kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Albertshofen

Albertshofen er en kommune i Landkreis Kitzingen i Regierungsbezirk Unterfranken, i den tyske delstat Bayern. Den er en del af Verwaltungsgemeinschaft Kitzingenn.

Geografi 
Byen ligger ved Main og er forbundet med nabokommunen Mainstockheim med en færge over floden.

Albertshofen er et af de betydeligste grøntsagsdyrkningsområder i Bayern. Herudover l er det en del af vindistriktet Herrgottsweg.
Biebelried

Biebelried er en kommune i Landkreis Kitzingen i Regierungsbezirk Unterfranken, i den tyske delstat Bayern. Den er en del af Verwaltungsgemeinschaft Kitzingen.

Geografi 
Biebelried ligger i Region Kitzingen.
 
I kommunen er der ud over Biebelried, landsbyerne Kaltensondheim og Westheim.

Religion 
Biebelried er overvejende katolsk præget, Westheim evangelisk og Kaltensondheim halvt katolsk og halvt evangelisk.

Eksterne henvisninger
Anderson

Anderson er en variant af det svenske efternavn Andersson eller det dansk-norske Andersen. Det er bl.a. et meget udbredt efternavn i USA. Derudover er Anderson også navnet på:
 Anderson Luís de Abreu Oliveira – en brasiliansk fodboldspiller (født 1988)
 Anderson (månekrater) – et nedslagskrater på månen
 Anderson, Indiana – en by i Indiana, USA
 Anderson, South Carolina – en by i South Carolina, USA
 Anderson, Texas – en by i Texas, USA
 Anderson County, Texas – et amt i Texas, USA

Personer med efternavnet Anderson 
 Anthony Anderson – amerikansk skuespiller (født 1970)
 Arn Anderson (Martin Anthony Lunde) – amerikansk wrestler (født 1958)
 Brett Anderson – engelsk musiker (født 1967)
 Eugenie Anderson – amerikansk diplomat (1909-1997)
 Gillian Anderson – amerikansk skuespillerinde (født 1968)
 Ian Anderson – skotsk musiker (født 1947)
 James Anderson – skotsk frimurer (1680-1739)
 Jesse Anderson – amerikansk morder og mordoffer (1957-1994)
 Kenneth Lewis Anderson – amerikansk jurist og politiker (1805-1845)
 Michael Anderson – amerikansk astronaut (1959-2003)
 Pamela Anderson – canadisk-amerikansk model og skuespillerinde (født 1967)
 Phil Anderson – australsk cykelrytter (født 1958)
 Paul Thomas Anderson – amerikansk filminstruktør (født 1970)
 Poul Anderson – amerikansk forfatter (1926-2001)
 Richard H. Anderson – amerikansk officer (1821-1879)
 Sam Anderson – amerikansk skuespiller (født 1945)
 Stikkan Anderson – svensk sangskriver (1931-1997)
 Wes Anderson – amerikansk filminstruktør og manuskriptforfatter (født 1969)

Efternavne
Narcissus

Narcissus kan henvise til flere artikler:

 Narkissos (latin Narcissus) – græsk mytologisk figur der forelsker sig i sit eget spejlbillede
 Narcis (latin Narcissus) – slægt af planter hvortil bl.a. påskeliljen hører
 Tiberius Claudius Narcissus – en rådgiver for den romerske kejser Claudius
 Narcissus fra Jerusalem – en kristen helgen; helgendag 29. oktober
 Narcissus – EP fra den danske rockgruppe Kellermensch
 Narcissus (film) – dansk børnefilm fra 2016 af Tom-Lee Zigelman
Dansemaraton

Dansemaraton er en danseaktivitet, som blev populær i 1920'erne og -30'erne. Mange arbejdsløse mennesker deltog i konkurrencerne for at blive berømte eller modtage pengepræmier. 

Dansekonkurrencer
Fri proces

At få fri proces betyder at en borger kan føre en retssag uden omkostninger. Det er staten der yder økonomisk bistand med henblik på at sikre adgang til domstolene. Formålet med fri proces er således at give personer med mindre gode økonomiske forhold mulighed for at gennemføre en retssag. 

Betingelserne for fri proces vedrører sagens art, ansøgerens økonomiske forhold og et krav om, at ansøgeren skal have rimelig grund til at føre proces. Det er efter retsplejelovens § 330 blandt andet en betingelse for fri proces, at ansøgeren ikke uden at lide væsentlige afsavn kan betale de omkostninger, der er forbundet med sagen.

For at kunne opnå fri proces, må en enlig ansøgers indtægtsgrundlag ikke overstige 322.000 kr i året 2016. Beløbet er 409.000 kr fsva. folk i ægteskab eller andet samlivsforhold. Grænsen hæves med 56.000 kr for hvert barn, herunder stedbørn og plejebørn, under 18 år, som enten bor hos ansøgeren eller i overvejende grad forsørges af denne.

Behandling af fri proces 
I sager omfattet af retsplejeloven § 327 er det domstolene, der behandler sager om fri proces. Det drejer sig for eksempel om sager i 1. instans om ægteskab, ægtefælleskifte, forældremyndighed og barnets bopæl. Civilstyrelsen behandler dog sager om fri proces, hvor ansøger er sagsøger i en sag om ændring af en aftale eller dom efter § 14 eller § 17, stk. 2 i forældreansvarsloven, jfr. lovbekendtgørelse nr. 1073 af 20. november 2012. Domstolene behandler endvidere sager i 1. instans, hvor ansøgerens krav allerede er fastslået i advokatnævnet, et huslejenævn, beboerklagenævn eller et centralt statsligt klagenævn med undtagelse af forbrugerklagenævnet.

I andre sager er det civilstyrelsen, der behandler ansøgninger om fri proces efter retsplejelovens § 328. Det er her en betingelse for at meddele fri proces, at ansøgeren opfylder de økonomiske betingelser, og at ansøgeren skønnes at have rimelig grund til at føre proces.

Eksterne henvisninger 
 Civilstyrelsen – Fri proces 
 Bekendtgørelse af lov om rettens pleje – Retshjælp og fri proces

Referencer 

Jura
Retsvidenskab
Juridiske begreber
Kanonjolle

En kanonjolle var et orlogsfartøj med sejl og årer og var en vigtig fartøjstype for marinen fra 1600-tallet og frem til slutningen af 1800-tallet. Særligt efter den engelske overtagelse af det meste af den fælles dansk-norske flåde i 1807 blev der bygget en stor kanonjolleflåde.

Kanonjollen var den dansk-norske betegnelse for den mindste type af kanonbåde.

Kopien Øster Riisøer 3 blev bygget i 1991 i Norge, og kanonjollen Corsør blev bygget fra 2016 til 2019.

Krigsskibe
Øster Riisøer 3

Øster Riisøer 3 er en kanonjolle, bygget 1991 i Risør, Norge, efter originaltegninger fra napoleonskrigene (1807-1814).  Kanonjollerne var en vigtig del af kystforsvaret under krigene, og hørte til den såkaldte roflotille, sammen med kanonchalupper og kanonskonnerter.  De var udstyret med en kanon som våben, og kunne klare sig mod langt større skibe, fordi de kunne manøvrere uden at være afhængige af vind.  Det var som rofartøj, kanonjollerne havde deres taktiske fordel.  De havde en besætning på 25 roere.

Kanonjollen er bygget efter originaltegninger af jolle nummer 15 (1810) fra Orlogsmuseet i København, og blev udført af elever på kursus for træbådsbyggere.  Tegningerne kom oprindelig fra det svenske forsvar.  Materialerne er fyr på spant af eg.  Egetræet blev hentet i Slesvig; træer, der blev plantet på kongelig ordre, efter flåden blev erobret i 1807. 

Kanonen om bord er på 24 pund, støbt i Sverige i 1794 og beregnet til kanonjoller.  Den er således original og kommer fra Tøjhusmuseet i København.

Stiftelsen "Kanonjolla 6. juli 1812" har ansvaret for driften af fartøjet.

Risør kystforsvarsdivision havde fra 1808 til 1814 flere kanonjoller, blandt andre med navnene Øster Riisøer 1 og Øster Riisøer 2.  Da kanonjollekopien fra 1991 skulle døbes, faldt navnet Øster Riisøer 3 naturligt.

Øster Riisøer 3 har deltaget i en række markeringer af søslag under napoleonskrigene, blandt andre i København ved 200-årsmarkeringen af slaget på Reden.

Ved slaget ved Alvøen (Bergen) i 1808, sejrede de norske kanonjoller over en, som udgangspunkt, overlegen modstander.

Ekstern henvisning
 Kanonjollen præsenteres af Risør Museum

Kanonbåde fra Danmark
Eksperiment

Et eksperiment er en velkontrolleret fremgangsmåde som indgår i den videnskabelige metode, og består af et sæt af handlinger, observationer og fortolkninger, som udføres for at afgøre gyldigheden af en hypotese eller undersøge kausale forhold mellem fænomener. Eksperimentet har status som en hjørnesten i den videnskabelige metode.

I visse eksperimenter bruges en forsøgsperson, der er en person som frivilligt deltager i et forsøg, eksempelvis et klinisk studie.

Videnskabsteori 
Dear (2001, s. 5074) beskriver en ældre filosofisk opfattelse, der ser eksperimentet som et isoleret epistemologisk element og sætter denne over for en ny opfattelse af eksperimentet som en integreret del af et multifaceteret system af praksiser, der tilsammen konstituerer det moderne videnskabelige foretagende. Der henvises bl.a. til Knorr-Cetina (1999, s. 39-43). Følgelig, skriver Dear, har eksperimentet mistet megen af sin tidligere filosofiske mystik.

Se også 
 Eksperimentalfysik 
 Avantgarde
 Eksperimentalfilm
 Eksperimentel rock

Litteratur 
 Dear, P. (2001). Experiment, in Science and Technology Studies. IN: Smelser, N. J. & Baltes, P. B. (eds.) International Encyclopedia of the Social and Behavioral Sciences. Oxford. (pp. 5070–5075).
 Gooding D, Pinch T, Schaffer S (eds.). (1989). The Uses of Experiment: Studies in the Natural Sciences. Cambridge, UK: Cambridge University Press.
 Knorr-Cetina, K.D. (1999). Epistemic Cultures: How the Sciences Make Knowledge. Cambridge, MA: Harvard University Press.

Videnskab
Foreningen af Fabrikanter i Jernindustrien i København

Foreningen af Fabrikanter i Jernindustrien i København, uformelt kaldet Jernet, var en arbejdsgiverorganisation stiftet 16. januar 1885 af maskin- og jernfabrikanter i København. Den var den ældste arbejdsgiverforening inden for jernindustrien og var en af forgængerne for Dansk Industri.

Foreningen var aggressivt imod arbejdstagernes ret til at organisere sig i fagforeninger og indledte derfor sit virke med at lockoute fabriksarbejderne (13. juli 1885) og meddele, at de var velkomne tilbage på arbejdspladserne, når de havde meldt sig ud af fagforeningen. Der gik fire måneder, inden foreningen opgav sit krav, og arbejdet blev genoptaget (16. november 1885).

Valdemar Helsing var fra 1893 til 1921 sekretær i foreningen. Han var en af flere initiativrige personligheder, og i hans tid, i 1895, blev også Foreningen af Fabrikanter i Jernindustrien i Provinserne stiftet.

I begyndelsen bestod medlemmerne mest af jernstøberier og maskinfabrikker. I takt med den tekniske udvikling blev flere af medlemmerne i løbet af 1900-tallet elektromekaniske og elektroniske virksomheder. Pr. 1. januar 1960 havde foreningen ca. 200 medlemmer.

Foreningen havde til huse i et domicil i Nørre Voldgade 30. Bygningen, der findes endnu, var rejst 1903-04 ved arkitekterne Gotfred Tvede og Fritz Koch, og blev i 1938-39 udvidet med en tilbygning ved Povl Baumann. Denne bygning, der nu huser Niels Brock, regnes for et af Baumanns hovedværker.

Formænd 

 1885-1888 Theodor Hüttemeier
 1890-1892 Bjørn Stephensen
 1892-1897 Regner Helweg
 1900-1903 S.C. Hauberg (æresmedlem 1916)
 1903-1912 Alexander Foss
 1919-1920 Regner Helweg (igen)
 1965-1971 Erik Ramsby

Litteratur 
 Foreningen af Fabrikanter i Jernindustrien i København gennem 50 Aar : 1885 - 15.Januar - 1935 , 1935.
 S.C. Hauberg: De første 19 Aar indenfor Foreningen af Fabrikanter i Jernindustrien i København.
 Åge Schiøtt: Strejftog gennem jernets 75 år: Foreningen af Fabrikanter i Jernindustrien i København 1885-1960, 1960.

Kilder 
 J.P. Trap: Danmark, bind 1, 5. udgave, København: G.E.C. Gad 1960, s. 631.
 Arbejdsmarked og arbejdsløshed i Den Store Danske 

Etableret i 1885
Arbejdsgiverforeninger fra Danmark
Foreninger i København
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Brancheforeninger i Danmark
Indre By (København)
Foreningen af Fabrikanter i Jernindustrien i Provinserne

Foreningen af Fabrikanter i Jernindustrien i Provinserne var en arbejdsgiverorganisation stiftet 1895 af maskin- og jernfabrikanter i de danske købstæder. Den var modelleret over den ti år ældre Foreningen af Fabrikanter i Jernindustrien i København og blev en af forgængerne for Dansk Industri.

Jens Lange fra Svendborg, direktør for De Forenede Jernstøberier, var medstifter af foreningen og dens første formand. Også Hilmar Vestesen var medstifter.

Formænd 

 1895-?: Jens Lange
 1910-1927: Hilmar Vestesen (æresmedlem 1927)

Litteratur 
 G. Lindegaard: Foreningen af Fabrikanter i Jernindustrien i Provinserne 1930-1945: De vigtigste Begivenheder og Sager, 1945.

Kilder 
 Hilmar Vestesens biografi i Dansk Biografisk Leksikon.

Etableret i 1895
Brancheforeninger i Danmark
Arbejdsgiverforeninger fra Danmark
Nils Schou

Nils J.A. Schou (født 7. december 1942) er en dansk forfatter, der har skrevet i flere skønlitterære genrer, i de senere år især for børn og unge. Hans stil er oftest humoristisk, og han behandler som regel problemstillinger fra dagligdagen.

Nils Schou er født i København og student fra Virum Statsskole i 1962. Han er uddannet cand.jur., men han debuterede i 1968 med romanen Tapre Hans og har siden ernæret sig som forfatter. Han har skrevet en række romaner, noveller og skuespil, og især har han skrevet romaner for børn og unge. Han har opnået stor succes med ungdomsroman-serien indledt med Fucking forelsket fra 2003. Han har endvidere skrevet manuskript til filmene Slingrevalsen og Når engle elsker samt tv-serien Tre ludere og en lommetyv fra 1993. 

Schou har modtaget støtte fra Statens Kunstfond i flere omgange, og han har modtaget Etatsråd Thomas Møllers Legat til studierejse i 1995.

Hans skuespil findes bevaret i Dramatisk Bibliotek på Det Kongelige Bibliotek.

Bibliografi 
 Den kælne morder (skuespil, 1968)
 Tapre Hans (roman, 1968)
 Skoleorkesteret (noveller, 1970)
 Bangebuks (skuespil, 1970'erne)
 Spagetti (skuespil, 1970'erne)
 En ven af folket (skuespil, 1972)
 Pianisten i parken (roman, 1974)
 Hjerteknuserne (roman, 1976)
 Ballade i Rabarbergade (børneroman, 1977)
 Du er ikke alene (novelle, 1978)
 Elsker du mig? (skuespil, 1979)
 Kære venner (skuespil, 1981)
 Marx og Coca Cola (skuespil, 1982)
 Når Engle Elsker (Filmatisering, 1985)
 Rosenkavaleren (roman, 1990)
 Tre ludere og en lommetyv (tv-serie, 1993)
 Farvel til Hellerup (roman, 1994)
 Lytteren (roman, 1997)
 Ismand, ismand! (skuespil, 1998)
 Gaven til paven (roman, 1999)
 Ti centimeter over dagligt dødvande (roman, 2001)
 Fucking forelsket (ungdomsroman, 2003)
 Min ven Banan (børnebog, 2004)
 Cool love (ungdomsroman, 2004)
 Kæreste søges (ungdomsroman, 2006)
 Piger på hjernen (ungdomsroman, 2007)
 Sex, løgn og latin (ungdomsroman, 2008)
 Bordtennis i Auschwitz (roman, 2011)
 Scoreskolen (ungdomsroman, 2012)
 Sallingers breve'' (roman, 2013)

Eksterne henvisninger 
 
 Biografi på www.litteraturpriser.dk

Romanforfattere fra Danmark
Børnebogsforfattere fra Danmark
Dramatikere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Religionsvidenskabeligt Tidsskrift

Religionsvidenskabeligt Tidsskrift (gængs forkortelse: RvT) er et dansksproget tidsskrift om religion hjemhørende ved Afdeling for Religionsvidenskab ved Aarhus Universitet. Første nummer udkom i 1982, og det udgives fortsat, normalt to gange om året.

Artiklerne er forskningsbaserede, men beregnede på alment interesserede læsere, og de angår såvel konkrete religionsrelevante emner som teoretiske problemstillinger inden for religionsvidenskaben. Igennem årene har RvT bragt temanumre og artikler om bl.a. myter, askese, ritualer, religionssociologi, hermeneutik. Et af tidsskriftets særlige ambitioner har været at bringe artikler, der kombinerede viden om religion med aktuelle humanistiske og samfundsvidenskabelige teorier, fra strukturalisme i 1980'erne og frem til aktuel kognitionsvidenskab og religionshistorie inden for rammerne af teorier om kulturel evolution (jf. Robert N. Bellah).

RvT udgives med støtte fra Forskningsrådet for Kultur og Kommunikation og Institut for kultur og samfund, Aarhus Universitet. Den trykte udgave udkommer på Aarhus Universitetsforlag og udgives under . Siden 2014 er tidsskriftet alene blevet publiceret i en elektronisk version med mulighed for downloads af artiklerne som pdf-filer; kun i særtilfælde udkommer enkelte numre i en trykt version.

Blandt redaktørerne er Hans Jørgen Lundager Jensen.

Eksterne henvisninger 
 Religionsvidenskabeligt Tidsskrift

Tidsskrifter fra Danmark
Religionsvidenskab
Laurits Laursen

Laurits Marius Laursen (1. december 1870 i Voldby ved Hammel – 8. februar 1950) var en dansk teglværksejer, erhvervsleder og landstingsmand for Det Konservative Folkeparti, hvor han var med­lem af repræsentantskabet 1920-1937.

Han var direktør for De forenede Teglværker siden 1916 og Dansk Arbejdsgiverforenings leder indenfor teglværksindustrien. Medlem af Landstinget 1918-32.

I januar 1912 afløste han Alexander Foss som formand for Kalk- og Teglværksforeningen af 1893 og var formand indtil 1945. I 1913 indvalgtes han i Dansk Arbejdsgiverforenings hovedbestyrelse og Industriforeningens repræsentantskab. I 1924 indvalgtes han i Industrifagenes Forretningsudvalg. I 1916 blev han medlem af Industrirådet og i 1928 af dettes stående udvalg.

Han var medlem af repræsentantskabet for Arbejdsgivernes Ulykkesforsikring fra 1915, og var medlem af Bestyrelsen for Dansk Brændsels- og Kontrolforening fra 1918-1920, af bestyrelsen for Rederiet Ørkild fra 1919-1924, af forretningsudvalget for Svendborg Amtstidende fra 1919-1928, og var medlem af bestyrelsen for A/S Maskinfabrikken Svendborg fra 1917, fra 1933 som bestyrelsesformand. Han var medlem af repræsentantskabet for Sparekassen for Svendborg og Omegn fra 1910, formand fra 1913, af bestyrelsen for Rederiet Ørkild 1919-24.

I 1931 valgtes han til medlem af Toldrådet og af dettes appeludvalg, i 1931 til medlem af repræsentantskabet for Pensionsforsikringsanstalten og til medlem af delegationen for A/S Teglværkernes Centralkontor i København. Han var medlem af repræsentantskabet for Sydfyenske Jernbaner fra 1935. I 1935 valgtes han til bestyrelsesmedlem af Industriforeningen i København. I 1937 valgtes han til Medlem af Arbejdsgivernes Ulykkesforsikrings hovedbestyrelse og til medlem af Priskontrolrådet. Han var Ridder af Dannebrog og Dannebrogsmand.

Han var stærkt nationalt interesseret og meget virksom indenfor skyttesagen, hvor han var nordisk mesterskabsskytte.

Gift 4. april 1896 med Ottilie, født Christiansen, datter af førstelærer J. Christiansen, Louns, død 1920 og hustru Severine f. Foss, død 1921.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1949

Riddere af Dannebrog
Landstingsmedlemmer i 1910'erne
Landstingsmedlemmer i 1920'erne
Landstingsmedlemmer i 1930'erne
Landstingsmedlemmer fra Det Konservative Folkeparti
Medlemmer af Industrirådet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Fabrikanter fra Danmark
John Winther

John Winther har flere betydninger:

 John Winther (pianist) – dansk pianist
 John Winther (politiker) (1935-2017) – dansk konservativ politiker, borgmester i Frederiksberg Kommune

Se også 
 John Vinther (født 1965) – dansk konservativ politiker
 John Winter – flere personer
Buchbrunn

Buchbrunn er en kommune i Landkreis Kitzingen i Regierungsbezirk Unterfranken, i den tyske delstat Bayern. Den er en del af Verwaltungsgemeinschaft Kitzingen.

Geografi 
Buchbrunn ligger i Region Würzburg.

Eksterne henvisninger 

 Geschichte in Buchbrunn Erlebnis Steinzeit
Kalk- og Teglværksforeningen af 1893

Kalk- og Teglværksforeningen af 1893 var en forening stiftet 1893 af teglværksejere og andre arbejdsgivere i kalk- og teglindustrien. Foreningen, der var medvirkende til at stifte Dansk Arbejdsgiverforening i 1896, findes endnu som en underafdeling af Dansk Industri.

Foreningen – med det oprindelige navn Teglværksforeningen af 1893 – blev dannet af sjællandske teglværker. Efter tilslutning fra de jyske og fynske værker i 1909 blev foreningen landsdækkende, og m med indlemmelse af kalkbrud og -værker i 1921 fik foreningen sit nuværende navn.

Foreningen var oprindeligt tænkt som en forretningsinstitution med fællesregulering af teglværkernes lagerbeholdninger, produktion og priser. Imidlertid blev den i 1896 en ren arbejdsgiverforening. Siden dannelsen af Dansk Industri i 1992 har foreningen igen været reduceret til brancheforening.

Formænd 
(listen er ikke komplet)
 (-1912) Alexander Foss
 (1912-) Laurits Laursen
 (-) Jens Piper

Kilder 
 Finn Bolt Jørgensen, Kalk og Tegl i 100 år, Kalk- og Teglværksforeningen af 1893, 1993

Eksterne henvisninger 
 Foreningens hjemmeside

Foreninger fra Danmark
Brancheforeninger i Danmark
Etableret i 1893
Castell (Unterfranken)

Castell er en kommune i Landkreis Kitzingen i Regierungsbezirk Unterfranken, i den tyske delstat Bayern. Den er en del af Verwaltungsgemeinschaft Wiesentheid. Byen er tæt forbundet med fyrstefamilien Castell, som har sit stamsæde her.

Geografi 
Navnet Castell kommer af det latinske Castellum – „Borg“, og ligger ved den vestlige udkant af Steigerwald.

Til kommunen hører ud over Castell, landsbyerne Greuth og Wüstenfelden, der indtil 1977 var selvstændige kommuner.

Eksterne henvisninger 

 Gemeinde Castell
 Bilder des Weinguts und der Weine des Fürstlich Castell'schen Domänenamtes
Nordisk Elektricitets Selskab

Nordisk Elektricitets Selskab ofte forkortet N.E.S. var et dansk firma, der producerede elartikler. Det var grundlagt 1908 og fusionerede tres år senere med Lauritz Knudsen under navnet LK-NES.

Virksomheden blev grundlagt i 1908 som et lille værksted i Mikkel Bryggers Gade af en grovsmed, H.F. Jensen, og en urmager ved navn Jacobsen. De døbte firmaet Moderne Mekanik. Året efter flyttede de til Vesterbrogade 80. I 1913 købte Oscar Ekman part i firmaet, der samtidig flyttede til et Ellebjerggade/Trekronergade 157 (nu Strømmen) i Valby og ændrede navnet til Nordisk Elektricitets Selskab. Firmaets nye bygninger var tegnet af Valdemar H. Hammer.

Ekmann blev eneindehaver af firmaet den 1. september 1913, hvor han fortsatte med at lave N.E.S. strygejern, og i 1927 udvidede han produktionen med lave lampefatninger og vejarmaturer. Senere fulgte produktion af stikkontakter, marinedåser, knivafbrydere og tavlemateriale.

I 1968 blev NES overtaget af LK. Ved den tid var mellem 800 og 1200 mennesker beskæftiget på NES.

NES havde helt fra grundlæggelsen indkøbt eksemplarer af konkurrenters elektriske produkter på europæisk plan, undersøgt og gemt dem til inspiration. Men efter overtagelsen var der ikke behov for denne samling, og den blev derfor destrueret efter ordre fra en underdirektør på LK, som ikke var bevidst om, at samlingen kunne have været interessant for Danmarks Tekniske Museum.

I 1976 blev fabrikken i Valby lukket.

Elektronikvirksomheder i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1908
Tidligere virksomheder i København
Ophørt i 1968
Olaf Petri

Olaf Petri (født 29. juni 1875 i Odense, død 24. september 1946 i København) var en dansk arkitekt.

Uddannelse 
Hans forældre var amtsvejinspektør Andreas Petri og Vilhelmine Elisabeth Helweg.

Tømrersvend og dimitteret fra Odense Tekniske Skole 1895, optaget på Kunstakademiets Arkitektskole januar 1896, tog afgang april 1903. 1897-1905 medarbejder hos blandt andre Anton Rosen, Christian L. Thuren, Johannes Magdahl Nielsen og Knud Arne Petersen, selvstændig tegnestue i København fra 1905.

1900 rejste han i Tyskland, Holland, Belgien, Italien og i 1921 atter i Tyskland og Holland.

Olaf Petri arbejdede inden for nationalromantikken.

Hverv 
 Medlem af bestyrelsen for opdragelsesanstalten Lindevangshjemmet
 Medlem af bestyrelsen for Den Thorupske Stiftelse
 Medlem af kredsbestyrelsen i Københavns Understøttelsesforening

Privat 
Gift 6. september 1904 i København med Henriette Christiane Georgia Dreyer (født 2. maj 1877 i Odense, dødsdato ukendt), datter af bladudgiver, senere etatsråd Jørgen Christian Dreyer og Sophie Elisabeth Tilemann.

Begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård.

Værker 
 Villa, Kystvej 29, Humlebæk (1904)
 Engelsk-Dansk Biscuits Fabrik, Heimdalsgade 35-37, Nørrebro, København (1912)
 Holbæk Kaserne (sammen med Egil Fischer) 1912-14
 Hus ved Roskilde Fjord (1913)
 Ringsted Kaserne og Garnisonssygehus (sammen med S. Knudsen-Pedersen og Svend Sinding) 1914
 Stationer på Hørve-Værslev Jernbane 1916-19
 Fyens Stiftstidendes bygning, Gråbrødre Plads, Odense (1919)
 Udvidelse af Lindevangshjemmet, Lindevangs Allé 9, Frederiksberg (1925)

Priser 
 1. præmie sammen med Egil Fischer for Holbæk Kaserne 1912
 2. præmie sammen med Egil Fischer for Holte Bank 1919

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 
 

Arkitekter fra Danmark
Personer fra Odense
Danskere i 1900-tallet
Nationalromantiske arkitekter