ved Danmarks Tekniske Højskole
 1955: Dr. phil. h.c. ved Åbo Universitet
Medlem eller æresmedlem af talrige udenlandske akademier og videnskabelige selskaber

Bjerrum Medaljen, der er en videnskabspris etableret i 1959, som uddeles til danske kemikere, er opkaldt efter ham.

Bibliografi 
 1917 Lærebog i Uorganisk Kemi

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Niels Bjerrum –  Fremtrædende forskere, LIFE, Københavns Universitet

Kemikere fra Danmark
Ansatte ved Københavns Universitet
Æresdoktorer ved Danmarks Tekniske Universitet
Ansatte ved Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer fra København
Medlemmer af Akademiet for de Tekniske Videnskaber
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Alumni fra Københavns Universitet
Professorer fra Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole
Studenter fra Metropolitanskolen
Modtagere af H.C. Ørsted Medaljen
Mireille Mathieu

Mireille Mathieu (født 22. juli 1946 i Avignon, Frankrig) er en fransk sangerinde, der er blevet kaldt "Edith Piafs efterfølger".

Eksterne henvisninger

Referencer 

Sangere fra Frankrig
Les Enfoirés
Kirsten Høiler

Kirsten Høiler (født 7. januar 1949) er en tidligere dansk atlet fra Amager Idrætsforening (1967-1972) og Trongårdens IF (1974-1985).

Hun deltog i to EM og 29 seniorlandskampe, vandt fire individuelle danske mesterskaber samt 14 danske mesterskaber i stafetløb. I 1972 var hun OL-kandidat på 800 meter, men blev skadet.

Kirsten Høiler er Exam.scient i idræt fra Københavns Universitet, og har siden 1985 været ansat i Danske Spil.

Internationale mesterskaber 
 1971 EM 800 meter, semifinale, 8. plads, 2.07,6
 1969 EM 4x400 meter 3.36,2

Danske mesterskaber 
  1982 800 meter 2:07.99
  1981 400 meter 56.81
  1981 800 meter 2:08.5
  1979 400 meter 55.84
  1979 400 meter hæk 61.64
  1979 800 meter 2:08.5
  1978 400 meter 56.79
  1978 800 meter 2:10.41
  1977 400 meter 56.02
  1977 800 meter 2:08.1
  1976 800 meter 2:11.60
  1976 1500 meter 4:33.8
  1974 400 meter 57.1
  1971 400 meter 55.7
  1971 800 meter 2:05.9
  1970 400 meter 56.6
  1970 800 meter 2:14.2
  1968 400 meter 57.4

Nordiske rekorder 
 4x400 meter 3.36,2 1969

Danske rekorder 
 1500 meter 4.31,3 1971
 4x100 meter 47,51 1977
 4x400 meter 3.36,2 1969
 4x800 meter 9.02,3 1978
 1000 meter stafet 2.13,6 1971

Personlige rekorder 
 100 meter: 12,4
 200 meter: 24,9 1971
 400 meter: 54,9 1971
 800 meter: 2.05,7 1971
 1000 meter: 2.45,8 1982
 1500 meter: 4.26,7 1982
 400 meter hæk: 61,64 1979

Hædersbevisninger 
 Amagerbladets idrætspris 1971
 Ekstra Bladets "Ugens pigsko" 1971
 Københavns Atletik-Forbunds dommerklubs jubilæumspokal 1970
 Det grønne Områdes "Årets idrætsmand" 1984 (Trongårdens Idrætsforenings damehold)

Eksterne henvisninger 
 DAF i tal – Kirsten Høiler 

Sprintere fra Danmark
Atleter fra Trongårdens IF
Atleter fra Amager Idræts Forening
Mellemdistanceløbere fra Danmark
Institut for Kemi

Institut for Kemi eller DTU Kemi er et institut på Danmarks Tekniske Universitet ved Kongens Lyngby, der beskæftiger sig med kemi. DTU Kemi har til huse i bygning 206, 207, 209, 211 og 212 på campus.

Der er i alt 17 professorer tilknyttet instituttet; Kristoffer Almdal, Marts Hartvig Clausen, Sonia Coriani, Jens Øllgaard Duus, Rasmus Fehrmann (Professor MSO), Pernille Harris, Søren Kegnæs, Kasper Planeta Kepp, Robert Madsen, Klaus Braagaard Møller, Günther H.J. Peters, Anders Riisager, Erling Halfdan Stenby (institutdirektør), David Ackland Tanner, Esben Thormann, Jingdong Zhang og Jens Ulstrup (professor emeritus).

Forskning og uddannelse 
DTU Kemi tilbyder uddannelse Kemi og Teknologi for bachelorniveau og kandidatniveau for Anvendt Kemi. Samt for ph.d'er og diplomingeniørstuderende på Kemi og Bioeknologi.
Derudover indgår instituttet også i Bioteknologi- og Miljøteknologiuddannelsen. På Kemisk og Biokemisk Teknologi spiller instituttet ligeledes en central rolle.
Forskningen er delt ind i tre hovedgrupper

Fysisk Kemi 
 Analytisk kemi
 Fysisk og Biofysisk kemi 
 Proteinkrystallografi
 Ramanspektroskopi
 Røntgenkrystallografi

Organisk Kemi 
 Kemisk biologi
 Molekylær modellering
 NMR-spektroskopi

Uorganisk Kemi 
Energi og materiale kemi
Center for Katalyse og bæredygtig kemi (CSC) 
Metalloproteinkemi
Nanokemi
Katalyse

Kontrovers 
I 2009 var instituttet centrum for en kontrovers, da det viste sig tidligere institutdirektør Ole W. Sørensen var højtstående medlem i Scientology. En forsker på instituttet blev truet med fyring, da han udtalte sig kritisk til pressen om Ole Sørensen, efter en trivselsundersøgelse der gav meget ringe karakterer til institutlederen blev holdt hemmelig. Ledelsen på universitetet blev efterfølgende anklaget for at krænke ytringsfriheden. og Ole Sørensen for at bruge "Scientology-metoder" ved at true med fyring og give medarbejdere mundkurv på.
Ole W. Sørensen blev efterfulgt af Erling Halfdan Stenby 1. maj 2012.

Referencer

Eksterne henvisninger 
Kemi.dtu.dk

Institutter på Danmarks Tekniske Universitet
Stamhuset Vestervig Kloster

Stamhuset Vestervig Kloster var et  stamhuset blev oprettet 1731 og ophørte 1798, og bestod af Vestervig Kloster i Vestervig Sogn, Refs Herred og  fra 1739 Ørum Slot i Ørum Sogn Hassing Herred.

Besiddere: 
1698-1731 Peder Mollerup
Jens Låsby Mollerup
Kammerherre Peter Moldrup, f. 1735, † 1787
Hans Christian Moldrup, f. 1740, † 1795, til Marsvinslund.

Eksterne kilder og henvisninger

 
Vestervig Kloster
Bristol & District League 1892-93

Bristol & District League 1892–93 var den første sæson af den engelske fodboldliga Bristol & District League, som i 1895 skiftede navn til Western Football League. Ligaen havde deltagelse af ni hold, der spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle. Turneringen blev vundet af Warmley FC, som dermed vandt ligaen for første gang.

Kilder / eksterne henvisninger 
 RSSSF – Western League

Noter 

Sæsoner i Western Football League
Fodbold i 1892
Fodbold i 1893
Hæstrup Møllebæk

Hæstrup Møllebæk er mindre et vandløb i Vendsyssel. Bækken løber fra Hæstrup (deraf navnet) til den gamle herregård Aastrup Hovedgaard tæt på Hjørring.

Ved Aastrup Hovedgaard danner Hæstrup Møllebæk voldgrav om gården inden åen kort efter løber ud i Liver Å, som har sit udløb i Nordsøen syd for Hirtshals.

Se også 

 Åstrup Møllebæk

Møllebæk
Vandløb i Danmark
Bristol & District League 1893-94

Bristol & District League 1893–94 var den anden sæson af den engelske fodboldliga Bristol & District League, som i 1895 skiftede navn til Western Football League. I forhold til sæsonen før var ligaen blevet udvidet fra 9 til 20 hold, som blev inddelt i to divisioner, hver med 10 hold: Divison 1 og Division 2.

Resultater

Division 1 
Division 1 havde deltagelse af ti hold, der spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle. Turneringen blev vundet af Warmley FC, som dermed vandt ligaen for anden gang.

Division 2 
Division 2 blev spillet for første gang og havde deltagelse af ti hold, heraf syv reservehold for hold i Division 1, der spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle. Turneringen blev vundet af Warmley FC's reservehold, som dermed vandt Division 2 for første gang.

Kilder / eksterne henvisninger 
 RSSSF – Western League

Noter 

Sæsoner i Western Football League
Fodbold i 1893
Fodbold i 1894
Karppinen

Karppinen:
 Mika Kristian "Gas" Karppinen (* 1971, trommeslager i det finske band HIM
 Pertti Johannes Karppinen (* 1953, Vehmaa)
Mauritz Stiller

Mauritz Stiller (17. juli 1883 i Helsingfors i Finland – 18. november 1928 i Stockholm) var en svensk filminstruktør og skuespiller som bidrog til en international anerkendelse af svensk filmindustri i 1910'erne og dele af 1920'erne. Han arbejdede for Charles Magnusson og AB Svensk Biograftheater (senere Svensk Filmindustri – SF) frem til 1924. Han flyttede derefter til USA, 41 år gammel, for at arbejde som filminstruktør. I 1928 kom han tilbage til Sverige efter tre år i Hollywood. Han betragtes som den, der har opdaget  Greta Garbo.

Stiller kom til filmen i 1912, og stod sammen med Victor Sjöström for svensk films første guldalder.

Filmografi 
 1928 – Street of Sin (instruktør) 
 1927 – The Woman on Trial (instruktør) 
 1927 – Barbed Wire (instruktør) 
 1927 – Hotel Imperial (instruktør) 
 1926 – Fresterskan (The Temptress) (instruktør) 
 1924 – Gösta Berlings saga (instruktør, manus) 
 1923 – Gunnar Hedes saga (instruktør, manus) 
 1921 – De landsflyktige (instruktør, manus) 
 1921 – Johan (instruktør, manus) 
 1920 – Fiskebyn (instruktør) 
 1920 – Erotikon (manus, instruktør) 
 1919 – Sången om den eldröda blomman (manus, instruktør) 
 1919 – Herr Arnes pengar (instruktør, manus) 
 1918 – Thomas Graals bedste barn (Thomas Graals bästa barn) (instruktør) 
 1917 – Thomas Graals bästa film (instruktør) 
 1917 – Alexander den Store (instruktør, manus) 
 1916 – Vingarne (rolle, manus, instruktør) 
 1916 – Lyckonålen (instruktør) 
 1916 – Kärlek och journalistik (instruktør) 
 1916 – Kampen om hans hjärta (instruktør) 
 1916 – Balletprimadonnaen (instruktør) 
 1915 – Madame de Thèbes (instruktør) 
 1914 – När svärmor regerar (instruktør, manus, rolle) 
 1913 – På livets ödesvägar (instruktør) 
 1913 – En pojke i livets strid (instruktør) 
 1913 – Den okända (instruktør, manus) 
 1913 – Den moderna suffragetten (instruktør, manus) 
 1913 – Mannekängen (instruktør, manus) (Ej fullbordad) 
 1912 – Den tyranniske fästmannen (rolle, manus, instruktør) 
 1912 – Trädgårdsmästaren (rolle, manus) 
 1912 – De svarta maskerna (instruktør, manus) 
 1912 – Mor och dotter (instruktørdebut, manus) 
 1912 – I livets vår (rolle)

Kilder 
 Furhammar, Leif: Filmen i Sverige. Stockholm: Dialogos, 2003
 Thompson, K. & Bordwell, D.: Film History, 2nd ed. McGraw-Hill, 2003

Eksterne henvisninger 
 

 

 http://www.filmsoundsweden.se/backspegel/stiller.html

Skuespillere fra Sverige
Filminstruktører fra Sverige
Marokkos håndboldlandshold (damer)

Marokkos håndboldlandshold er det marrokanske landshold i håndbold for kvinder som også deltager i internationale håndboldkonkurrencer.

Holdet deltog under Afrikamesterskabet 2012 i Marokko, hvor de kom på en 10.-plads.

Resultater

Afrikamesterskabet 
 2002: 9.-plads
 2012: 10.-plads

Kilder 

Landshold (damer)
Kvindehåndboldlandshold
Hydrocynus goliath

Hydrocynus goliath også kendt som mbenga er en meget stor afrikansk ferskvandsrovfisk.

Udbredelse 
Findes hovedsageligt i Congofloden, Lualaba-floden såvel som Lake Upemba og Tanganyikasøen.

Beskrivelse 
Denne stortandede, yderst rovdyragtige fisk vokser til en længde af 1,5 meter og med en vægt på op til 50 kg.

Interaktion med mennesker 
Der har været flere hændelser, hvor det har været rapporteret, at denne fiskeart har angrebet mennesker i Congofloden.

Denne art blev vist i Jeremy Wades TV-serie River Monsters Episode 1 af Series 2 "Demon Fish".

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger 
 http://www.eversostrange.com/2011/01/27/goliath-tigerfish/ 
 https://web.archive.org/web/20100225121309/http://channel.nationalgeographic.com/series/explorer/3826/Overview
 Phillipson, David W. 1985. Mosi-oa-Tunya A Handbook to the Victoria Falls Region Long man Zimbabwe 
 "Mystical goliath tiger fish caught on camera". 21 October 2010.
 Tigerfish (mbenga) catches a bird in flight!:

Karpelaks
Vivild (Favrskov Kommune)

Vivild er en bebyggelse i den vestlige del af Lyngå Sogn under Favrskov Kommune, omtrent én kilometer vest for Hadsten.

Der bor under 100 indbyggere i bebyggelsen. Vivild Bæk, der er et vigtigt tilløb til Lilleåen, har fået navn efter landsbyen. Nordøst for byen findes der to fredede gravhøje.

Lokaliteter i Favrskov Kommune
A Parcel of Rogues

A Parcel of Rogues er et studiealbum af The Dubliners udgivet i 1976.
De medvirkende er Luke Kelly, Barney McKenna, John Sheahan og Jim McCann.

Albummet blev genudgivet i 1995 på CD under samme navn.

Spor

Side Et 
 "Spanish Lady"
 "The Foggy Dew"
 "Kid on the Mountain"
 "Avondale"
 "The Acrobat/Village Bells"
 "The Blantyre Explosion"

Side To 
 "False Hearted Lover"
 "Thirty Foot Trailer"
 "Boulavogue"
 "Doherty's Reel/Down the Broom/Honeymoon Reel"
 "Parcel of Rogues"
 "Killieburn Brae"

Referencer 

Album fra 1976
The Dubliners-album
Smooth jazz

Smooth jazz er en undergenre af jazz, og opstået i USA i midt-70’erne. Mange af de værker, der hører genren til, har stærke elementer af andre stilarter såsom funk og R&B. I USA er genren relativ populær, og det er muligt at modtage radiostationer med "Smooth Jazz" formatet flere steder i landet. Der er kun få danske produktioner indenfor genren.

Et typisk Smooth jazz nummer går i lavt tempo (ca. 90-105 slag / minut), som regel med tenor-/sopransax eller guitar som hovedinstrument. Den typisk sammensætning indeholder ikke vokal.

Eksempler på artister 
 Bob James
 Bradley Joseph
 Dave Koz
 Euge Groove
 Grover Washington Jr.
 Kenny G
 Michael Franks
 Michael Lington
 Peter White
 Spyro Gyra

Jazzgenrer
Ungmennafélagið Fjölnir

Ungmennafélagið Fjölnir er en islandsk fodboldklub. Aron Johannsson har spillet i klubben.

Eksterne henvisninger 
 Klubbens hjemmeside 

Fodboldklubber i Island
Etableret i 1988
Kultur i Reykjavik
Ørum Slot

Ørum Slot var en borg, nu et voldsted, ved Hvidbjerg Å ca 400 meter nordøst for  Ørum Sø i  Ørum Sogn Hassing Herred i Sydthy, nu i Thisted Kommune. Voldstedet, der i middelalderen lå nærmere søen, består nu af to ca. 2 m høje banker adskilt af en tværgrav.

Ørum Slot (i Kong Valdemars Jordebog: Øræn) var oprindelig krongods, kom siden i privates
eje, men blev 1367 af Hr. Bo Høg skødet til Valdemar 4. Atterdag. Det blev i urolighederne under Valdemar Atterdag indtaget og nedbrudt af Mogens Maltesen, der imidlertid i 1373 måtte forpligte sig til atter
at opbygge det, som det før havde været, og forsyne det med våben, proviant
og inventar. 

I 1469 nævnes Lars Abildgaard, foged på Ørum; I 1488 var Hr. Strange Nielsen og 1497 og 1501 dennes Søn Ebbe Strangesen lensmand paa Ørum der frem til 1661 var  et kongeligt  slot og i reglen bortforlenet sammen med Vestervig, således i 1559 til den sidste katolske biskop på Fyn Knud Gyldenstierne. Efter 1660 blev
lenet til et kgl. amt (Dueholm, Ørum, Vestervig Amt) og i 1661  blev  gård og gods solgt til etatsråd Poul Klingenberg, der i  1685 overdrog det til  sin søn justitsråd Poul Klingenberg. Den kom
derefter til broderen Henrik Klingenberg, († 1716); enkes Charlotte Gieddes († 1737),
børn solgte i 1739  gård og gods (i alt 123 Td. hartkorn) for 5600 rigsdaler til
Major J. L. Moldrup til Vestervig Kloster, som ved kgl. bevilling af 1761
inkorporerede Ørum (i alt 295 Td. Hrtk.) i Stamhuset Vestervig Kloster, nedbrød det gamle 
slot og opbyggede den Gammel Ørumgård lidt vest for slottet. 1788 fik man tilladelse til at frasælge Ørum  til dækning af stamhusets gæld, og den 
blev  solgt på auktion  for 26.000 Rd. til Christian Fogh; I 1800 solgtes
den til Niels Nielsen Schach i Lemvig, hvis datter Bolette,  ægtede Frederik Vilhelm Eyber, († 1857), hvis familie stadig ejede den omkring 1900.

Eksterne kilder og henvisninger

 
Ørum Slot i Thy på Thistedmuseum.dk
 Fund og Fortidsminder om lokaliteten

Lokaliteter i Thisted Kommune
Voldsteder i Thisted Amt
Stahlbahnwerke Freudenstein

Stahlbahnwerke Freudenstein er en tidligere tysk producent af lokomotiver.

Selskabets historie 
Firmaet blev grundlagt i 1891 af købmanden Julius Freudenstein. Freudenstein havde indtil da arbejdet for Orenstein & Koppel. Oprindeligt handlede firmaet med skinner og materialer til jernbaner, men på grund af økonomiske problemer grundlagde Freudenstein i 1895 et produktionsanlæg i Tempelhof, Berlin, så der nu også kunne produceres damplokomotiver. På den tid firmaet omdannet til et aktieselskab og aktierne i Stahlbahnwerke Freudenstein blev noteret på børsen.

Lokomotiverne blev bl.a. leveret til de preussiske statsbaner, men da selskabet ikke opnåede tilstrækkelig succes, blev det slået sammen med Orenstein & Koppel i 1905. Kort efter lukkede fabrikken i Tempelhof.

Lokomotiver
Etableret i 1891
Ophørt i 18910
Køretøjsproducenter fra Tyskland
Athena

Athena kan have flere betydninger:

 Athene – en gudinde for visdom i græsk mytologi
 Prinsesse Athena – en dansk prinsesse
 Athena (musikgruppe) – en tyrkisk punk/ska musikgruppe
 Athena IT-Group – et dansk aktieselskab som udfører og leverer it-løsninger
Anderlecht

Anderlecht er en af 19 kommuner i Bruxellesregionen i Belgien. Den ligger i den vestligste del af regionen og grænser til kommunerne Bruxelles, Forest, Molenbeek-Saint-Jean og Saint-Gilles i Bruxellesregionen, og kommunerne Dilbeek og Sint-Pieters-Leeuw i Flandern. Anderlecht er som de andre kommuner i Bruxelles officielt tosproget fransk-flamsk.

Anderlect havde 121.929 indbyggere pr. 1. januar 2021 og et areal på 7,74 km2.

Byen er kendt for sin fodboldklub RSC Anderlecht.

Referencer 

Kommuner i Belgien
Bruxelles
Ten Makes A Face

Ten Makes a Face er danske When Saints Go Machines første album.
Ten Makes a Face er udgivet i år 2009

Debutalbum fra 2009
Album fra Danmark