kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Flight International

Flight International er et engelsk magasin med fokus på luftfart, som udkommer månedligt.

Tidsskriftet blev etableret i 1909 som Flight: A Journal devoted to the Interests, Practice, and Progress of Aerial Locomotion and Transport og er verdens ældste kontinuert publicerede magasin omhandlende luftfart. Det dækker blandt andet luftfartsindustrien, lufttransport, flytest, analyser omkring luftfart, rumfart o.a.

Referencer 

Etableret i 1909
Tidsskrifter fra Storbritannien
Flight

Flight henviser til flere artikler:

 Flight (luftvåben) – en luftmilitær enhed.
 Flight International – et internationalt tidsskrift om fly.
 Microsoft Flight Simulator – et flysimulationsprogram.
 Flight 93 (film) – en amerikansk film om et af de kaprede fly 11. september 2001.
 Flight (film fra 2012) – en amerikansk film fra 2012 instrueret af Robert Zemeckis.

Se også 
Diverse flystyrt, vist efter flyrutenummer fx
 Air France Flight 447
Milan Neralić

Milan Neralić (26. februar 1875 i Slunj – 17. februar 1918 i Wiener Neustadt) var en østrigsk fægter som deltog i de olympiske lege 1900 i Paris.

Neralić kom på en tredjeplads i fægtning i disciplinen sabel for fægtemestre under OL 1900 i Paris. Der var 29 fægtere fra syv lande som deltog i konkurrencen. Neralić vandt fire af de syv kampe i finalerunden som bestod af otte fægtere og som blev afviklet den 27. juni 1900. Antonio Conte fra Italien vandt konkurrencen og blev olympisk mester foran sin landsmand Italo Santelli.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ne/milan-neralic-1.html 

Fægtere fra Østrig
Sportsfolk fra Kroatien
Ellen Müller-Preis

Ellen Müller-Preis (født 6. maj 1912 i Berlin, død 18. november 2007 i Wien) var en østrigsk fægter som deltog i de olympiske lege 1932 i Los Angeles, 1936 i Berlin og 1948 i London. 

Preis blev olympisk mester i fægtning under OL 1932 i Los Angeles. Hun vandt den individuelle konkurrence i fleuret foran britiske Heather Guinness og Erna Bogen fra Ungarn.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/mu/ellen-muller-preis-1.html 

Fægtere fra Østrig
Personer fra Berlin
Jøder fra Østrig
Andreas Suttner

Andreas Suttner (25. september 1876 – 5. juli 1953) var en østrigsk fægter som deltog i de olympiske lege 1912 i Stockholm.

Suttner vandt en sølvmedalje i fægtning under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det østrigske hold som kom på en andenplads i holdkonkurrencen i sabel efter ungarn. Der var elleve hold som deltog og i finalerunden som bestod af fire hold vandt østrig to kampe og tabte en, mod ungarn. Deltagerene på de østrigske sabelhold var Albert Bogen, Rudolf Cvetko, Friedrich Golling, Otto Herschmann, Andreas Suttner, Reinhold Trampler og Richard Verderber. I den individuelle konkurrence i fleuret blev Suttner slået ud i første runde.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/su/andreas-suttner-1.html 

Fægtere fra Østrig
Deltagere ved sommer-OL 1912
Paris-Nice 2011

Paris-Nice 2011 var den 69. udgave af Paris-Nice. Løbet blev arrangeret fra 6. til 13. marts 2011.

Udover de 18 ProTeams blev Bretagne-Schuller, Cofidis, Europcar og FDJ inviteret til at deltage. Tony Martin vandt løbet samlet.

Etaper

Søndag 6. marts – 1. etape: Houdan – Houdan, 154,5 km

Mandag 7. marts – 2. etape: Montfort l’Amaury – Amilly, 199 km

Tirsdag 8. marts – 3. etape: Cosne-Cours-sur-Loire – Nuits-Saint-Georges, 202,5 km

Onsdag 9. marts – 4. etape: Crêches-sur-Saône – Belleville, 191 km

Torsdag 10. marts – 5. etape: Saint-Symphorien-sur-Coise – Vernoux-en-Vivarais, 194 km

Fredag 11. marts – 6. etape: Rognes – Aix-en-Provence, 27 km (enkeltstart)

Lørdag 12. marts – 7. etape: Brignoles – Biot, 215,5 km

Søndag 13. marts – 8. etape: Nice – Nice, 124 km

Slutresultater

Sammenlagt

Pointtrøjen

Bjergtrøjen

Ungdomstrøjen

Eksterne henvisninger 

 Officiel side

Cykelløb i 2011
2011
Giuseppe Bergomi

Giuseppe Bergomi (født 22. december 1963) er en italiensk tidligere fodboldspiller, som spillede hele sin aktive karriere i Inter Milano. 

Bergoni er indehaver af klubrekorden for flest spillede kampe efter mere end 20 sæsoner i klubben.

Bergomi dannede sammen med Milan-spilleren Franco Baresi og Juventus-spillerne Gaetano Scirea and Antonio Cabrini et stærkt italiensk forsvar gennem det meste af 1980'erne, og spillede en væsentlig rolle for Italiens triumf ved VM i fodbold 1982.

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Italien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1982
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1986
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1988
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1998
Den fortabte søn (film)

Den fortabte søn (originaltitel Tuhlaajapoika) er en finsk film fra 1992. Filmen er instrueret af Veikko Aaltonen. Filmen havde premiere i 1995 i Danmark.

Eksterne henvisninger 
 

Film fra 1992
Film fra Finland
Korshvidskæving

Korshvidskæving er en lille delfin, der findes i Sydpolarhavet omkring Antarktis. Den ses ikke sjældent fra skibe i Drakestrædet, men der vides stort set intet om dens biologi. Arten er første gang videnskabeligt beskrevet i 1824 af Qouy og Galmard på grundlag af en tegning i bogen Pacific Ocean fra 1820. Det er dermed den eneste hval der er beskrevet og accepteret som art alene på baggrund af øjenvidneberetninger. På trods af årtiers hvalfangst i Sydpolarhavet kendte man i 1960 kun til 3 eksemplarer og i 2010 har kun 6 komplette og 14 ukomplette eksemplarer været undersøgt.

Systematisk placeres korshvidskæving i slægten Lagenorhynchus, sammen med bl.a. hvidnæse fra Nordatlanten, men nyere molekylærgenetiske data peger på at arten er nærmere beslægtet med rethvalsdelfinerne og særligt slægten Cephalorhynchus. Samme molekylærgenetiske data peger på at sydlig hvidskæving er den nærmest beslægtede art.

Udseende 

Korshvidskæving er umiskendelig i sit udbredelsesområde med den kraftige rygfinne og de skarpt markerede sorte og hvide tegninger, der fra siden ligner et liggende timeglas og fra rygsiden minder om et malteserkors (heraf navnet korshvidskæving og det latinske artsnavn cruciger. Den kan kun forveksles med den sydlige rethvalsdelfin, men da rethvalsdelfinen mangler en rygfinne er de to arter nemme at adskille.

Fuldt udvoksede individer er omkring 1,8 m lange og vejer 90-120 kg. På grund af det lave antal individer man har undersøgt er det vanskeligt at afgøre om der er kønsforskelle i størrelse, men det formodes at hannerne er lidt mindre og lettere end hunnerne.

Bestand og udbredelse 
Udbredelsen er cirkumpolar fra den antarktiske pakis til omkring 45°S, hvor arten træffes på det åbne hav. De nordligste sikre observationer er 36°S i Sydatlanten og 33°S i østlige Stillehav, nær Valparaíso, Chile. Korshvidskæving ses hyppigst syd for New Zealand, omkring Sydshetlandsøerne og i Drake Strædet.

Adfærd 
Korshvidskæving træffes oftest i små grupper på 5-10 individer. Største rapporterede gruppe var på 60 dyr. De ses ofte søge føde sammen med andre hvaler, især finhvaler, men også sejhval, vågehval, sydlig døgling, langluffet grindehval og sydlig rethvalsdelfin. Korshvidskæving kommer gerne til skibe for at ride på bovbølgen.

De sparsomme undersøgelser af maveindhold tyder på, at arten lever af forskellige blæksprutter og småfisk.

Referencer 

 LeDuc, R.G., Perrin, W.F., Dizon, A.E. (1999). Phylogenetic relationships among the delphinid cetaceans based on full cytochrome b sequences. Marine Mammal Science 15, 619–648.
 May-Collado, L., Agnarsson, I. (2006). Cytochrome b and Bayesian inference of whale phylogeny. Molecular Phylogenetics and Evolution 38, 344-354.
 National Audubon Society: Guide to Marine Mammals of the World 
 Encyclopedia of Marine Mammals 

Hvidsider
Lorenzo Valla

Lorenzo (Laurentius) Valla (født 1407 i Rom, død 1. august 1457 sammesteds) var en italiensk humanist.

Efter 1431 at være blevet ansat som professor i retorik i Pavia forfattede han de filosofiske dialoger De voluptate (eller De vero bono) og De libero arbitrio, hvori han angriber middelalderens autoriteter på filosofiens område, Aristoteles og Boëthius. Herved vakte han imidlertid en stærk forbitrelse imod sig, så han blev nødt til at opgive sin lærerstilling. I 1435 blev han sekretær hos den humanistisk dannede kong Alfonso V af Aragonien, hvem han i reglen fulgte på hans krigstog. I denne tid forfattede Valla sit navnkundigste værk, Elegantiarum libri VI, hvori han under skarp polemik mod de middelalderlige og samtidige forfattere, der radbrækkede det latinske sprog, gav udførlige regler for sprogets rette behandling i tilslutning til de klassiske mønstre. Et stærkt røre vakte han ved sit historisk-politiske stridsskrift De falso credita et ementita Constantin donatione, hvori han påviste uægtheden af det dokument, hvorved Konstantin den Store, da han flyttede residensen til Konstantinopel, skulle have overdraget paven herredømmet over hele Vesten, og som udgjorde en vigtig grundvold for pavens verdslige magt. Under en strid med gejstligheden, hvorunder Valla benægtede, at det apostoliske symbol stammede fra apostlene, var han nær kommet i inkvisitionens magt; men da den humanistisk sindede Nikolaus V var blevet pave (1447), udsonede Valla sig med kirken og blev udnævnt til apostolisk scriptor. Han vendte således tilbage til Rom, hvor han optrådte som lærer i veltalenhed og desuden udarbejdede latinske oversættelser af græske forfattere som Thukydid og Herodot. Hans stærke selvbevidsthed og forfængelighed bragte ham dog stadig i strid både med kirkens mænd, hvem han desuden forargede ved sin påstand om den latinske bibeloversættelses unøjagtighed, og med andre humanister. Men pavens velvilje bevarede han, og Calixtus III udnævnte ham 1455 til apostolisk sekretær og til canonicus ved Laterankirken. Valla var en af Italiens betydeligste humanister, og flere af hans tanker fik desuden senere stor betydning for reformatorerne; dog har man næppe med rette betragtet ham som en forløber for reformationen. De fleste af hans skrifter er samlede i en stor udgave (Opera Basel 1543); endvidere har Vahlen udgivet Laurentius Valla opuscula tria (Wien 1869).

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Filosoffer fra Italien
Renæssancefilosoffer
Italienere i 1400-tallet
Betty Heidler

Betty Heidler (født 14 oktober 1983 i Østberlin, Østtyskland) er en tysk tidligere atlet (hammerkaster).

Heidlers første mesterskabsfinale var VM i Paris i 2003, hvor hun sluttede på en 11. plads. Ved OL 2004 i Athen sluttede Heidler lige ud for podiet på fjerdepladsen. Ved EM i Göteborg i 2006 gik hun igen glip af podiet, da hun fik en femteplads. Heidler lykkedes dog at vinde guld ved VM i Osaka 2007, da hun allerede i sit andet kast nåede 74,76 meter. Hun deltog også ved OL 2008, hvor hun gik til finalen, men sluttede på en syvendeplads.

Betty Heidler vandt sølv og noterede en ny personlig rekord ved VM hjemme i Berlin 2009, hvor hun i sidste runde kastede 77,12, hvilket også var tyske rekord.

Under et stævne i tyske Halle 21. maj 2011, kastede Heidler 79,42. Kastet var ny verdensrekord.

Ved OL 2012 i London var Betty Heidler blandt favoritterne efter at have været øverst på verdensranglisten de to år forinden. I kvalifikationsrunden blev hun nummer tre med 74,44 m, og i finalen var russiske Tatjana Lysenko bedst med et kast på 78,18 m, mens polske Anita Włodarczyk kastede 77,60 m og Heidler 77,13 m. Dermed blev medaljefordelingen således, men i 2016 blev Lysenko diskvalificeret for brug af doping, og dermed blev Włodarczyk guldvinder, Heidler sølvvinder og kineseren Zhang Wenxiu bronzevinder ved legene.

Heidler deltog i sit sidste OL i 2016 i Rio de Janeiro, hvor hun blev nummer fire.

Heidler konkurrerer for Eintracht Frankfurt og arbejder som politiassistent i Bundespolizei.

Medaljer 
Verdensmesterskaber
  Berlin 2009 Hammerkast
  Osaka 2007 Hammerkast
U23-Europamesterskaber
  Erfurt 2005 Hammerkast
  Barcelona 2010 Hammerkast
OL
  London 2012 Hammerkast

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Berlin
Politifolk fra Tyskland
Hammerkastere fra Tyskland
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2004
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2008
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2012
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2016
Olympiske sølvmedaljevindere fra Tyskland
Jozo Matovac

Jozo Matovac (født i 1970) ern en svensk fodboldspiller og træner med kroatisk oprindelse. Matovac tilhørte i 1990'erne Allsvenskans bedste center-backs. Matovac spillede ni A-landskampe I løbet af sin tid i Helsingborg IF spillede han i Champions League og gjorde comeback på . En skade sluttede hans aktive karriere og Matovac er nu med i Racing Club Board.

Klubber 
 Helsingborgs IF
 Aalborg Boldspilklub
 Örgryte IS
 BK Häcken
 Gunnilse IS

Fodboldspillere fra Sverige
Fodboldtrænere fra Sverige
Fodboldspillere fra BK Häcken
Fodboldspillere fra Örgryte IS
Fodboldspillere fra AaB
Fodboldspillere fra Helsingborgs IF
Reinhold Trampler

Reinhold Trampler (26. juli 1877 – 21. december 1964) var en østrigsk fægter som deltog i de olympiske lege 1912 i Stockholm.

Trampler vandt en sølvmedalje i fægtning under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det østrigske hold som kom på en andenplads i holdkonkurrencen i sabel efter Ungarn. Der var elleve hold som deltog og i finalerunden som bestod af fire hold vandt Østrig to kampe og tabte en, mod Ungarn. Deltagerene på de østrigske sabelhold var Albert Bogen, Rudolf Cvetko, Friedrich Golling, Otto Herschmann, Andreas Suttner, Reinhold Trampler og Richard Verderber. I den individuelle konkurrence i fleuret blev Trampler slået ud i første runde.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/tr/reinhold-trampler-1.html 

Fægtere fra Østrig
Deltagere ved sommer-OL 1912
Richard Verderber

Richard Verderber (21. januar 1884 – 8. september 1955) var en østrigsk fægter som deltog i de olympiske lege 1912 i Stockholm.

Verderber vandt en sølvmedalje i fægtning under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det østrigske hold som kom på en andenplads i holdkonkurrencen i sabel efter Ungarn. Der var elleve hold som deltog og i finalerunden som bestod af fire hold vandt Østrig to kampe og tabte en, mod Ungarn. Deltagerene på de østrigske sabelhold var Albert Bogen, Rudolf Cvetko, Friedrich Golling, Otto Herschmann, Andreas Suttner, Reinhold Trampler og Richard Verderber. I den individuelle konkurrence i fleuret kom Verderber på en tredjeplads efter italienerne Nedo Nadi og Pietro Speciale..

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ve/richard-verderber-1.html 

Fægtere fra Østrig
Deltagere ved sommer-OL 1912
Alice i Eventyrland (film fra 1915)

Alice i Eventyrland er en amerikansk stumfilm i sort-hvid fra 1915, som er en tilpasning af Lewis Carrolls klassiske roman, Alice i Eventyrland, instrueret og skrevet af W.W. Young og med skuespilleren Viola Savoy som Alice.

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 1915
Sort-hvide film fra USA
Stumfilm fra USA
Film baseret på Alice i Eventyrland
European Jewish Congress

European Jewish Congress (EJC), er en sammenslutning af demokratisk valgte medlemmer fra jødiske organisationer i Europa.

Organisationen blev oprettet i 1986 i Paris, med kontorer, anno 2011, i Brussel, Strasbourg, Berlin og Budapest.

Præsident, anno 2011, Moshe Kantor.

Formål 
Formålet med organisationen er blandt andet:
 Bekæmpe anti-semitisme, ved oplysning og retssikkerhed i samarbejde med nationale regeringer og europæiske institutioner.
 Promovere en afbalanceret europæisk politik i forbindelse med Israel og andre mellemøstlige lande.
 Sikre at Holocaust ikke bliver glemt gennem undervisning og oplysningskampagner.
 Bidrage til et demokratisk europæisk samfund baseret på fred, forståelse og tolerance.

Ekstern henvisning 
 EJC’s hjemmeside (engelsk) 

Internationale organisationer
Etableret i 1986
Jødiske organisationer
I Want It That Way

"I Want It That Way" er en sang af det amerikanske boyband Backstreet Boys. Den blev udgivet den 12. april 1999 som førstesinglen fra deres tredje studiealbum Millennium. Sangen blev skrevet af Max Martin og Andreas Carlsson, og Martin producerede sangen sammen med Kristian Lundin, Popballaden omhandlet er forhold, der er gået i stykker af følselsesmæssig eller fysisk afstand.

Sangen blev godt modtaget af kritikerne, og mange kommenterede på at den var i'refaldende og kaldte den for årets popballade. Sangen blev nomineret til tre Grammy Awards, inklusive  Song og Record of the Year, og den blev inkluderet på lister for Blender, MTV, Rolling Stone og VH1.
 
"I Want It That Way" er Backstreet Boys’ signatursang, og den nåede førstepladsen på singlehitlisterne i over 25 lande, inklusive Australien, Tyskland, ITalien, New Zealand, Schweiz og Storbritannien. I USA toppede den som nummer 6 på Billboard Hot 100 i otte sammenhængende uger, mens den toppede både Adult og Top 40 Mainstream hitlisterne.

Sangeren er blevet indspillet i coverversioner og parodieret af en lang række kunstnere, inklusive andre boybands som JLS og One Direction. 
Den originale musikvideo  blev instrueret af Wayne Isham, og den modtog fire nomineringer ved VMA, og vandt  Viewer's Choice. Den er ligeledes blevet parodieret flere gange, heriblandt Blink 182 i deres musikvideo til "All the Small Things", Big Time Rush i musikvideoen til "Like Nobody's Around" og The Wanted i deres video til "Walks Like Rihanna".

Spor 

 UK
 CD1
 "I Want It That Way" (Radio Version) – 3:34
 "My Heart Stays with You" – 3:37
 "I'll Be There for You" – 4:43

 CD2
 I Want It That Way (Album Version)
 I Want It That Way (David Morales Club Version)
 I Want It That Way (The Wunder Dub)
 I Want It That Way (Jazzy Jim Vocal Mix)

Hitlister

Ugentlige hitlister

Års-hitlister

Referencer

Eksterne henvisninger 
 s Vevo-kanal

Sange fra 1999
Backstreet Boys
Lucius Carl Joseph Andreas Bruun de Neergaard

Lucius Carl Joseph Andreas Bruun de Neergaard (17. maj 1797 på Eckhof – 9. juli 1881) var en holstensk godsejer og politiker.

Han var søn af kammerherre Jens Peter Bruun de Neergaard til Eckhof og Oevelgönne (7. december 1764 – 7. januar 1848) og Elisabeth Caroline Henriette f. grevinde von Baudissin (26. juni 1777 – 19. december 1844). Efter 1816 at have taget juridisk doktoreksamen i Göttingen kom han som auskultant ind i Tyske Kancelli og udnævntes 1819 til kammerjunker. 1821 overlod faderen ham godset Oevelgönne, og 3. juni samme år ægtede han Maria Bügel (26. september 1796 – 13. januar 1863), medbesidderinde af Ringsted Klosters fideikommis, datter af etatsråd, grosserer Caspar Peter Bügel. Fra midten af 1830'erne deltog Neergaard med iver i det offentlige liv, dels som forfatter af landøkonomiske afhandlinger i den holstenske fagpresse og af brochuren: Ueber die Verfassung und Verwaltung der Landgemeinden im Herzogtum Holstein (1837), dels som stænderdeputeret, fra 1835 valgt af de holstenske større jordegodsejere. 1845 blev han kammerherre. 1848 var han ordfører for den deputation, som 23. marts på Christiansborg overrakte kongen slesvig-holstenernes fordringer om en fællesforfatning for Slesvig og Holsten og om Slesvigs optagelse i Det tyske Forbund, og samme år var han medlem af det tyske parlament i Frankfurt. Efter sin broder, kammerjunker, dr. phil. Ernst Friedrich Ludwig Carl Bruun de Neergaard (død 28. oktober 1865) arvede han godset Eckhof og døde 9. juli 1881.

Kilder 
 H.R. Hiort-Lorenzen, "Lucius Carl Joseph Andreas Bruun de Neergaard", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Alberti, Schlesw.-Holst.-Lauenb. Schriftsteller-Lex.

Lucius Carl Joseph Andreas Bruun
Godsejere fra Slesvig og Holsten
Danskere i 1800-tallet
Tilhængere af slesvig-holstenismen
Jurister fra Tyskland
Stænderdeputerede fra Holsten
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Politikere fra Tyskland
Kammerherrer fra Danmark
All for Peggy

All for Peggy er en amerikansk stumfilm i sort-hvid fra 1915 instrueret af Clem Easton med Lon Chaney. Filmen anses i dag som tabt.

Medvirkende 
 Pauline Bush – Peggy Baldwin
 Lon Chaney – Seth Baldwin
 William C. Dowlan – Will Brandon
 Anna Thompson – Mrs. Brandon
 T. D. Crittenden – James Brandon
 Harry Gleizer – Ted Baldwin

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 

Amerikanske film fra 1915
Dramafilm fra USA
Kortfilm fra USA
Sort-hvide film fra USA
Stumfilm fra USA
Ole Christensen

Der findes flere personer med navnet Ole Christensen.

 Ole Christensen (atlet) – en dansk atlet.
 Ole Klæstrup Christensen – en socialdemokratisk dansk politiker valgt som MEP og tidligere borgmester i Brovst Kommune.
 Ole Vagn Christensen – en socialdemokratisk dansk Folketingspolitiker valgt i storkredsene i Viborg og Nordjylland.
 Ole Christensen (billedhugger) – en dansk billedhugger
Sudirman Cup 2011

Surdirman Cup 2011 var den 12. udgave af Sudirman Cup – verdensmesterskabet i badminton for mixed landshold. Mesterskabet blev arrangeret af Badminton World Federation og afviklet i Qingdao, Kina i perioden 22. – 29. maj 2011. Kina var vært for Sudirman Cup for tredje gang. De første to gange var i 2005 og 2009, hvor mesterskabet blev spillet i Beijing hhv. Guangzhou. Qingdao var Sudirman Cup-værtsby for første gang.

Mesterskabet blev afviklet i fire niveauer, hvor det kun var de 12 hold i det øverste niveau, der havde mulighed for at vinde selve Sudirman Cup-pokalen. I de øvrige niveauer spillede holdene om op- og nedrykning mellem niveauerne til næste Sudirman Cup.

Sudirman Cup-pokalen blev vundet af Kina, som i finalen besejrede Danmark med 3-0. Det var fjerde gang i træk (og ottende gang i alt), at kineserne sikrede sig Sudiman Cup-mesterskabet. Danmarks sølvmedaljer var en tangering af holdets hidtil bedste placering (andenpladsen fra 1999 på hjemmebane). Bronzemedaljerne gik til de tabende semifinalister fra Sydkorea og Indonesien.

Hold 

33 hold var tilmeldt mesterskabet, og seedningerne til turneringen blev offentliggjort den 9. marts 2011. Seedningerne var baseret på spillernes verdensranglistepoint, og ud fra disse blev holdene inddelt i fire niveauer med tolv hold i det højeste niveau, derefter otte hold i de næste to niveauer og til sidste fem hold i niveau 4.

{| class="wikitable" style="margin-left:1em;"
|-
! style="width:150px;"|Niveau 1 
! style="width:150px;"|Niveau 2 
! style="width:150px;"|Niveau 3 
! style="width:150px;"|Niveau 4 
|- style="vertical-align:top;"
|

|

|

|

|}

Niveau 1 

De tolv hold var inddelt i fire grupper med tre hold, der spillede enkeltturnering alle-mod-alle. De to bedste hold fra hver gruppe gik videre til kvartfinalerne.

Indledende runde

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Gruppe D

Kvartfinaler, semifinaler og finale

Medaljevindere

Niveau 2 

De otte hold var inddelt i to grupper med fire hold, der spillede alle-mod-alle. Det bedste hold fra hver gruppe gik videre til oprykningskampen om en oprykningsplads til niveau 1. De to toere gik videre til kampen om tredjepladsen i niveau 2. De to treere gik videre til kampen om femtepladsen, mens de to firere måtte tage til takke med at spille om syvendepladsen og undgå at rykke ned i niveau 3.

Niveau 3 

De otte hold var inddelt i to grupper med fire hold, der spillede alle-mod-alle. Det bedste hold fra hver gruppe gik videre til oprykningskampen om en oprykningsplads til niveau 2. De to toere gik videre til kampen om tredjepladsen i niveau 3. De to treere gik videre til kampen om femtepladsen, mens de to firere måtte tage til takke med at spille om syvendepladsen og undgå at rykke ned i niveau 4.

Niveau 4 

De fem hold spillede alle-mod-alle. Vinderen af gruppe, Sri Lanka sikrede sig oprykning til niveau 3.

Kilder / eksterne henvisninger 
Double Star 2011 Sudirman Cup BWF World Team Championships  
Tournamentsoftware.com – Sudirman Cup 2011

Noter 

Badminton i 2011
2011