kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Woody Harrelsons filmografi

Woody Harrelson er en amerikansk skuespiller, der fik sin filmdebut som en ukrediteret statist i Harper Valley PTA (1978). Hans gennembrudsrolle var som bartender Woody Boyd i NBC' sitcom Cheers (1985–1993), som gav Harrelson en Primetime Emmy Award for "Outstanding Supporting Actor in a Comedy Series".  Han genoptog karakteren senere i andre tv-serien, såsom Frasier og The Simpsons. I 1992 medvirkede Harrelson overfor Wesley Snipes i White Men Can't Jump. Derefter optrådte han i Oliver Stones Natural Born Killers (1994) sammen med Tommy Lee Jones og Robert Downey Jr. For sin optræden som ytringsfrihedsaktivisten Larry Flynt i The People vs. Larry Flynt (1996) blev han nomineret til en Golden Globe Award for bedste skuespiller og en Oscar for bedste mandlige hovedrolle.   Han optrådte derefter i The Thin Red Line (1998).

Fra 1999 til 2000 optrådte Harrelson i Broadway-genopførslen af The Rainmaker. Han havde derefter en mindre rolle i komedie Anger Management i 2003. Fra 2005 til 2006 spillede Harrelson Rev. Shannon i en London-produktion af Tennessee Williams' The Night of the Iguana. Hans næste filmrolle var som lejemorderen Carson Wells i Coen-brødrenes No Country for Old Men (2007), der vandt en Oscar for bedste film.  Det år portrætterede han også lægen Robert O. Wilson i dokumentaren Nanking. I 2008 spillede Harrelson overfor Will Ferrell i Semi-Pro og Will Smith i Seven Pounds. Hans arbejde i The Messenger (2009) gav ham en Independent Spirit Award for "Best Supporting Male."  Derefter spillede han med i Zombieland (2009), for senere at vende tilbage til filmserien i Zombieland: Double Tap (2019).

Harrelson medvirkede som Haymitch Abernathy i The Hunger Games (2012). Han vendte tilbage til rollen i yderligere tre film: The Hunger Games: Catching Fire (2013), The Hunger Games: Mockingjay - Del 1 (2014) og The Hunger Games: Mockingjay - Del 2 (2015). Derefter spillede han titelrollen i den biografiske film LBJ i 2016. For sin optræden i Three Billboards Outside Ebbing, Missouri (2017) blev Harrelson nomineret til en Oscar for bedste mandlige birolle og en BAFTA-pris for "Best Actor in a Supporting Role", men han tabte begge til kollegaen Sam Rockwell.   Det år skildrede han også den militaristiske "oberst" i War for the Apes Planet . Året efter optrådte han i Ron Howard -dirigerede Solo: A Star Wars Story (2018). Derefter portrætterede han admiral Chester Nimitz i Roland Emmerichs Midway (2019), efter at have haft en mindre rolle i Emmerichs 2012 (2009). Under de indledende demokratiske kandidatvalg i 2020 portrætterede han kandidaten Joe Biden i flere afsnit af satireprogrammet Saturday Night Live. I 2021 portrætterede Harrelson Cletus Kasady (aka Carnage) i Marvel-filmen Venom: Let There Be Carnage, efter at have optrådte som karakteren i cameo rulleteksterne i Venom (2018).

Film

Tv

Teater

Se også 
 List of awards and nominations received by Woody Harrelson

Referencer 

Harrelson, Woody
Kommunalvalget i Lyngby-Taarbæk Kommune 2021

Kommunalvalget i Lyngby-Taarbæk Kommune 2021 blev afholdt, som del af kommunal- og regionsrådsvalg i Danmark 2021 tirsdag 16. november 2021. 

Der skal vælges 21 medlemmer af kommunalbestyrelsen, og der kræves 11 mandater for at danne et flertal. Siddende borgmester er Sofia Osmani fra Det Konservative Folkeparti, som ved valget i 2013 vandt over Venstres Søren P. Rasmussen. Konservative har med undtagelse af en enkelt valgperiode 2009-2013, hvor Venstre havde borgmesterposten, haft borgmesterposten uafbrudt siden 1950, oftest i samarbejde med Socialdemokratiet i den såkaldte Lyngby-model. Ved valget i 2017 var Det Konservative Folkeparti med Osmani i spidsen dog blot ét mandat fra absolut flertal i kommunalbestyrelsen.

Venstre stiller dette år med ny spidskandidat efter at tidligere borgmester Søren P. Rasmussen i 2020 stoppede i lokalpolitik efter 20 år i byrådet.

I alt stiller 88 kandidater op fordelt på 12 partier. Der er anmeldt følgende valgforbund:

Lokallisten Vores Kommune - LTK, Dansk Folkeparti og Enhedslisten opstiller med partiliste. De øvrige partier opstiller sideordnet.

Valgte medlemmer af kommunalbestyrelsen

Referencer 

Lyngby-Taarbæk Kommune
Lyngby-Tårbæk Kommune 2021
Guido Imbens

Guido Wilhelmus Imbens (født 3. september 1963 i Geldrop ved Eindhoven i Nederland) er en nederlandsk/amerikansk økonom, der er professor ved Stanford Graduate School of Business, Stanford University. Han fik i 2021 Nobelprisen i økonomi sammen med sin medforfatter Joshua Angrist og med arbejdsmarkedsøkonomen David Card for deres forskning, der gjorde brug af naturlige eksperimenter. Angrist og Imbens delte halvdelen af prisen for deres fælles arbejde med at udvikle metoder til at studere dette forskningsområde.

Forskning 

Angrist og Imbens har sammen udarbejdet en metodologi til at afgøre, i hvilket omfang man kan bruge naturlige eksperimenter til bl.a. at udlede gyldige udsagn om årsag og virkning af økonomisk-politiske tiltag. Deres metode anvendes i dag af mange forskere, der arbejder med empiriske undersøgelser. Ifølge lektor Jeppe Druedahl ved Københavns Universitet er deres arbejde ligesom David Cards et eksempel på, hvordan faget økonomi de seneste 30-40 år har ændring sig i retning mod et større fokus på empirisk arbejde ved at designe undersøgelser og udvikle pålidelige metoder til at finde årsagssammenhænge. Metoderne bruges nu ikke kun indenfor økonomi, men også indenfor andre samfundsvidenskaber som sociologi og statskundskab.

Privatliv 

Imbens blev gift med Susan Athey i 2002. Medforfatteren og vennen Joshua Angrist var forlover ved deres bryllup. Athey er også professor i økonomi ved Stanford Graduate School of Business. Hun var den første kvindelige økonom, der modtog den prestigefulde John Bates Clark-medalje.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Imbens' website på Stanford University
 Guido Imbens' side hos Nobelstiftelsen

Nobelprismodtagere i økonomi
Nobelprismodtagere fra USA
Nobelprismodtagere fra Holland
Økonomer fra USA
Økonomer fra Holland
Holm sogn, Halland

Holm sogn i Halland var en del af Halmstad herred. Holm distrikt dækker det samme område og er en del af Halmstads kommun. Sognets areal var 29,03 kvadratkilometer, heraf land 28,82. I 2020 havde distriktet 1.008 indbyggere. Landsbyen Holm ligger i sognet.

Navnet (1456 Skepsholm) er fra 'holm', som tidligere havde en bredere betydning - højde over det omkringliggende land. Præfikset "skib" blev brugt indtil omkring 1500. Årsagen kan være, at materialer fra stedet blev brugt til at lave skibe. Befolkningen steg fra 1810 (436 indbyggere) til 1900 (881 indbyggere). Derefter faldt den, så der i 1960 var 587 indbyggere i Holm. Siden er befolkningen steget igen, med undtagelse af perioden mellem 1970 og 1980.

Der er et naturreservat i sognet: Vapnø mosse, delt med Ensløv sogn.

Kilder 

Sogne i Halmstad herred
Folkebogføringsdistrikter i Halmstads kommun
Kommunalvalget i Herlev Kommune 2021

Kommunalvalget i Herlev Kommune 2021 blev afholdt, som del af kommunal- og regionsrådsvalg 2021 i Danmark 16. november 2021. Der skal vælges 19 medlemmer af kommunalbestyrelsen, og der kræves 10 mandater for at danne et flertal. Siddende borgmester er Thomas Gyldal Petersen fra Socialdemokratiet, som har siddet på borgmesterposten uafbrudt siden 1970.

I alt stiller 77 kandidater op fordelt på 11 partier. Der er anmeldt følgende valgforbund:

Det Konservative Folkeparti, Nye Borgerlige og Liberal Alliance opstiller sideordnet. De øvrige partier opstiller med partiliste.

Valgte medlemmer af kommunalbestyrelsen

Referencer 

Herlev Kommune
Herlev Kommune 2021
Perfluoroktansulfonater

Perfluoroktansulfonater, kendt som PFOS, er en gruppe flour-holdige organiske forbindelser. Stofferne har sumformlen C8F17SO2X hvor X kan stå for OH, metalsalte (O-M+), halogenider, amider eller andre derivater herunder polymerer. Den simpleste PFOS er perfluorooctansulfonsyre (C8F17SO2OH).

Stofferne er giftige og nedbrydes kun meget langsomt i naturen og betegnes som “evighedskemikalier”. I stedet for at nedbrydes, er der en potentiel fare for ophobning i fødekæderne.

Historie og anvendelser 
3M begyndte i 1949 at producere perfluorooctansulfonfluorid (C8F17SO2F, POSF). Stoffet og andre PFOS-stoffer blev brugt til pletafvisende imprægneringsvæsker til tekstiler. PFOS-stoffer var således det virksomme stof i 3M's produktserie Scotchgard som omsatte for 300 millioner dollar i 2000. PFOS fik også mange anvendelser inden for elektronik, brandslukningsskum, fototeknik, hydrauliske væsker, tekstiler og andet.

Egenskaber 
C8F17-delen i PFOS er hydrofobisk og lipofobisk ligesom andre fluorcarboner, mens sulfonsyre/sulfonat-gruppen tilføjer polaritet. PFOS er en usædvanlig stabil forbindelse i både industrielle applikationer og i miljøet på grund af virkningen af carbon-fluorbindingerne. PFOS er en fluor-surfaktant som sænker overfladespændingen mere end kulbrinte-surfaktanter gør. Opmærksomheden er typisk fokuseret på den ligekædede isomer (n-PFOS), der er dominerende i kommercielle blandinger og miljøprøver, men der er 89 lineære og forgrenede congenere, der forventes at have forskellige fysiske, kemiske og toksikologiske egenskaber.

Regulering 
PFOS blev i maj 2009 optaget i anneks B i Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifte hvilket betyder at de tilsluttede lande er forpligtet til at træffe foranstaltninger til at begrænse produktion og anvendelse af stoffet.

EU forbød de fleste anvendelser af PFOS i 2006 med en grænseværdi på 0,005 % målt på masse, men nogle industrielle anvendelser af PFOS (f.eks.fotolitografi, dughindrende middel ved ikkedekorativ hårdforkromning, hydraliske væsker i luffart) var undtaget. I 2010 blev PFOS underlagt regulering for persistente organiske forurenere og grænseværdien blev nedsat til 0,001 % målt på masse (10 mg/kg). I Danmark er den eneste tilladte anvendelse i dag som dughindrende middel ved ikkedekorativ hårdforkromning i lukkede systemer. Artikler med PFOS som er taget i brug før 25. august 2010 må dog fortsat anvendes. Brug af brandslukningsskum med PFOS blev forbudt fra 27.juni 2011.

Referencer 

Persisterende organiske forurenere
Organofluorider
Hormonforstyrrende stoffer
Kommunalvalget i Ballerup Kommune 2021

Kommunalvalget i Ballerup Kommune 2021 blev afholdt som del af kommunal- og regionsrådsvalg 2021 i Danmark tirsdag den 16. november 2021. Der blev valgt 25 medlemmer af kommunalbestyrelsen, og der kræves 13 mandater for at danne et flertal. Siddende borgmester var Jesper Würtzen fra Socialdemokratiet, der altid har haft borgmesterposten i kommunen.

I alt stillede 82 kandidater op fordelt på 13 partier. Der var anmeldt følgende valgforbund:

Radikale Venstre, SF, Partiet Ballerup Listen samt Enhedslisten opstiller med partiliste. De øvrige partier opstiller sideordnet.

Partier og spidskandidater

Valgte medlemmer af kommunalbestyrelsen

Referencer 

Ballerup Kommune
Ballerup Kommune 2021
Kvibille sogn

Kvibille sogn i Halland var en del af Halmstad herred. Kvibille distrikt dækker det samme område og er en del af Halmstads kommun. Sognets areal var 46,11 kvadratkilometer, heraf land 45,70. I 2020 havde distriktet 1.265 indbyggere. Landsbyen Kvibille ligger i sognet.

Navnet (1314 Quithbilæ) har en uklar oprindelse. Befolkningen steg fra 1810 (693 indbyggere) til 1860 (1.142 indbyggere). Derefter faldt den, så der i 1960 var 658 indbyggere i Kvibille. Siden er befolkningen steget igen, især mellem 1960 og 1980.

Der er tre naturreservater i sognet: Biskopstorp (delt med Slættåkra sogn) er en del af EU-netværket Natura 2000, mens Hålldammsknattarna (delt med Getinge sogn) og Kungsladugården er kommunale naturreservater.

Kilder 

Sogne i Halmstad herred
Folkebogføringsdistrikter i Halmstads kommun
Diiriye Guure

Diiriye Guure (født 1895, død 11. december 1920) var konge af Darawiish fra 1895 til sin død i 1920. Henrik var den anden af Huset & slægten Shirshore, der regerede Nugaal.

Referencer 

Monarker
Personer fra Somalia
Rævinge sogn

Rævinge sogn i Halland var en del af Halmstad herred. Kvibille distrikt dækker det samme område og er en del af Halmstads kommun. Sognets areal var 17,51 kvadratkilometer, heraf land 17,33. I 2020 havde distriktet 305 indbyggere. Landsbyen Rævinge ligger i sognet.

Navnet (1314 Ræffwynghæ) er enten et -inge navn, alternativt er det dannet af ræv og eng. Nabosognet Geting har lignende mulige etymologier. Befolkningen steg fra 1810 (492 indbyggere) til 1880 (766 indbyggere). Derefter faldt den, så der i 1990 var 290 indbyggere i Rævinge. Siden da er befolkningen stabil.

Kilder 

Sogne i Halmstad herred
Folkebogføringsdistrikter i Halmstads kommun
Tortellini

Tortellini er en type ring-formet pasta, der oprindeligt stammer fra den italienske region Emilia (særligt i Bologna og Modena). Traditionelt er de fyldt med en blanding af kød (svinekød, rå prosciutto, mortadella), Parmigiano Reggiano-ost, æg og muskatnød og sereveres i kapun-fond (in brodo di cappone).

I det område, hvor de stammer fra, bliver de normalt solgt friske eller hjemmelavede. Industrielt fremstillede, tørrede eller frosne tortellini kan købes mange steder i verden, særligt i områder med store italienske samfund.

Referencer 

Pasta
Mad fra Italien
Tortelli

Tortelli er en type fyldte pasta, der traditionelt stammer fra Lombardiet, Emilia-Romagna og Toscana-områderne i Italien. De kan findes i flere former, inklusive firkantede (i stil med ravioli), halvrunde (i stil med anellini) eller drejede og afrundede (i stil med cappelletti). De kan sereveres med smeltet smør, bolognese. fond eller andre typer sommer. Ordet bliver også brugt til at beskrive små, stegte kager fyldt med marmelade eller creme.

Ricottatortelli, serveret med smør og urter, er en populær ret i Romagna. Andre retter med tortelli tæller græskar (udbredt i Mantua, Reggio Emilia, Piacenza og Cremona) og tortelli di parma (fra Parma), med ricotta og urter, spinat, kartofler eller græskar.

Mange populære former for tortelli findes i Toscana. Tortello del Melo er typisk for Pistoia-området. Kartoffel-torricelli er populære i Arezzo, Firenze og Prato. Maremma er kendt for sin ekstra store tortelli med ricotta og spinat.

Torricelli, en halvrund form for tortelli med fyldt af kød og urter (bl.a. timian) er fra Apuanalperne ("Torricelli" på den lokale dialekt), særligt Lucca, Versilia og Garfagnana.

Referencer 

Pasta
Mad fra Italien
Tortelloni

Tortelloni er en type fyldt pasta, der er udbredt i Norditalien, med en form der minder meget om tortellini, men som er større og hvor kanterne bliver lukket på en andne måde. De bliver traditionelt fyldt med ricotta-ost og bladgrøntsager som persille eller spinat.

Der eksisterer mange varianter, hvor grøntsagerne bliver erstattet med stærkere ingredienser som bl.a. Karol Johansvampe eller valnødder. Et andet almindeligt fyld, særligt i Ferrara, Modena og Reggio Emilia, er en pasta der primært består af græskar og amaretti-kiks.

Tortelloni fremstillet med ricotta og urter bliver normalt friturestegt med smeltet smør og salvieblade (nogle gange med ragù). Det er en af de norditalienske pastaretter uden kød, som indgår som traditionel ret juleaften.

Referencer 

Pasta
Mad fra Italien
Castello Estense

Castello Estense eller Castello di San Michele er en middelalderborg, der ligger i centrum af Ferrara, i Norditalien. Den består af et stort centralt keep med fire hjørnetårne.

Den blev opført af Niccolò II d'Este, Marquis af Ferrara, efter et oprør i maj 1385, og blev startet i september samme år. Arkitekten Bartolino da Novara stod for byggeriet, og Girolamo da Carpi lavede senere ombygninger i 1500-tallet.

I 2002 blev borgen renoveret for €2,7 mio.

Se også 
 Borge og slotte i Italien

Referencer 

Litteratur
 Luciano Chiappini, Gli Estensi : Mille anni di storia, Corbo, Ferrara 2001.
 Riccardo Rimondi, Estensi. Storia e leggende, personaggi e luoghi di una dinastia millenaria, Ferrara 2004
 Marco Borella (a cura di), I Camerini del Principe, Edizioni Le Immagini, Ferrara 2006.
 Jadranka Bentini, Marco Borella (a cura di), Il Castello Estense, BetaGamma Editrice, Viterbo 2002.
 AA.VV., I Racconti del Castello, EDSAI, Ferrara 2006.

Eksterne henvisninger 

Slotte i Italien
Ferrara
Alexander Schallenberg

Alexander Schallenberg (født 20. juni 1969) er en østrigsk diplomat og politiker som har været  Østrigs udenrigsminister siden 6. december 2021. Han var Østrigs kansler fra oktober til december 2021. Før da var han var også udenrigsminister fra 2019 til 2021. Schallenberg repræsenterer partiet Österreichische Volkspartei (ÖVP).

Liv 
Schallenberg voksede op i Indien, Spanien og Paris, fordi hans far var ambassadør.
Fra 1989 til 1994 studerede han jura i Wien og derefter i Paris.
Han har arbejdet i Udenrigsministeriet siden 1997 og er professionel diplomat.

Brigitte Bierlein meddelte den 30. maj 2019, at Schallenberg vil være Østrigs udenrigsminister fra juli til det østrigske parlamentsvalg.

Efter Sebastian Kurz trak sig som kansler den 9. oktober 2021 aflagde Schallenberg embedsed den 11. oktober som forbundskansler.

Publikationer 
 1999: Die EU-Präsidentschaft Österreichs: eine umfassende Analyse und Dokumentation des zweiten Halbjahres 1998, Christoph Thun-Hohensteinnal, Manz-Verlag, Wien 1999,

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Alexander Schallenberg på meineabgeordneten.at
 Bundeskanzler Alexander Schallenberg  på forbundskancelliets hjemmeside

Kanslere fra Østrig
Udenrigsministre fra Østrig
Josep M. Guerrero

Josep M. Guerrero er professor ved Institut for Energiteknik ved Aalborg Universitet. Hans forskningsinteresser er orienteret mod forskellige mikrogridrammer i applikationer som mikrogridklynger, IoT-baserede og digitale tvillinger, maritime mikronetværk til elektriske skibe, skibe, færger og havne og rummikronetværk anvendt på nanosatellitter og lukkede økologiske systemer.

Uddannelse og karriere 
Han er uddannet civilingeniør i Elektroteknologi ved Polytechnic University of Catalonia (BarcelonaTech), hvor han også fik tildelt sin Ph.d. i 2003. På nuværende tidspunkt er han ved at læse en kandidat i psykobiologi og kognitiv neurovidenskab ved Autonomous University of Barcelona.  

Efter Guerrero fik tildelt sin Ph.D. var han ansat ved BarcelonaTech indtil 2011. I 2008 var han ”Visiting Postdoctoral Fellow” ved Zhejiang University i Kina i 8 måneder. I 2011 blev han ansat som professor i Microgrid ved Aalborg Universitet, hvor han også er leder af Center for Research on Microgrids (CROM). Siden 2014 har han desuden været chair Professor ved Shandong University i Kina og han er også gæsteprofessor rundt omkring i verden.

Han er associeret redaktør for IEEE TRANSACTIONS og har desuden optrådt i medierne mange gange. Josep Guerrero har udgivet over 700 publikationer og han er citeret mere end 70.000 gange.

Priser 
Josep Guerrero har i løbet af sin karriere vundet en række priser og hæder. I 8 år i træk, 2014-2021, blev han tildelt prisen for ”Highly Cited Researcher” med 50 papers af Clarivate Analytics (tidligere Thomson Reuters). I perioden 2014-2015 vandt han også ”Best paper award” af IEEE Transactions on Energy Conversion. Desuden vandt han ”Best paper prize” af IEEE-PES i 2015. I 2015 blev han også ”Fellow of the Institue of Electrical and Electronics Engineers (IEEE)” for sit bidrag til distribuerede energisystemer og microgrids. I 2016 vandt han ligeledes ”Best paper award” af Journal of Power Electronics. I 2019 blev han VILLUM Investigator af VELUX-fonden sammen med 10 andre forskere, som samlet modtog 40 mio. DKK over 6 år til at forske. Nyligst, i 2021, har han modtaget IEEE Bimal Bose Award for hans banebrydende bidrag til vedvarende energibaserede mikrogrids.

Referencer 

Professorer fra Aalborg Universitet
Ansatte ved Aalborg Universitet
Château de Chillon

Château de Chillon er en fæstning på en ø i i Genevesøen (Lac Léman), syd for Veytaux i kantonen Vaud i Schweiz. Chillon er opført i den østlige del af øen på en smal stenbred mellem Montreux og Villeneuve, der giver adgang til alpedalen Rhône.

Fæstningen har været beboet af Huset Savoyens gren Bernese fra 1536 til 1798, og det tilhører i dag staten Vaud og det er et Swiss Cultural Property of National Significance. Fort de Chillon er en moderne fæstning fra 1942, som ligger gemt i den stejle bjergside bag Château de Chillon.

Chillon er blandt de mest besøgte middelalderborge i Schweiz og Europa, med omkring 300.000 besøgende i 2005.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Slotte i Schweiz
Konkret kunst

Begrebet konkret kunst blev introduceret 1924 af den nederlandske maler og kunstteoretiker Theo van Doesburg. 1930 dannede begrebet grundlag for gruppen og manifestet Art Concret med fem underskrivere hvis navne ses nederst på manifestet: Carlsund, Doesburg, Hélion, Tutundjian, Wantz.

I begyndelsen af 1930 fandtes der to rivalisende grupperinger der reagerede på opkomsten i 1920'erne af surrealismen med dens intreresse for symbolsk gengivelse af underbevidstheden.
Den konkrete kunst skulle derimod være abstrakt kunst, der ikke baserede sig på observationer i virkelighed og være uden symbolsk betydning. I manifestets punkt 3° hedder det:

 "Maleriet skal være helt bygget op med rent plastiske elementer, det vil sige overflader og farver. Et billedelement har ingen betydning ud over 'sig selv'; derfor har et maleri ikke nogen anden betydning end 'sig selv'."

Den ene af de opponerende grupperinger var en kreds omkring den belgiske maler Michel Seuphor (1901-99), den uruguaysk-spanske kunstner Joaquín Torres-García (1874-1949) og kunstnergruppen fra 1929 Cercle et Carré ('Cirkel og Kvadrat').

En anden gruppering havde dannet sig omkring Theo van Doesburg, og den udsendte i foråret 1930 manifestet Art Concret.

I Danmark var bevægelsen blandt andet repræsenteret af Linien II der stod for en udstilling i 1950. Pionererne var Franciska Clausen og Vilhelm Bjerke Petersen.

Manifestet Art Concret fra 1930

Se også 
 Max Bill − Neoplasticisme

Referencer

Eksterne henvisninger 
  Wikimedia Commons har flere filer relaterede til Konkret kunst
 Konkret kunst i Den Store Danske på lex.dk af Finn Terman Frederiksen
 Konkretisme i Store norske leksikon på Snl.no.
 Art Term: Concrete art hos Tate.org.uk
 'Konkret kunst' og "Linien II" hos Kunstonline.dk



Kunstretninger
Etableret i 1930
Aage Torgensen

Rasmus Aage Ejnar Torgensen (født 17. april 1900 i Aarhus, død 28. maj 1932 smst.) var en dansk bryder, der stillede op for Aarhus Athlet Klub og deltog i to olympiske lege i 1920'erne.

Torgensen stillede op ved OL 1920 i Antwerpen i græsk-romersk brydning, fjervægtsklassen. Han vandt sin første kamp over en bryder fra Tjekkoslovakiet, dernæst over en franskmand, inden han i kvartfinalen tabte til finnen Heiki Kähkönen, der siden endte på andenpladsen efter landsmanden Oskari Friman. Som en af dem, der havde tabt til nummer to i konkurrencen, fik Torgensen mulighed for at kæmpe sig frem mod en bronzemedalje, men han tabte her til Fritiof Svensson fra Sverige, der blev nummer tre.

I 1922 blev han nummer fem ved VM, og han stillede op igen til OL 1924 i Paris. Her stillede han op i fjervægt i både græsk-romersk stil og fri stil. I græsk-romersk stil tabte han i første runde til storfavoritten Kalle Anttila fra Finland og tabte, men da man skulle tabe to gange, før man var ude, fik han flere kampe og besejrede først Gerolamo Quaglia fra Italien, dernæst en ester, inden han i fjerde runde tabte til finnen Aleksanteri Toivola og dermed var ude. Anttila vandt finalen over Toivola. I fri stil vandt han først over en brite, men tabte derpå i kvartfinalen til amerikaneren Chet Newton, der endte med at vinde sølv. Her alle de deltagere, som toeren havde besejret, mulighed for at kæmpe om tredjepladsen, men her tabte Torgensen til en svensker og endte på en delt sjetteplads.

Han opnåede sit bedste resultat, da han i 1929 vandt EM-sølv i græsk-romersk stil efter finaletab til svenskeren Folke Hernström.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Brydere fra Danmark
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1920
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1924
Salby

Salby er en lille by på Hindsholm syd for Mesinge i Kerteminde Kommune. Byen vandt i 2020 en konkurrence, og fik 22.000 kr. til renovering af den lille landsby. Det gav dem et nyt gadekær, med bordebænkesæt, til fri afbenyttelse for byens indbyggere.

Byer i Kerteminde Kommune
Hindsholm