kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Generalen i sin labyrint

Generalen i Sin Labyrint (original spansk titel: El general en su Laberinto) er en roman af den colombianske forfatter og nobelprismodtager Gabriel García Márquez. Det er en fiktiv genfortælling af de sidste dage i livet for den sydamerikanske frihedshelt Simón Bolívar (1783-1830). Romanen blev udgivet første gang i 1989 og skildrer Bolívars sidste rejse fra Bogotá til Colombias caribiske kyst i hans forsøg på at forlade Sydamerika til eksil i Europa. 

I romanen om den aldrende og slagne helt og diktator vinder "fortvivlelse, sygdom og død uundgåeligt over kærlighed, sundhed, og liv". I et brud med den traditionelle heroiske skildring af Bolívar "Befrieren", viser García Márquez en patetisk hovedperson, en for tidligt ældet mand, der er fysisk syg og mentalt udmattet. Historien udforsker Bolívars livslabyrint gennem hans erindringer. 

Efter succesen med sine tidligere værker som Hundrede års ensomhed og Kærlighed i koleraens tid, besluttede García Márquez at skrive om den "Store Befrier" efter at have læst en ufærdig roman om Bolívar af sin ven Álvaro Mutis. Han lånte handlingens omstændigheder - Bolívars togt ned ad Magdalenafloden i 1830 - fra Mutis. Efter to års forskning, der inkluderede læsning af de omfattende erindringer skrevet af Bolívars irske aide-de-camp, Daniel Florencio O'Leary, samt talrige andre historiske dokumenter og konsultationer med akademikere, udgav García Márquez sin roman om de sidste syv måneder af Bolívars liv.

Dens blanding af genrer gør Generalen i sin Labyrint svær at klassificere, og kritikere er uenige om, hvor den ligger på skalaen mellem roman og historisk beskrivelse. García Márquez' indsætter fortolkende og fiktive elementer, hvoraf nogle beskæftiger sig med Bolívars mest intime øjeblikke, hvilket forårsagede harme i dele af Latinamerika ved bogens udgivelse. Mange prominente latinamerikanske kritikere mente, at romanen skadede Bolivars omdømme og hans rolle som en af regionens vigtigste historiske figurer, og at den videregav et negativt billede af befrielseshelten og af Latinamerika til omverdenen. Andre så Generalen i sin Labyrint som en opsang til latinamerikansk kultur og en udfordring om at beskæftige sig med sine problemer. 

Bogen udkom på dansk i 1989 på Samlerens Forlag i oversættelse af Annette Rosenlund.

Noter 

Romaner
Litteratur i 1989
07 Vestur

07 Vestur er en færøsk fodboldklub, der blev etableret i 2007. Klubben er baseret i Sandavágur og Sørvágur på øen Vágar.

Hæder 
1. deild
 Vindere: 2008, 2010, 2012

Trænere 
 Tommy Christiansen (1990)
 Finn Røntved (1995)
 Albert Ellefsen & Páll Fróði Joensen (1995)
 Albert Ellefsen (1996)
 Piotr Krakowski (1997)
 Kęstutis Latoža (2000–01)
 Albert Ellefsen (2001)
 Suni á Dalbø (2002)
 Albert Ellefsen (2002–03)
 Jógvan Nordbúð (2004)
 Bill McLeod Jacobsen (2005–06)
 Hegga Samuelsen (2006)
 Bobby Bolton (2006)
 Jan Dam (2007)
 Piotr Krakowski (January 1, 2008 – December 31, 2009)
 Hegga Samuelsen (October 1, 2010 – May 27, 2011)
 Jóhan Nielsen (June 1 – Dec 31, 2011)
 Piotr Krakowski (Jan 1, 2012 – 2013)
 Hegga Samuelsen (2014—2016)
 Trygvi Mortensen (2017—?)
 Michael Schjønberg (2022-23)

Eksterne henvisninger 

Fodboldklubber i Færøerne
Etableret i 2007
At elske Pia

At elske Pia er en dansk dramafilm fra 2017, instrueret af Daniel Joseph Borgman

Medvirkende 
Pia Skovgaard som Pia
Céline Skovgaard som Pias Mor
Jens Jensen som Manden
Putte Jensen som Søsteren
Randi Sørensen som Værkstedsgården
Gitte NielsenV som ærkstedsgården
Michael Henriksen som Værkstedsgården
Nguyen Van Phan som Værkstedsgården
Thi My Chau Nguyen som Værkstedsgården
Berit Wolf Kristensen som Værkstedsgården
Mads Averhoff som Værkstedsgården
Andreas Naum som Værkstedsgården
Lone Kastrup som Værkstedsgården
Kim Jensen som Statist fra Værkstedsgården
Bo Andersen som Statist fra Værkstedsgården
Nina Maria Lykke Bach som Statist fra Værkstedsgården
Lise-Lotte Klinge som Statist fra Værkstedsgården
Jørgen Capello som Statist fra Værkstedsgården
Peter Rasmussen som Statist fra Værkstedsgården
Conny Ramshøj Nielsen som Bostedsmedarbejder

Eksterne henvisninger 

Danske film fra 2017
Dramafilm fra Danmark
Dyrene i Hakkebakkeskoven (film)

Dyrene i Hakkebakkeskoven er en norsk børnefilm fra 2017, instrueret af Rasmus A. Sivertsen. Den bygger på den norske forfatter og illustrator Thorbjørn Egners børnebog af samme navn.

Medvirkende 
Emil Birk Hartmann som Klatremusen Claus (stemme)
Pilou Asbæk som Morten Skovmus (stemme)
Lars Mikkelsen som Mikkel Ræv (stemme)
Asger Reher som Bagermester Harepus (stemme)
Mathias Sprogøe Fletting som Bagerlærling (stemme)
Birthe Kjær som Bedstemor Mus (stemme)
Mette Lindberg som Dansemus (stemme)
Ulf Pilgaard som Bamsefar (stemme)
Lisbet Dahl som Bamsemor (stemme)
Louis Toftgaard Tychsen som Brumlemand (stemme)
Bodil Jørgensen som Menneske 1 (stemme)
Niels Olsen som Menneske 2 (stemme)
Jan Martin Johnsen som Hannibal (stemme)
Casper Crump som Peter Pindsvin (stemme)
Peter Zhelder som Elgen & Kragen (stemme)
Nicolas Bro som Egern-Jensen (stemme)
Marie Dietz som Egernbarnet Lise (stemme)
Carl-Emil Lohmann som Egernbarnet Per (stemme)
Lucas Lomholt Lohmann som Egernbarnet Tom (stemme)

Eksterne henvisninger 

Norske film fra 2017
Børnefilm fra Norge
Animationsfilm fra Norge
Film baseret på bøger
I'm Like a Bird

"I'm Like a Bird" er en sang skrevet af den canadiske singer-songwriter Nelly Furtado, og produceret af Gerald Eaton og Brian West, som var den første udgivne single fra hendes debutalbum Whoa, Nelly!.

For singlen modtog Furtado en Grammy for Bedste Vokale Pop-Præstation af en Kvinde i 2002, der blandt andet blev nomineret til en Grammy Award for årets sang.

Sangen blev akkompagneret af en musikvideo instrueret af Francis Lawrence.

Hitlister

Referencer

Eksterne henvisninger 
 s Vevo-kanal

Singler fra 2000
Sange fra 1999
The Boss Baby

The Boss Baby er en amerikansk børnefilm fra 2017, instrueret af Tom McGrath.

Medvirkende 

 Søren Pilmark som Boss Baby (stemme)
 Niels Olsen som Francis E. Francis (stemme)
 Mads Knarreborg som Far (stemme)
 Anne Oppenhagen Pagh som Mor (stemme)
 Henrik Koefoed som Voksne Tim / Fortæller (stemme)
 Lucas Lomholt Eriksen som Tim (stemme)
 Torbjørn Hummel som Trolle (stemme)
 Marie Dietz som Staci (stemme)
 Søren Ulrichs som Ejvind / Jimbo (stemme)
 Emil Lindehof Vindeby som Trillinger (stemme)
 Annevig Schelde Ebbe som Store Boss Baby (stemme)

Eksterne henvisninger 

 
 

Amerikanske film fra 2017
Børnefilm fra USA
Animationsfilm fra USA
Film fra 20th Century Fox
Francis Lawrence

Francis Lawrence (født 26. marts 1971) er en amerikansk filminstruktør og -producer, mest kendt som instruktør på tre af de fire film i The Hunger Games-filmserien.

Udvalgt filmografi 
 Constantine (2005)
 I Am Legend (2007)
 Water for elephants (2011)
 The Hunger Games: Catching Fire (2013)
 The Hunger Games: Mockingjay - Del 1 (2014)
 The Hunger Games: Mockingjay - Del 2 (2015)

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra USA
Filmproducere fra USA
Caroline Goodall

Caroline Cruice Goodall (født 13. november 1959) er en britisk film- og teaterskuespiller.

Udvalgt filmografi

Film 
 Hook (1991) – Moira Banning
 Cliffhanger (1993) – Kristel
 Sølvhingsten (1993) – Elyne Mitchell
 Schindlers liste (1993) – Emilie Schindler
 Afsløring (1994) – Susan Hendler
 Hotel Sorrento (1995) – Meg Moynihan
 Skibbrud (1996) – Alice Sheldon
 Prinsesse eller ej (2001) – Helen Thermopolis
 Chasing Liberty (2004) – Førstedame Michelle Foster
 Dorian Gray (2009) – Lady Radley
 Min store græske tur (2009) – Dr. Elizabeth Tullen
 Nymphomaniac (2013) – Psykolog
 The Dressmaker (2015) – Elsbeth Beaumont

Tv-serier 
 Cassidy (1989) – Charlie Cassidy
 The White Queen (2013) – Cecily Neville, hertuginde af York

Eksterne henvisninger 
 

Filmskuespillere fra England
Teaterskuespillere fra England
Personer fra London
Edward Fitzalan-Howard, 18. hertug af Norfolk

Edward William Fitzalan-Howard, 18. hertug af Norfolk, 5. baron Howard af Glossop DL (født 2. december 1953) er det nuværende overhoved for den engelske Howard-slægt. Mellem 1975 og 2002 var han kendt som Jarlen af Arundel.

Hertug af Norfolk 
Edward Fitzalan-Howard arvede titlen som hertug af Norfolk fra sin far i 2002. Titlen hertug af Norfolk er den fornemeste hertug-titel i hele det forenede kongerige (se det Forenede Kongerigers Adelskalendere)  (eng. The Premier Duke). Samtidigt fik han det ene af de to arvelige pladser i Overhuset, og han blev Earl Marshal.

Jarl af Arundel 
Edward William Fitzalan-Howard er den 36. Jarl af Arundel. Jarlen af Arundel er et jarlsdømme og den ældste bevarede titel i den Engelske adelskalender. Titlen jarl af Arundel er den fornemeste Jarl-titel i de Forenede Kongerigers Adelskalendere (eng. The Premier Earl). Arundel lægger navn til Hertugerne af Norfolks residens nemlig Arundel Castle.

Baron Howard af Glossop 
Edward Fitzalan-Howard er den 5. baron Howard af Glossop.

Earl Marshal 
Fra 2002 besidder Edward Fitzalan-Howard det arvelige embede som Earl Marshal. Han skal bl.a. arrangere kongekroninger, indsættelser af fyrster (prinser) af Wales og statsbegravelser. Desuden er han leder af College of Arms, der regulerer den engelske, walisiske og nordirske adels heraldik.

Eksterne henvisninger 

Slægten Howard
Earls Marshal
Linolsyre

Linolsyre er en essentiel fedtsyre der er hovedbestanddel i mange planteolier og indgår i organismens celleopbygning.

Se også 
 Linolensyre

Noter 

Fedtsyrer
Stephanie af Hohenzollern-Sigmaringen

Stephanie af Hohenzollern-Sigmaringen (Stephanie Josepha Friederike Wilhelmine Antonia; ; 15. juli 1837, Sigmaringen – 17. juli 1859, Lissabon) var en tysk prinsesse af Fyrstendømmet Hohenzollern-Sigmaringen, der var dronning af Portugal fra 1858 til 1859 som ægtefælle til kong Peter 5. af Portugal. 

Hun var datter af Fyrst Karl Anton af Hohenzollern-Sigmaringen og prinsesse Josephine af Baden. I 1858 blev hun gift med kong Peter 5. af Portugal men døde allerede året efter som følge af difteri.

Hun var søster til kong Carol 1. af Rumænien.

Dronninger af Portugal
Kongelige fra Tyskland
Prinsesser
Huset Hohenzollern
Henry Fitzalan-Howard, jarl af Arundel og Surrey

Henry Miles Fitzalan-Howard, jarl af Arundel og Surrey (født 3. december 1987 i London) er en britisk racerkører, og han er medlem af den engelske Howard-slægt. Indtil 2002 var han kendt som Lord Maltravers. Fra 2002 er han også kendt som Henry Arundel.

Jarl af Arundel og Surrey 
I 2002 blev Henry Fitzalan-Howard den 37. jarl af Arundel og den 20. jarl af Surrey.

Arving til titlen som hertug af Norfolk 
Henry Fitzalan-Howard er den ældste søn af Edward Fitzalan-Howard, 18. hertug af Norfolk (født 1953). Dermed er han den nærmeste arving til titlen som den 19. hertug af Norfolk. 

Han er også arving til det ene af de to arvelige pladser i Overhuset, og han er arving til embedet som Earl Marshal. 

Slægten Howard
Gulsvik Station

Gulsvik Station (Gulsvik stasjon) er en tidligere jernbanestation på Bergensbanen, der ligger ved bygden Gulsvik i Flå kommune i Norge.

Stationen åbnede 21. december 1907, da banen blev forlænget dertil fra Geilo. Stationen blev fjernstyret og gjort ubemandet 1. juni 1986. Betjeningen med persontog ophørte 23. maj 1982 men blev genoptaget fra 29. maj 1994 til 20. april 2000. Stationsbygningen, der er opført i gulmalet træ efter tegninger af Paul Armin Due, eksisterer stadig.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Bergensbanen
Jernbanestationer i Norge uden persontrafik
Etableret i 1907
Jernbanestationer i Viken
Hol Station

Hol Station (Hol stasjon) er en tidligere jernbanestation på Bergensbanen, der ligger i Hol kommune i Norge.

Stationen åbnede som holdeplads 21. december 1907 som en del af strækningen mellem Geilo og Gulsvik. Den blev opgraderet til station omkring 1931. Betjeningen med persontog ophørte 30. maj 1965, men stationen var fortsat bemandet for ekspedition af tog og gods indtil 1. december 1983, hvor den blev fjernstyret.

Stationsbygningen blev opført i 1911 efter tegninger af Harald Kaas på baggrund af tegninger af Paul Due. Bygningen er et eksempel på Dues mindre bygninger i jugendstil men i en variant, der ikke findes tilsvarende på Bergensbanen. Bygningen står stadig, som da stationen var i drift, og er vurderet til at være bevaringsværdig.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

 Historieboka om Hol Station 

Stationer på Bergensbanen
Jernbanestationer i Norge uden persontrafik
Etableret i 1907
Jernbanestationer i Viken
Hval Station

Hval Station (Hval stasjon) er en tidligere jernbanestation på Roa-Hønefossbanen, oprindeligt en del af Bergensbanen, der ligger ved bygden Hval i Ringerike kommune i Norge.

Stationen åbnede som holdeplads 1. december 1909, da banen blev forlænget fra Gulsvik via Hønefoss til Roa. Den blev opgraderet til station 1. maj 1910. Den blev fjernstyret 10. december 1973, og 1. juni 1983 blev den gjort ubemandet. Betjeningen med persontog ophørte 1. november 1990, efter at Oslotunnelen var blevet åbnet i 1980, og fjerntogene til Bergen var begyndt at køre via Drammen i stedet for via Roa i 1984. Den tidligere station fungerer i dag som krydsningsspor men har også sidespor.

Stationsbygningen er af Sirnes-typen og opført efter tegninger af Paul Armin Due. Den har tørreloft og er fredet. I 1950'erne og 1960'erne havde stationen betydning for militærpersonellet i Hvalsmoen leir og Eggemoen leir, der begge lå i nærheden.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Bergensbanen
Jernbanestationer i Norge uden persontrafik
Etableret i 1909
Jernbanestationer i Viken
Henry Howard, 13. hertug af Norfolk

Henry Charles Howard, 13. hertug af Norfolk KG PC (født 12. august 1791, død 18. februar 1856) var en liberal (Whig) britisk politiker og hofmand. Fra 1815 til 1842 var han kendt som Jarlen af Surrey.

Første katolik i Underhuset 
Henry Howard var medlem af Underhuset fra 1829 til 1841. Han var den første katolik, der blev valgt til parlamentet siden 1500-tallet.

Medlem af Overhuset 
I 1841 blev Henry Howard udpeget til medlem af Overhuset som Baron Maltravers. Udnævnelsen kom året før, at hans far døde, og han blev siddende i Overhuset, indtil han selv døde i 1856.

Earl Marshal 
Henry Howard var Earl Marshal i 1842 – 1856.

Forfader til hertugerne af Norfolk 
Henry Howard er forfader til alle de senere hertuger af Norfolk. Således er den nuværende hertug (Edward Fitzalan-Howard, 18. hertug af Norfolk) hans tiptipoldesøn. 

Slægten Howard
Earls Marshal
Gamlehaugen

Gamlehaugen er et palæ i Bergen, Norge, og det norske kongehus' residens i byen. Gamlehaugens historie går helt tilbage til middelalderen, og listen over tidligere ejere inkluderer flere af de rigeste mænd i Bergen. I dag ejes stedet af den norske stat. Den seneste private ejer var Christian Michelsen, en norsk politiker og shippingmagnat, som senere blev den første norske statsminister efter opløsningen af den svensk-norske union. Michelsen bestilte opførelsen af den nuværende hovedbygning på Gamlehaugen, under arkitekten Jens Zetlitz Monrad Kielland. Michelsen endte med at bo på Gamlehaugen i størstedelen af sit liv efter færdiggørelsen.

Da Michelsen døde i 1925 startede hans nærmeste venner og kolleger en national indsamlingskampagne, der skaffede nok penge til, at den norske stat kunne købe ejendommen. Der åbnede en engelsk park for offentligheden samme år, og stueetagen blev åbnet som museum to år senere. Gamlehaugen har været den norske kongefamilies residens i Bergen siden 1927.

Eksterne henvisninger 

 Official web site 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Bergen
Slotte i Norge
Museer i Norge
Jacob Hansen Bang

Jacob Hansen Bang, født 19. april 1770 i Vig, død 28. februar 1841 i Roskilde, var domprovst og sognepræst i Roskilde Domkirke fra 1823. 

Jacob Hansen Bang blev student 1788 fra Herlufsholm, cand. theol. fra Københavns Universitet 1793. Derefter var han i to år husprædikant på Bregentved hos Joachim Godske Moltke, Greve af Moltke og fra 1795 kapellan for og Asminderød og Grønholt menigheder og i Fredensborg Slotskirke. Fra 1802 sognepræst i Nykøbing Sjælland og Rørvig inden han 1823 blev domprovst og sognepræst i Roskilde Domkirke samt provst i Sømme og Voldborg Herred 1836. Jacob Hansen Bang var ridder af Dannebrog.

Jacob Hansen Bang var søn af sognepræsten Peder Schwane Bang (1744-1794) og gift med Anna Cathrine Sophie Østrup (1779-1820), deres søn Peter Georg Bang (1897-1861) var Danmarks fjerde statsminister, professor i romerret ved Københavns Universitet og direktør for Nationalbanken.

Kilder 

Domprovster fra Danmark
Præster fra Danmark
Personer fra Odsherred
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Jacob Hansen
Riddere af Dannebrog
Need for Speed: Hot Pursuit (spil fra 2010)

Need for Speed: Hot Pursuit er et bilspil fra 2010. Spillet er udviklet af Criterion Games og udgivet af Electronic Arts til PlayStation 3, Xbox 360, Microsoft Windows, Wii, IOS, Android, webOS og Windows Phone. Wii versionen blev udviklet af Exient Entertainment. Hot Pursuit er det sekstende spil i Need for Speed serien og blev udgivet i November 2010. De versioner af spillet som kunne købes og downloades fra internettet, fra bl.a. Origin, blev udgivet inden December 2010.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
  
 Need for Speed Hot Pursuit hos EA Games 

Computerspil fra 2010
Hot Pursuit (spil fra 2010)
Xbox 360-spil
Wii-spil
PlayStation 3-spil
Android-spil
IOS-spil
Windows Phone-spil
Ansy Sevdal

Anna Sofía "Ansy" Sevdal (født 20. december 1993) er en færøsk fodboldspillere, som har spillet 37 landskampe for Færøerne (per 21. august 2020). Siden 2013 har hun spillet for EB/Streymur/Skála i 1. deild kvinnur. Tidligere har hun spillet for B68/NSÍ fra 2008 til 2009 og for Víkingur Gøta fra 2010 til 2012.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldlandsholdsspillere fra Færøerne
Kvindelige fodboldspillere fra Færøerne
Fiskerne (syngespil)

Fiskerne blev Johannes Ewalds sidste sceneværk, et syngespil, skrevet kort før han døde 37 år gammel. Det opførtes første gang den 31. januar 1780 på Det Kongelige Teater.

Musikken til Fiskerne blev komponeret af koncertmester Johann Hartmann. (Bedstefader til komponisten J.P.E. Hartmann). Hvad særlig melodien til Kong Christian angår, har meningerne været delte. Man har været tilbøjelig til at give en ven af Ewald, landsdommer Rogert, æren for den, men professor Angul Hammerich har (i J.P.E Hartmann, 1916) påvist, at melodien om end i lidt andre former, findes i forskellige ældre nodebøger. Det er jo ikke umuligt at Ewald har kendt disse, og at han til dels har lempet "Kong Christian"s ejendommelige rytme efter melodien. Dens endelige form, den, hvori vi nu synger den, skyldes F. Kuhlau, der anvendte den som slutsats i den herlige ouverture til Elverhøj.

Ida Falbe-Hansen skriver i indledningen til Gyldendals udgave fra 1930:
"Han (Ewald) ville vække store og ædle følelser i tilskuernes bryst, opflamme dem til "høje dyder". Disse tilskuere var hans landsmænd, var danske; i rigtig forståelse af, at det gælder om at vække en ædel selvbevidsthed i folket, vælger han en heltedåd, udført af danske mænd, som genstand for sit digt. Men i sin begejstring slår han rigtignok undertiden så drabeligt på de nationale strenge, at al denne ros over Danmark, over Dannerdrotten og de danske dyder - især i 3dje akt - forekommer os smagløs…" 

Den heltedåd stykket skildrer er redningen af en forlist skipper i stormvejr. Begivenheden fandt – ifølge kilderne – sted i Hornbæk i 1774.

Fiskerne blev ingen succes på scenen, men "Kong Christian stod ved højen Mast" blev populær og genbrugt i Elverhøj for siden at blive nationalsang.

Fiskerne hører til den danske pionerlitteratur, og sproget er ikke rent dansk, men stærkt præget af tysk. Ewalds sceneværker er de første seriøse dramaer skrevet på dansk, idet Holberg havde holdt sig til komedien.

Referencer 

Vaudeviller og syngespil
Etableret i 1780
Tara (flod i Montenegro)

Tara  (serbisk Ријека Тара / Rijeka Tara) er den længste flod i Montenegro. Floden dannes hvor floderne Ospanica og Veruša løber sammen i De dinariske alper og løber 144 km nordover til den løber sammen med Piva ved grænsen til Bosnien-Hercegovina, og fortsætter som Drina.

Tara har udgravet  Tarakløften, den dybeste kløft i Montenegro og Europa med en længde på 78 km og et dybde på 1.300 meter på en stor del af strækningen. Kløften er beskyttet som et verdensarvsted af UNESCO og er en del af Durmitor Nationalpark.
Et areal på 1.828,89 km² omkring floden og kløften blev i 2020 udpeget til biosfærereservat under UNESCOs Menneske og biosfære-programmet.

I Tara er der et rigt dyreliv, og blandt andet  ørred, hvidfinnet ferskvandsulk (Cottus gobio), stalling (Thymallus thymallus), og donaulaks (Hucho hucho).

De bosniske og montenegrinske myndigheder  havde planer om at bygge en dæmning i Tarakløften i forbindelse med reguleringen af et vandkraftværk i Drina, men planerne blev skrinlagt i april 2005 efter stærke protester. I september 2006 blev der derimod underskrevet en aftale mellem det slovenske selskab Petrol og det montenegrinske selskab Montenegro-Bonus om at bygge et andet vandkraftværk, til trods for alle forsøgene på at beskytte kløften. 

Tara må ikke forveksles med bjerget Tara og Tara Nationalpark   den sydlige del af  Serbien.

Tara er en populær flod for rafting, særlig i området gennem Tarakløften.

Eksterne kilder og henvisninger

 Bosnian Serbs, Serbia advance Drina River hydro hydroworld.com februar 2009

Montenegros geografi
Biosfærereservater under UNESCO
Tarakløften

Tarakløften (serbisk Kanjon Tare) er den længste kløft eller ravine
i Montenegro og hele Europa og den næst længste i verden efter Grand Canyon i Arizona. Den er 82 km lang og 1.300 meter på det dybeste. Kløften er indskrevet på UNESCOs verdensarvsliste og er en del af Durmitor Nationalpark. Floden Tara løber gennem kløften.  Et areal på 1.828,89 km² omkring floden og kløften blev i 2020 udpeget til biosfærereservat under UNESCOs Menneske og biosfære-programmet.

Der er stenede terrasser, sandstrande, høje klipper og mere end 80 store grotter langs kløften. 

Det er populært at rafte nedover Tara gennem Tarakløften, hovedsagelig fra Brstnovica til Sćepan Polje, en 18 km lang rute som tager 2-3 timer. Dette er også den stejleste del af floden og 21 af 50 stryg i elven ligger langs denne strækning.  

De bosniske og montenegrinske myndigheder  havde planer om at bygge en dæmning i Tarakløften i forbindelse med reguleringen af et vandkraftværk i Drina, men planerne blev skrinlagt i april 2005 efter stærke protester. I september 2006 blev der derimod underskrevet en aftale mellem det slovenske selskab Petrol og det montenegrinske selskab Montenegro-Bonus om at bygge et andet vandkraftværk, til trods for alle forsøgene på at beskytte kløften.

Eksterne kilder og henvisninger

Kløfter
Montenegros geografi
Biosfærereservater under UNESCO