kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hermann Hettner

Hermann Julius Theodor Hettner (født 12. marts 1821 i Leisersdorf i Schlesien, død 29. maj 1882 i Dresden) var en tysk litteratur- og kunsthistoriker. Han var far til Georg, Felix, Alfred og Otto Hettner.

Hettner studerede filosofi og filologi i Berlin, Halle og Heidelberg, men blev under et ophold i Breslau draget mod kunst- og litteraturhistoriske studier. I 1844 rejste han derfor til Italien og vendte først efter 3 års forløb tilbage til Tyskland. Han blev nu privatdocent i Heidelberg i æstetik og kunsthistorie og udfoldede en rig og betydningsfuld litterær virksomhed. Han udgav Die romantische Schule in ihrem Zusammenhange mit Goethe und Schiller (1850), hvad der skaffede ham udnævnelsen til overordentlig professor i æstetik, kunst- og litteraturhistorie i Jena. Sommeren 1852 foretog han en rejse til Grækenland, som han skildrede i Griechische Reiseskizzen. Samme år udgav han Das moderne Drame, et af hans hovedværker, der har bevaret sin værdi gennem mange uomstødelige sandheder om dramaets betydning. 

I 1855 blev han udnævnt til direktør for den kongelige antiksamling og museet for gibsafstøbninger i Dresden, samt ansattes som professor i kunsthistorie ved kunstakademiet. Senere overdroges yderligere både direktionen af det historiske museum og professoratet i kunsthistorie ved det kongelige Polyteknikum til den arbejdsivrige mand, der her i Dresden fuldendte sit i Jena påbegyndts hovedværk: Literaturgeschichte des 18. Jahrhunderts; det omfatter 3 hoveddele: 
Englische Literaturgeschichte des 18. Jahrhunderts, 
Französische Literaturgeschichte. des 18. Jahrhunderts, 
Deutsche Literaturgeschichte des 18. Jahrhunderts, 
banebrydende og grundlæggende, livfuldt fremstillet, med åndfulde oversigter, der har vejledet slægtled efter slægtled. 

Senere skrev han Italienische Studien, et værk om Der Zwinger in Dresden, og besørgede udgivelsen af Maler Müllers Dichtungen. Efter hans død udkom "Kleine Schriften" (1882). Blandt det 19. århundredes tyske litteraturhistorikere indtager han en uanfægtet plads.

Kilder 

 

Litteraturhistorikere fra Tyskland
Kunsthistorikere fra Tyskland
Museumsfolk fra Tyskland
Professorer fra Tyskland
Ansatte ved Jena Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Schlesien
Philipp Jaffé

Philipp Jaffé (17. februar 1819 i Posen - 3. april 1870) var en tysk historiker.

Som elev ved Rankes historiske seminar i Berlin var han måske mere end nogen anden påvirket af sin lærers kritiske sans, og ægget af en stor produktionslyst vandt han allerede 1843 universitetet pris for sin Geschichte des deutschen Reiches unter Lothar dem Sachsen (1843), der hurtig efterfulgtes af Geschichte des deutschen Reiches unter Konrad III (1845), begge arbejder, der er byggede på et indtrængende kildestudium og skrevne med den største objektivitet.

I 1851 udkom hans hovedværk Regesta pontificum Romanorum ad annum 1198 (1851, 2. udgave 1885-88), en med uhyre flid og udmærket dygtighed udarbejdet fortegnelse over de ældste bevarede pavebreve. Han havde vundet sig et anset navn, men som jøde var han udelukket fra den akademiske lærervirksomhed, og med den ham egne jernflid studerede han nu i flere år medicin, indtil han endelig 1854 ansattes ved det store udgiverforetagende Monumenta Germaniæ Historica.

På grund af strid med selskabets leder forlod han imidlertid 1863 denne stilling, hvortil han var skikket som få. Som den første jøde i Preussen var han 1862 blevet udnævnt til ekstraordinær professor i historie i Berlin og fortsatte nu sin kritiske virksomhed ved udgivelsen af den fortrinlige kildesamling Bibliotheca rerum Germanicarum (6 bind, 1864—1872). Jaffé, der heri viste sig som sin tids skarpsindigste palæograf og udgiver, led imidlertid under en stærk melankoli, som hans intense arbejde ikke kunde dæmpe, og berøvede sig til slut livet ved selvmord.

Kilder 

 

Historikere fra Tyskland
Ansatte ved Humboldt-Universität zu Berlin
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Jøder fra Tyskland
Wilhelm Heinse

Johann Jakob Wilhelm Heinse (egentlig Heintze, født 15. februar 1746 i Langewiesen i Thüringen, død 22. juni 1803 i Aschaffenburg) var en tysk forfatter.

Heinse flygtede i sit 14. år fra skolen, fordi skoletugten forekom ham for streng, forberedte sig privat til universitetet og studerede jura i Jena under store savn. I Erfurt blev han bekendt med Wieland, som erkendte hans talentfuldhed og interesserede sig for ham; derimod var bekendtskabet til en kaptajn Liebenstein til ubodelig skade for ham, idet denne tog ham med på rejser og øvede en fordærvelig indflydelse på den lidenskabelige og sanselig anlagte unge mand. Efter at være sluppen ud af denne forbindelse vendte Heinse tilbage til hjemmet (1772) og fik på Gleims anbefaling en huslærerplads i Quedlinburg, men opgav den igen, hvorpå han levede under det antagne navn Rost hos Gleim i Halberstadt, indtil Johann Georg Jacobi kaldte ham til Düsseldorf (1774) for at hjælpe sig med udgivelsen af tidsskriftet "Iris". Kendskabet til denne bys kunstskatte vakte Heinse til bevidsthed om sit egentlige kald: kunststudiet, og med understøttelse af Jacobi og Gleim gjorde han en 3 års rejse til Italien.

Efter sin hjemkomst (1783) skrev han sit hovedværk Ardinghello, oder die glückseligen Inseln (2 bind 1787, 4. oplag 1838), hvori han hævder sine anskuelser om billedkunst og maleri. I 1786 blev han forelæser hos kurfyrsten af Mainz, og med undtagelse af et ophold i Düsseldorf 1792—93 levede han her i behagelige forhold til 1795, da han flyttede til Aschaffenburg, hvor han boede til sin død, det sidste år (under Dalberg) som bibliotekar. Allerede 1773 havde han udgivet to oversættelser af udenlandske obskøne værker samt Laidion, oder die Eleusinischen Geheimnisse (1774); efter Ardinghello fulgte så Hildegard von Hohenthal (2 bind 1795—96, ny udgave 3 bind 1838), hvori han udtaler sig om antikkens kunstværker; Anastasia, oder das Schachspiel (2 bind 1803, 3. oplag 1831). Heinses romaner har deres værd mere ved fine kunstbetragtninger end ved karaktertegning og handling. Sämtliche Schriften udgavs af Heinrich Laube (10 bind 1838; nyeste udgave 5 bind 1857).

Kilder 
 

Kunsthistorikere fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Romanforfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1700-tallet
Personer fra Thüringen
Salmonsens
Walhalla
Johann Christoph Gatterer

Johann Christoph Gatterer (13. juli 1727 ved Nürnberg - 5. april 1799 i Göttingen) var en tysk historiker.

Gatterer, der var professor ved Göttingens Universitet siden 1759, var universalhistoriker og anvendte i sine skrifter først den synkronistiske metode.

I 1764 stiftede Gatterer det Historische Institut i Göttingen.

Biografi

Universalhistoriske værker 
Hans vigtigste universalhistoriske værker er:
 Die Weltgeschichte in ihrem ganzen Umfange (2. bind 1785—87)
 Versuch einer allgemeinen Weltgeschichte bis zur Entdeckung von Amerika (1792)

Lærebøger 

Gatterer indså hjælpevidenskabernes betydning for det historiske studium og udgav flere lærebøger:
 Abriss der Diplomatik (1798)
 Abriss der Genealogie (1788)
 Abriss der Heraldik (2. oplag 1792)
 Kurzer Begriff der Geographie (3. oplag 1793)

alle i sin tid meget benyttede og banebrydende i sin art.

Andre udgivelser 
 Allgemeine historische Bibliotek 1767—71 (16 bind)
 Historische Journal 1772—81 (16 bind).

Kilder 

 

Historikere fra Tyskland
Ansatte ved Göttingens Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1700-tallet
Personer fra Nürnberg
Anders Sjællænder Nielsen

Anders "Sjællænder" Nielsen (24. oktober 1853 - 22. november 1882) var en dansk morder, der blev henrettet i 1882.

Den 16. juli 1881 dræbte han den 47-årige svensker Per Jönnson med en pæl indtil kraniet sprængtes ved den lille lollandske by Savnsø. Efter mordet stjal Nielsen Jönssons penge og hans sølvur. Mordet skete ved et stengærde ved en markvej og dele af kraniet og hjernen lå omkring liget, der blev fundet af en ung pige.

Mistanken faldt hurtigt på den ugifte Anders Sjællænder Nielsen, der efter forbrydelsen stak af til Tyskland, hvor han blev opdaget den 21. august 1881 og udleveret til retsforfølgelse i Danmark. Han nægtede sig skyldig, men efter at liget af Per Jönnson blev gravet op og vist ham, brød han sammen og tilstod. Han manglede penge til en rejse til Amerika, og han ville derfor have Per Jönssons penge. Retten idømte i maj 1882 Anders Sjællænder Nielsen døden.
Eksekveringen skete i fuld offentlighed under overværelse af næsten 3.000 tilskuere på Sølvberghøj ved byen Munkeby, Tillitse Sogn, i nærheden af Nakskov. Bødlen Jens Carl Theodor Seistrup (10. januar 1848 - 28 August 1925), udførte eksekveringen i form af halshugning. Han måtte dog forsøge tre gange, idet der var et glat underlag, der gjorde, at han gled, og øksen ramte Anders Sjællænder Nielsen i hans skulder, der næsten blev hugget helt af. Det andet forsøg ramte ham i en del af nakken. Først ved det tredje hug lykkedes det at hugge hovedet af kroppen.

Referencer 

Mordere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Henrettede personer fra Danmark
Tiago Ilori

Tiago Abiola Delfim Almeida Ilori (født 26. februar 1993 i London) er en engelsk-portugisisk fodboldspiller, der spiller for den engelske klub Reading F.C. som forsvarsspiller. Han startede sin professionelle karriere i Sporting Clube de Portugal, der i sommeren 2013 solgte ham til Liverpool for 7 mio. GBP.

Siden 2010 har Ilori spillet for Portugals ungdomslandshold, først U/18, siden U/19, U/20 og siden U/21. Eftersom han er født i London, har han mulighed for at spille på Englands fodboldlandshold, og dette har han overvejet.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Liverpool F.C.
Saabyes ventetidsformel

Saabyes ventetidsformel er en formel lagt frem af civilingeniør S. Saabye i 1978, der beskriver den tid, som man gennemsnitligt må vente på, at der mindst opstår et bestemt tidsinterval mellem to elementer. 

I en trafikstrøm med N elementer pr. tidsenhed og eksponentielt fordelte tidsafstande mellem elementerne, findes den gennemsnitligt forventede ventetid  på et tidsinterval på mindst  mellem to på hinanden følgende elementer som:

Formelen blev brugt for at finde bedste placering af fodgængerfelter. I en senere artikel påpegede civilingeniør Jes Møller betænkeligheder ved Saabyes model, som regner forkert, når bilerne ikke er poissonfordelte, men grupperede, det vil sige uden for formlens forudsætninger.

Kilder

Veje
Byplanlægning
JAK Danmark

JAK Danmark (med hovednavnet Landsforeningen J. A. K.) er en forening stiftet af brødrene Frederik og K.E. Kristiansen i 1931 i kølvandet på Depressionen. Foreningens erklærede formål er at arbejde for et samfund uden rente og økonomisk spekulation.

JAK er forkortelsen af de tre produktionsfaktorer: Jord - Arbejde - Kapital.

Formål 

Ifølge JAK's mening skal penge tjene samfundet som et rentefrit byttemiddel for at understøtte produktion og forbrug af varer og tjenester, og ikke anvendes til økonomisk spekulation. Økonomien skal tilpasses en bæredygtig økologisk udvikling. Samfundets penge - både fysiske og elektroniske penge - skal udstedes af samfundet (Nationalbanken), på et rentefrit grundlag og ikke af private banker. Der skal udstedes den mængde penge, der er tilstrækkelig for at formidle handel og produktion i det omfang, det er ønskeligt for at opretholde en bæredygtig udvikling.

Desuden har JAK Danmark lagt fundamentet til JAK-Sverige.

Historie 
Landsforeningen J.A.K. har siden starten i 1931 haft til opgave at oplyse om et pengesystem uden renter og økonomisk spekulation, samt opbygge praktiske funktioner til fremme af dette mål. Et eksempel på disse praktiske funktioner var oprettelsen af JAK-Banken i 1958, som praktiserede rentefrit pengesystem indtil 1973, hvor den blev fusioneret med Sparekassen Bikuben.

Fra 1973 og de efterfølgende 10 år oprettede JAK en række små lokale JAK-Fælleskasser over hele landet. De blev senere omdannet til Andelskasser.

I 1983 blev Folkesparekassen oprettet som et serviceorgan for JAK-Andelskasserne og for at praktisere JAK's ideer om rentefri- og spekulationsfri pengesystem og bæredygtig økonomi. 

Folkesparekassen overtog gennem årene en række af JAK-Andelskasserne for selv i 2021 at blive fusioneret med Middelfart Sparekasse. Fusionen med Middelfart Sparekasse blev på finanswatch.dk betegnet som et punktum for foreningens 90-årige kamp for et rentefrit ideal.

Kilder

Eksterne henvisninger 
JAK Danmarks hjemmeside.

Foreninger fra Danmark
Kooperativer i Danmark
Natura 2000-område nr. 48 Stubbe Sø

Natura 2000-område nr. 48 Stubbe Sø er et EU-habitatområde (H44) der har et areal på i alt 778 hektar, hvoraf søen udgør ca. halvdelen af området. Stubbe Sø er den største sø på Djursland og den tredjestørste i Jylland. Det er en stor, næringsrig, lavvandet sø på knap 4 km² (376 ha). Søen var oprindeligt enden af en fjord, der gik fra Kattegat lidt nord for Dråby Strand og ind i landet. Den ligger i et sø- og moseterræn nordøst for Mols Bjerge, og har afløb via Havmølle Å til Kattegat. Oprindelig var det en hedesø, omgivet af lyngbakker, men beplantning har ændret landskabet, der nu mest består af mørke nåleskove med en lysere bræmme af el og birk ned mod søen.

Søen er udpeget fordi den har stor betydning som yngle- og især rasteområde for store flokke af gæs, ænder, lappedykkere og skalleslugere.
Der ses desuden jævnligt rovfugle som havørn og fiskeørn ved søen. Spor efter odder er fundet omkring søens udløb i Havmølle Å.

Målsætning for området 
Den overordnede målsætning for Natura 2000-området er at områdets højmoser sikres,
opnår en høj naturtilstand og udvides hvor de naturgivne forhold gør det muligt.

§3-naturtyper 
Af det samlede areal på 778 hektar er 440 ha (57%) af arealet omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3, hvoraf 379 hektar er søer 31 ha er mose, 26 ha fersk eng, 4 ha overdrev og der er 3,5 km vandløb. Derudover er der 262 ha skov , hvoraf 198 ha er nåleskov, mens resten er løvskov.

Fredninger 
Stubbe Sø og områder omkring (381 ha) blev i 1963 fredet for at beskytte de landskabelige værdier. Fugleværnsfonden ejer et 23 hektar stort fuglereservat på nordøstsiden af søen, som er offentligt tilgængeligt . Området er en del af Nationalpark Mols Bjerge.

Natura 2000-planen er vedtaget i 2011, hvorefter kommunalbestyrelserne
og Naturstyrelsen udarbejdede bindende handleplaner for
gennemførelsen af planen. Planen videreføres og videreudvikles i anden planperiode 2016-21. Natura 2000-området ligger i Syddjurs Kommune, og naturplanen er koordineret med vandplanen 1.6 Djursland.

Se også 
 Internationale naturbeskyttelsesområder i Danmark
 Naturtyper i Danmark

Eksterne kilder og henvisninger 

 Naturplanen
 Naturplanen 2016-2021
 Basisanalysen
 Basisanalyse 2016-2021

Natura 2000-planer
Lokaliteter i Syddjurs Kommune
EU-habitatområder i Danmark
Nationalpark Mols Bjerge
Alrunen

Plejedatteren er bind 16 i serien Sagaen om Isfolket af den norske forfatter Margit Sandemo. Bogserien blev udgivet fra 1982 til 1989. Bogserien er en familie saga, der følger slægten Isfolket gennem århundreder.

Handlingen 

Ingrid er datter af Alv Lind og Berit, desuden er hun en af de ramte. Ingrid er meget intelligent og lidt vild af natur, hun sammenlignes lidt med sin afdøde slægtning, den viltre Sol. Da den unge Dan Lind kommer på besøg på Gråstensholm, fortæller han at han har planer om at tage til Isfolkets skjulte dal for at lede efter den onde Tengels grav. Straks fatter de to ramte slægtninge Ulvhedin og Ingrid stor interesse for at tage med, de er begge meget interesserede i at finde Alrunen, en trolddomsrod med skjulte kræfter, som gik tabt da Kolgrim blev begravet i dalen. I familien er der dog modstand mod at Ingrid og Ulvhedin skal tage med Dan på rejsen, Ingrid trodser dog forbuddet og tager Isfolkets hemmelige skat med sig, som hun har fundet med hjælp fra sin overnaturlige kontakt til sin afdøde slægtning Sol. Ulvhedin følger efter Ingrid og de følges alle tre nordpå. Dan har problemer med at holde styr på de to ramte, som begge brænder efter at eksperimentere med Isfolkets hemmelige skat og få fat på den attraktive Alrune.

Hovedpersoner 
 Ingrid af Isfolket
 Ulvhedin af Isfolket
 Dan Lind af Isfolket

Fødsler/dødsfald 
 Født: Daniel Ingridsson Lind af Isfolket
 Død: †

Andre udgaver

Lydbog Mp3 
 Isfolket 16 - Alrunen
 Indlæst af: Anne Lynggård

Lydbog CD 
 Isfolket 16 - Alrunen
 Indlæst af: Anne Lynggård

Se også 
 Heksemesteren (bogserie)
 Lysets rige

Sagaen om Isfolket
Bøger af Margit Sandemo
Litteratur i 1984
Dødens Have

Dødens Have er bind 17 i serien Sagaen om Isfolket af den norske forfatter Margit Sandemo. Bogserien blev udgivet fra 1982 til 1989. Bogserien er en familie saga, der følger slægten Isfolket gennem århundreder.

Handlingen 

Daniel Lind af isfolket rejser i denne bog til Nenetserne ved Karahavets kyster. Han har en forudanelse om, at han er forudbestemt til at løse isfolkets gåde. Han håber på at finde gådens oprindelse og derpå kunne opløse den forbandelse, der hviler over isfolket. På samme tid håber han at finde den datter som Vendel Grip fik med Tun-sijs datter Sinsiew. Daniel finder Vendels datter Shira, og finder samtidig ud af at pigens morfar Irovar har opdraget hende til en bestemt opgave, nemlig at ophæve isfolkets forbandelse. Shira er opdraget til at være helt igennem god, fordi hun skal til de fire vindes bjerg og gennemgå den lange vej gennem dødens have, hvor hun udsættes for en lang række skrækkelige prøver. Så følg denne spændende og meget overnaturlige bog i serien om isfolket. Klarer Shira den umenneskelige opgave?

Hovedpersoner 
 Daniel Lind af isfolket
 Mar
 Shira

Fødsler/dødsfald 
 Født:
 Død: †

Andre udgaver

Lydbog Mp3 
 Isfolket 17 - Dødens have
 Indlæst af: Anne Lynggård
 Spilletid: 6 timer og 50 minutter

Lydbog CD 
 Isfolket 17 - Dødens have
 Indlæst af: Anne Lynggård
 Spilletid: 6 timer og 50 minutter - 6 cd'er

Se også 
 Heksemesteren (bogserie)
 Lysets rige

Sagaen om Isfolket
Bøger af Margit Sandemo
Litteratur i 1984
Bag Facaden

Bag Facaden er bind 18 i serien Sagaen om Isfolket af den norske forfatter Margit Sandemo. Bogserien blev udgivet fra 1982 til 1989. Bogserien er en familie saga, der følger slægten Isfolket gennem århundreder.

Handlingen 

Elisabeth er en pige som ikke er let at kue og ikke ligger under for tidens mode og normer for dannede damer. Elisabeth gør nogenlunde hvad hun vil uden at lade sig påvirke ret meget af sin mor, som snakker meget om at finde en fin og rig ægtemand til hende. Elisabeth har ikke mødt en mand som kunne vække hendes interesse før hun en dag møder Vemund Tark. Da Vemund Tark møder op for at fri til Elisabeth er det dog på sin lillebrors vegne og ikke for sig selv. Elisabeth indvilliger i at tage med Vemund og passe en sindssyg veninde, mens hun lærer Vemunds lillebror nærmere at kende og finder ud af om der skulle være gensidig interesse. Elisabeth forsøger at finde ud af mere om den sindsyge veninde, men Vemund Tark er totalt lukket om damens fortid, det får dog ikke Elisabeth til at give op og hun finder ud af at den fine familie Tark gemmer på mange hemmeligheder.

Hovedpersoner 
 Elisabeth Paladin af Isfolket
 Vemund Tark

Fødsler/dødsfald 
 Født:
 Død: †

Andre udgaver

Lydbog Mp3 
 Isfolket 18 - Bag Facaden
 Indlæst af: Anne Lynggård
 Spilletid: 6 timer og 13 minutter

Lydbog CD 
 Isfolket 18 - Bag Facaden
 Indlæst af: Anne Lynggård
 Spilletid: 6 timer og 13 minutter - 5 cd'er

Se også 
 Heksemesteren (bogserie)
 Lysets rige

Sagaen om Isfolket
Bøger af Margit Sandemo
Litteratur i 1984
Spindelvæv Bog

Spindelvæv er en roman skrevet af den norske forfatter Margit Sandemo.

Findes også som e-bog

Handlingen

I den lille bygd Lakselia ligger der et stort gammelt hus, som har stået tomt i mange år. Det bliver kaldt Godset af de unge på egnen og har ry for at være hjemsøgt. 

vi følger  Anna, som er en del af en søskendeflok på 4 - de bliver enige om at udforske Godset lidt nærmere sammen med den nye lensmandsassistent. Det viser sig bare at Godset gemmer på mange hemmeligheder, som nogen vil gøre alt for at holde skjulte, dermed er det ikke en helt ufarlig vej de 4 søskende nu har slået ind på.

Se også 
 Heksemesteren (bogserie)
 Lysets rige
 Sagaen om Isfolket

Bøger af Margit Sandemo
Litteratur i 2010
Peter Lawætz

Peter Lawætz (født 15. november 1940 i København, død februar 2021) var en dansk civilingeniør, dr.scient. og docent, som var været rektor for Danmarks Tekniske Universitet i årene 1977 til 1986 og senere direktør for Forsvarets Efterretningstjeneste.

Lawætz var søn af professor, dr.med. Børge Lawætz og uddannet cand.polyt. i elektrofysik fra Danmarks Tekniske Højskole 1964 og lic.tech. 1967 fra Fysisk Laboratorium 3. Herefter blev han ansat som amanuensis og lektor og docent (fra 1989) ved Fysisk Laboratorium 3 og arbejdede som sådan; dog afbrudt af et ophold i USA i perioden fra 1970 til 1971, hvor han forskede ved Bell Telephone Laboratories. I 1978 blev han dr.scient. ved Odense Universitet på disputatsen The Influence of Holes on the Phonon Spectrum of Semiconductors. Han har tillige skrevet lærebogen Moderne fysik: En introduktion til elektron-, atom- og kernefysik (1991).

Fra 1974 til 1976 var han formand for Det Centrale Studienævn på Danmarks Tekniske Højskole, og i 1977 blev han valgt til rektor for læreanstalten, hvilket Lawætz var indtil 1986.

Herefter var Lawætz leder af Fysisk Institut, som opstod ved sammenlægning af syv mindre fysiklaboratorier, og kom i 1996 til Forsvarets Forskningstjeneste, hvor han var direktør frem til 2005.

18. april 2000 blev Lawætz Ridder af Dannebrog.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Biografi hos DTU's Historie

Rektorer ved Danmarks Tekniske Universitet
Ingeniører fra Danmark
Personer fra København
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Direktører for tjenester i Forsvaret
Fysikere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Huglo

Huglo er en ø i Stord kommune i Vestland fylke i Norge, og ligger øst for øen Stord ved udløbet af Hardangerfjorden. Huglo har en speciel geologi, og der har været minedrift på øen. I dag domineres erhvervslivet på Huglo af landbrug. Ovnmuseet på Nordhuglo er en af øens seværdigheder.

Øen har et areal på 13,4 km², og der bor 91  mennesker på Huglo. Største virksomhed er Sortland Møbelfabrik på Syd-Huglo. Øen har desuden skole, børnehave, ungdomshus og kapel, Huglo bedehuskapel. I efteråret 2012 blev skolen omgjort til  en sovende skole, og elevene ved skolen køres i taxi til Rommetveit skole på Stord.

Øen har færgeforbindelse til Hodnanes på Tysnes og Jektavik på Stord.

Huglo er gammelnorsk for «haugen» som kan oversættes med højen.

I 2009 kom Huglo med i det treårige regionale udviklingsprogram for småsamfund i Hordaland, livOGlyst. Målet er at skabe et robust samfund og vende nedgangen i indbyggertallet.

Eksterne kilder/henvisninger 

Læs mere om Huglo
Huglo skole (inkluderer kort over Huglo)
Biologisk mangfoldighed på blandt andet Huglo 
LivOGlyst 

Øer i Vestland
Stord
Tag mit hjerte

Tag mit hjerte er en romantisk spændingsroman af den amerikansk forfatter Mary Higgins Clark og hendes datter, Carol.

Handlingen

To år efter at den kendte skuespillerinde Natalie Raines er blevet myrdet. Hendes eksmand og agent Gregg Aldrich har hele tiden været i politiets søgelys som eventuel gerningsmand. Nu står den småkriminelle Jimmy Easton imidlertid frem med nye oplysninger i sagen, for at få strafnedsættelse for nogle indbrud han har begået. Gregg Aldrich tiltales derfor og retsagen kan begynde.

Litteratur i 2010
Krimier
Romaner fra USA