kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eryk Anders

Eryk Anders (født 21. april 1987 i Luzon i Filippinerne) er en amerikansk professionel MMA-udøver, der i øjeblikket konkurrerer i letsværvægt-division, og er tidligere college football-spiller for Alabama Crimson Tide.

Baggrund 
Anders blev født på en US Air Force base i Filippinerne, hvor hans mor var stationeret på det tidspunkt. Da Anders gik i high school flyttede han til San Antonio, Texas, hvor han spillede fodbold for Smithson Valley High School.

MMA-karriere

Tidlig karriere 
Anders begyndte sin MMA-karriere i 2012 som en amatør, hvor han deltog i 22 amatørkampe før sin professionelle debut mod Josh Rasberry den 22. august, 2015 forStrike Hard Productions. Han besejrede Rasberry på bare 40 sekunder via TKO.

I sin anden professionelle kamp besejrede han Demarcus Sharpe via enstemmig afgørelse.

Anders besejrede Garrick James på TKO.

Anders besejrede herefter Dekaire Sanders via sumbission (rear naked choke).

I sin femte professionelle kamp besejrede han Jesse Grün på TKO via slag.

MMA-Bellator 
Anders fik sin Bellator-debut den 21 oktober 2016, hvor han besejrede Brian White på TKO på 23 sekunder.

Legacy Alliance 
Anders sluttede sig herefter til Legacy Fighting Alliance. Han besejrede Jon Kirk på TKO i LFA 6: Junior vs Rodriguez den 10 marts 2017.

Den 23 juni 2017, kæmpede Anders  Legacy Fighting Alliance-mellemvægt-mesterskabet. Han besejrede Brendan Allen via en 49-46 enstemmig afgørelse og vandt mesterskabet.

Ultimate Fighting Championship 
Anders fik sin UFC debut mod Rafael Natal på UFC on FOX 25, som en sen erstatning for Alessio di Chirico , der blev tvunget til at trække sig på grund af en nakkeskade. Han vandt kampen via knockout i første omgang.

Anders erstattede med kort varsel Jimi Manuwa, og mødte Thiago Santos i en letsværvægts-kamp ved UFC Fight Night 137. Anders tabte via TKO, da han kollapsede og ikke formåede at komme hen til sit hjøerne i slutningen af 3. omgang. Denne kamp indbragte ham Fight of the Night-prisen.

Anders er planlagt til at møde Elias Theodorou i en mellemvægts-kamå ved UFC 231 den 8. december, 2018

Personlige liv 
Anders og hans kone Yasmin er gift og har en søn.

Mesterskaber og resultater 

 Ultimate Fighting Championship
 Performance of the Night (1 gang) vs. Tim Williams
 Fight of the Night (1 gang) vs Thiago Santos
 Legacy Alliance
 LFA Middleweight Championship (1 gang)
 National Collegiate Athletic Association
 BCS National Championship (2009)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Eryk Anders – UFC.com 
 Eryk Anders – Sherdog.com 

MMA-udøvere fra USA
Speciale (opgave)

Et speciale (på kandidatudannelser formelt et kandidatspeciale) er en større, afsluttende skriftlig opgave i et ofte selvvalgt emne på en højere læreanstalt. På kandidatuddannelser og lignende akademiske uddannelser udgør specialet (og specialeforsvaret) ofte den afsluttende eksamen og skal demonstrere at den studerende mestrer de for faget relevante metodiske værktøjer. Specialet på sådanne uddannelser skal i princippet udgøre og vurderes som en videnskabelig afhandling.

Traditionelt fremlægger kandidaten specialet, og eksamineres efterfølgende i det, ved et såkaldt specialeforsvar. Nogle kandidatuddannelser har dog helt eller delvist afskaffet det mundtlige specialeforsvar.

Uddannelse
Lersøparken

Lersøparken er en offentlig park, der ligger øst for Tagensvej og umiddelbart syd for Bispebjerg Hospital i bydelen Bispebjerg, København.

Historie 
Oprindeligt lå der en naturlig sø, kaldet Lersøen, hvor parken ligger i dag. I 1750 gik den fra nutidens Lyngbyvej til den nordlige ende af Nørrebrogade. Søens naturlige dræn blev blokeret og erstattet af en kanal kendt som Lygte Å for at forbedre Københavns vandforsyning. Søen blev omdannet til marskland i 1800-tallet. Kurveflettere fra København brugte området til at høste tagrør og siv. Mod slutningen af århundredet begyndte man at bruge søen til losseplads, og området omkring søen blev gradvist bebygget til sognet Brønshøj, der var vokset frem i 1901.

Lersøparken blev etableret i årene 1908-13, og i årene 1909-20 blev der opført kolonihaver langs parken. Mellem Ryparken station og Bispebjerg Hospital ligger Kolonihaveparken, hvor seks haveforeninger med i alt 398 kolonihaver holder til. Her opstod i 1910 de første haveforeninger, som i dag er fredet af Københavns Kommune.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Det gamle København

Parker i København
Bispebjerg
Bjørnfjell Station

Bjørnfjell Station (Bjørnfjell stasjon) er en jernbanestation på Ofotbanen, der ligger ved Bjørnfjell i Narvik kommune i Norge. Stationen består af nogle få spor, en perron og en stationsbygning i rødmalet træ med ventesal og toilet. Rallarveien følges delvist med banen fra Bjørnfjell til Rombaksbotn.

Den nuværende station er den anden af slagsen. Den første blev oprettet ved 36,50 km 1. maj 1912, da trafikken på banen gjorde det nødvendigt med et ekstra krydsningsspor mellem Katterat Station og grænsen til Sverige. Oprindeligt hed stationen Bjørnefjell, men den skiftede navn til Bjørnfjell i april 1921. Stationen lå på en kraftig stigning, så da Ofotbanen blev elektrificeret i 1923, blev det besluttet at anlægge en ny station længere mod øst, ca. 2 km fra grænsen. Den nye station ved 40,42 km åbnede 1. oktober 1925. Den gamle station blev samtidig nedgraderet til trinbræt men overlevede af hensyn til betjeningen af hytterne i området. Den blev nedlagt 27. november 1955 og erstattet af den nærliggende Søsterbekk Station, der var åbnet 5. juli 1955.  

Den nye Bjørnfjell Station blev fjernstyret 14. juli 1963 og gjort ubemandet i 1969. I 2014 blev der arbejdet på at udvide krydsningssporene på stationen for at udvide kapaciteten på banen.

Stationsbygningen på den gamle station blev opført i 1912 efter tegninger af Harald Kaas. Den blev flyttet til den nye station som turiststation i 1937. Stationsbygningen på den nye station stammer fra Djupvik Station men blev flyttet omkring 1925.

Da Tyskland angreb Norge 9. april 1940 under anden verdenskrig, lykkedes det for et kompagni norske soldater at slippe væk fra Narvik i forvirringen. De begav til Bjørnfjell langs med jernbanen. 16. april blev den norske styrke nedkæmpet af tyske Gebirgsjägere. Seks norske soldater faldt, 45 blev taget til fange af tyskerne, og de fleste andre blev interneret i Sverige. Der er opsat en mindeplade med navnene på de faldne på Bjørnfjell Station.

Litteratur

Eksterne henvisninger

Noter 

Stationer på Ofotbanen
Etableret i 1925
Katterat Station

Katterat Station (Katterat stasjon) er en jernbanestation på Ofotbanen, der ligger sydvest for fjeldet Katterat i Narvik kommune i Norge. Stationen består af nogle få spor, en perron og en stationsbygning i rødmalet træ med ventesal og toilet. Stationen ligger i en kurve mellem Kap Horn-tunnelen og Sørdalstunnelen. Der er ikke bilvej til Katterat Station, der derfor kun kan nås med tog eller til fods.

Historie og omgivelser 
Stationen blev oprindeligt oprettet som krydsningsspor under navnet Hundalen, da banen mellem Gällivare og Narvik åbnede 15. november 1902. 1. april 1903 åbnedes en holdeplads, der blev opgraderet til station omkring 1909. 1. januar 1951 skiftede den navn til Katterat. Den blev gjort fjernstyret og ubemandet 14. juli 1963. I 2002 blev der etableret et nyt krydsningsspor for malmtogene på stationen.

Den første stationsbygning var en banevogterbolig. Den anden og nuværende blev opført i 1921 efter tegninger af NSB Arkitektkontor.

Under opløsningen af unionen mellem Sverige og Norge i 1905 var der udstationeret norske styrker her. Ruinerne efter barakkerne kan fortsat ses. Under anden verdenskrig byggede tyskerne artilleristillinger mod Rombaksbotn her. De to stier fra stationsområdet ned til bebyggelsen blev kaldt for henholdsvis Norskebakken og Tyskerbakken.

I dag ligger Katterat Fjellstue, der ofte benyttes som lejrskole, og fem huse, der nu benyttes som hytter, ved stationen. Indtil banen blev fjernstyret i 1960'erne var der fast beboelse på stedet. Beboelsen blev etableret i 1923, da Katterat fik den ene af banens to transformatorstationer. De gamle bygninger ved stationen er nu fredede. Stedet er i dag et populært vandreområde, da der udgår flere vandreruter fra stationen. Der er således Rallarveien til Rombaksbotn og Bjørnfjell, anlægsvejen østpå mod Katteratvann (Katterjaure) og anlægsvejen sydover, op gennem Hundalen. Det er desuden muligt at gå over fjeldet til Rombak, men her er der kun sti på dele af ruten og ellers vildmark.

Den ca. 4 m høje stenformation Katteratgubben befinder sig ca. 50 m vest for stationsområdet. Den ca. 10 ton tunge stenblok balancerer på en anden sten, men på trods af to tunnelsprængningsprojekter lige i nærheden er den ikke styrtet ned.

Litteratur 
 
 Agge Theander: I rallarnes spor. Ofoten museum, 1993. 
 Agge Theander: Vandringer på Rallarveien, Ofotbanen. Fotefar mot nord, 1996. 
 Steinar Aas: Narviks Historie bd.1 Byen, banen og bolaget.

Eksterne henvisninger 

 Fremover: Unikt jernbanemiljø

Stationer på Ofotbanen
Etableret i 1902
Rombak Station

Rombak Station (Rombak stasjon) er en jernbanestation på Ofotbanen, der ligger i Narvik kommune i Norge. Stationen består af tre spor, en perron og en stationsbygning i rødmalet træ med ventesal og toilet. Stationen har ikke direkte forbindelse til vejnettet, med mindre man har tilladelse til kørsel og nøgle til bommen ved Sildviksveien.

Stationen åbnede som holdeplads, da banen blev taget i brug 15. november 1902. Oprindeligt hed den Sildvik, men den skiftede navn til Rombak 1. januar 1951. Den blev opgraderet til station omkring 1909. Den blev fjernstyret 14. juli 1963 og gjort ubemandet på omkring samme tidspunkt.

Den første stationsbygning var en banevogterbolig, der brændte i 1940. Den nuværende stationsbygning blev opført i 1942 efter tegninger af NSB Narvik distrikt. 

I forbindelse med åbningen i 1902 blev der også opført et vandtårn efter tegninger af Paul Armin Due. Det var i brug, indtil banen blev elektrificeret i 1923. Vandtårnet er rundt, opført i mursten og med et tag udformet som et spir. Vandtårnet blev fredet i 2002 for at bevare en arkitektonisk, bygningshistorisk og jernbanehistorisk værdifuld bygning fra banens åbning.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

 

Stationer på Ofotbanen
Etableret i 1902
Oldedalen

Oldedalen er en sydvendt dal og bygdesamfund inderst i Nordfjord, syd for Olden i Stryn kommune i Vestland fylke i Norge. Centralt i dalen er Oldevatnet og Oldenelven som løber gennem dalen og ud i Nordfjorden. Den er cirka 20 kilometer lang, omgivet af 1500-1800 meter høje fjelde på begge sider. Dalen er en landbrugsbygd, men som også rummer mange turistrettede tiltag. Særlig kendt er turiststedet Briksdalsbreen. I Oldedalen ligger også Hansa Bryggeris tapperi for Olden brevann.

Oldedalen er en frodig bygd med et godt grundlag for landbrug. Inderst i dalen ligger gårdene Gytri, Yri, Rustøen, Mykløen, Høgalmen, Myklebust, Melkevold, Briksdal, Åbrekk, Tungøen, Åberg og Kvamme.

Kilder og henvisninger 

 Oldedalen på norgeskart.no

Stryn
Vestlands geografi
Dale i Norge
Lyngbækvej (Roskilde Kommune)

Lyngbækvej  er en to sporet omfartsvej der går syd om Tjæreby, der ligger syd for Roskilde.

Vejen åbnede den 4. september 2018, og skal være med til at få den tunge trafik der skal ud til grusgravene samt FDM Sjællandsringen og til Tune til at køre uden om Tjæreby, så byen ikke bliver belastet af tung gennemkørende trafik. 

Vejen starter i Køgevej (primærrute 6) og går forbi Lufthavnsvej hvor der er forbindelse til Roskilde Lufthavn,  derfra forsætter den i en bue øst om Tjæreby og slutter i Tjærebyvej som går mod Tune.

Kilder 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Roskilde
Omfartsveje i Danmark
Hilmar Sølunds Vej

Hilmar Sølunds Vej  er en omfartsvej i Herning. Vejen er en fortsættelse af Vesterholmvej og skaber forbindelse mellem den nye Gødstrup Sygehus og Herning.

Vejen begynder ved Vesterholmvej og går herefter i en bue syd om Gødstrup Sø, og derefter over Vejle-Holstebro-banen hvor den fortsætter syd om Gødstrup og det komme Gødstrup Sygehus.

Vejen ender i frakørsel 2 Herning NV ved Messemotorvejen, (sekundærrute 502) hvor der er forbindelse mod Holstebro, Herning og Vejle.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Herning
Omfartsveje i Danmark
Vimeo

Vimeo er en videodelings-hjemmeside, hvor brugeren kan uploade, dele og se videoer. Det var den første videodelingsside, som understøttede high-definition video. Vimeo blev grundlagt i november 2004 af Jake Lodwick og Zach Klein. Siden fokuserer på kortfilm og film solgt via video on demand.

Se også 
 Youtube

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

It-virksomheder fra USA
Virksomheder i New York City
Etableret i 2004
Peter Kofod

Peter Kofod eller Peder Kofoed er navnet på flere personer:
 Peder Hansen Koefoed (1598—1648) – dansk kaptajn og borgmester i Rønne.
 Peder Kofod Ancher (1710 – 1788) – dansk jurist og professor ved Københavns Universitet.
 Peder Koefoed (1728-1760) – dansk-norsk kartograf.
 Hans Peter Kofoed (1746–1812) – dansk kaptajn, grosserer og godsejer.
 Peder Kofod Trojel (1754–1784) – dansk jurist og digter.
 Peder Schousboe (1766-1832) – dansk botaniker (|Peder Kofod Anker Schousboe).
 Peter Koefoed (1834-1917) – dansk overauditør, etatsråd og ridder af Dannebrog.
 Peter Kofod (aktivist) (1979-) dansk internetaktivist, foredragsholder og musiker.
 Peter Kofod (politiker) (1990-) dansk politiker, folketingsmedlem og europarådsmedlem for DF.
Mika og Tobias

Mika og Tobias er en duo bestående af to danske sangere/youtubere. Duoen har udgivet en række sange uploaded på YouTube, herunder sangen "Ikke mere mælk", der har opnået 13 mio. visninger på videotjenesten. Musikken distribueres endvidere via Spotify og iTunes.

Mika og Tobias' sang/reklamevideo for Legoland, "Landet af Lego" modtog prisen for "Årets reklame" - en af tretten priser  ved Splay Danmarks Guldtuben 2018.

Mika og Tobias har mødt hinanden på Mariager Efterskole i frikirke-sammenhæng.

Singler 
 "Ikke mere mælk" 
 "Av min tå"
 "Landet af Lego" 
 "Sodadisco" (feat. Casper Harding)/Spørg Casper
 "Det er okay"
 "Skovtur"
 "Ryst din krop"
 "Nu det jul"
 "300 tusum" (Alexander Husum feat. Mika og Tobias, Niki Topgaard, Armin/Armin Merusic, Guld Dennis, Eiqu Miller)
 "Gør en forskel" 
 "Mika og tobias"
 "Turbo skak"
 "EU sangen"
 "Børnearbejde"
 "Slap af"
 "Appelsiner"
 "Technotirsdsg"
 ”Musikkens Magi”

Referencer 

Musikgrupper fra Danmark
YouTubere fra Danmark
Ikke mere mælk

"Ikke mere mælk" er en sang af duoen Mika og Tobias, der i juli 2017 lagde en video med sangen op på YouTube. Sangen opnåede i 2018 nogle millioner visninger, skrev medierne.

Videoen ender med, at Mika og Tobias får mælk af en mælkemand, der i videoen spilles af Mikas storebror, Benjamin.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Ikke mere mælk på YouTube

Sange fra 2017
Jon Pold

Jon Pold Christensen (født 1982) er en dansk bassist, komponist og sanger.

Karriere 
Jon Pold turnerede rundt som bassist med forskellige orkestre i Danmark, Tyskland og Sydsverige, hvilket førte til koncerter som support for kunstnere som Manfred Mann's Earth Band, Marcus Miller, Little Feat, Alanis Morissette og Mezzoforte.

I perioden 2008-2013 var han medlem af prog-rock bandet Euzen (norsk-dansk) og turnerede med dette band rundt i Europa, bl.a. på festivalerne "Fusion", "Colors of Ostrava" og "Wave Gotik Treffen".

Han har desuden komponeret musik til Danmarks Radios dokumentar Den uartige dreng.

I 2013 begyndte han et samarbejde med Sylvester Larsen, hvor han har medvirket som bassist, arrangør og korsanger samt komponist.

I 2017 udsendte Jon Pold EP'en "Synergy", der fik airplay i Sydafrika, USA og Sydamerika.

Polds albumudgivelse fra 2019, ON, modtog positive anmeldelser i både ind- og udland, hvor det britiske PROG benævnte ham som: “The Danish 4-string wonder”.

I September måned 2019 inkluderede Prog magazine "When Gods Die", på deres opsamlings CD . Ydermere skrev PROG i oktober 2019 en artikel om Jon Pold Synergy som "månedens rampelys".

ON nåede på den første måned over 50.000 streams og fik flere rosende anmeldelser i hhv. amerikanske, tyske og engelske magasiner og blogs.

I Oktober 2019 skrev Bass guitar magazine & Bass Player Magazine en helsides artikel om Jon Pold & Jon Pold Synergy I juli 2019 medvirkede Jon Pold som bassist på singlen "Alt er Godt" med Chief 1 & Thomas Buttenschøn.

I 2019 blev Pold bassist og kapelmester i Chief 1’s band.

I 2022 trådte Jon Pold ind som bassist/korsanger i Bellami.

Privatliv 
Jon Pold er søn af musiker Henning Pold Christensen.

Han bor på Amager med sin familie

Diskografi 
Pold medvirker på:
 Den uartige dreng (Filmmusik, 2001)
 180 grader Virvar (EP, 2005)
 Eudaimonia (Album, 2009)
 Little Man (Single, 2010)
 ViErVar (Remix, 2010)
 Sequel (Album, 2011)
 The End of Dancing (Album, 2013)
 Keep It in the Dark (Single, 2013)
 Set indefra (Album, 2013)
 Medgang og Modgang (Album, 2015)
 Synergy (EP, 2017)
 On (Album, 2019)
 Alt er Godt (Single, 2019)
 Imborrable (Filmmusik, 2019)
 Det Store K (Lydbog, H. Pold, 2019)
 Kunsten i at være ligeglad (Single, 2020)
 Sol i December (Single, 2020)
 Dear Friend (Single, 2021)
 Håb (Single, 2021)
Højt over skyerne (Single, 2021)
Kunsten i at være ligeglad (Album, 2021)
Nordlig Sjæl (Album, 2022)
Gemini (Single, 2022)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 https://ugeavisen.dk/amager/artikel/jon-i-synergi-med-funk-bassen"Jon i synergi med funk-bassen"], Jacob Schneider på minby.dk, 25. februar 2017, hentet 8. oktober 2018
 Copenhagen Jazz Festival - Jon Pold Synergy
 Anmeldelse "ON", side 33
 "ON" anmeldelse GAFFA 

Bassister fra Danmark
Marie af Nederlandene

Prinsesse Marie af Nederlandene (; 5. juni 1841 – 22. juni 1910) var en nederlandsk prinsesse, der var fyrstinde af Wied fra 1871 til 1907. Hun var datter af Prins Frederik af Nederlandene og barnebarn af Kong Vilhelm 1. af Nederlandene. I 1871 blev hun gift med Fyrst Wilhelm af Wied.

Marie var mor til Fyrst Vilhelm 1. af Albanien, søster til Dronning Louise af Sverige og Norge og moster til Dronning Louise af Danmark.

Referencer

Eksterne henvisninger

Huset Oranien-Nassau
Prinsesser af Nederlandene
Kongelige fra Nederlandene
Kongelige fra Tyskland
Fyrstinder
Personer fra Wassenaar
Nadia Murad

Nadia Murad Basee Taha (, ;) (født 1993 i Koço, nær Sinjar, Irak) er en yazidisk-kurdisk menneskerettighedsaktivist og aktivist for krigsofres rettigheder. Hun er en FN ambassadør for krigsofre og trafficking-ofre og er den første iraker, der har modtaget en Nobelpris.

I august 2014 blev hendes familie myrdet under ISIS-massakren på Yezidi-landsbyen Koço, mens hun selv blev bortført og holdt som sex-slave af terroristorganisationen ISIS i 3 måneder, hvorefter hun undslap med livet i behold. Hun var holdt som slave indenfor byområdet af Mosul. Nadia var hermed en af de over 6.700 yazidiske kvinder taget til fange af ISIS i Irak.

Da det lykkedes hende at undslippe ISIS, flygtede hun med sin eneste overlevende søster fra det ISIS-kontrollede område, og videre til flygtningelejren i Duhok og lejren i Rwanga, hvorfra søstrene fik mulighed for at ankomme til Tyskland som krigsflygtninge.

Nadia blev internationalt kendt for at overleve massakren og undslippe ISIS slaveriet, samt for hendes aktivisme for kvinderettigheder, for voldtægtsofre og for ofre af krigsforbrydelser og trafficking. Allerede mens hun var i lejren i Rwanga i februar 2015, gav hun sit første interview til journalister fra det belgiske dagsblad La Libre Belgique, hvor hun gjorde verdenen opmærksom på ISIS massakren, bortførelse af Yazidi-kvinder, seks-slaveriet og folkemord af Yazidi-folket begået af ISIS.

I Tyskland oprettede hun organisationen Nadia's Initiative, med formålet at hjælpe især Yazidiske kvinder og piger, men også andre kvinder og børn, som er blevet udsat for krigsforbrydelser eller trafficking - hvor organisationen hjælper ofrene med at genopbygge deres liv og netværk.

For hendes vigtige aktivisme og virke blev Nadia udnævnt som FNs Goodwill Ambassadør for krigsofre og ofre af trafficking. Den 16. december 2015 har hun vidnet foran FN's sikkerhedsrådet om de forbrydelser hun var udsat for, samt briefet Rådet vedrørende trafficking under væbnet konflikt. Det var første gang i historien, at Sikkerhedsrådet blev officielt briefet om trafficking.

Nadia modtog også Sakharov-prisen i oktober 2016 sammen med en anden yazidisk aktivist Lamiya Aji Bashar, som også overlevede massakren i samme landsby. Nadia blev derefter af den irakiske regering nomineret til modtagelse af, og modtog i 2018 Nobels fredspris sammen med Denis Mukwege for deres indsats i bekæmpelse af seksuel vold og brug af voldtægt som våben i krig og væbnede konflikter.

Kildehenvisning 

Personer fra Irak
Kvinderetsforkæmpere
Modtagere af Nobels fredspris
Modtagere af Sakharov-prisen
Herning HF & VUC

Herning HF & VUC er en gymnasial uddannelse i Herning. Der går omkring 780 elever på skolen fordelt på den 2-årige HF-uddannelse, 2-årig HF-uddannelse for unge med aspergers syndrom, HF-enkeltfag, AVU (Almen Voksen Uddannelse), FVU (Forberedende Voksen Undervisning), ordblindeundervisning og virksomhedsrettede kurser. På det 2-årige HF går der ca. 390 unge kursister, mens ca. 1.500 voksne i alle aldersgrupper i ugens løb fylder VUC-holdene.

Eksterne henvisninger 
 

Gymnasiale uddannelser
HF & VUC
HF & VUC
Rangerleder

En rangerleder er i Danmark en medarbejder, der direkte leder en rangering. 

Enhver rangerbevægelse skal ledes af én bestemt person, der benævnes rangerlederen. Rangerlederen har ansvaret for rangerbevægelsens førelse og sikkerhed. Rangerlederen skal være lokalkendt i det område, hvor rangeringen finder sted.

Rangerlederen er lokalkendt, når den pågældende har kendskab til:
  SIN
  de lokale sporanlæg, signaler og oversigtsforhold
  hvilke områder, der er omfattet af sikringsanlæg.

Er lokomotivføreren rangerleder, omfatter infrastrukturkendskab til en given banestrækning også lokalkendskab til at udføre rangerbevægelser, som naturligt udføres i forbindelse med godstog eller passagerkørsel i områder omfattet af sikringsanlægget på banestrækningens stationer.

Referencer

Kilde
BaneDanmark SikkerhedsReglement §3 stk. 11.1 (PDF)  

Jernbanefolk
Denis Mukwege

Denis Mukengere Mukwege (født 1. marts 1955) er en gynækolog fra Bukavu, Belgisk Congo. Han oprettede og arbejder i Panzi Sygehus i Bukavu, hvor han specialiserer sig i behandling af kvinder, der blev massevoldtaget af rebel-soldater. Han har behandlet tusindvis af kvinder, som blev ofre for krigsvoldtægt siden Den Anden Congo-krig, nogle af dem voldtaget flere gange, hvor han foretog op til 10 kirurgiske operationer om dagen i hans 18-timers lange arbejdsdage. Ifølge avisen The Globe and Mail, Mukwege er "sandsynligvis verdens førende ekspert i behandling og reparation af kropsskader hos voldtægtsofre." I 2018 modtog han sammen med Nadia Murad Nobels fredspris for "deres indsats i at bekæmpe og ende brug af seksuel vold og voldtægt som våben i krig og væbnede konflikter."

Kildehenvisning 

Personer fra Demokratiske Republik Congo
Kvinderetsforkæmpere
Modtagere af Nobels fredspris