kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Den Internationale Røde Kors Komité

Den Internationale Røde Kors Komité (ICRC) er en velgørenhedsorganisation med base i Geneve. Den er en del af Den internationale Røde Kors- og Røde Halvmåne-bevægelse og har i henhold til Genevekonventionen et unikt mandat, der under krig giver organisationen ret til bl.a. beskyttelse og pleje af syge, besøg hos krigsfanger og beskyttelse af civilbefolkning . ICRC er ansvarlig for at anerkende de enkelte landes Røde Kors organisationer og står som den ledende Røde Kors organisation under krig, mens de enkelte landes organisationer står som leder under andre former for katastrofer. 

Organisationen blev stiftet, efter at Henry Dunant havde nedsat en komite sammen med 4 andre fremtrædende schweizere. Fra starten arbejdede organisationen med at lave et regelsæt for behandlingen af krigsfanger. Dette førte til udarbejdelsen af Genevekonventionen, som blev underskrevet året efter. Samtidig begyndte arbejdet med at starte nationale Røde Kors organisationer. 

ICRC har modtaget Nobels fredspris 3 gange; 1917, 1944 og i 1963 sammen med IFRC.

Komitéens præsidenter 

 1863–1864: Henry Dunant
 1863–1864: Henri Dufour
 1864–1910: Gustave Moynier
 1910–1928: Gustave Ador
 1928–1944: Max Huber
 1944–1948: Carl Jacob Burckhardt
 1948–1955: Paul Ruegger
 1955–1964: Leopold Boissier
 1964–1969: Samuel Gonard
 1969–1973: Marcel Naville
 1973–1976: Eric Martin
 1976–1987: Alexandre Hay
 1987–1999: Cornelio Sommaruga
 2000–2012: Jakob Kellenberger
 siden 2012: Peter Maurer

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 Komitéen 1917  på nobelprize.org
 Komitéen 1944  på nobelprize.org
 Komitéen 1963  på nobelprize.org

Røde Kors
Etableret i 1863
Modtagere af Nobels fredspris
Nobelprismodtagende organisationer
Slinky

En Slinky eller trappefjeder er et fjederformet legetøj til at lege på trappen med. Den blev opfundet af Richard James fra Philadelphia i Pennsylvania i 1943. Slinkyen kommer i mange størrelser, de er dog for det mest på størrelse af en appelsin når pakket ned. De første slinkyer blev lavet af metal, men nu bliver de også lavet af plast. Slinkyen er berømt for dens evne til at kom ned af trapper.

Slinky bliver produceret af James Industries i Hollidaysburg, Pennsylvania.

Eksterne henvisninger 

 http://slinky.org/

Legetøj
Tachov

Tachov er en by og kommune i det vestlige Bøhmen (region Plzeň) i Tjekkiet. Dens tyske navn er Tachau.
I 2004 havde byen 12.640 indbyggere, og et areal på 40,85 km². Byen blev grundlagt i 1115.

Geografi
Tachov ligger omkring 53 km vest for Plzeň. De østlige og centrale dele af kommunens område med selve byen ligger i forbjergene til Oberpfälzer Wald, og den vestlige del ligger i selve mittelgebirgeområdet, og omfatter det højeste punkt i Tachov, bakken Světecký vrch som er 616 moh. Floden Mže løber gennem byen.

Eksterne henvisninger 

 Officiel Hjemmeside

Byer i Tjekkiet
Byer i Plzeň
Stor vandarve

 
Stor vandarve (Montia fontana) er en 5-15 cm høj urt, der danner pudeformede bevoksninger i f.eks. bække.

Beskrivelse 
Stor vandarve er en lille, enårig urt, med en pudeagtig vækst. Stænglerne er krybende til nedliggende og meget skøre. Bladene sidder modsat, og de er sammenvoksede ved grunden. Der er ingen tydelig stilk og bladene er kødfulde med hel rand. Over- og undersiderne er blanke og lysegrønne.

Blomstringen sker i juni-september, hvor de hvide blomster sidder endstillet i de yderste bladhjørner. Blomsterne er meget små og ses ikke meget. Frugterne er kapsler, som hver rummer 3 frø.

Rodnettet består af fint trævlede rødder. Stænglerne danner nye rødder overalt, hvor de rører jorden.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,10 x 0,25 m (10 x 25 cm/år).

Voksested 
Stor vandarve findes i det meste af Europa, hvor den vokser i væld, bækløb eller på dyndede søbredder.

I Kastbjerg Ådal i Himmerland findes den sammen med bl.a. butfinnet mangeløv, engtroldurt, engblomme, kærfnokurt, leverurt, purpurgøgeurt, tandet sødgræs, vedbendvandranunkel og vibefedt
.

Noter

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Vandplanter
Bogmærke (hjemmeside)

Et bogmærke er en henvisning til en hjemmeside man ønsker at se igen, henvisningen (bogmærket) er gemt i en bogmærke folder, hvor man igennem browseren kan organisere eller slette bogmærker.

Bogmærker på en computer bruges ligsom bogmærker i bøger, de bliver brugt til at have styr på hvilke side man ønsker at læse igen, så er det at ved at gemme en henvisning til en side på nettet af interesse, at man kan komme tilbage til en hjemmeside igen på en senere tidspunkt. Folk deler/bytter ofte bogmærker med hinanden af interesse, det foregår blandt andet ved at sende bogmærke folderen som en fil igennem email.

I Internet Explorer bruges ordet "Foretrukne" i stedet for bogmærker

Internetbegreber
Elastikspring

Elastikspring (eng. Bungee Jump eller Bungy Jump) er en form for ekstremsport. Udøveren springer ud fra en bro eller en kran med en elastik bundet om benene eller om livet.

Elastikspring stammer oprindeligt fra de indfødte på Vanuatu. Det blev første gang kommercialiseret i 1980'erne af newzealænderen A.J. Hackett, som gjorde det berømt ved ulovligt at hoppe ud fra Eiffeltårnet i Paris. Det første sted i verden hvor elastikspring blev drevet kommercielt, var Kawarau Bridge over Kawarau River lige uden for Queenstown på New Zealands sydø. Elastikspring er siden blevet drevet kommercielt over hele verden.

Verden højeste bungy jump ligger i Sydafrika og er 216 meter, verdens 2. højeste bungy jump ligger i The Last Resort, Nepal og er 160 meter.

Verzasca-dæmningen i det sydlige Schweiz er et populært mål for bungy-jumpere. Dette tog sin begyndelse efter at en James Bond-stuntman sprang ud herfra i åbningsscenen i filmen GoldenEye fra 1995, et spring, der sidenhen er gået over i filmhistorien.

Fysisk kan elastikspring modelleres som et elastisk pendul.

Referencer

Se også 
 Zorbing

Henvisninger 

Konvertering mellem potentiel energi og kinetisk energi
Ekstremsport
Mekanisk energilagring
Dukkehus

Dukkehus er legetøj, som benyttes i forbindelse med dukker og dukketilbehør, og med møbler på dukkernes størrelse. Legen går ud på efterligning af det, som foregår i et rigtigt hus. Dukkehuse anvendes mest af småpiger i deres leg med dukker, men der er en del voksne, som laver og samler på dukkehuse.

Historie 
Der er blevet fundet dukkehuse i egyptiske gravkamre, som er næsten 5.000 år gamle. De er højst sandsynligt blevet fremstillet af rituelle årsager.

Dukkehuse blev også fremstillet for cirka 400 år siden. De var ikke beregnet på børn, men blev udelukkende brugt af voksne. Dukkehusene med indhold var ofte kostbare og ejedes kun af få rige.

Tidligere var alle dukkehuse unikke, ofte skabt af dygtige håndværkere, men siden den industrielle revolution masseproduceres de og er nu hverdagseje for mange børn.

Se også 

Dukker
IChat

iChat er et instant messaging-program fra Apple, som afvikles under Mac OS X og kan anvende tekst, lyd og video.

Egenskaber

Protokoller 
 iChat (via .Mac- eller AIM-konto)
 Bonjour (via LAN)
 AOL Instant Messenger (AIM)
 Jabber Instant Messenger (via en Jabber-konto)

IM-beskeder 
 Symboler og talebobler gør det sjovt at se, skrive og læse
 Symboler viser hvem der siger hvad
 Du kan sende alle typer arkiver – fra webadresser til fotografier – ved at trække det ind i chatvinduet
 Billeder vises i beskedvinduet, og webhenvisninger åbner med et klik
 Chatrooms

Lyd 
 Op til 10 deltagere i en konference
 Teknikker til lydkomprimering i høj kvalitet sikrer krystalklar konversation
 Fuld dupleks sikrer en naturtro stemmekvalitet

Video 
 Op til 4 deltagere i en konference
 Bedre billedopløsning i forhold til konkurrerende løsninger
 Bruger det nye H.264 video-codec, også kaldet MPEG-4 Part 10
 Avancerede teknikker til videokomprimering giver H.264 skarpere billeder og forbedret farvepræcision
 H.264 skalerer på intelligent vis i forhold til den tilgængelige båndbredde og hardware og sikrer på den måde bedre generel ydeevne

Muligheder 
iChat kan også bruges til at fremstille Podcasts med. Apple's iLife suite indeholder et program der hedder GarageBand, som er i stand til at optage dine konferencer, hvor deltagernes lydspor optages separat. Hvis man også anvender video til sin konference, f.eks. via en iSight kamera, tilføjer Garageband automatisk et billede i billedsporet af den pågeældende person der taler.

Eksterne links 
 Om iChat
 Se iChat i brug

Software fra Apple Inc.
Messengersoftware
Internet-software til OS X
Finnjolle

Finnjollen er en form for sejljolle. Den blev i 1949 udviklet af den svenske kanodesigner Rickard Sarby med henblik på at bruge den til sommer-OL 1952 i Helsingfors. Siden debuten i 1952 har finnjollen været at finde ved alle olympiske lege, hvilket gør den til en af historiens mest profilerede olympiske sejlbåde. Finnjollen sejles mest af "de tunge drenge" nær de 100 kg.

Jollens popularitet startede i Sverige og har siden spredt sig til resten af verden. I Danmark er det også ved at blive moderne at sejle finnjolle. Til DM 2006 deltog 30 finnjoller, heriblandt en kvinde og syv udlændinge.

Finn Gold Cup (finnjollernes VM) 2009 blev holdt i Vallensbæk Sejlklub. Dette år blev valgt, da det dels var Sportens År i Danmark, dels var 50 år siden FGC sidst blev holdt i Danmark.

Ændringer af design 

Selvom finnjollens skrog ikke har ændret sig meget siden 1949, har der været udvikling inden for sejlkontrol. De originale bomme og master blev lavet af træ, hvilket er et stift materiale. I slutningen af 1960'erne og starten af 1970'erne blev træmasterne så småt skiftet ud med aluminiumsmaster. Aluminium er noget mere fleksibelt og giver mere kontrol over sejlets facon. Det blev normalt efter 1972, da aluminiumsmasterne blev brugt ved OL. I de seneste år er aluminiumsmasterne blevet udskiftet med kulfibermaster, der er dyrere (ca. 25.000 kr fra ny), men nemmere at tilpasse den enkelte sejler.

Sejlene er også blevet udviklet – fra at være lavet af dacron er de nu lavet af kevlar.

Nyere resultater (vindere) 

Olympiske Resultater

Finn Gold Cup 

Finn Guldpokalen er finnjollernes verdensmesterskab

2004

 EM Mateusz Kusznierewicz, POL

2005

 NM Søren Holm, DEN
 EM Ben Ainslie, GBR

2006

 EM Edward Wright, GBR

2007
 EM Eduard Skornyakov, RUS

 DM Vindere
 2000 Lasse Hjortnæs
 2001 Søren Holm
 2002 Søren Holm
 2003 Søren Holm

 2004 Søren Holm
 2005 Søren Holm
 2006 Søren Holm
 2007 Thomas Mørup-Petersen
 2008 Kaspar Andresen
 2009 Thomas Mørup-Petersen
 2010 Thomas Mørup-Petersen
 2011 Thomas Mørup-Petersen
 2012 Jørgen Svendsen
 2013 Mads Bendix
 2014 Mads Bendix
 2015 Andre Højen Christiansen
 2016 Thomas Mørup-Petersen
 2017 Otto Strandvig
 2018 Otto Strandvig
 2019 Bo Teglers Nielsen
2020 Otto Strandvig
2021 Otto Strandvig

Kendte danske finnjollesejlere 

 Paul Elvstrøm – har bl.a. vundet OL-guld i 1952, 1956 og 1960 samt VM-guld i 1958 og 1959.
 Lasse Hjortnæs – har bl.a. vundet VM-guld i 1982, 1984 og 1985 samt EM-guld i 1981, 1982 og 1985.
 Stig Westergaard – har bl.a. vundet VM-guld i 1986 og 1989 samt EM-guld i 1990 og 1993.
 Jonas Høgh-Christensen – har bl.a. vundet VM-guld i 2006 og OL-sølv i 2012.

Se også 
 Finn Gold Cup (VM for finnjoller)

Eksterne henvisninger 
 Dansk Finnjolle Klub 
 International Finn Association 
https://en.wikipedia.org/wiki/Finn_(dinghy) 
 Om finnjollens historie og sejlads 
DM 2018 https://www.manage2sail.com/da-DK/event/5d498eb7-1d01-491e-8754-23779038e860#!/

Joller
Promethium

Promethium (opkaldt efter Prometheus fra den græske mytologi) er det 61. grundstof i det periodiske system, og har det kemiske symbol Pm: Det er et stærkt radioaktivt metal med kemiske egenskaber der ligner de øvrige lanthaniders.

Egenskaber 
På grund af den stærke radioaktive stråling udsender salte af promethium et blegt blåt eller grønt lys. Rent, metallisk promethium har to allotrope former.

Tekniske anvendelser 
Promethium-isotopen 145Pm er en kilde til betastråling, som kan bruges i udstyr til måling af godstykkelse. I forbindelse med fosforiserende stoffer der omsætter betastrålingen til synligt lys kan promethium danne en pålidelig lyskilde som er uafhængig af ydre energikilder. Dette lys kan bruges i et atombatteri, hvor solceller omsætter lyset til elektrisk strøm; sådan en strømkilde kan fungere i omkring fem år.

I sig selv udsender 145Pm kun betapartikler, men ikke nogen gammastråling, men når de udsendte elektroner rammer stoffer i omgivelser, kan de give anledning til røntgenstråling. Af den grund vil man muligvis i fremtiden kunne bruge stoffet som en kompakt, transportabel kilde til røntgenstråling.

Historie 
Eksistensen af promethium blev forudsagt af Bohuslav Brauner i 1902; en hypotese der blev støttet af Henry Moseley, som i 1914 så det som en mulig kandidat til grundstof nummer 61. Adskillige andre kemikere og grupper hævdede fra tid til anden at have isoleret dette grundstof, men kunne ikke bekræfte deres resultater på grund af vanskelighederne ved at skille promethiumet fra de øvrige, kemisk meget ens lanthanider.

Først i 1945 lykkedes det for Jacob A. Marinsky, Lawrence E. Glendenin og Charles D. Coryell at påvise stoffets eksistens ved at undersøge biprodukterne fra fission af uran-atomkerner. Og fordi de var travlt optaget af militære forskningsprojekter, blev deres resultater ikke offentliggjort før i 1947.

Promethium er opkaldt efter titanen Prometheus, som stjal gudernes ild og gav den til mennesket, på forslag fra Coryells kone Grace Mary; hun følte at hendes mand og dennes kolleger var i færd med at stjæle en ny form for "gudernes ild".

I 1963 lykkedes det at udvinde omkring 10 gram promethium fra nukleart affald fra en atomreaktor ved hjælp af en ionbytnings-proces. Det er samme metode der i dag bruges til at fremstille promethium, om end det også kan skabes ved at bombardere 147Nd-kerner med neutroner.

Forekomst og udvikling 
Promethium findes i uhyre små mængder i naturen, typisk sammen med uran-holdige mineraler, fordi promethium skabes naturligt ved radioaktivt henfald af uran. I en prøve af begblende har man konstateret promethium i en mængde på fire dele ud af en trillion (1018) efter vægt. Man har desuden ad spektroskopisk vej konstateret promethium i stjernen HR 465 i stjernebilledet Andromeda, og muligvis også i stjernerne HD 101065 (Przybylskis stjerne) og HD 965.

Kilder/Henvisninger 

Lanthanider
Sjældne jordartsmetaller
I Have Nothing

I Have Nothing er titlen på den tredje single fra den amerikanske sangerinde, Whitney Houstons første soundtrack, som var til filmen The Bodyguard. Den blev udgivet i USA den 20. februar 1993.

Singler fra 1993
Provo

Provo-bevægelsen kom fra Holland, hvor venstreorienterede søgte at provokere borgerskabet ved aktioner, happenings, hvor de klædte deres bagdel bar. Deres aktioner var ikke uden humor.

Ideen om frie bycykler, som alle kan benytte stammer oprindelig fra Provo-bevægelsen.

Provo-bevægelsen bliver ofte omtalt, som en forløber for eller som en del af Ungdomsoprøret.

Provobevægelsen i Danmark 
I Danmark fik et par provokatører, Jens Jørgen Thorsen og Jørgen Nash, ny konkurrence fra den nye provobevægelse. Den danske provo-bevægelse blev startet i 1967 af Preben Meedom og Jan Michaelsen.

Den danske bevægelses mest kendte deltager var Ole Grünbaum, der lavede happenings ved at smide bukserne.

Referencer 

Subkulturer
Politiske bevægelser
Politik
Anarkisme
Run to You (sang)

For Bryan Adams' sang af samme navn, se Run to You

Run to You er titlen på den amerikanske sangerinde, Whitney Houstons fjerde single fra soundtracket til filmen The Bodyguard. Singlen blev udgivet den 6. juni 1993.

Popsange
Soundtracks
Musik i 1993
Reflection (sang)

"Reflection" (udgivet 1998) er titlen på den første og eneste single fra soundtracket til filmen Mulan. Den er samtidigt den første single, som sangerinden Christina Aguilera udgav i sin karriere som soloartist (den regnes dog almindeligvis ikke for hendes debutsingle; dette tilfalder singlen "Genie in a Bottle" fra hendes album Christina Aguilera (album)). Singlen blev senere en del af Aguileras debutalbum. Selvom "Reflection" ikke regnes for at have placeret hende som en superstjerne, var det dén, som introducerede hende for det internationale publikum og bidrog til hendes ambition om en pladekontrakt. Sangen blev senere nomineret til en Golden Globe i kategorien 'Best Original Song for a Motion Picture'.

Disney
Singler fra 1998
Filmmusik
Genie in a Bottle

"Genie in a Bottle", udgivet 1999, er titlen på den første single fra den amerikanske sangerinde, Christina Aguileras debutalbum, Christina Aguilera. Som den første 'store' single fra Aguilera regnes den som hendes debut – selvom nummeret "Reflection" fra tegnefilmen Mulan teknisk set er hendes første udgivelse. Singlen gik til tops på den amerikanske hitliste, Billboard Hot 100; en position, den havde gennem fem uger. Den gik også nummer ét i England.

Popsange
Sange fra 1999
Sange fra USA
Nummer-et hits i Danmark
Nummer-et hits i Storbritannien
Oceania Football Confederation

Oceania Football Confederation (forkortet OFC) er en sammenslutning af nationale fodboldforbund i Oceanien. OFC blev oprettet i 1966. De stiftende lande var Australien, New Zealand og Fiji. I 1996 blev OFC optaget i FIFA som fuldgyldigt medlem og fik dermed en plads i FIFA´s eksekutivkomité. To år senere i 1998 fik OFC et nyt logo og et officielt tidsskrift med titlen The Wave. I 2006 meldte Australien sig ud af OFC, for i stedet at være medlem af det Asiatiske fodboldforbund AFC. 1 januar 2012 bestod OFC af i alt 14 medlemslande.

Medlemslandene 

Følgende 14 lande er medlem af OFC.

Turneringer 
OFC afholder følgende turneringer:

Mænd
 OFC Nations Cup (OFC Nations Cup fungere også som VM kvalifikation.)
 Oceania Champions League (Oceania Champions League fungere også som kvalifikation til VM for klubhold.)
 OFC Cup
 OFC Olympisk Kvalifikationstunering
 OFC U-20 Kvalifikationstunering
 OFC U-17 Kvalifikationstunering
 Fodbold turneringen ved Pacific Games
 Oceanian Futsal Championship (Oceanian Futsal Championship fungere også som VM kvalifikation.)	
 OFC Beach Soccer Championship

Kvinder 
 OFC Women’s Championship (OFC Women’s Championship fungere også som VM kvalifikation.)
 OFC Olympisk Kvalifikationstunering
 OFC U-20 Kvalifikationstunering
 OFC U-17 Kvalifikationstunering

Kvalifikation til VM i fodbold 
Oceanien har været repræsenteret ved VM i fodbold fire gange: Australien i 1974 og 2006, og New Zealand i 1982 og 2010,. Både i 1974,1982 og 2010 blev Oceaniens hold slået ud i indledende runde, mens Australien i 2006 nåede videre til 1/8-finalerne.

OFC er den eneste FIFA-konføderation, der ikke er sikret en plads ved VM-slutrunderne, hvilket var hovedårsagen til, at Australien forlod konføderationen i 2006 for i stedet at tilslutte sig Asiens konføderation. Mellem 1966 og 1982 deltog Oceaniens hold i Asiens kvalifikationsturnering. Siden 1986 har OFC afholdt sine egne kvalifikationsturneringer, men vinderne af disse har altid skulle spille såkaldte interkontinentale playoff-kampe mod hold fra andre konføderationer for ,at kvalificere sig til VM-slutrunderne.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Oceania Football Confederation (officiel hjemmeside)

Oceanien
Fodboldorganisationer
Etableret i 1966
Kalvø (Genner Bugt)

Kalvø (1200-t. Calf ø) er en 17 hektar stor ø med 8 indb. (2006) i Genner Bugt ved Sønderjyllands østkyst nordøst for Aabenraa. Kalvø, der er en del af Aabenraa Kommune, er forbundet til fastlandet med en  vejdæmning, der ender ved parkeringspladsen og hotellet. Øen har sandsynligvis fået sit navn på grund af at omegnens bønder har haft kalve græssende på Kalvø om sommeren. 

Kalvø blev første gang nævnt på skrift 1232 i Valdemar Sejrs jordebog. Øen var ubebygget indtil 1847, hvor skibsreder Jørgen Bruhn (1781-1858), Aabenraa den 17-12 1847 købte Kalvø af to lokale bønder for 6.400 rigsdaler sølvmønt og byggede i 1848 et træskibsværft, bestånde af bedding og saluthøj. Værftets første skib løb af stabelen i 1851. Frem til Jørgen Bruhns død i 1858 blev der bygget flere store skibe, bl.a. Skandinaviens og Østersøområdets største sejlskib, Cimber af ”clippertypen”fra 1856. Efter 1858 blev værftet videreført under navnet "Jørgen Bruhns Sønner", indtil det sidste skib løb af stabelen i 1868.  Mester- og arbejderboliger, smedier og hovedbygningen, er bevaret og benyttes til hotel og udstillinger om øens natur og historie. Kalvø Værft er et eksempel på et tidligt værftsmiljø uden for byerne. Med sin opbygning som patriarkalsk industrisamfund viderefører det en tradition fra før industrialiseringen (se også Brede Værk og Raadvad). 

1961 købte Flemming Juncker øen for at bygge en cellulosefabrik. Planerne blev dog opgivet. Øens centrale del "Ørkenen", blev i 1960'erne udnyttet til grusgravning, der medførte en sænkning af øens højeste partier med ca. 8 meter. 1974 erhvervede Miljøministeriet størstedelen af Kalvø for at bevare havnemiljøet og naturen og for at sikre offentlig adgang til hele øen. Efter grusgravningen blev arealet tilplantet med ær. I området har Skov og Naturstyrelsen opstillet en stensamling med vandreblokke, som er ført hertil i istiden.

De lavvandede områder og lavbundsområderne vest og syd for Kalvø ligger i læ af tunneldalens skrænter og Kalvø. Her er der gode vilkår for en lang række planter, dyr og fugle knyttet til vandet, engen og rørskoven.

Øen er et populært udflugtsmål for lystsejlere, vandrere og cyklister. Øen har et fint og veludbygget stisystem, der går hele øen rundt. Ruten kan benyttes af bevægelseshæmmede. Med jævne mellemrum er der opsat bænke og borde.

Referencer

Eksterne kilder/henvisninger 
 Skov og naturstyrelsens folder om Kalvø i PDF-format: 
 En Ø, et skibsværft, og historien 

Seværdigheder i Danmark
Aabenraa Kommunes geografi
Øer i Lillebælt
Jean-Claude Van Damme

Jean-Claude Van Damme (født 18. oktober 1960), fødenavn Jean-Claude Camille François Van Varenberg, født i Sint-Agatha-Berchem i storbyregionen Bruxelles, er en belgisk-født skuespiller, som er blevet kendt for sine voldelige film, som ofte handler om kampsport, da han selv har dyrket meget kampsport. Han er kendt fra film som blandt andre Bloodsport.

Hans belgiske oprindelse har givet ham kælenavnet "The Muscles from Brussels" – på dansk vil det kunne oversættes til "Musklerne fra Bruxelles". 

Jean Claude Van Damme er Belgiens mest kendte skuespiller.

Film

Litteratur / kilder 
 Gwen Carleton & David Bohnstedt: Fra hånden til munden (Aktuelt|Det fri aktuelt, 1.5.1992)
 Nicolas Barbano: Van Damme vil ikke være Van Dumme (PS Pige-Special nr. 3, 1995)
 Nicolas Barbano: Jean-Claude Van Damme (Tidens Kvinder nr. 2, 1995)
 Tonny Vorm: Bøffen fra Bruxelles (Levende Billeder nr. 130, 1997)
 Rikke Schubart: Med vold og magt – actionfilm fra Dirty Harry til The Matrix (Rosinante, 2002)

Eksterne henvisninger 

 Jean-Claude Van Damme-fanside på internettet
 

Skuespillere fra Belgien
Modtagere af Golden Raspberry Awards
Gears of War

Gears of War er en spiltitel til bl.a. Xbox 360.

Gears of war er udviklet af Epic games som blandt andet står bag Unreal Engine.

Det er det mest ventede spil i 2006 og har på blandt andet E3 imponeret meget med dets brutalitet, flotte miljøer og rigtig gode multiplayer del.

Der har været diskussioner om hvorvidt det vil kunne leve op til det allerede udgivne Halo (som også er udgivet af Microsoft Game Studios) som er et af verdens mest solgte konsolspil, og med deres fokus på kooperativ som Halo 1/2  – lader det til at der gjort en del ud af at gøre spillet langtidsholdbart.

Microsoft Game Studio har haft succes med visse tidligere udgivelser, og der er derfor også speciel fokus på denne.

Gears of War er også udgivet til PC'en, hvor der er nogle små ændringer i spillet. Men PC-ejere kan dog ikke være helt sikre på, at få det længe ventede GeOW 2, da det ikke er blevet offentliggjort til PC endnu. Men Xbox 360 ejere kan være sikre på at nyde Gears of War 2, som udkom i november 2008.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Computerspil fra 2006
Windows-spil
Xbox 360-spil
Computerspil baseret på Unreal-motoren