kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Parc Naturel régional du Vexin Français

Parc Naturel régional du Vexin Français i daglig tale blot Vexin Français er en regional nationalpark i regionen Île-de-France.

Ekstern henvisning 
 

Ile-de-France
Naturparker i Frankrig
Mimeteatret (Odense)

Mimeteatret i Odense, beliggende i Vestergade 95, er Danmarks eneste mimeteater. Teatret drives af Mime-Gert (Gert Pedersen).
Teatret opfører klassisk mime, sort teater samt eksperimenterende mime med tale. Mimeteatret er desuden et meget benyttet kulturhus, der benyttes til trylleshows, teater, foredrag og spillested for lokale musikere.

I foråret 2013 flyttede Mimeteatret til nye lokaler i Skt Hans Gade 26 i Odense C og er overgået til turneteater og turnerer over hele verden.

Siden da har Mimeteatret også indgået et tæt samarbejde med Asguer Zap Showteater og spiller sammen forestillingerne Mito og Dito - og Juleballaden

Ekstern henvisning 
 Teatrets websted
 [ Artikel om teatrets problemer omkring mistet økonomisk støtte]

Teatre i Odense
Etableret i 1986
Nature deficit disorder

Nature Deficit Disorder er et problem, først beskrevet af Richard Louv i hans bog Last Child in the Woods fra 2005, som dækker over at børn i dag tilbringer mindre og mindre tid i naturen eller i haven og mere og mere tid foran en skærm, eller blot indendørs. Det skal bemærkes at der ikke er tale om nogen diagnose selvom navnet 'xxx deficit disorder' ligger tæt op af navne på forskellige psykiske eller ernæringsmæssige diagnoser.

Iflg. Louv er dette en medvirkende faktor til en lang række adfærdsvanskeligheder, ikke så meget fordi børnene bruger for meget tid på spil og film, men fordi det bruger for lidt tid ude i naturen. Stress og depression nævnes som to andre mulige effekter på for lidt tid i naturen i barndommen.

Referencer 

Psykologi
Teater Kompas

Teater Kompas i Odense er et teater som primært opfører forestillinger henvendt til børn og unge mellem 1½ og 16 år.
Teatret ledes af Johanne Dal-Lewkovitch og har en mission om at udvikle samfundsrelateret teater, der skal skabe debat og dialog for børn og unge.

Teater Kompas er i foråret 2014 blevet nomineret til en Reumert i kategorien "Bedste forestilling for børn og unge" for forestillingen "når det skærer i hjertet", der handler om selvskade.

Ekstern henvisning 
 Teatrets websted

Teatre i Odense
Etableret i 2011
Den Fynske Opera

Den Fynske Opera i Odense beliggende på Filosofgangen 19, blev dannet i 1996, med Lars Waage som kunstnerisk leder. 
Den Fynske Opera har siden år 2000 haft status som fast kammeropera i Odense og Lille storbyteater med Odense Kommune som hovedsponsor samt midler fra offentlige og private fonde og Kulturregion Fyn.

Ekstern henvisning 
 Teatrets websted 

Teatre i Odense
Etableret i 1996
Carlo Buonaparte

Carlo Maria Buonaparte (født 29. marts 1746, død 24. februar 1785) var fra Ajaccio, og han var far til Napoléon Bonaparte og hans søskende. 

Han tog juridisk en uddannelse i Rom og Pisa. Han deltog på frihedshelten Paolios side i Korsikas oprør mod Genova, men efter nederlaget ved Ponte Nuovo sluttede han sig til franskmændene i 1769 og blev siden en støttepille for det franske parti på Korsika.

Familie 
Carlo Buonaparte var gift med Letizia Ramolino. De fik 13 børn. De otte overlevede til voksenalderen. Det var: 
 Joseph Bonaparte, (1768–1844), konge af Napoli 1806-1808, konge af Spanien 1808-1813. 
 Napoleon 1. af Frankrig, (1769–1821), kejser af Frankrig 1804-1814 og 1815. 
 Lucien Bonaparte, (1775–1840), fransk politiker. 
 Elisa Maria Bonaparte, (1777–1820), storhertuginde af Toscana 1809-1814. 
 Louis Bonaparte, (1778–1846), konge af Holland 1806-1810.
 Pauline Bonaparte, (1780–1825), udnævnt til kejserlig prinsesse i 1804, hertuginde i Guastalla ved Parma 1806-1815. 
 Caroline Bonaparte, (1782–1839), gift med Joachim Murat, dronning af Napoli 1808-1815. 
 Jérôme Bonaparte, (1784–1860), konge af Westfalen 1807-1813.

Eksterne henvisninger 

 

Adel fra Italien
Huset Bonaparte
Korsika
Personer fra Ajaccio
Nørregaards Teater

Nørregaards Teater var indtil 2011 udelukkende et turnéteater, men er nu også fast bosiddende på Filosofgangen 19 og Risingsvej 122 i Odense.Teatret opfører børne- og ungdomsteater som spænder fra klassisk teater til mere abstrakt og visuelt teater med f.eks. marionetdukker eller menneskestore hånddukker. 

Teatret er stiftet i 1992 af Hans Nørregaard, Claus Reiche og Carsten Wittrock, og har op gennem årene oparbejdet en yderst stor ekspertise inden for teaterproduktion og turnévirksomhed i både indland og udland.

Teatret er i dag et lille storbyteater i Odense Kommune. Teatret er, målt i antal opførelser og produktioner, et af landets største børne- og ungdomsteatre med mere end 300 stationære opførelser i Odense og derudover et stort antal turneforestillinger pr. sæson.

Ekstern henvisning 
 Teatrets websted

Teatre i Odense
Etableret i 1992
Peter Sørensen (borgmester)

Peter Sønderby Westphal Sørensen (født 25. september 1966) er en dansk politiker, der er borgmester i Horsens Kommune, valgt for Socialdemokraterne.

Sørensen, der er født og opvokset i Egebjerg, hvor han bor med sin hustru og parrets døtre, har fra 2001 arbejdet som serviceleder på Regionshospitalet Horsens. Han har tidligere været fagligt aktiv, blandt andet som tillidsrepræsentant og næstformand for hovedsamarbejdsudvalget på Brædstrup Sygehus. I 1990'erne var han desuden medlem af bestyrelsen i FOA's lokalafdeling i Horsens.

Sørensen har siddet i byrådet i Horsens siden 2006. Peter Sørensen blev efter kommunalvalget 2009 valgt til 2. viceborgmester og var desuden formand for børne- og skoleudvalget. Efter Jan Trøjborgs pludselige død 6. maj 2012 blev han af byrådets socialdemokratiske gruppe udpeget som gruppens kandidat til ny borgmester. Han blev officielt valgt til borgmester på et ekstraordinært byrådsmåde den 15. maj 2012. Efter kommunalvalgene i 2013, 2017 og 2021 er Sørensen fortsat som borgmester.

Referencer 

Personer fra Horsens
Borgmestre fra Socialdemokraterne
Borgmestre i Horsens
Borgmestre i Danmark 2018-2021
Borgmestre i Danmark 2022-2025
Joris-Karl Huysmans

Joris-Karl Huysmans (egtl: Charles-Marie-Georges Huysmans) (5. februar 1848 i Paris – 12. maj 1907) var en fransk naturalistisk forfatter.

Bibliografi 
 Le drageoir aux épices (1874)
 Marthe (1876)
 Les Soeurs Vatard (1879)
 Sac au dos (1880)
 Croquis Parisiens (1880)
 En ménage (1881)
 Pierrot sceptique (1881)
 À vau-l'eau (1882)
 L'art moderne (1883)
 Mod strømmen (À rebours) (1884)
 En rade (1887)
 Un Dilemme (1887)
 Certains (1889)
 La bièvre (1890)
 Là-Bas (1891)
 En route (1895)
 La cathédrale (1898)
 La Bièvre et Saint-Séverin (1898)
 La magie en Poitou (1899)
 Gilles de Rais (1899)
 La Bièvre; Les Gobelins; Saint-Séverin (1901)
 Sainte Lydwine de Schiedam (1901)
 De Tout (1902)
 Esquisse biographique sur Don Bosco (1902)
 L'Oblat (1903)
 Trois Primitifs (1905)
 Le Quartier Notre-Dame (1905)
 Les foules de Lourdes (1906)
 Trois Églises et trois Primitifs (1908)

Eksterne henvisninger 
 
 

Romanforfattere fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
Heise (flertydig)

Heise er et tysk efternavn, der henviser til bland andre:

 Arnold Heise
 Carl Johan Heise
 Else Heise
 Georg Arnold Heise
 Henriette Heise
 Lotte Heise
 Peter Heise
Georg Arnold Heise

Georg Arnold Heise (født 2. august 1778 i Hamburg, død 6. februar 1851 i Lübeck) var en tysk retslærd.

Heise blev Dr. jur. 1802, 1803 akademisk lærer i Göttingen, ekstraordinær professor sammesteds 1804 og samme år ordentlig professor i Heidelberg, hvor blandt andre Baggesen hørte til hans omgangskreds, 1814 i Göttingen, 1818 overjustitsråd i Hannover, 1820 præsident for den nyoprettede overappellationsret for de tyske fristæder. 

Trods sin sparsomme litterære produktion — Grundriss der Systeme des gemeinen Civilrechts zum Behuf einer Pandektenvorlesung (1807, 3. oplag 1834), Juristische Abhandlungen mit Entscheidungen des Oberappellationsgerichts der vier freien Städte Deutschlands (I 1827, II 1830) sammen med Friedrich Cropp, professor i Heidelberg, og andre — har Heise både som teoretiker og praktiker spillet en stor rolle i Tyskland; hans pandektværk blev stærkt benyttet, delvis også plagieret af andre. Han var en klar og systematisk tænker, den af ham ledede ret gjaldt i lange tider som Tysklands største autoritet i handels- og søsager.

Kilder 

 

Jurister fra Tyskland
Ansatte ved Göttingens Universitet
Ansatte ved Heidelbergs Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1700-tallet
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Hamborg
Tacata'

"Tacata'" (også "Tacatà" og "Tacatá") er en international single af den italienske duo Tacabro med den cubanske sanger Martínez Rodríguez. Sangen nåede toppen af dansk Track Top-40. Sangen er skrevet af Mario Romano og Salvatore Sapienza (Romano & Sapienza) og Raul-Rodriguez Martinez.

Kilder

Eksterne henvisninger
tacabro.com

Singler fra 2012
Praeceptor Germaniae

Praeceptor Germaniae (latin Tysklands lærer) henviser til blandt andre:

 Hrabanus Maurus (780-856) – tysk middelalderteolog
 Philipp Melanchthon (1497–1560) – tysk reformator
 Anton Friedrich Justus Thibaut (1772-1840) – tysk retslærd
 Siegbert Tarrasch (1862–1934), tysk skakspiller
H.C. Andersen Paraden

H.C. Andersen Paraden er en teatergruppe som hver sommer optræder på eventyrslottet i Eventyrhaven bag Odense Domkirke. Paraden er anført af Torben Iversen som i skikkelse af H.C. Andersen kæder forestillingen 24 eventyr på 24 minutter sammen.
Udover de 2 daglige optrædener i Odense i sommersæsonen har H.C. Andersen Paraden siden etableringen i 1987 optrådt med mere end 5000 shows overalt i Danmark og på rejser i Europa, USA og Asien.

Ekstern henvisning 
 Teatrets websted

Teatre i Odense
Etableret i 1987
Ved Vejen (roman)

Ved Vejen er én af fire noveller i Herman Bangs novellesamling Stille Eksistenser fra 1886. Den blev i 1988 filmatiseret som Ved vejen med manuskript af Klaus Rifbjerg og instruktion af Max von Sydow.

Ved Vejen er den længste af de fire noveller i Stille Eksistenser og anses nu som en roman. Den regnes ofte som Herman Bangs hovedværk.

Ved Vejen blev i 2006 optaget i kulturkanonen med kommentarer som Bangs "nænsomme og indfølende skildring af et sagtmodigt sind" og "Bangs kunst at gøre den lille egoisme og den skjulte ensomheds uheroiske smerte genkendelige også for nutidens læsere."

Baggrund 
Herman Bangs roman er inspireret af en hændelse i 1883, da han passerede Skørping Station i Nordjylland. Han lagde mærke til en ung kvinde ved vinduet i stationen med et blegt ansigt støttet i hænderne stirrende efter hans afgående tog. Bang begyndte at skrive romanen i 1885 i Wien efter erindringen på Skørping Station.

Handling 

Novellens hovedperson er Katinka Bai, en rolig følsom ung kvinde, som er gift med den larmende og lidt vulgære stationsforstander Bai. Ægteskabet er ufrugtbart, og hun forbliver isoleret - næsten ubevidst. Hun længes inderligt efter noget udefinerbart. Selv efter ankomsten af Huus, en nabo hun begynder at få et lovende forhold til, er hun ikke i stand til at opfylde deres lidenskab. Men for første gang forelsker hun sig. I deres lille stationsbysamfund tør hverken hun eller Huus bryde konventionerne. Da de indser, at de ikke kan fortsætte deres forhold, beslutter de sig for at skilles, og Huus forlader landet. Da Huus havde forladt hende, bliver hun svagere og svagere, og hun udvikler en frygtelig hoste, som hendes mand forstyrres af og derfor rykker op i et loftskammer for at få sin nattesøvn. Som dagene går, bliver Katinka sygere, men passer stadig sine pligter i huset og laver fortsat Bais livretter. Ved et af Bais selskaber er hun så syg, at hun kun lige klarer sig igennem middagen og må lægge sig, da mændene går ind på kontoret for at drikke. Hun bliver i sengen, og Agnes Linde, Louise-Ældst og Ida-yngst og andre af byens kvinder hjælper til i huset. Katinkas tilstand forværres, og til sidst dør hun. Bai, der ikke har forstået hendes tilstand, bryder i gråd og sørger, til han tager til København og køber en gravsten til Katinkas grav.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Ibogen "Ved Vejen" af Per Dahl og Birgitte Dalsgård på systime.dk
 Kulturkanon  (s. 121) (fil i PDF-format)

Romaner fra Danmark
Litteratur i 1886
Kulturkanonen
Nathan Henriques

Nathan Ruben Henriques (25. oktober 1820 i København – 28. oktober 1846 sammesteds) var en dansk maler, broder til Sally og Samuel Henriques.

Hans forældre var vekselerer Ruben Henriques jun. (1771-1846) og Jeruchim (Jorika) født Melchior (1785-1857). Allerede i sit 14. år begyndte han at besøge Kunstakademiet, hvor han i marts 1841 blev elev af Modelskolen. I de omhyggelig udførte billeder, som han udstillede på Charlottenborg Forårsudstilling 1841-45, synes han at have haft forkærlighed for optrin ved lys, som Studenternes fakkeltog, Rosenborg Slot, set ved bengalsk ild, En ildebrand på Holms Plads og lignende. Han havde også såvel malet som tegnet og litograferet nogle portrætter, da en tærende brystsyge allerede bortrev ham, lige 26. år gammel, den 28. oktober 1846. Han var ugift og er begravet på Mosaisk Nordre Begravelsesplads.

Henriques' værker er siden blevet udstillet på Danske jødiske Kunstnere, København 1908; Kunstnerforeningen af 18. Novembers udstilling 1942, Thorvaldsens Museum 1992-93; Kings and Citizens, Jewish Museum, New York 1983 og Indenfor murene, Kunstforeningen, København 1984-85.

Værker 
 En blind spillemand med sine børn ved indkørslen til Dyrehaven (1841)
 Fakkeltog i anledning af Frederik VIIs formæling 1841 (1842, Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot)
 Studenternes fakkeltog (1842, Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot)
 Studenternes fakkeltog i anledning af kronprinsesse Marianes ankomst, set fra Sandkisten (1843, solgt på Frederik VIIs auktion 1864)
 Rosenborg Slot set i bengalsk ild (1843)
 En ildebrand ved Holmens Palæ, set fra Lerches Gård bag Børsen (1844)
 En taterpige (1844)
Portrætter:
 Overrabbiner Salomon Abraham Gedalia (Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot)
 Institutbestyrer L.J. Kalisch (Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot)
 Birgitte Isaac (Det mosaiske Troessamfund)
 Sabine Lazarus med sin søn Nathan Lazarus d.y. (1841, Det mosaiske Troessamfund)
 Nathan Lazarus (ca. 1841, Det mosaiske Troessamfund)
 Rektor Bonaparte Borgen
 Officeren L.F. Brock
Grafik i Den Kongelige Kobberstiksamling
Han var tidligere repræsenteret med malerier i Johan Hansens samling

Kilder 
 

Personer fra København
Nathan
Malere fra Danmark
Jøder fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Litografer fra Danmark
Portrætmalere
Sally Henriques

Salomon "Sally" Ruben Henriques (13. november 1815 i København – 29. april 1886 sammesteds) var en dansk maler, bror til Nathan og Samuel Henriques.

Hans forældre var vekselerer Ruben Henriques jun. (1771-1846) og Jeruchim (Jorika) født Melchior (1785-1857).
Efter at han i tre år havde været ved handelen, bestemte han sig i sit tyvende år for kunsten, begyndte på anbefaling af G.F. Hetsch at besøge Kunstakademiets skoler i 1836, blev 1837 elev af Modelskolen, og uddannede sig videre i J.L. Lunds og C.W. Eckersbergs private malerskoler. I årene 1840-41 og 1843-45 udstillede han på Charlottenborg Forårsudstilling mest arkitekturstykker, men også figurbilleder og portrætter. Hans senest udstillede arbejde Parti af Højbro Plads blev købt til Den Kongelige Malerisamling. Henriques var medstifter i 1842 af Kunstnerforeningen af 18. November.

Senere tog han borgerskab som malermester og lagde sig efter dekorationsmaleriet i Liepmann Fraenckels tapetfabrik, indtil han i 1849 efter sin broder Samuel overtog en antikvitets­handel. Snart efter giftede han sig med Rose Jacobsen (1830-1891), datter af glashandler Marcus Juda Jacobsen (1788-1864) og Hanne f. Goldschmidt (1790-1871). Sally Henriques døde den 29. april 1886. Han er begravet på Mosaisk Nordre Begravelsesplads.

Henriques' værker er siden blevet udstillet på Raadhusudstillingen i København 1901; Danske jødiske Kunstnere, København 1908; Kunstnerforeningen af 18. Novembers udstilling 1942, Thorvaldsens Museum 1992-93; De ukendte guldaldermalere, Kunstforeningen, København 1982; C.W. Eckersberg og hans elever, Statens Museum for Kunst, 1983 og Indenfor murene, Kunstforeningen, København 1984-85.

Værker 

 Landskab (1839, tidligere i Johan Hansens samling)
 Udsigt fra Holcks Bastion (1839, Københavns Museum, tidligere i Johan Hansens samling)
 Gården til Amagertorv 6 (Københavns Museum)
 Parti fra Dyvekes Gård på Amagertorv (udstillet 1840)
 Modelstudie af en matros (1840, Thorvaldsens Museum)
 En Amagerkone (udstillet 1841)
 En ung pige overrasker sin kæreste i færd med at skrive til hende (udstillet 1841)
 Den svenske kirke i Malmø (udstillet 1843)
 Parti af det indre af Sønderborg Kirke (udstillet 1844, solgt på Frederik VIIs auktion 1864)
 Parti fra Højbro Plads (1844, Statens Museum for Kunst, deponeret på Københavns Museum)
Portrætter:
 Miniaturemaleren Liepmann Fraenckel (1843, Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot)
 Desuden en del litografier

Kilder 
 

Personer fra København
Sally
Malere fra Danmark
Håndværksmalere fra Danmark
Jøder fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Litografer fra Danmark
Dekorationsmalere
Hrabanus Maurus

Hrabanus (Rabanus eller Rhabanus) Maurus (776 i Mainz – 856 i Winkel i Rheingau) var en tysk teolog. 

Hrabanus (Ravn) fik sin første uddannelse i Fuldaklosteret, studerede senere i Tours under Alkuin, som gav ham tilnavnet Maurus for dermed at sige, at han var hans kæreste discipel, ligesom Maurus var den hellige Benedikts. 804 blev Hrabanus Maurus lærer ved klosterskolen i Fulda, som han gjorde til Frankerrigets mest ansete, og Walahfrid Strabo, Servatus Lupus, Ottfrid og Gottschalk var hans disciple.
 
Han rummede hele sin tids viden, ansås for sin tids største digter og kaldtes "den første præceptor Germaniæ" for de mange og betydelige skolebøger, han skrev. 822 blev Hrabanus abbed i Fulda efter 20 års virksomhed. Han trak sig tilbage for helt at ofre sig for videnskaben. 847 blev han dog ærkebisp i Mainz og døde som sådan. Hans samlede skrifter udgaves af Colvenerius (Köln 1627) og er trykt hos Migne i Series Latina, 107.—112. bind; hans digte findes i Monum. Germ. Poetæ Latini, II, 154 f., hans breve i Monum. Germ. Epist., V, 379 f.

Kilder 

 

Ærkebiskopper
Biskopper fra Tyskland
Benediktinerordenen
Tyskere fra middelalderen
Personer fra Mainz
Treskelbakkeholm

Treskelbakkeholm og de omliggende holme er en lille gruppe lave græsbevoksede øer på omkring 28 hektar. De ligger i Mariager Fjord, i den nordlige del af Ajstrup Bugt, ca. 8 km øst for Hadsund og nord for godset Overgård. De er en del af naturreservat Mariager Fjord, og en del af Natura 2000 område nr. 14 Ålborg Bugt, Randers Fjord og Mariager Fjord og fuglebeskyttelsesområde, med forbud mod færdsel mellem 1 april og 15. juli . Øen og holmene er hjemsted for ynglende måger, terner, ande- og vadefugle, med ynglekolonier af hættemåge, havterne og klyde, og rugende par af strandskade, rødben, gravand og knopsvane. Den er samtidig et område af stor botanisk betydning med de fleste typiske strandengsplanter, men også sjældne arter som Stilket kilebæger (Obione pedumculata) og Tætblomstret hindebæger (Limonium vulgare).

Eksterne kilder og henvisninger 

 Treskelbakkeholm – en ø-floraliste med noter

Øer i Danmark
Fuglebeskyttelsesområder i Danmark
Lokaliteter i Randers Kommune
Mariager Fjord
Charles-Marie-Félix Martin

Charles-Marie-Félix Martin (2. juni 1844 i Neuilly-sur-Seine – 1916) var en fransk billedhugger. 

Martin, der var døvstum, kom på École des beaux-arts i Paris og debuterede 1864 på Salonen; han har hentet motiver til flere af sine arbejder fra døvstummeverdenen, således Frants fra Sales oplærer en døvstum (1865) og Abbé de l’Epée oplærer en ung døvstum (1876) til det monument, der opstilledes i Institution nationale des sourd-muets i Paris. Andre værker er Den tabte Søn (1866), Ludvig XI i Peronne (1872, i bronze 1875), Negerjagt (1873) og en rytterstatue af Julius Cæsar (1884).

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Negerjagt

Billedhuggere fra Frankrig
Salmonsens
Lapis lazuli

Lapis lazuli (lasurit, lasursten, naturligt ultramarin) er en blå, uigennemsigtig, sjælden sten. Den forekommer i uregelmæssige småpartier, sjældnere krystaller (kubiske), siddende i kalksten og dolomit, hvor den sandsynligvis er opstået ved kontaktmetamorfose. Stenen er en bjergart, idet den består af en blanding af forskellige mineraler. Sammensætningen kan variere en hel del. Små krystaller af pyrit lyser op som guldstænk. Den mørkeblå farve skyldes først og fremmest mineralet lazurit. Desuden kan forekomme sodalit (i blå og lilla farver), hauyn, nosean, glimmer og andre mineraler. Hårdheden er lidt ringere end hos feldspat, mellem 5,5 og 6 på Mohs' skala.

Etymologi 
Navnet kommer af latin, hvor lapis betyder sten og lazul, der på middelalderlatin brugtes om farven blå, ordet kommer oprindeligt fra arabisk sprog.

Forekomst 
Hovedfindestedet er Badakhshan ved Koktscha (en gren af Amu Darja i Afghanistan); her findes tre varieteter: en indigoblå (som kaldes nili), en lys blå (asmani) og en grøn (sabzi). De afghanske sten bliver normalt vurderet højest, især dem med den reneste blå farve. Endvidere findes den på flere steder ved vestsiden af Bajkalsøen, i Chile (ofte med større partier af grå eller hvid farve) og i ringe mængder undertiden i kalkstensstykker, der er udkastede af vulkaner (Vesuv). Den findes også i Tupertalik ved Maniitsoq, Grønland.

Anvendelse 
De smukt farvede varieteter skattedes allerede i Oldtiden meget højt; hvor de blev anvendt til vaser og andre dekorationsgenstande, til amuletter, i mosaik og til småting. I det antikke Grækenland kaldtes stenen for sapphiros, som i dag er en helt anden sten. Isak-katedralen i Sankt Petersborg findes to, næsten 5 m høje søjler, beklædt med lapis lazuli. Pulveriseret kunne stenen benyttes som farvepigment i maleriet eller til sminke.

Også i dag anvendes stenen til prydgenstande, signeter og smykker. Den ses imiteret af blå emalje, keramik, sintret syntetisk spinel og indfarvet flint eller agat.

Malerfarve 
Som malerfarve er lapis lazuli (en meget pæn sten) nu erstattet af kunstig ultramarin, der dog er mere intenst blå. Indtil engang før 1. Verdenskrig kunne tuber af oliefarve med ægte ultramarin stadig købes til Winsor & Newton.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 , bind 15, side 442, skrevet af professorerne N.V. Ussing og Ove Balthasar Bøggild

Smykkesten
Himlingøje Kirke

Himlingøje Kirke er bygget ovenpå resterne af en tidligere romansk rundkirke fra omkring 1100. Kirken er formodentlig oprindeligt opført som en forsvarsbygning mod venderne, hvis plyndringstogter netop kulminerede i 1100-tallet. I dag fremtræder Himlingøje Kirke som en sengotisk kirke fra 1475-1500.

Kirkeskibet 
Midt i kirken over kirkebænkene er en 2 meter lang model af Danmarks sidste og kraftigste linieskib, Orlogsskibet Dannebroge, ophængt.
Modelskibet blev bygget af falckredder Arne Pedersen fra St. Heddinge og stod færdigt i 1961.
Skibet blev bekostet og doneret af bagermester Oluf Hemmingsen, der flyttede til Himlingøje i 1920'erne. Han skænkede skibet til kirken med ønsket om, at skibet måtte være "kirken til pryd, menigheden til glæde og Guds navn til ære".

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Himlingøje Kirke hos KortTilKirken.dk
 Himlingøje Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)

Kirker i Stevns Kommune
Kirker i Roskilde Stift
Kirker i Roskilde Amt
The Bro Code

The Bro Code er en fiktiv bog som bliver refereret til i tv-serien, "How I Met Your Mother". Man hører ofte Barney Stinson (Neil Patrick Harris) citere fra denne bog om hvad bedste venner skal gøre for hinanden.

Fiktive bøger
How I Met Your Mother
Pletten

Pletten eller Store Plet er en 14 ha stor ø i den yderste del af Mariager Fjord ca. 10 km øst for Hadsund. Den er en del af naturreservat Mariager Fjord, og en del af Natura 2000 område nr. 14 Ålborg Bugt, Randers Fjord og Mariager Fjord og fuglebeskyttelsesområde, med forbud mod færdsel mellem 1 april og 15. juli . Øen og holmene er hjemsted for ynglende måger, terner, ande- og vadefugle.

Inde ved kysten mod nord ligger den lille ø Lille Plet

Eksterne kilder og henvisninger 

Øer i Danmark
Fuglebeskyttelsesområder i Danmark
Lokaliteter i Mariagerfjord Kommune
Mariager Fjord