kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Emil von Qvanten

Emil von Qvanten (født 22. august 1827, død 5. december 1903) var en finsk-svensk digter.

Han var af gammel tysk adelslægt, som indvandrede til Finland og blev adlet i Sverige. Som 16-årig udsendte han sammen med en kammerat en poetisk kalender "Lärkan", et nyt bind udkom fire år efter. På grund af sygdom måtte han dog i flere år opholde sig i udlandet, og først i 1857 lykkedes det ham at blive svensk undersåt. I Finland kunne han ikke tage ophold, fordi han i 1855 under pseudonym havde udgivet et skrift, hvori han udtalte, at svenskerne, mens Rusland under Krimkrigen var optaget andetsteds, burde forbinde sig med finnerne, for at de to lande kunne forene sig under en konge og fælles rigsdag. I et større skrift "Finska förhällanden" (1857—61) taler han endnu stærkere og hævder stadig nødvendigheden af Finlands forening med Sverige. Han var også en begejstret tilhænger af Skandinavismen og ønskede, at Finland skulle tiltræde den. Ved Danmarks krig i 1864 stod han på samme standpunkt med hensyn til bistand som kong Karl XV, der i årene 1864—72 havde ansat ham som sin bibliotekar.

Hans første digtsamling fra 1851 bestod af formfuldendte, melodiske vers. I 1859 udgav han en ny samling "Lyriska dikter", og disse to samlinger forbedrede han 1880 i "Dikter, nya og gamla". Hans digte er prægede af trofast fædrelandskærlighed (mest elsket blev hans meget smukke "Suomis sang") og sværmerisk romantisk naturbetragtning. I 1882 udgav han en samling svenske folkeviser: "Sveriges skönaste folkvisor". Under sit Stockholmsophold skrev han i forskellige blade litteraturhistoriske afhandlinger, af hvilke kan nævnes: "Några anmärkningar vid Helmholtz’ vokalläre" fra 1877.

von Qvanten var gift med Aurora Magdalena, født Örnberg, som fik udgivet en række romaner og oversat et større antal.

Værker 
 Lärkan, 1844 ja 1849
 Dikter, 1851
 Lyriska dikter, 1859,
 Dikter, nya och gamla, 1880
 Sveriges skönaste folkvisor, 1882
 Fyra sagodikter, 1900
 Fennomani och skandinavism, 1855, salanimellä Peder Särkilax

Eksterne henvisninger 
 Nordisk familjebok; Uggleupplagan, bind 22. Possession - Retzia (1915), Sp. 790f 
 Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bind XIX, s. 795f 

Digtere fra Finland
Carlsberg Hovedkontor

Carlsberg Hovedkontor var en 88 meter høj kontorbygning beliggende på Ny Carlsberg Vej 100 i Carlsberg Byen på Vesterbro i København og har siden 1997 fungeret som bryggerikoncernen Carlsbergs hovedsæde. Nedrivning af bygningen startede i 2020.

Bygningen blev oprindelig opført som silo 1962-1965 i forbindelse med et tilstødende malteri efter tegninger af kgl. bygningsinspektør Svenn Eske Christensen. Siloens øverste etage blev oprindelig indrettet som besøgsafdeling, men blev aldrig taget i brug. Da malteriet ophørte produktionen i 1994, blev den øverste halvdel af siloen og størstedelen af malteribygningen indrettet til sæde for Carlsbergs koncernadministration og direktion.

Omdannelsen fra silo til kontorbygning blev varetaget af PLH Arkitekter. Malteriet rummede derefter mødesal, kantine og kontorer. Siloens nederste 11 etager fungerede stadig som silo frem til Carlsbergs udflytning af produktionen, mens de øverste ni etager blev bygget om til kontorer.

Bygningen rummede samlet 22 etager, og med sine 88 meter var den den næst højeste etageejendom i Københavns Kommune, den blev overhalet af Bohrs Tårn i 2017. Den har siden 1997 været Danmarks højeste kontorbygning, og med Carlsbergs lysende logo monteret øverst på gavlene var den et vartegn for området. Nedrivning startede i 2020 med en sjælden metode, hvor maskiner på toppen tog bidder som blev dumpet inde i tårnet.

Kilder 

Vesterbro
Industribygninger i København
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Carlsberg Byen
Andesklyde

Andesklyde () er en fugleart, der lever i Andesbjergene - fra det sydlige Peru til det nordvestlige Argentina.

Noter 
 Avibase - the world bird database

Eksterne henvisninger 

Andesfugle
Mågevadefugle
Moskva-tid

Moskva-tid (forkortes MSK; ) er en tidszone, der er synonym med tidszonerne UTC+3 eller GMT+3 og er tidszonen for byen Moskva i Rusland og det meste af det vestlige Rusland, herunder Sankt Petersborg. Det er den næst-vestligste af de elleve tidszoner i Rusland. Tidszonen har siden den 26. oktober 2014 været fastsat til UTC+3 året rundt. Før den dato var tidszonen siden den 27. marts 2011 fastsat til UTC+4.

Moskva-tid anvendes som grundlag for togkøreplaner, sejlplaner mv i hele Rusland, mens flyafgange planlægges på grundlag af den lokale tid. Tid i Rusland annonceres ofte på radiostationer i hele landet som Moskva-tid, ligesom Moskva-tiden registreres i telegrammer osv. Beskrivelse af tidszoner i Rusland er ofte baseret på Moskva-tid i stedet for UTC. For eksempel omtales Jakutsk tid (UTC+9) som MSK+6 i Rusland.

Historie 
Den 16. juni 1930 vedtog Folkekommissærernes råd en Dekrettid indført, der medførte at alle ure i Sovjetunionen permanent blev stillet en time frem i forhold til normaltiden for hver tidszone.

Indtil 2011, anvendte Rusland vintertid fra den sidste søndag i oktober til den sidste søndag i marts, og Moskva Standardtid (MSK) var således tre timer foran UTC eller UTC+3; i løbet af sommeren, lå Moskva-tid en ekstra time foran Moskva Standardtid og blev Moskva sommertid (MSD), UTC+4.

I 2011 indførte den russiske duma sommertid hele året rundt, der således afløste Moskva Standardtid. Begrundelsen sundhedsmæssige betænkeligheder ved det årlige skift frem og tilbage mellem standard tid og sommertid. Den 27. marts 2011 sattes urene i Moskva en time frem, op i princippet permanent MSD eller UTC+4.

Den 29. marts 2014 efter Den Russiske Føderations optagelse af Krim, som Republikken Krim og byen Sebastopol skiftedes deres tid til MSK.

I juli 2014 vedtog Statsdumaen et lovforslag om ophævelse af ændringen fra 2011, og satte Moskva-tid til UTC+3 permanent.

Anvendelse 

Det meste af det europæiske Rusland (Rusland vest for Uralbjergene) anvender Moskva-tid. I Kaliningrad oblast anvendes Kaliningrad tid (UTC+2). Samara oblast og Udmurtien anvender Samara tid (UTC+4). Perm kraj, Basjkortostan og Orenburg oblast anvender Jekaterinburg tid (UTC+5). I Krims føderale distrikt anvendes Moskva-tid, såvel som i de separatistiske territorier Folkerepublikken Donetsk og Folkerepublikken Lugansk, der siden 2014 har kontrolleret størstedelen af de ukrainske oblaster Donetsk og Luhansk.

Tidligere anvendelse 

UTC+3 blev tidligere anvendt i de europæiske dele af det tidligere USSR:
Hviderusland, fra 1930 til 1991
Estland, fra 1940 til 1989
Letland, fra 1940 til 1989
Litauen, fra 1940 til 1989
Moldavien, fra 1940 til 1991
Ukraine, fra 1930 til 1990
Kaliningrad oblast, fra 1946 til 1991
Samara oblast, fra 1989 til 1991, og igen fra 2010 til 011.

Referencer 

Hvideruslands geografi
Ruslands geografi
Tidszoner
Etableret i 2011
Andesvibe

Andesvibe () er en brokfugl, der lever i Andesbjergene - fra det sydvestlige Colombia til det nordvestlige Argentina.

Noter 
 Avibase - the world bird database

Eksterne henvisninger 

Andesfugle
Viber
Savanne-lapvibe

Savanne-lapvibe () er en brokfugl, der lever i subsaharisk Afrika.

Noter 
 Avibase - the world bird database

Eksterne henvisninger 

Afrikas fugle
Viber
Sampo Group

Sampo Group () er en finsk forsikringskoncern. Sampo Group er moderselskab for Sampo plc, If P&C Insurance Holding Ltd og Mandatum Life Insurance Company, som er fuldt ejede datterselskaber. Det Helsinki baserede moderselskab havde i 2012 en omsætning på 1,404 mia. Euro og 6.767 ansatte.
Sampo Group drev bankforretninger under navnet Sampo Bank fra 2000 - 2006. I november 2006, blev bankforretningen lukket og frasolgt til Danske Bank, således var der efterfølgende forsikringsaktiviteterne tilbage i koncernen. Profitten fra frasalget blev investeret i opkøb af Nordeaaktier og Sampo Group ejer i dag omkring 21,2 % af Nordea.

Sampo plc's A-aktier har været børsnoteret på NASDAQ OMX Helsinki siden januar 1988.

If
If P&C Insurance er ansvarlig for Sampo Group's ejendoms og ulykkesforsikringsoperationer. If P&C Insurance er det ledende ejendoms- og ulykkeforsikringselskab i Norden, med omkring 3,6 mio. kunder i Norden og Baltikum. Selskabet tilbyder forsikringsløsninger og services i Finland, Sverige, Norge, Danmark, Estland, Letland, Litauen og Rusland.

Mandatum Life
Sampo plc ejer Mandatum Life Insurance Company Limited. Mandatum Life Group ejer Mandatum Life Insurance Baltic SE, som opererer i de baltiske lande og med hovedkvarter i Estland. I Letland og Litauen opererer virksomheden gennem afdelingskontorer. Mandatum Life's markedsandel på det finske og baltiske marked er på omkring 20 %.

Nordea
Nordea er en nordisk baseret finansiel servicekoncern med forretninger i Nordeuropa. I oktober 2009 fik Sampo plc tilladelse af de svenske myndigheder til at overtage mere end 20 % af Nordea. I 2022 solgte Sampo samtlige aktier i Nordea.

Navn
I finsk mytologi refererer navnet Sampo til en mytisk maskine, som skaber salt, mad og guld ud af ingenting.

Eksterne henvisninger
Official website of Sampo Group
Sampo Group's Annual Report Archive
Mandatum Life
If P&C Insurance

Referencer 

Virksomheder i Helsinki
Virksomheder fra Finland
Forsikringsselskaber fra Finland
Etableret i 1988
SPT-forsøg

SPT-forsøget er en geoteknisk undersøgelsesmetode til måling af styrken af grovkornede materialer. Forsøget udføres i bunden af et borehul vha en i stålstænger ophængt sonde, som under forsøget rammes ned i jorden under borehullets bund. Forsøgsresultatet, kaldet N-værdien, bruges som et mål for jordens lejringstæthed, og dermed styrke og bæreevne. Forsøget udføres normalt kun på sand- og grusmaterialer.

Historie 
Forsøget er oprindeligt udviklet omkring 1930 af den amerikanske bygningsingeniør Harry Mohr, som var ansat i firmaet Gow Construction Co i Boston, Massachusetts. Professor i jordmekanik ved Harvard Universitet Karl Terzaghi blev opmærksom på forsøget, som han ivrigt anbefalede og i 1947 gav navnet Standard Penetration Test, forkortet SPT.

Udstyr og metode 
Forsøgets amerikanske oprindelse afspejler sig i udstyrets dimensioner. SPT-sonden er en stålcylinder med diameter på 51 mm (2 engelske tommer) og længde omkring 650 mm. Sonden rammes ned med en standardiseret energi, som opnås ved at lade en hammer med massen 63,5 kg (140 engelske pund) falde 760 mm (30 engelske tommer). Sonden har nederst en konisk spids for at lette nedtrængningen, og den er normalt hul (split-spoon), således at der under forsøget presses en jordprøve op i sonden, som efter forsøgets afslutning kan pilles ud og inspiceres.

Ved forsøget nedrammes sonden ved gentagne slag med hammeren 45 cm, delt på 3 stk 15 cm intervaller, hvor man for hvert interval tæller antallet af slag. Det første 15 cm interval fungerer som forberedende indramning af sonden, mens forsøgsresultatet, N-værdien, er summen af slagantallene for de to sidste 15 cm intervaller, altså de nederste 30 cm (1 engelsk fod).

Anvendelse 
Forsøget måler ikke direkte nogen jordmekanisk parameter, i stedet anvendes forsøgsresultater empirisk, ved korrelation med værdier for lejringstæthed, friktionsvinkel og bæreevne opnået ved andre typer forsøg. SPT-forsøget har den fordel at det er hurtigt og billigt, og ofte muligt at udføre i situationer hvor mere avancerede forsøg som konsoliderings- og triaksialforsøg ikke kan lade sig gøre, fx fordi prøvematerialet er forstyrret. 

Forsøgets anvendelse er omstridt, idet korrelationer som i nedenstående skema til stadighed diskuteres, men det har sin berettigelse, når et jordmateriales omtrentlige egenskaber skal fastlægges.

Litteratur 
 Karl Terzaghi og Ralph B. Peck (1948): Soil Mechanics in Engineering Practice. Wiley, 729 sider. (2. udgave 1967, 3. udgave med Gholamreza Mesri som medforfatter 1996)
 ISO 22476-3 Standard Penetration Test (på fransk)
 ASTM D1586 Standard Penetration Test (på engelsk) 
 Dansk geoteknisk Forenings Feltkomité (1995): Referenceblad for SPT-forsøg

Noter 

Byggeteknik
Geoteknik
Rosdorf (Holsten)

Rosdorf er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Kellinghusen i den nordøstlige del af Kreis Steinburg. Kreis Steinburg ligger i den sydvestlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Rosdorf ligger omkring 3 km nord for Kellinghusen i den skovrige Naturpark Aukrug. Floden Stör løber gennem kommunen og mod syd går Bundesstraße B206 fra Itzehoe til Bad Bramstedt; mod øst går jernbanen fra Elmshorn mod Neumünster.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Steinburg
Nicolai Brøchner

Nicolai Philip Brøchner Nielsen (født 4. juli 1993) er en tidligere dansk cykelrytter.

Meritter 

2014
Vinder af etape 2 Tour of the Gila
2015
Vinder af Scandinavian Race Uppsala
Vinder af etape 2 ZLM Tour (TTT)
3 Zuid Oost Drenthe Classic I
4 Himmerland Rundt
5 Velothon Stockholm
5 Profronde van Noord Holland
5 Dorpenomloop Rucphen
2016
Vinder af etaperne 4 & 8 An Post Rás
3 Ster van Zwolle
3 Arno Wallaard Memorial
10 Himmerland Rundt
2017
  ved PostNord Danmark Rundt
1 Himmerland Rundt
1 Ronde van Overijssel
1 Scandinavian Race Uppsala
1 i 1. etape An Post Rás
4 Skive-Løbet
6 samlet Tour de Normandie

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Mandlige cykelryttere fra Danmark
Kardinalvæver

Kardinalvæver () er en fugleart, der lever i Østafrika (Kenya, Uganda, Tanzania og nabolande).

Noter 
 Avibase - the world bird database

Eksterne henvisninger 

Fugle fra Østafrika
Spurvefugle
Rødhovedet væver

Rødhovedet væver () er en fugleart, der lever i subsaharisk Afrika.

Noter 
 Avibase - the world bird database

Eksterne henvisninger 

Afrikas fugle
Spurvefugle
Blåøjet honningæder

Blåøjet honningæder () er en fugleart, der lever på Ny Guinea.

Noter 
 Avibase - the world bird database

Eksterne henvisninger 

Fugle fra Ny Guinea
Spurvefugle
Childrens Online Privacy Protection Act

Childrens Online Privacy Protection Act (groft oversat: Lov til beskyttelse af børns privatliv på internettet), forkortelse COPPA er en amerikansk lov, der sikrer onlineprivatlivet for børn under et alder af tretten.

Anvendelsesområde 
Følgende typer af hjemmesider og tjenester, der udbydes via internettet, bør overholde COPPA loven:

 Websteder og tjenester, der indsamler personlige oplysninger fra de besøgende, såsom navn og adresse, som at dømme efter indholdet og / eller layout, er tilsyneladende rettet specifikt mod børn under et alder af tretten år.

 Websteder og tjenester, der indsamler personlige oplysninger fra besøgende såsom navn og adresse og rettet mod en generelt publikum, der med rimelighed kan antages, at en stor del af de besøgende er børn under et alder af tretten år.

Eksterne kilder/henvisninger 
 COPPAs websted  
 Complying with COPPA: Frequently Asked Questions 

USA's love
Robert 1. af Burgund

Robert 1. af Burgund, også kaldet Robert den Gamle (), (ca. 1011–21. marts 1076) var hertug af Burgund fra 1032 til 1076. Han var medlem af Huset Capet, søn af kong Robert 2. af Frankrig og bror til kong Henrik 1. af Frankrig.

Efter faderens død i 1031 tog han del i et oprør mod sin bror, kong Henrik 1., hvori han blev støttet af sin mor, Constance af Arles. Som del af fredsforliget modtog han hertugdømmet Burgund som len i 1032.

Hans ældste søn Hugo faldt i kamp i ung alder, og da hans anden søn Henrik også døde før sin far, blev han efterfulgt som hertug af sin sønnesøn, Hugo 1. En anden sønnesøn, Henrik blev greve af Portugal i 1096.

Se også 
 Frankrigs historie

Eksterne henvisninger 

Hertuger af Burgund
Huset Capet
Personer fra Orléans
Lars Kolvig

Lars Kolvig (født 11. februar 1946, død 30. marts 2011) var en dansk filmproducent og produktionsleder.

Han startede karrieren i 1966 som toneassistent på Min søsters børn, instrueret af Annelise Reenberg. Et år senere blev han produktionsassistent på efterfølgeren, Min søsters børn på bryllupsrejse. Frem til 1980 nåede han at være indspilningsleder på ca. 40 film yderligere.

I årene 1980-86 producerede Kolvig fiktion for DR, og i en kort periode i 1989 var han fiktionssouschef hos TV 2.

Frem til maj 1998 var Kolvig direktør og producer hos Nordisk Film, hvorefter han sammen med sin svigersøn Michael Obel grundlagde Moonlight Filmproduktion.

Desuden har han været direktør for Det Danske Filmstudie, formand for Danske Spillefilmproducenter samt bestyrelsesformand i filmproducenternes rettighedsorganisation.

Filmografi 
Lars Kolvig har medvirket ved produktionen af følgende film:

1966
 Min søsters børn – Toneassistent

1967
 Smukke-Arne og Rosa − Tilrettelæggelse
 Far laver sovsen − Producerassistent
 Min søsters børn på bryllupsrejse – Produktionsassistent
 Min kones ferie − Produktionsleder

1968
 Min søsters børn vælter byen − Produktionsassistent
 Uden en trævl − Indspilningsleder
 Jeg elsker blåt − Produktionsassistent

1969
 Ta' lidt solskin − Produktionsassistent
 Helle for Lykke − Produktionsassistent
 Midt i en jazztid − Produktionassistent
 Damernes ven − Indspilningsleder

1970
 Ang.: Lone − Produktionsleder
 Den røde rubin − Produktionsassistent
 Mazurka på sengekanten − Indspilningsleder

1971
 Tandlæge på sengekanten − Produktionsleder
 Tjærehandleren − Produktionsleder

1972
 Rektor på sengekanten − Produktionsleder
 Motorvej på sengekanten − Produktionsleder
 Smil mand! − Produktionsleder

1973
 Afskedens Time − Produktionsleder
 Romantik på sengekanten − Produktionsleder

1974
 Pigen og drømmeslottet − Produktionsleder

1975
 Piger i trøjen − Produktionsleder
 Der må være en sengekant − Produktionsleder

1976
 Gangsterens lærling − Produktionsleder
 Strømer − Produktionsleder
 Hopla på sengekanten − Produktionsleder
 Sømænd på sengekanten − Produktionsleder

1977
 Piger til søs − Produktionsleder
 Hærværk − Produktionsleder
 Terror − Produktionsleder

1978
 Vinterbørn − Produktionsleder
 Slægten − Produktionsleder
 Mig og Charly − Produktionsleder

1979
 Johnny Larsen − Produktionsleder
 Krigernes børn − Produktionsleder

1987
 Pelle Erobreren − Produktionsleder

1989
 Dansen med Regitze − Producer

1990
 Camping − Producer

1991
 Europa − Produktionssupervisor

1992
 Snøvsen − Producer
 Sofie − Producer

1993
 Sort høst − Producer
 Den russiske sangerinde − Executive Producer
 Det bli'r i familien − Co-producer

1994
 Snøvsen ta'r springet − Producent

1995
 Carmen & Babyface − Executive Producer

1996
 Hamsun − Executive Producer

1997
 Et hjørne af paradis − Executive Producer

2001
 Min søsters børn − Producer

2002
 Min søsters børn i sneen − Producer

2004
 Min søsters børn i Ægypten − Producer

2010
 Min søsters børn vælter Nordjylland − Co-producer

2012
 Min søsters børn - alene hjemme − Co-producer

Eksterne henvisninger 
 
 

Filmproducere fra Danmark
Nordisk Film
Ansatte i DR
Ansatte ved TV 2
Ludvig den Store

Ludvig den Store kan henvise til flere regenter med dette navn:

 Ludvig 1. af Ungarn, også kendt som Ludvig den Store (; ), konge af Ungarn og Kroatien fra 1342 til 1382 og af Polen fra 1370 til 1382.
 Ludvig 14. af Frankrig, også kendt som Ludvig den Store (), kongeaf Frankrig fra 1643 til 1715.
Portland Towers

Portland Towers er en kontorbebyggelse beliggende ved Göteborg Plads i Århusgadekvarteret i Nordhavnen i København.

Bygningen blev oprindelig opført i 1979 som dobbeltsilo for Aalborg Portland til fremstilling af cement og blev ombygget til kontorerhverv 2013-2014.

Omdannelsen fra silo til kontorbygning blev udviklet af NCC og tegnet af Design Group Architects efter samme princip som beboelsesejendommen Gemini Residence, hvor lejlighederne blev monteret uden på og imellem siloerne. I selve siloerne er indrettet reception og adgangsforhold, såsom trappeopgange og elevator. Bygningen rummer 11.200 etagemeter fordelt på syv etager, hvoraf den nederste hænger 24 meter over gadeplan. Under ombygningen blev begge silorør forhøjet til 59 meter.

Det ene af tårnene huser Tysklands ambassade, der flyttede dertil fra Stockholmsgade 1. marts 2018.

Eksterne henvisninger

Noter 

Østerbro
Industribygninger i København
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Nordhavnen
Brun spætte

Brun spætte () er en fugleart, der lever i Mellemamerika og Andesbjergene til det nordvestlige Argentina.

Noter 
 Avibase - the world bird database

Eksterne henvisninger 

Andesfugle
Egentlige spætter
Mellemamerikas fugle
Ludvig 4.

Ludvig 4., Ludwig 4. og Louis 4. kan henvise til flere regenter med dette navn:

 Ludvig 4. af Frankrig, kaldet Ludvig fra hinsides havet (920/921–954) – konge af Det Vestfrankiske Rige 936–954
 Ludvig 4. (Tysk-romerske rige) (1282–1347) – Tysk-romersk kejser 1328–1347
 Ludvig 4. af Württemberg (ca. 1412–1450) – greve af Württemberg 1419–1450
 Ludvig 4. af Hessen-Marburg (1537–1604) – markgreve af Hessen-Marburg 1567–1604
 Ludvig 4. af Hessen og ved Rhinen (1837–1892) – storhertug af Hessen og ved Rhinen 1877–1892
Højeste bygningsværker i Danmark

Højeste bygningsværker i Danmark er en samlet oversigt over de højeste bygninger og bygningsværker i Danmark. I oversigterne nedenfor skelnes mellem tre former for bygningsværker: Bygningsværker i forbindelse med infrastruktur, bygninger med tårne og spir, og højhuse/etageejendomme.

Højeste infrastruktur 

Oversigten nedenfor inkluderer broer, vindmøller, fritstående telekommunikationstårne, kontroltårne samt skorstene i forbindelse med industrianlæg på mindst 140 meter. Støttede master er ikke inkluderede. Danmarks højeste bygningskonstruktion er den 321,3 meter høje tv-sendemast Tommerup-senderen på Fyn, men da den ikke er fritstående, betragtes den ikke som et bygningsværk.

Liste over Danmarks højeste infrastruktur

Højeste tårne og spir 
Oversigten nedenfor inkluderer bygninger med tårne og spir, slotte, kirketårne og
udsigtstårne på min. 50 meter.

Liste over Danmarks højeste tårne og spir

Højeste etageejendomme 

Oversigten inkluderer alle danske etageejendomme på mindst 50 meter. Blandt de 82 bygninger på listen (pr. 28. maj 2023) er der 45 boligejendomme, 8 hospitaler og 12 hoteller.. Blandt ejendommene ligger de 43 i Storkøbenhavn og 19 i Aarhus. Højder er angivet som arkitektonisk højde, dvs. målt perpendikulært fra gadeplan til højeste faste bygningsdel. Således tæller påmonterede antenner, ventilationsanlæg o.lign. ikke med.

Liste over Danmarks højeste etageejendomme

Højhuse under opførelse 
Oversigten inkluderer bygninger på min. 50 meter, hvor enten første spadestik er foretaget eller indramning af byggegrube er blevet fuldført.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Statens Luftfartsvæsen: Air Navigation Obstacles

Arkitektur i Danmark

Lister over bygninger, konstruktioner og anlæg i Danmark
Hotel Tylösand

Hotel Tylösand er et svensk badehotel beliggende 50 meter fra stranden ved Tylösand, otte km vest for Halmstad i Halmstads kommun. Hotellet blev grundlagt i 1906, og rummer blandt andet landets største kunstgalleri med over 450 værker.

Siden 1995 har hotellet været ejet af forretningsmanden Björn Nordstrand og musiker fra bandet Roxette, Per Gessle.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Hotel Tylösand's officielle websted

Hoteller i Sverige
Etableret i 1906
Halmstad
Björn Nordstrand

Björn Göte Nordstrand (født 2. december 1942 i Halmstad) er en svensk virksomhedsleder og forretningmand.

Historie 
Nordstrand er uddannet civilingeniør og filosofie magister (fil.mag.).

Han har været direktør på Bonnier, og administerende direktør for Solnagruppen, samt Sveriges største kommercielle tv-kanal TV4.

Nordstrand købte trykkeriet Solnagruppen af Bonnier for én svensk krone, og solgte det ti år efter for over 100 millioner kroner. I sin tid hos TV4 købte han aktier og optioner i selskabet for 17 millioner svenske kroner, for senere at sælge dem for 100 millioner.

I 1995 købte Björn Nordstrand sammen med musikeren Per Gessle badehotellet Hotel Tylösand ved Tylösand, få kilometer vest for hjembyen Halmstad.

Referencer 

Personer fra Halmstad
Erhvervsfolk fra Sverige
Civilingeniører fra Sverige