kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Koncentreret solkraft

Koncentreret solkraft også kaldet CSP (international forkortelse for Concentrated Solar Power) er en solkraftteknologi som anvender spejle til at samle sollys fra et stort område og videresende det til et mindre område. Solenergien konverteres derefter til damp ved hjælp af en dampgenerator. Således produceres der vedvarende energi som enten vedvarende varme/kulde eller elektricitet.

Grundet den avancerede teknologi på området er CSP er en miljøvenlig og omkostningsbesparende energikilde. Det omkostningsbesparende aspekt blev understreget med loven om fremme af vedvarende energi af 2008, som yder tilskud til energi produceret af vedvarende energikilder.

CSP-teknologier 
CSP-genereret elektricitet kan skabes på flere måder. De mest brugte teknologier i dag er de nedenstående fire.  
 Parabolsk trug: En spejlanordning, som samler solstrålerne i den centrale del af trugene. Ved hjælp af solstrålerne opvarmes en varmetransmissionsvæske. Herigennem sættes der gang i produktionen af den damp, der driver en dampturbine, som videre driver en generator.
 Soltårne: Et tårn, hvor der på toppen er monteret en modtager, som opfanger solstråler, der er samlet og videresendt af store spejle, som omgiver tårnet. Den samlede solvarme opvarmer vandet i modtageren, vandet fordamper og således drives en dampturbine, som videre driver en generator.
 Heliostater: Hundredvis af spejle, som koncentrerer sollyset mod en enhed på mellem 400 og 1000 grader celsius. 
 Parabolsk tallerken: En opsamler er udstyret med en modtager, som sidder centralt i den tallerkenformede opsamler. Denne modtager er med til at varme en væske op, som driver en motor.

CSP-anlæg 
Nedenstående anlæg er nogle af de største og mest kendte i verden. Alle er oppe at køre i dag på nær Desertec, som endnu er i planlægningsfasen. Hvis projektet gennemføres vurderes det i 2050 at ville kunne levere en stor del af strømmen til Nordafrika og Mellemøsten samt 15 % af det samlede energiforbrug i EU.  
 Nevada One i USA
 PS10/PS20 i Spanien
 Andasol 1 i Spanien
 Ibersol Puertollano i Spanien
 Desertec i Sahara

CSP-virksomheder 
Den innovative teknologi i CSP-industrien fordeles blandt flere virksomheder rundt om i verden. Der findes rigtig mange virksomheder, som beskæftiger sig med CSP på den ene eller anden måde, men nogle af de vigtige spillere er nedenstående:
 Aalborg CSP
 Polyteknik
 Ingeteam
 eSolar
 Abengoa Solar
 Initec 
 Sener
 Siemens
 Acciona
 Solar Millenium
 Flagsol
 Solar Trust of America
 Solar Reserve

Referencer 

Miljø og samfund
Solkraft
Termisk energi
Jean-Philippe Rohr

Jean-Philippe Rohr (født 23. december 1961 i Metz, Frankrig) er en fransk tidligere fodboldspiller, der som midtbanespiller på det franske landshold var med til at vinde guld ved OL i 1984 i Los Angeles. Turneringen blev spillet med et særligt OL-landshold. For A-landsholdet nåede han at spille én kamp, i 1987.

Rohr var på klubplan tilknyttet FC Metz, AS Monaco og OGC Nice i hjemlandet. Med Monaco blev han i 1988 fransk mester, mens han med Metz vandt pokalturneringen Coupe de France i 1984.

Titler 
Ligue 1
 1988 med AS Monaco

Coupe de France
 1984 med FC Metz

OL
 1984 med Frankrig

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Frankrig
Fodboldspillere fra FC Metz
Fodboldspillere fra AS Monaco FC
Fodboldspillere fra OGC Nice
Personer fra Metz
Pierre Gassendi

Pierre Gassendi (født 22. januar 1592, død 24. oktober 1655) var en fransk filosof.

Gassendi blev født ved Digne i Provence, og han blev 1616 doktor i teologi i Avignon. Han blev præsteviet 1617 og samme år lærer i filosofi ved Universitetet i Aix, men blev fordrevet i 1622, da jesuitterne kom til byen. Så opholdt han sig ofte i Paris.

1634 blev han provst ved domkirken i Digne. 1646 modtog han lærestolen i matematik ved College de France, men sygdom tvang ham 1648 til at rejse sydpå og efter ophold i forskellige byer, vendte han 1653 tilbage til Paris, hvor han efter sigende døde som følge af 13 åreladninger på en dag.

Gassendi, der var en elskværdig karakter med megen humor, stod i forbindelse med en lang række af tidens betydeligste mænd. Hans største betydning ligger i, at han har haft mod og evne til at påvise, at de overleverede beskyldninger mod Epikur, der blev betragtet som symbol på det mest udprægede hedenskab, var grundløse, samt i at han, uden dogmatisk at hævde den som eneste mulige grundlag for filosofiske forklaringer, har fremstillet atomlæren som bedst egnet til naturforklaringen.

Hans fremstilling er væsentlig i overensstemmelse med Epikur og Lukrets, men er dog på enkelte punkter omformet, så den bedre passede med den moderne mekaniske naturopfattelse og har nogen teologisk tillempning i udenværkerne.

Mod Descartes rettede han en skarpsindig og i flere henseender træffende kritik. Han talte sansningens og erfaringens sag, men i øvrigt er det verdensbillede, han selv antog, højst forskelligt fra det tilsyneladende umiddelbart sanselige. Han har i astronomien, som han gav sig meget af med, og hvor han var en skarp modstander af astrologien, vistnok stået den kopernikanske opfattelse nærmest. Han har i alle tilfælde støttet den med den vigtige iagttagelse, at en sten falder ned lige ved masten på et sejlende skib; officielt erklærede han sig for Tycho Brahes opfattelse, der bedre lader sig forene med kirkens lære.

Rum og tid, lærte han, var uafhængige af tænkende subjekters eksistens, de var særlige former af virkeligheden, der ville eksistere, selv om der ikke fandtes ting. Rum og tid tænkte han sig atomistisk altså bestående af usammensatte dele.

Han havde megen historisk sans og har bl.a. skrevet biografier af Kopernicus og Tycho Brahe. Hans samlede værker er udgivet i seks bind både i 1658 i Lyon i seks bind og i 1727 i Firenze.

Litteratur 
 Saul Fisher (2005). Pierre Gassendi's Philosophy and Science, Leiden/Boston, Brill.

Eksterne henvisninger 

 Stanford Encyclopedia of Philosophy: Pierre Gassendi 
 Pierre Gassendi på Biographybase.com 
 

Teologer fra Frankrig
Filosoffer fra Frankrig
Faglitterære forfattere fra Frankrig
Personer i 1600-tallet
Daniel von Plessen (officer)

Daniel von Plessen (1674 – 1725) var en dansk officer, der steg til generalmajor.

Han var søn af Christian Siegfried von Plessen.

Kilder 
 Omtale

Daniel
Generalmajorer fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Colbert

Colbert henviser til flere artikler:

 Stephen Colbert (født 1964), amerikansk komiker, studievært i tv-programmet The Colbert Report.
 Jean-Baptiste Colbert (1619-1683), fransk statsmand og finansminister.
 Claudette Colbert (1903-1996), amerikansk filmskuespillerinde.
 Keary Colbert (født 1982), amerikansk fodboldspiller.
Belukha

Belukha (russisk: Белуха; altaisk Muztau) er et bjerg i Katunbjergene og er den højeste bjergtop i Altajbjergene i Rusland og Kasakhstan. Det er en del af verdensarvstedet der kaldes De gyldne bjerge i Altaj.
 
Belukha har to toppe som stiger op langs grænsen mellem Rusland og Kasakhstan, nord for stedet hvor disse to møder grænsen til Kina og Mongoliet. Det er flere mindre isbræer på bjerget. Af de to toppe er den østlige den højeste med 4.509 meter over havet, mens den vestlige er 4.440 meter over havet.

Belukha blev besteget første gang i 1914 af Tronov-brødrene. De fleste som bestiger bjerget går op af den samme sydlige rute som de brugte første gang. Selv om Altajbjergene er lavere end mange andre bjergkæder i Asien er de særdeles fjerntliggende og det tar lang tid og planlægning at nå dem.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Altajreservatet 

Bjerge i Rusland
Kasakhstans geografi
Lorenzo Magalotti

Lorenzo Magalotti (13. december 1637 – 2. marts 1712) var en italiensk greve og forfatter.

Han blev født i Rom. Han var florentiner af herkomst og levede sin meste tid i Toscana; knyttet til det storhertugelige hof kom han dog til at foretage adskillige udenlandsrejser, navnlig i diplomatiske hverv.

I mange år var han sekretær ved Accademia del Cimento, og han udgav i 1666 et bind naturvidenskabelige afhandlinger, han selv havde fremlagt i dette selskab: Saggi di naturali esperienze fatte nell’ Accademia del Cimento. På sine ældre dage indtrådte han i Rom i en gejstlig orden og tilbragte nogle år i et kloster, som han dog forlod før sin død.

Magalotti var en af de bedste forfattere i en for den italienske litteratur temmelig uheldig periode. Hans grundige lærdom, udviklede sprogsans og lyse hoved lagde sig for dagen, foruden i de nævnte Saggi, i hans livlige og åndrige breve (Lettere familiari og Lettere scientifiche ed erudite).

Han forsøgte sig også, men ikke med så stort held, i digtekunsten, navnlig med den lyriske samling La donna imaginaria.

Eksterne henvisninger 

Faglitterære forfattere fra Italien
Digtere fra Italien
Grever fra Italien
Personer i 1600-tallet
Il Mostro di Frankenstein

Il Mostro di Frankenstein er en italiensk stumfilm fra 1920 efter Mary Shelleys roman Frankenstein. 

Dens engelske titel er The Monster of Frankenstein, titlen Master of Frankenstein er også set. På norsk er den oversat til Frankensteins monster og Frankensteins herre.

Før den blev udgivet blev den beskåret meget pga. den italienske film censur.

Denne film findes ikke mere og er gået tabt for altid.

Eksterne henvisninger 
Pasadizo.com om filmen 
 

Stumfilm
Film baseret på bøger
Gyserfilm fra Italien
Italienske film fra 1920
Film i sort-hvid
Frankenstein film
Christian Eff

Christian Eff (2. august 1868 i Kolding – 6. februar 1953) var en dansk grosserer, godsejer og engelsk vicekonsul og han var aktiv i en række foreninger i Kolding. Han fik en vej i Kolding opkaldt efter sig i 1953. 

Chr. Eff var søn af købmand Adolph Hansen (død 1891) og hustru Anna Frederikke f. Jordahn (død 1928) og tog købmandsborgerskab i Kolding 1892 og i København 1899. Sammen med grosserer Christian Faber oprettede han firmaet Chr. Faber & Co., som han var 1905 var eneindehaver af. Efter nogle år i København vendte han i 1906 tilbage til Kolding og byggede villa ”Hevea”, Søgade 10, der var tegnet af Thorvald Gundestrup. Efter anlæggelsen af Danmarks første kafferisteri, blev hans væsentligste arbejdområde engroshandel med kaffe. Fra hans risterier leveredes kaffen til detailhandlerne. Han havde også interesser i en lang række andre virksomheder, foreninger og var desuden æresmedlem af en lang række andre foreninger. Chr. Eff var formand for Kolding Handelsstandsforening 1920-1938, og i perioden 1907-1951 var han engelsk vicekonsul.

Han blev indvalgt for Det Konservative Folkeparti i Kolding Byråd 1921, men udtrådte i 1923 pga. uoverensstemmelser. Ved byrådsvalget i 1925 opstillede han med sin egen liste og fik næsten lige så mange stemmer som Det Konservative Folkeparti og forsatte i byrådet til 1930, han fik ikke borgmesterposten, men dette gjorde i stedet Therchild Fischer-Nielsen fra hans nyoprettede liste. Eff sad også i havneudvalget.

Eff var medlem  af  og 1. viceformand i bestyrelsen for Central­foreningen af jydske Handelsstandsfor­eninger 1902-37, af Provinshandelskammeret 1934-37 og  af Forretningsudval­get for Den danske Handelsstands Fællesrepræsentation 1934-37, medlem af besty­relsen for Sammenslutningen af danske Havne 1921-30, formand i bestyrelsen for Akts. Kolding Laane- og Discontokasse, for Akts. Kaalunds Sæ­befabrikker, for Akts. P. Schøns Træ­lasthandel, for Akts. Kolding Korn, for Akts. Midtjysk Kafferisteri, Herning, for Akts. Hobro Kaffe-Risteri, Hobro, for  Akts. Horsens Kaffe Kom­pagni, Horsens, for Akts. Vendsyssel Kaffe Kompagni, Hjørring, for Akts. Tønder Kafferisteri, Tønder og for Akts. Margarinefabrikken Alfa, medlem af bestyrelsen for Akts. Nicolai Outzen, Haderslev, for Fjerde Søforsikrings Sel­skab, København, for Akts. Strøyer & Mørch, København og for Akts. Bornholms Margarinefabrik, Rønne, æresmedlem af Kolding Handelsforening, af For­eningen af Haandværkere og Industridrivende i Kolding, af Kolding Herreds Landbrugsforening, af De danske Vaabenbrødres Kolding-afdeling, af selskabet De danske Forsvarsbrødre for Kolding og Omegn og af Kolding Sømandsforening.

Referencer

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1949

Personer fra Kolding
Medlemmer af Kolding Byråd
Riddere af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Grosserere fra Danmark
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Det Konservative Folkeparti
Alessandro Marchetti

Alessandro Marchetti (født 17. marts 1632, død 6. september 1714) var en italiensk fysiker og digter.

Marchetti blev født i Pontormo. Han studerede under Giovanni Alfonso Borelli, blev filosofisk professor ved Pisas Universitet og udgav en del skrifter angående fysik.

Som digter har han navnlig gjort sig bekendt ved sin ualmindelig elegante, metriske oversættelser af Lucretius’ De rerum natura; denne udkom dog først i 1717, efter Marchettis, død med "London" på titelbladet, men var højst sandsynligt trykt i Napoli, da storhertugen af Toscana Cosimo d. 3. havde forbudt dens udgivelse som en "fritænkerisk bog". Den udkom siden oftere, og særligt efter Cosimos død.

Marchetti havde i sinde at skrive et større originalt digt, hvori han til dels ville gendrive den romerske Epikuræer, men blev ikke færdig dermed. Marchettis Vita e poesie er udkommet i Venedig i 1755.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fysikere fra Italien
Digtere fra Italien
Italienere i 1600-tallet
Italienere i 1700-tallet
Randers Real AM

Randers Real Atletik og Motion var en atletikklub i Randers. Klubben startede i 1969 med elever fra Randers Realskole og Anna og
Carl Emil Lange som ledere og trænere. Fra årsskiftet 2010/2011, blev klubben efter 41 år afviklet og gik sammen med den anden randrusiansk atletikklub Randers Freja og blev Randers Atletikklub Freja, med en ny fælles fremtid bygget på Randers Sportsklub Frejas klubvedtægter, farver og logo.
 
I 1979 og 1980 formåede Randers Real AM at vinde bronzemedaljer i Danmarksturneringen i atletik og repræsenterede dansk atletik i Europa Cupen for ungdomshold. Klubben vandt ni danske senior mesterskaber i perioden 1982-1998.

Danske mestre 
 Charlotte Wåhlin – Kuglestød 1996
 Palle Redder – Maraton 1987
 Carsten Lange – Stangspring 1982, 1983 og 1984 Stangspring-inde 1984 og 1985
 Merete Nordentoft – Femkamp-inde 1995 og 60 meter hæk-inde 1998

Eksterne henvisninger 
 DAF i tal – Randers Real 

Atletikklubber i Danmark
Real AM
Christian Reiersen

Christian Reiersen (født 17. juni 1792 i Vordingborg, død 25. september 1876 i København) var en dansk politiretsassessor, og dermed censor af udgivne skrifter i København i perioden 1834-1851.

C. Reiersen var en søn af amtsforvalter Hans Henrik Peter Reiersen (født 27. maj 1750 død 29. juli 1805) og Birgitte Christine, født Bernth (født 7. februar 1766 død 28. oktober 1828). Han blev 1810 dimitteret fra Herlufsholm, 1815 juridisk kandidat, samme år volontær, 1818 konstitueret og 1819 virkelig underkancellist i det danske Kancelli.

1820 udnævntes han til protokolsekretær i Højesteret, 1825 konstitueredes han som assessor i Københavns Politiret, i hvilken ret han 1827 fik fast ansættelse. Fra slutningen af 1834 overtog han tillige det trættende, nervepirrende og utaknemmelige hverv at censurere de uprivilegerede blade og trykte skrifter under 24 ark, der udkom i København. 

Arbejdet i så henseende voksede snart så stærkt, at han 1839 blev dispenseret fra politiretssagernes behandling, og da Kriminal- og Politiretten 1845 oprettedes, afgik han som assessor med sin fulde gage i ventepenge, men fortsatte funktionen som censor indtil presselovens emanation i begyndelsen af 1851, uagtet han allerede i midten af det foregående år var blevet entlediget. 

1840 var han bleven udnævnt til justitsråd og 1847 til etatsråd, 29. juni 1832 blev han gift med Johanne Margrethe Cathrine Bernth (født 19. oktober 1809 død 23. november 1883), en datter af herredsfoged Lauritz Andreas Bernth og Johanne født Klingberg.

Kilder 
  Biografi af Georg Kringelbach

Litteratur 
 Harald Jørgensen, Trykkefrihedsspørgsmaalet i Danmark 1799-1848, Ejnar Munksgaard, 1944 (fotografisk genoptrykt 1978).
 Albert Leth og G.L. Wad, Dimitterede fra Herlufsholm.

Eksterne henvisninger 
 

Dommere fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Etatsråder fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon
Christian
Herlovianere
Hotellets nye Skopudser

Hotellets nye Skopudser er en dansk stumfilm fra 1912. Instruktøren er Eduard Schnedler-Sørensen.

Filmen er også kendt under titlen Frederik Buch som skopudser, og denne titel opgives af enkelte kilder som en norsk film.

Medvirkende 
 Ingeborg Bruhn Bertelsen
 Maja Bjerre-Lind
 Frederik Buch
 Mathilde Felumb-Friis
 Alma Hinding
 Otto Lagoni
 Oscar Stribolt
 Valda Valkyrien

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1912
Film i sort-hvid
Stumfilm fra Danmark
Indigènes

Ærens Dage (;  ) er en fransk spillefilm fra 2006, instrueret af fransk-algeriske Rachid Bouchareb. I hovedrollerne medvirker Sami Bouajila, Jamel Debbouze, Samy Naceri, Roschdy Zem, Mélanie Laurent og Bernard Blancan.

Filmen omhandler primært den diskriminerende behandling af koloniale nordafrikanere af de hvide franskmænd. Dette spørgsmål førte til en ændring i den franske regerings politik 60 år senere.

Handling 

Filmen finder sted under 2. Verdenskrig i 1943 og handler om de fire Barbary Said, Yassir, Messaoud og Abdelkader, der melder sig ind i den franske hær for at kæmpe for et land, de aldrig har set.

Medvirkende 
 Jamel Debbouze – Saïd Otmari
 Samy Naceri – Yassir
 Roschdy Zem – Messaoud Souni
 Sami Bouajila – Abdelkader
 Bernard Blancan – Sergent Roger Martinez
 Mathieu Simonet – Caporal Leroux
 Assaad Bouab – Larbi
 Benoît Giros – Capitaine Durieux
 Mélanie Laurent – Margueritte village Vosges
 Antoine Chappey – Le colonel
 Aurélie Eltvedt – Irène
 Thomas Langmann – Le journaliste
 Thibault de Montalembert – Capitaine Martin
 Dioucounda Koma – Touré (as Diouc Koma)
 Philippe Beglia – Rambert

Priser 
 Jamel Debbouze, Samy Naceri, Roschdy Zem, Sami Bouajila og Bernard Blancan vandt en Prix d'interprétation masculine til Filmfestivalen i Cannes i 2006.
 Filmens manuskriptforfattere modtog en César for bedste original manuskript i 2007
 Filmen blev nomineret til en Oscar for bedste udenlandske film, men tabte til den tyske film De andres liv.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Ærens Dage på tadrart.com  

Film instrueret af Rachid Bouchareb
Franske film fra 2006
Film om 2. verdenskrig
Just the Way You Are

Just the Way You Are er en hitsingle af den amerikanske sanger og sangskriver Bruno Mars. Sangen er førstesinglen fra hans debutalbum Doo-Wops & Hooligans.

Sangen blev udgivet den 20. juli 2010 og nåede toppen på hitlisten Billboard Hot 100 i USA. Just The Way You Are gik fra plads 7 til 1 på Canadian Hot 100 9. oktober 2010 og tre dage senere blev sangen sangerens tredje etter på den hollandske Top 40. Den har også været fremgangsrig på mange andre lister verden over, blandt i Danmark.

Musikvideoen blev instrueret af Ethan Lader. Skuespillerinden Nathalie Kelley medvirker i den. Rapperen Lupe Fiasco medvirker på en officiel remix af sangen, som er inkluderet på en udvidet special version af Doo-Wops & Hooligans (deluxe).

Bruno Mars blev inspireret af Joe Cockers sang You Are So Beautiful og Eric Claptons sang Wonderful Tonight fordi de "går lige til sagen" og "kommer direkte fra hjertet."

De første kritikerreaktioner varierede: Digital Spy sammenlignede Just the Way You Are med Empire State of Mind af Jay-Z (med Alicia Keys) og skrev: en "en lignende, hvis ikke indiskutabelt en øjeblikkelig klassisk er født.". Contactmusic.com skrev at singlen ikke adskiller Bruno Mars fra alle andre R&B-artister på hitlisterne: "Sangen bygger aldrig op til et klimaks og fremstår som ganske banal og usel.

Hitlister and certifikationer

Hitlister

Årslister

Certifikationer 

|}

Referencer 

Singler fra 2010
Bruno Mars-sange
Nummer-et hits i Storbritannien
Bacopa

Bacopa er navnet på en planteslægt med ca. 10 arter, der er udbredt i troperne. Det er en- eller flerårige, urteagtige planter med krybende eller opret vækst. Stænglerne er hårløse og runde i tværsnit, og de bærer de ustilkede blade modsat eller i krans. Bladene er hele og runde til linjeformede med hel rand. Blomsterne sidder enkeltvis eller parvis sammen i bladhjørnerne. DE er regelmæssige og 5-tallige med hvide, blå eller purpurrøde kronblade.

 Bacopa caroliniana
 Bacopa monnieri

 Bacopa decumbens
 Bacopa repens

Vejbred-familien
Coenobita

Slægten Coenobita indeholder 16 arter af landlevende eremitkrebs. De forekommer kun i troperne. (subtroperne)
Som navnet angiver er det landlevende eremitkrebs, dvs en reje der ved evolution først har mistet exoskelettet, og brugt tomme sneglehuse. Derved har de kunnet spare energi, som de kunne bruge på afkom. Senere har den udviklet sig til at kunne leve på land. Den skal dog til havet for at yngle. Selvom de er landlevende, har de stadig gæller, som de fugter i havet. Da de lever i troperne, vil deres gæller hurtigt tørre ud om dagen, derfor er de nat aktive.

Holdt som hobbydyr 
Der forskellige arter skal stort set passes ens. De skal have mulighed for at "bade" i en vandskål, en med saltvand og en med ferskvand. (salt blandingsforhold 2tsk. pr L.) 
de spiser alt der ikke er levende og direkte giftigt: Træ, blade, græs, jord, kalk, fisk, osv.

Tibenede krebsdyr
Fiat 127

Fiat 127 er en personbil fremstillet af den italienske bilfabrikant Fiat mellem 1971 og 1987.

Den blev introduceret i april 1971. Den delte det meste af teknikken med den større Fiat 128. 127'eren blev valgt til Årets bil 1972. Bilen blev først bygget som sedan, men efter et år kom der også en hatchbackudgave med større bagklap. I 1976 kom Fiat 127 Special, som havde ændret kølergitter og interiør. I sommeren 1977 fik bilen et facelift med modificeringer udvendigt og flere motoralternativer. I 1981 kom endnu et facelift og femtrins gearkasse.

127 var Europas bedst sælgende bil i flere år i 1970'erne, og Fiat byggede 3.779.086 eksemplarer i Italien frem til 1987.

Bilen blev også bygget i Spanien som SEAT 127, herunder en 4-dørs. Efter faceliftet i 1981 blev den omdøbt til SEAT Fura. SEAT udviklede også en femdørs udgave, som senere også blev bygget i Italien (som Fiat).

Fra 1974 blev bilen også bygget i Brasilien som Fiat 147. Der blev sedanmodellen Fiat Oggi med større bagagerum og stationcaren Fiat Panorama. Sidstnævnte solgtes også af Fiat i Europa. Fiat i Brasilien udviklede også den mere moderne motor med overliggende knastaksel.

Versioner

Kilder

Eksterne henvisninger 

127
Minibiler
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 1971
Biler fra 1970'erne
Biler fra 1980'erne
Årets Bil i Danmark
Årets Bil i Europa
Stationcars
Jean-Baptiste Bertrand

Jean-Baptiste Bertrand (25. marts 1823 i Lyon – 26. september 1887) var en fransk maler. 

Bertrand studerede i Lyon, Paris og Rom, malede scener af romersk folkeliv og slog især igennem med Den hellige Benedikts kommunion (1859). I den sidste snes år malede han især bekendte yndefulde kvindeskikkelser (fra historiens, mytologiens og litteraturens verden) af tragisk-erotisk natur (Ofelia, Margrethe etc.). De vakte meget behag og blev yderst populære gennem talrige gengivelser.

Eksterne henvisninger 

Malere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Konstantin Kosejev

Konstantin Mirovitj Kosejev  (Russisk: Константин Мирович Козеев; født 1. december 1967 i Moskva) er en russisk kosmonaut. Han har bl.a besøgt ISS, og har været lidt over 9 dage i rummet.

Rumfærder

Links 

 Spacefacts.de – Biografi om Kosejev

Kosmonauter fra Rusland
Sojuz-programmet
Personer fra Moskva
Puerto Banús

Puerto Banús (egentlig Puerto José Banús) er en marina ved Marbella på Costa del Sol i det sydlige Spanien. Marinaen blev bygget af den lokale forretningsmand og ejendomsudvikler José Banús og blev åbnet i maj 1970.

Stedet er kendt for sit luksuriøse præg med dyre forretninger og hyppige anløb af store, dyre lystbåde, tilhørende verdens jetset.

I litteraturen 
I Liza Marklunds roman En plads i solen fra 2008 er en del af handlingen henlagt til Puerto Banús.
Mange af rapperen Gillis tekster nævner Puerto Banús

Links 
 Puerto Banús' hjemmeside

Henvisninger 

Byer i Andalusien
Havnebyer