kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Socialistpartiet (Island)

Sameiningarflokkur alþýðu – Sósíalistaflokkurinn (dansk: Socialistpartiet - fulde navn Det forenede Folkeparti - Socialistpartiet) var et islandsk politisk parti der eksisterede i perioden 1938–1968, da partiet indgik i Folkealliancen sammen med udbrydere fra Islands Socialdemokratiske Parti.

Historie 
I 1916 blev det islandske socialdemokratiske partiet Alþýðuflokkurinn dannet. Partiet blev splittet i 1930, da dets venstrefløj dannede Kommúnistaflokkur Íslands (Islands kommunistiske parti), der blev den islandske sektion af Komintern. I 1937 oplevede socialdemokraterne en ny splittelse og udbryderne etablerede i 1938 sammen med kommunisterne Socialistpartiet, men uden at tilslutte sig Komintern. Partiet vedblev dog at arbejde i tråd med Kominterns retningslinjer og opretholdet tæt forbindelse med Sovjetunionens kommunistiske parti. I 1939 blev Einar Olgeirsson partileder efter at en ikke-kommunist havde forladt partilederposten i protest mod Sovjetunionens angreb på Finland.
 
Partiets indflydelse voksede under Anden Verdenskrig og ved altingsvalget 1942 blev partiet større end Socialdemokraterne. Partiet var stærke tilhængere af at oprette den islandske republik i 1944. 144-46 deltog Socialistpartiet i en bred samlingsregering, men trak sig på spørgsmålet om USAs militærbase i Keflavik, som partiet var imod.

4. april 1956 etablerede Socialistpartiet sammen med en udbrydergruppe fra Socialdemokratiets venstrefløj partiet Folkealliancen med Hannibal Valdimarsson som første leder. Alliancen blev omdannet til et politisk parti i 1968, hvorefter Socialistpartiet blev opløst.

Partiledere 
 Héðinn Valdimarsson, 1938-1939
 Einar Olgeirsson, 1939-1968

Valgresultat

Litteratur 

 Dolf Sternberger, Bernhard Vogel (Hrsg.): Die Wahl der Parlamente und anderer Staatsorgane. Ein Handbuch. Band I: Europa. Erster Halbband. Walter de Gruyter, Berlin 1969, s. 695–710.
 Helmut Richter, Günter Trautmann (Hrsg.): Eurokommunismus. Ein dritter Weg für Europa? Hoffmann und Campe, Hamburg 1978, s. 136 ff.

Tidligere politiske partier i Island
Socialistiske partier
Etableret i 1938
Ophørt i 1968
Valget i Costa Rica 1913

Valget i Costa Rica 1913 var et præsident- og parlamentsvalg afholdt i Costa Rica den 7. december 1913. Det var det første direkte valg siden 1844. Det var også det første valg hvor alle mænd havde valgret, efter økonomiske og uddannelsesmæssige krav blev fjernet. Máximo Fernández Alvarado fra det Republikanske Parti vandt præsidentvalget, men både han og modkandidaten Carlos Durán Cartin blev senere underkendt, og Alfredo González Flores blev udnævnt til præsident af kongressen den 8. maj 1914. Det Republikanske Parti vandt også parlamentsvalget. Valgdeltagelsen var 78,0 % ved præsidentvalget og 78,6 % ved parlamentsvalget.

Valgresultater

Præsident

Parlamentet

Referencer 

Politiske valg i Costa Rica
Costa Rica 1913
Krumstedt

Krumstedt er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Mitteldithmarschen i den centrale del af Kreis Dithmarschen. Kreis Dithmarschen ligger i den sydvestlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
I kommunen ligger ud over Krumstedt, bebyggelsen Krumstedterfeld.

Nabokommuner 
Nabokommuner er (med uret fra nord) kommunerne Bargenstedt, Tensbüttel-Röst, Schafstedt, Eggstedt, Süderhastedt, Frestedt, Windbergen, Wolmersdorf og Nindorf (alle i Kreis Dithmarschen).

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Dithmarschen
Socialistalliancen

Bandalag Jafnaðarmanna (dansk: Socialistalliancen) var et islandsk parti, der blev etableret i 1983 af Vilmundur Gylfason, der var tidligere justits- og undervisningsminister og altingsmedlem for Islands Socialdemokratiske Parti, som han havde medlt sig ud af året før i protest mod partiets borgerliggørelse og pro-amerikanske udenrigspolitik. Gylfason brugte en kontant og konfrontatorisk stil overfor sine modstandere, hvilket resulterede i stor tilslutning. Ved altingsvalget 1983 fik partiet 7,3% af stemmene og fire mandater. Senere på året begik Gylfason selvmord og efterfølgende gik partiet langsomt i opløsning. Ved valget i 1987 fik Socialistalliancen 0,2% af stemmerne og ingen repræsentation, hvorefter den blev nedlagt.

Litteratur 
 Dieter Nohle & Paul Stöver: Elections in Europe: A data handbook, London 2010. s. 965
 Frauke Rubart: Das Parteiensystem Islands. In: Oskar Niedermayer, Richard Stöss, Melanie Haas (Hrsg.): Die Parteiensysteme Westeuropas. VS Verlag für Sozialwissenschaften, Wiesbaden 2006. s. 269

Tidligere politiske partier i Island
Etableret i 1983
Ophørt i 1987
Dummy (film fra 2002)

Dummy er en dramedyfilm skrevet og instrueret af Greg Pritikin fra 2002 . Dummy havde sin premiere den 21. februar 2002 og blev udgivet til biograferne den 12. september 2003. Filmen var udgivet til hjemmedier af Lions Gate Entertainment den 17. februar 2004.

Medvirkende 
 Adrien Brody som Steven Schoichet
 Milla Jovovich som Fangora "Fanny" Gurkel
 Illeana Douglas som Heidi Schoichet
 Vera Farmiga som Lorena Fanchetti
 Jessica Walter som Fern Schoichet
 Ron Leibman som Lou Schoichet
 Jared Harris som Michael Foulicker
 Helen Hanft som Mrs. Gurkel
 Lawrence Leritz som brudgom
 Poppi Kramer som bruden
 Mirabella Pisani som Bonnie

Kilder

External links 
 

Amerikanske film fra 2002
Engelsksprogede film
Komediefilm fra USA
Dramafilm fra USA
Alþýðusamband Íslands

Alþýðusamband Íslands (ASÍ), er en faglig centralorganisation for manuelle arbejdere på Island, der blev grundlagt 12. marts 1916. ASÍ består af 64 fagforbund som organiserer arbejdere indenfor industrien, den offentlige sektor og dele af den private servicesektor. Organisationen er landets klart største fagforbund med 109 000 medlemmer ud af Islands samlede arbejdsstyrke på omkring 150 000. Leder siden oktober 2018 er Drífa Snædal.

ASÍ er medlem af International Labour Organization (ILO).

Forbindelse til politiske partier 
Sammtidig med ASÍ blev Islands Socialdemokratiske Parti grundlagt som den islandske arbejderbevægelses politiske gren og de to organisatoner arbejdede tæt sammen, men i midten af 1940erne kappede partiet båndene til ASÍ for at kunne tiltrække nye vælgergrupper. Fra midten af 1950erne havde organisationen nære relationer til venstrefløjspartiet Folkealliancen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Alþýðusamband Íslands (ASÍ) websted

Organisationer fra Island
Fagforbund
Etableret i 1916
Dylan Moran

Dylan Moran (født 3. november 1971) er en irsk stand-up-komiker, forfatter og skuespiller. Han er mest kendt for at medvirke i den britiske sitcom Black Books, som han skrev sammen med Graham Linehan, og sin medvirken i filmene Shaun of the Dead og Run, Fat Boy, Run.

Udvalgt filmografi 
 Notting Hill (1999) - Rufus
 The Actors (2003) - Tom Quirk
 Shaun of the Dead (2004) - David
 Run, Fat Boy, Run (2007) - Gordon
 A Film with Me in It (2008) - Pierce

 Tv-serier 
 How Do You Want Me? (1998-99) - Ian Lyons
 Black Books'' (2000–04) - Bernard Black

Eksterne henvisninger 

 
 

Komikere fra Irland
Skuespillere fra Irland
Personer fra London
Nindorf (Dithmarschen)

Nindorf er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Mitteldithmarschen i den centrale del af Kreis Dithmarschen. Kreis Dithmarschen ligger i den sydvestlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Nindorf ligger øst for Meldorf ved Bundesstraße 431. Ud over Nindorf ligger også Farnewinkel i kommunen.

Nabokommuner 
Nabokommuner er (med uret fra nordvest) byen Meldorf og kommunerne Bargenstedt, Krumstedt og Wolmersdorf (alle i Kreis Dithmarschen).

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Dithmarschen
Nordermeldorf

Nordermeldorf er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Mitteldithmarschen i den centrale del af Kreis Dithmarschen. Kreis Dithmarschen ligger i den sydvestlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Kommunen er beliggende i marsken og grænser over Speicherkoog direkte til Nordsøen og dermed til Nationalpark Schleswig-Holsteinisches Wattenmeer. Vejen mellem Meldorf og Wöhrden, går gennem kommunen.

I kommunen ligger ud over Nordermeldorf, bebyggelserne Barsfleth, Christianskoog og Thalingburen

Nabokommuner 
Nabokommuner er (med uret fra nordvest) kommunerne Warwerort, Friedrichsgabekoog, Wöhrden, Hemmingstedt og Epenwöhrden samt byen Meldorf (alle i Kreis Dithmarschen).

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Dithmarschen
Trinatriumfosfat

Trinatriumfosfat er et letopløseligt salt med basisk reaktion:

Na3PO4 → 3 Na+ + PO43-

PO43- + H2O → HPO42- + OH-

Alkalitet pKb = 2,23

Anvendelse
 Som surhedsregulerende middel og som antiklumpningsmiddel i levnedsmidler, og har da E‑nummeret  339. ADI = 70 mg/kg kropsvægt.
 Affedtning.
 Pletfjerning.
 Matterende afvaskning før maling.
 Flusmiddel ved slaglodning af kobberdele i medicinsk apparatur. Oxidresterne fjernes let med vand bagefter.
 Sænker smeltepunktet ved glasering af keramik.
 Strålebehandling. Trinatriumfosfat med radioaktivt fosfor (Isotopen 32P] kan anvendes til kropsstyret strålebehandling af specifikke lidelser. Det radioaktive præparat kan administreres som opløsning oralt. Kroppen fordeler stoffet til de steder, hvor fosfor indgår, f.eks. til knoglerne, der således bestråles.

Strukturformel og molekylmodel

Klassificering
EG-nummer 231-509-8
ATC-koder
A06XD17
A06AG01
B05XA09
V10XX01 (Radioaktive isotop 32P)
RTECS TC9575000

Natriumforbindelser
Stigsnæs Gulfhavn Olie Terminal

Stigsnæs Gulfhavn Olie Terminal er en oliehavn og en olieterminal der ligger på Stigsnæs. Havnen ved olieterminalen er 15 meter dyb, og er sammen med Stigsnæsværkets Havn, som er 18 meter dyb, en af Danmarks dybeste havne. Den ligger ved det tidligere olieraffinaderi på Stigsnæs som lukkede i 1997. 

I dag benyttes havnen til udskibning af olie, som bl.a. bruges til at fremstille jetfuel, diesel, biodiesel, fuelolie og vakuum gasolie. Olieraffinaderiets anlæg består af to oliepierer ved havnen, samt et overjordisk tankanlæg og et lukket overjordisk rørsystem. Olieprodukterne losses fra skibe til lagertankene via et rørsystem ved de to pierer, på samme måde føres olien fra lagertankene ud i rørene, og ned til de store olietankere ved havnen. 

Tankene var nogle af de bygninger der fik lov til at blive stående efter lukning og nedrivning af det gamle nedlagte olieraffinaderi, hvor skorstene blev væltet i 2001.

Kilder 

Petrokemi
Skælskør
Havne i Danmark
Olieselskaber i Danmark
Toccata og Fuga d-mol BWV 565

Toccata og Fuga d-mol BWV 565 er sandsynligvis verdens mest kendte musikstykke komponeret til kirkeorgel. Traditionelt er det blevet tilskrevet komponisten Johann Sebastian Bach som et ungdomsværk fra hans tid i Arnstadt, engang mellem 1703 og 1707. Enkelte musikkyndige er fremkommet med argumenter, som taler imod, at Bach er stykkets ophavsmand, men den anerkendte Bach-ekspert Christoph Wolff har hævdet, at træk i kompositionen, som er atypiske for Bach, kan forklares ved, at stykket er et ungdomsværk . Det har også været hævdet, at det kan dreje sig om en omarrangering af en komposition for violin.

Kompositionen består af to satser: en toccata, dvs et præludium (et forspil) med hurtige løb og fuldtonede akkorder og en tilhørende firstemmig fuga. Satserne er nært sammenknyttede, motivistisk og harmonisk.

Musikeksempel 
.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Hannes Kästners version af "Toccata and Fugue in D Minor" på webportalen YouTube.

Klassisk musik
Orgelmusik
Værker af Johann Sebastian Bach
Ulrika Sofia De Geer

Ulrika Sofia De Geer (født Sprengtporten 20. august 1793 på Sparreholm, Hyltinge, død 22. september 1869 i Stockholm) var en politisk aktiv svensk salonværtinde. Hun giftede sig 1810 med politikeren friherre (fra 1818 greve) Carl De Geer, og menes at have haft indflydelse på hans politik. Hun var en central person i selskabslivet i Stockholm fra 1820'erne til 1850'erne.  

Hun var datter af Johan Vilhelm Sprengtporten og grevinde Sophia Lovisa Mörner af Morlanda og søster til Jakob Wilhelm Sprengtporten. Hun blev 1810 overtalt af sin mor til et fornuftsægteskab med De Geer trods at hun var forelsket i Karl Fredrik Reinhold von Essen, hvad der forårsagede en langvarig depression og vakte opmærksomhed i samtiden. Efter von Essens død 1820 skal hun åbent have klædt sig i sørgeklæder. Som en central person i Stockholms selskabsliv beskrev Louis De Geer hende: "ett livligt och kvickt fruntimmer, som till och med ibland kunde vara litet skarp, ehuru hon hade ett mycket gott hjärta", og "Hon var ganska korpulent men frisk och sade sig endast hava två sjukdomar, den ena var 'hänsjuka' eller längtan från Stockholm och den andra 'ditsjuka' eller längtan till hennes favoritställe Kulla-Gunnarstorp, där hon kände sig som en ny människa och gjorde långa promenader, under det hon i Stockholm ytterst sällan gick över golvet." Hendes saloner var kendt som centrum for politiske diskussioner og hun betragtes som en politisk magtfaktor i datidens Stockholm. Hun ses som ansvarlig for sin mands tilnærmelse til oppositionen 1840. K. G. von Brinkman var en kendt gæst i hendes salon. Da hun i 1861 blev enke, ophørte salonerne for andre end familien. F.U. Wrangel kaldte hende Sveriges sidste grande dame.

Referencer 
 Carl De Geer, urn:sbl:17344, Svenskt biografiskt lexikon (art av B. Boethius.  Herbert Lundh.), hämtad 2013-10-28. 

Personer fra Sverige
Salonværter
Svenskere i 1800-tallet
Marina Abramović

Marina Abramović (serbisk: Марина Абрамовић, født 30. november 1946 i Beograd) er en serbisk performancekunstner, der nu har base i New York. Hendes arbejder undersøger forholdet mellem kunstneren og publikum, kroppens begrænsninger og sindets muligheder. Med en aktiv karriere på over fire årtier er Marina Abramović blevet beskrevet som "performancekunstens bedstemor". Hun har stået i spidsen for en ny forståelse af identiteten ved at inddrage beskuerne med fokus på at "konfrontere smerte, blod og kroppens fysiske begrænsninger."

Blandt hendes performances kan nævnes et retrospektivt forløb på Museum of Modern Art i New York marts-maj 2012, hvorunder Abramović gennemførte det 736 timer og 30 minutter lange The Artist Is Present, hvor hun sad på en stol, mens publikum på skift sad over for hende, hvorpå de to personer blot så på hinanden i tavshed. Arbejdet med udstillingen blev skildret i portrætfilmen The Artist Is Present (2012).

Abramović har i en periode i 1970’erne og 1980'erne levet og arbejdet sammen med den tyske performancekunstner Ulay (Frank Uwe Laysiepen), og de to har gensidigt inspireret hinanden i deres arbejde.

I Danmark har Abramović haft særudstillinger på Louisiana i Humlebæk (2017) og i Den Sorte Diamant i København (2017-2020).

Referencer 

Kunstnere fra Serbien
Personer fra Beograd
Carl von Voit

Carl von Voit (født 31. oktober 1831 i Amberg, død 31. januar 1908 i München) var en tysk fysiolog.

von Voit studerede medicin og fysiologi i Göttingen, Würzburg og München, idet han særlig sluttede sig til fysiologerne Wagner, Pettenkofer og Bischoff, hvis assistent han blev 1856. I 1863 blev han ordentlig professor i fysiologi i München. Allerede tidlig kastede han sig over studiet af det afsnit af fysiologien, hvor hans livsværk ligger: læren om stofskiftet og det menneskelige legemes ernæring. Hans undersøgelser fastslog, at æggehvidestofferne ikke havde den alt overskyggende betydning, som Liebig havde tillagt dem, og påviste den såkaldte "kvælstofligevægt". Dels ene, dels sammen med Bischoff og senere med Pettenkofer og en række elever (Münchenerskolen) har han foretaget en stor række undersøgelser over næringsstoffernes betydning for ernæringen, over menneskets næringsbehov under forskellige livsforhold og kostens sammensætning. Hans undersøgelser fik hurtig direkte betydning for den praktiske ernæring ved ordningen af bespisningen i hospitaler og arbejdshuse, ved provianteringen for soldater og så videre, og hans "Normalrationer" 
blev i lang tid lagt til grund for disse kostordninger. En fuldstændig oversigt over ernæringslæren har han givet i Handbuch der Physiologie des allgemeinen Stoffwechsels und der Ernährung (Hermanns Handbuch der Physiologie, VI, 1881), hvor man finder litteraturangivelser over hans arbejder.

Kilder 

  

Fysiologer fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Islands folkeafstemning om republik 1944

Folkeafstemningen om indførelse af republik i Island afholdtes den 24. maj 1944. Vælgerne skulle tage stilling til to forslag:

 Afskaffelse af personalunionen med Danmark.
 Indførelse af en ny republikansk forfatning.

Valgdeltagelsen var den højeste i Islands historie idet 98,6% af vælgerne afgav deres stemme.

Efter, at et overvældende flertal af befolkningen havde stemt for ophævelse af personalunionen (99%) og en ny republikansk forfatning med fuld uafhængighed af Danmark (95%), blev Republikken Island udråbt ved en ceremoni (Lýðveldishátiðin) 17. juni 1944 på Thingvellirsletten, hvor Altinget erklærede båndene til det danske monarki for brudte, grundlagde Island som republik og valgte den hidtidige rigsforstander Sveinn Björnsson til landets første præsident.

Baggrund 
Den dansk-islandske forbundslov af 1. december 1918 gjorde Island til et selvstændigt kongerige, Kongeriget Island, i personalunion med Danmark. Danmark stod dog ifølge forbundsloven fortsat for varetagelse af Islands udenrigspolitik og forsvar. Forholdet mellem de to lande kan sammenlignes med de britiske dominions relationer til Storbritannien. Selvom Island var anerkendt som en suveræn stat, blev ordningen ikke opfattet som reel uafhængighed. 25. februar 1944 besluttede Altinget at bryde båndene mellem Island og det danske monarki i overensstemmelse med en bestemmelse i forbundsloven, der tillod opsigelse af den dansk-islandske personalunion efter 25 år.

Altinget vedtog, at der den 20-23. maj 1944 skulle afholdes en landsdækkende folkeafstemning om ophævelsen af personalunionen og en ny republikansk grundlov. Folkeafstemningen begyndte ved middagstid den 20. maj og sluttede ved midnat den 23. maj 1944. Avisen Morgunbladid rapporterede den 25. maj 1944, at deltagelsen i folkeafstemningen havde været 98%. Ud af de 48.100 mennesker, som havde stemt, gik 99,5% ind for afskæring af båndene med det danske monarki, og 98,3% stemte til for at grundlægge en republik.

Resultat

Afskaffelse af unionsakten

Ny republikansk forfatning

Følger 
Island blev erklæret en republik den 17. juni 1944, hvorefter personalunionen med Danmark ophørte.

Den 17. juni 1944 klokken 13:30 indledte den islandske statsminister Björn Þórðarson festlighederne, og en religiøs ceremoni blev afholdt. Den nye flag for republikken blev rejst, og medlemmerne af parlamentet rejste sig fra deres pladser, da kirkeklokker ringede. Alle erklærede højtideligt, at Island fremover ville være en republik. Medlemmerne af parlamentet valgte der efter Sveinn Björnsson som den første præsident. Björnsson var blevet regent over Island og kongens stedfortræder i krigsårene. Han er den eneste præsident, der ikke er blevet valgt direkte af befolkningen på Island.

Noter 

Politiske valg i 1944
Republik 1944
Island1944
Folkeafstemninger om forfatninger
Folkeafstemninger om monarki
Folkeafstemninger i 1944
Vincent Voiture

Vincent Voiture (født 23. februar 1597 i Amiens, død 26. maj 1648 i Paris) var en fransk forfatter.

Voiture, der var søn af en vinhandler, studerede i Paris og fik trods sin borgerlige herkomst indpas i de fineste kredse i kraft af sit vid og sine muntre indfald. Han blev fremragende medlem af Hôtel-de-Rambouilletsalonen og tjente først hertug Gaston af Orléans, senere Richelieu, til sidst kongen selv. I deres tjeneste foretog han rejser til Spanien og Italien og skrev derfra breve hjem til Paris og fra Paris breve til venner, der drog i felten eller i diplomatisk mission. I levende livet fik Voiture intet udgivet, han brød sig alene om at glimre i selskabslivet, at være galant, frivol og spirituel til salonbrug, at improvisere sonetter og epigrammer, rondeaux og madrigaler over døgnets små intriger og pointer. Heller ikke hans breve er betydelige af indhold, men udtryksmåden spiller i en let kauserende og smidig form og opdyrker sproget til en yndefuld og behændig udtryksfinhed, der indvarsler den kommende tids, særlig Voltaires, glimrende prosa. Først efter hans død samledes hans Œuvres af hans nevø Martin Pinchêne (1650). Senere udgaver skyldes Abdolonyme Ubicini (1855), Amédée Roux (1856) og Octave Uzanne (1880).

Kilder 

  af Sophus Michaëlis

Digtere fra Frankrig
Fransksprogede forfattere
Franskmænd i 1600-tallet
Personer fra Amiens
Folkeafstemningen om hjemmestyre 1979

En vejledende folkeafstemning om grønlandsk hjemmestyre blev afholdt på Grønland 17. Januar 1979. Et flertal på 70.1% af vælgerne stemte for indførelsen af hjemmestyre, mens 25,8% stemte imod. Stemmeprocenten var 63,3%, hvoraf 95,9% var gyldige. Som følge af afstemningen blev Grønlands hjemmestyre indført 1. maj 1979, hvilket medførte, at landsrådet blev erstattet af et egentligt parlament, Grønlands Landsting, der fik myndighed over områder som undervisning, sundhed, fiskeri og miljøpolitik.

Se også 

 Rigsfællesskabet
 Grønlands hjemmestyre

Henvisninger 

Hjemmestyre 1979
Hjemmestyre 1979
Charlotte Bagger Brandt

Charlotte Bagger Brandt (født 1968 i Slagelse) er en dansk kurator og kunstrådgiver uddannet i idé- og kunsthistorie fra Danmark og Tyskland. Hun har siden 1999 kurateret en lang række udstillinger i ind- og udland og var i 2008 en af de tre kuratorer og initiativtagere bag U-Turn Kvadriennalen for Samtidskunst i København. 

Efter syv år som kurator på Kunsthal Charlottenborg samt en to-årig periode som direktør brød Charlotte Bagger Brandt med de etablerede kunstinstitutionelle rammer for i stedet at arbejde i et format, der kunne skabe nye muligheder og rum for kunsten. Hun etablerede virksomheden Råderum – Mobilt kontor for samtidskunst, der lige siden har fokuseret på at rådgive om og udvikle kunstprojekter uden for eller på tværs af traditionelle, institutionelle rammer. Med projekter som blandt andet Vores Kunst, 2011, Urban Play, 2012, Inkubator, 2014 og senest Placemaking, 2015 har hun etableret sig som ekspert indenfor områderne stedsspecifik kunst, social praksis, landart og deltagerbaserede projekter i mellemrummet mellem kunst, arkitektur og byudvikling.

Kuratorisk har Charlotte Bagger Brandt tæt tilknytning til Mellemøsten og indgået i flere samarbejdsprojekter i blandt andet Tyrkiet, Palæstina, Israel og Ægypten – alle områder, hvor brugen af det offentlige rum er underlagt helt andre normer og regelsæt end i et land som Danmark. Gennemgående for hendes praksis har været en insisteren på kunsten som genvej til social forandring og lokal forankring – en insisteren der forudsætter lokalt kendskab og en forståelsen for et rums fysiske såvel som immaterielle og fortællende kvaliteter. Research, stedsanalyser, dialog i øjenhøjde og tålmodighed er derfor essentielle metodiske greb i hendes praksis.

Udstllinger 
 Værker der virker, Kunsthal Charlottenborg 2009

Bibliografi 

 Make Yourself at Home, Kunsthal Charlottenborg 2011
 Værker der Virker, Kunsthal Charlottenborg 2010
 U-turn, en Kvadriennale for samtidskunst, Statens Kunstfond 2009

Undervisning:
 Charlotte Bagger Brandt underviser i stedspecifik kunst og kunst i det offentlige rum på Københavns Universitet.

Anerkendelser 
 Danske Kunstkritikeres Pris, 2008 – på vegne af AICA Foreningen af Danske Kunstkritikere.

Referencer 

Kunsthistorikere fra Danmark