kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Camp Century

Camp Century, blev i 1958 påbegyndt som en base under indlandsisen ca. 250 km øst for Thule Air Base.

På stedet var indlandsisen 1391 meter tyk. Den amerikanske hær foretog de første iskerneboringer og var de første der nåede grundfjeldet. 

Camp Tuto var indgangen på indlandsisen til Camp Century.
Camp Century blev officielt lukket 1. april 1966.

Varme og el blev fremstillet af et transportabelt atomkraftværk PM-2A fra Alco Products Inc.. Dette atomkraftværk var ved at blive knust af ismasserne, hvilket var den direkte årsag til at Camp Century blev opgivet.

I denne specielle isverden foregik inden da omfattende eksperimenter, der skulle undersøge, hvordan isen påvirkede forskellige materialer, og om det var muligt at bygge permanente anlæg under isen.

Camp Century var et forstadie til operation Iceworm.

Planen gik ud på at placere op til 600 atombevæbnede mellemdistance-raketter i et 4000 km langt istunnelsystem 10 meter under indlandsisen. Der skulle bores nye tunneller hvert år, så missilerne hele tiden kunne skifte position.

Planlæggerne havde beregnet, at hele komplekset ville dække ca. 140.000 km2, og at det ville kræve 11.000 mand at betjene systemet.
Projektet blev imidlertid aldrig ført ud i livet.

Film 
Det amerikanske forsvar producerede i 1963 en hemmeligstemplet film med titlen "Camp Century", der i dag ligger tilgængelig på youtube. Filmen leverer billeder fra opbygningen af Camp Century og hverdagen med følge af en fortællerstemme fra US Army.

Ekstern henvisning 
 Camp Century (English) 
 Camp Century, Greenland (English)
 U.S. Army film om konstruktionen af Camp Century (English)
 Dansk jakt på atombase som sank i isen
 Manden uden skygge / DR. 5. maj 2018

USA's militæranlæg på Grønland
Ralph Waldo Emerson

Ralph Waldo Emerson (født 25. maj 1803 i Boston, Massachusetts, USA, død 27. april 1882 i Concord, Massachusetts) var en amerikansk forfatter og filosof. En af de største fortalere for transcendentalismen.

Eksterne henvisninger 

Filosoffer fra USA
Vegetarer
Personer fra Boston
Stein Rokkan

Stein Rokkan (født 4. juli 1921 i Vågan, død 22. juli 1979 i Bergen) var en norsk politolog og sociolog. Han var professor i komparativ politik ved Universitetet i Bergen.

Oprindelig uddannet i filosofi samarbejdede Rokkan i 1940'erne og 1950'erne med Arne Næss som sin forskningsassistent. Senere vendte hans interesser sig mod især dannelsen af politiske partier og europæiske nationalstater. Det var i denne periode, at han samarbejdede med Seymour Martin Lipset. "Lipset og Rokkan" blev en duo, der altid vil blive husket af folk, der studerer politisk sociologi. Han er også kendt som en pioner indenfor brug af computerteknologi i socialvidenskab.

Rokkan er skaberen af en serie af modeller for dannelsen af stater og nationer i Europa. Han var præsident for International Political Science Association fra 1970 til 1973, præsident for UNESCOs International Social Science Council (1973-77), vicepræsident forInternational Sociological Association fra 1966 til 1970, og bestyrelsesformand (fra 1970 til 1976) og medstifter af European Consortium for Political Research.

Udvalgt arbejde 
 Party Systems and Voter Alignments. Co-edited with Seymour Martin Lipset (Free Press, 1967)
 Building States and Nations. Co-edited with Shmuel Eisenstadt (Sage, 1973)
 Economy, Territory, Identity: Politics of West European Peripheries. Co-authored with Derek W. Urwin (Sage, 1983)

Eksterne links 
 Stein Rokkan Centre for Social Studies in Bergen 
 Department of comparative politics in Bergen 
 Norwegian Social Science Data Archives, co-founded and later led by Rokkan 

Videnskabsfolk fra Norge
Sociologer fra Norge
Politologer fra Norge
Ansatte ved Universitet i Bergen
Kryptonit

Kryptonit er et fiktivt radiokativt mineral fra DC Comics' tegneserie-univers associeret med superhelten Superman, som kan berøve indbyggere fra planeten Krypton for deres superkræfter. Ved længere tids påvirkning er kryptonit dødeligt for kryptonianere.

Kryptonit er i de fleste fortællinger om Superman beskrevet som dele af planeten Krypton, som er blevet gjort radiokative af bestråling efter planetens ødelæggelsen, oftest som resultat af en eksplosion af planetens kerne efter en voldsom kernereaktion, og som derefter er blevet slynget ud i universet. Da Superman som spæd blev sendt af sted i et rumfartøj mod jorden blot minutter før planetens ødelæggelsen, blev en større mængde kryptonit kastet ud i rummet og en del fløj samme vej som dette rumfartøj og ankom til jorden med ham.

Der skelnes mellem 5 forskellige typer af kryptonit:

 Grøn kryptonit: Dødeligt for kryptonianere ved længere tids påvirkning, eller i større doser. Akut svækkende ved kortere tids påvirkning.
 Rød kryptonit: Skaber utrolige mutationer. F.eks. i Superman III (fra 1983, af Richard Lester) deles superman i to (en god og en ond, med hver sin krop). Rød kryptonit er opfundet af computergeniet Gorman (spillet af Richard Pryor).
 Gylden kryptonit: Fratager kryptonianere deres kræfter permanent.
 Blå kryptonit: Har samme effekt på bizarro-væsner, som grøn kryptonit har på kryptonianere. 
 Hvid kryptonit: Dræber alt planteliv der bliver udsat for dets radioaktive stråler. F.eks. da Supergirl bruger hvid kryptonit til at dræbe den intelligente plante Xasnu (Xasnu bliver præsenteret i "The Super Powers of Perry White!" #278). Oprindeligt grøn kryptonit, der blev forvandlet til hvid kryptonit af en mystisk rumtåge ("Adventure" #279).

Virkelighedens "kryptonit" 
I Superman Returns afsløres kryptonits kemiske bestanddele: Natrium-lithium-borosilikat-hydroxid. I 2006 opdagede mineselskabet Rio Tinto noduler med et ukendt mineral i en boreprøve fra Serbien. Mineralogen Chris Stanley fra Natural History Museum i London foreslog navnet "kryptonit" pga. formlen , men IUPAC nægtede da "krypton er en ædelgas der ikke indgår i mineraler". I stedet for hedder mineralet "jadarit" efter Jadarfloden, der er en biflod til Drina.

Kilder 

Fiktive materialer
Tegneserier fra USA
Petersgaard

Petersgaard er dannet i 1774 af P. Johansen. Gården ligger i Kalvehave Sogn i Vordingborg Kommune. 

Hovedbygningen er opført i 1776-1780. Petersgaard Gods er på 1495,9 hektar med Rødsbjerggaard og Højgaard.

Ejere af Petersgaard 

 (1670-1774) Kronen
 (1774-1798) Peter Johansen
 (1798-1799) Peter Johansens Dødsbo
 (1799-1807) Kronen
 (1807-1810) Jacob Benzon Resch
 (1810-1837) Christian Wulff
 (1837-1849) Michael Fabritius de Tengnagel
 (1849-1855) Nanna Bilsted gift (1) de Tengnagel (2) Feddersen
 (1855-1863) Hans Ditmar Frederik Feddersen
 (1863-1864) Nanna Bilsted gift (1) de Tengnagel (2) Feddersen
 (1864-1868) Peder Brønnum Scavenius
 (1868-1870) Peder Brønnum Scavenius
 (1870-1875) Ole Bernt Suhr
 (1875-1876) Ida Marie Olesdatter Suhr født Beck
 (1876-1886) Jørgen Peter Beck
 (1886-1938) Ida Marie Suhr
 (1938-1957) Jens Juel
 (1957-1972) Knud Rudolf Iuel
 (1972-2016) Peter Iuel
 (2016-) Anne Sophie Iuel

Eksterne henvisninger 
 Petersgaard Gods

Kilder 
 J. P. Trap: Danmark 5.udgave, Kraks Landbrug

Herregårde i Vordingborg Kommune
Fredede slotte og herregårde i Danmark
Herregårde i Præstø Amt
Staun

Staun (eller Stavn) er en landsby i det nordlige Himmerland med 88 indbyggere (2008), beliggende 19 km øst for Løgstør, 14 km vest for Nibe og 35 km vest for Aalborg. Landsbyen hører til Aalborg Kommune og ligger i Region Nordjylland.

Staun hører til Farstrup Sogn. Farstrup Kirke ligger i Farstrup 4 kilometer sydvest for Staun. Landsbyen har et vandværk og en borgerforening. Den tidligere skole bærer årstallet 1905. Det gamle forsamlingshus er nu beboelse, og der har været frysehus i landsbyen.

Landingspladsen 
Staun ligger 400 meter fra Limfjorden. Her har fra gammel tid været landingsplads og fiskerleje, og der er stadig et bådelaug. Inden Finanskrisen arbejdede en projektgruppe på at få anlagt en marina ud for landingspladsen, men det er foreløbig ikke blevet til noget. Vandrere, kajakroere og cyklister tilbydes natophold i kommunale hytter tæt på fjorden.

Waar Hovedgård, der ligger 3 kilometer mod vest og er opført i slutningen af 1500-tallet, drev en indbringende færgefart mellem Staun og Attrup i Han Herred. Uden for gårdens mure findes stadig den rejselade, hvor de rejsende kunne overnatte, mens de ventede på færgen.

Virksomheder 
Firmaet ecoBETA A/S (tidligere Lykkebo miljø & design), der producerer 2-skyls teknologi til eftermontering i wc-cisterner samt vandreducerende vandhaneindsatser og brusere, har sin administrations- og udviklingsafdeling i Staun.

Forfattere 
Jens Smærup Sørensen er født i Staun, hvor hans prisbelønnede roman Mærkedage fra 2007 udspiller sig. Knud Erik Pedersen har boet i Staun siden 1975.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 
 Staun 

Lokaliteter i Aalborg Kommune
Øgadekvarteret (Aalborg)

Øgadekvarteret er en bydel i Aalborg, øst for Aalborg Midtby. Der er 10.716 indbyggere (2019) i Øgadekvarteret. Bydelen har en række gader navngivet efter danske og udenlandske øer og deraf sit navn. Sankt Markus Kirke, Sønderbroskolen og Østre Anlæg ligger i Øgadekvarteret.

Kilder 

 
Aalborg Centrum
Præstevang Kirke

Præstevang Kirke i Hillerød blev indviet den 16. september 1962 af biskop J.B. Leer-Andersen.

Inden da var gået adskillige års forberedelse, idet de første tanker om en kirke i den østlige del af Hillerød blev fremsat allerede i krigens år.

Den 11. september 1961 blev grundstenen lagt. I grundstensdokumentet blev det fastslået, at kirken skulle bygges: Gud til ære, Menigheden til gavn, Andre til et godt eksempel.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Præstevang Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Hillerød Kommune
Kirker i Helsingør Stift
Kirker i Frederiksborg Amt
Kirker tegnet af Holger Jensen
Stealth-teknologi

Stealth-teknologi dækker et bredt spektrum af teknikker, der bruges til at gøre fly, skibe og missiler mindre synlige på radar, infrarød teknologi eller andre teknologier, der er beregnet på at se dem.

Konceptet er ikke nyt. Det, at være i stand til at operere uden at fjenden ved det, har altid været et centralt mål i udviklingen af militære teknologier og operationsmåder. Da radaren og infrarød billeddannelse vandt indpas i krigsførelsen, begyndte man derfor at udvikle teknikker, der skulle mindske synligheden på sådanne systemer.

Et fartøj med stealth-teknologi vil typisk være designet fra bunden til at have en så lille signatur som muligt på radar og infrarøde overvågningssystemer.

Stealth-teknologi på kampfly 
Teknikken er, at flyet får runde og glatte kanter, der kan reflektere radarbølger væk fra flyet, uden at de bliver kastet tilbage. Derefter bruger man en speciel belægning, der gør, at radarbølger optages af belægningen. Dette gør, at endnu færre stråler kastes tilbage. Til sidst males farver på flyet, normalt sort da de oftest flyver om natten. 
Hvis flyet skal bruges i kamp, fx F-22 og F-35, er der også afkøling bag på efterbrænderen, hvilket gør, at varmesøgende missiler ikke kan låses fast på flyet.

Teknologi
Dan Petersen

Dan Sigvald Petersen (født 6. maj 1972) er en tidligere dansk professionel fodboldspiller.

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Odense Boldklub
Fodboldspillere fra AFC Ajax
Fodboldspillere fra AS Monaco FC
Fodboldspillere fra RSC Anderlecht
Fodboldspillere fra SC Bastia
Stealth

Stealth har flere betydninger:

Stealth teknologi – teknik som gør fly, skibe og missiler mindre synlige på radar.
Stealth (fly) – fly som anvender stealth teknologi.
Stealth (skib) – skib som anvender stealth teknologi.
Stealth (film) – amerikansk aktionfilm fra 2005.
Ray Harryhausen

Ray Harryhausen (født 29. juni 1920 i Los Angeles, død 7. maj 2013 i London) var en amerikansk, Oscar-belønnet stop-motion-animator, der har sat sit personlige præg på en række populære science fiction-, fantasy- og adventurefilm.

Som dreng så han filmen King Kong (1933) og blev inspireret af Willis O'Briens effekter. Senere arbejdede han sammen med O'Brien på de Oscar-belønnede effekter til Fantomet fra Afrika (1949).

Harryhausens film har inspireret generationer af filmskaberer, fra George Lucas til Peter Jackson, der selv har brugt Harryhausen-agtig stop-motion i deres egne film. 

Harryhausens mest indflydelsesrige film var Sinbads syvende rejse (1958), hvor man for første gang i filmhistorien så mytologiske væsner såsom drager og kykloper optræde som livagtige, tredimensionale væsner, side om side med levende skuespillere, og endda i farver. Tidligere havde man typisk brugt store, klodsede papmachedukker eller skuespillere i fantasifuld makeup, og selvom filmen i dag kan virke dated, gjorde Harryhausens effekter et voldsomt indtryk på datidens publikum.

Den mest populære af Harryhausens film er Jason og det gyldne skind (1963), hvorfra man især husker scenen, hvor den græske sagnhelt Jason konfronter en dødningehær af syv sværdbevæbnede skeletter.

En del moderne special effects-film har referencer til Harryhausens film, fx kan man i Tim Burtons Mars Attacks! (1996) genfinde de flyvende tallerkener fra Harryhausens Earth vs. the Flying Saucers (1956), og i Pixar-filmen Monsters Inc. (2001) figurerer en restaurant ved navn "Harryhausen's".

Ray Harryhausen var æresgæst på den danske filmfestival Animani 96.

Han har en lille cameorolle i komedien Vi er spioner (1985).

 Filmografi 
 How to Bridge a Gorge (1942) 
 Tulips Shall Grow (1942)
 Mother Goose Stories (1946)
 The Story of Little Red Riding Hood (1949)
 Fantomet fra Afrika (Mighty Joe Young, 1949)
 Rapunzel (1951)
 Hansel and Gretel (1951)
 The Story of King Midas (1953)
 Kæmpeøglen i New York (The Beast from 20,000 Fathoms, 1954)
 It Came from Beneath the Sea (1955)
 The Animal World (1956)
 Earth vs. the Flying Saucers (1956)
 Uhyret fra verdensrummet (20 Million Miles to Earth, 1957)
 Sinbads syvende rejse (The 7th Voyage of Sinbad, 1958)
 Gullivers eventyrlige rejser (The 3 Worlds of Gulliver, 1960)
 Den hemmelighedsfulde ø (Mysterious Island, 1961)
 Jason og det gyldne skind (Jason and the Argonauts, 1963)
 Første mand på månen (First Men in the Moon, 1964)
 Kæmpeøglernes kamp (One Million Years B.C., 1966)
 The Valley of Gwangi (1969)
 Sinbads gyldne rejse (The Golden Voyage of Sinbad, 1974)
 Sinbad og tigerens øje (Sinbad and the Eye of the Tiger, 1977)
 Titanernes kamp (Clash of the Titans, 1981)
 The Story of the Tortoise & the Hare (2003)

 Kilder 
 Nicolas Barbano: Fra pølseben til filmmagi (Inferno nr. 3, 1993)
 Jo Hjertaker Jürgens: Noter fra troldmandens værksted'' (Kosmorama nr. 217, 1996)

Eksterne henvisninger 
 

Animatorer fra USA
Hollywood Walk of Fame
Personer fra Los Angeles
Hexaëmeron (Anders Sunesen)

Hexaëmeron er Anders Sunesens litterære hovedværk fra omkring 1200. Det er et skabelsesdigt (Hexaëmeron hentyder til skabelsens seks dage) og organiseret i 12 sange og 8040 heksametre. Håndskriftet findes i dag kun i et enkelt eksemplar på Det Kongelige Bibliotek, nedskrevet på 134 pergamentblade i sidste del af 1200-tallet. Værket udkom først i bogtrykt form i 1892 og gendigtet til dansk som heksametre så sent som i 1985.

Referencer 

Nordisk litteratur fra middelalderen
Lovens Bog

Lovens Bog er den almindelige titel for bogen Liber AL vel Legis sub figura CCXX. Bogen hævder at være et profetisk skrift dikteret til den engelske okkultist og eventyrer Aleister Crowley af den praterhumane entitet Aiwass. Diktatet af bogen foregik – ifølge Aleister Crowley i Kairo på den 8., 9. og 10. april 1904. Bogens budskab er, at der ved modtagelsen indstiftes en ny tidsalder, med Aleister Crowley som profet, den såkaldte Horus Aeon, hvor hovedbudskabet består i sætningen "Gør hvad du vil skal være hele Loven."

Udtrykket Lovens Bog anvendes også i ældre frimureriske ritualer som betegnelse for den bog, hvorpå kandidaten aflægger sine eder. I engelsk frimureri tolkes dette som Den Hellige Skrift mens franske frimurere hælder til, at udtrykket Lovens Bog betyder logens forfatning.

Eksterne henvisninger 
 Lovens Bog på dansk 

Esoterik
Okkultisme
Litteratur i 1904
World Games

World Games er en international sportsbegivenhed, første gang afholdt i 1981, beregnet for sportsgrene, der ikke indgår i de olympiske lege.

World Games organiseres og styres af International World Games Association (IWGA).

Eksterne henvisninger 

Sportsarrangementer
Vægtkast (atletik)

Vægtkast er en atletikdisciplin, hvor målet er at kaste en kugle så langt som muligt. Disciplinen er i familie med hammerkast, der benyttes samme kastering men redskabet har en kortere kæde og en tungere vægt. Vægtkast skal af sikkerhedshensyn udføres fra et bur.

Den mest brugte metode til denne kastedisciplin er rotation.
Rotationen er meget lig med den der bruges i hammerkast.

Ligesom i alle andre kastediscipliner, er her også aldersklasser som benytter forskellige vægte:

I 2003 ændrede Dansk Atletik Forbund reglerne for vægtkast, så der ikke skulle kastes med en vægt på 15 kg, men i stedet på 15,89 kg.

Atletikdiscipliner
Kastesport (atletik)
Københavns Ungdomscentre

Københavns Ungdomscentre (KUC) var en selvejende institution, der havde til formål at udbyde kultur- og fritidsaktiviteter i Københavns Kommune. Institutionen varetog bl.a. driften af 13 medborgerhuse, 4 kulturhuse og 5 sportshaller i København. Institutionen blev stiftet i 1968 og var finansieret gennem driftstilskud fra kommunen.

I 2000 blev foreningens formand, Poul-Erik Oppelstrup, og tre andre bestyrelsesmedlemmer meldt til politiet for bedrageri, fordi de havde brugt foreningens kreditkort til private formål. Sagen blev af pressen døbt “KUC-skandalen”. Alle pengene blev dog betalt tilbage, og politiet opgav at rejse tiltale. Sagen var dog med til at skabe opmærksomhed om andre problemer i KUC og mange års kritiske revisionsprotokollater. Laue Traberg Smidt blev valgt til ny formand, men også han måtte gå efter få uger, da det i pressen blev afsløret, at han havde stået bag økonomiske uregelmæssigheder i tidligere bestyrelser. Der blev omsider skabt ro ved valget af Kirsten Stallknecht til ny formand.

I 2001 besluttede Borgerrepræsentationen at slanke KUC og styrke brugerindflydelsen. Sportshallerne blev overdraget til Københavns Idrætsanlæg, og KUC skiftede navn til Byens Huse. Den nye organisation skulle dog få et kort liv. I starten af 2002 fyrede bestyrelsen to direktører, hvilket fik Kirsten Stallknecht til at nedlægge sit mandat som formand i protest. Dette blev dråben, der fik bægeret til at flyde over, og politikerne på Københavns Rådhus valgte at nedlægge institutionen og i stedet placere medborgerhusene direkte under kommunens Kultur- og Fritidsforvaltning.

Kilder og henvisninger
 

 
Ungdomscentre
The Valley of Gwangi

The Valley of Gwangi er en amerikansk science fiction-western fra 1969, instrueret af Jim O'Connolly. Den har mindeværdige stop-motion-effekter af Ray Harryhausen og munter, fængende wildwest-musik af Jerome Moross.

James Franciscus spiller opportunisten Tuck Kirby, der et sted i Mexico finder en skjult dal, hvor forskellige dyreracer har overlevet i millioner af år, bl.a en lillebitte urhest. I filmens mest berømte scene ridder en flok cowboys ind i dalen og fanger en Tyrannosaurus rex med lasso. Kæmpeøglen bliver udstillet i et lokalt cirkus, men slipper naturligvis løs og spreder skræk og rædsel.

Filmen var oprindeligt planlagt som en opfølger til King Kong (1933). "Gwangi" er et indianerord for "øgle". 

Man kan finde inspiration fra The Valley of Gwangi i Steven Spielbergs Jurassic Park (1993).

Eksterne Henvisninger 

Amerikanske film fra 1969
Science fiction-film fra USA
Westernfilm fra USA
Marcus

Marcus er et drengenavn, der stammer fra latin og betyder "den stridbare". En af Jesus' evangelister hed Markus, og derfor er navnet meget udbredt i kristne samfund.

Blandt varianterne af navnet findes Markus, Marko (fra sydslavisk), Marco (fra italiensk), Marcos (fra spansk), Marek (fra polsk) og Markos (fra græsk), og ifølge Danmarks Statistik bærer lidt over 6.000 danskere et af disse navne.

Navnet Mark er i slægt med Marcus.

Kendte personer med navnet

Fra Romerriget 
Marcus Antonius, politiker og general.
Marcus Aurelius Antoninus, kejser, kendt som Heliogabalus.
Marcus Aurelius, kejser.
Marcus Junius Brutus, senator, kendt som Brutus.
Marcus Furius Camillus, diktator.
Marcus Tullius Cicero, politiker og forfatter.
Marcus Licinius Crassus, politiker.
Marcus Valerius Martialis, digter, kendt som Martial.

Fra nyere tid 
Marcus Allbäck, svensk fodboldspiller.
Marco van Basten, hollandsk fodboldspiller.
Marco Evaristti, chilensk-dansk kunstner.
Marcus Gheeraerts den Ældre, flamsk kunstner.
Marcus Grönholm, svensk rallykører.
Marcus Lantz, svensk fodboldspiller.
Marco Materazzi, italiensk fodboldspiller.
Markus Näslund, svensk ishockeyspiller.
Marco Pantani, italiensk cykelrytter.
Marko Pantelic, serbisk fodboldspiller.
Marco Polo, italiensk opdagelsesrejsende.
 Marcos Roberto Silveira Reis, eller blot Marcos, en brasiliansk fodboldspiller (målmand)
Marco Rota, italiensk tegneserietegner.
Marcus Rubin, dansk nationalbankdirektør.
Marcus Rubin, dansk journalist.
 Marcus Wallenberg, svensk finansmand.
Markus Wolf, østtysk STASI-leder.

Drengenavne

it:Marco
Colt's Manufacturing Company

Colt's Manufacturing Company (CMC) er en amerikansk våbenproducent, der blev grundlagt i 1847 af Samuel Colt.
Firmaet er kendt for de forskellige våben det designede og producerede i den sidste halvdel af det 19. århundrede, og i det 20. århundrede. De civile og militære skydevåben fra Colt bruges både i USA og i mange andre lande.

Blandt de mest kendte våben fra Colt er deres Colt .45 revolver, og senere revolvere som Colt Python og Colt Anaconda. John Browning arbejdede også for Colt i en overgang. Det resulterede i først Colt M1900 pistolen, og senere den berømte Colt M1911 pistol.

Selv om Colt ikke designede M16 riflerne, stod de for produktionen i mange år, ligesom de også stod for flere våben bygget over M16 designet. Deriblandt M4 karabinen.

Colt Defense 
I 2002 blev firmaet delt i Colt Defense, der producerer våben til politi og militær, mens den civile våbenproduktion beholdt sit gamle navn, Colt's Manufacturing Company. Colt Defense producerer blandt andet M1911 pistolen, M4 karabinen, M16 stormgeværet og M203 granatkasteren.

Den Canadiske våbenproducent Diemaco er blevet opkøbt af Colt Defense, og hedder nu Colt Canada. Colt Canada producerer C7-riflen, C8 karabinen og LSW støttevåben til det danske militær.

Samling (udvælgelse) på Metropolitan Museum of Art, New York 

Skydevåbenproducenter