kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rockwell (musiker)

Rockwell (født Kennedy William Gordy den 15. marts 1964 i Detroit, Michigan, USA) er en amerikansk forhenværende R&B-musiker, der havde pladekontrakt med Motown. 

Rockwell er søn af Motowns grundlægger og administrerende direktør Berry Gordy og Margaret Norton.  For at undgå beskyldninger om nepotisme, fik Rockwell pladekontrakten uden hans far vidste det.  Motown fandt på navnet Rockwell.

I 1984 udsendte Rockwell sin eneste hitsingle, "Somebody's Watching Me", med barndomsvennen Michael Jackson som gæstevokal (særligt i sangens omkvæd).  Rockwells søster, Hazel, var gift med Jermaine Jackson.  Fordi Michael Jackson var på højden af sin popkarriere, vidste Rockwell at han kunne få sin sang udgivet, hvis han kunne overtale Michael Jackson til at synge på den.

"Somebody's Watching Me" blev et top ti-hit i både USA og Storbritannien, og nummer et på USA's R&B-hitliste.  De efterfølgende singler opnåede dog ikke samme succes, og "Obscene Phone Caller" blev Rockwells eneste anden top 40-single, med en 35.-plads på Billboard Hot 100-listen. Rockwell afsluttede snart efter sin karriere hos Motown.

Den 21. februar 1985 medvirkede Rockwell i musik-tv-programmet Soul Train.

Rockwell var ikke det første medlem af Gordy-familien, der kom på Billboards Hot 100-liste som musiker, da hans farbror Robert Gordy i 1958 fik et mindre hit med sangen "Everyone Was There", under navnet Bob Kayli.

Diskografi

Albummer 
 Somebody's Watching Me  (1984) 
 Captured (1985) 
 The Genie (1986)

Singler 
 "Somebody's Watching Me" (1983) US #1 R&B #2 Pop, UK #6, DE #2, AT #14, CH #3 
 "He's a Cobra" (promo) (1984) 
 "Obscene Phone Caller" (1984) US #35, DE #53, UK #79 
 "Foreign Country" (1984) 
 "Taxman" (1984) UK #88 
 "He's a Cobra" (1985) 
 "Peeping Tom" (1985) US #120
 "Knife" (1984)
 "Tokyo" (1985) 
 "Carmé" (1986) 
 "Grow Up" (1986) 
 "Carmé" / "Somebody's Watching Me" (1986) 
 "Girlfriend" (1991)

Referencer 

Sangere fra USA
Vohenstrauß

Vohenstrauß er en by i Landkreis Neustadt an der Waldnaab i Regierungsbezirk Oberpfalz i den tyske delstat Bayern. Vohenstrauß er det erhvervsmæssige og udannelsesmæssige centrum for den sydøstlige del af landkreisen.

Geografi 
Byen ligger i Vorderen Oberpfälzer Wald omkring 17 kilometer sydøst for Weiden in der Oberpfalz.

Vohenstrauß er den største by i landkreisen, og ligger ca. 20 km fra grænsen til Tjekkiet, ved Bundesautobahn A 6.

Nabokommuner 

Byen grænser mod nordtil købstaden Waldthurn, mod øst til byen Pleystein og købstaden Moosbach, mod syd til købstæderne Tännesberg og Leuchtenberg og mod vest til kommunen Irchenrieth (alle i Landkreis Neustadt an der Waldnaab) samt til den kreisfri by Weiden in der Oberpfalz.

Inddeling 

Efter områdereformen i 1972 omfatter Vohenstrauß ud over hovedbyen seks tidligere selvstændige kommuner:
 Altenstadt bei Vohenstrauß
 Böhmischbruck
 Oberlind
 Kaimling
 Roggenstein
 Waldau

I alt er der i kommunens område 48 navngivne landsbyer og bebyggelser:

Eksterne henvisninger 

 Offizielle Internetpräsenz der Stadt Vohenstrauß
 Luftbilder der Stadt
 Webseite des Kuratoriums Schloss Friedrichsburg
 Vohenstrauß : Historische Spurensuche – Die Junge Pfalz in Bayern (Haus der Bayerischen Geschichte)
Tiryns

Tiryns (, ) er et mykensk arkæologisk udgravningssted på Peloponnes i Grækenland. Oldtidsbyen ligger sydøst for Mykene, nogle kilometer nord for byen Nauplion, i den græske region Argolis. Sammen med Mykene var Tiryns et vigtig centrum for mykensk kultur.

I 1884-1885 blev byen opdaget og udgravet af Heinrich Schliemann.

Eksterne henvisninger 

Grækenland i antikken
Mykenske kultur
Antikkens græske arkitektur
Oldtidsbyer
Peloponnes
Abbaside-kalifatet

Abbaside-kalifatet blev etableret af efterkommere af profeten Muhammeds yngste onkel, Abbas ibn Abd al-Muttalib, og dets hovedstad var Harran fra år 750 e.Kr.; Bagdad blev hovedstad i år 762. Abbasidenes styre endte i 1258, da den mongolske fyrste Hulagu Khan erobrede og plyndrede Bagdad. 
Efterkommere af abbasiderne er stammen al-Abbassi i byen Tikrit i det nordøstlige Irak.

Kalifater
Irans historie
Aserbajdsjan i middelalderen
Engelsbergs oliefabrik

Engelsbergs oliefabrik, verdens ældste bevarede olieraffinaderi, bygget i 1875 på øen Barrön (også kendt som Oljeön) ved Ängelsberg i søen Åmänningen, Västmanland, Sverige.

Raffinaderiet er i dag et museum og tilhører Ekomuseum Bergslagen. Raffinaderiet er åbent for besøg i sommerhalvåret, og overfart til øen sker med turbåden Petrolia.

Eksterne henvisninger 
 Oljeön hjemmeside 
 Oljeön på Ekomuseum Bergslagens hjemmeside 
.

Olieudvinding
Tidligere fremstillingsvirksomheder
Museer i Sverige
Etableret i 1875
Historiske museer
Alessandro Minuto-Rizzo

Alessandro Minuto-Rizzo (født 10. september 1940) er en italiensk diplomat som var vicegeneralsekretær for NATO fra 2001 til 2007 og fungerende generalsekretær fra 17. december 2003 til 1. januar 2004.

Diplomater fra Italien
Generalsekretærer for NATO
Personer fra Rom
Hovedstadsrådet

Hovedstadsrådet var fra 1974-89 en administrativ instans, som skulle varetage den overordnede planlægning i Hovedstadsregionen.

Egnsplanrådet 

I 1967 dannede Hovedstadsregionens amter sammen med Københavns og Frederiksberg kommuner Egnsplanrådet, som kan ses som en forløber for Hovedstadsrådet.

Hovedstadsrådet virke 

I 1974 stiftedes Hovedstadsrådet ved lov og Egnsplanrådet blev nedlagt.  Hovedstadsrådet havde 37 pladser, som blev fordelt mellem partierne i forhold til deres stemmer ved kommune hhv. amtsvalget.  Rådet fik ansvaret for den overordnede regionsplanlægning og overordnede sygehusplanlægning.  Endvidere stod rådet for kollektiv trafik og for miljøbeskyttelse.

Efter 1985 havde rådet ikke længere ansvar for sygehusplanlægning, og i 1988 blev også miljø overladt til amterne hhv. kommunerne.  Rådet blev helt nedlagt det følgende år.

Aftager HUR 

Hovedstadens Udviklingsråd (HUR), som virkede fra år 2000 til 2006, kan ses som en delvis arvtager til Hovedstadsrådet.

Kilder 
Den Store Danske om Hovedstadsrådet
Den Store Danske om Hovedstadsområdet

Danske myndigheder i København
Byplaninstitutioner
Danske råd
Etableret i 1974
Ophørt i 1989
George Robertson, Baron Robertson of Port Ellen

George Robertson, Baron Robertson of Port Ellen (født 12. april 1946) er en britisk socialdemokratisk politiker, der var generalsekretær for Nato fra 14. oktober 1999 til 17. december 2004. Mellem 1997 og 1999 var han britisk forsvarsminister. Han har desuden i seks perioder vært indvalgt i underhuset i det britiske parlament, var leder for Labour i Skotland, og blev udnævnt til medlem af Privy Council. Han har modtaget en række udmærkelser.

Han er uddannet økonom ved University of Dundee, er gift og har tre børn.

Æresbevisninger 
George Robertson er siden den 16. oktober 2004 Kommandør af Storkorset af Trestjerneordenen.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

Britiske politikere fra Labour
Generalsekretærer for NATO
Life peers
Kommandører af Storkorset af Trestjerneordenen
Forsvarsministre fra Storbritannien
Sergio Balanzino

Sergio Balanzino (født 20. juni 1934 i Bologna, død den 25. februar 2018) var en italiensk diplomat. Han studerede jura i Rom og trådte ind i den italienske efterretningstjeneste i 1958. Han var ambassadør i Canada fra 1990 til 1994 og blev derefter vicegeneralsekretær i NATO under Manfred Wörner. Da Wörner lå på dødslejet som følge af kræft, tjenestegjorde han kortvarigt som fungerende generalsekretær fra 13. august 1994 til 17. oktober samme år. Da Willy Claes måtte gå af som generalsekretær på grund af korruptionsanklager, tjenestegjorde Balanzino, som i mellemtiden var gået tilbage til at være vicegeneralsekretær, igen som fungerende generalsekretær, fra Claes' afgang den 20. oktober 1995 frem til han blev efterfulgt af Javier Solana den 5. december samme år.

Diplomater fra Italien
Generalsekretærer for NATO
Willy Claes

Willy Claes (født 24. november 1938 i Hasselt, Belgien) er en belgisk politiker der var generalsekretær for NATO fra 17. oktober 1994 til 20. oktober 1995. Han er medlem af det flamske socialistiske parti.

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Belgien
Generalsekretærer for NATO
Peter Carington

Peter Alexander Rupert Carington, 6th Baron Carrington eller Baron Carington of Upton (født 6. juni 1919, død 9. juli 2018) var en britisk konservativ politiker der fra 25. juni 1984 til 1. juli 1988 var generalsekretær for Nato. Han var fra 1979 til 1982 britisk udenrigsminister og før dette også forsvarsminister. Han var desuden formand for det britiske konservative parti fra 1972 til 1974.

Carington blev tildelt Order of the Companions of Honour i 1983.

Ledere af Overhuset
Generalsekretærer for NATO
Baroner fra Irland
Baroner fra Storbritannien
Udenrigsministre fra Storbritannien
Forsvarsministre fra Storbritannien
Marineministre fra Storbritannien
Organisatoriske formænd og partisekretærer for de britiske konservative
Riddere af Hosebåndsordenen
Æresdoktorer ved University of Cambridge
Order of the Companions of Honour

The Order of the Companions of Honour (Æresriddernes orden) er en britisk orden som blev stiftet af kong Georg 5. af Storbritannien i juni 1917.

I lighed med Order of the British Empire er den for belønning for særlige fortjenester indenfor kunst, litteratur, musik, videnskab, politik, industri og religion.

Motto 
In action faithful and in honour clear

Nulevende medlemmer 
 Malcolm Fraser (1977)
 The Rt Hon. Sir Michael Somare (1978)
 The Rt Hon. The Lord Healey (1979)
 The Rt Hon. Sir Brian Talboys (1981)
 The Rt Hon. Doug Anthony (1981)
 Dr Frederick Sanger (1981)
 The Rt Hon. The Lord Carrington (1983)
 Lucian Freud (1983)
 Dr Sydney Brenner (1987)
 The Rt Hon. The Lord Tebbit (1987)i
 The Rt Hon. The Lord Baker of Dorking (1992)
 The Rt Hon. The Lord Brooke of Sutton Mandeville (1992)
 The Rt Hon. The Lord King of Bridgwater(1992)
 Dame Janet Baker (1993)
 The Rt Hon. The Lord Owen (1994)
 The Rt Hon. The Lord Hurd of Westwell (1995)
 Sir David Attenborough (1996)
 The Rt Hon. The Lord Howe of Aberavon (1996)
 The Rt Hon. The Lord Heseltine (1997)
 David Hockney (1997)
 Peter Brook (1998)
 Dr Eric Hobsbawm (1998)
 The Rt Hon. Sir John Major (1998)
 The Rt Hon. The Lord Patten of Barnes (1998)
 Bridget Riley (1998)
 General John de Chastelain (1999)
 Doris Lessing (2000)
 The Rev Chad Varah (2000)
 Sir Harrison Birtwistle (2001)
 Sir Colin Davis(2001)
 Paul Scofield (2001)
 Michael Howard (2002)
 Harold Pinter (2002)
 The Rt Hon. The Lord Hannay of Chiswick (2003)
 Sir Howard Hodgkin (2003)
 Dr James Lovelock (2003)
 Sir Charles Mackerras (2003)
 Sir Denis Mahon (2003)
 Prof Dan McKenzie (2003)
 Dame Judi Dench (2005)
 Prof Anthony Pawson (2006)
 Sir Ian Murray McKellen (2007)
 Peter Higgs (2012)
 Thomas Galbraith (2013)
 Sir Menzies Campbell (2013)
 Nicholas Serota (2013)
 Peter Maxwell Davies (2013)
 Baronesse Onora O'Neill (2013)
 Dame Maggie Smith (2014)

Æresmedlemmer 
 Lee Kuan Yew (1970)
 Dr Amartya Sen (2000)
 Bernard Haitink (2002)

Eksterne henvisninger 
 Liste over ordner og link til søgning på modtagere publiceret på London Gazettes hjemmeside.

Ordener, dekorationer og medaljer fra Storbritannien
Joseph Luns

Joseph Antoine Marie Hubert Luns (født 28. august 1911 i Rotterdam, død 17. juli 2002 i Brussel) var en hollandsk politiker. Han var generalsekretær for Nato fra 1. oktober 1971 til 25. juni 1984.

Han var fra 1933 til 1936 medlem af den nationalsocialistiske bevægelse (NSB), som han forlod på baggrund af sin modstand mod partiets antisemitisme. Under 2. Verdenskrig var Luns en central figur i det pro-vestlige efterretningsarbejde, og han blev i 1943/44 tilknyttet den hollandske eksilregering.

Luns blev i 1984 hædret med the Presidential Medal of Freedom.

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Nederlandene
Generalsekretærer for NATO
Storkors af Æreslegionen
Modtagere af Presidential Medal of Freedom
Manlio Brosio

Manlio Giovanni Brosio (født 10. juli 1897 i Torino, død 14. marts 1980 i Torino) var en italiensk diplomat, politiker og generalsekretær for Nato fra 1. august 1964 til 1. oktober 1971.

I januar 1947 blev han italiensk ambassadør i Sovjetunionen, i 1952 i UK, USA i 1955 og Frankrig fra 1961 til 1964.

Jurister fra Italien
Diplomater fra Italien
Politikere fra Italien
Generalsekretærer for NATO
Personer fra Torino
Norman Lamont

Norman Stewart Hughson Lamont, baron Lamont af Lerwick PC (født 8. maj 1942 i 
Lerwick, på hovedøen Mainland, Shetlandsøerne) er en britisk konservativ politiker. Han har haft plads i Underhuset for valgkredsen Kingston upon Thames. Han var Storbritanniens finansminister mellem 1990 og 1993.

Finansministre fra Storbritannien
Vicefinansministre fra Storbritannien
Royal Victorian Order

Royal Victorian Order, dansk Den kongelige Victoriaorden eller bare Victoriaorden, er en britisk ridderorden som blev grundlagt af dronning Victoria af Storbritannien den 21. april 1896 som en familieorden, tildelingen sker på monarkiets ønske. Ordenen belønner tjeneste for monarkiet. Ordensdagen er 20. juni, som var dronning Victorias tiltrædelsesdag.

Inddeling 
Ordenen har fem klasser, som fra højest til lavest rang er:

Storkorsridder eller storkorsdame (Knight Grand Cross eller Dame Grand Cross, GCVO)
Kommandørridder eller kommandørdame (Knight Commander, KCVO eller Dame Commander, DCVO)
Kommandør (Commander, CVO)
Løjtnant (Lieutenant, LVO)
Medlem (Member, MVO)

Eksterne henvisninger 

Ordener, dekorationer og medaljer fra Storbritannien
Etableret i 1896
Reval bispedømme

Reval bispedømme (estisk: Tallinna piiskopkond, nedertysk: Bisdom Reval, latin: Episcopatus Revaliensis) var et bispedømme i tilknytning til Hertugdømmet Estland under den danske konge 1219–1346 og under Den Liviske Orden 1346–1561.

Oprettelse 
 
Reval bispedømme blev oprettet efter den danske erobring af de nordlige dele af det estiske område (Harrien, Jerven, Virland) i 1219.

Forvaltning 

Modsat de øvrige bispedømmer i Terra Mariae hørte Reval bispedømme i begyndelsen ikke under ærkebispesædet i Riga men derimod under Lund ærkebispesæde, og ligeledes modsat de andre bispedømmer havde biskoppen i Tallinn (tysk: Reval) ikke noget eget stift men alene enkelte jordbesiddelser og overhøjhed over Porkun borgen (estisk: Porkuni linnus).

Historie 

Oprindelig hørte landskaben Jerven (estisk: Järvamaa) under bispedømmet. Dette blev (sammen med de andre danske besiddelser) 1227 besat af Sværdbroderordenen, som beholdt det (men måtte tilbagegive de andre uberettiget besatte områder) ved Stensby-aftalen, og herfra overgik det til Den Liviske Orden ved dennes oprettelse 1237.

I 1374 blev bispedømmet underlagt Riga ærkebispesæde.

Afvikling 

Reval bispedømme blev nedlagt 1561, da området kom under det lutherske svenske rige.

Biskopper

Under det danske overherredømme 

 Wesselin (1219-1227)
 Thorkill (1238/40-1260)
 Thrugot (1260/63-1279)
 Johannes (1280-1294)
 Heinrich, OFM (1298-1318)
 Olav af Roskilde, OFM (1323-1350)

Under Ordensstaten 

 Ludwig von Münster alias Ludovicus de Monasterio (1352-1389)
 Johannes Rekeling (1390-1403)
 Dietrich Theodor Tolke (1403-1405)
 Johannes von Aken-Achmann (Ochmann) (1405-1418)
 Arnold Stoltevoet (1418-1419)
 Heinrich Uexküll (1419-1456)
 Everhard Kalle (Call) (1457-1475)
 Iwan Stoltevoet (1475-1477)
 Simon von der Borch (1477-1492)
 Nikolaus Roddendorp (1493-1509)
 Gottschalk Hagen (1509-1513)
 Christian Czernekow (1513-1514)
 Johannes Blankenfeld (1514-1524) (tillige biskop i Tartu og ærkebisp i Riga)
 Georg von Tiesenhausen (1525-1530)
 Johannes Roterd (1531-1536)
 Arnold Annebat (1536-1551)
 Friedrich von Ampten (1551-1557)
 Moritz (Mauritius) von Wrangel (1558-1560)

Noter 

Estlands historie i middelalderen
Danske mesterskaber i atletik

Danske mesterskaber i atletik har arrangereds årligt siden 1894, frem til 1900 dog kun med et fåtal discipliner. I 1901 blev det første Store-DM med et stort program arrangeret. Udover Store-DM blev der hvert år arrangeret flere mindre mesterskaber i; cross, landevejsløb, maraton, lange stafeter og mangekamp. De første indendørs mesterskaber arrangeredes 1971.

Oprindeligt var mesterskaberne åbne også for deltager fra andre lande, men efter 1907 da de da nystiftede Dansk Atletik Forbund overtog mesterskaberne kan kun danskere deltage. Fra midten af 1980'erne kan udenlandske statsborgere frit deltage i DM, såfremt de har haft fast bopæl i Danmark de forudgående seks måneder og er medlemmer af en forening under DAF. De danske indendørs mesterskaber var i mange år åbne også for deltager fra andre lande, nu gælder halvårs-reglen.

Discipliner gennem tiderne 
Mænd

Kvinder

Afskaffede discipliner i kursiv.

Kilder 
Dansk Sportsleksikon udgivet i samarbejde med Dansk Idræts-Forbund. Redaktion Axel Lundqvist Andersen og Jørgen Budtz-Jørgensen. Bind 1 og 2. Standard-forlaget 1944
DAF i tal

 
Etableret i 1894
200 meter hækkeløb

200 meter hækkeløb er en atletikdisciplin, som tidligere var internationalt praktiseret af mænd, men fra 1960 er IAAF stoppet med at anerkende rekorder på distancen. Distancen løbes dog stadig nationalt og der anerkendes bl.a. danske rekorder for både mænd og kvinder. I England og USA løb man 220 yards hækkeløb (201,17 meter).

200 meter hæk  på OL
200 meter hæk var med på programmet ved OL 1900 og 1904.

De sidste verdensrekorder
 Don Styron, USA, 21,9h s, 2. april 1960, Baton Rouge (Lige bane)
 Glenn Davis, USA, 22,5h s, 20. august 1960, Bern (Bane med kurve dvs. normal bane)
 Pamela Kilborn, Australien 25,7h 25. november 1971 Melbourne

Bedste noteringer
 Laurent Ottoz, Italien 22,55 31. maj 1995 Milano
 Patricia Girard, Frankrig 25,82/25.6h  22. september/23. august 1999/2001 Nantes

Danske rekorder 
 Claus Hirsbro Trongårdens IF 23,1h 20. maj 1992
 Dorte Wolfsberg Frederiksberg IF 27,3h 7. juli 1981

Atletikdiscipliner
Hækkeløb (løbesport)

de:Hürdenlauf#200-Meter-Hürdenlauf
Alan G. Kirk

Alan Goodrich Kirk (30. oktober 1888, Philadelphia, Pennsylvania – 15. oktober 1963, Washington, D.C.) var en admiral i den amerikanske flåde og en amerikansk diplomat. 

Kirk tog eksamen fra United States Naval Academy i 1909 og gjorde tjeneste i den amerikanske flåde under såvel 1. Verdenskrig som 2. Verdenskrig. Under 2. Verdenskrig blev han amerikansk flådeattache i London (1939 to 1941). Han var direktør for flådens efterretningstjeneste fra marts 1941, men på grund af modstand og benspænd fra kontreadmiral Richmond Turner, kunne han ikke udvikle den til en effektiv enhed i stil  med den britiske flådes efterretningstjeneste (som han havde set, mens han var i London). Til sidst bad han om at blive overført til en destroyereskadre i Atlanten.

Kirk ledede amfibieoperationer i Middelhavet i 1942 og 1943 (den allierede landgang på Sicilien og Italien). Desuden var han den øverst amerikanske flådechef under landgangen i Normandiet 6. juni 1944 om bord på den tunge krydser USS Augusta, og chef for de amerikanske flådestyrker i Frankrig 1944-1945. Han tog sin afsked fra flåden som admiral i 1946.

Herefter gjorde Kirke tjeneste som amerikansk ambassadør i Belgien, 1946-1949, Sovjetunionen, 1949-1951; Taiwan, 1962-1963 samt som amerikansk minister i Luxembourg, 1946-1949. 

Admiral Alan G. Kirk overtog posten som den anden præsident for Amcomlib, i februar 1952. Som tidligere amerikansk ambassadør i Sovjetunionen førte han tilsin med rekrutteringen af immigranter i New York og München, en gruppe som senere blev kernen i Radio Libertys stab. Mindre end et år efter at have overtaget posten blev Kirk tvunget til at tage sin afsked på grund af dårlig thelbred. Ligeledes i 1952 gjorde han i kort tid tjeneste som direktør for Psychological Strategy Board, som planlagde og koordinerede regeringens psykologise krisførelsesoperationer.

Kirk gjorde tjeneste som USA's ambassadør i Taiwan fra juni 1962 til januar 1963 under John F. Kennedys regeringstid.

Referencer 

Militærfolk fra USA
Diplomater fra USA
Wilhelm Bittrich

Wilhelm Bittrich (26. februar 1894 – 19. april 1979) var Obergruppenführer (rang af General) i det tyske SS og Waffen-SS General under 2. verdenskrig, og spillede en ledende rolle under Operation Market Garden.

Generaler fra Tyskland
Nazister fra Tyskland
Ho Bugt

Ho Bugt er et dansk farvand der med ca. 50 km² udgør den nordlige ende af vadehavet, og ligger mellem Skallingen i sydvest, Ho i vest, Oksbøl mod nord og Hjerting mod øst. I den nordøstlige ende har Varde Å sit udløb gennem Tarp- og Billum Enge, nord for Marbæk Plantage.

I bugtens sydlige ende ligger øen Langli omgivet af store sandflader, men med en ebbevej mod nord til halvøen Nyeng, syd for Ho.

Ho bugt er som en del af vadehavet et Internationalt naturbeskyttelsesområde under Natura 2000-netværket, og både Ramsarområde, EU-habitatområde og Fuglebeskyttelsesområde.

Navnet går tilbage til ca. 1325 hvor det var Hoo, der kommer af det gamle danske ord trug. Egnen var tidligt blandt de tættest beboede områder i Vestjylland, da bugten gav læ for både fragt- og fiskebåde.

Der var i 1941 store planer om landvinding i Ho Bugt, hvor man i et samarbejde mellem Hedeselskabet og Statens Landvindingsudvalg ville regulere Varde Å, gøre Langli landfast, og indvinde et areal på 1550 hektar. Projektet blev dog skrinlagt, da man frygtede en tilsanding af sejlrenden ind til Esbjerg.

Eksterne kilder/henvisninger 

Bugter i Danmark
Ramsarområder i Danmark
EU-habitatområder i Danmark
Vadehavet
James Gavin

James Maurice "Jumpin' Jim" Gavin (født James Nally Ryan; 22. marts 1907 i Brooklyn, New York – 23. februar 1990 i Baltimore, Maryland), var generalløjtnant i den amerikanske hær under anden verdenskrig, hvor han blandt andet havde ledelsen af 505th Parachute Infantry Regiment (505th PIR) og senere 82nd Airborne Division.

Som 36-årig var Gavin den yngste amerikanske generalmajor, som havde kommando over en division under anden verdenskrig.

Lidt usædvanlig deltog Gavin i udspring med faldskærm med sine tropper, i forskellige kampzoner. Dette trods sin høje rang.

Som våben medbragte han altid et M1 Garand gevær, som typisk blev anvendt af de menige amerikanske soldater.

Normalt var amerikanske officerer udstyret med M1 Karabiner og Colt Model M1911, 0.45 kaliber pistoler.

Kamphandlinger

Anden verdenskrig 
 Invasionen af Sicilien – operation Husky
 Operation Overlord
 Ardenneroffensiven
 Operation Market Garden

Ambassadør 
Gavin var USA’s ambassadør i Frankrig først i tressene under Kennedy-administrationen.

Dekorationer og udmærkelser 
Blandt andet:
 Distinguished Service Cross (USA) - to gange
 Distinguished Service Medal (U.S. Army)
 Silver Star
 Purple Heart
 Distinguished Service Order (UK)
 Legion of Honor (Frankrig)

Galleri 

Militærfolk fra USA
Amerikanere i 2. verdenskrig
Personer fra New York
Karlstein

Karlstein (tysk: Burg Karlstein; tjekkisk: Hrad Karlštejn, tidligere Karlův Týn) er et gotisk slot/borg i byen Karlštejn 30 km sydvest for Prag i Tjekkiet. Det blev grundlagt i 1348 af Karl 4. Historisk har slottet tjent som forsvarsborg.

I dag 
I vore dage er slottet en turistmagnet med massevis af turister, der besøger borgen og som handler i de mange souvenirboder, restauranter, antikvitetshandler etc. som ligger langs den 1 km lange, smalle gade fra parkeringspladsen og op til borgen.

Eksterne henvisninger 

Slotte i Tjekkiet
Steinar Bastesen

Steinar Bastesen (født 26. marts 1945) er en norsk politiker fra Dønna, bosat i Brønnøysund, som repræsenterede Kystpartiet. Bastesen tog kystskippereksamen i Bodø i 1967. Han er tidligere kystfisker og hvalfanger.

I perioden 1977–1991 repræsenterede han Høyre i Brønnøy kommunestyre (var medlem 1975–1977). Han repræsenterede Nordland i Stortinget fra 1997 til 2005, og dannede Kystpartiet i 1999. I 2001 blev Bastesen ramt af en hjerneblødning i lillehjernen, og blev opereret på det norske rigshospital.

Under partiets landsmøde 29. april 2006 blev han kastet ud af formandsposten sammen med resten af partiets hovedstyre, dette styrkede konkurrenten Roy Waage. Waage blev dagen efter valgt ind som ny leder i partiet. Dermed blev Bastesen regnet for at være færdig i norsk politik. Steinar Bastesen sagde nej til at blive æresmedlem i Kystpartiet, men han blev alligevel som medlem i partiet. I april 2008 blev han ekskluderet fra partiet, angivelig fordi han havde skadet partiets omdømme og optrådt illoyalt.

Kilder
"Steinar Bastesen". Store norske leksikon

Politikere fra Kystpartiet
Stortingsrepræsentanter
Fiskere