kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wim Kok

Willem "Wim" Kok (født 29. september 1938 i Bergambacht, Sydholland, død 20. oktober 2018) var en aktiv nederlandsk fagforeningsmand politiker, der var landets premierminister fra 1994 til 2002, valgt for Partij van de Arbeid, som han var formand for fra 1986 til 2002.

Kok var uddannet fra Wirtschaftsuniversität Nyenrode og arbejdede derefter en kort overgang med udenrigshandel, inden han i 1961 blev ansat i det daværende nederlandske svar på LO, Nederlands Verbond van Vakverenigingen (NVV). Han var fra 1973 til 1982 formand for organisationen. Fra 1976 til 1986 var han formand for Federatie Nederlandse Vakbeweging, der var en fusion af NVV og det katolske NKV. 

I 1986 gik han ind i politik, da han blev valgt til Tweede Kamer. Han efterfulgte Joop den Uyl som leder af det socialdemokratiske parti og var fra 1989 til 1994 skyggefinansminister. Han blev premierminister i 1994 i en koalitionsregering med det liberalkonservative VVD og det socialliberale Democraten 66. Under det meste af hans statsministertid var landet kendetegnet ved økonomisk fremgang og høstede international anerkendelse for det brede politiske samarbejde. Regeringen faldt i maj 2002, da Kok og hans ministre trådte tilbage som følge af diskussionen om et muligt nederlandsk medansvar for massakren i Srebrenica. Wim Kom forlod derefter politik, men deltog fortsat i den offentlige debat. I 2003 blev han tildelt den honorære titel Minister van Staat.

Referencer 

Regeringsledere fra Nederlandene
Partiledere fra det hollandske arbejderparti
Danske arter af planter og dyr som er beskyttet i kraft af Habitatdirektivets Bilag II

Danske arter af planter og dyr som er beskyttet i kraft af EUs Habitatdirektiv, Bilag II. Habitatdirektivets Artikel 3 stk. 1 fastslår at Der oprettes et sammenhængende europæisk økologisk net af særlige bevaringsområder under betegnelsen Natura 2000. Dette net, der består af lokaliteter, der omfatter de naturtyper, der er nævnt i bilag I, og levesteder for de arter, der er nævnt i bilag II, skal sikre opretholdelse eller i givet fald genopretning af en gunstig bevaringsstatus for de pågældende naturtyper og levestederne for de pågældende arter i deres naturlige udbredelsesområde . I Danmark er der udpeget 260 habitatområder. Artslisten for hvert område kalder man områdets "udpegningsgrundlag".

Dyrearter 
 Bredøret flagermus (Barbastella barbastellus)
 Bechsteins flagermus (Myotis bechsteini)
 Damflagermus (Myotis dasycneme)
 Odder (Lutra lutra)
 Gråsæl (Halichoerus grypus)
 Spættet sæl (Phoca vitulina)
 Marsvin (Phocoena phocoena)
 Stor vandsalamander (Triturus cristatus)
 Klokkefrø (Bombina bombina)
 Flodlampret (Lampetra fluviatilis)
 Bæklampret (Lampetra planeri)
 Havlampret (Petromyzon marinus)
 Stavsild (Alosa fallax)
 Majsild (Alosa alosa)
 Laks (Salmo salar (kun i ferskvand))
 Snæbel (Coregonus oxyrhynchus) (særligt prioriteret)
 Stør (Acipenser sturio)
 Hvidfinnet ferskvandsulk (Cottus gobio)
 Pigsmerling (Cobitis taenia)
 Dyndsmerling (Misgurnus fossilis)
 Bred vandkalv (Dytiscus latissimus)
 Lys skivevandkalv (Graphoderus bilineatus)
 Eremit (Osmoderma eremita) (særligt prioriteret)
 Eghjort (Lucanus cervus)
 Violsmælder (Limoniscus violaceus)
 Hedepletvinge (Euphydryas aurinia)
 Stor ildfugl (Lycaena dispar)
 Stor kærguldsmed (Leucorrhinia pectoralis)
 Grøn kølleguldsmed (Ophiogomphus cecilia)
 Stellas mosskorpion (Anthrenochernes stellae)
 Skæv vindelsnegl (Vertigo angustior)
 Kildevældsvindelsnegl (Vertigo geyeri)
 Sumpvindelsnegl (Vertigo moulinsiana)
 Flodperlemusling (Margaritifera margaritifera)
 Tykskallet malermusling (Unio crassus)

NB. Fuglearter er omfattet af Fuglebeskyttelsesdirektivet

Plantearter 
 Enkelt månerude (Botrychium simplex)
 Vandranke (Luronium natans)
 Liden najade (Najas flexilis)
 Fruesko (Cypripedium calceolus)
 Mygblomst (Liparis loeselii)
 Gul stenbræk (Saxifraga hirculus)
 Krybende sumpskærm (Helosciadium repens)
 Grøn buxbaumia (Buxbaumia viridis)
 Blank seglmos (Drepanocladus vernicosus)
 Slank klomos (Dichelyma capillaceum)
 Langbørstet meesia (Meesia longiseta)
 Rogers furehætte (Orthotrichum rogeri)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 om Habitatdirektivet  på Naturstyrelsens websider
 habitatarter.dk
 Fugleognatur.dk

Arter af planter og dyr som er beskyttet i kraft af Habitatdirektivets Bilag II
 
Lister
Paradise, Hawaiian Style

Paradise, Hawaiian Style er en amerikansk film fra 1966. Filmen, hvis hovedrolle blev spillet af Elvis Presley, blev produceret af Hal B. Wallis på Paramount Pictures og med Michael D. Moore som instruktør.

Filmen blev indspillet 7. august til 30. september 1965 og havde premiere i Memphis, Tennessee den 9. juni 1966. Den havde dansk premiere den 26. december 1966. 

Paradise, Hawaiian Style var den 21. i rækken af film med Elvis Presley og den tredje – og sidste – som han indspillede på Hawaii, de to første var Blue Hawaii og Girls! Girls! Girls!. Filmen, hvis manuskript blev skrevet af Allan Weiss og Anthony Lawrence efter en historie af Allan Weiss, handler om en arbejdsløs pilot som starter et helikopterflyveselskab sammen med en kammerat. Sidegevinsten undervejs er en hel række problemer og en hel masse kærlighed, naturligvis tilsat en halv snes sange.

Den danske titel på Paradise, Hawaiian Style var Paradis på Hawaii.

Rollefordeling 
De væsentligste roller i Paradise, Hawaiian Style var således fordelt:
 Elvis Presley - Rick Richards
 Suzanna Leigh - Judy
 James Shigeta - Danny
 Donna Butterworth - Jan, Dannys datter
 Marianna Hill - Lani
 Irene Tsu - Pua

Musik 
Filmens sange er alle indspillet fra slutningen af juli til først i august 1965 hos Radio Recorders i Hollywood, Californien. Soundtracket blev udsendt samtidig med filmens premiere og hed, ligesom filmen, Paradise, Hawaiian Style. Det sidste nummer på pladen, "Sand Castles", var optaget til filmen men blev ikke brugt. Den optræder derfor på albummet som en "bonussang".

LP-pladen bestod af flg. numre:

Side 1 
 "Paradise, Hawaiian Style" (Bill Giant, Bernie Baum, Florence Kaye) 
 "Queenie Wahine's Papaya" (Bill Giant, Bernie Baum, Florence Kaye) 
 "Scratch My Back (Then I'll Scratch Yours)" (Bill Giant, Bernie Baum, Florence Kaye) 
 "Drums Of The Islands" (Sid Tepper & Roy C. Bennett) 
 "Datin'" (Fred Wise & Randy Starr)

Side 2 
 "Dog's Life" (Ben Weisman & Sid Wayne) 
 "House Of Sand" (Bill Giant, Bernie Baum, Florence Kaye) 
 "Stop Where You Are" (Bill Giant, Bernie Baum, Florence Kaye) 
 "This Is My Heaven" (Bill Giant, Bernie Baum, Florence Kaye) 
 "Sand Castles" (David Hess & H. Goldberg)

"Queenie Wahine's Papaya" og "Datin'", som blev indspillet hhv. 27. juli og 26. juli 1965 er duetter, hvor Elvis synger sammen med den 10-årige Donna Butterworth. Donna Butterworth sang endvidere i filmen – som solist – sangen "Bill Bailey, Won't You Please Come Home" (tidligere sunget af bl.a. Brenda Lee). Paradise, Hawaiian Style blev Donna Butterworths sidste film.

"Scratch My Back (Then I'll Scratch Yours)" var en duet mellem Elvis Presley og Marianna Hill og blev indspillet 26. juli 1965.

Andet 
Elvis Presley og Tom Jones traf for første gang hinanden under indspilningen af Paradise, Hawaiian Style, idet Tom Jones aflagde et besøg i Elvis' lejr.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Elvis Presley-film
Amerikanske film fra 1966
Musicalfilm fra USA
Rejecocktail

En rejecocktail er en ret bestående af kogte, pillede og afkølede rejer serveret på en bund af sprød salat og med en thousand island-dressing eller lignende. Der kan være andre ingredienser som asparges i cocktailen. Retten serveres ofte i glas, hvoraf "cocktail"-navnet kommer.

Rejecocktailen har gennem en del år været populær som forret ved fester i Danmark, særligt siden 1980'erne.

Fiskeretter
Forretter
John Entwistle

John Alec Entwistle (9. oktober 1944 – 27. juni 2002) var en engelsk basguitarist, sangskriver, sanger og hornspiller, som var bedst kendt for at være basguitarist i verdensklasse i det engelske rock band The Who.

John var født i en musikalsk familie og spillede flere instrumenter som barn, primært horn, trompet og piano.

Hans tilnavn Thunderfingers hentydede til hans specielle teknik kaldet typewriter, som groft sagt bestod i at slå på strengene med op til fire fingre ad gangen. Dette tillod ham at spille forbløffende hurtigt på bassen, hvilket høres allerede i bassoloen i My generation. Teknikken blev lydmæssigt kombineret med en diskantrig forstærker-indstilling kaldet full treble – full volume, og har inspireret andre topbassister uden dog at nå samme brede anvendelse som fx slap-teknikken.

Selvom han holdt sig i baggrunden på scenen, havde han en fremtrædende plads i The Who's lydbillede, som gik udover den traditionelle bassist-rolle. Han kunne rytmisk matche Keith Moons trommespil, og hans stil og forstærker set-up tillod ham endda at spille lead-figurer, når sangene krævede en "2.guitar" udover Pete Townshends; dette høres især på Live-udgaverne af Pinball Wizard.

Efter The Who's opløsning spillede han i talrige andre sammenhænge, ligesom han frem til sin død i 2002 spillede med ved alle deres reunion-optrædener.

En læserafstemning i Roling Stone har i 2011 kåret ham som ''#1 blandt "Bedste bassister gennem tiderne"

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Basguitarister
Bassister fra Storbritannien
Sangskrivere fra Storbritannien
Sangere fra England
Personer fra London
Heimatschutz

Heimatschutz er en arkitektonisk retning, der havde sin storhedstid i første halvdel af det 20. århundrede i Tyskland. Navnet opstod i 1904, hvor foreningen Deutsche Bund für Heimatschutz blev dannet. Stilen gik af mode med udgangen af 2. verdenskrig.

Hovedideen i Heimatschutz var, at bygninger skulle passe ind i den natur, hvori de blev opført, og dette medførte, at bygningsværker opført i denne stil kan variere meget i udseende. I Danmark kan man finde enkelte bygninger i Heimatschutz-stilen, især i Sønderjylland; et eksempel er Ballum Slusekro.

Stilperioder
Nationalromantik
Attalos II

Attalos II (Græsk: Attalos II Philadelphos, Ἄτταλος Β' ὁ Φιλάδελφος, 220 f.Kr.–138 f.Kr.) var konge af Pergamon. Han var den andenfødte søn af Attalos I og dronning Apollonis (?), og besteg tronen, først som medhersker side om side med sin skrantende bror, Eumenes II i 160 f.Kr., hvis enke Stratonice (Græsk: Στρατονίκη) han giftede sig med i 158 f.Kr. ved Eumenes' død.

Før Attalos II blev konge, var han allerede en dygtig militærleder. I 190 f.Kr. modstod han en invasion fra Seleukiderne og det efterfølgende år (189 f.kr.) ledte han sine styrker, side om side med den romerske hær under Gnaeus Manlius Vulso i Galatien. I 182 f.Kr. kæmpede han igen mod Seleukiderne. Endelig hjalp han romerne igen, i 171 f.Kr., hvor han sluttede sig til Publius Licinius Crassus i Grækenland, under den tredje makedonske krig.

Konger
Leconte de Lisle

Charles Marie René Leconte de Lisle (22. oktober 1818 på Réunion – 17. juli 1894 i Voisins) var en fransk digter, der regnes som leder af digterkredsen Parnasset, der opstod i 1860'erne. 

Han studerede græsk, italiensk og historie i Rennes, og slog sig fra 1846 ned i Paris. Her udgav han sin første digtsamling, La Venus de Milo, som blev godt modtaget. Han blev i 1873 biblioteksassistent ved Palais du Luxembourg, og i 1886 blev han medlem af Académie française efter Victor Hugo. Han udgav foruden en række digtsamlinger og tragedier efter græsk forbillede en række prosaoversættelser af Theokrit, Homer, Hesiod, Aiskhylos, Sofokles, Euripides og Horats. Hans egne digte er inspireret af antikkens poeter og har en klassisk korrekt rytme, ligesom de er rige på eksotiske bekrivelser. 

Digtere fra Frankrig
Medlemmer af Académie française
Franskmænd i 1800-tallet
Bernhard Olsen

Rasmus Ulrik Bernhard Olsen (9. september 1836 i København – 17. juli 1922 smst) var en dansk museumsmand, der grundlagde Dansk Folkemuseum og Frilandsmuseet og var leder af disse henholdsvis 1885-1920 og 1897-1920.

Bernhard Olsen var uddannet tegner og xylograf og i en årrække medarbejder ved Illustreret Tidende. Han deltog i deltog i krigen 1864 som løjtnant, og 1868-85 var han kunstnerisk direktør for Tivoli. Ved en kunstindustriel udstilling i København 1879 tilbød han skabe en afdeling for landbokulturen og skabte derved grundstammen for sit museum, Dansk Folkemuseum, der fik til huse på Vesterbrogade i Panoptikonbygningen, der blev navngivet efter det panoptikon, som han oprettede her i samarbejde med arkitekter og kunstnere. Ved at arrangere de museale tableauer i interiører skabte han en ny museal udstillingsform på dansk grund. Museets pladsforhold blev dog efterhånden utilstrækkelige, og i 1930'erne blev det overflyttet til Nationalmuseet. Samtidig var det i 1900 lykkedes Olsen at erhverve arealer til sit parallelle initiativ for almuekulturen, Frilandsmuseet ved Kongens Lyngby, hvor de første bygninger kunne rejses i 1901.

Han var medlem af bestyrelsen for Musikhistorisk Museum fra 1897, Ridder af Dannebrog og Dannebrogsmand. Han skrev flere bøger om kulturhistorie, museumsvæsen og folklore.

Kilder 
 Kraks Blaa Bog 1910
 Holger Rasmussen, Lønligt liv er lykkeligt : Bernhard Olsen som kulturhistoriker, Landbohistorisk Selskab, 1997. .
 Holger Rasmussen, Bernhard Olsen, virke og værker, Nationalmuseet, Folkelivs studier, bind 6. .
 
 

Museumsfolk fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Faglitterære forfattere fra Danmark
Personer fra København
Tegnere fra Danmark
Xylografer fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Personer med tilknytning til Tivoli
Elev (by)

Elev er en lille by i Østjylland med . Elev er beliggende 12 kilometer nordvest for Aarhus, mellem byerne Lystrup en kilometer sydøst og Trige fire kilometer nordvest.

Byen ligger i Region Midtjylland og hører under Aarhus Kommune. Elev er beliggende i Elev Sogn.

I Elev finder man Elev Skole, og en børnehave samt Elev Kirke.

Djurslandmotorvejen passerer nært forbi Elev.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Byer i Aarhus Kommune
Elev (flertydig)

Elev kan henvise til flere artikler:
 Elev – en person der modtager undervisning på en skole.
 Elev (by) – en mindre by i Østjylland, Århus Kommune.
 Elev Kirke – en kirke i Elev (by), Elev Sogn
 Elev Sogn – et sogn i Århus Kommune.

Se også 
 Studerende
Stårup Hovedgård

Stårup Hovedgård eller Staarupgaard er en hovedgård i Højslev Sogn, i det tidligere Fjends Herred, Viborg Amt, nu 	Skive Kommune, Region Midtjylland. Gården ligger vest for Højslev ca. 1½ km øst for Skive Fjord. Gården er omgivet af voldgrave og der er spor af volde. Den fredede hovedbygning består af én fløj i to etager, med høje hvælvede kældre fra 1300-tallet. Selve bygningen er opført af rigsråd Bjørn Kaas omkring 1554 af munkesten. Den er nu hvidkalket. Der har formentlig været et tårn og en sidefløj mod nord, som blev nedrevet i 1800-tallet. 

I dag er der ca. 10 td. park og skov omkring den gamle hovedbygning.

I midten af 1700-årene var godsets tilliggende ca. 2.500 ha. Omkring år 1800 bortsolgtes alt fæstegods og gennem 1900-årene reduceredes jordtilliggendet drastisk. De sidste 125 td. landbrugsjord blev udstykket til statshusmandsbrug i 1952.

Spøgelset på Stårup Hovedgaard

Spøgelser og genfærd hører til på de fleste gamle herregårde. Således også på Staarup Hovedgaard. Vort mest berømte genfærd er "den grå dame", Birgitte Rosenkrantz, som Christian 4. lod halshugge i 1603. Birgitte Rosenkrantz var enke efter Bjørn Kaas og fik et seksuelt forhold til hans nevø Niels Kaas, hvilket resulterede i at Birgitte fødte to børn. Birgitte blev halshugget i 1603, dømt for "blodskam". Uden at de var familie med hinanden.

Ejerrække
 (1364-1410)  Jep Lavesen
 (1410-?)        Lave Jepsen
 (?-1499)        Jens Nielsen Kaas
 (1499-1531)  Mogens Kaas
 (1499-1535)  Niels Kaas
 (1535-1539)  Anne Bjørnsdatter, gift Kaas
 (1539-1581)  Bjørn Kaas
 (1581-1597)  Niels Kaas
 (1597-1616)  Albert Rostrup
 (1616-1648)  Gunde Rostrup
 (1648-1648)  Helvig Kaas
 (1648-1653)  Elsebe Dorte Rostrup
 (1648-1653)  Sophie Rostrup
 (1653-1682)  Hans Juul
 (1682-?)        Henrik Friis
 (?-1708)        Frederik Christian Holck
 (1708-1747)  Lisbeth Friis
 (1747-1757)  Frederik Berregaard
 (1757-1760)  Frederikke Henriette v. Bünau, gift Berregaard
 (1760-1763)  Jakob Lerche
 (1763-1768)  Hans Henrik Jørgensen
 (1768-1782)  Hans Christian Moldrup
 (1782-1786)  [[Jørgen Ditlev Trampe
]]* (1786-1794)  Chr. Kondrup
 (1794-1804)  Bagge Lihme
 (1804-1809)  Christen Friis
 (1809-1821)  Morten Sommer
 (1821-1822)  Christen Friis' sønner
 (1822-1830)  Mads Refsgaard
 (1830-1855)  F. V. Bering
 (1855-1867)  Lucas Peter von Bretton
 (1867-1870)  Nørrejysk Hypothekforening
 (1870-1881)  L. Madsen
 (1881-1904)  Gebhart Kaas
 (1904-1907)  Niels Kaas
 (1907-1918)  A. P. Jørgensen
 (1918-1926)  Chr. Pedersen
 (1926-1940)  Christian Rasmussen
 (1940-1952)  C. S. Jensen
 (1952-1955)  Statens Jordlovsudvalg
 (1955-1962)  A. Paalmann
 (1962-1988)  Holger Diedrichsen
 (1988-2004)  Lis Messmann og Jørgen Kaasfeldt Bram
 (2004-2016)  Lis Messmann (enke efter Jørgen Kassfeldt Bram)
 (2016-)          Linda Marie Therese Bååth

I 1980'erne var Stårup Hovedgård meget  forfaldent, men en storstilet restaurering har nu genrejst de flotte bygninger.

Eksterne kilder og henvisninger
 
 Trap Danmark, Viborg Amt . 5. udgave 1925 

Herregårde i Skive Kommune
Fredede slotte og herregårde i Danmark
Herregårde i Viborg Amt
Mejlby (Aarhus Kommune)

Mejlby er en landsby i Østjylland med . Mejlby er beliggende i et landbrugsområde 20 kilometer nord for Aarhus. Nærmeste byer er Hårup en halv kilometer mod syd, Lystrup 5 kilometer mod syd og Spørring 3 kilometer mod vest.

Byen ligger i Region Midtjylland og hører til Aarhus Kommune. Mejlby er beliggende i Mejlby Sogn.

Nordjyske Motorvej passerer forbi seks kilometer vest for byen. Mejlby Kirke er beliggende i Mejlby.

Kilder 

Byer i Aarhus Kommune
Byer og bydele med genforeningssten
Ormslev

Ormslev er en by i Østjylland med , beliggende tæt ved Østjyske Motorvej og Århus Syd Motorvejen, 4 km vest for Stavtrup, 4 km nordvest for Hasselager, 7 km sydvest for Brabrand og 11 kilometer vest for Aarhus centrum. Byen hører til Aarhus Kommune og ligger i Region Midtjylland.

Ormslev hører til Ormslev Sogn, og Ormslev Kirke ligger i byen. Herregården Constantinsborg ligger 2 km nordøst for byen nær ved den kunstige Årslev Engsø, der blev dannet i 2003 efter at området havde været afvandet siden 1930'erne.

Historie 
I Ormslev var der i slutningen af 1800-tallet skole, sparekasse fra 1873 og forsamlingshus fra 1892.

Ormslev Stationsby 
Ormslev fik station på Hammelbanen (1902-56). Pga. terrænet var det nødvendigt at lægge stationen på åben mark nede i Aarhus Ådal, 1½ km nordvest for kirkebyen, der ligger oppe i bakkerne. Stationens nærmeste landsby var Skibby på den anden side af åen, og den blev der anlagt vej til tværs over ådalen. Omkring stationen kom der købmandsforretning med mølle i 1901, brugsforening i 1906, snedkerværksted og mejeri i 1908. Der var god persontrafik i starten, så stationsbygningen måtte udvides i 1908. Stationsbyen havde 76 indbyggere i slutningen af 1920'erne, men fra 1930'erne gik dens udvikling i stå.

I første halvdel af 1920'erne blev der transporteret mergel fra stationen. Ved et stikspor var der anlagt en siderampe, hvorfra et spor til hestetrukne tipvogne førte til mergellejet 500 m mod sydvest. Desuden sendte mejeriet smør til Aarhus, og omegnens gartnerier sendte grøntsager til auktionshallen med banen.

Stationsbygningen er bevaret på Storskovvej 92 som privat beboelse. I 2009 præmierede Aarhus Kommune beboerne for deres nænsomme renovering af bygningen. Øst for Ormslev Stationsby er en 4 m høj banedæmning bevaret.

Litteratur 
 Per Gammelgaard (2010): "Den frie købmands søn: Ormslev Saga", Hovedland

Kilder

Eksterne kilder/henvisninger 
 August F. Schmidt: "Da Ormslev var et centrum", Århus Stiftstidende (1963-01-04)
 Asger Christiansen: Hammelbanen, bane bøger 1996, s. 109 f. og s. 134
 Ormslev Kolt Lokalhistoriske samling
 Ormslev Borgerforening

Byer i Aarhus Kommune
Ribe-Esbjerg HH

Ribe-Esbjerg HH er en dansk herrehåndboldklub, der er en overbygning mellem Ribe Håndboldklub, Sædding Guldager Idrætsforening. Den fælles overbygning havde sin første sæson i 2008/2009, hvor de vandt 2. division pulje to og rykkede dermed op i 1. division. Klubben sikrede sig i sæsonen 2011/12 direkte oprykning til Herreligaen som grundspilsvinder, fra 1. divisionen. 

I forbindelse med sæsonen 2011/12 blev klubben ramt af en tragedie da den 23-årige spiller Lars Olsen faldt død om d. 25. september, 2011 i forbindelse med en kamp mod Team Sydhavsøerne i Maribo.

Holdet kvalificerede sig for første gang til DM-semifinalerne i sæsonen 2016-17, efter at have vundet deres slutspilspulje. De blev sammenlagt nummer 4 den sæson, efter to nederlag til Bjerringbro-Silkeborg i bronzekampene.

Spillertrup 2022-23

Noter

Eksterne henvisninger 
 Klubbens hjemmeside

Håndboldklubber i Danmark
Sport i Ribe
Sport i Esbjerg
Etableret i 2008
Mundelstrup

Mundelstrup er en landsby i Østjylland med . Landsbyen er langstrakt og gennemskæres af Østjyske Motorvej ved Tilst 10-11 kilometer vest for Aarhus.

Mundelstrup ligger i Fårup Sogn og hører under Aarhus Kommune.

Den vestligste del af landsbyen er opstået langs hovedvejen mellem Aarhus og Viborg (Gammel Viborgvej). Her lå frem til ca. 1990 også købmand, bager og brugsforening ved sidevejen til Fårup. I 1994 blev hovedvejen, Rute 26, ført uden om Mundelstrup, som motortrafikvej mellem Tilst og Sabro. Det var første etape af en større udbygning af Rute 26 som højklasset vej.

Mundelstrup Stationsby 
Den østligste del af landsbyen er opstået omkring Mundelstrup Station på jernbanen Aarhus-Randers fra 1862. Denne del kendes derfor som Mundelstrup Stationsby og er i dag en del af Tilst. Umiddelbart nord for Mundelstrup Stationsby, ligger Geding Sø, hvor Egåen har sit udspring.

Mundelstrup Gødningsfabrik 

Gødningsfabrikken i Mundelstrup blev grundlagt i 1871 indtil en stor-brand i maj 1904, ved Mundelstrup Station, men efter en periode med stagnation blev anlægget overtaget af A/S Dansk Svovlsyre- & Superphosphat-Fabrik (nu Superfos) i 1902. Det var en stor arbejdsplads i området, med hele 160 ansatte omkring år 1900 - i perioder det dobbelte, hvoraf flere var børn - og den var på daværende tidspunkt en af de største gødningsfabrikker i Danmark. Mundelstrup Gødningsfabrik var samtid langt den største skatteyder i Sabro-Fårup Kommune og en væsentlig årsag til stationsbyens opblomstring.

Efter flere brande og forureningsudslip på gødningsfabrikken, blev Mundelstrup Stationsby kendt for Danmarks største bekæmpelse af jordforurening. Jorden omkring husene var gennem mere end 100 år blevet forurenet med bl.a. tungmetaller og i 1991-1993 blev jorden gravet væk i flere meters dybde og anbragt i depot, som en kunstig bakke ved Østjyske Motorvej. Projektet beløb sig til kr 32 millioner. Forureningen plager dog stadig den nærliggende Geding Sø, der har et forhøjet arsen niveau i sedimentet. Overfladejorden i Egåens øvre løb samt Kasted Mose, indeholder væsentlige mængder tungmetaller såsom bly, arsen, kobber, zink og cadmium.

Litteratur

Noter

Referencer

Kilder 
 Datablade for kortlagte lokaliteter omfattet af Indsatsplan Kasted, Århus Amt (marts 2006)

Byer i Aarhus Kommune
Forureningssager i Danmark
Studstrup

Studstrup er en mindre satellitby i Østjylland med . Studstrup er beliggende ud til Kalø Vig 16 kilometer nordøst for Aarhus centrum. byen ligger også op til Djurslandmotorvejen hvor Løgten-Skødstrup ligger på den anden side mod vest. Mod syd er byen afskærmet mod Aarhus af Studstrupværket og Kaløvig Lystbådehavn.

Byen ligger i Region Midtjylland og hører under Aarhus Kommune. Studstrup er beliggende i Skødstrup Sogn.

Djurslandmotorvejen passerer forbi en kilometer vest for byen. Studstrupværket er beliggende i udkanten af byen.

Kilder 

Byer i Aarhus Kommune