kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ninna Thomsen

Ninna Thomsen (født 27. april 1976 på Horsens Sygehus) er direktør for Mødrehjælpen og tidligere Sundheds- og omsorgsborgmester i København, valgt for Socialistisk Folkeparti. 

Ninna Thomsen er uddannet cand.scient.pol. fra Københavns Universitet. Siden marts 2018 har hun været direktør i den danske organisation Mødrehjælpen. I denne rolle har hun modtaget Kronprinsparrets Sociale Pris i 2021.

I perioden fra 2010-2017 var hun borgmester for Sundheds- og Omsorgsforvaltningen i Københavns Kommune, valgt for Socialistisk Folkeparti. Før det arbejdede hun som fuldmægtig i socialforvaltningen i Gladsaxe Kommune.

Hun blev medlem af SF i 1994. Senere blev hun medlem af partiets hovedbestyrelse og var i 2007 folketingskandidat i Københavns Storkreds. I 2006 blev hun medlem af Københavns Borgerrepræsentation, hvor hun blev gruppeformand og medlem af Socialudvalget. Efter SF's succesvalg i 2009 fik partiet to borgmesterpladser i København, og Ninna Thomsen blev partiets anden borgmester som sundheds- og omsorgsborgmester med virkning fra 1.januar 2010. Da partiets daværende politiske leder i København, Bo Asmus Kjeldgaard, trak sig fra politik i 2011, blev hun valgt som ny politisk leder.

Efter kommunalvalget i 2013 fastholdt hun sin borgmesterpost som sundheds- og omsorgsborgmester i perioden 1.januar 2014 - 31.december 2017. Efter to perioder som borgmester og 7 år som politisk leder for SF i København valgte Ninna Thomsen at trække sig fra politik, og hun blev derfor afløst som politisk leder af SF i København af Sisse Marie Welling. Efter kommunalvalget i 2017, hvor Ninna Thomsen ikke var opstillet, overtog Sisse Marie Welling også rollen som borgmester fra 1.januar 2018.

Privat er Thomsen bosiddende på Nørrebro med sin mand Claus og deres tre børn.

Kilder 

Borgmestre i København
Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 2000-tallet
Politologer fra Danmark
Borgmestre fra SF
Personer i Kraks Blå Bog
Original equipment manufacturer

En original equipment manufacturer eller en OEM, fremstiller produkter eller komponenter, som købes af en anden virksomhed og sælges under den købende virksomheds mærke eller firmanavn. OEM referer til den virksomhed der oprindeligt fremstillede produktet på dansk: "den originale produktfremstiller".

Elektronik 
Indenfor elektronik kendes OEM-producenter som Foxconn og Flextronics, som fabrikerer elektronik for en række af verdens kendte og største elektronikproducenter.

Software 
Indenfor software kendes bl.a. Microsofts OEM-versioner. Fx findes Microsoft Windows og Microsoft Office-pakkerne i OEM-versioner. Computerproducenten sælger en computer og softwaren fra OEM-producenten følger med.

Kilder 

Softwarelicenser
Fabrikation
Fremstilling
Siim Kallas

Siim Kallas (født 2. oktober 1948 i Tallinn, Estiske SSR, Sovjetunionen) er en estisk politiker, der var Europa-Kommissær fra 2004 til 2014 og Estlands statsminister fra 2002 til 2003. Siim var sammen med Joaquín Almunia kommissær for økonomiske og monetære anliggender i Prodi-kommissionen i 2004. I den første Barroso-kommission fra 2004 til 2010 var han næstformand og kommissær for administrative anliggender, revision og bekæmpelse af svig. I den anden Barroso-kommission fra 2010 til 2014 var han næstformand og kommissær for transport.

Kallas er også tidligere været finansminister, udenrigsminister og medlem af Riigikogu. Han var formand for det markedsliberale Eesti Reformierakond til 2004 og har været i næstformand for Liberal International. 

Kallas blev i 1975 uddannet i finansiering fra Tartus Universitet og arbejdede derefter i det sovjetiske finansministerium og for centralorganisationen af estiske sparekasser. Fra 1972 til 1990 var han medlem af Sovjetunionens kommunistiske parti. Fra slutningen af 1980'erne indtog han en kritisk holdning til Estlands økonomiske afhængighed og spillede en væsentlig rolle i landets løsrivelse fra Sovjetunionen. I 1991 blev han direktør for landets centralbank, Eesti Pank og stod i spidsen for landets valutareform, ligesom han lagde fundamentet for de omfattende økonomiske reformer, landet gennemgik. 

Siim Kallas grundlagde i 1994 Eesti Reformierakond, som han var formand frem til 2004. I 1995 blev han for første gang indvalgt i parlamentet. Senere samme år blev han udenrigsminister. I årene 1999-2002 var han Estlands finansminister, hvorefter han frem til 2003 var statsminister. 

I 2000 modtog han Tysklands fortjenstorden Bundesverdienstkreuz og blev i 2001 storofficer af Æreslegionen. Endelig modtog han i 2003 den estiske fortjenstorden af anden klasse.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Estland
Europa-Kommissærer fra Estland
Europa-Kommissærer 1999-2004
Europa-Kommissærer 2004-2009
Europa-Kommissærer 2009-2014
Riddere af Æreslegionen
Statsministre fra Estland
Riigikogu

Riigikogu (dansk: Rigsforsamlingen) er Estlands parlament. Forsamlingen består af et kammer med 101 repræsentanter, der vælges for fire år ved forholdstalsvalg i landets 11 valgkredse. 

Riigikogu vælger hvert femte år Estlands præsident, der overvejende har ceremonielle opgaver, idet regeringen har den udøvende magt. Regeringen udgår fra parlamentet og er afhængig af at have opbakning blandt et flertal her. Parlamentet ledes af et præsidium bestående af tre medlemmer; en formand og to næstformænd. 

Den første Riigikogu-forsamling blev valgt i 1920, og valgperioderne regnes fra og med denne. I mellemkrigstiden blev der valgt seks parlamenter. Det parlament, der blev valgt i 1938 fik sin periode afbrudt af Sovjetunionens invasion og besættelse. Mellemkrigstidens parlamenter havde forskellige roller og mandater, ligesom Estland i de år havde flere grundlove.

Efter at Estland i august 1991 atter blev selvstændigt, skiftede organet navn til Riigikogu som led i overgangen til suverænt demokrati. Fra 1992 har der været afholdt almindelige frie valg til parlamentet med baggrund i landets nye grundlov, der blev vedtaget ved en folkeafstemning i juni 1992. Den siddende rigsdagsforsamling blev valgt i 2011 og er den 12. i rækken.

Eksterne henvisninger 
 Riigikogus hjemmeside

Estlands politik
Parlamenter
Eesti Reformierakond

Eesti Reformierakond (dansk: Estisk Reformparti) er et liberalistisk politisk parti i Estland. Siden valget til Rigsforsamlingen i 2007 har partiet med 27,8 af stemmerne og 31 pladser været landets største. Siden 2005 har partiets formand, Andrus Ansip, været landets statsminister.

Partiet blev grundlagt i 1994 af Siim Kallas og har deltaget i de fleste regeringer siden da. Det har dermed haft stor indflydelse på landets politik og har bl.a. fået indført flad indkomstskat inspireret af Friedrich von Hayeks og Milton Friedmans økonomiske tænkning. 

Eesti Reformierakond går ind for et generelt lavt skatteniveau og ønsker at afskaffe selskabsskat og skat på aktieudbytte. Det har tidligere også været imod at hæve momsen, men accepterede grundet finanskrisen i foråret 2009 at momssatsen blev hævet fra 18 til 20 procent med virkning fra 1. juli samme år. På forsvarsområdet ønsker partiet at afskaffe værnepligten.

Eksterne henvisninger 
 Partiets hjemmeside 

Etableret i 1994
Liberale partier
Politiske partier i Estland
Lagkagekomik

Lagkagekomik  er betegnelsen for en primitiv form for komik, baseret på overdreven klodsethed, uheld og pinlige optrin, for eksempel at de medvirkende kaster lagkager i hovedet på hinanden.

Ord og vendinger
Humor
Skørhat-familien

Skørhat-familien (Russulaceae) er en familie i Skørhat-ordenen.

 Birkeporesvamp-slægten (Piptoporus)
 Blødporesvamp (Tyromyces)
 Brunporesvamp (Phaeolus)
 Cinnobersvamp (Pycnoporus)
 Frantisekia
 Fyrsvamp (Fomes)
 Gloeophyllum
 Korkhat (Lenzites)
 Læderhat (Panus)
 Læderporesvamp (Daedaleopsis)
 Læderporesvamp (Trametes)
 Mælkehat (Lactarius)
 Poresvamp (Poria)
 Sejhat (Lentinus)
 Skørhat (Russula)
 Stilkporesvamp (Polyporus)
 Svovlporesvamp (Laetiporus)

 
Svampefamilier
Tomus ad Antiochenos

Tomus ad Antiochenos (Synodalskrivelse til Antiochenerne) er en synodalskrivelse forfattet af Athanasius af Alexandria som blev sendt til de kristne menigheder i Antiochia. Athanasius beretter deri om resultaterne af koncilet i Alexandria 362 der som mål havde haft at komme til en forståelse af de teologiske forudsætninger for et kirkefællesskab. I 4. århundredes tvistigheder om den trinitariske teologi spillede denne synodalskrivelse en central rolle.

Centralt er det – på grundlag af bekendelsen fra Nicæa 325 – at nå til teologisk enighed. Gennem den indsigt at visse teologiske stridspunkter i den arianske strid ikke beroede på forskelle i troen, men på forskellige sproglige forhold, bereder skrivelsen vejen for de tre kappadokiers trinitetsteologiske sprogtilpasning: Basileios den Store, hans broder Gregor af Nyssa og deres fælles ven Gregor af Nazianz udmøntede efterfølgende udtrykket "et væsen" (gr. ousia) og "Guds tre personer" (ty. Hypostasen) som koncilet i Konstantinobel 381 afgjorde sig for.

Se også 
 Afsnittet "Afslutningen på Konstantins dynasti" i artiklen om Senantikken

Eksterne henvisninger 
 Tomus ad Antiochenos  , fra "Athanasius Werke • Arbeitsstelle Erlangen", Uni-Erlangen.de
  Tekster på Wikisource 
 Litteratur om Athanasios på Patristik.dk

Noter og referencer 
Artiklen er en oversættelse af introduktion  til den tyske artikel i denne version, hentet oktober 2009.

Noter 

Kristologi
Senantikken
Jeanne-Claude

Jeanne-Claude Denat de Guillebon (født 13. juni 1935 i Casablanca, Marokko, død 18. november 2009 i New York, USA) var en franskfødt amerikansk kunstner, der i et tæt samarbejde med sin mand, Christo, skabte en række opsigtsvækkende kunstværker.

Parret var især kendt for en række indpakningsprojekter i stor skala. Således pakkede de Pont Neuf i Paris ind i stof i 1985, og i 1995 pakkede de Rigsdagsbygningen i Berlin ind i stof.

Jeanne-Claude var datter af en indflydelsesrig fransk general, og hun var forlovet med en anden mand, da Christo i 1958 fik bestiling på et portræt af hendes mor. I begyndelsen var Christo mere tiltrukket af Jeanne-Claudes halvsøster, men da Jeanne-Claudes bryllup stod for døren, var hun blevet gravid med Christo. Brylluppet blev gennemført, men Jeanne-Claude forlod snart sin mand for at leve med Christo. Parrets søn, Cyril, blev født i 1960. 

Selv om hun ikke oprindeligt var kunstner, blev Jeanne-Claude snart engageret i sin mands arbejde, og allerede i 1961 lavede de deres første fælles indpakningsprojekt. I 1964 flyttede de til New York, hvor de senere slog sig ned permanent. I 1973 fik parret amerikansk statsborgerskab.

De har lavet projekter flere steder i verden, bl.a. i Japan, Australien, Tyskland, Frankrig samt flere steder i USA.

Eksterne henvisninger 

Kunstnere fra USA
EZ (kode)

EZkoden er en 2D stregkode symbologi, der er lavet specifikt til mobiltelefonens kamera. Ezkoden blev udviklet i 2005 og har et simpelt, men stadigvæk yderst effektivt design, der gør det muligt for mobiltelefonens kamera at læse selv de mindste koder på et større antal telefoner end andre 2D stregkoder. 

EZkoden er ejet af den amerikanske virksomhed Scanbuy, der har kontorer i USA, Mexico, Spanien, Frankrig, Italien og Danmark.

Stregkoder
Parque Nacional Huascarán

Parque Nacional Huascarán (dansk: Huascarán nationalpark) er en nationalpark beliggende i Ancashregionen i Peru. Parken blev grundlagt i 1975 og dækker hele området af bjergkæden "Cordillera Blanca" (dvs. den hvide sneklædte bjergkæde), som er over 4 000 m højde.

I parken ligger bjerget Huascarán, som med sine 6.768 meter over havets overflade er Sydamerikas næsthøjeste bjerg. I øvrigt omfatter parken 27 bjerge, 663 gletsjere, 269 søer og 41 floder.

Området omkring Huascarán er et populært område for bjergbestigning og vandreture. Vest for nationalparken er den naturskønne dal Callejón de Huaylas, der adskiller Cordillera Blanca på østsiden fra sin søster kæde, Cordillera Negra (dvs. den sorte, ikke-sneklædte bjergkæde), på den vestlige side.

Ved foden af Huascarán er de to-Llanganuco søer. Nærmeste by er (ny) Yungay. I 1970 var der en moderne tid største naturkatastrofer sted her, som udslettede herunder den daværende Yungay.

I 1985 kom Huascarán nationalpark på UNESCOs verdensarvsliste.

Verdensarvsområder i Peru
Nationalparker i Peru
Børnefattigdom

Ordet børnefattigdom referer til børn, der sammen med deres forældre lever under OECD's relative fattigdomsgrænse. Ifølge OECD er man fattig, når man lever i en familie med en indkomst på under 60 % af medianen af den samlede disponible indkomst i befolkningen.

Børnefattigdom i Danmark 
Red Barnet og SFI undersøgte i 2009 børnefattigdommen i Danmark. Undersøgelsen viste, at der findes 59.000 fattige børn i Danmark, hvilket svarer til næsten hvert 20. barn. De fattige børn er oftest børn af forældre, der leve på offentlige ydelser, såsom kontant- og starthjælp. Forældrene er ofte enlige forsørgere, arbejdsløse, selvstændige, uden kompetencegivende uddannelser og/eller indvandrer. Antallet af de fattige børn er steget med 18 % siden 2002. Antallet er steget i alle dele af landet. Der er dog en relativt større andel af fattige børn i København og i 'Øvrige Sjælland og Bornholm'.

Fattigdomsgrænse 
I Danmark er der ingen fattigdomsgrænse. Derfor er det svært at fastslå, præcist hvor mange fattige børn der egentlig er i landet. Tallet på 59.000 er målt ud fra den relative fattigdomsgrænse som OECD har fastlagt. Ifølge den er man fattig, når man lever i en familie med en indkomst på under 50 procent af medianen af den samlede disponible indkomst i befolkningen. Flere danske organisationer har tidligere været ude og efterspurgt fastlæggelsen af en fattigdomsgrænse. En fattigdomsgrænse er et måleinstrument, der kan give et klart billede af, hvordan fattigdommen udvikler sig – hvem den rammer og så videre. Grænsen vil synliggøre fattigdomsproblemet og gøre det muligt at sætte mere målrettet ind for at løse det. Samtidig er en fattigdomsgrænse også et klart signal om, at der altså er en grænse for, hvad man synes  er acceptabelt at leve for i Danmark. En fattigdomsgrænse løser dog ikke fattigdomsproblemerne.

Den anden børnefattigdom 
Mange fattige børn lever også i social isolation i Danmark, fordi de ikke kan deltage i de sociale arrangementer, som mange af deres andre kammerater har råd til. Men også fordi børnene forsøger at skjule fattigdommen fra deres venner.
Derudover må familierne også spare på sund og frisk mad, da det oftest er dyrere. Børnene risikerer også at komme bagefter i skolen, fordi der bliver sparet på computer og internet i hjemmet.
Den fattigdom der omhandler familier og børn der ikke har de materielle eller kulturelle goder som andre, kan betegnes som afsavn. En arbejdsgruppe med forskere på fattigdomsområdet, samt repræsentanter fra forskellige interesseorganisationer og private hjælpeporganisationer opgiver tre forskellige opgørelser til at vurdere fattigdom og børnefattigdom; afsavnssituationen, 50% og 60 % af medianindkomsten og budgetmetoden for at finde minimumsstandarden.

Eksterne kilder og henvisninger 
redbarnet.dk
SFI , det nationale forskningscenter for velfærd: Hvad er fattigdom?
Børnefattigdom i Danmark  2002-2006
Fattigdom
Slørhat-familien

Slørhat-familien (Cortinariaceae) er en familie i Slørhat-ordenen.

 Slørhat (Cortinarius)
 Flammehat (Gymnopilus)
 Trævlhat (Inocybe)
 Hjelmhat (Galerina)
 Tåreblad (Hebeloma)

Svampefamilier
Bladhat-ordenen
Flinterenden

Flinterenden er en godt 15 kilometer lang vandvej gennem Øresund mellem Saltholm og Skåne. Flinterenden går gennem en kalk- og flintgrund, der adskiller Østersøen og Kattegat. Flinterenden passerer under Øresundsbroen på dens højeste punkt. Renden er forbeholdt den nordgående trafik, og der kan passere skibe med en dybgang på op til syv meter; den sydgående trafik går gennem Drogden, vest om Saltholm. Gennemsejlingshøjden under broen er 55 meter.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Geologi nyt nr 2 2000  GEUS – De Nationale Geologiske Undersøgelser for Danmark og Grønland

Farvande
Østersøen
R.G. Armstrong

Robert Golden "R.G." Armstrong (7. april 1917 – 27. juli 2012) var en amerikansk skuespiller. Han medvirkede i mange cowboyfilm.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Alabama
Sakhalinkirsebær

 
Sakhalinkirsebær (Prunus sargentii), også skrevet Sakhalin-Kirsebær, er en stor, løvfældende busk eller lille træ med en åben og bred vækst. Hovedgrenene er tragtformet oprette.

Beskrivelse 
Barken er først rødbrun og hårløs med lysebrune barkporer, men senere bliver den blank og brun med fremstående bånd af barkporer. Meget gamle grene og stammer kan få en grålig, furet bark. Knopperne er spredtstillede, udspærrede, slanke og mørkerøde. 

Bladene er omvendt ægformede med skarpt savtakket rand og lang spids. Bladene er bronzefarvede i løvspringet, men senere bliver de græsgrønne med lysegrønne undersider. Høstfarven er orangerød til rent rød. Blomstringen sker i april, dvs. før eller samtidigt med løvspringet. Blomsterne er samlet i fåtallige, hængende halvskærme, og de enkelte blomster er regelmæssige og 5-tallige med lyserøde kronblade. Frugterne er ægformede, sortrøde stenfrugter.

Rodnettet er groft og hjerteformet, men planten forhandles mest podet på grundstamme af fuglekirsebær, hvis rodnet den altså overtager.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 10 x 8 m (30 x 20 cm/år).

Hjemsted 
Arten er udbredt i Russisk fjernøsten, Korea, Sakhalin og det nordlige Japan. Den er knyttet til lyse blandingsskove på næringsrig og fugtig, kalkholdig jord. 

På Shiretoko halvøen i Hokkaido, Japan, findes den i skovene dér sammen med bl.a. akelejefrøstjerne, Heracleum dulce (en art af bjørneklo), japansk hestehov, japansk hæg, japansk taks,  japansk vin, kamæleonbusk, krybefyr, kæmpemjødurt,  kæmpepileurt, manchurisk aralie, Quercus mongolica (en art af eg),  skovmærke, stikkelbærkiwi, udo og vild kørvel

Note 

Lyserøde blomster
Træer
Haveplanter
Høstfarver
Kirsebærslægten
Anders Steensen Bille

Anders Steensen Bille, (1578–1633, ifølge andre kilder – 1634) var en dansk rigsråd, søn af Sten Clausen Bille (død 1586). Han
blev hofjunker i 1603 , fulgte i 1606 Christian 4. til England og 1607 rigsråden Jacob Ulfeldt på hans
sendelse til nederlandene; 1608 blev han ritmester over den skånske fane af rostjenesten. Som sådan
og senere som oberst deltog han i Kalmarkrigen; han gjorde sammen med statholderen Gerd Rantzau et
indfald i Småland i januar 1612, ved hvilken lejlighed byen Växjö og flere landsbyer afbrændtes; kort efter
medvirkede han ved det nederlag, som i februar 1612 tilføjedes Gustav 2. Adolf ved Wittsjö i Skåne. I juli samme år var han med ved et grænsemøde ved Knærød, som traf bestemmelser om udveksling af fanger. 1610-29
var han lensmand på Helsingborg og tillige 1612-33 på Herrevad kloster. I december 1616 udnævntes han
til rigsråd og blev samtidig slået til ridder. Han benyttedes nu i forskellige hverv; således var han 1619 befuldmægtiget ved grænsemødet med de svenske i Ulfsbæk og sendtes samme år til den norske herredag i Skien og 1631 til Gulland og Bornholm. I marts 1625 fik han den indflydelsesrige stilling som krigskommissær i Skåne. – Han opførte hovedgården
på sit skånske gods Rosendal, hvis område han forøgede; hans ry i omegnen var ikke det bedste; han dadledes for
hårdhed og kvindekærhed; derimod roser Bertel Knudsen ham for hans kærlighed til videnskaberne. I politisk henseende var han en modstander af kongens deltagelse i trediveårskrigen og vistnok tillige fjendtlig stemt imod Sverige. Han var ikke gift; hans forlovede, Anne Rosenkrantz, en datter af Otte Christoffer Rosenkrantz til Boller, døde 1609 før brylluppet. Han selv døde i begyndelsen af 1633 eller 1634.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Vedel Simonsen, Rugårds Historie II, l, 117. 
 Skånska Herregårdar I: Rosendal. 
 Fridericia, Danmarks ydre politiske Historie 1629-60 I, 86.

Anders Steensen
Rigsråder fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Krigskommissærer fra Danmark
Kavaleriofficerer fra Danmark
Riddere fra Danmark
Lensmænd fra Danmark
Personer i Kalmarkrigen
French house

French house er en subgenre af house, som har rødder i eurodance. Genren opnåede stor popularitet i 90'erne i  Frankrig og resten af Europa, og fik såfremt også i starten af det 21. århundrede en masse lyttere. Et typisk kendetegn ved French House er, at der ofte bliver brugt ældre eurodance numre fra 70'erne og 80'erne, som så bliver mixet sammen med et mere funky og mere nutidigt "houseflow". Den dybe bass og de positive musiske elementer er i alt aldeleshed et særpræget træk ved genren.

Der er mange artister, af nogle kan nævnes: Daft Punk, Alan Braxe, Fred Falke, Stardust, Cassius mm.

Musikgenrer

fi:French house
Alexander Lund Hansen

Alexander Lund Hansen (født 6. oktober 1982) er en norsk tidligere fodboldspiller, der spillede som målmand.

Karriere

Rosenborg 
Han kom til Rosenborg fra Nardo i 2001. I dele af 2004 og 2005 var han udlånt til Fredrikstad, hvor han spillede 19 kampe. Han spillede i seks kampe for Rosenborg i Royal League i slutningen af 2006, hvor Rosenborg fik kun ét point. Han fik sin liga-debut for Rosenborg mod Viking i en 1-0 sejr den 23. juli 2008.

Odense Boldklub 
Den 13. november 2009 underskrev han en kontrakt med Odense og startede i klubben den 1. januar 2010..

IK Start 
Lund Hansen forlod OB i 2011 og rejste tilbage til Norge hvor han skrev kontrakt med IK Start.

Ekstern henvisninger

Referencer 

Fodboldspillere fra Norge
Fodboldspillere fra IK Start
Fodboldspillere fra Odense Boldklub
Fodboldspillere fra Rosenborg BK
Michael Rosenberg

Michael Rosenberg (født 6. juni 1957 i København) er en tidligere dansk barneskuespiller. Han er kendt for sin rolle som Michael Berg i Min søsters børn-serien. Michael Rosenbergs fars fætter er William Rosenberg.

Eksterne henvisninger 
 

Michael
Børneskuespillere fra Danmark
Juan Carlos Muñoz

Juan Carlos Muñoz (4. marts 1919 – 22. november 2009) var en argentinsk fodboldspiller, der spillede højre fløj for blandt andet River Plate i perioden 1939-1950, hvor han nåede at spille 184 kampe og score 39 mål. Han begyndte at spille professionelt for Sportivo Dock Sud i 1938, og blev solgt i juni 1939 til River Plate. I løbet af sin tid i River Plate vandt han 4 titler og betragtes som en af deres største spillere nogensinde. Efter en meget vellykket tid i River Plate kom han til Platanse, hvor han spillede 39 kampe og scorede 3 mål i perioden 1951-1953.

Muñoz spillede 11 gange for Argentinas fodboldlandshold. Han scorede to mål og var en del af den trup, der vandt Copa América i 1945. Han har aldrig spillet et VM, idet den bedste del af hans karriere faldt sammen grundet 2. verdenskrigs udbrud.

Efter tilbagetrækningen som fodboldspiller var Muñoz leder og formand for Club Atlético Platanse.

Han døde den 22. november 2009 i Buenos Aires, grundet en blodprop i hjertet i en alder af 90 år.

Fodboldspillere fra Argentina
Fodboldspillere fra Club Atlético River Plate