kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anna Maria Indrio

Anna Maria Luisa Indrio (født 11. juni 1943 i Meina, Italien) er en italiensk-dansk arkitekt.

Karriere 
Indrio blev uddannet i Rom 1962-65 og på Kunstakademiets Arkitektskole i København 1966-71, hvor hun bl.a. studerede under Johan Otto von Spreckelsen. Hun delte i tidsrummet 1979-89 tegnestue med Poul Jensen og tegnede i det samarbejde bl.a. Nørrevang Kirke i Slagelse (1989), hvor regionale og postmoderne stilelementer mødes.

I 1991 blev hun partner i C.F. Møllers Tegnestue, hvor hun bl.a. har været den ledende arkitekt ved udvidelsen af Statens Museum for Kunst (1995-98) og Mærsk Datas tidligere hovedsæde ved Vibenshus Runddel (2000), begge i København og begge repræsentanter for en fortolkning af modernismen. Hun har desuden tegnet tilbygningen til Arken Museum for Moderne Kunst i Ishøj (2007).

Indrio er medlem af Theophilus Hansens Legatbestyrelse, medlem af Kunstnersamfundet, medlem af flere ministerielle udvalg, sad i bestyrelsen i Statens Byggeforskningsinstitut 1996-2002, medlem af Danske Arkitekters Landsforbunds repræsentantskabsbestyrelse og bygningskunstudvalg 1980-94 og var censor ved professoratansættelser på Kunstakademiet i København og Arkitektskolen i Aarhus.

Hun modtog, som partner hos C.F. Møller, præmie for boligbyggeriet på Østerbrogade 105 i København 2007, Nykredits Arkitekturpris 2006, præmieringer af flere bygninger, bl.a. Mærsk Data, blev ridder af den italienske orden Stella della Solidarietà Italiana i 2003 og ridder af Dannebrogordenen i 2000, modtog Murprisen i 1999 og Concrete Society Award 2009. I 2010 modtog hun Eckersberg Medaillen.

Ægteskaber 
Indrio har været gift tre gange:
 30. oktober 1965 i København med arkitektstuderende Karsten Oluf Johansson (født 2. oktober 1943 i Hellerup), søn af mag.art. Ejner Bainkamp Johansson og reklametegner Ingrid Jørgensen. Ægteskabet opløst 1971.
 25. januar 1973 i København med arkitekt Poul Helge Jensen (født 30. august 1929 i København), søn af malersvend, senere grosserer Poul Eli Jensen og Ragna Dorthea Marie Jacobsen Busk. Ægteskabet opløst 1989.
 27. august 1994 i Slagelse med arkitekt Jan Søndergaard (født 5. januar 1947 på Frederiksberg), søn af chauffør, senere lagerforvalter Viggo Christian Søndergaard og Ruth Illemann.

Kilder og eksterne henvisninger 
 
 Anna Maria Indrio i KVINFOs eksperdatabase

Arkitekter fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Modtagere af Eckersberg Medaillen
Personer i Kraks Blå Bog
Modtagere af De Neuhausenske Præmier
Modernistiske arkitekter
Medlemmer af Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster
Postmodernistiske arkitekter
Daybreakers

Daybreakers er en science fiction gyserfilm fra 2010, skrevet og instrueret af Peter og Michael Spierig.

Medvirkende 
 Ethan Hawke - (Edward Dalton)
 Willem Dafoe - (Lionel "Elvis" Cormac)
 Sam Neill - (Charles Bromley)
 Claudia Karvan - (Audrey Bennett)
 Isabel Lucas - (Alison Bromley)
 Michael Dorman - (Frankie Dalton)
 Vince Colosimo - (Christopher Caruso)
 Robyn Moore - (Forensic Investigator Simms)
 Jay Laga'aia - (Senator Turner)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 2009
Film fra Australien
Gyserfilm fra USA
Science fiction-film fra USA
Vampyrfilm
Karl Friedrich Eichhorn

Karl Friedrich Eichhorn (20. november 1781 i Jena – 4. juli 1854 i Köln) var en tysk retslærd, søn af Johann Gottfried Eichhorn, fætter til Johann Albrecht Friedrich von Eichhorn.

Eichhorn blev Dr. jur. 1801, 1803 privatdocent i Göttingen, 1805 ordentlig professor i Frankfurt a. d. O., 1811 i Berlin. Han deltog med tapperhed som ritmester i Napoleonskrigene og var 1817-29 ordentlig professor i Göttingen.

Eichhorn privatiserede siden, indtil han 1832-34 igen virkede som professor i Berlin. Han var medlem af overtribunalrådet, lovkommissionen og statsrådet til 1847. Eichorn, som kaldes "den tyske retshistories fader", hører til 19. århundredes største forskernavne.

Eichhorn var begrunder af og fører for den germanistiske retning inden for den historiske retsskole, men uden skolens hang til romantik og filosofi. En historisk ånd lyser i hans banebrydende værk Deutsche Staats- und Rechtsgeschichte (I-IV 1808, 1812, 1819 og 1823), hilst med beundring af Savigny.

Støttet på grundige kildestudier har Eichhorn som ingen før ham gennemarbejdet det mægtige stof; både politisk og videnskabelig har dette skrift udøvet en overvældende indflydelse i den retshistoriske videnskab, også uden for Tysklands grænser; i Danmark tjente det for eksempel J. L. A. Kolderup-Rosenvinges Retshistorie som nærmeste forbillede.

Til retshistorien med de deri indeholdte principper sluttede sig Eichhorns Einleitung in das deutsche Privatrecht mit Einschlusz des Lehenrechts (1823) og Grundsätze des Kirchenrechts der Katholischen und der Evangelischen Religionspartei in Deutschland (I 1831, II 1833).

Af Eichhorns statsretslige skrifter kan, foruden nogle retsbetænkninger, fremhæves Betrachtungen über die Verfassung des deutschen Bundes in Beziehung auf Streitigkeiten der Mitglieder desselben unter einander oder mit ihren Unterthanen in ihrer jetzigen Ausbildung (1833).

Med sin ven og medkæmper Savigny stiftede Eichhorn Zeitschrift für geschichtliche Rechtswissenschaft, den historiske skoles stærke borg. Næsten alle Tysklands yngre germanister og publicister hørte til Eichhorns elever.

Kilder

Se også 
 Eichhorn

Jurister fra Tyskland
Retshistorikere fra Tyskland
Ansatte ved Göttingens Universitet
Ansatte ved Humboldt-Universität zu Berlin
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Personer fra Jena
Personer i Napoleonskrigene
Officerer fra Tyskland
Salmonsens
Betsy Ross

Betsy Ross (født 1. januar 1752 i Philadelphia, Pennsylvania, død 30. januar 1836 i Philadelphia, Pennsylvania) er blevet vidt krediteret for at have lavet det første amerikanske flag.

Referencer

Se også 
 Betsy Ross (film)

Personer fra den amerikanske uafhængighedskrig
Personer fra Philadelphia
Delhusa Gjon

Delhusa Gjon (født d. 9. august 1953 i Budapest) er en ungarsk sanger og sangskriver. Han har i sit hjemland skrevet en række populære sange.

Eurovision Song Contest 1996 
Internationalt er han bedst kendt som Ungarns repræsentant ved Eurovision Song Contest 1996. Hans sang "Fortuna" var en af de bidrag der, sammen med den danske i 1996, blev elimineret fra en kvalifikationsrunde – et nyt tiltag fra EBU dette år, for at mindske antallet af deltagerlande i konkurrencen. Uheldigt for Gjon Delhusa, fik hans sang nøjagtigt samme antal point som Finland, men da Finland havde fået en højere topkarakter uddelt under kvalifikationsrunden, blev det Finland og ikke Ungarn der gik videre. Dog kan man så sige at Ungarn vandt kvalifikationsrunden.

Sangere fra Ungarn
Ungarns Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1996
Karl Friedrich von Savigny

Karl Friedrich von Savigny (19. september 1814 i Berlin—11. februar 1875 i Frankfurt am Main) var en preussisk diplomat, søn af Friedrich Carl von Savigny .

Savigny indtrådte 1838 i den diplomatiske tjeneste og ansattes 1848 i udenrigsministeriet. Han støttede planen om en snævrere union inden for det tyske forbund og var 1849—59 sendemand i Karlsruhe og 1859—63 i Dresden. Endelig blev han april 1864 sendemand ved forbundsdagen og udmeldte her 14. juni 1866 Preussen af forbundet.

Senere førte han sammen med Bismarck fredsunderhandlingerne med de sydtyske stater og tog virksom del i det nordtyske forbunds ordning. Efter en strid med Bismarck — fordi han ikke selv blev forbundskansler — udtrådte ban af statstjenesten sommeren 1867, valgtes til rigsdagen og senere til det preussiske underhus og var i begge forsamlinger en af det katolske partis førere og ivrig modstander af Bismarck.

Kilder 

 

Diplomater fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Berlin
Salmonsens
Johann Albrecht Friedrich von Eichhorn

Johan Albrecht Friedrich von Eichhorn (2. marts 1779 – 16. januar 1856) var en preussisk statsmand, fætter til Carl Friedrich Eichhorn.

Eichhorn studerede retsvidenskab i Göttingen og blev 1810 dommer i kammerretten i Berlin, 1811 tillige syndikus ved det nye universitet sammesteds. Allerede tidlig hørte han til de mænd, der ønskede at frigøre landet for det franske åg, og støttede 1809 Schills forsøg på at rejse folket. I 1813 medvirkede han til landstormens ordning og senere ved forvaltningen af de fra franskmændene genvundne tyske lande under Steins ledelse, samt fulgte med ham til Frankrig.

Efter krigen 1815 sendtes han på ny til Paris, hvor han tog virksom del i den finansielle opgørelse med Frankrig, saavel som i at skaffe de bortførte videnskabelige og kunstneriske skatte tilbage til Tyskland. Han blev derefter som gehejmelegationsråd ansat i udenrigsministeriet og 1831 direktør i dette, særlig for de tyske anliggender (1817 tillige medlem af statsrådet).

Eichhorn affattede i disse stillinger en mængde overenskomster om grænsereguleringer, told- og skibsfartsforhold og havde væsentlig del i toldforeningens grundlæggelse og udvikling (1828-36). Som medlem af den første forfatningskommission (1817) tog han ordet for besluttende rigsstænder og udstrakt kommunalselvstændighed og regnedes derfor blandt de frisindede statsmænd.

Men da han august 1840 var blevet minister for kirke- og skolevæsenet, slog stemningen om, fordi han ved embedsbesættelser begunstigede den ortodokse retning frem for den hidtil overvejende rationalisme og desuden gav den romerskkatolske kirke større selvstændighed. De tvangsmidler, han brugte over for den fritænkerske retning, førte til dannelsen af frie menigheder. Marts 1848 fjernedes han fra statsstyrelsen, men fik endnu 1850 sæde i statshuset i unionsparlamentet i Erfurt.

Kilder 

 

Jurister fra Tyskland
Dommere
Politikere fra Preussen
Tyskere i 1700-tallet
Tyskere i 1800-tallet
Salmonsens
DP-lejr

En DP-lejr er en (midlertidig) lejr for såkaldte Displaced Persons (DPs). Begrebet blev første gang taget i brug ved oprettelsen af en række af slagsen i Tyskland, Østrig og Italien efter anden verdenskrig.

Holocaust
Fængsler, fangelejre og lignende
Flygtningelejre
Flygtningelejr

En flygtningelejr er en midlertidig lejr, der tager imod flygtninge.

Se også 
 DP-lejr

Eksterne links
Internt fordreven person

En internt fordreven person (, forkortet IDP) er en person, der er flygtning i sit eget land. Det vil sige en person, der er tvunget til at forlade sit hjem, men ikke sit land, og som derfor bosætter sig et andet sted i landet.

Ved udgangen af 2014 skønnedes det, at der var 38,2 millioner internt fordrevne på verdensplan. Landene med de største antal internt fordrevne var Syrien (7,6 millioner), Colombia (6 millioner), Irak (3,6 millioner), den Demokratiske Republik Congo (2,8 millioner), Sudan (2,2 million), Sydsudan (1,6 millioner), Pakistan (1,4 millioner), Nigeria (1,2 millioner) og Somalia (1,1 millioner).

Ved slutningen af 2006 skønnedes det, at der var omkring 24,5 millioner internt fordrevne personer i verden fordelt på 52 lande, og af disse befandt omkring 11,5 millioner sig i Afrika fordelt på 21 lande.

Noter 

Konflikter
Flygtninge
Vikke

Vikker (Vicia) er en stor planteslægt med omkring 140 arter i ærteblomstfamilien. Vikker findes i nordlige tempererede strøg samt Sydamerika.

De fleste arter af vikker har slyngtråde, så de kan klatre opad. Blomsterne sidder enkeltvis eller i klaser.

Enkelte arter af vikker er kun passelig som foder til drøvtyggere, men ikke dyr med en enkelt mave, inkluderet mennesker, på grund af et toksin. En god del arter sommerfugle bruger vikker til at lægge æg på, og larven livsnærer sig af planterne.

 Linsevikke (Vicia articulata)
 Bengalsk vikke (Vicia benghalensis)
 Kassubisk vikke (Vicia cassubica)
 Musevikke (Vicia cracca)
 Kratvikke (Vicia dumetorum)
 Perlevikke (Vicia ervilia)
 Hestebønne (Vicia faba) = Valsk Bønne
 Tofrøet vikke (Vicia hirsuta)
 Vårvikke (Vicia lathyroides)
 Narbonevikke (Vicia narbonensis)
 Ungarsk vikke (Vicia pannonica)
 Vandrevikke (Vicia peregrina)
 Fodervikke (Vicia sativa)
 Smalbladet vikke (Vicia sativa subsp. nigra)
 Gærdevikke (Vicia sepium)
 Skovvikke (Vicia sylvatica)
 Taddervikke (Vicia tetrasperma)
 Sandvikke (Vicia villosa)
 Glat vikke (Vicia villosa subsp. varia)
 Lyngvikke (Vicia orobus)

Eksterne henvisninger
Ægte pistacie

 
Ægte pistacie (Pistacia vera) er et lille træ, som kan blive 10 meter højt. Det kommer oprindeligt fra Mellemøsten (fra Middelhavet og ind i Iran, men det er spredt ved dyrkning til de fleste subtropiske områder af verden. Træets frugter benævnes pistacienødder, og har været spist af mennesker siden Den neolitiske revolution for ca. 11.500 år siden.

Beskrivelse 
Ægte pistacie er et lille, stedsegrønt træ med en eller flere korte stammer og en bred, tæt forgrenet krone. Barken er først lysegrøn og glat, men snart bliver den lysegrå og vortet, og gamle grene og stammer får med tiden en skorpet, grå bark. Knopperne sidder spredt, og de er ægformede og spidse med brune knopskæl.

Bladene er trekoblede eller uligefinnede med ovale, helrandede småblade. Oversiden er grågrøn og glat, mens undersiden er smule lysere med netagtig åretegning. Blomstringen sker i maj-juni (eller senere, afhængigt af voksestedet), hvor man finder blomsterne samlet i endestillede toppe. De enkelte blomster er 5-tallige og uregelmæssige, idet de mangler kronblade. Desuden er arten tvebo, sådan at det enkelte træ er enten rent hanligt eller rent hunligt. Frugterne er stenfrugter med store, grønne kerner.

Rodsystemet er tilpasset meget tørre voksesteder, og man har fundet rødder helt ned i 15 meters dybde under træet. Kernerne har brunlig hud og grønt indre.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 12 x 10 m (15 x 10 cm/år). Træerne kan blive op til 300 år gamle.

Hjemsted 
Ægte pistacie hører hjemme i de tørre, subtropiske egne af Mellemøsten, og den vokser desuden i Iran, Afghanistan og store dele af Centralasien. Overalt foretrækker den lysåbne voksesteder med en meget tør, porøs og veldrænet jord, der er rig på kalk. Træet er desuden salttolerant, men det tåler ikke fugtighed eller temperaturer under -10 °C.

I Tadjikistans del af Pamirbjergene findes arten i kratagtige bevoksninger mellem 2.200 og 4.200 m højde sammen med bl.a. Pære, valnød, Berberis oblonga, Crataegus songorica, Crataegus turkestanica (arter af hvidtjørn), kaukasisk prydæble, Malus kirghisorum (en art af æble), mandel, Prunus cerasifera, Prunus tianshanica (arter af kirsebær), Pyrus korshinskyi, Pyrus regelii (arter af pære) og weichsel

Anvendelse 
Nødderne høstes og den ydre skal fjernes straks. Derefter kan de tåle opbevaring og transport. Nødderne bruges ved fremstilling af is, slik og kager samt i visse kødretter og pølser (mortadella).

100 g pistacienødder indeholder:

Note 

Nytteplanter
Pistacie
Gastronomiske nødder
Taurusbjergene

Taurusbjergene (tyrkisk Toros Dağlari eller Bulğar-Dağ) er en bjergkæde i Tyrkiet. Den udgør den sydlige grænse til det højtliggende centralplateau som udgør store dele af Anatolien.

Tyrkiets geografi
Bjergkæder i Asien
Tyr (religion)

Tyren er et velkendt objekt for tilbedelse, især i den vestlige verden i form af Bibelens fremstilling af Guldkalven.

Religion
Colin Renfrew

Colin Renfrew (født 25. juli 1937) er en engelsk arkæolog. Han blev adlet til baron i 1991 gennem et såkaldt life peerage, hvilket indebærer, at han selv kan titulere sig Lord Renfrew of Kaimsthorn, men hans arvinger arver ikke adelskabet. Renfrew var professor i arkæologi ved universitetet i Southampton 1972-1981 og blev siden professor i arkæologi ved Cambridge Universitet.

Renfrew publicerede i 1987 bogen Arkæologi og sprog, hvilken præsenterer en teori over de indoeuropæiske sprogs oprindelse.

Arkæologer fra Storbritannien

Politikere fra England
Antropologer fra England
Film:syn

film:syn (2008- ) er et dansk filmmagasin, der bliver vist på tv-stationen DK4. 

Programmets vært er journalisten og filmkritikeren Steffen Moestrup, der anmelder biografpremierer samt dvd-udgivelser. Ofte fokuserer programmerne på et enkelt tema, instruktør eller genre såsom mafiafilm, 3D-film eller pornofilm. Programmet søger målrettet at undgå en overfladisk behandling af sine emner og inddrager således ofte de psykologiske aspekter af selve filmoplevelsen via interviews med forskellige eksperter på dette felt.

film:syn er en videreudvikling af filmprogrammet 16:9, der blev sendt på DK4 i årene 2006-2008. I dag er 16:9 et online-filmtidsskrift.

Se også 
 Bogart
 DR2 Premiere
 Filmkanylen
 Filmland
 Filmredaktionen
 Filmorientering
 Filmselskabet
 I Biffen
 Marilyn

Eksterne henvisninger 
 Steffen Moestrup officiel hjemmeside 
 16:9 officiel hjemmeside 

Tv-programmer fra Danmark
Tv-programmer om film
Danske tv-serier fra 2000'erne
Schmeichel

Schmeichel:
 Peter Bolesław Schmeichel, fodboldspiller.
 Kasper Peter Schmeichel, fodboldspiller.
Vrag

Et skibsvrag er resterne af et skib, som ikke længere er i brug, og typisk er så medtaget og ødelagt at det ikke længere kan sejle. Skibsvrag ligger enten på land, er gået på grund eller ligger på havbunden. Forlis kan være overlagte eller tilfældige. UNESCO estimerer at der på verdensplan findes omkring 3 million skibsvrag, hvor af nogle er flere tusinde år gamle, der ligger på havbunden.

Blandt berømte skibsvrag som er fundet og senere konserveret og udstillet er Mary Rose, Vasaskibet og i Danmark Skuldelev 2, Hjortspringsbåden og Nydambåden. I nyere tid er RMS Titanic blandt de mest berømte skibe, der er endt som skibsvrag efter et forlis.

Referencer 

 
Affald
Liwonde Nationalpark

Liwonde National Park er en nationalpark i Malawi. Parken er beliggende øst for Shire-floden, 140 km nord for Limbe. Dens sydlige udgang ligger ca. 6 km fra byen Liwondes centrum. En stor del af parken udgøres af savanne med utallige baobabtræer.

Nationalparker i Afrika
Malawis geografi
Svævebane

En svævebane er et transportmiddel for personer og varer, som især findes i bjergrige egne. Den består i sin grundform af kabler, der er udspændt mellem start- og slutsted, og på hvilke der hænger stole eller lukkede kabiner, hvori passagerer og last transporteres.

Definition 
Ordet svævebane dækker en hvilken som helst variation af transportsystemer, som baserer sig på tovværk, stålwirer eller stålkabler udspændt mellem to eller flere punkter og som derved kan flytte vogne eller stole i en forudbestemt retning.

Typer 
Der findes flere variationer af svævebaner, bl.a.:
 Gondolbane,
 en lukket kabine til persontransport og til varetransport af en vis størrelse. De enkelte 'gondoler' er fastspændte på kablet, som løber i en lukket sløjfe mellem to eller flere stationer og som drives rundt af en elektromotor.
 Kabelsporvogn,
 ligner gondolbanen, men kører på fastspændt wire, hvor vognen trækkes frem og tilbage ved hjælp af endnu et kabel.
 Lastsvævebane,
 som oftest åbne containere eller vogne beregnet til varetransport, anvendes fx til transport fra miner i vanskeligt farbare egne.
 Stolelift,
 ophængte stole der føres frem i sløjfe ligesom gondolbanens vogne og hvori passagererne sidder.
 Skilift,
 anden betegnelse for stolelift.
 Træklift
 anordning, som skiløbere kan hæfte sig på og derved blive trukket opad. Skiene forbliver på jorden.

Variationer 
Variationer af beslægtede transportmidler:
 Kabelbane,
 hvor vognene fremføres på skinner, trukket af wire eller kabel.
 Tandhjulsbane,
 hvor vognene fremføres på skinner, trukket helt eller delvist af et tandhjul.
Tæppefejemaskine

En tæppefejemaskine er en mekanisk anordning til rensing af f.eks. gulvtæpper.

Funktion
Tæppefejemaskinen består af rullende børster, som opsamler snavs til en indvendig beholder. Beholderen tømmes, når den er fyldt.
Den har oftest et håndtag på en stang, som forhindrer at brugeren skal bøje sig ned, når maskinen skubbes henover gulvet.

Historie
Tæppefejemaskiner var populære før introduktionen af støvsugeren, som nu helt har erstattet dem.

Rengøringsartikler
Edouard Lucas

Edouard Lucas (4. april 1842 – 3. oktober 1891) var en fransk matematiker. 

Lucas har bl.a. navngivet den talrække Leonardo Pisano beskrev i Liber Abaci, som han gav navnet Fibonacci-talrækken. Han har også udviklet en talrække, der kaldes Lucas Talrække.

Matematikere fra Frankrig
Skibskirkegård

En skibskirkegård eller skibslosseplads er en oplagsplads hvor skrog fra udtjente skibe bliver efterladt til forfald og opløsning eller oplagt som reserveflåde.

Skibe
Affald
Steder
Deutsche Sagen

Deutsche Sagen er eventyr samlet af Brødrene Grimm. De udgav de 585 tysksprogede eventyr i 1816 og 1818. 3. og 4. samling udkom efter deres død.

Grimms eventyr
Hjortesten

Hjortesten er mongolske forhistoriske megalitsten med symbolindskæringer. Navnet kommer fra deres indskæringer, der skildrer flyvende hjorte.

Forhistoriske stensætninger
Mongoliets historie
Tjiatura

Tjiatura er en by i Imereti-regionen i det vestlige Georgien. Siden velmagtsdagene i 1970erne og 1980erne er befolkningstallet faldet fra over 30.000 til omkring 15.000.  

Tjiatura ligger midt inde i landet i en bjergdal i Kaukasus ved bredden af Kvirila-floden. Siden 1879 har der været en stor produktion af mangan. Regionen var tidligere verdens vigtigste sted for udvinding af metallet. Da det sovjetiske hjemmemarked forsvandt i 1991, blev industrien nærmest udslettet. Stærkt svækket af markedsøkonomiens helt anderledes vilkår kæmper enkelte fabrikker videre under en lang og svær tilpasningsproces. Tjiatura var tidligere en sovjetisk mønsterby, hvor indbyggerne nød høj levestandard. Mineindustrien tiltrak de bedste ingeniører og andre højtuddannede specialister fra hele USSR.

Byen er særlig kendt for sine talrige svævebaner, både til persontransport og til at transportere manganmalm til legeringsfabrikken i Zestaphoni. Den første linje til persontransport blev taget i brug i 1953. Tjiatura har stadig mere end 40 svævebanelinjer.

I 1905 var den unge Josef Stalin ofte i Tjiatura. Det var året, da revolution og optøjer bredte sig i hele det russiske imperium, som Georgien var en del af. Sovjetunionens senere diktator var her for at tale bolsjevikkernes sag og organisere minearbejdere, der levede under kummerlige forhold.

Internationale relationer

Venskabsbyer 
  Keila, Estland
  Sigulda, Letland

Referencer 

Byer i Georgien
Termit Massif

Termit Massif (Termit-Bjergene eller bare Termit) er et biologisk vigtigt naturområde i det sydøstlige Niger. Området er præget af sandklitter. Det ligger syd for klitterne i Tenere-ørkenen og Erg of Bilma, de nordlige områder i Termit kaldes Gossololom som består af sorte vulkanfremspring som rager frem i det omkringliggende. Det sydlige af Termit er en øst-vestlig række af kraftigt eroderet sandsten. Dets bakker i sydvest kaldes Koutous hills.

Eksterne henvisninger 

Nigers geografi
Bjerge i Afrika