kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ryde (Sydslesvig)

Ryde (dansk) eller Rüde (tysk) er en landsby beliggende omtrent 16 km sydvest for Flensborg og 16 km vest for Kappel i Angel i Sydslesvig. Lille og Store Ryde dannede i 1871 den selvstændige kommune Ryde, inden den i 2013 (sammen med Havetoftløjt og Satrup) kom under den nye Midtangel Kommune. Med under den daværende kommune hørte også Rydeskov og Mosevad. Den nuværende Midtangel Kommune hører administrativt under Slesvig-Flensborg kreds i den tyske delstat Slesvig-Holsten. I kirkelig henseende hører Ryde under Satrup Sogn. Sognet lå oprindeligt i Strukstrup Herred, dele af sognet kom dog senere under Satrup og Mårkær Herred. Ryde forblev dog altid under Strukstrup Herred, undtagen et enkelt hus i Store Ryde, som fra 1493 hørte under Mårkær Herred. 

Ryde er første gang nævnt 1448 (Dipl. Flensb. I, 136). Den jyske / angeldanske udtale er Ryrre. Stednavnet er afledt glda. *rythia og oldn. rjōðr og betegner ryddet land (sml. Ryde i Munkbrarup Sogn).

Landsbyen er landbrugspræget.

Noter 

Midtangel
Byer i Kreis Slesvig-Flensborg
Johannes Itten

Johannes Itten (født 11. november 1888, død 27. maj 1967) var lærer ved den kunstskolen Bauhaus i Tyskland. Baseret på sine studier af farver konstruerede Itten sin berømte farvecirkel, der rummer 12 af spektralfarverne, og han navngav syv kontraster.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Personer fra Schweiz
Toussaint L'Ouverture

Pierre François Marie Dominique Toussaint de Bréda l'Ouverture (1743 i Cap-Haitien i Haiti – 7. april 1803 på Fort de Joux i Frankrig) ledte Haitis befrielse fra Frankrig. Han fødtes som slave på en plantage ejet af greven af Bréda, hvis efternavn han tog. Han levede under relativt gunstige forhold frem til sin frigivelse 1776 og havde skabt sig et navn som rytter og botaniker da den franske revolutions virkninger nåede Haiti. Revolutionens ledere, inspireret af Rousseau, erklærede at alle mænd var frie, men blev tvunget til at afstå fra at afskaffe slaveriet efter påvirkning fra slavejerne. Dette førte 1791 til omfattende slaveoprør i Haiti, som da var en fransk koloni under navnet Saint-Domingue.

1793 allierede l'Ouverture sig med Spanien, som havde den østlige del af øen Hispaniola som Haiti ligger på (dagens Dominikanske republik). Spanien var da i krig med Frankrig, i en del af de franske revolutionskrig. Senere samme år invaderede også Storbritannien Saint-Domingue og besatte kysterne.

4. februar 1794 ratificerede det jakobindominerede nationalkonvent et tilbud om frigivelse for alle slaver som var loyale mod revolutionen. Tilbuddet var blevet fremført af republikkens udsending Léger-Félicité Sonthonax 29 august 1793. Dette ledte til at l'Ouverture tog sine styrker med til den franske revolutionære armé, hvor han blev brigadegeneral. Han besejrede Storbritannien og Spanien i flere slag, og blev i praksis Saint-Domingues leder. Han erklærede sig dog loyal mod den franske første republik. 1801, da han tillige havde erobret den spanske del af Hispaniola, udråbte han en forfatning for et autonomt Haiti.

Da Napoleon Bonaparte blev Frankrigs leder begyndte han at stræbe efter at genindføre slaveriet i Saint-Domingue. I maj 1802 kapitulerede l'Ouverture til Napoleons styrker (ledet af Charles Leclerc, Napoleons svoger) på det vilkår at han kunne beholde sin frihed og at hans tropper skulle indlemmes i den franske armé. Leclerc brød dog sit løfte og tog l'Ouverture til fange en måned senere. L'Ouverture blev ført til Frankrig, hvor han i realitetet døde af kulde, sult og mishandel på fæstningen Fort de Joux i Jurabjergene 1803.

Mange år senere ved Napoleons eksil på Sankt Helena blev han spurgt om det overgreb, som l'Ouverture blev udsat for. Han skulle have svaret "Hvad skulle en elendig negers død betyde for mig?" L'Ouvertures død indebar dog ikke afslutningen på befrielelseskampen. 1 januar 1804 udråbte Jean-Jacques Dessalines den nye stat Haitis selvstændighed. Samtidigt solgte Napoleon andre besiddelser i Amerika.

L'Ouvertures levnedsløb er skildret i romanen Den sorte general af Göran Lundin, 1982.

Kilder 
 "The Slave Who Defeated Napoleon" , Slaven som besejrede Napoleon, fra Historywiz.com

Eksterne henvisninger 
 Fort-de-Joux, hvor Toussaint sad fæglset
 The Louverture Project , "The Louverture Project, a free Haitian history resource": 
 Toussaint Louverture  

Personer fra Haiti
Hogs of war

Hogs of war er et amerikansk turbaseret strategi-computerspil udviklet af Infogrames Studios og udgivet af Infogrames Europe og udkommet til Sony PlayStation og PC i 2000 i Europa og USA. 

Spillets coverdesign er kopieret efter Stanley Kubricks krigsfilm Full Metal Jacket fra 1987. Spillets temasang er Sousas Liberty Bell March. Spillets gameplay ligger sig op af Worms, der ses i tredje person. 

I spillet styrer man på sit hold 5 krigslystende amtropomoristiske grise under 1. verdenskrig, der kæmper imod grise fra andre lande. Man bruger en række forskellige våben til at bekæmpe fjenden, der blandt andet inkluderer Bazooka, mortér, sniper håndgranater, landminer, trotyl og tåregas. Det er muligt at spille i single player og multiplayer game.

Hold 
 "Tommy's Trotters", baseret på 1. verdenkrigs British Expeditionary Force (grønne).
 "Sow-A-Krauts", baseret på 1. verdenskrigs Tyskland (grå).
 "Sushi Swine", baseret på Japan (gul).
 "Uncle Ham's Hogs", USA (lyseblå).
 "Garlic Grunts" baseret på Frankrig (mørkeblå). 
 "Piggystroika", der repræsenterer det Russiske kejserrige (rød).

Eksterne henvisninger 
 

Computerspil fra 2000
PlayStation-spil
Windows-spil
Daniel Auteuil

Daniel Auteuil er en fransk skuespiller, filminstruktør og manuskriptforfatter. Han er født 
24. januar 1950 i Algier i det nuværerende Algeriet.

Biografi 
Nok er Daniel Auteuil født i Algier, men han er vokset op i Avignon, som søn af forældre, der begge var operasangere,
hvilket har gjort at han allerede i en tidlig alder har udviklet en passion for teatret. Det faldt ham derfor naturligt, at han hurtigt flytttede til Paris og indskrev sig på Cours Florent. Som 20-årig blev han af Georges Wilson tilbudt en mindre rolle i stykket Early Morning. Han fik sin biografdebut i 1974, da han spillede med i filmen L'Agression af Gérard Pirès. Sit filmiske gennembrud fik han i 80'erne, hvor han spillede med i flere komedier.

Det var imidlertid først med rollen som Ugolin i filmen Kilden i Provence i 1986 (og i efterfølgeren Manon og kilden), at han for alvor gjorde sig bemærket som seriøs skuespiller.

Siden hen har han også forsøgt sig som instruktør og manuskriptforfatter.

Privat har han være gift tre gange, de to af gangene med andre skuespillere. Først med skuespillerinden Anne Jousset, med hvem 
han har datteren Aurore Auteuil, siden med skuespillerinden Emmanuelle Béart, som han har datteren Nelly med og nu (2012)
med kunstneren Aude Ambroggi, som han har sønnen Zach med.

Filmografi 
Indtil nu (februar 2012) har han spillet med i 92 film.

Udvalgt liste over film, som han spillet med i:
 Brøndgraverens datter, 2011 (hvor han også stod for instruktionen og manuskriptet)
 Skjult, 2005
 Mellem fjender, 2004
 Le placard - Ud af skabet, 2001
 Enken fra Saint-Pierre, 2000
 Tyvene, 1996
 Adskillelsen, 1994
 Dronning Margot, 1994
 Min bedste årstid, 1993
 Manon og kilden, 1986
 Kilden i Provence, 1986
 Klassens skøre kugle, 1980

Priser 
Over årene er han blevet indstillet til flere filmpriser hvoraf de vigtigste han har modtaget er:

 1987: En César for bedste mandlige hovedrolle for rollen Ugolin i filmen Kilden i Provence
 1988: En BAFTA Award for bedste birolle i rollen som Ugolin i filmen Kilden i Provence
 1996: Prisen for bedste hovedrolle ved Filmfestivalen i Cannes, for rollen som Harry i filmen i Le huitième jour
 2000: En César for bedste mandlige hovedrolle for rollen som Harry i filmen i La fille sur le pont

Eksterne henvisninger 

 

Personer fra Algier
Skuespillere fra Frankrig
Cesar for bedste mandlige hovedrolle
Artibonite

Artibonitefloden er en flod i Haiti og den Dominikanske Republik med en længde på 320 km. Det er den både den længste og den vigtigste flod i Haiti såvel som på hele øen Hispaniola. Den udspringer i Cordillera Central i den Dominikanske Republik, men det meste af floden løber i Haiti. Den udløber i Gonâvebugten. Den bliver brugt til kunstvanding og af Peligredæmningen, der producerer strøm ved hjælp af vandkraft.

Artibonitefloden udgør dele af grænsen mellem Haiti og den Dominikanske Republik.

Haitis geografi
Vandløb i Nordamerika
Dominikanske Republik
Haitis flag

Haitis flag er vandret delt i blåt over rødt. Flaget er i størrelsesforholdet 3:5. I sin nuværende form blev flaget officielt taget i brug 17. februar 1986, men flaget stammer fra begyndelsen af 1800-tallet. 

Nationalflaget er et horisontalt delt flag med blåt øverst og rødt nederst, mens statsflaget desuden har nationalvåbenet på et hvidt felt midt i flaget. Haitis nationalvåben viser et palmetræ med en frihedshue på toppen. Palmen er flankeret af en flagborg og har to kanoner, kanonkugler, trommer og trompeter i front. Nationalvåbenet bærer mottoet L'Union Fait La Force (Enhed giver styrke). Nationalflaget uden nationalvåben fungerer også som handelsflag, mens flaget med nationalvåben også er orlogsflag.

Flaghistorie 
Haitis flag stammer fra revolutionstiden da konventet i Paris udnævnte Toussaint L'Ouverture til guvernør over øen. I 1798 tog han den franske trikolore i brug. Dette skulle være et symbol for at revolutionens frihedsidealer også gjaldt Haitis slavebefolkning, frigivet efter at den franske nationalforsamling forbød slaveri 15. maj 1791. Trikoloren var i brug indtil L'Ouvertures fald i 1802.

I maj 1803 bestemte Jean-Jacques Dessalines at flaget skulle ændres. Det hvide felt blev taget bort da dette nu blev tolket som at repræsentere undertrykkerne. Farverne rødt og blåt blev tolket som at repræsentere Haitis befolkning bestående af sorte og mulatter. Farverne blåt og rødt blev benyttet både i horisontale og vertikale striber. Æren for at have syet det første flag tilskrives Dessalines' guddatter Catherine Flon som under Arcahaiekongressen 18. maj 1803 syede den røde og blå del af et flag sammen, hvor det hvide var blevet revet bort. Da Haiti 1. januar 1804 vedtog selvstændighed og en forfatning blev blåt og rødt benyttet som det uafhængige Haitis flag. Den blå farve blev imidlertid ændret til sort 20. maj 1805 efter at Dessalines i oktober 1804 var udråbt til kejser under navnet Jacques I. Den sorte farve skulle da repræsentere friheden de sorte kæmpede for. Sort og rødt blev benyttet indtil Dessalines blev myrdet i 1806, men farverne blev også benyttet af 1811-1820 af kongedømmet som blev etableret i det nordlige Haiti. Da landet i 1822 blev samlet under republikken ser flaget med horisontale striber, blåt over rødt, ud til at være blevet enerådende. Med tillæg af nationalvåbenet, blev det bekræftet i senere konstitutioner. 

Under sommer-OL i Berlin i 1936 blev det opdaget at Haiti og Liechtenstein benyttede samme flag, noget som førte til at Liechtenstein tillagde en krone i sit flag. Haitis flag forblev imidlertid uændret indtil 21. juni 1964 da landets præsident Duvalier bestemte sig for at vende tilbage til flaget i sort og rødt i grundloven som da blev indført. Baggrunden var Duvalier politiske program for en "sort revolution". Flaget i sort og rødt, også dette med nationalvåbenet i hvidt felt i midten for statsflagets vedkommende, blev benyttet under Duvalier-familiens regime frem til dette blev styrtet i 1986.

Eksterne henvisninger 
 The Louverture Project: Flag of Haiti
 
 

Flag fra Nordamerika
Flag
Nationale flag
Gressier

Gressier (haitisk kreol: Gresye) er en by i Port-au-Prince Arrondissement, provinsen Ouest i Haiti med omkring 25.000 indbyggere.

Jordskælvet 2010 

Et vurderingshold fra FN anslog at 40-50% af bygningerne i Gressier, herunder politistationen, blev ødelagt ved jordskælvet den 12.januar 2010.

Referencer 

Byer i Haiti
Jérémie

Jérémie er hovedstaden i den haitianske provins Grand'Anse. Byens har ca. 31.000 indbyggere (pr. 2003). Byen er næsten isoleret fra resten af landet. Grande-Ansefloden løber i nærheden af byen.

I 1964 blev 27 mennesker massakreret i byen af den haitianske hær og Tonton Macoutes, der var præsidentens private milits. 

Byen kaldes også digternes by på grund af de talløse forfattere, digtere og historikere, der er født dér, f.eks. Etzer Vilaire og Emile Roumer. Forfatteren Alexandre Dumass far, general Thomas-Alexandre Dumas blev født her i byen. Det samme er ærkebiskop Joseph Serge Miot, der blev dræbt under jordskælvet i Haiti 2010.

Noter 

Byer i Haiti
Argentinosaurus

Argentinosaurus var en stor dinosaurus der levede i Sydamerika i den sene kridttid, for omkring 97 til 94 millioner år siden.

Der er kun fundet få rester af dyret, og der er derfor knyttet en del usikkerhed til dyrets størrelse. Det blev oprindeligt anslået at have haft en længde på op til 30-35 meter, men nyere estimater anslår længden til mellem 22 og 26 meter. Dyrets vægt anslås at have været mellem 60-80 tons, og derved en af de største dinosaurer der nogensinde har levet på jordkloden.

Se også
 Patagotitan mayorum - en anden stor dinosaur

Eksterne henvisninger 

Dinosaurer
Melchior Ramus

Melchior Ramus (20. december 1646 på Akerø præstegård – 27. februar 1693 i Trondhjem) var en norsk lektor, ældre broder til præsten Jonas Ramus.

Ramus deponerede 1666 og blev magister 1682. Han var da designeret lector theologiæ i Trondhjem og kom 1683 i virkelig besiddelse af dette embede. Han blev samme år gift med Anna Kyhn, hvis fader, Hans Kyhn (død 1698), var kommandant på Munkholmen og oberstløjtnant. Blandt hans sønner kunne nævnes Joachim Frederik, Johan Daniel og Christian Ramus. 

Ramus nød i sin samtid megen anseelse for sin lærdom ("en unique og kostelig lærd Mand i alle Fakulteter"). De få latinske skrifter, han har efterladt, have vel ikke stort at betyde, men det vides, at han med iver dyrkede sit fødelands geografi, og Schøning omtaler ham med anerkendelse. 

Han skal med offentlig understøttelse have berejst Norge og have tegnet kort over flere dele deraf. I Katalogen over det trondhjemske Videnskabsselskabs bibliotek (1808, s. 644 f.) opføres hans kort over Bergens Stift samt Øst- og Vestfinmarken. Mere af samme art skal være gået til grunde i Trondhjem, da biskop Krogs bibliotek brændte. Ramus var også forfatter af danske digte.

Kilder 
 

Skolefolk fra Norge
Hieronymus Justesen Ranch

Hieronymus Justesen Ranch (1539 – 3. december 1607) var en dansk præst og skolekomedieforfatter. Han var søn af præsten Just Lauritsen — navnet Ranch benyttedes om ham af hans samtid. Hvorfor vides ikke.

Han var en tid huslærer, studerede teologi i Wittenberg, blev 1572 præst ved Gråbrødrekirken i Viborg, giftede sig med sin forgængers enke og blev 1591 provst i Nørlyng Herred.

Ranch skrev: Kong Salomons Hylding (opført i Viborg af skoledisciple 1584 ved Prins Christians hyldning. Ranch selv spillede narrens rolle), Samsons Fængsel, Karrig Niding og digtet Fuglevisen. Samsons Fængsel har ved sine sange og sit humoristiske moment fortrin frem for andre skolekomedier fra denne tid.

Karrig Niding er en kraftig og munter folkelig farce, opført med held i senere tid ved en forestilling af Studentersamfundet (1884) og af studenter i Regensgården og i Viborg (1910).

Bibliografi 
H. J. R.’s Danske Skuespil og Fuglevise, udgivet med indledninger af Sophus Birket-Smith, ordforklaring ved Otto Kalkar (»Samfundet til den danske Litteraturs Fremme«, 1876—77).

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 Hieronymus Justesen Ranch på Dansk Forfatterleksikon
  denstoredanske.dk

Provster fra Danmark
Dramatikere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1500-tallet
Danskere i 1600-tallet
Re d'Italia (1863)

Panserskibet Re d'Italia indgik i den tredje serie af panserskibe i den nye italienske marine, der blev skabt, da Italien blev samlet i 1861. Værftskapaciteten i Italien var begrænset, så marinen måtte gøre brug af udenlandske værfter. De to skibe i Re d'Italia-klassen blev derfor bygget i USA, og det var åbenbart intet problem for leveringen, at Unionen i de år var i krig med Konføderationen. Skibene var de hidtil største i marinen, men da de var bygget af træ, manglede der vandtætte inddelinger, og deres panser var ikke ført helt agterud til beskyttelse af roret, noget der senere fik fatale konsekvenser. Navnet Re d'Italia (kongen af Italien) var til ære for den nye nations første konge Viktor Emanuel 2.

Tjeneste 
Skibet fik en kort, men begivenhedsrig karriere. Re d'Italia fungerede som flagskib i den italienske flåde, der skulle beskytte en landgangsoperation på øen Lissa (nu kroatisk Vis) i Adriaterhavet. Før landgangen nåede at begynde, ankom den østrigske flåde, og den italienske admiral Persano skabte en del forvirring ved at skifte flagskib til Affondatore, uden at signalere det til resten af skibene. Under kampen blev Re d'Italia vædret af den østrigske admiral Tegetthoffs flagskib Erzherzog Ferdinand Max og det sank i løbet af to-tre minutter. Der er flere forklaringer på, at vædringen lykkedes. I følge nogle kilder lå skibet stille i vandet, fordi kaptajnen slog bak for at undgå sin modstander, i følge andre var roret så beskadiget af skud, at skibet ikke kunne manøvrere effektivt. 381 mand af besætningen mistede livet ved forliset.

Litteratur 
 Roger Chesneau and Eugene M. Kolesnik, ed., Conway's All The Worlds Fighting Ships, 1860-1905, (Conway Maritime Press, London, 1979), 
 Otto Lybeck, Allmän Sjökrigshistoria, Bind 1: 1853-1914, Stockholm 1919.

Noter 

Panserskibe fra Italien
Earl Wild

Earl Wild (26. november 1915 – 23. januar 2010) var en amerikansk klassisk pianist, der især var kendt for sine fortolkninger af klavermusik af Franz Liszt og Sergej Rachmaninov. Han var berømt for sit virtuose spil og sin frie, storladne stil, der havde rødder tilbage i historien og som han blandt andet var nået frem til efter studier hos nogle af Liszts elever som Xaver Scharwenka og Eugen d'Albert.

Wild var en flittig pianist, der gav mange koncerter og indspillede talrige værker på plade. Ud over Liszt og Rachmaninov indspillede han også Beethoven, Chopin og nyere musik som Gershwin. Han var desuden selv komponist og kendt for sine transskriptioner af klassiske værker, ofte så de blev mere ækvilibristiske og svære end i originaludgaverne.

Eksterne henvisninger 
 "Amerikansk superpianist er død", politiken.dk, 24. januar 2010

Pianister fra USA
Komponister fra USA
Marshall Warren Nirenberg

Marshall Warren Nirenberg (født 10. april 1927, død 15. januar 2010) var en amerikansk biokemiker og genetiker. Han modtog i 1968 Nobelprisen i fysiologi eller medicin sammen med Har Gobind Khorana og Robert W. Holley for at bryde den genetiske kode og beskrive, hvorledes den virker i proteinsyntese.

Eksterne henvisninger 

 Nobelprize.org, Nobelprisen i fysiologi eller medicin 1968
 Nobelprize.org, Marshall W Nirenberg – biografi

Biokemikere
Genetikere
Videnskabsfolk fra USA
Nobelprismodtagere i medicin
Nobelprismodtagere fra USA
VM i bandy 2010

Verdensmesterskabet i bandy 2010 var det 30. VM i bandy gennem tiden, og mesterskabet blev arrangeret af Federation of International Bandy. Turneringen blev afviklet i arenaen Sportivnyj Kompleks Krylatskoje i Moskva, Rusland i perioden 24. – 31. januar 2010. VM var opdelt i en A-turnering med seks hold og en B-turnering med fem hold.

Mesterskabet blev vundet af Sverige, som i finalen vandt 6-5 efter forlænget spilletid over værtslandet Rusland. Stillingen efter ordinær spilletid var 5-5, og kampen blev afgjort af Daniel Mossberg, der scorede det afgørende mål i finalens 110. minut. Det var Sveriges 10. VM-titel gennem tiden, mens Rusland til gengæld vandt sølvmedaljer for 7. gang. Det var endvidere femte gang i træk at VM-finalen var et opgør mellem netop Sverige og Rusland.

Bronzemedaljerne gik for fjerde år i træk til Finland, som besejrede Kasakhstan i bronzekampen med 4-3 efter forlænget spilletid. Stillingen efter ordinær tid var 3-3, og kampen blev afgjort i det 104. minut, hvor Finlands Mikko Aarni scorede til 4-3. Det var fjerde år i træk at Finland besejrede Kasakhstan i VM's bronzekamp.

A-VM 

A-VM havde deltagelse af seks hold, som først spillede en indledende runde alle-mod-alle. Kampene blev afviklet over 2 × 45 minutter med efterfølgende straffeslag, hvis kampen endte uafgjort. Sejre gav 2 point, uafgjorte 1 point, mens nederlag gav 0 point. Resultatet af straffeslagskonkurrencer anvendtes kun til at afgøre indbyrdes rangering ved pointlighed mellem to hold.

De fire bedste hold kvalificerede sig til semifinalerne, hvor nr. 1 mødte nr. 4 og nr. 2 spillede mod nr. 3. Taberne af semifinalerne mødtes i bronzekampen, mens vinderne spillede finale om verdensmesterskabet.

Holdet, der sluttede på sidstepladsen i den indledende runde, spillede kvalifikationskamp til næste års A-VM mod vinderen af B-VM.

Indledende runde

Finalekampe

B-VM 

Fem hold spillede først en indledende runde alle-mod-alle. Vinderen af B-VM's indledende runde kvalificerede sig til oprykningskampen mod A-VM's nr. 6. Nr. 2 og 3 spillede placeringskamp om 2.-pladsen, mens nr. 4 og 5 spillede placeringskamp om 4.-pladsen.

Indledende runde

Placeringskampe

Kvalifikation til A-VM 2011 

A-VM's nr. 6, USA, og vinderen af B-VM, Canada, mødtes i en kvalifikationskamp om den sidste ledige plads ved næste års A-VM. Kampen blev vundet 9-6 af USA, som dermed sikrede sig endnu et år i A-rækken.

Kilder / eksterne henvisninger 
Bandy 2010 World Championships

Noter 

2010
Sport i 2010
Fort-Liberté

Fort-Liberé er det administrative centrum i den haitianske Nord-Estprovins. Det er også hovedbyen i arrondissementet  af samme navn.

Fort-Liberé, der er en af Haitis ældste byer, blev grundlagt i 1578. Den franskdesignede by vender ud mod en bugt, hvorfra man kan komme til adskillige forter med båd, hvoraf den mest berømte er Fort-Dauphins, der blev b ygget i 1732. Der er to andre forter med udsigt til bugten – Fort-Lachatre og Fort-Laborque.

Byen hed engang Bayaha af indianerne og spanierne. Franskmændene kaldte den Fort-Dauphin (kaldes nu også for Fort St. Joseph) indtil de blev smidt ud i 1804, hvor byen fik sit nuværende navn.

Efter at Henri Christophe udråbte sig selv til kong Henri I af Haiti i 1811, omdøbte han byen til Fort-Royal, men efter hans ndød kom byen atter til at hedde Fort-Liberé.

I september 1892 besøgte den lederen af den cubanske uafhængighedsbevægelse og nationalhelt José Martí, Cap-Haïtien, Gonaïves og Fort-Liberé, da han var på vej til at tilslutte sig krigen for Cubas uafhængighed

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Haiti
Byer i Haiti
Delmas (Haiti)

Delmas (haitisk kreol: Dèlma) er en by i Port-au-Prince Arrondissement, provinsen Ouest i Haiti med adskillige hundredtusinder indbyggere og danner med Port-au-Prince, Pétionville og Carrefour det såkaldte Aire Metropolitaine.

Denne internetside tyder på omfattende ødelæggelser i Delmas-området efter jordskælvet 12. januar 2010.

Referencer 

Byer i Haiti