kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans Lindholm (søofficer)

Hans Lindholm (født 20. januar 1757 i Sankt Petersborg, død 5. september 1821 i København) var en dansk søofficer.

Han var søn af kommerceråd, godsejer til Jerstrup og Ågård Hans Lindholm (1719-1803) og Marie Elisabeth f. Bartz (1731-1804), blev født i Sankt Petersborg, hvor faderen dengang var handelsmand, blev sekondløjtnant 1775, premierløjtnant 1781, kaptajnløjtnant 1788, kaptajn 1796, kommandørkaptajn 1802, kommandør 1810 og kontreadmiral 1814. Han blev 1788 adjudant hos prins Carl af Hessen, samme år generaladjudant, 1794 kongelig jagtkaptajn, 1808 kammerherre, samme år optaget i den danske adelstand (at regne fra 1803), 28. januar 1809 Ridder af Dannebrog, 28. januar 1811 Kommandør af Dannebrog, 28. januar 1812 Dannebrogsmand og 31. juli 1815 Storkors af Dannebrog.

Blandt hans togter skal nævnes, at han 1782 førte et privat skib til Vestindien, 1797 var chef for fregatten Store Bælt, 1804 for det smukke orlogsskib Neptunus, der overførte kongen fra Holsten, 1805 for briggen Nidelven, 1807 for linjeskibet Valdemar. Efter slaget på Reden 2. april 1801 sluttede han tillige med general Ernst Frederik von Walterstorff våbenstilstanden med Sir Hyde Parkers befuldmægtigede, Lord Nelson og oberst Stewart. 1807 var han i Paris hos kejser Napoleon for at meddele ham, at englænderne havde taget vor flåde, og 1813 sendtes han i en diplomatisk mission til prinsen af Eckmühl (Louis-Nicolas Davout). 1814 udnævntes han til medlem af den kommission, der skulle foretage en reduktion af og udrensning i søofficerskorpset. Lindholm, der i sin tid havde en ikke ringe indflydelse hos Frederik VI, roses for sin takt og sit velvillige og retskafne sindelag, hvilket i høj grad kom kommandør Olfert Fischer til gode, da Lindholm optrådte som mægler mellem denne og den efter slaget 2. april 1801 stærkt ophidsede Nelson.

Han blev 1793 gift med Elisabeth Reinhardine Fabritius de Tengnagel (1775 – 20. august 1856), datter af kammerherre, generalkrigskommissær Michael Fabritius de Tengnagel og Adolphine f. Leth. Han døde 5. september 1821 i København.

Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Der findes en miniature og et physionotrace af Gilles-Louis Chrétien (Det Kongelige Bibliotek).

Kilder 
 C. With, "Hans Lindholm", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Frederik Thaarup, Fædrenelandsk Nekrolog 1821-26.

Eksterne henvisninger 
 

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kongens jagtkaptajner
Admiraler fra Danmark
Storkors af Dannebrog
Personer i Napoleonskrigene fra Danmark-Norge
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Diplomater fra Danmark
Personer fra Sankt Petersborg
Kammerherrer fra Danmark
Marguerite Brián-Schwarck

Marguerite Brián-Schwarck (1885-1971) var en dansk operasangerinde og sanglærer. Gift med kapelmester og komponist Ernst Poul Schwarck med hvilken hun fik børnene Rolf, Gösta, Christel og Volmer.

Eksterne henvisninger 
 

Operasangere fra Danmark
Augustin Gamél (1839-1904)

Augustin Cyrille Vilhelm Victor Gamél (født 10. marts 1839 i København, død 16. juni 1904 sammesteds) var en dansk handelsmand (urtekræmmer), søn af Antoine Gamél og bror til Arnold Gamél.

Overfor offentligheden har Gamél særlig gjort sig bekendt ved sin understøttelse af arktiske undersøgelser og opdagelsesrejser. Da daværende løjtnant A.P. Hovgaard efter at være vendt hjem fra sin deltagelse i Vega-ekspeditionen udarbejdede en plan til en Nordpolsekspedition, trådte Gamél til for at få planen realiseret.

Han købte og udrustede et skib, som han efter sin moder gav navnet Dijmphna, og bar den overvejende del af ekspeditionens omkostninger. Dijmphna-ekspeditionen afgik 1882. Senere trådte han hjælpende til, da Fridtjof Nansen ikke i Norge kunne opnå de fornødne midler til sin skifærd over Grønlands indlandsis 1888.

Gamél blev Ridder af Dannebrog 1883, etatsråd 1888 og Dannebrogsmand 1894.

Han er begravet på Assistens Kirkegårds katolske afdeling.

I 1891 blev Gamél og hans hustru portrætteret af H.C. Jensen. Portrætteret på tegning af Knud Gamborg fra Fridtjof Nansens besøg 1896 (Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot).

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Grosserere fra Danmark
Mæcener fra Danmark
Filantroper fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Etatsråder fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Augustin Gamél

Augustin Gamél henviser til:

 Augustin Gamél (1770-1829) (1770-1829) – dansk handelsmand (Augustin Cyrille Gamél)
 Augustin Gamél (1839-1904) (1839-1904) – dansk handelsmand (Augustin Cyrille Victor Vilhelm Gamél), sønnesøn af den foregående
Antoine Gamél

Antoine Cyrille Frederik Gamél (født 11. maj 1809 i København, død 24. april 1879 sammesteds) var en dansk handelsmand.

Han var søn af den franske emigrant Augustin Gamél (1770-1829), der efter at have været frisør hos kronprins Frederik i 1805 begyndte en kolonialhandel; moderen var Ane Marie, født Westenskov (1774-1848). 

Efter at have gået i Efterslægtselskabets Skole blev Gamél sat i urtekræmmerlære og overtog derpå efter faderens død bestyrelsen af dennes forretning for sin moder. Skønt han ikke havde stået den ordinære læretid ud, blev han 1834 ved kongelig bevilling medlem af Urtekræmmerlavet og overtog i 1835 forretningen for egen regning. 

Da han ved Frederik VI's død mistede leverancen til hoffet, og tiderne i det hele var vanskelige, kastede han sig specielt over brænding og forhandling af javakaffe og hævede denne forretning fra en ringe begyndelse til at blive den største kaffeforretning i Norden og den største forretning i brændt javakaffe i Europa. 

Den af faderen 1805 erhvervede ejendom på Østergade blev for lille og måtte 1874 suppleres med en ejendom i Lille Kongensgade (det gamle Skippernes Lavshus). Fra 1868 var han medlem af bestyrelsen for Det kjøbenhavnske Asylselskab ligesom for "Aktieselskabet til Opførelse af Arbejderboliger ved Arbejderforeningen af 1860", som han var nedstifter af. I 1859 tog han afsked fra det borgerlige infanteri som major. I 1875 blev han Ridder af Dannebrog.

9. juni 1838 havde han ægtet Maria Dijmphna Ververs (13. maj 1813 – 27. december 1876), datter af kobberhandler Adrian Alexander Ververs og Ane Marie, født Nau. Sønnene Augustin og Arnold Gamél overtog forretningen. Datteren Marie Félicité Louise blev gift med lægen Oscar Storch.

Han er begravet på Assistens Kirkegårds katolske afdeling.

Der findes et portrætmaleri af David Monies i familieeje. Xylografi 1879 efter fotografi. Litografi 1885 af I.W. Tegner & Kittendorff efter fotografi.

Kilder 

 

Grosserere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Riddere af Dannebrog
Personer fra København
Oscar Dickson

Oscar Dickson (født 2. december 1823, død 6. juni 1897) var en svensk friherre og forretningsmand, søn af James Dickson (1784-1855), bror til James Dickson (1815-1885), fætter til Charles Dickson.

Han fik sin uddannelse dels ved Göteborgs Handelsinstitut, dels ved Handelsakademiet i Lübeck. I 1841 tog han ansættelse på James Dickson & Co.’s kontor i Göteborg og 1846 på Dickson brothers & Co.’s kontor i London. Allerede 1847 blev han disponent for de Dicksonske ejendomme i Norrland.

I 1851 indtrådte Dickson som deltager i firmaet og vendte 1855 tilbage til Göteborg, hvor han senere var bosat, og hvor han havde en mængde vigtige kommunale hverv. I 1854 overtog han varetagelsen af firmaets anliggender i Vermland, rnen solgte de vermlandske ejendomme 1856 og 1857.

I 1864 udrustede han frivillige til hjælp for Danmark i krigen mod Tyskland, og det følgende år virkede han med iver og held for repræsentationsforslagets gennemførelse. I 1866 var han medlem af komiteen for den skandinaviske udstilling i Stockholm og 1867 medlem af komiteen for verdensudstillingen i Paris.

I 1873 blev han formand for sundhedskommissionen i Göteborg og 1877 medlem af den såkaldte vekselkomité. I 1875 blev han udset til æresmedlem af juryen ved den geografiske kongres i Paris. I 1880 blev Dickson ophøjet i adelsstanden og 1885 friherre. Ved Uppsala Universitets jubelfest 1877 blev han æresdoktor i filosofien.

I 1885 trådte han tilbage fra samtlige sine offentlige stillinger. Han har med en sjælden gavmildhed støttet en mængde videnskabelige og kunstneriske bestræbelser i Sverige. Således har han for eksempel for største delen bekostet de Nordenskiöldske ekspeditioner og 1875 givet bidrag til beskrivelsen af Jenissejekspeditionens videnskabelige resultat.

I 1882 bekostede Dickson den svenske deltagelse i fiskeriudstillingen i Edinburgh, 1894 deltog han i omkostningerne ved opsøgelsen af de opdagelsesrejsende Björling og Kallstenius, 1896 og 1897 ved Andrées polarekspeditioner i ballon og 1898 (posthumt) ved A.G. Nathorsts polarekspedition.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Grosserere fra Sverige
Friherrer fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Salmonsens
Mæcener fra Sverige
Personer fra Göteborg
Filantroper fra Sverige
Æresdoktorer
James Dickson

James Dickson henviser til blandt andre:

 James Dickson (botaniker) (1738–1822) – skotsk botaniker
 James Dickson (1784-1855) – svensk industrimand
 James Dickson (1815-1885) – svensk købmand
 James Fredrik Dickson (1844-1898) – svensk købmand
 James Dickson (1899-1980) – svensk politiker
A.C. Gamél

A.C. Gamél var en dansk urtekræmmer- og grossistvirksomhed, som blev grundlagt 25. august 1805 af Augustin Gamél (den ældre) (1770-1829), som samme år havde købt huset Østergade 20 (senere nr. 27) i København. Han var indvandret til Danmark fra Provence. I begyndelsen omfattede handelsvirksomheden foruden vellugtende sager og olier alle slags finere delikatesser. Senere trådte artiklen kaffe, især javakaffe, helt anderledes i forgrunden og blev den primære handelsvare. Ved åbningen i 1805 var Gaméls butik den eneste, hvor man kunne få brændt kaffe. Indtil Frederik VI's død i 1839 var firmaet leverandør til hoffet (dette var før indførelsen af prædikatet kongelig hofleverandør).

Helt indtil lukningen, der må være sket i 1940'erne, da firmaet ikke optræder i Kraks Forlags Danmarks ældste Forretninger (1950), var firmaet ledet af familien Gamél. Augustin Gaméls søn Antoine Gamél (1809-1879) overtog efter faderens død 1829 virksomheden. I 1869 blev hans ældste søn Augustin Gamél (den yngre) (1839-1904) optaget i virksomheden, efterfulgt 1879 af den yngre søn, cand.pharm. Arnold Gamél (1848-1912), der dog ikke spillede en ledende rolle. Da Augustin Gamél nogle år før sin død 1904 blev sindssyg, trak han sig fra virksomheden, som dernæst blev ledet af Arnold Gamél indtil 1906, hvor sønnen Cyril Gamél (1879-1924) tog over. Ved hans død 1924 arvede hustruen Ragnhild Gamél (1877-1949) forretningen, som drev den sammen med sønnen Augustin Cyril Pierre de Pascalin Gamél (1914-?).

Ledelse 
 1805-1829: Augustin Gamél (1770-1829)
 1829-1879: Antoine Gamél (1809-1879)
 1869-189?: Augustin Gamél (1839-1904)
 1879-1906: Arnold Gamél (1848-1912)
 1906-1924: Cyril Gamél (1879-1924)
 1924-194?: Ragnhild Gamél (1877-1949)

Se også 
 Gaméls Gård

Kilder 
 Biografier i Dansk Biografisk Leksikon og Kraks Blå Bog.

Grossistvirksomheder i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1805
Tidligere virksomheder i København
Indre By (København)
Hans Bülow (dansk journalist)

Hans Bülow er en dansk journalist og forfatter.

Bülow er uddannet cand. mag. i filmvidenskab og kommunikation og arbejdede i over tyve år på DR, hvor han stod for en række produktioner fra lettere underholdning til internationale dokumentarprogrammer. Han har modtaget syv danske og internationale TV-priser. Hans Bülow har siden etableret sit eget firma Batavia Media ApS.

I 1989 udgav han bogen Under anklage, som dokumenterer asbestens historie i Danmark, herunder forholdene på Dansk Eternit-Fabrik og andre asbestarbejdspladser, lægernes og myndighedernes svigt, samt erstatningssagen rejst af 36 asbestoseramte arbejdere.

Forfatterskab 
 Under anklage: En journalistisk dokumentation om asbesten og dens ofre, Tiderne Skifter/Dokumenta 1989. 
 (sammen med Poul-Erik Heilbuth), Giganternes kamp, Danmarks Radio 1993.

Kilder 
 CV hos Batavia Media 

Journalister fra Danmark
Ansatte i DR
Faglitterære forfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Hans
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Hans Bülow

Hans (von) Bülow er navnet på flere personer:

 Hans von Bülow (1830-1894) – tysk komponist og pianist (Hans Guido von Bülow)
 Hans von Bülow (embedsmand) (født 1926) – dansk embedsmand
 Hans Bülow (dansk journalist) – dansk journalist
 Hans Bülow (svensk journalist) (født 1956) – svensk journalist (Hans Curt Bülow)
C.B. Hansens Etablissement

C.B. Hansens Etablissement, kgl. hof-møbelfabrik var et dansk møbelsnedkeri samt tapetserer- og dekorationsvirksomhed (sengeudstyr, polsterarbejde mm.) grundlagt 16. december 1830 af kgl. hofstolemager Christopher Bagnæs Hansen (1806-1868).

Historie 
Oprindeligt fremstillede det kun stole, men voksede hurtigt og blev fra 1838 en møbelfabrik, da C.B. Hansen fik bevilling på at udføre "finerede og indlagte Meubler af fine fremmede saavelsom af indenlandske Træsorter". 1867 overdrog C.B. Hansen på grund af svagelighed sin virksomhed til sønnen Charles Hansen (1836-1895) og svigersønnen Lars Larsen (1821-1902), som 1849 var blevet værkfører hos C.B. Hansen. Lars Larsen var medindehaver til 1894.

Allerede i 1800-tallet blev C.B. Hansen landets førende virksomhed af sin art. På verdensudstillingerne i London 1851 (et nyrokokoskrivebord) og i Paris 1855 (et egetræsbogskab, som 1879 blev købt som brudegave til prinsesse Thyra) stod C.B. Hansen som den væsentlige repræsentant for dansk snedkerkunst ligesom ved udstillingen i København 1852.

Indehaver var siden 1927: fru J. Johansen (1881-1973). Fabrikken lukkede i efterkrigstiden (senere end 1950'erne).

Trap Danmark nævner i 1906, at den højeste årlige omsætning har været ca. 600.000 kr., og at firmaet beskæftiger ca. 100 arbejdere og funktionærer.

1843 havde C.B. Hansen købt Erichsens Palæ på Kongens Nytorv (Holmens Kanal 2). I 1888 solgte hans enke, Jacobine Krause (1819-1892), palæet til Kjøbenhavns Handelsbank for 425.000 kr., men firmaet forblev i naboejendommen, Holmens Kanal 4, og oprettede også en fabrik i Adelgade 82. I 1905 solgte firmaet Holmens Kanal 3 til Handelsbanken for 300.000 kr. Senere flyttede C.B. Hansens Etablissement til Store Kongensgade og senere til Bredgade 32.

Arkitekter 
I 1883 udførte C.B. Hansens Etablissement et sæt møbler i nyrenæssancestil til urtekræmmer Augustin Gaméls gård. Møblerne skulle passe til de autentiske 1600-talsinteriør, som stammede fra den 1881-82 nedrevne Skippernes Lavshus, og blev tegnet af Valdemar Koch. Interiøret gik tabt efter Gaméls død 1904, og det er uvist, om møblerne også blev kasseret.

I 1950'erne arbejdede Kay Kørbing bl.a. for C.B. Hansen.

Kendte snedkere udlært hos C.B. Hansens Etablissement 

 1908: Georg Palludan
 1953: Vagn Jacobsen (1932-2013), med sølvmedalje
 1957: Jørgen Gammelgaard (1938-1991), med sølvmedalje

Litteratur 
 Adolf Bauer, C.B. Hansen's Etablissement 1830-1880: En Skitse, København 1880.

Kilder 
 Danmarks ældste forretninger 1100-1911, Kraks Forlag 1950
 Harald Weitemeyer, V.A. Falbe-Hansen og Harald Westergaard, J.P. Trap: Kongeriget Danmark, bd. I. Indledende beskrivelse af Danmark, Kjøbenhavn og Frederiksberg, København: G.E.C. Gad 1906, s. 470. Online

Møbelproducenter i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1830
Leverandører til Det Kongelige Danske Hof
Tidligere virksomheder i København
Lysberg

Lysberg, oprindeligt Lysberg & Hansen og senere Lysberg, Hansen & Therp A/S, kgl. danske og svenske hofleverandører, er en dansk møbelfabrik, møbel- og møbelstofforretning, tapetserer- og dekorationsforretning. Den er grundlagt i 1841 af sadelmager Arentz og i 1879 overtaget af A.J. Lysberg (1840-1901). I 1911 omdannet til aktieselskab med snedkermester Valdemar Hansen (1872-) som adm. direktør. I 1933 oprettedes et bi-firma under navnet A/S Lysberg, Hansen & Therp, og samtidig indtrådte grosserer Julius Therp (1887-?) i direktionen. Forretningen blev da drevet under begge firmanavne. I 1944 indtrådte en søn af ovennævnte Valdemar Hansen, John Axel Hansen (1917-?) i direktionen. 1917-28 var Gustav Weinreich kunstnerisk leder.

I 1967 stod Lysberg, Hansen & Therp for dekorationen til prinsesse Margrethe og Henri de Laborde de Montpezats bryllup.

Lysberg, Hansen & Therp var familiedrevet frem til 2002, hvor det blev solgt. I 2007 overtog Henrik Frederiksen firmaet. I 2011 blev Lysberg, Hansen & Therp overtaget af Corinne Willigar og Carsten Drachmann, som omdøbte det til Lysberg og gav det en mere international profil. Det nye firma er dog ikke længere kongelig hofleverandør.

Firmaet er siden lukket.

Kilder 
 Danmarks ældste forretninger 1100-1911, Kraks Forlag 1950

Frederiksstaden
Danske virksomheder etableret i 1841
Virksomheder i København
Møbelproducenter i Danmark
Leverandører til Det Kongelige Danske Hof
Viola Profonda

En Viola Profonda er et firstrenget tenorstrygeinstrument. Den spilles som en almindelig violin, men er større end en viola
Den blev opfundet i 2007 af den bolivianske komponist Gerardo Yañez

Ekstern henvisning
www.violaprofonda.com 

Strengeinstrumenter
Julius Rosenbaum

Julius Rudolph Rosenbaum (18. februar 1848 i Sala, Sverige, død 31. december 1929 i København) var en dansk litograf og portrætmaler, gift med Bernhardine Rosenbaum.

Han var søn af musikus Samuel Johannes Rosenbaum (1812-1873) og Laura Margrethe f. Lassen (1824-?), gennemgik Det tekniske Institut samtidig med, at han lærte at litografere hos I.W. Tegner & Kittendorff, og gik dernæst på Kunstakademiet 1864-68. Senere uddannede han sig tillige til portrætmaler og har bl.a. malet et portræt af overrabbiner, professor Abraham Alexander Wolff, som skænkedes til denne, men nu bevares hos Det mosaiske Troessamfunds repræsentantskab. Han udstillede desuden fra 1869 dels tegnede og litograferede por­trætter, dels raderinger efter malerier eller originale, hvoraf flere blev erhvervet af Den Danske Radeerforening. Han fik i 1892 en ministeriel understøttelse på 400 kr. til en studierejse i udlandet. Han udstillede i Stockholm (1889), hvor nogle af hans arbejder blev købt til Nationalmuseum, og i München (1892).

Han er repræsenteret på Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot, Den Kongelige Kobberstiksamling og Det Kongelige Bibliotek.

Han ægtede den 31. oktober 1874 Bernhardine Marie Kruse (10. september 1852 – 7. juni 1929), skuespillerinde ved Folketeatret og datter af kgl. kapelmusikus Johan Peter Frederik Kruse (1819-?} og Caroline Vilhelmine Marie f. Beuchel (1813-1886).

Han er begravet på Bispebjerg Kirkegård.

Udstillinger 
 Charlottenborg Forårsudstilling 1869, 1871, 1882-84, 1886, 1890, 1892, 1895
 Kunstnerforeningen af 18. November, 1882, 1921
 Nordisk Kunstudstilling, København 1883
 Stockholm 1889
 München 1892
 Kunstnernes Efterårsudstilling 1908

Værker 
Portrætter:
 Overrabbiner, profesor Abraham Alexander Wolff (1884/89, Det mosaiske Troessamfund)
 Officer Theodor Freiesleben (Den Danske Frimurerorden)
 Officer N.P. Jensen (Frimurerlogen i Helsingør)
 Selvportræt (1886, Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot)
Grafik:
 Portræt af en gammel dame (radering, 1885, udsendt af Den Danske Radeerforening)
 Aftenlandskab (radering, som forannævnte)
 Østre Anlæg (radering, 1887, som forannævnte)
 Fra Farum (radering, 1891, som forannævnte)
 Kristus i Emmaus, efter Rembrandt Harmenszoon van Rijn (1889)
Litografier efter malerier:
 Ved skovledet, efter Michael Therkildsen
 Leonora Christine forlader fængslet, efter Kristian Zahrtmann (1885)
 Fransk vaskeri, efter J.F. Willumsen
 Talrige litograferede portrætter af samtidens kendte personligheder, især skuespillere og sangere samt kgl. personer

Kilder 
 

Danskere født i Sverige
Litografer fra Danmark
Grafikere fra Danmark
Malere fra Danmark
Portrætmalere
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Assens Kirke

For kirken i købstaden Assens på Fyn, se Vor Frue Kirke (Assens).

Assens Kirke er beliggende i Assens i Falslev-Vindblæs Sogn. Kirken er bygget som kapel 1923 og anneks kirke til Falslev Kirke fra 1931. Kirken er blevet udvidet i nyere tid.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Assens Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Mariagerfjord Kommune
Kirker i Århus Stift
Kirker i Randers Amt
Assens (Mariagerfjord Kommune)
Audi A3 8V

8V er chassiskoden for Audi A3 fra 2012 og frem. Bilen blev præsenteret 6. marts 2012 på Geneve Motor Show som tredørs.

Tredørsmodellen kom på markedet den 24. august 2012, og har kunnet bestilles siden maj 2012. Den femdørs Sportback har kunnet bestilles siden slutningen af september 2012, og kom på markedet den 9. marts 2013.

I forhold til forgængeren har målene kun ændret sig lidt, dog er vægten nedsat med op til 80 kg.

Alle motorerne har turbolader. A3 8V er den første bil i Volkswagen-koncernen, som er baseret på den nye MQB-platform. Den skal i fremtiden bruges til alle koncernens bilmodeller med tværliggende motor, bortset fra New Small Family.

Teknik og udstyr 
Med A3 introducerer Audi nogle nyheder i den lille mellemklasse, som f.eks. LED-forlygter og navigations- og bilbetjeningssystemet MMI. Nyt er også den såkaldte Audi Phone Box, som er et rum i midterarmlænet hvor der kan ligge en mobiltelefon som kan etablere trådløs forbindelse til tagantennen for bedre modtagelse.

Motorer 
I første omgang fandtes modellen med en 1,4-liters TFSI-benzinmotor med 90 kW (122 hk) og en 1,8 TFSI med S tronic og 132 kW (180 hk). 2,0 TDI-dieselmotoren yder nu 110 kW (150 hk). Siden august 2012 sælges også en 1,6 TDI med 77 kW (105 hk), et kombineret brændstofforbrug på 3,9 liter diesel og et CO2-udslip på 99 g/km.

Siden februar 2013 fås igen en 1,4 TFSI med cylinderfrakobling, COD, 103 kW (140 hk) og et maksimalt drejningsmoment på 250 Nm fra 1500 til 3500 omdr./min.

 Elektronisk begrænset

Kilder

Eksterne henvisninger 

8V
Små mellemklassebiler
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 2012
Biler fra 2010'erne
Rebild Skovhuse

Rebild Skovhuse er navnet på en række gårde og huse langs Rebild Skovhusevej, Brodsøvej og Stendalsvej, 1 km sydøst for Rebild og 2 km sydvest for Skørping. Den afgrænses af Mosskov mod øst og Sønderskov mod sydvest. Bebyggelsen ligger i Skørping Sogn, Hellum Herred, 1970-2007 Nordjyllands Amt, fra 2007 Region Nordjylland.
Navnet optræder i 1506 som Rebildskou.

Kilder 

Lokaliteter i Rebild Kommune
K+S

K+S AG (tidligere  Kali und Salz GmbH ) er en tysk agrokemisk- og saltvirksomhed med hovedsæde i Kassel. Virksomheden er Europas største leverandør af potaske til brug i gødning. Siden overtagelsen af Morton Salt i 2009 har K+S også været verdens største saltproducent. Virksomheden producerer og distribuerer også andre typer mineral-gødning såsom magnesiumsalte, og pottegødning.

K+S havde ved udgangen af 2010 15.242 medarbejdere på verdensplan. I 2011 havde virksomheden en omsætning på € 5,15 mia.

Historie 
K+S er grundlagt i 1889 som Aktiengesellschaft für Bergbau und Tiefbohrung. I 1899 blev navnet ændret til Salzdetfurth AG in 1899. I 1973 blev virksomheden fusioneret med potaske-divisionen i BASF-datterselskabet Wintershall blev virksomheden navngivet Kali und Salz (kalium og salt). I 1999 skiftede virksomheden navn til K+S. K+S har ekspanderet internationalt og er tilstede i 15 forskellige lande: Østrig, Belgien, Tjekkiet, Frankrig, Grækenland, Tyskland, Italien, Holland, Polen, Portugal, Spanien, Sverige, Schweiz og Storbritannien. Udenfor Europa er virksomheden repræsenteret i Chile, Canada og USA.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Officielle hjemmeside

Fremstillingsvirksomheder fra Tyskland
Kassel