kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Finlands jernbaner

Finlands jernbaner består af det netværk, som dannes af de enkelte jernbaner, som opretholdes af den statslige myndighed Trafikverket. Det finske banenet benyttes hovedsagelig af det statsejede VR. Nettet har russisk sporvidde defineret som 1524 mm i Finland.

I 2010 var det jernbanenet, som forvaltedes af baneforvaltningscentralen, 5.919 km langt af hvilket 51,9 % var elektrificeret. Den elektrificerede sportrafik omfattede ca. 65 % af al trafik. I 1982 var banenettet endnu 6.041 km langt, men fra og med 1996 har man nedlagt 381 km. Banenetværket er på de fleste strækninger ensporet, de vigtigste undtagelser er de baner, som går i regiontrafik i hovedstadsregionen, hovedbanans del Helsingfors–Riihimäki–Tammerfors, Riihimäki–Kouvola–Luumäki og banen Kervo-Lahtis. Det højeste punkt på det nuværende finske banenet (2006) befinder sig på Laurila-Kelloselkä-banen, hvor højden er 249,82 meter over havet.

Banenettets vigtigste ruter er Helsingfors–Tammerfors–Uleåborg, Helsingfors–Villmanstrand–Sankt Petersburg og Helsingfors–Åbo. Der går både gods- og passagerartrafik over grænsen til Rusland. Der forekommer tillige godstrafik til og fra Sverige, men godstrafikken må omlades på grund af forskellen i sporvidde. Det findes ingen passagertrafik med tog over den svenske grænse. Der findes desuden godsvognsfærger til Sverige og Tyskland. Godstrafikken til og fra Rusland er langt mere intensiv end til/fra noget andet land.

Jernbaner i Finland

Baner

Nedlagte baner

Veteran- og andre baner

Sporvogne

Undergrundsbane

Skovbane

Kabelbane 
 Koli, Kolin Kisköysirata
 Levi, Levi Ski Resort

Andre Bane 
 Hyvinge / Hyvinkää, Jernbanemuseum
Palikir

Palikir er hovedstaden i Stillehavsstaten Mikronesien. Byen har  indbyggere og ligger på øen Pohnpei.

Referencer 

Hovedstæder i Oceanien
Joseph Cotten

Joseph Cheshire Cotten (15. maj 1905 i Petersburg, Virginia, USA – 6. februar 1994 i Westwood, Californien, USA) var en amerikansk filmskuespiller.

Han teaterdebuterede i 1930, og fra 1937 ved Orson Welles' Mercury Theatre. Han fik en betydelig filmdebut som kritikeren Leland i Citizen Kane (1941), opfulgt af større roller i The Magnificent Ambersons (Familien Amberson, 1942) og Journey into Fear (Angsten for det ukendte, 1943). Han havde også betydelige roller i Hitchcocks Shadow of a Doubt (I tvivlens skygge, 1943) og Cukors Gaslight (Gaslys, 1944), foruden hovedrollen i The Third Man (Den tredje mand, 1949). I alle disse film opviste han en karakteristisk intelligent og reserveret spillestil, men fra 1950'erne af, efter bl.a. Niagara (1953) og The Killer is Loose (Morder på fri fod, 1956), blev filmene højst ujævne. Han udgav selvbiografien Vanity Will Get You Somewhere i 1987.

Eksterne henvisninger 
 
 

Skuespillere fra Virginia
Paul Henreid

Paul Henreid, egentlig Paul Hernreid von Wassel-Waldingau, (10. januar 1908 i Trieste, Østrig-Ungarn – 29. marts 1992 i Santa Monica, Californien, USA) var en østrigsk-amerikansk filmskuespiller og -instruktør.

Han spillede teater i Wien, og filmdebuterede der i 1933. Han var i britisk film fra 1935 med roller i bl.a. Goodbye, Mr. Chips (Farvel, Mr. Chips, 1939) og Night Train to Munich (Nattog til München, 1940). Han fik sit gennembrud i Hollywood mod Bette Davis i Now, Voyager (Under nye stjerner, 1942), og huskes af mange for rollen som Ingrid Bergmans ægtemand i Casablanca (1942). Han spillede til at begynde med sofistikerede verdensmænd, men tog senere også roller som stod i modsætning til hans elegante ydre. Han instruerede film som Dead Ringer (1964) med Bette Davis og en række fjernsynsproduktioner, bl.a. i serien Alfred Hitchcock Presents (Alfred Hitchcock præsenterer, 1955-62).

Henreid har fået to stjerner på Hollywood Walk of Fame.

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Østrig
Skuespillere fra USA
Filminstruktører fra Østrig
Filminstruktører fra USA
Hollywood Walk of Fame
Tylopilus

Tylopilus er en slægt af svampe. Den eneste art af denne slægt, som forekommer i Europa, er Galderørhat (Se billedet)

Karakteristika:

Noter 

Rørhat-familien
Linnés seksualsystem

Linnés seksualsystem er en klassifikation af alle planter – eller rettere alle organismer som ikke er dyr – i 24 grupper ("klasser"). Systemet blev første gang publiceret 1735 i hans Systema Naturae og vandt umådelig indflydelse. Spor af systemet fandtes stadig i det 20. århundredes skolefloraer (fx Elisabeth Trydes fra 1930) og i hovednøglen i Rostrups flora, i hvilken man skulle starte med at tælle støvdragere i blomsten. Linnés system er for længst forældet, idet moderne systematik følger fylogeniske principper, altså forsøger at lade inddelingen afspejle evolutionens forløb. Det var ikke Linnés hensigt at skabe et naturligt system. Han ville derimod lave et praktisk system.

Linnés seksualsystem 

Linné baserede inddelingen i klasser på tilstedeværelsen og antallet af hanlige kønsorganer (støvdragere) samt eventuelle sammenvoksninger af disse. Først afgjorde tilstedeværelsen eller fraværet af kønsorganer om arten var fanerogam (frøplante) eller kryptogam. Fanerogamerne deltes så i arter med tvekønnede blomster og arter med énkønnede blomster, og de første efter antallet af støvdragere (1, 2, 3, ..., 10, 12, mange) med særlige klasser for arter med sammenvoksede støvdragere. Hver klasse kunne efterfølgende underinddeles efter antallet af frugtanlæg eller grifler. For eksempel hører Paeonia med talrige støvdragere og to frie karpeller til Klasse XIII Polyandria, ordenen Digynia.

Linné fik den tyske botaniker og plantetegner Georg Dionysius Ehret til at lave en anskuelsestavle af sit system. Det skete allerede mens Linné studerede i Holland. I tabellen herunder bruges Ehrets tegninger.

Etymologi 
Linné sammensatte sine navne for klasserne af ord og orddele fra de klassiske sprog græsk og latin, præcis som i navngivningen af planter og dyr. Vigtigst var naturligvis talordene, hvor de græske blev valgt. Således er for eksempel navnet på klassen Triandria dannet af tri – ”tre” – og andria – ”hanlig” (andros – mand).

Noter 

 Carl von Linné: Systema Naturae. 1. udgave, Leiden, 1735.
 Snoeijs, Pauline (2007) Linnés brudkammare. Artéa Förlag AB, 240 sider.

Botanisk taksonomi
Port Vila

Port Vila  er hovedstaden og den største by i Stillehavsstaten Vanuatu. Byen ligger på sydkysten af øen Efate i Shefa-provinsen. Ved folketællingen i 1999 var der 29.356 indbyggere i byen, hvilket var en forøgelse på 55 % i forhold til den foregående folketælling i 1989. Nu har byen indbyggere. Port Vila er det økonomiske og kommercielle centrum i Vanuatu.

Historie 
Det område, som byen ligger på, har været beboet af melanesere i tusindvis af år. De første europæere ankom i 1606, anført af Pedro Fernández de Quirós og Luis Váez de Torres. I det 19. århundrede etablerede franske kolonister kommunen Franceville, der erklærede sig uafhængigt i 1889 og blev således den første selvstyrende nation til at praktisere valg uden at gøre forskel på race og køn. På trods af at der var ca. 500 oprindelige indbyggere og under 50 hvide, blev de kun sidstnævnte, der fik lov til at besidde offentlige embeder. En af de valgte præsidenter var oprindelige amerikaner, nemlig R. D. Polk. 

Efter 1887 blev territoriet administreret i fællesskab af franskmænd og briter. Dette blev formaliseret i 1906, da en engelsk-fransk kondominium. Under 2. verdenskrig var Port Vila en amerikansk og australsk flybase. I 1987 ødelagde en cyklon byen. Derefter fulgte et jordskælv i januar 2002, der også ødelagde hovedstaden og dens omgivelser

Økonomi 
Port Vila er Vanuatus vigtigste havn og centeret for landets handel. Den internationale lufthavn, der også ligger i byen, hedder Bauerfield International (VLI).

De største industrier er stadig landbrug og fiskeri. Turisme bliver også vigtigt; især fra Australien og New Zealand. Byen havde over 50.000 besøgende i 1997.

Vanuatu er et skatteparadis og offshoreøkonomien i Port Vila er en vigtig del af økonomien.

Klima 
Port Vila har tropisk klima ned en tørtid og en regntid. Der falder i gennemsnit 2.360 mm regn om året

Undervisning 
I Port Vila ligger en af afdelingerne af University of the South Pacific, der ejes i fællesskab af tolv nationer i Stillehavet

Verdensarv 
Port Vila var i august 1999 vært for Unesco møde "2nd World Heritage Global Strategy for the Pacific Islands Region"- Et af hovedpunkterne, der havde relevans til Vanuatu og stillehavsregionen var spørgsmålet om egnetheden af undervandsarkæologi for påskrifter på UNESCOs Verdensarvsliste.

Noter 

Hovedstæder i Oceanien
Byer i Vanuatu
Vaskenødder

Vaskenødder/vaskeskaller er et biologisk nedbrydeligt vaskemiddel til brug ved tøjvask eller almindelig rengøring. De tørrede bærskaller indeholder saponiner, som rengør og blødgør. Vaskenødderne er velegnede til allergikere, da de ikke indeholder nogle kunstige kemikalier. Produktet dyrkes bl.a. i Nepal og Indien, hvor det har været brugt til sæbe i hundredvis af år.

Vasketøj
Haahr Benzin

Haahr Benzin er et olie- og benzinselskab, og det eneste privatejede i Danmark. 

Olaf Haahr stiftede Haahr Benzin i 1960 som ”O.Haahrs Olieforretning” hvor han lejede en tankvogn og fik en kontrakt med Esso om at sælge olieprodukter i og omkring Vejle. I 2004 solgtes benzinstationerne til Statoil, men i 2007 påbegyndte Olaf Haahr igen opbygningen af en kæde af tankstationer, men denne gang udelukkende automatiske stationer. I dag har selskabet 36 automatiske tankstationer i Danmark, 24 i Jylland, 7 på Fyn, 4 på Sjælland og 1 på Lolland.

Haahr Benzin har siden 1974 haft hovedkontor i Vejles gamle teaterbygning, beliggende i centrum af Vejle.

Referencer

Eksterne henvisninger
Haahrbenzin.dk 

Etableret i 1960
Tankstationer i Danmark
Virksomheder i Vejle
Eigil Knuth (billedhugger)

Eigil greve Knuth (født 8. august 1903 i Klampenborg, død 12. marts 1996 i København) var en dansk billedhugger, forfatter og polarforsker. Han var også perifert med i modstandsbevægelsen under Danmarks besættelse.

Biografi 
Knuth var søn af Eigil Knuth og Marie f. Gamél, blev student fra Østre Borgerdyd Gymnasium 1921, var elev på Teknisk Skole 1921-22, blev forberedt til Kunstakademiet hos Henning Schiøler og var elev på Kunstakademiets bygningstekniske skole 1922-24 og på dets farvetekniske laboratorium 1933-34. Han blev vejledt af Kai Nielsen og uddannede sig videre på træskærerværksteder i Val Gardena, Italien 1926 og 1928.

Han deltog i Nationalmuseets udgravninger i Vestgrønland 1932, 1934 og 1945, var kunstanmelder ved Dagens Nyheder 1933-35, deltog i Courtauld-ekspeditionen til Østgrønland 1935 og i Expédition Française Transgroenland 1936, var leder af Dansk Nordøstgrønland ekspedition 1938-39, Peary Land-ekspeditionerne 1947-50 og 1963-73. hvorunder arbejdet i årene 1972-73 har koncentreret sig om etableringen af et flyvepladsanlæg på Kap Harald Moltke. Han var speaker ved Statsradiofonien 1942-45.

Eigil Knuth blev dr.scient.soc. h.c. ved Københavns Universitet 1979, modtog Ebbe Muncks Hæderspris 1975, blev tildelt Det Kongelige Danske Geografiske Selskabs Hans Egede Medalje 1951, The Royal Scottish Geographical Society's Mungo Park Medal og The Patron's Medal of the Royal Geographical Society, London 1953, Det grønlandske Selskabs Rink-medalje 1967. Han var Ridder af Dannebrog, Dannebrogsmand og modtog Fortjenstmedaljen i sølv.

Han er begravet på Bispebjerg Kirkegård.

Forfatterskab 
Eigil Knuth: Kunst og Liv (1927)
Eigil Knuth: Fire Mand og Solen (1937)
Eigil Knuth: Under det nordligste Dannebrog (1940)
Eigil Knuth: Billedhugger i Angmagssalik (1943)
Eigil Knuth: Bogen om Ernst Zeuthen (1943)
Eigil Knuth: Tanker ved Tingene (1945)
Eigil Knuth: Fridtjof Nansen og Knud Rasmussen (1948)
Eigil Knuth: Sommerrejsen til Pearyland (1948)
Eigil Knuth: Aron fra Kangoq (1968)
desuden artikler i dagspressen og i tidsskrifter.

Se også 
 Eigil Knuth - billedhugger, forfatter, polarforsker - Portrætfilm fra 2000

Eksterne henvisninger 
 
Eigil Knuth: "Dansk Pearyland Ekspedition. Sidste års meteorologi og topografisk overblik" (Geografisk Tidsskrift, Bind 50; 1950) 
P.C. Winther, J. Troelsen, K. Holmen, P. Johnsen, B. Fristrup, E. Knuth: "A Preliminary Account of the Danish Pearyland Expedition, 1948-9" (Arctic, vol. 3 nr 1 (1950), s. 2-13)	
Eigil Knuth: "An Outline of the Archaeology of Peary Land" (Arctic, vol. 5 nr 1 (1952), s. 17-33) 
 Sofus Christiansen: "Mindeord Eigil greve Knuth (1903-1996)" (Geografisk Tidsskrift, Bind 97; 1997)

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974 
 
 
 

Modstandsfolk fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Billedhuggere fra Danmark
Grever fra Danmark
Eigil 2
Faglitterære forfattere fra Danmark
Polarforskere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Modtagere af Fortjenstmedaljen i sølv
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kunstkritikere fra Danmark
Ansatte i DR
Modtagere af Nersornaat
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Modtagere af Ole Haslunds Kunstnerfonds legat
Personer fra Klampenborg
Rørhat-slægten

Rørhat (Boletus) er svampeslægt, som tilhører rørhat-ordenen. Karl Johan-svampen er beskrevet i særskilt artikel. De øvrige er ligeledes spiselige, men punktstokket indigo- rørhat kan af ukyndige forveksles med Boletus satanas, som forårsager maveforgiftninger. Den giftige art har imidlertid tydeligt net på stokken og lugter ubehageligt.

Klassifikation 

De almindeligste danske svampe i denne slægt er:
 Karl Johan (svamp), populær-navn for svampearten Spiselig Rørhat, Boletus edulis. 
 Brunstokket rørhat (Boletus badius)
 Rødsprukken rørhat (Boletus chrysenteron)
 Punktstokket Indigo-rørhat (Boletus erypthropus)

 Se Liste over arter af Rørhat

Sammenligning

Signaturforklaring 
  = lækker spise
  = spiselig
  = uspiselig
  = ukendt giftighed
  = advarsel
  = giftig
  = påvirker sindet

Noter

Litteratur 
 Korhonen, Mauri (1973) Svampe i vor natur, Gyldendal
 Knudsen, Henning & Jens H. Petersen (2009) Politikens svampebog, Politiken Forlag
 Tidsskriftet Svampe. Foreningen til svampekundskabens fremme, diverse årgange.

Svampeslægter
 

pt:Boleto
Eriksminde Efterskole

Eriksminde Efterskole på Bjerager Mark ved Bovlstrup nær Odder, blev oprettet som friskole i 1865. Den nuværende beliggenhed fik den i 1906, hvor der blev oprettet efterskole. Efterskolearbejdet blev imidlertid indstillet omkring 1920. I 1956 blev efterskolen genåbnet som kostskole, hvilket den ikke havde været tidligere, og som sådan har den fungeret siden.

Per Slyngborg havde indtil 1. august 2014 været skolens forstander i 24 år, hvor han blev afløst af Søren Møllgaard Kristensen, som i sommeren 2018 afløstes af Lynge Korsgaard og fru Julie Korsgaard Andersen.

Eriksminde trinbræt 
Ved genåbningen i 1956 blev der på Eriksmindevej oprettet et trinbræt på Hads-Ning Herreders Jernbane (Aarhus-Odder-Hov). Odder-Hov-banen blev nedlagt i 1977, men banetracéet er bevaret som en asfalteret sti mellem Eriksmindevej og Bovlstrup.

Eksterne kilder/henvisninger 
 Eriksminde Efterskoles historie 1865-1981

Efterskoler
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Odder Kommune
Etableret i 1865
Carl Lindman

Carl Axel Magnus Lindman (6. april 1856 i Halmstad – 21. juni 1928 i Stockholm) var en svensk botaniker. Han er især kendt for 10-bindsværket Nordens Flora (1901-05), som blev oversat til dansk.

Lindman tog licentiateksamen fra Uppsala Universitet i 1884 med botanik og zoologi som hovedfag. Fra 1905-1923 var han professor ved den botaniske afdeling på Sveriges naturhistoriska Riksmuseum. Lindman var en meget dygtig plantetegner, hvilket han udnyttede både til at illustrere sine afhandlinger og til tavleværket Bilder ur Nordens Flora (1901-05) med omkring 650 farveplancher.

Lindman samlede og ordnede Carl von Linnés efterladte herbarier og skrev flere afhandlinger om Linné.

Den sydamerikanske planteslægt Lindmania (Bromeliaceae) er opkaldt efter C. A. M. Lindman.

Henvisninger 

 Bilder ur Nordens flora, 1901-05

Botanikere fra Sverige
Medlemmer af Kungliga Vetenskapsakademien
Personer fra Halmstad
Sterling Hayden

Sterling Hayden, egentlig Sterling Relyea Walter, (født 26. marts 1916 i Upper Montclair, New Jersey, USA, død 23. maj 1986 i Sausalito, Californien, USA) var en amerikansk filmskuespiller og forfatter. Han medvirkede i westerns og film noir film i størstedelen af sin karriere.

Liv og karriere 
Han filmdebuterede i 1941, og fik sit gennembrud i John Hustons The Asphalt Jungle (Asfaltjunglen, 1950). Han blev truet med sortlistning i 1951 efter medlemskab af kommunistpartiet, men slap udenom ved at navngive kolleger. Hayden spillede titelrollen i Johnny Guitar (1954) og hovedrollen i Stanley Kubricks The Killing (Det store gangsterkup, 1956). Han huskes ikke mindst for fine præstationer som den gale general som starter kernefysisk krig i Kubricks Dr. Strangelove (1964), korrupt politimand i The Godfather (1972) og som landarbejdernes overhoved i Novecento (1900, 1976).

Sterling Hayden døde af prostatakræft i Sausalito i 1986. Han blev 70 år.

Bibliografi

Fodnoter

Eksterne henvisninger 

 
 

Skuespillere fra USA
Banaroo

Banaroo er en tysk popgruppe, der har haft flere succesfulde singler i lande som Tyskland og Schweiz. Gruppen består af to mænd og to kvinder. Banaroo udgav deres debutsingle "Dubi Dam Dam"  i flere lande, den 5 og 6. juni, 2005. Den opnåede enorm succes, især i Tyskland, hvor den var nummer to på hitlisterne. i juli udkom et album, som hed "Banaroo's World". Albummet lagde nummer # 1 i Tyskland og Østrig.

Banaroo's anden single, "Space Cowboy", blev udgivet i Europa i august 2005. Selv om de var på den tyske top ti, var det en total fiasko. Deres tredje single, julesangen "Coming Home For Christmas", var heller ikke noget hit ligesomsom de tidligere udgivelser, selv om de stadig var på top ti i Tyskland og Østrig.

I december 2005 udgav Banaroo et andet album, "Christmas World". Trods navnet indeholdt den ikke nogen julesange. Albummet debuterede som # 12 på den tyske hitliste den 9. december 2005.

24 februar 2006, udgav Banaroo deres fjerde single "Uh Mamma". En måned senere (den 24. marts 2006),udgav Banaroo deres tredje album "Amazing". 27 juni 2006 udgav de deres næste single "Sing and Move (La La La Laaaa)".

"Dubi Dam Dam" blev udgivet i Australien i april 2007.

I juli 2007, udgav Banaroo det sidste studiealbum, "Fly Away".

Musikgrupper fra Tyskland
Musikgrupper fra 2005
Musikgrupper opløst i 2008
Skardstinden

Skardstinden (2.373 moh.), også kaldt Skardstind, ligger i Lom kommune i Innlandet fylke i Norge. Skardstinden regnes som Norges femte højeste bjerg. Skardstinden ligger i den østlige del af Jotunheimen, 2,5 km vest for Galdhøpiggen.

Skardstinden er en del af det såkaldte Skardstindmassivet, som har tre topper: Skardstinden (2373 moh.), Nåla (2.310 moh.) og Vestre Skardstinden (2.219 moh.).

Jotunheimen
Bjerge i Innlandet
Lauryn Hill

Lauryn Noel Hill (født 25. maj 1975) er en amerikansk sanger, producer og skuespiller. Hun blev i begyndelsen af sin karriere primært kendt som forsangeren i det populære band The Fugees.

I 1998 sprang hun ud som solo artist med det anmelderroste album The Miseducation of Lauryn Hill. Med albummet vandt Lauryn Hill 5 Grammy priser.

Diskografi 
1998 The Miseducation of Lauryn Hill
2002 MTV Unplugged No. 2.0

Film 
1991 As the World Turns – Kira Johnson
1992 Here and Now
1993 King of the Hill – Elevator Operator
1993 Sister Act 2: Back in the Habit – Rita Louise Watson
1996 ABC Afterschool Specials – Malika
1997 Hav Plenty – Debra
1998 Restaurant – Leslie

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 
 P3 Playlistnyt 
 

Sangere fra USA
Fra DR P3 playlistnyt
Lee Perry

Lee "Scratch" Perry (født Rainford Hugh Perry 20. marts 1936 i Kendal, Jamaica, død den 29. august 2021) var en musiker, der havde stor betydning for udbredelsen af genrer som reggae og dub. Han anvendte ofte pseudonymer herunder blandt andet Pipecock Jackxon og The Upsetter.

Hans debutalbum The Upsetter udkom i 1969.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 P3 Playlistnyt
 

Fra DR P3 playlistnyt
Musikere fra Jamaica
Madison Avenue (band)

Madison Avenue var en australsk pop duo, der bestod af sangskriver og producer Andy Van Dorsselaer og sanger og tekstforfatter Cheyne Coates. Madison Avenue er bedst kendt for deres sang "Don't Call Me Baby", som toppede som nummer 2 på ARIA Singles Chart i 1999 og nummer 1 i New Zealand og Storbritannien i 2000.

Debutalbummet The Polyester Embassy udkom i 2000.

Gruppen blev opløst i 2003.

Diskografi

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Musikgrupper fra Australien
Musikgrupper fra 2000
Musikgrupper opløst i 2003
Marc Costanzo

Marc Francis Costanzo (født 1. august 1972) er en canadisk sanger. Marc Costanzo er primært kendt for sin rolle som medforsanger i det canadiske indie rock band Len. 
Foruden sin karriere som sanger er han desuden producer og sangskriver. Han er ligeledes Senior Creative Consultant ved EMI Music Publishing, Canada. 

Costanzo har i en periode ageret guitarist i punk bandet Sum 41. 

Marc Costanzo er halv britisk halv italiensk af oprindelse.

Eksterne henvisninger 
 P3 Playlistnyt 

Fra DR P3 playlistnyt
Sangere fra Canada
Marina and the Diamonds

Marina Lambrini Diamandis (født 10. oktober 1985), bedre kendt under kunstnernavnet Marina and the Diamonds, er født i Abergavenny i Wales. Hendes far er græsk og hendes mor er walisisk.

Marina's kunstnernavn består af hendes fornavn og efternavn Diamandis, hvilket er græsk og oversat Diamonds.
And the Diamonds delen referer til hendes fans, som hun skrev i sin MySpace ("I'm Marina, You are the Diamonds"), og er ikke et band som navnet ellers hentyder til.

Debutsinglen "Obsessions"/"Mowgli's Road" udkom i juni 2009. 

Hendes debutalbum The Family Jewels udkom 22. februar 2010.

Marina har flere gange arbejdet sammen med den danske musikvideoinstruktør Casper Balslev, der instrueret videoerne til singlerne "Primadonna", "Radioactive", "Power and Control", "Fear and loathing" og "Lies".

Eksterne henvisninger 

 
 
 
 Marina and the Diamonds på BBC Wales
 Marina and the Diamonds på Blogspot
 Marina & The Diamonds: Mowgli’s Road (Wales/UK) – P3’s Uundgåelige uge 49 | 30. november – 6. december 2009 

Sangere fra Wales
Musikere fra 679 Artists
Meja

Meja Anna Pernilla Kullersten, bedst kendt under kunstnernavnet Meja (født Anna Pernilla Torndahl; 12. februar 1969 i Nynäshamn, Sverige) er en svensk komponist og sangerinde. Hun er især kendt for singlerne "I'm Missing You","All 'Bout the Money" og duetten med Ricky Martin "Private Emotion". 

Hendes single "How Crazy are You?" er blandt andet blevet brugt til Xbox videospillet Dead or Alive Xtreme Beach Volleyball.

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Sangere fra Sverige
Fra DR P3 playlistnyt
Personer fra Stockholm
Vesle Galdhøpiggen

Vesle Galdhøpiggen eller Lille Galdhøpiggen (2.369 moh.), også kaldt Veslepiggen ligger i Lom kommune i Oppland fylke i Norge. Vesle Galdhøpiggen regnes som Norges sjettehøjeste bjergtop (når Styggedalstindane regnes som én top). Vesle Galdhøpiggen ligger i den østlige del af Jotunheimen ca. 600 m nord-nordvest for Galdhøpiggen.

Jotunheimen
Bjerge i Innlandet
Mel & Kim

Mel and Kim var en britisk popduo bestående af søstrene Melanie og Kim Appleby. De opnåede stor succes i årene mellem 1986 og 1988 før Melanie blev alvorligt syg med kræft.

Debutsinglen "Showing Out (Get Fresh at the Weekend)" udkom i 1986. Debutalbummet F.L.M. udkom i 1987. Albummet blev gruppens eneste.

Kim forsøgte efter gruppens opbrud at lancere en solokarriere. I 1990 udkom albummet Kim Appleby.

Duoer
Musikgrupper fra Storbritannien