kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Amazake

, også kaldet rei (), er en traditionel japansk drik af gæret ris. Den er sød med lidt eller intet alkohol og hører til familien af traditionelle japanske retter, der laves ved hjælp af svampen kouji (, aspergillus oryzae). Desuden benyttes miso, sake og soja.

Den grundlæggende opskrift på amazake har været den samme i århundreder: kouji bliver tilsat nedkølet kogt fuldkornsris. Enzymerne i svampen opløser risets styrke i sukker, så blandingen bliver sød.

Amazake kan benyttes som dessert, snack, naturligt sødemiddel, babymad eller salatdressing. Den traditionelle drik fremstilles fortyndet med vand, opvarmet til kogepunktet og ofte dekoreret med lidt fint revet ingefær. Tidligere blev det ofte udskænket af gadesælgere, men nu om stunder sker det hos kroer og tehuse. Mange shinto-skrin uddeler og sælger desuden amazake til nytår, ligesom det er en traditionel drik ved dukkefesten hinamatsuri.

Amazake er efter sigende meget næringsrig og indeholder ingen tilsatte konserveringsmidler, sødemidler eller køkkensalt. Udenfor Japan sælges det derfor ofte i butikker for sund mad.

Eksterne henvisninger 

Mad fra Japan
Drikkevarer
Sunzja

Sunzja (, ; , ; , ) er en flod i republikkerne Nordossetien–Alania, Ingusjien og Tjetjenien i Rusland. Sunzja er biflod til Terek fra højre og er 278 km lang, med et afvandingsområde på 12.200 km². Floden har sit udspring på nordskråningerne af Kaukasus. De vigtigste bifloder er Assa og Argun. 

Floden benyttes til kunstvanding. Langs Sunzja ligger byene Nazran, Karabulak, Grosnyj (hovedstaden i Tjetjenien) og Gudermes. Under de tjetjenske krige medførte ødelæggelsen af oliebrønde at Sunzja blev forurenet af olie.

Kilder 

Floder i republikken Nordossetien–Alania
Floder i republikken Ingusjien
Floder i republikken Tjetjenien
William Rudbeck Lindhardt

William Rudbeck Lindhardt (født 28. marts 1998) er en dansk skuespiller, som har medvirket i tv-serien Limbo som Boye, i julekalenderen Tidsrejsen som Ragner'84 og som Harald i kortfilmen Velkommen til Paradis. Lindhardt er også instruktør på nogle kortfilm og musikvideoer..

Privat
William er storebror til skuespilleren Albert Rudbeck Lindhardt, som blandt andet har medvirket i filmen Der kommer en dag fra 2016.

Eksterne henvisninger 
 

Børneskuespillere fra Danmark
Miso

er en japansk pasta, der hovedsageligt består af sojabønner med varierende andele af ris, byg eller andet korn. Ved fremstillingen bliver en blanding af dampkogte sojabønner alt efter sorten fermenteret i fade sammen med dampkogte ris eller dampkogte korn. Til gæring benyttes skimmelsvampen kouji. Denne fremstillingsmåde stammer antagelig fra kejserriget Kina. Nu om stunder sker fremstillingen i bioreaktorer. Miso er en væsentlig del af det japanske køkken og udgør en ingrediens i mange traditionelle retter så som misosuppe.

Sorter 
Med udgangspunkt i grundbestanddelene kan miso deles i følgende tre sorter:

 Mamemiso (), der kun består af sojabønner.
 Komemiso (), der består af sojabønner og ris.
 Mugimiso (), der består af sojabønner og korn.

Disse grupper kan desuden groft inddeles efter farve i  og  og efter smag i  og .

Afhængig af de benyttede råstoffer og fermenteringstiden får den færdige miso en lys til mørkebrun farve.

Sundhed og ernæring 
Miso består hovedsageligt af protein, vitamin B2, vitamin E, forskellige enzymer, isoflavon, cholin og lecitin. På grund af disse bestanddele bliver fordelene ved miso for den menneskelige ernæring ofte fremhævet af levnedsmiddelfabrikanterne. Der bliver ofte også lagt vægt på et højt indhold af vitamin B12, hvilket dog ikke passer, da den for mennesker brugbare vitamin B12 ikke forekommer naturligt i miso.

Eksterne henvisninger 

 http://www.miso-web.de/
 http://www.miso.or.jp/ (japansk)
 http://www.whfoods.com/genpage.php?tname=foodspice&dbid=114 

Mad fra Japan
Dampskibsselskabet Vesterhavet

Dampskibsselskabet Vesterhavet A/S blev grundlagt af Ditlev Lauritzen i 1895 i Esbjerg. I forbindelse med 50-års dagen for starten, blev JL-Fondet oprettet i 1945 af brødrene Ivar Lauritzen og Knud Lauritzen samt søsteren Anna Lønberg-Holm. JL-Fondet fik overdraget aktierne i Dampskibsselskabet Vesterhavet og andre af familiens selskaber.

Eksterne henvisninger 
 Dampskibsselskabet Vesterhavet A/S

Rederier fra Danmark
Etableret i 1895
Anmitsu

er en japansk dessert. Den indeholder røde bønner, agar, rød bønnepasta samt frugter som f.eks. appelsiner, ananas, bananer eller kirsebær. Dertil kommer så is, og det hele bliver overdækket med sort "honning" (kuromitsu, 黒蜜). 

Anmitsu er især udbredt i Kyoto, Asakusa, Ueno og Kamakura.

Eksterne henvisninger 

Mad fra Japan
Desserter
Anpan

er en japansk bolle med fyld af rød bønnepasta. Det er især populært blandt børn som pausesnack.

An (anko) står for pastaen, der er lavet af adzukibønner. Pan kommer af det portugisiske ord pão og betyder brød.

Den populære mangafigur Anpanman, der optræder i serier for mindre børn, har et hoved af anpan, som han deler ud af til alle, der er sultne. Når hans hoved er spist, bliver der bagt et nyt og sat på det gamles plads.

Eksterne henvisninger 

 Opskrift på anpan  (tysk)

Mad fra Japan
Kager
Desserter
Bruce Grenville

Bruce Grenville (født i 1950 i New Zealand), er en anarkist, filmekspert og producent af kunstneriske frimærker.

Under urolighederne i 1970'erne på Timor grundlagde New Zealænderen og anarkisten Bruce Grenville den fiktive stat Occussi-Ambeno i området ved Oecusse, idet han udråbte sig som sultan af denne "stat", som blandt andet producerede frimærker, der er blevet et samleobjekt på verdensplan. Grenville havde arbejde på et kontor, hvor der var adgang til professionelt typografisk udstyr, og han skabte herfra et samfund, der byggede på libertære ideer Selv efter at være afsløret, fortsatte han sin "statsbygning", bl.a. med en serie nye frimærker fra 1983. Ud over Occussi-Ambeno har han senere skabt fiktive stater med produktion af frimærker. Disse "stater" har i flere tilfælde navne, der imiterer rigtige stater, for eksempel Sedang (ikke at forveksle med det historiske kongedømme Sedang), Folkerepublikken Kempland, den fri republik Vinland, republikken Port Maria og mange flere er skabt af Grenville. Som modstykke til FN har han opfundet ICIS, (Den internationale sammenslutning af uafhængige stater). 

I januar 1999 blev han internationalt omtalt for at opdage den originale optagelse af et afsnit af en forsvundet episode fra 1965 af BBC-serien Doctor Who, som blev fundet ved et garagesalg i New Zealand.

 Referencer 
 
 
 Referencer 
 (1999). "Only Chance to See Doctor Who Episode." The Press'' (Christchurch). April 13.
 (1999). "Bruce Grenville and the Utopian State of Occussi-Ambeno". Takver.com. Retrieved September 6, 2007.

Personer fra New Zealand
Anarkister
Manuela Kasper-Claridge

Manuela Kasper-Claridge (født d. 26. oktober 1959 i Berlin, Tyskland) er en tysk journalist.

Kasper-Claridge hun er leder af DW-TVs "Business & Science"-afdeling. DW-TV er Tysklands internationale medie og når ud til millioner af seere verden over. Programmerne kan også ses online. Afdelingen "Business & Science" producerer erhvervsnyheder og det ugentlige erhvervsmagasin Made in Germany og globaliseringsprogrammet Global 3000. Yderligere findes Business Brief der sender to gange om dagen.

Kasper-Claridge har studeret økonomi og sociologi på Freie Universität Berlin og blev færdig i 1984. Hun har været leder for "Business & Science" siden 2014. Inden da var hun ansvarlig for videnskabsafdelingen samme sted fra 2001.

Hun har tre børn og bor i Berlin.

Referencer 

Journalister fra Tyskland
Rød bønnepasta

Rød bønnepasta er en sød, mørk purpurrød pasta af adzukibønner der benyttes i forskellige kinesisk, koreansk og japansk mad, især til søde sager. Pastaen fremstilles af først kogte og siden moste adzukibønner og ofte sødet med sukker eller honning under fremstillingen. Ofte bliver bønnebælgen sorteret fra før sødningen, hvilket giver en blød og homogen masse.

Pastaen stammer fra det kinesiske vegetariske buddhistiske køkken. I Kina hedder den dousha (豆沙) eller hongdousha (红豆沙), i Japan kaldes den for an (餡), anko (餡子) eller ogura (小倉) og i Korea for pat (팥). Alt efter finhed inddeles anko i forskellige klasser.

I Kina bruges pastaen blandt andet til tangyuan, zongzi, månekager, baozi og forskellige kager. I Japan tæller søde sager med rød bønnepasta blandt andet anmitsu, anpan, daifuku, dango, dorayaki, manju, oshiruko, taiyaki, imagawayaki, uirou og youkan. Også crepe bliver fyldt med det. I Korea benyttes det blandt andet til bungeoppang, patbingsu, patdanja, pattteok og patjuk.

Eksterne henvisninger 
Opskrifter på anko  (tysk)

Mad fra Japan
Mad fra Korea
Mad fra Kina
Frederik Carl Krag Juel Vind Frijs

Frederik Carl Krag Juel Vind, fra 1807 Frederik Carl Krag Juel Vind Frijs, (født 9. januar 1753, død 9. marts 1815) var dansk adelsmand, baron, stiftamtmand over Lolland-Falster Amt og var efter sin mor arving til grevskabet Frijsenborg. Han var i sin tid én af landets største jordbesiddere.

Barndom og ungdom 
Frederik Carl Krag Juel Vind Frijs blev født den 9. januar 1753 i København som søn af baron Jens Krag-Juel-Vind (1724-1776) til Juellinge og hustru Sophie Magdalene von Gram (1734–1810) og døbt få dage senere i Christiansborg Slotskirke. Allerede som 19-årig fik han sæde i Højesteret, efter sigende takket være sin fars indflydelse. Samme år blev han ansat som kammerjunker hos arveprins Frederik, og fra 1774–1776 var han kammerjunker hos arveprinsesse Sophie. I 1776 fulgte udnævnelsen til kammerherre.

Ægteskab 
Frederik Carl Krag Juel Vind Frijs blev den 4. april 1777 på Christiansborg Slot viet til hofdame Caroline Frederikke Juliane Holstein, datter af overhofmarskal Christian Frederik Holstein (1735–1799) til Ledreborg og hustru Christiane Caroline Reventlow (1739–1762) fra Brahetrolleborg. 

Udover fem børn, der døde som mindreårige, havde ægteparret tre sønner og en datter. Ved faderens død tiltrådte Jens Christian Carl (1779–1860) grevskabet Frijsenborg, Carl Ludvig (1780–1838) baroniet Juellinge, og Erhard (1788-1826) godset Wedelslund. Datteren Antoinette Nancy (1797–1883) var gift med kammerherre, greve Carl Fr. C. Ahlefeldt-Laurvigen (1791–1871), der var kongens ceremonimester.

Liv og virke 
Den juridiske løbebane, der startede i 1772 i Højesteret fortsatte med udnævnelsen samme sted til assessor i 1782. Samme år blev han stiftamtmand over Lolland-Falster, og fra 1803 var han tillige amtmand over Nykøbing Amt, men året efter søgte han sin afsked angiveligt, fordi hans mor havde afstået en del af grevskabet Frijsenborg til ham.

I 1807 fik han patent på navnet Krag-Juel-Vind-Frijs. Han tiltrådte som lensgreve ved moderens død den 28. october 1810.

Død og begravelse 
Frederik Carl Krag Juel Vind Frijs døde den 9. marts 1815 på Juellinge og blev begravet på Halsted Kirkegård. Baroniet Juellinge gik derefter i arv til den næstældste søn Carl Ludvig (1780–1838).

Ordner og titler 
I 1772 blev Frederik Carl Krag Juel Vind Frijs kammerjunker, i 1776 kammerherre, og i 1810 lensgreve på Frijsenborg.

Eksterne henvisninger og kilder 
 Arne Gammelgaard: Grever og godtfolk, Fra Hammel-kanten - 1815-1875
 Annette Hoff: Boller Slot i 650 år. Wormianum, Landbohistorisk Selskab, 2012.
 Bjerre Herred Bogen I & II, Glud Museums Forlag 1963 og 2001
 Edvard Holm: Kampen om Landboreformerne i Danmark (1773-1791), København 1888.
 Knud Søndergaard: Asta Grundtvig, Liv og virke, slægt og venner. Redaktion af illustrationer: Lars Thorkild Bjørn. Forlaget Vartov 2013.
 H. H. Berner Schilden Holsten: Danske Herregardes Ejere: 1909.
 G. Begtrup: Agerdyrkningens tilstand i Danmark.
 Landsarkivet for Nørrejylland, Viborg.
 Lokalarkivet i Hammel. 
 Lokalhistoriker Ole Ravn-Nielsen, Hammel.

Godsejere fra Danmark
Frederik Carl Krag Juel Vind
Lensgrever fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Poronaj

Poronaj (, ) er en flod på øen Sakhalin i Rusland. Floden er 350 km lang, med et afvandingsområde på 7.990 km² og en middelvandføring på 120 m³/s.

Floden har sit udspring i Øst-Sakhalinbjergene og munder ud ved byen Poronajsk i Terpenija-bugten (, , ) ved det Okhotske Hav. Floden er et vigtigt gydeområde for laksefisk.

Floder i Sakhalin oblast
Havnegadevraget

Havnegadefundet er et skibsvrag, der blev fundet i København under udgravningerne til Københavns Metro ved Gammelholm i 1996 under ejendommen i Havnegade 19. Vraget stammer fra et klinkbygget skib fra 1500-tallet.

Fundet blev gjort i et område, hvor der har ligget et vigtigt skibsværft. Under udgravningen til metroen blev der gravet to grøfter langs den gamle kaj, og her fandt man flere faser af bolværket med pæletømmer, samt genbrugt træværk fra gamle skibe, der var blevet skilt ad og brugt som fyld. Vraget var en del af disse bolværker, hvor man fandt tegn på, at det havde været et kraftigt fartøj med dæk. Et omtrent tre meter langt stykke træ, som sandsynligvis stammer fra skibssiden på for- eller agterskibet, havde hak, der indikerede klinkbygning. Derudover var de fleste af fundgenstandene mindre fragmenter som umuliggjorde en troværdig rekonstruktion af vraget. Et træstykke bar præg af at være blevet kløvet, hvilket var en kostbar metode, da et stykke tømmer således kun kunne give få planker, modsat tømmer der bliver savet, hvilket var begyndt at blive almindeligt i større skibe i Danmark i løbet af 1500-tallet.

Et vrag, som blev fundet i 1968 ved Nationalbanken og er dateret til efter 1580, har planker, der er blevet savet. Det stammer fra et skib på omkring 13 meter, der ligeledes var blevet hugget op og brugt som fyld. Spanterne har nogenlunde samme dimensioner som vraget fra Havnegade, men med et mellemrum på 60 cm, hvor Havnegadevraget har et mellemrum på 35 cm.

Vraget blev undersøgt af arkæologen Morten Gøthche og blev ved hjælp af dendrokronologi dateret til perioden 1564-1600, men stammer sandsynligvis fra perioden efter 1580. Træet kommer givetvis fra Skåne, Halland eller Blekinge, men det er også muligt, at det stammer fra Polen.

Se også 
 Bredfjedskibet

Litteratur 
 Maritim Kontakt 28: Skibsbyggeri og søfart i Renæssancen 2006 

Genstande fra middelalderen fra Danmark
Arkæologiske fund fra Danmark
Skibsvrag i Danmark
Hermann Eberhard

Hermann Eberhard (27. februar 1852 i Ohlau, Schlesien – 30. maj 1908) var en tysk opdagelsesrejsende, der er krediteret for at have været den første fra Vesten, der opdagede Patagonien, Chile.  Eberhard rejste med skib til Seno Última Esperanza for at undersøge området, der tidligere var ukendt for europæere. Eberhard tilskrives også fundet af de forhistoriske rester af kæmpedovendyret på Cueva del Milodon Natural Monument. Vandet omkring Seno Última Esperanza har været meget højere på hulerne i den tidligere Holocæne periode, hvor dovendyret er dateret til.

Se også 
Eberhard Fjord

Referencer

Eksterne henvisninger 
C. Michael Hogan, Cueva del Milodon, Megalithic Portal, 13. april 2008 
The discovery of the region of Última Esperanza  retrieved Aug. 2008

Opdagelsesrejsende fra Tyskland
Jacob Marcus

Jacob Marcus også kaldet R. Jakob, (ca. 1749, Schwaan - 13. marts 1819 i Norrköping) var en tysk-svensk erhvervsmand og en af pionererne i Sveriges jødisk befolkning, som begyndte omkring 1700-1800-tallet.

Marcus blev sandsynligvis født omkring 1749 i Schwaan, Tyskland. Marcus' anseelige betydning på Norrköpings historie og hans betydning for immigration er blevet fremhævet i flere publikation. Han lod byens første synagoge bygget, og den åbnede i 1796.

Marcus døde d. 13. marts 1819 i Norrköping, Sverige.

Referencer 

Erhvervsfolk fra Sverige
Jøder fra Sverige
George Atzerodt

George Andreas Atzerodt (12. juni 1835 -  7. juli 1865) konspirerede sammen med John Wilkes Booth i mordet på Abraham Lincoln. Han fik til opgave at myrde vicepræsident Andrew Johnson, men kunne ikke gennemføre drabsforsøget. Han blev henrettet ved hængning sammen med tre andre der medvirkede til mordet.

Referencer 

Personer fra USA
Personer i den amerikanske borgerkrig
Lya Luft

Lya Luft (født 15. september 1938 i Santa Cruz do Sul, død 30. december 2021) var en brasiliansk digter, romanforfatter og flittig oversætter (primært mellem engelsk og portugisisk samt mellem tysk og portugisisk). Luft har tidligere undervist i lingvistik og litteratur. Hun skrev en fast klumme for bladet Veja.

Lya Lufts barndomsby er speciel derved, at den primært blev opført af tysktalende immigranter i begyndelsen af det 19. århundrede. Byen har fortsat en betydelig gruppe beboere, der taler både tysk og portugisisk. Luft voksede op i sådan en tosproget familie. Siden sin ungdom boede hun i Porto Alegre. Flere af hendes værker er oversat til forskellige europæiske sprog, dog ikke til dansk. Blandt hendes kendteste bøger er Perdas e Ganhos, der blandt andet er oversat til engelsk.

Forfattere fra Brasilien
Edemissen

Edemissen er en kommune med knap 12.300 indbyggere (2013) i Landkreis Peine i den østlige del af den tyske delstat Niedersachsen.

Geografi 

Edemissen ligger nord for Peine i den sydlige ende af Lüneburger Heide.

Inddeling 
I kommunen Edemissen ligger følgende byer, landsbyer og bebyggelser:

Eksterne kilder/henvisninger 

 Byens websted 
 Befolkning 31. Dezember 2013 (Tabelle K1020014)  Landesbetrieb für Statistik und Kommunikationstechnologie Niedersachsen, 102 Bevölkerung - Basis Zensus 2011. Tysk hjælpeside til statistikken

Kommuner i Niedersachsen
Maria Benedita Borman

Maria Benedita Câmara de Borman (eller Bormann) (25. november 1853 i Porto Alegre - 23. juli 1895 i Rio de Janeiro; Pseudonym: Délia) var en brasiliansk forfatter og journalist.

Bormann opvoksede i en velhavende og fik mulighed for at lære fransk og engelsk samt beskæftige sig med tidens litteratur. Hun malede, spillede klaver og sang. I 1872 giftede hun sig med sin onkel, José Bernardino Bormann, der var krigsveteran. 

Hun skrev kronikker og føljetoner for O Sorriso og O Cruzeiro, to tidsskrifter fra Rio de Janeiro. Hun var kendt for sin ironiske skrivemåde.

Udgivelser 
 Aurélia. Novelle, 1883.
 Uma Vítima., 1884.
 Lésbia. Novelle, 1890. 
 Celeste. Novelle, 1893. 
 Angelina. Novelle, 1894.

Litteratur 
 Regina R. Felix. Sedução e heroísmo: imaginação de mulher entre a república das letras e a belle époque (1884-1911). Ilha de Santa Catarina: Editora Mulheres, 2007.

Noter 

Forfattere fra Brasilien
Journalister fra Brasilien
Personer fra Brasilien
Kvindelige forfattere i det 19. århundrede
Søelefanter

Søelefanter er medlemmer af Phocidaefamilien ("Ægte sæler"). Søelefanterne har deres navn fra den store størrelse og fra de mandlige individers store snabel.

 Familie: Phocidae (hårsæler)
 Slægt: Mirounga (søelefantslægten)
 Art: Mirounga angustirostris (nordlig søelefant), lever på den nordlige halvkugle
 Art: Mirounga leonina (sydlig søelefant), søelefant i området omkring Antarktis

Eksterne link 

Ægte sæler
Werner Lorenz

Werner Lorenz (2. oktober 1891 i Grünhof - 13. marts 1974 i Hamburg) var SS-Obergruppenführer, General i Waffen-SS og blev efter 2. verdenskrig dømt som krigsforbryder.

Lorenz gjorde militær karriere allerede under 1. verdenskrig, hvor han som fanebærer for et Dragonregiment kom til fronten i august 1914. Han opnåede for sin indsats jernkorset af 2. klasse. Senere blev han forfremmet til stabsofficer og opnåede kort før krigens afslutning jernkorset af 1. klasse. 

I 1929 meldte han sig ind i NSDAP op fik medlemsnummer 397.994. I 1933 blev han medlem af Landdagen i Preussen og desuden fra november 1933 medlem af rigsdagen

Han gjorde hurtigt karriere i SS og i 1939 blev han Heinrich Himmlers næstkommanderende, og i juni 1941 fik han sit eget SS-Hauptamt. Parallelt hermed var han befuldmægtiget for internationale tjenester under Rudolf Hess. Efter 2. verdenskrigs afslutning blev han kortvarigt interneret i England, men overførtes til Nürnberg, hvor han i en af de såkaldte efterfølgende Nürnbergprocesser (RuSHA retssagen), der fulgte efter hovedretssagen; Nürnbergprocessen, blev idømt 20 års fængsel i 1948. Han fik dog nedsat straffen to gange og blev løsladt i 1955.

Datoer for militære udnævnelser 
 SS-Sturmbannführer: March 31, 1931
 SS-Standartenführer: July 7, 1931
 SS-Oberführer: November 9, 1931
 SS-Brigadeführer: July 1, 1933
 SS-Gruppenführer: November 1, 1933
 SS-Obergruppenführer: November 9, 1936
 SS-Obergruppenführer und General der Polizei: August 15, 1942
 SS-Obergruppenführer und General der Waffen-SS: November 9, 1944

Litteratur 
 Valdis O. Lumans: Werner Lorenz – Chef der »Volksdeutschen Mittelstelle«. In: Ronald Smelser, Enrico Syring (Hrsg.): „Die SS: Elite unter dem Totenkopf“. Schöningh, Paderborn 2000, , S. 332–345.
 Valdis O. Lumans: Himmler's auxiliaries – the Volksdeutsche Mittelstelle and the German national minorities of Europe, 1933–1945. University of North Carolina Press, Chapel Hill 1993, .
 Military Tribunal No. I, CASE 8, The United States of America vs. Ulrich Greifelt et. al. – „The RuSHA Case“ (PDF; 56,9 MB). United States Government Printing Office, Washington 1948. (Vol. IV, Green Series).

Eksterne henvisninger

Noter 

Tysklands militære personel i 1. verdenskrig
SS-generaler
Dømte ved Nürnbergprocessen
Werner Schünemann

Werner Schünemann (født d. 21. februar 1959) er en brasiliansk skuespiller og filminstruktør. Han blev født i Porto Alegre i en familie af tysk afstamning. Han voksede op i Novo Hamburgo og startede med at spille suespil i en alder af 15 år. Han grundlagde Casa de Cinema de Porto Alegre. Han har også arbejdet som med reklamer og politiske kampagner på fjernsyn.

Udvalgt filmografi

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Brasilien
Filminstruktører fra Brasilien
Leandro Müller

Leandro Müller (født d. 14. november 1978 i Juiz de Fora) er en brasiliansk forfatter. Han har en dobbeltgrad i Journalistik og Reklamer fra Universidade Federal do Rio de Janeiro. Derudover har han studeret filosofi på Universidade do Estado do Rio de Janeiro og Universidade do Porto. Siden 2004 har han arbejdet med udgivelser som redaktør udover sin forfatterkarriere.

Hans føret roman O Código Aleijadinho blev udgivet i 2006. Thrilleren finder sted i tre forskellige byer i den brasilianske stat Minas Gerais, som stadig har en del af stemningen fra kolonitiden. Historiens plot inkluderer flere virkelige brasilianske kunstnere og historiske personer fra frihedsbevægelsen, som blev startet i denne region og kendt under navnet Inconfidência Mineira. 

I 2008 modtog Müller prisen Prémio Máster en Edición fra den spanske gruppe Santillana for sin bog Pequeño Tratado Hermético sobre Efectos de Superficie (A small hermetic treaty about Effects of Surface), som blev udgivet af Ediciones Universidad Salamanca, en forlag fra Universidad de Salamanca. Romanen har en introduktion af den spanske forfatter Enrique Vila-Matas.

Bibliografi 
 O Código Aleijadinho (Aleijadinho’s code) – udgivet af Espaço e Tempo (Rio de Janeiro, 2006)
 Pequeño Tratado Hermético sobre Efectos de Superficie (A small hermetic treaty about Effects of Surface) – Udgivet af Ediciones Universidad Salamanca (Salamanca, 2008)

Hæder 
 Ærespris i poesikonkurrence organiseret af Studenterorganisationen fra Porto University (Portugal, 2007).
 Prémio Máster en Edición do Santillana Formación (Spain, 2008)

Eksterne henvisninger 
 Prêmio Leandro Müller de Literatura (pt)
 Entrevista concedida à Revista Museu (pt) 
 Editora Garamond (pt) 
 Ediciones Universidad Salamanca (es)

Forfattere fra Brasilien
Hanna Maron

Hanna Maron (22. november 1923 - 30. maj 2014) var en tyskfødt israelsk skuespiller og teaterpersonlighed. Hun stod på scenen i over 80 år og er officielt indehaver af rekorden for længste scenekarriere.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Israel
Skuespillere fra Tyskland
Therese Albertine Luise Robinson

Therese Albertine Luise von Jakob Robinson (26. januar 1797 – 13. april 1870) var en tysk-amerikansk forfatterm lingvist og oversætter. Hun var den bibellærde Edward Robinsons anden kone. Hun skreve en kort autobiografi i forordet til Brockhausischen Conversations-Lexikon (1840). Der er skrevet en komplet biografi om hende af Irma Elizabeth Voigt, der blev udgivet i 1913.

Referencer

Litteratur 

Forfattere fra USA
Forfattere fra Tyskland
Oversættere fra USA
Novelleforfattere fra Tyskland