kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Culiacán

Culiacán er en mexicansk by, der ligger i den nordvestlige del af landet. Byen er hovedstad og den største by i delstaten Sinaloa. Byen er den 15. største i Mexico og har  indbyggere.

Geografi 
I Culiacán ligger elvene Humaya og Tamazula som flyder ud i Río Culiacán. Byen ligger på 54 meters højde i lavlandet ved foden af bjergkæden Sierra Madre Occidental, som går langs vestkysten af Mexico.

Historie 
Oprindelig var landet i området omkring Culiacán befolket af forskellige stammer.

Byen blev imidlertid grundlagt af Nuño de Guzmán, en af de mest blodtørstige af conquistadorene under navnet San Miguel de Culiacán. I kolonitiden var Culiacán en afsides provinshovedstad i en lavt befolket, nordlig provins.

Klima 
Klimaet i Culiacán er fugtigt og varmt om sommeren og efteråret, mens det er tørt og behagelig varmt om vinteren. Årsmiddeltemperaturen ligger på 23,8 °C, med en varmerekord på 41,7 °C, og en kulderekord på –2,0 °C. Årsmiddelnedbøren ligger på 2106 mm.

Økonomi 
Culiacán er det  vigtigste industricenter i Sinaloa, med 32,5 % af delstatens industri. Meget af dette er basert på statens rige jordbrug, tekstilindustri og byggeri. Fiskeri betyder også meget for næringslivet i Culiacán-området. Gennem kunstvanding udviklede byen større betydning.

Uofficielt er Culiacán et centrum for kokainsmugling fra Sydamerika, først og fremmest fra Colombia, til USA, noget som både fører til stor rigdom og mange bandekonflikter.

Trivia 

 Culiacán har en smuk katedral fra 1800-tallet i centrum.
 Byen har også varme kilder ca. 30 minutter udenfor centrum.
 Byen har 16 forskellige institutioner for højere uddannelse
 Byens professionelle basketballhold hedder Tomateros de Culiacan
 Byens professionelle fodboldhold hedder Dorados de Culiacán.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Culiacán Kommune 

Byer i Mexico
Etableret i 1531
Hobro Kirke

Hobro kirke ligger i Hobro Sogn der er et sogn i Hobro-Mariager Provsti (Århus Stift). Sognet ligger i Mariagerfjord Kommune; indtil Kommunalreformen i 1970 lå det i Onsild Herred (Randers Amt).

Den nuværende kirke blev indviet den 31. oktober 1852. Den er tegnet af daværende bygningsinspektør for Jylland, Michael Gottlieb Bindesbøll (mest kendt for Thorvaldsens Museum). I 1846 var den oprindelige kvaderstenskirke ved at falde sammen, så den blev revet ned i 1848 for at give plads for den på mange måder utraditionelle nye kirke; bl.a. er tårnet i østenden (over koret), så det bedre ses fra byen.

Ekstern henvisning 
 Hobro Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Mariagerfjord Kommune
Kirker i Århus Stift
Kirker i Randers Amt
Kirke
Gottlieb Bindesbøll
Halimedes

Halimedes er en af planeten Neptuns måner: Den blev opdaget den 14. august 2002 af et hold astronomer under ledelse af Matthew J. Holman, og fik lige efter opdagelsen den midlertidige betegnelse S/2002 N 1. Lørdag den 3. februar 2007 vedtog den Internationale Astronomiske Union navnet Halimedes, efter en af Nereiderne; de halvtreds døtre af Nereus og Doris.

Halimedes kredser om Neptun i en vidtstrakt, "aflang" bane (dvs. med stor excentricitet), som hælder stærkt mod Neptuns ækvator. Månen har retrograd omløb, dvs. den kredser populært sagt den "forkerte" vej rundt om Neptun.

Halimedes har en massefylde på 1500 kilogram pr. kubikmeter, hvilket lader ane at den hovedsageligt består af vand-is. Overfladen er forholdsvis mørk, og tilbagekaster kun 16 % af det lys der falder på den.

Neptuns måner
Sao (måne)

Sao, tidligere kendt som S/2002 N 2 og Neptun XI, er en af planeten Neptuns måner: Den blev opdaget den 14. august 2002 af et hold astronomer under ledelse af Matthew J. Holman, og fik den midlertidige betegnelse S/2002 N 2 &mdasj; Den Internationale Astronomiske Union navngavn den Sao den 29. januar 2007. Neptuns måner navngives traditionelt efter skikkelser i den græske mytologi der har med havet eller vand at gøre, og Sao er en af nereiderne.

Sao, der er ca. 44 km i diameter, kredser om Neptun i en afstand på ca. 22,4 millioner km og banen har en stejl vinkel i forhold til Neptuns ækvator. Med en massefylde på omkring 1500 kilogram pr. kubikmeter formoder man at månen hovedsagelig består af vand-is med lidt klippemateriale i. Overfladen er forholdsvis mørk, og tilbagekaster blot 16 % af det lys der falder på den.

Neptuns måner
Laomedeia

Laomedeia er en af planeten Neptuns måner: Den blev opdaget den 13. august 2002 af et hold astronomer under ledelse af Matthew J. Holman. Den fik oprindeligt den midlertidige betegnelse S/2002 N 3. Den Internationale Astronomiske Union navngav efterfølgende månen navnet Laomedeia. Neptuns måner bliver pr. tradition opkaldt efter skikkelser hentet fra den græske mytologi, der har noget med havet eller vand at gøre.

Laomedeia har en massefylde omkring 1500 kilogram pr. kubikmeter, hvorfor man skønner, at den hovedsageligt består af vandig is med mindre mænder klippemateriale. Overfladen er forholdsvis mørk og tilbagekaster blot 16 % af det lys, der falder på den.

Neptuns måner
Aosta

Aosta () er en by i Italien med 34.000 indbyggere. Byen er hovedstad i regionen Valle d'Aosta. Aosta blev grundlagt 25 f.v.t. af kejser Augustus som romersk koloni, dengang med navnet Augusta Praetoria.

I 1993 var Aosta den første vært for vinterudgaven af European Youth Olympic Festival.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

Byer i Valle d'Aosta
Vintersportssteder i Italien
Psamathe (måne)

Psamathe er en af planeten Neptuns måner: Den blev opdaget den 29. august 2003 af et hold astronomer under ledelse af David C. Jewitt, og fik lige efter opdagelsen den midlertidige betegnelse S/2003 N 1. Senere har den Internationale Astronomiske Union vedtaget at opkalde den efter nereiden Psamathe fra den græske mytologi. Månen Psamathe kendes desuden også under betegnelsen Neptun X (X er romertallet for 10).

Psamathe er en forholdsvis mørk, irregulær ("kartoffelformet") klode med en mørk overflade der kun tilbagekaster 16% af det lys der falder på den. Den kredser i en vidtstrakt, "aflang" (excentrisk) bane omkring Neptun, hvor den fuldfører ét omløb for hver knap 25 år.

Neptuns måner
Byblos

Byblos (arabisk Djubejl) ligger i Libanon ca. 37 km nord for Beirut. Byen er en af de store fønikiske byer, men den har eksisteret længe inden Fønikerne – måske endda mere end 7000 år (ca. 5000 fvt.).

I 1984 blev Byblos optaget på UNESCO's Verdensarvsliste som den ældste beboede by i verden.

Eksterne henvisninger 

 Byblos through the ages, Nina Jidéjian, Dar al-Machreq, Beyrouth, 1977
 Je m'appelle Byblos, Jean-Pierre Thiollet, H & D, Paris, 2005 

Libanon
Verdensarvsområder i Asien-Australasien
Fønikien
Karl Christian Lammers

Karl Christian Lammers (født 1943) er en dansk forfatter af historiske værker og historiker, kommentator og lektor ved Københavns Universitet fra 1969 til 2013. Han specialiserer sig i moderne tysk historie og nazisme.

Lammers var i 1992-2007 medlem af redaktionen af tidsskriftet European Contemporary History i London. Han var konsulent i Tysklands historie på Danmarks Nationalleksikon og har haft flere gæsteprofessorater i Tyskland.

Biografi, kort 
 1969, cand.mag. i historie og tysk, Københavns Universitet.
 1969, ansættelse som amanuensis ved Institut for Samtidshistorie, Københavns Universitet.
 1975, Lektor ved Institut for Samtidshistorie, Københavns Universitet.
 1994/ – , medlem af Editorial Board for Contemporary European History.
 1994/ 1995, gæsteprofessor ved universitetet i Kiel, Tyskland.
 1999/ 2000, gæsteprofessor og professor ved universitetet i Tübingen, Tyskland.
 2001/ -, koordinator af undergruppen Norden and the German Question i det nordiske Koldkrigs-projekt.

Forskning 
 Monografi om det dansk-tyske forhold efter 1945 (Danmark og det tyske problem)
 Fremstilling af anden verdenskrigs historie.

Bibliografi, kort 
 Føreren – Hitlers politiske karriere, København 1992.
 Fascination og forbrydelse. Tysklands historie 1933 – 1945, København 1992.
 Det ny Tyskland. Fra sammenbrud til genforening, København 1993.
 Hitlers modstandere. Det andet Tyskland 1933 – 1945, København 1996.
 Bundesrepublik Deutschland. Staat, Gesellschaft, Geschichte und Kultur, København 1996.
 Vejen til Auscwitz. Det nazistiske Tysklands mord på Europas jøder, København 2000.
 Hovedstad Berlin 1871 – 2000. Magt, arkitektur og erindring, København 2000.
 Nazismens epoke. Førerstat, Volksgemeinschaft og racekrig, København 2003.
 Tyskland efter murens fald 1989, Århus 2006.
 Goebbels: Hitlers spindoktor, København 2008.

Yderlig har Lammers bidraget med artikler i danske, tyske, engelske og franske tidsskrifter og antologier om blandt andet Danmarks forhold til DDR DDR’s historie, dansk-tyske relationer.

Referencer 

Historikere fra Danmark
Debattører fra Danmark
Ansatte ved Københavns Universitet
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Neso

Neso er en af planeten Neptuns måner: Den blev opdaget den 14. august 2002 af et hold astronomer under ledelse af Matthew J. Holman og fik det midlertidige navn S/2002 N 4. Månen blev senere af den Internationale Astronomiske Union navngivet Neso i overensstemmelse med traditionen for at opkalde Neptuns måner efter skikkelser fra den græske mytologi der har med havet eller vand at gøre.

Neso kredser om Neptun i en enorm bane og fuldfører et kredsløb på 25 år og 8 måneder. Den har en massefylde på omkring 1500 kilogram pr. kubikmeter og består sandsynligvis fortrinsvis af vandig is med mindre mængder klippemateriale. Overfladen er forholdsvis mørk og tilbagekaster blot 16 % af det lys, der falder på den.

Neptuns måner
Harlingen

Harlingen () er en by og kommune i den nederlandske provins Frisland. Arealet er 27 km² og byen har 16.000 indbyggere.

Harlingen ligger ved havet. Der er en havn med sejlrute til øerne Vlieland og Terschelling. Harlingen har to jernbanestationer: En ved havnen og en i den historiske by. Togforbindelse til Leeuwarden.

Henvisninger 

Kommuner i Frisland
Byer i Frisland (Nederlandene)
Nitten røde roser

Nitten røde roser er en dansk film fra 1974, skrevet og instrueret af Esben Høilund Carlsen efter en roman af Torben Nielsen.

Medvirkende 
 Henning Jensen – William Brehmer 
 Poul Reichhardt – Kriminalassistent Ancher
 Jens Okking – Kriminalassistent Brask
 Ulf Pilgaard – Kriminalassistent Rieger
 Holger Juul Hansen – Kriminalkommisær Runge
 Troels Munk – Henri Durant
 Lisbet Lipschitz – Frk. Durant
 Helle Virkner – Marianne Durant
 Mogens Brix-Pedersen – Otto Lintz
 Birgit Sadolin – Fru Lintz
 Paul Hüttel – Poul Steffensen
 Bendt Rothe – Janus Bech
 Birgitte Federspiel – Louise Bech
 Lene Vasegaard – Charlotte Nørlund
 Rasmus Windfelt – Charlotte Nørlunds søn
 Preben Lerdorff Rye – Holger Hjort
 Pia Grønning – Bitten Hjort
 Holger Munk – Direktør Pelving
 Vibeke Juul Bengtsson – Direktør Pelvings sekretær
 Bente Puggaard-Müller – Politibetjent
 Per Årman – Spejderfører

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1974
Kriminalfilm fra Danmark
Film instrueret af Esben Høilund Carlsen
Film baseret på værker af danske forfattere
Dansksprogede film
Rainer Werner Fassbinder

Rainer Werner Fassbinder (født d. 31. maj 1945 i Bad Wörishofen, Bayern, Vesttyskland, død d. 10. juni 1982 i München, Vesttyskland) var en tysk filminstruktør.

Liv 
Rainer Werner Fassbinder er en af de mest produktive filmskabere i nyere tid. Hans over 40 film i den 13 år lange karriere er en præstation, ikke mange nutidige filmskabere kan matche. Udover spillefilmene lavede han fire tv-serier på sammenlagt 23 dele, samt diverse teateropsætninger, og han arbejdede som kameramand og skuespiller for andre instruktører. 

Dette produktionstempo kunne opnås ved, at han brugte de samme skuespillere i sine film. De kendteste er de tre kvindelige skuespillere Hanna Schygulla, Margit Carstensen og Irm Hermann.

Fassbinder havde sit udgangspunkt i teateret, og denne forkærlighed for scenen kan tydeligt ses i hans film. Han filmer med en bevidst stivhed, både i skuespillernes bevægelser og replikaflevering, men også i klipning og kameraføringen. Denne måde at filme på ligger i forlængelse af det tema, de fleste af hans film behandler: menneskers manglende evne til at ændre det samfund, som de selv har skabt og er en del af, og med det de konventioner, det består af. Hans hovedværker Effi Briest, Angst æder sjæle, Maria Brauns ægteskab og Martha viser på hver sin måde fire kvindeskæbner, som alle bøjer sig og bukker under for samfundets krav. 

Fassbinder blev fundet død i 1982 af en overdosis sovepiller og kokain.

Filmografi 
 Kærlighed er koldere end døden (1969)
 Katzelmacher (1969)
 Pestens guder (1970)
 Warum läuft Herr R. Amok? (1970)
 Den amerikanske soldat (1970)
 Das Kaffeehaus (tv-film, 1970)
 Oprøret i Niklashausen (tv-film, 1970)
 Rio das Mortes (tv-film, 1971)
 Whity (1971)
 Advarsel mod en hellig luder (1971)
 Pionererne i Ingolstadt (tv-film, 1971)
 Frugthandlerens fire årstider (1971)
 Petra von Kants bitre tåre (1972)
 Fru Geesches frihed (tv-film, 1972)
 Vildets veje (tv-film, 1973)
 Otte timer er ikke hele dagen (tv-miniserie, 1972-73)
 Verden i en tråd (tv-film, 1973)
 Nora Helmer (tv-film, 1974)
 Martha (tv-film, 1974)
 Angst æder sjæle (1974) 
 Effi Briest (1974)
 Frihedens knytnæve (1975)
 Wie ein Vogel auf dem Draht (tv-kortfilm, 1975)
 Mutter Küsters' himmelfart (1975)
 Angst for angsten (tv-film, 1975)
 Jeg vil jo kun, at I elsker ham (tv-film, 1976)
 Satans yngel (1976)
 Kinesisk roulette (1976)
 Bolwieser (tv-film, 1977)
 Frauen in New York (tv-film, 1977)
 Den desperate mand (1978)
 Tyskland i efteråret (dokumentarfilm, 1978)
 I et år med 13 måner (1978)
 Maria Brauns ægteskab (1979)
 Den tredje generation (1979)
 Berlin Alexanderplatz (tv-miniserie, 1980)
 Lili Marleen (1981)
 Lola (1981)
 Teater i trance (dokumentarfilm, 1981)
 Veronika Voss' længsel (1982)
 Querelle (1982)

Se også 
 Rainer Werner Fassbinder (dokumentarfilm) - film fra 1975
 Fassbinder - at elske uden at kræve - film fra 2015

Eksterne kilder/henvisninger 
 

 Officiel hjemmeside
 
 
 
 Leksikon.org dansk leksikon-artikel om Fassbinder fra Leksikon for det 21. århundrede

Filminstruktører fra Tyskland

Tyskere i 1900-tallet
Ole Christian Madsen

Ole Christian Madsen (født 18. juni 1966 i Roskilde) er en dansk filminstruktør.

Biografi 
Ole Christian Madsen blev uddannet fra Den Danske Filmskole i 1993 sammen med blandt andre Per Fly og Thomas Vinterberg. Ole fik sit store gennembrud med En kærlighedshistorie (2001), som var en del af Dogmebølgen, der dominerede dansk film i 1990'erne. Senere har han haft succes med Nordkraft, en filmatisering af Jakob Ejersbos roman af samme navn.

Ole Christian Madsen har skrevet og instrueret en række af prisvindende film, blandt andet Pizza King (1999) og gennembruddet En kærlighedshistorie (2001), som efterfulgte den succesfyldte serie Edderkoppen (2000), som med tiden er blevet en dansk klassiker, med flere genudsendelser hvert år. Ole Christian Madsen (OC)  fulgte op med den kritikerroste Nordkraft (2005), som baserede sig på Jakob Ejersbos roman af samme navn, hvorefter Prag (2007) fik både stort publikum og priser i året. Det store internationale gennembrud kom med Flammen & Citronen (2008), der ikke blot blev en af de mest sete film nogensinde i Danmark, men også solgte til over 150 lande. OC har lavet 9 film, den sidste er livsprojektet Steppeulven (2015), historien om Eik Skaløe, Iben Nagel Rasmussen og rockbandet Steppeulvene. Han har instrueret flere TV serier, her i blandt Taxa og Rejseholdet.  Et karakteristika ved hans film er, at de er optaget forskellige steder i verden, som f.eks den Oscar shortlistede spillefilm SuperClasico (2011), som blev optaget i Buenos Aires i Argentina. I de sidste 4 år har OC instrueret den amerikanske kultserie, Banshee (2012-2015) for HBO, en serie, hvor han også har fungeret som EP Showrunner.

Ole Christian Madsen er en del af den succesfulde årgang fra filmskolen, der også indbefatter Thomas Vinterberg og Per Fly.

Filmografi 
 Lykkelige Jim (1993)
 Stormfulde hjerter (1994)
 TAXA (1997) – Tv-serie
 Sinans bryllup (1997)
 Pizza King (1999)
 Edderkoppen (2000) – Tv-serie
 En kærlighedshistorie (2001)
 Rejseholdet (2002-2004) – TV-serie
 Nordkraft (2005)
 Prag (2006)
 Flammen og Citronen (2008)
 Superclasico (2011)
 Banshee (2012-2015)
 Steppeulven (2015)
 Krudttønden (2020)

Eksterne henvisninger 
 

Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Filminstruktører fra Danmark
Robertprisen for årets instruktør
Personer fra Roskilde
Personer i Kraks Blå Bog
Danskere i Hollywood
Larry Niven

Laurence van Cott Niven (født 30. april 1938 i Los Angeles, Californien) er en amerikansk science fiction-forfatter. Nivens startede med at udgive historier i 1960'erne, og selvom Nivens historier både omhandler magi og spekulationer om Supermans sex-liv, er han primært kendt for at skrive såkaldt "hård" science fiction, specielt i peridoen i 1970'erne hvor den såkaldte "New Wave" Science fiction var på sit højeste.

Karriere 
En af Nivens mest kendte romaner er Ringworld (Dansk, Ringverdenen) der foregår i det fiktive univers Known Space (Det Kendte Rum) hvor mange af hans historier foregår. Dette univers strækker sig over ca 2 milliarder år før vores tidsregning til engang omkring år 3200.

Nivens forfatterskab inkluderer bøger skrevet i samarbejde med blandt andet Jerry Pournelle og Steven Barnes samt historier skrevet i andres fiktive universer som fx Fred Saberhagens Besærker-univers. Andre forfattere, som f.eks. Poul Anderson, Dean Ing og S. M. Stirling har derudover fået lov at skrive historier indenfor Det Kendte Rum.

Danske udgivelser:
 Grog'erne (Novellesamling, Irlov-Regulus), 1976
 Neutronstjerne (Novellesamling, Irlov-Regulus), 1976
 Galaktisk imperium (Novellesamling, Irlov-Regulus), 1977
 Ringverden (Roman, Borgen Science-Fiction), 1986
 Ringbyggerne (Roman, Borgen Science-Fiction), 1992

De tre første bøger er primært novellesamlinger som fortæller om piloten Beowulf Schaeffers oplevelser mens Ringverden-serien fortæller om Beowulfs stedsøn Carlos Wu's oplevelser på Ringverdenen. De fleste af disse historier udspiller sig i Det Kendte Rum.

Priser:
 1967: HUGO – Neutronstar (Neutronstjerne) (Bedste novelle)
 1970: NEBULA – Ringworld (Ringverdenen) (Bedste roman)
 1970: LOCUS – Ringworld (Ringverdenen) (Bedste roman)
 1971: HUGO – Ringworld (Ringverdenen) (Bedste roman)
 1972: HUGO – Inconstant Moon (Bedste novelle)
 1972: DITMARS – Ringworld (Ringverden) (Bedste internationale science fiction)
 1975: HUGO – The Hole Man (Bedste novelle)
 1976: HUGO – The Borderland of Sol (Bedste novelle)
 1980: LOCUS – The Convergent Series (Bedste novellesamling)
 1984: LOCUS – The Integral Trees (Bedste roman)
 1998: SEIUN – Fallen Angels

Larry Niven har ikke selv en hjemmeside, men den "mest officielle" fan-klub hvor Larry Niven selv deltager i debatter findes på www.larryniven.net. Her findes også en opdateret liste over Nivens forfatterskab.

Udover bog-udgivelser har Larry Niven b.a. skrevet en historie til Star Trek (udgivet som tegneserien "The soft Weapon") samt omskrevet superhelten Grønne Lygtes univers for Marvel etc. Flere af disse ting fortæller han selv om i bøgerne Playgrounds of the Mind og N-Space hvori der også fortælles om skabelsen af flere af hans historier.

Eksterne henvisninger 

 http://www.larryniven.net/

Science fiction-forfattere fra USA
Personer fra Los Angeles
Tove Maës

Tove Rønnenkamp Maës (født 30. april 1921 i København, død 31. december 2010) var en dansk skuespillerinde.

Tove Maës indledte sin karriere i 1942 på Odense Teater.

Hun er især kendt for en række filmroller. Hun fik debut i Ditte Menneskebarn fra 1946 og spillede Bente i De røde heste fra 1950. Derudover spillede hun den kvindelige hovedrolle i flere andre af Morten Korch-filmatiseringerne fra 1950'erne.

Tove Maës spillede på tv fru byrådssekretær Lilli Lund i Matador og fru Zakariassen i Riget I.

Hun modtog Bodilprisen for bedste kvindelige hovedrolle tre gange: I 1954 for Himlen er blå, i 1971 for Det er nat med fru Knudsen og i 1983 for Felix.

Filmografi 

 Billet mrk. (1946)
 Ditte Menneskebarn (1946)
 De pokkers unger (1947)
 I de lyse nætter (1948)
 Mens porten var lukket (1948)
 De røde heste (1950)
 Mosekongen (1950)
 Fodboldpræsten (1951)
 Det gamle guld (1951)
 Nålen (1951)
 Himlen er blå (1954)
 Flintesønnerne (1956)
 Skarpe skud i Nyhavn (1957)
 Over alle grænser (1958)
 Sorte Shara – Alarm i Østersøen (1961)
 Det stod i avisen (1962)
 Bussen (1963)
 Jeg - en kvinde (1965)
 Jeg - en elsker (1966)
 Utro (1966)
 Gys og gæve tanter (1966)
 Jeg - en marki (1967)
 Elsk din næste (1967)
 Manden der tænkte ting (1969)
 Sangen om den røde rubin (1969)
 Helle for Lykke (1969)
 Tre slags kærlighed (1970)
 Det er nat med fru Knudsen (1971)
 Præsten i Vejlby (1972)
 Mig og Mafiaen (1973)
 Ta' det som en mand, frue (1975)
 Gangsterens lærling (1976)
 Hvem myrder hvem? (1978)
 Historien om en moder (1979)
 Trællenes børn (1980)
 Felix (1982)
 Hip Hip Hurra (1987)
 Sidste akt (1987)
 Dansen med Regitze (1989)
 Isolde (1989)
 Manden der ville være skyldig (1990)
 Bryllupsfotografen (1994)
 Riget I (1994)

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 Tove Maës på www.danskfilmogteater.dk 
 

Personer fra København
Skuespillere fra Danmark
Bodilprisen for bedste kvindelige hovedrolle
Påklædningsdukke

En påklædningsdukke er en dukke lavet af papir/karton. Påklædningsdukker skal ofte klippes ud af et ark papir sammen med tilhørende beklædningsgenstande. De forskellige beklædningsgenstande er forsynet med papirflapper, som kan bøjes og derved holde beklædningsgenstanden fast på dukken. Langt de fleste påklædningsdukker er fra tiden 1900-1970 og piger. De forskellige beklædningsgenstande er ofte inspireret af modetøj fra en pågældende tid.

Oprindeligt var påklædningsdukkerne en overgangsform imellem modedukker og modeblade i Frankrig omkring 1830. Disse modedukker havde i nogle tilfælde både forside og bagside.

Legetøj

ja:着せ替え人形
XSL

XSL (EXtensible Stylesheet Language) er en slags Style Sheets til XML.

De benyttes til at transformere XML filer, til andre formater.
Den mest kendte brug er at ændre XML til HTML/XHTML, som kan vises i en webbrowser, men XSL kan også benyttes til at konvertere XML filer til CSV eller ændre XML filer fra et schema til et andet.

XSL er delt op i tre dele:
 XSLT – et sprog til transformering af XML dokumenter
 XPath – et sprog til navigering i XML dokumenter
 XSL-FO – et sprog til formatering af XML dokumenter

Eksterne henvisninger 
 W3schools om XSL 
 W3C om XSL
 Introduktion til XML
 introduktion til XSL-FO og XSLT, information og selvstudie (på tysk)
 XSLT introduktion (på tysk)

World Wide Web Consortium
Markup language
Internetteknologi
XSLT

XSLT, Extensible Stylesheet Language Transformations er et XML-baseret sprog til transformering af XML-dokumenter og en del af W3C-standarden XSL.

XSLT-1.0 blev en W3C web standard den 16. november 1999. XSLT-2.0 den 23. januar 2007.

Eksterne henvisninger 
 XSL Transformations (XSLT) Version 2.0
 W3schools om XSLT
 XSLT Introduktion  (på tysk)
 XSLT Reference  (på tysk)
 XSLT og XPath Reference  (på tysk)

World Wide Web Consortium
Markup language
Internetteknologi
XPath

XPath er et sprog til at finde information i et XML dokument. XPath bliver brugt til at navigere mellem elementer og attributter i et XML dokument. XPath er det største element i W3C's XSL standard.

Eksterne henvisninger
W3schools om XPath 
XPath Tutorial (german)
XSLT and XPath Reference (german) 

World Wide Web Consortium
Markup language
Internetteknologi
Jean Baptiste Perrin

Jean Baptiste Perrin (født 30. september 1870 i Lille, død 17. april 1942 i New York City) var en fransk fysiker og Nobelprismodtager. Han modtog Nobelprisen i fysik i 1926 for sit arbejde med materiens atomare struktur samt især for sin opdagelse af sedimentationsligevægten.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fysikere fra Frankrig
Nobelprismodtagere i fysik
Nobelprismodtagere fra Frankrig
Personer fra Lille
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet