kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
AutoPASS

AutoPASS er et norsk system for elektronisk betaling i automatiske betalinganlæg. Systemet ejes af Statens vegvesen.

En AutoPASS-brik er en trådløs sender, der er placeret på indersiden af bilens forrude, der sikrer at man kommer hurtigt igennem automatiske betalingsanlæg. AutoPASS er baseret på DSRC 5,8 GHz mikrobølge teknik. Bompenge forekommer i flere steder i Norge, og alle betalingsanlæg i Norge er automatiske, foruden nogle færger.

For biler uden brik (transponder) fotograferes nummerpladen og faktura sendes til bilens ejer. Dette gælder endda biler som er registrerede i andre lande end Norge.

AutoPASS er med i joint venturet EasyGo. Gennem EasyGo-samarbejdet kan AutoPASS bruges på broer, færger og andre automatiserede betalingsanlæg i Skandinavien. BroBizz er også med i Easygo-samarbejdet, og en BroBizz kan derfor også bruges i Norge. Fra 1. januar 2021 skal dog AutoPass-brikker være udstedt af en udsteder som er EETS godkendt for at kunne anvendes på Storebæltbroen. SkyttelPASS, Flyt og Fremtind Service har EETS-godkendelse.

Obligatorisk transponder for tunge køretøj 

Fra den 10. oktober 2014 skal alle køretøjer over 3,5 ton, som er registrerede hos et selskab, staten, amtsmyndigheder eller kommunen, eller som på anden måde hovedsageligt anvendes i erhvervsmæssig aktivitet i Norge, have en transponder. Dette gælder for både norske og udenlandske køretøjer på alle offentlige veje. Norsk politi, Toldvæsen og Statens vegvesen har kontrolmyndighed og kontrollerer langs vejen. Hvis man ikke har en transponder, skal der betales en afgift på 8.000 NOK. Afgiften hæves til 12.000 NOK, hvis den ikke betales inden for tre uger. Ved ny overtrædelse inden for to år er afgiften på 16.000 NOK.

Se også 
Bompenge i Norge
Betalingsvej
 BroBizz
 EasyGo

Eksterne henvisninger 
 AutoPASS' netside

Referencer 

Betalingssystemer
Transport i Norge
Trafik
Krige med dansk deltagelse eller involvering

Dette er en liste over krige kongeriget Danmark har været/involveret i.
Valgerður Sverrisdóttir

Valgerður Sverrisdóttir (født 23. marts 1950 på gården Lómatjörn i Grýtubakki) er en islandsk politiker, der 2008-09 var formand for Fremskridtspartiet.

Opvækst og uddannelse 
Hun voksede på en gård i det nordøstlige Island, og tog eksamen fra Kvennaskólinn í Reykjavík i 1967. Derefter vendte hun tilbage til sin hjemegn, blev gift tidligt og var i en årrække hjemmegående husmor

Politisk karriere  
Valgerður engagerede sig i den lokale afdeling af Fremskridtspartiet, og indvalgtes i partiets centralkomite i 1983. Hun stillede op til Altinget ved valget i 1983 i Norðurland eystra kredsen uden at blive valgt, men var indkaldt som suppleant i 1984. Ved valget i 1987 indvalgtes hun for Norðurland eystra kredsen, og efter denne blev nedlagt i 2003 skiftede hun til Nordøstkredsen. Hun sad i Altinget frem til 2009 og var gruppeformand for Fremskridtspartiet 1995-99.

Hun har varetaget en lang række udvalgsposter for sit parti og var desuden 2. næstformand for det samlede Alting 1988-89 og 1990-91, og 1. næstformand for Altinget 1992-95.

Fra 1999 til 2006 var hun industri- og handelsminister, og 2004–2005 desuden minister for nordiske anliggender. Den 15. juni 2006 udnævntes hun som den første kvinde til Islands udenrigsminister af statsminister Geir Haarde; en post hun besad indtil Fremskridtspartiet udtrådte af regeringens 24. maj 2007. 

Valgerður blev valgt til næstformand for partiet 10. juni 2007 og overtog 17. november formandsposten efter at Guðni Ágústsson trak sig ud af politik med øjeblikkelig virkning. Hun stillede ikke op til det efterfølgende formandsvalg i januar, hvor Sigmundur Davíð Gunnlaugsson valgtes.

Familie 
Hun er datter af bonden Sverrir Guðmundsson (1912-92) og hans hustru Jórlaug Guðrún Guðnadóttir (1910-60) og tilhører den fremtrædende slægt Lómatjarnarætt. Hun er gift med Arvid Kro (født 1952) og de har sammen døtrene Anna Valdís (født 1978), Ingunn Agnes (født 1982) og Lilja Sólveig (født 1989).

Hæder 
Hun blev 1. januar 2005 udnævnt til kommandør af den Islandske Falkeorden (Stórriddarakross).

Noter

Eksterne henvisninger 
 Profil på Altingets netsted (islandsk)
 Kort profil på Altingets netsted (engelsk)

Ministre fra Island
Altingsmedlemmer
Ydre Hebrider

De Ydre Hebrider, også kendt som Western Isles (skotsk gælisk: Na h-Eileanan Siar eller Na h-Eileanan an Iar ),  ("de fremmedes øer") eller Long Isle eller Long Island (skotsk gælisk An t-Eilean Fada), er en øgruppe vest for fastlandet i Skotland. Øerne er geografisk det samme som , en af de 32 rådsområder i Skotland. De er en del af Hebriderne, der er adskilt fra det skotske fastland og fra de Indre Hebrider af Minch, Little Minch and Sea of the Hebrides. Skotsk gælisk er det fremherskende sprog, selvom engelsk i nogle områder er mere almindeligt.

De fleste af øerne har grundfjeld af metamorfe bjergarter, og klimaet er mildt kystklima. De 15 beboede øer har en samlet befolkning på omkring 26.900, og der er mere end 50 større ubeboede øer. Fra Barra Head i syd til Butt of Lewis i nord er der omkring 210 km.

Der findes forskellige vigtige forhistoriske strukturer, hvoraf mange går forud for de første nedskrevne referencer til øerne af romerske og græske forfattere. Øerne blev en del af nordboernes kongerige , som eksisterede i over 400 år indtil dets suverænitet overgik til Skotland ved Perth-traktaten i 1266. Kontrollen over øerne blev herefter styret af klanerne, særligt MacLeods, MacDonalds, Mackenzies og MacNeils. Highland Clearances i 1800-tallet havde en ødelæggende effekt på mange samfund og det er først i de senere år, at at befolkningstallet er ophørt med at falde. Meget af landet er under lokal kontrol og kommercielle aktiviteter er baseret på turisme, husmandsbrug, fiskeri og vævning.

Søfart er vigtig og der er en række forskellige færgeselskaber der driver ruter mellem øer og Skotlands fastland. Moderne navigationssystemer minimerer i vores dage farerne, men tidligere har de stormfyldte have resulteret i mange skibsforlis. Religion, musik og sport er vigtige aspekter i den lokale kultur, og der er adskillige beskyttede naturområder.

Beboede øer

Noter

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Stornoway Port Authority
 Comhairle nan Eilean Siar
 2001 Census Results for the Outer Hebrides
 MacTV
 Reefnet
 Hebrides.com Photographic website from ex-Eolas Sam Maynard
 www.visithebrides.com Western Isles Tourist Board site from Reefnet
 Virtual Hebrides.com Content from the VH, which went its own way and became Virtual Scotland.
 hebrides.ca Home of the Quebec-Hebridean Scots who were cleared from Lewis to Quebec 1838–1920s
Jutlandia (flertydig)

Jutlandia har flere betydninger:
 Jutlandia – et skib fra 1934
 Jutlandia (sang) – en sang af Kim Larsen fra 1986
 Jutlandia (dokumentarfilm) – en dansk udviklingsbistandsfilm fra 1953
 Jutlandia Saxofonkvartet – en dansk saxofonkvartet dannet i 1996

Se også 
 Jylland (flertydig)
Michael Tetzschner

Michael Christian von Tetzschner (født 9. februar 1954 i København) er en danskfødt norsk advokat og politiker (Høyre). Han har været stortingsmedlem siden 2009 og er præsident for Nordisk Råd i 2018. Han var leder for Oslos byregering 1989–1991. Han boede i Danmark til han var otte år, og flyttede efter at være blevet forældreløs til sine bedsteforældre i Oslo.

Kilder 

Stortingsrepræsentanter fra Høyre
Personer fra København
Advokater fra Norge
Centralia (Pennsylvania)

Centralia er en amerikansk by i staten Pennsylvania, der pga. affolkning er tæt på at være en spøgelsesby. Befolkningstallet er faldet fra over 1.000 i 1980 til 63 i 1990 til kun  indbyggere som følge af en kulminebrand, der har brændt under byen siden 1962.

Noter

Ekstern henvisning 

Byer i Pennsylvania
Endless Forms Most Beautiful (album)

Endless Forms Most Beautiful er det ottende studiealbum fra den finske symfoniske power metalband Nightwish. Det blev udgivet den 27. marts 2017 i Argentina og det meste af Europa, den 30. marts i Storbritannien og 31. marts i USA. Det var gruppens første album med sangeren Floor Jansen og det første med Troy Donockley som fuldtidsmedlem. Det blev indspillet uden trommeslageren Jukka Nevalainen, der tog en pause fra bandet som følge af voldsom søvnløshed. Kai Hahto fra Wintersun og Swallow the Sun overtog i stedet trommerne. Albummet inkluderer kun fem medlemmer af Nightwish på trods af at være det første album gruppen udgav som en sekstet.

Til forskel for forgængeren, Imaginaerum, hvor temaerne er fantasi og fantasy, så behandler Endless Forms Most Beautiful videnskab og fornuft. Den fokuserer på Charles Darwin og Richard Dawkins' evolutionsteorier, og sidste del af albummet citerer passager fra deres bøger. Begge forfattere har haft indflydelse på albummets numre; The Ancestor's Tale inspirerede "Endless Forms Most Beautiful", og The Greatest Show on Earth: The Evidence for Evolution inspirererede "The Greatest Show on Earth". Nogle af sangene, som "Edema Ruh" (inspirereret af Patrick Rothfuss' roman The Name of the Wind), har stadig fantasifulde temaer.

Albummets første single, "Élan", udkom den 9. februar 2015 (fire dage før den planlagte udgivelsesdag). "Endless Forms Most Beautiful" blev annonceret som den anden single den 17. april, og blev udgivet med en musikvideo den 8. maj. Den tredje og sidste single var "My Walden", og den fik en begrænset udgivelse den 16. april 2016 som en eksklusiv single til Record Store Day.

Spor 
 "Shudder Before The Beautiful"
 "Weak Fantasy"
 "Élan"
 "Yours Is An Empty Hope"
 "Our Decades In The Sun"
 "My Walden"
 "Endless Forms Most Beautiful"
 "Edema Ruh"
 "Alpenglow"
 "The Eyes Of Sharbat Gula"
 "The Greatest Show On Earth"

Hitlister og certificeringer

Ugentlige hitlister

Årslister

Salg og certificeringer

Referencer

Eksterne henvisninger 

Album fra 2015
Nightwish-album
Caroline Mathilde af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg

Prinsesse Caroline Mathilde til Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg (Viktoria-Irene Adelheid Auguste Alberta Feodora Karoline Mathilde; født 11. maj 1894, Grønholt, død 28. januar 1972, Salzburg) var en tysk prinsesse af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg.

Hun var det sjette barn af hertug Frederik Ferdinand af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg og Caroline Mathilde af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg.

Hun giftede sig den 27. maj 1920 på Glücksborg Slot med Grev Hans af Solms-Baruth, der var en yngre søn af Frederik 2., fyrste til det lille mediatiserede tyske fyrstendømme Solms-Baruth og Grevinde Louise af Hochberg. I ægteskabet mellem Caroline Mathilde og Hans blev der født tre børn.

Caroline Mathilde døde den 9. oktober 1971 i Salzburg i Østrig.

Eksterne links 

 Hans den Yngres efterkommere

Sønderborgske fyrstelige
Huset Glücksburg
Tyskere i 1900-tallet
Austin Reed (forretningskæde)

Austin Reed var et britisk mode-forretningskæde, der blev gurndlagt i 1900. I 2016 blev virksomheden opkøbt af Edinburgh Woollen Mill.

Austin Reed ejede også brandet CC, som blev rebrandet fra Country Casuals.

Historie 
Austin Reed blev grundlagt af skrædderen Austin Leonard Reed (1873–1954) i år 1900. Den første butik blev åbnet i London på Fenchurch Street. I 1911 åbnede deres flagskibsbutik på Regent Street.

I 1929 åbnede man den først outlet ombord på det transatlantiske skib RMS Aquitania. Året efter åbnede man Regent St Barbers Shop. I 1938 åbnede en butik ombord på RMS Queen Mary og i 1946 på RMS Queen Elizabeth. I 1940'erne var Winston Churchill en af butikskædens kunder. 

I 1980'erne lancerede kæden også dametøj. I 1998 købte Austin Reed Group det klassiske brand CC, der tidligere var kendt som Country Casuals. Richard Thompson købte samme år Chester Barrie fra Austin Reed.

I 2005 fik Kosugi-Sangyo licens på at sælge Austin Reeds ready-to-weartøj, til en værdi af €50 mio.

Austin Reed Group købte mærket Viyella i 2009, og året efter blev Q Club åbnet på tredje sal af butikken på Regent Street. I 2011 flyttede flagskibsbutikken fra Regent Street 103-113 til den anden side af gaden i nummer 100. I 2016 kom selskabet under administration, og det blev købt af Edinburgh Woollen Mill.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Official website 

Beklædningsvirksomheder fra Storbritannien
Tøjmærker
Etableret i 1900
Kongelige hofleverandører
Jelena Karleuša

Jelena Karleuša (kyrillisk: Јелена Карлеуша; født 17. august 1978) er en serbisk sangerinde.

Diskografi 
 Огледалце (1995)
 Жените се момци (1996)
 Вештице, виле (1997)
 Јелена (1998)
 Гили, гили (1999)
 За своје године (2001)
 Само за твоје очи (2002)
 Магија (2005)
 JK Revolution (2008)
 The Diamond Collection (2009)
 Дива (2012)

Eksterne henvisninger 
 

Sangere fra Serbien
Kahrius

Forlaget Kahrius er et bogforlag hovedsageligt med selvudgivelser.

Det juridiske navn er: kahrius.dk Forlagsaktieselskab CVR 21578894

Direktør: Torben Kahr

Forlaget er beliggende i Them 10 km syd for Silkeborg.

Forlaget har udgivet bøger siden 1974.

Af forfattere kan nævnes: Grethe Krogh, Piet van Deurs, Jørgen E. Petersen, Eske Holm og Olaf Nielsen

Eksterne henvisninger 
 Forlagets hjemmeside

Forlag fra Danmark
Tour de Normandie 2018

Tour de Normandie 2018 var den 38. udgave af det franske landevejscykelløb i Normandiet. Løbet foregik i perioden 19. til 25. marts 2018. Løbet var en del af UCI Europe Tour 2018 og var i kategorien 2.2. Den samlede vinder af løbet blev britiske Thomas Stewart fra JLT Condor.

Hold og ryttere

Danske ryttere

Etaperne

1. etape

2. etape

3. etape

4. etape

5. etape

6. etape

7. etape

Resultater

Eksterne henvisninger 

UCI Europe Tour 2018
2018
Gryet

Gryet (fra oldnorsk Griut - "stengruppe") er en lille skov på Bornholm med en samling bautasten. Den ligger på Bjergegårdsvejen nord for Rønnevej i Bodilsker, 4 km vest for Nexø. Den ligger tæt ved Louisenlund i Østermarie og er den største samling bautasten i Danmark.

Historie 

De 67 bautasten i denne skov er, hvad der er tilbage af de oprindelige 100. Stenene blev i jernalderen omkring år 1000 f.Kr. brugt som gravmarkeringer, dog hovedsageligt mellem 400 og 900 e.Kr. (Vikingetiden).

Bautastenene her er mindre end de op til fem meter høje sten, der findes andre steder i Skandinavien. Det vides ikke, om skoven blev anvendt som kirkegård, eller om den er opstået senere.

Stenenes placering tyder på en familie- og/eller bygrav. De forskellige konfigurationer af gravmarkene omkring Gryet viser, at gravene blev brugt i flere generationer. Ved nylagte grave respekterede man tilsyneladende de gamle grave, som beholdt deres gravmærker.

arkæologiske undersøgelser i 2011 afslørede endnu en gravmark, som var alvorligt beskadiget af moderne landbrugsmetoder. I en grav lå resterne af en person med en knoglekam som gravgave. Begravelsen dateres til ca. 375 til 550 e.Kr. En anden grav dateres til fra 750 til 900 e.Kr. Denne begravelsesform fortsatte i mange århundreder.

Sydvest for Gryet findes en række kampesten og en del gravhøje.

I skoven blev der fundet spor af bebyggelser fra vikingetiden, og der blev opdaget to veje gennem skoven. En bautamark ??? ligger ved Øle Å, den længste og vandrigeste på Bornholm.

Uden en redningsaktion i 1870 ville mange af bautastenene i Gryet være ødelagt: Emil Vedel, amtmanden på Bornholm, var interesseret i arkæologi og har forsket i Bornholms historie, reddede dem. Han så, at bautasten blev ødelagt og brugt til vejbygning. Han garanterede personligt grundejerne kompensation. I 1875 blev Gryet og de resterende bautasten fredet.

Bautasten tjente til at markere gravsteder, normalt efter ligbrænding. De var også mindesmærker for de døde (gravtegn eller Kenotaf).

I nærheden ligger tre vandreblokke: Døvrestenen, Svenskestenen og Troldestenen.

Litteratur 
 P. V. Glob: Vorzeitdenkmäler Dänemarks. Wachholtz, Neumünster 1968, S. 194.

Noter 
 Oversættelsen stammer fra tysksprogede- og nederlandsksprogede Wikipedia

Eksterne henvisninger 
 Gryet på Bornholm på danmarksnaturfond.dk

Skandinavisk jernalder
Bornholms historie
Bautasten i Danmark
Amalie Lyhne

Amalie Lyhne (født 12. april 1979 i København) er en dansk cand.scient.pol. og har siden november 2017 været skribent for Børsen. Hun er aktiv som foredragsholder og debattør.

Referencer 

Personer fra København
Skribenter fra Danmark
Imaginaerum

Imaginaerum er det syvende studiealbum fra det finske symfoniske power metalband Nightwish. Ifølge Nightwish' sangskriver Tuomas Holopainen er albummet et konceptalbum, der fortæller historien om en gammel komponist, som mindes sin ungdom på sit dødsleje- Albummet blev produceret sammen med filmen af samme navn, som blev instrueret af Stobe Harju, som tidligere havde instrueret musikvideoen til Nightwish' "The Islander, og albummet og filmen deler samme temaer og historie. Det er gruppens andet og sidste album med Anette Olzon som forsanger.

Den første single fra albummet, "Storytime", blev udgivet den 9. november 2011, og den toppede hurtigt den finske singlehitliste. Ifølge Ilta-Sanomat solgte Imaginaerum mere end 50.000 eksemplarer i Finland på udgivelsesdagen. Den blev beskrevet som gruppens bedste album af Sonic Seducer, og det blev valgt som månedens album af det hollandske metalmagasin Aardschok Magazine.

Spor 
 "Taikatalvi" - 2:35
 "Storytime" - 5:22
 "Ghost River" - 5:24
 "Slow, Love, Slow" - 5:50
 "I Want My Tears Back" - 5:07
 "Scaretale" - 7:32
 "Arabesque" - 2:52
 "Turn Loose The Mermaids" - 4:18
 "Rest Calm" - 6:59
 "The Crow, The Owl And The Dove" - 4:08
 "Last Ride Of The Day" - 4:31
 "Song Of Myself" - 13:30
 "From A Dusty Bookshelf"
 "All That Great Heart Lying Still"
 "Piano Black"
 "Love"

Hitlister og certificeringer

Hitliste

Årshitlister

Salg og certificeringer

Referencer 

Album fra 2011
Nightwish-album
Hédi Kaddour

Hédi Kaddour (født 1. juli 1945 i Tunis, Tunesien) er en fransk forfatter, oversætter, journalist, klummeskribent og professor i fransk litteratur ved New York University i Paris.

Kaddour, hvis mor var fransk og faren tunesisk, tilbragte de første 12 år af sit liv i Tunesien, før han flyttede til Frankrig. I 1987 debuterede han som forfatter med digtsamlingen Le Chardon mauve og har siden skrevet seks digtsamlinger.

Først i 2005, i en alder af 61, debuterede han som romanforfatter med bogen Waltenberg, som han vandt debutantpriserne Le Prix Goncourt du premier roman og Prix du Premier Roman for. Om bogen har Kaddour udtalt, at "I 1997 gik jeg i Paris’ gader og tog noter – det gjorde jeg altid, også til mine kronikker. Jeg ved ikke, hvad der skete, men da jeg kom hjem, havde jeg besluttet mig for at skrive en stor roman. Sådan en rigtig stor roman, en blanding af Trolddomsbjerget og De Tre Musketerer eller John le Carrés Muldvarpen og Greven af Monte Cristo." Kaddour har siden skrevet romanerne Savoir-vivre (2010) og Les Prépondérants (2015), hvoraf sidstnævnte er udkommet på dansk med titlen De toneangivende og som gav ham Det Franske Akademis store romanpris, Grand Prix du roman de l'Académie française, Prix Jean Freustié og Prix Littéraire Valery Larbaud.

Priser og nomineringer 
 2016: Vinder af Prix Littéraire Valery Larbaud for De toneangivende.
 2015: Vinder af Grand Prix du roman de l'Académie française, Prix Jean-Freustié for De toneangivende.
 2015: Nomineret til Prix Goncourt for De toneangivende.
 2005: Vinder af Prix Goncourt du premier for Waltenberg.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Hedí Kaddours forfatterprofil på det danske forlag Batzer & Co.

Skønlitterære forfattere fra Frankrig
Fransksprogede forfattere
Professorer fra Frankrig
Personer fra Tunis
Bondepartiet (Island, 1913)

Bondepartiet () var et islandske politisk parti, der repræsenterede landbrugernes interesse. Det gik i 1916 sammen med de Uafhængige bønder og dannede Fremskridtspartiet. Partiet blev etableret i 1913 af udbrydere fra Sambandspartiet.

Historie 
I 1912 havde størstedelen af de to hovedmodstandere i islandsk politik, Selvstændighedspartiet og Hjemmestyrepartiet, forenet sig i Sambandspartiet under ledelse af Hjemmestyrepartiets førstemand Hannes Hafstein for i fællesskab at løse den islandske forfatningssag. Det nye samlingsparti havde 31 af Altingets 40 pladser. Sambandspartiet blev imidlertid allerede året efter splittet i tre fraktioner, da en del af Hafsteins tidligere partifæller genetablerede Hjemmestyrepartiet, mens en gruppe af tingmænd valgt i landkredse etablerede Bondepartiet. Senere på året lykkedes det Hannes Hafstein at genforene sin egen fraktion, Hjemmestyrepartiet og halvdelen af Bondepartiet. Fire tingmænd fortsatte imidlertid Bondepartiet under ledelse af Ólafur Briem.

Valg og opløsning 
Ved det landsdækkende suppleringsvalg til de seks hidtidige kongevalgte pladser i Altinget i august 1916 fik partiet 7.5% af stemmerne, hvilket var langt fra at give et mandat. I altingsvalget oktober 1916 fik det 8.8% af stemmerne, hvilket gav fire mandater i Altingets nedre del, og et i dets øvre. Bondepartiet og de Uafhængige Bønder gik 16. december sammen i Fremskridtspartiet, der siden har repræsenteret den islandske landbefolknings interesser. Ólafur Briem blev det nye partis første grupperformand og leder frem til 1920.

Baggrund 
Bondepartiet var det første egentlige klasseparti i Island. Da det dannedes stod det klart, at forfatningssagen og spørgsmålet om Islands tilknytning til Danmark var nær en endelig løsning, hvilket gav plads til andre politiske spørgsmål. Samtidig var landbefolkningen takket være den nyligt organiserede andelsbevægelse blevet involveret i handel og havde fået en interesse i offentlige infrastrukturforbedringer og bedre skolegang, hvor bøndernes repræsentanter tidligere blot havde ønsket at holde de offentlige udgifter - og dermed skattetrykket - så langt nede som muligt.

Det hidtil meget statiske islandske samfund gennemgik en omfattende modernisering i begyndelsen af det 20. århundrede, hvor landbefolkningen i stigende grad kom i kontakt med verden udenfor deres hjemegn og ønskede at præge samfundsudviklingen. Samtidig blev bønderne bevidste om, at deres økonomiske og politiske interesser i mange tilfælde ikke flugtede med borgerskabet i Reykjaviks. Hidtil havde kampen for selvstændighed overskygget alt andet, men da denne nærmede sig sin afslutning, tog andre politiske skillelinjer efterhånden over, herunder den mellem land og by.

Kilde 
 Bjørn Gjestil: History of Iceland, MacMillan, New York 1925.
 Bondepartiet på Altingets netsted

Tidligere politiske partier i Island
Etableret i 1913
Bondepartiet (Island, 1933)

Bondepartiet () var et islandsk agrarparti, der stiftedes i 1933 for at fremme landbrugernes interesser.

Historie 
Partiet blev grundlagt i 1933 af en udbrydergruppe fra Fremskridtspartiet, der var dannet sidst i 1916 som en sammenslutning af det oprindelige Bondepartiet og de Uafhængige bønder. I begyndelsen var Fremskridtspartiet et rent klasseparti, der udelukkende repræsenterede bøndernes interesser, men fra slutningen af 1920'erne forsøgte partiet at appellere til et bredere vælgergrundlag. Bondepartiets grundlæggere var uenige i denne linje og ønskede at vende tilbage til rollen som et egentligt agrarparti.

Ved valget i 1934 vandt partiet to mandater i Altingets nedre del og et i dets øvre del. Det opstillede i valgforbund med Selvstændighedspartiet ved altingsvalget 1937 og bevarede sine to pladser i den nedre del, men tabte mandatet i den øvre del. Bondepartiet opløstes i 1942 og indgik i Selvstændighedspartiet.

Noter 

Tidligere politiske partier i Island
Istrian Spring Trophy 2018

Istrian Spring Trophy 2018 var den 58. udgave af det kroatiske landevejscykelløb på halvøen Istrien. Løbet foregik i perioden 8. til 11. marts 2018. Løbet var en del af UCI Europe Tour 2018 og var i kategorien 2.2. Den samlede vinder blev norske Krister Hagen fra Team Coop, foran danske Kasper Asgreen fra .

Hold og ryttere

Danske ryttere
 Kasper Asgreen kørte for 
 Mikkel Frølich Honoré kørte for 
 Alexander Kamp kørte for 
 Asbjørn Kragh Andersen kørte for 
 Jesper Schultz kørte for

Etaperne

Prolog

1. etape

2. etape

3. etape

Resultater

Samlede stilling

Sprintkonkurrencen

Bjergkonkurrencen

Holdkonkurrencen

Eksterne henvisninger 
 

2018
UCI Europe Tour 2018