kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Man of Steel

Man of Steel er en amerikansk superheltefilm instrueret af Zack Snyder, og skrevet af David S. Goyer i samarbejde med filmens producer Christopher Nolan, sammen skrev de 3 Batman film Batman Begins, The Dark Knight og The Dark Knight Rises, 3 film var ligeledes også instrueret af Nolan. Filmen er en ny fortolkning af fortællingen om den fiktive superhelt Superman, og den første live-action film om karakteren, siden Superman Returns fra 2006.

Handling
Kort før Superman's hjemplanet Krypton destrueres, bliver den nyfødte Kal-El sendt mod Jorden i en rumkapsel. Landmændene Martha og Jonathan Kent finder den unge dreng, døber ham Clark og opdrager ham som ethvert andet barn. Men han er langt fra som alle andre, og snart viser han sine helt særlige superkræfter.

Som voksen slår Clark Kent sig ned i storbyen Metropolis, hvor han får arbejde på avisen Daily Planet og møder kollegaen Lois Lane. Alligevel føler han sig fremmedgjort pga. sine overmenneskelige kræfter og danner et alterego som Jordens beskytter, Superman.

Alle Supermans evner kommer derefter i brug, da Jorden trues af den skruppelløse General Zod - en af de overlevende fra Krypton, som besidder de samme superkræfter som Superman.

Medvirkende
 Henry Cavill som Kal-El / Clark Kent / Superman
 Amy Adams som Lois Lane
 Michael Shannon som General Zod
 Kevin Costner som Jonathan Kent
 Diane Lane som Martha Kent
 Laurence Fishburne som Perry White
 Antje Traue som Faora-Ul
 Russell Crowe som Jor-El

Referencer

Eksterne henvisninger 

 manofsteel.com, Officielt website
 

Superman
Actionfilm fra USA
Amerikanske film fra 2013
Film baseret på tegneserier
Film instrueret af Zack Snyder
Superheltefilm
Film fra Warner Bros.
Den store razzia

Den store razzia (originaltitel Bullets or Ballots er en amerikansk gangsterfilm fra 1936 instrueret af William Keighley med bl.a. Humphrey Bogart på rollelisten.

Medvirkende (udvalg)
Edward G. Robinson som Detective Johnny Blake
Joan Blondell som Lee Morgan
Barton MacLane som Al Kruger
Humphrey Bogart som Nick 'Bugs' Fenner
Frank McHugh som Herman McCloskey
Joe King som Captain Dan 'Mac' McLaren

Eksterne henvisninger 
 

Kriminalfilm fra USA
Amerikanske film fra 1936
Affaldsøen i det Nordlige Stillehav

Affaldsøen i det Nordlige Stillehav er betegnelsen for en gyre, dvs. en strømhvirvel i det nordlige Stillehav, et område på 700.000 til 15.000.000 km2, hvor der grundet havstrømme samles mængder af havaffald, primært plastikaffald, der flyder rundt i havet. Området er beliggende ca. mellem 135° og 155° vest og mellem 35° og 42° nord. Selve udstrækningen af området er omtvistet, da det afhænger af, hvilke koncentrationer af havaffald, der definerer udstrækningen.

Der findes også affaldsøer i det Sydlige Stillehav, Atlanterhavet og det Indiske Ocean.

Plastikforureningen 

I Affaldsøen i det Nordlige Stillehav er der ophobet store mængde plastikaffald med det meste nedbrudt til mikroplast i konfetti-størrelse eller mindre med en koncentration som er målt i 1999 til 335 000 genstande/km2 eller 5.1 kg/km2. Tilsvarende er der fundet sammenlignelige mængder af mikroplast og nanoplast i alle strømhvirvler i oceanerne.

I 2018 skønnes forureningen her at være fire til seksten gange større end tidligere antaget med en samlet mængde plastik på 79.000 ton eller 1,8 billioner stykker plastik (obs. eng. 1.8 trillion)

Eksterne henvisninger 

 Artikel fra Ingeniøren
 Den store losseplads i Stillehavet, b.dk, 06.03.08

Noter 

Vandforurening
Stillehavet
Oceanografi
Carl Johan Christian von Bessel

Carl Johan Christian von Bessel (død 1789?) var en dansk officer.

Han blev kornet ved Livgarden og steg igennem de forskellige militære grader. Han var fra 1772 til 1789 chef for Norske Livregiment i København. Fra 6. december 1780 til 4. august 1788 var von Bessel tillige kommandant på Kronborg. Han var generalmajor.

Sogne- og garnisonspræsten Andreas Wøldike sagde om von Bessel i sin prædiken ved generalens grav, at han var et eksempel på, at man "uden at krybe og betræde Snig-Veje ... (kunne) hæve sig fra det ringeste Trin til et af de meest ophøiede."

Kilder 

Generalmajorer fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Frederik Ohlrogge

Frederik (Friedrich) Ernst Johan (von) Ohlrogge (12. november 1772 i Hannover – 6. maj 1839) var en dansk officer.

Han afgik 1829 som oberst i Ingeniørkorpset og blev karakteriseret generalmajor og kommandant på Kronborg, hvilket han var fra 1. februar 1829 til 1. februar 1839. Han har udført flere kort over fæstningen.

Han var Kommandør af Dannebrogordenen og Dannebrogsmand.

Han er begravet på Helsingør Kirkegård, hvor H.E. Freund har udført gravmonumentet.

Kilder 
 Niels Bache: Den helsingørske Færgemand Lars Bache, København: Gyldendalske Boghandel, Nordisk Forlag 1905, s. 50.

Generalmajorer fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Hannover
Ingeniørofficerer fra Danmark
Kartografer fra Danmark
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Bent Oluf Jakobsen

Bent Oluf Jakobsen (20. maj 1916 i Sindal – 8. juni 2013 i Humlebæk) var en dansk officer, modstandsmand og psykolog.

Under Besættelsen 
Han var søn af førstelærer Niels Jakobsen (død 1938) og hustru Ane Marie født Sloth Christiansen, blev student 1934, gennemgik Hærens Officersskole 1938-40, arbejdede som ridelærer og var beskæftiget ved Geodætisk Institut 1943-44. Samtidig var han med i illegalt modstandsarbejde og måtte i 1944 flygte til Sverige, hvor han krigen ud blev uddannet i det svenske panservåben for at gøre sig nyttig for Den Danske Brigade for det tilfældes skyld, at Brigaden skulle få brug for kampvognsstøtte.

Militærpsykolog 
I 1946 blev Jakobsen adjudant hos generalinspektøren for rytteriet og påbegyndte samtidig studiet i psykologi ved Københavns Universitet og blev som den første danske officer cand.psych. 1950. Allerede i 1948 var han blevet sekretær for en militærpsykologisk kommission, og fra oprettelsen 1952 og indtil 1956 var han med i en militærpsykologisk arbejdsgruppe. Han underviste i psykologiske emner på Hærens og Flyvevåbnets Officersskoler og var medstifter af og i en årrække bestyrelsesmedlem og formand for Dansk Militærpsykologisk Selskab.

Jakobsen blev oberstløjtnant 1957 og var derefter chef for 1. og 2. trænafdeling, blev chef for forsyningstroppernes befalingsmandsskoler 1963, oberst og chef for Sjællandske Trænregiment og kommandant på Svanemøllens Kaserne fra 1966 til sin pensionering. 4. oktober 1975 var han blevet Kommandør af Dannebrogordenen og bar også Hæderstegnet for god tjeneste ved Hæren.

Han var også politisk aktiv og var medstifter af Aktiv Lytterkomite 1972 og medlem af Aktive Lyttere og Seeres forretningsudvalg og hovedbestyrelse.

Han blev gift 12. oktober 1943 med exam. gymnastik- og danselærerinde Judith Brøns (født 29. september 1918 i Gimlinge), datter af skoleleder Aage Brøns (død 1970) og hustru Sigrid født Nielsen.

Han begraves på Humlebæk Kirkegård.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974

Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kavaleriofficerer fra Danmark
Psykologer fra Danmark
Politisk involverede personer fra Danmark
Kommandører af Dannebrog
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Sindal
Den Danske Brigade
Foreningsformænd fra Danmark
Helge Nielsen (søofficer)

Helge Nielsen (7. oktober 1921 i Kiel – 4. juni 2013 i Espergærde) var en dansk søofficer.

Han var søn af professor, dr.phil. Jakob Nielsen og hustru Carola født von Pieverling, blev student fra Øregård Gymnasium 1939 og gennemgik Søofficersskolen 1940-44. Nielsen blev søløjtnant af 1. grad 1945, kaptajnløjtnant 1950, orlogskaptajn 1954, var på kursus på U.S. Naval Command College 1963-64, blev kommandørkaptajn 1965 og kommandør 1972.

Han var til tjeneste i minestrygere og fregatter 1945-48, i Forsvarsstaben 1948-49, chef i motortorpedobåde 1949-53, til stabstjeneste i Søværnsstaben og ved NATO-stabe i Oslo og Kiel 1953-59, næstkommanderende i fregatten Rolf Krake 1959-60, sektionschef i Søværnsstaben 1960-63, tilknyttet den internationale stab ved NATO's Standing Group i Washington D.C. 1964-66 og Forsvarsakademiets stab 1966-67, chef for fregatterne Herluf Trolle og Peder Skram 1967-70, chef for Marinestabens uddannelsesafdeling 1970-72, chef for torpedobådseskadren 1972-73 og stabschef ved Søværnets Operative Kommando fra 1973 til 1978, hvor han blev forsvarsattaché ved de danske ambassader i Washington D.C. og i Ottawa i Canada. 1983 gik han på pension.

Nielsen blev gift 2. juni 1946 i Holmens Kirke med Bente Britta Bjerrum (født 11. oktober 1925 i Valparaíso, Chile), datter af civilingeniør Andreas Lorenz Bjerrum (død 1950) og hustru Else født Galle (død 1941).

Dekorationer 
 29. januar 1967: Ridder af Dannebrogordenen
 29. januar 1973: Ridder af 1. grad af Dannebrogordenen
 29. januar 1981 Kommandør af Dannebrogordenen
 Hæderstegnet for god tjeneste ved Søetaten
 Legion of Merit

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974

Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Søofficerer fra Danmark
Kommandører af Dannebrog
Personer fra Kiel
Danskere i 1900-tallet
Modtagere af Hæderstegnet for god tjeneste ved Søetaten
Studenter fra Øregård Gymnasium
Tuatara

Tuataraer eller broøgler omfatter to arter af krybdyr, Sphenodon punctatus og S. guentheri. De er de eneste nulevende repræsentanter for ordenen Rhynchocephalia. Tuataraerne overlever i dag kun på nogle små øer ud for New Zealands kyst. 

Tuataraer har en overfladisk lighed med øgler, men adskiller sig fra disse ved hverken at have trommehinder, mellemøre eller egentlige tænder (men i stedet savtakkede kæber). Tuataraer har tre øjne. Ligesom andre krybdyr er de ektoterme, dvs. deres kropstemperatur følger omgivelsernes temperatur tæt. Til trods for dette er tuataraer usædvanligt kuldetolerante og kan være aktive ved temperaturer helt ned til 10 oC. De har et meget lavt stofskifte og kan i hvile nøjes med én vejrtrækning i timen. Hunnerne bliver ikke kønsmodne, før de er mindst 20 år gamle, men en tuataras levetid kan til gengæld overstige 100 år.

Tuataraer lever enten i huler, de selv har gravet eller i redehuller, de har overtaget fra ynglende havfugle. De er nataktive og søger føde tæt på hulens indgang. Føden består hovedsageligt af insekter, men også af og til af mindre hvirveldyr og fugleæg. 

Hunnen er drægtig i et år, før hun lægger sine æg, som klækker efter endnu et år.

Se også
 Triops - har også tre øjne.

Noter 

Dyr fra New Zealand
Krybdyr fra Oceanien
Harald Rothe

Harald Rothe (4. februar 1781 på Urup – 16. november 1848 i København) var en dansk officer og godsejer, far til Carl Peter Rothe.

Han var søn af Casper Peter Rothe (1724-1784) og Edel Cathrine Severine Soelberg (1754-1837). 1806 overtog han Aggersvold, hvor han 1833-35 lod opføre en ny hovedbygning. Han var også ejer af Arnakkegård, Svinningegård og Frihedslund.

Rothe blev 1798 sekondløjtnant i artilleriet, havde en artillerikommando på Kvintus under slaget på Reden 2. april 1801, blev 1805 premierløjtnant og samme år lærer i artillerividenskab ved Artillerikadetinstituttet, blev ved Københavns belejring 1807 såret under et udfald, 1808 adjoint i Generalstaben og 28. juni samme år Ridder af Dannebrog (som en af de første riddere efter ordenens omorganisering). 15. januar 1809 blev han adlet. Samme år blev Rothe stabskaptajn, opholdt sig 1810 en tid hos Prinsen af Pontecorvo ved hovedkvarteret i Holsten, blev 1811 kaptajn, udtrådte 1812 af artilleriet og blev divisionskvartermester og fik samme år majors karakter. 1813 blev Rothe virkelig major, var 1814-15 chef for den holstenske generalkommandostab under generalløjtnant Augustin von Kardorff, 1824 oberstløjtnant og 1. august 1829 Dannebrogsmand.

Rothe udarbejdede 1830 et lejrreglement for den danske hær, for hvilket der samme år bevidnedes ham allerhøjeste tilfredshed. Han blev 1832 overadjutant hos kongen, 1833 oberst, 1836 medlem af Kommissionen for fæstningernes armering og forsvarsvæsen og samme år kammerherre, 1838 generaladjutant-løjtnant, 30. december 1839 kommandant på Kronborg, 10. juni 1841 Kommandør af Dannebrog og fik 1842 generalmajors karakter. Han døde 1848.

Rothe ægtede 17. januar 1806 i Garnisons Kirke Wilhelmine Antoinette Fix (7. december 1788 i København - 15. december 1827 sammesteds).

Kilder 
 Sofus Elvius og H.R. Hiort-Lorenzen: Danske patriciske Slægter, 1. samling, København: Vilhelm Trydes Boghandel 1891.

Harald
Generalmajorer fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Kammerherrer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Jylland
Artilleriofficerer fra Danmark
Personer i Napoleonskrigene fra Danmark-Norge
Dior

Christian Dior SA (i daglig tale blot Dior) er et fransk selskab grundlagt af modeskaberen Christian Dior.

Produktsortiment
Dior fremstiller og sælger bl.a.:
Tøj i haute couture
Accessories (solbriller, smykker etc.)
Kosmetik
Tasker og punge
Sko
Parfumer (bl.a. Poison, J'adore och Miss Dior Cheríe)

Butikker
Dior har en række eksklusive butikker i større byer verden over.

Se også
 New look

Beklædningsvirksomheder fra Frankrig
Kosmetikvirksomheder fra Frankrig
Etableret i 1946
LVMH-selskaber
Carl Peter Rothe

Carl Peter Rothe (29. december 1810 i København – 24. februar 1870 sammesteds) var en dansk godsejer og officer.

Han var søn af generalmajor Harald Rothe, blev 1827 sekondløjtnant i Livregment Kyrasserer, 1831 kammerjunker, 1833 forsat til Husarregimentet, 1836 premierløjtnant og samme år regimentsadjudant, 1838 sekondritmester og fik 1842 afsked som ritmester. Han blev 13. september 1848 Ridder af Dannebrog og 1859 kammerherre.

1840 overtog han fra faderen Aggersvold, som han i 1865 solgte til grev Christian Albrecht Lerche.

Rothe blev gift 1835 i Altona med Henriette Marie Vilhelmine, baronesse Sirtema van Grovestins (26. oktober 1816 - ?). Han døde barnløs, og den adlede gren af slægten Rothe uddøde derfor med ham.

Kilder 
 Sofus Elvius og H.R. Hiort-Lorenzen: Danske patriciske Slægter, 1. samling, København: Vilhelm Trydes Boghandel 1891.

Carl Peter
Godsejere fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Kavaleriofficerer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Caspar Koch

Caspar Koch (født 2. marts 1946 i København) er en dansk skuespiller, instruktør og dramatiker uddannet fra Aarhus Teater i 1973. Instruktør og skuespiller ved Aarhus Teater og Svalegangen 1973-1992. Stifter af teaterfællesskabet "Gruppen"/Aarhus Teater. Var i perioden 1991-1992 rektor for Statens Dramatikeruddannelse. Har været tilknyttet DR-Udvikling (1987-2004). Har fra 1991- 2017 været tilknyttet pastoralseminariet i Aarhus som ekstern lektor/kommunikation. Har i egen produktion skabt "Testamentetrilogien" bestående af Markusevangeliet, Peter og Ilddåben, Paulus - et spejl og en gåde. Opført over 300 gange 1998 - 2010.

Fra 1992 free-lance fortæller og foredragsholder.
Coachuddannet fra Zoënce Academy (UK), Ehama Institute (USA) og Nordlys (DK).

Drama:
I Danmark har jeg rod (Aarhus Teater), De fortabte Spillemænd (efter Wm. Heinesen. Aarhus Teater), Margrethespillet (Aarhus Festuge), Peter og Ilddåben (egen produktion), Huckleberry Finn (efter Mark Twain, Filuren, Odense Teater), Gengældelsens Veje (efter Karen Blixen, Teamteatret), En ny begyndelse (Anis).

Bøger:
I Danmark har jeg rod (Forlaget Drama), Liv og Konsekvens (antologi, forlaget Anis), Træløven (Forlaget Unitas), Inner Views (Forlaget Starseed Books, USA).

Modtog i 1998 Kaj Munk-prisen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Caspar Kochs Officielle hjemmeside
 

Skuespillere fra Danmark
Instruktører fra Danmark
Dramatikere fra Danmark
Personer fra København
Hans Magnus Melin

Hans Magnus Melin (født 14. september 1805 i Vemmerlöf Sogn i Skåne, død 17. november 1877 i Lund) var en svensk teolog.

1822 kom han som student til Universitetet i Lund og beskæftigede sig her både med klassisk filologi og botanik; ved den berømte magisterpromotion 1829, hvor Tegnér laurbærkronede Oehlenschläger, var han magister primus, men i de følgende år vendte han sig fra de græske sprogstudier mere og mere til teologien; 1834 blev han udnævnt til docent i bibelsk eksegese og 1838 præsteviet.

Navnkundig blev han ved sine Föreläsningar öfver Jesu lefverne (holdt i efterårssemestret 1841, udgivne i 4 bind 1842—51; 3. oplag i 2 bind, 1872), som var rettede mod D.F. Strauss’ Leben Jesu, og bidrog meget til, at den tyske forskers anskuelser ikke fik nogen synderlig udbredelse i Sverige. 1841—42 redigerede han sammen med E.G. Bring "Theologisk quartalskrift".

1844 udnævntes han til teologisk adjunkt ved universitetet, 1847 opnåede han professoratet i praktisk teologi, som han dog straks ombyttede med en lærestol i bibelsk eksegese, og 1865 blev han første teologiske professor og domprovst; 1866 indvalgtes han som medlem af det svenske Akademi. Fra 1861 havde han sæde i bibelkommissionen.

Større betydning end hans arbejde her fik den bibeloversættelse med forklarende noter, som han selv udgav: Den heliga skrift, i beriktigad öfversättning och med förklarande anmärkningar (1858—65; nyt forkortet oplag 1875—78; senere flere billige folkeudgaver). En frugt af hans filologiske lærdom var Hand-Lexikon öfver grekiska språket (2 bind 1845—53); endelig har han også udgivet en oversættelse af 2. del af Goethes Faust (1872).

Kilder 

 

Teologer fra Sverige
Bibelforskere
Ansatte ved Lunds Universitet
Medlemmer af Svenska Akademien
Svenskere i 1800-tallet
Salmonsens
Jules Méline

Félix Jules Méline (20. maj 1838 i Remiremont - 21. december 1925) var en fransk statsmand.

Méline blev advokat i Paris og deltog som mådeholden republikaner i oppositionen mod kejserdømmet. 1872 kom han ved et udfyldningsvalg ind i Nationalforsamlingen, hvor han sluttede sig til Venstre. 1876 valgtes han til Deputeretkammeret, var december 1876—maj 1877 understatssekretær i Justitsministeriet, men gjorde sig særlig bemærket, da han som ordfører for toldudvalget 1880—81 optrådte som talsmand for stærk beskyttelse. Februar 1883—april 1885 var han landbrugsminister under Jules Ferry og fik gennemført forhøjet told både for sukker, korn og kvæg. Senere var han formand for den særlige agrargruppe, der krævede yderligere beskyttelse for landbruget. April 1888—november 1889 var han formand i Deputeretkammeret, blev 1890 formand og ordfører for toldudvalget og var hovedophavsmand til den nye udpræget protektionistiske toldlov af 1892.

April 1896 overtog han atter Landbrugsministeriet og tillige ledelsen af et moderat republikansk kabinet, der delvis støttedes af det monarkistiske Højre, men bekæmpedes af det kirkefjendske, socialradikale Venstre. Mélines uvilje mod radikale skridt gjorde ham til bestemt modstander af Dreyfusprocessens revision; efter som dette spørgsmål tilspidsede de politiske modsætninger, blev forbundet med Højre vanskeligere, og ved valget maj 1898 blev Venstre så stærkt, at Méline næste måned måtte vige for den radikale Brisson. Hans saglige og parlamentariske dygtighed bevarede ham stillingen som leder af de moderate oppositionsgrupper, der forenedes til "Progressisterne". Ved præsidentvalget februar 1899 fik han 279 stemmer og 1903 gik han over i Senatet, hvor han kæmpede ivrigt mod ophævelsen af konkordatet, men dog på grund af sin fremrykkede alder og radikalismens vækst ikke kom til at spille nogen hovedrolle. Han har forfattet et vægtigt indlæg for sine statsøkonomiske anskuelser: Le retour à la terre et la surproduction industrielle (1905).

Kilder 

 

Frankrigs premierministre
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
Salmonsens
Camilla Mordhorst

Camilla Mordhorst (født 8. september 1970) er direktør for Dansk Kulturinstitut.

Camilla Mordhorst er student fra Nørre Gymnasium 1989, uddannet cand.comm. i kommunikation og europæisk etnologi fra Roskilde Universitet 1996 og ph.d. ved Nationalmuseet 2003. I 2004 blev hun ansat ved Medicinsk Museion. Fra 2009-13 var hun museumsinspektør og leder af formidlingsenheden ved Københavns Museum. Fra 1. juni 2013 var Camilla Mordhorst direktør for Museet for Søfart i Helsingør, hvor hun efterfulgte Jørgen Selmer.

1. maj 2015 tiltrådte hun som vicedirektør på Nationalmuseet.

Camilla Mordhorst tiltrådte 1. januar 2019 stillingen som direktør for Dansk Kulturinstitut.

Kilder 
 Profil på LinkedIn
 Camilla Mordhorst bliver ny direktør for Dansk Kulturinstitut, Politiken
 Kraks Blå Bog

Etnologer fra Danmark
Museumsfolk fra Danmark
Danskere i 2000-tallet
Faglitterære forfattere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Ebbe Gustaf Bring

Ebbe Gustaf Bring (født 4. juli 1814, død 13. august 1884) var en svensk teolog, fætter til Johan Christopher Bring, svigerfar til Gottfrid Billing, farfar til Ragnar Bring.

Bring blev student 1829, Dr. phil. 1835, aflagde 1837 teoretisk-teologisk eksamen samt blev docent i dogmatik og moralteologi og præsteviedes samme år. I 1848 blev han professor i pastoralteologi i Lund, 1856 domprovst sammesteds og 1861 biskop i Linköping. 

Bring var selvskrevet medlem af stænderrigsdagen 1862-63 og 1865-66 og blev meget anvendt i udvalg, Han var medlem af den 1848 nedsatte kommission til udarbejdelse af en ny evangeliebog og af kommissionen til omarbejdelse af alterbogen og katekismen (1852) og 1875 medlem af den nye katekismuskommission, hvis forslag vedtogs 1878. 

Som biskop interesserede Bring sig levende for såvel de højere skoler som for folkeundervisningen. Som teolog var han en af de ivrigste talsmænd for den strengt lutherske retning, og også i politisk henseende var han konservativ. Hans hele liv bar præget af uskrømtet fromhed, mens grundig lærdom og logisk klarhed var de fremherskende træk i hans forfattervirksomhed. 

Bring var 1841-42 medudgiver af "Teologisk quartalskrift" samt 1855-64 af "Svensk kyrkotidning". Foruden en mængde lejlighedsskrifter foreligger der fra Brings hånd blandt andet følgende skrifter: Om det kyrkliga perikopsystemet (1851); Högmessopredikningar (1862) og Kyrkotukten enligt svenska kyrkans gällande ordning (1865).

Kilder 

 

Præstestandens rigdagsmedlemmer
Biskopper i Linköpings Stift
Teologer fra Sverige
Ansatte ved Lunds Universitet
Svenskere i 1800-tallet
Salmonsens
Johan Christopher Bring

Johan Christopher Bring (født 6. april 1829 i Össjö, død 4. juli 1898) var en svensk præst, fætter til Ebbe Gustaf Bring og Gottfrid Billing.

Bring tog 1852 præsteeksamen. Efter tjeneste i Lunds Stift kaldtes han 1862 til forstander for diakonisseanstalten i Stockholm, hvis storartede udvikling væsentlig skyldtes Bring. Som en anerkendelse heraf udnævntes han 1893 til Dr. theol.. Bring udgav adskillige opbyggelsesskrifter samt tidsskriftet Olivebladet.

Kilder 

 

Præster fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Salmonsens
Personer fra Skåne