kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kreditkassen for Husejere i Kjøbenhavn

Kreditkassen for Husejere i Kjøbenhavn eller Husejernes Kreditkasse blev af en gruppe velhavende københavnere, bl.a. professor Abraham Kall, stiftet i 1797 til finansiering af genopbygningen af dele af København efter den store brand i 1795. Kreditkassen var det første danske realkreditinstitut, dvs. det ydede lån mod sikkerhed i fast ejendom og finansierede sig ved at udstede omsættelige gældsbreve (obligationer). Et lignende system var blevet introduceret i Tyskland i 1769.

Husejernes Kreditkasse var kreditorledet, men fungerede i øvrigt på en måde, der svarer til de senere oprettede kreditforeninger.

Lånene blev de første mange år ydet til en rente på 4%, der var den fastsatte maksimalrente. En del af lånene blev ydet som uamortisable lån, hvorfor der endnu er obligationer fra Husejernes Kreditkasse i cirkulation.

Husejernes Kreditkasse fusioneredes i 1975 med det daværende Byggeriets Realkreditfond, nu BRFkredit.

Kreditkassen havde adresse på Rådhuspladsen 59 (tegnet 1928 af det bygningssagkyndige bestyrelsesmedlem, arkitekt Einar Ambt, fuldført 1929 efter Ambts død af Gunnar Juul Brask)

Danske virksomheder etableret i 1797
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Ophørt i 1975
Tidligere virksomheder i København
Realkreditinstitutter i Danmark
Indre By (København)
Anne-Mette Rasmussen

Anne-Mette Rasmussen (født 13. juli 1958 i Roskilde) var i kraft af sit ægteskab med tidligere statsminister Anders Fogh Rasmussen Danmarks statsministerfrue.

Parret blev gift i 1978 og har tre børn – Henrik (født 1979), Maria (født 1981) og Christina (født 1984).

Anne-Mette Rasmussen har en højere handelseksamen. Da parret var bosat i Skals nord for Viborg, arbejdede hun gennem 13 år som dagplejemor. I en alder af 40 år efteruddannede hun sig til pædagog, hvorefter hun arbejdede syv år i vuggestuen Børnehuset i Holte, mens de boede i Nærum. Hun stoppede som pædagog i 2009.

Hun gjorde sig i 2006 bemærket, da hun i Mette Vibe Utzons bog Førstedamer kritiserede de vilkår, som børn har på landets asylcentre. I 2007 begyndte hun at optræde i offentligheden uden sin mand og var således taler ved fejringen af det kinesiske nytår på Frederiksberg den 17. februar 2007 og hun er protektor for "Vi husker Darfur".

Hun var i 2008 med i 5. sæson af Vild med dans, hvor hun dansede med Thomas Evers Poulsen. Parret opnåede en 4. plads. Siden har hun medvirket i en del tv-programmer, blandt andet 4-Stjerners Middag og Helvedes Køkken.

I 2009 medvirkede Anne-Mette Rasmussen i samtalebogen Verdens bedste mor sammen med Anne Dorthe Tanderup og Pernille Aalund. Bogen er skrevet af Line Baun Danielsen og udkom på Forlaget Turbulenz.

1. april 2014 udkom debatbogen Midt i a ræs - ta' med i overskudsalderen, som hun har skrevet sammen med Gitte Hornshøj og Lene Rikke Bresson.

Kilder 

Danskere i 2000-tallet
Statsministerfruer fra Danmark
Personer fra Roskilde
Pædagoger fra Danmark
Marjaneh Bakhtiari

Marjaneh Bakhtiari (født 1980 i Iran) er en svensk journalist og forfatterinde, der i april 2005 debuterede med Kalla det vad fan du vill (da. Kald det, hvad fanden du vil) om en svensk-iransk familie og dens balancegang mellem svenskhed, iranskhed og egen identitet.

Bibliografi 
 Kalla det vad fan du vill 2005, 
 Kan du säga schibbolet? 2008, 

Romanforfattere fra Sverige
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Torben Mark Pedersen

Torben Mark Pedersen (født 1960 i København) er en dansk økonom. Han var stifter af og formand for partiet Liberalisterne (2005-2008). 

Torben Mark Pedersen er uddannet som cand. polit. fra Københavns Universitet, hvor han også har et bifag (exam. art.) i samfundsfag og forvaltning samt en ph.d.-grad i økonomi. Han har studeret økonomi ved Harvard og University of Chicago. Torben Mark Pedersen har tidligere været ansat som økonom i Det Økonomiske Råds Sekretariat, i Økonomiministeriet under Marianne Jelved, i Økonomi- og Erhvervsministeriet under Bendt Bendtsen, Danske Bank og senest i Dansk Erhverv.

Torben Mark Pedersen er medlem Trykkefrihedsselskabets bestyrelse og redaktør af Libertas. Han var tidligere medlem af Liberal Alliance, men blev ekskluderet i november 2013 sammen med fem andre medlemmer på grund af "partiskadelig virksomhed".

Referencer 

Politikere fra Danmark
Økonomer fra Danmark
Personer fra København
SuperBrugsen

SuperBrugsen er en dansk supermarkedskæde, der drives som et brand under Coop Danmark. Fra 1991 har SuperBrugsen været en af landets største supermarkedskæder, der primo 2018 består af 235 butikker.  Da SuperBrugsen blev dannet, var der 327 butikker. Coop Danmark har over 1.200 butikker (primo 2018) i Danmark. April 2019 er antallet ca. 1050 butikker.

SuperBrugsen-butikker har som hovedregel en delikatesse- og en slagterafdeling.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 SuperBrugsens hjemmeside

Supermarkedskæder i Danmark
Coop Danmark
Etableret i 1991
Christian Sehested

Christian Christophersen Sehested (22. februar 1666 – 19. juli 1740) var dansk rigskansler 1708-21.

Kilder 
 Th. Thaulow, En Statsmand og Diplomat fra Holberg-Tiden, Forlaget Haase, 1949.

Eksterne henvisninger 
 
 

Rigskanslere fra Danmark
Medlemmer af Gehejmekonseillet
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Stiftamtmænd over Fyens Stift
Amtmænd fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Gehejmeråder fra Danmark
Irish soft-coated wheaten-terrier

Irish Soft-Coated Wheaten Terrier er en hunderace af typen terrier med oprindelse i Irland. Traditionelt var den en gårdhund som blev brugt som jagt- og vagthund, bl.a. til udryddelse af rotter og mus og til småvildjagt på kanin, ræv, grævling og odder.

Oprindelse og alder 
Wheaten Terrieren stammer fra provinsen Munster i Irland, men den eksakte oprindelse er ukendt. Den er en af de ældste irske terrierracer, og som sådan bliver den regnet som stamfar for flere andre terrierracer. Den irske kennelklubben anerkendte racen i 1937, men The Kennel Club i Storbritannien accepterede den først i 1943. Til Norge kom den først i 1964.

Udseende, anatomi og fysik 
Wheaten Terrieren er en velbygged og langbenet, kvadratisk terrier med en karakteristisk rikelig, silkeagtig hvedefarvet pels. Kroppen er muskuløs og kompakt, med kort ret ryglinje. Halsen kraftig og uden løst hud. Brystkassen er dyb og lændepartiet er kort og meget kraftig. Hovedet er langt og skallen flad, aldrig groft, med markeret stop. Kraftig kæveparti og små-middel store hængeører. Pelsen er silkeagtig blød og bølger let. Farven er hvedefarvet/gultonet i alle nuanser. Hannene bliver ca. 46-48 cm i skulderhøjde og vejer 15,7-18 kg, tæverne bliver ca. 43-47 cm høje og vejer ca. 13-15 kg.

Brugsområde 
Wheaten terrierer er en alsidig brugshund, som egner sig til alt fra gårdshund, vagthund og jagthund til servicehund, lavinehund, kløvhund, udstillingshund og familiehund m.m. Den har både energi og udholdenhed nok til de fleste opgaver.

Lydighed og væremåde 
Wheaten terrierer er en alsidig, selvstændig, modig og energisk hund som kan forsvare uden at være aggressiv. Den gør ikke i utide og bliver regnet som en hengiven familiehund. Den er snil, tillidsfuld og hengiven mod sine egne, men vagtsom og afmålt mod fremmede. Som sådan passer racen bedst til aktive mennesker, som forstår at give hunden fysiske og mentale opgaver. Pelsen må redes regelmæssigt.

Terriere
Hunderacer fra Irland
Hukommelseskort

Hukommelseskort er et digitalt permanent lagermedie, som bliver anvendt i blandt andet nogle mobiltelefoner, digitalkameraer, mp3-afspillere og mange andre apparater.

Hukommelseskort kan læses fra og skrives til i en computer, via en passende hukommelseskortadapter.

Lagerkapaciteten på kortene angive som regel i megabyte (MB) eller gigabyte (GB). 

Flere typer af kort er på markedet. Langt de fleste hukommelseskort anvender teknologien flash-lager og en mindre mængde benytter små harddiske eller EEPROM.

Korttyper 
Engelske betegnelser anvendes som standard i Danmark.

Digitale hukommelser
Flash-lagre
Fotografi
Peder Kofod Ancher

Peder Kofod Ancher (1710 – 1788) var jurist og professor ved Københavns Universitet.

Ancher blev professor juris i 1741, midt i fagets tidlige opblomstring efter indføring af en egentlig juridisk embedseksamen i 1736. Professorstolen tilfaldt ham efter konkurrence med bl.a. den navnkundige Henrik Stampe. I 1748 blev han juridisk førsteprofessor og dekan for det juridiske fakultet og gjorde herefter en stor indsats for det helt unge fag ved bl.a. at kreere en hel del doktorer i jura.

Mest kendt er Kofod Ancher for værket En Dansk Lov-Historie, som udkom 1769-1776. Med dette værk grundlagde professoren den danske retshistorie.

Se også 
 Retsvidenskab
 Retshistorie
 Københavns Universitet

Eksterne henvisninger 
 Værker af Peder Kofod Ancher på Google Books.

Jurister fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Rektorer ved Københavns Universitet
Personer fra København
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Retshistorikere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Auditører fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Blænde

En blænde er en åbning i et optisk instrument der regulerer mængden af lys der slippes ind. Man kan dermed mindske lysmængden ved at mindske åbningens størrelse.

Blændeværdien 
Blændeværdien opgives i "blændetal". En standard-blænderække på et kameraobjektiv kunne være: 2, 2.8, 4, 5.6, 8, 11, 16 og 22. Springene i blændetallene repræsenterer en halvering/fordobling af lysmængden pr. trin (kaldet f stop). Et større tal giver en mindre lysmængde og derfor har man den pudsige terminologi at man blænder op når man vælger et mindre blændetal.

Selve tallet springer teoretisk set med en faktor  for hvert trin og det hænger sammen med at blændetallet beskriver åbningens diameter mens det tilsvarende lysindfald hænger sammen med åbningens areal.

Blændetallet udregnes som objektivets brændvidde divideret med blændeåbningens effektive diameter. F.eks. hvis brændvidden er 50mm, og blændeåbningens diameter er 12,5 mm, så er blændetallet 4 (50mm/12,5mm).

Ud over at regulere mængden af indfaldende lys har blændeåbningen indflydelse på skarphedsdybden. Jo mindre blændeåbning, des større skarphedsdybde . 

For teleskoper bruges et analog begreb for "blænde" eller lysfølsomhed, nemlig åbningsforhold som angives på samme måde f.eks. f/10 og er defineret på samme måde.

Praktisk udførelse 
I nogle tilfælde er blænderåbningen en fast plade med en målsat åbning. Det gælder f.eks. i hulkameraer som ikke har noget egentligt objektiv, men udelukkende en "blændeåbning" placeret foran et filmplan. Man kan så vælge en hulstørrelse som et kompromis mellem skarphed og eksponeringstid.

I almindeligt fotoudstyr er blænden anbragt inde i objektivet og består typisk af små lameller som kan drejes og dermed regulere åbningen. Man anser cirkel-runde blændeåbninger for at give de bedste fotografiske resultater – såkaldt bokeh – og derfor betragter man ofte antallet af lameller som et kvalitetskriterium fordi flere lameller normalt giver mere runde åbninger.

Fotografi
Stjålne kys

Stjålne kys er en fransk film fra 1968 af François Truffaut.

Handling 
Antoine Doinel (Jean-Pierre Léaud) har været inde ved militæret, men er blevet sendt hjem igen. Han bliver forenet med Christine Darbon (Claude Jade), som han var forelsket i tidligere.

Medvirkende 
 Jean-Pierre Léaud – Antoine Doinel
 Claude Jade – Christine Darbon
 Delphine Seyrig – Fabienne Tabard
 Michael Lonsdale – Georges Tabard
 Harry-Max – Monsieur Henri
 André Falcon – Monsieur Blady
 Daniel Ceccaldi – Lucien Darbon
 Claire Duhamel – Madame Darbon
 Catherine Lutz – Catherine

Eksterne henvisninger 
 

Franske film fra 1968
Film instrueret af François Truffaut
Antoine Doinel

Antoine Doinel (i samtlige film spillet af Jean-Pierre Léaud) er François Truffauts alterego, hvis "eventyr" skildres på semi-dokumentarisk vis i de fem film Les quatre cents coups (Ung Flugt, 1959), Baisers volés (Stjålne kys, 1968), Domicile conjugal (Elsker... elsker ikke, 1970) og L'amour en fuite (Kærlighed på flugt, 1979).

Ung flugt: Antoine en blot 14-årig knægt, hvis forældre ikke viser særlig meget interesse i ham, Stjålne kys: Antoine bliver forenet med Christine Darbon (Claude Jade), Elsker, elsker ikke: Antoine blevet gift med Christine og Kærlighed på flugt: Antoine og Christine er blevet skilt.

Filmfigurer
Claude Jade

Claude Jade (8. oktober 1948 – 1. december 2006) var en fransk skuespillerinde.

Hun var bedst kendt for sin rolle som Christine Darbon-Doinel i Antoine Doinel-filmene af François Truffaut (Stjålne kys, Elsker... elsker ikke og Kærlighed på flugt). Man så en kvinde og en rolle modnes for ens øjne, altid sødmefuld, men med årene tilsat et stænk ironi og slet skjult visdom.

Claude Jade modtog sin skuespilleruddannelse på Dijon Conservatory. I 1967 tog hun til Paris og tog skuespillerundervisning fra Jean-Laurent Cochet i Théâtre Edouard VII. Hun spillede en førende rolle i tv-serien "De sjældne fugle". Hun blev opdaget i Théâtre Moderne i Sacha Pitoëffs produktion af Pirandellos "Enrico IV" af François Truffaut.

Truffaut blev forelsket i Claude Jade under optagelsen af den første fællesfilm. De to planlagde et bryllup. Men det skete ikke. Men de arbejdede i andre film og de forblev tætte venner.

I Frankrig var hendes mest succesrige film sammen med Francois Truffauts komedie Min onkel Benjamin. Hun var i den kvindelige hovedrolle som Manette ved siden af Jacques Brel. Derudover brød hun med sit billede som en modig heltinde, især som Eleonore i filmen Skibet på engen.

Hun medvirkede desuden i udenlandske film som Alfred Hitchcocks Topaz, de russiske film Lenin i Paris og Teheran 43, den japanske film Kita No Misaki, de belgiske film Le Témoin, Home sweet home og De Keuze, den tyske film Rendez-vous i Paris og de italienske film La ragazza di via Condotti og Una spirale di nebbia. Jean-Pierre Mockys noget bizarre kriminalfilm "Bonsoir" (1994) nævnes af flere som hendes sidste store rolle.

Skuespillerinden havde også en omfattende TV- (L'île aux trente cercueils, Cap des Pins) og teaterkarriere. Jade var på scenen så sent som i sommer 2006 (Célimène og kardinal). Da var hun allerede hårdt angrebet af sin sygdom og måtte bære et kunstigt øje i forestillingen.

Udvalgte film 

 Baisers volés (1968)
 Monte-Cristo vender tilbage (1968)
 Topaz (1969)
 Mon oncle Benjamin (1969)
 Domicile conjugal (1970)
 Le bateau sur l'herbe (1971)
 Les feux de la Chandeleur (1972)
 Prêtres interdits (1973)
 Le malin plaisir (1975)
 Le Pion (1978)
 L'amour en fuite (1979)
 L'île aux trente cercueils (1979)
 Lenin in Paris (1981)
 Une petite fille dans les tournesols (1984)
 L'homme qui n'était pas là (1987)
 Tableau d'honneur (1992)
 Bonsoir (1993)
 Le radeau de la Méduse (1998)
 Cap des Pins'' (serie, 1998-2000)

Eksterne henvisninger 
 
 

Skuespillere fra Frankrig
Vinderup Kirke

Vinderup Kirke ligger i Vinderup stationsby. Kirken er opført i 1905 og indviet i 1906. Oprindeligt var kirken en filialkirke under Sahl Kirke, men er pr. 1/10 2010 selvstændig sognekirke.

Eksterne kilder og henvisninger 

 
 Vinderup Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)
 Vinderup Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Holstebro Kommune
Kirker i Viborg Stift
Kirker i Ringkøbing Amt
Kirke
Henrik af Æmeltorp

Henrik af Æmeltorp (omtales 1253) var en tysk ridder, der i et års tid spillede en vigtig rolle i Danmark. Da Abel var faldet på sit frisertog (29. juni 1252), bemægtigede hans broder Christoffer sig riget, skønt han havde lovet at støtte Abels søn Valdemar til at få tronen; dennes morbrødre i Holsten tog sig da af hans sag, og også de brandenborgske fyrster skulle have hjulpet ham.

På den tid optræder Henrik af Æmeltorp, der tillige med sin broder Bertold tidligere havde stået i tjeneste hos meklenborgske fyrster, som modstander af Christoffer; om han allerede af Abel er blevet indkaldt til Danmark eller er blevet udsendt som partigænger af den unge Valdemars tyske venner, må stå hen. I 1252 satte han sig i besiddelse af Møn og Falster, hvor han gjorde et stort bytte; året efter bemægtigede han sig Skælskør, og Christoffer, som gik imod ham, blev første gang slået så grundigt, at han måtte flygte helt over til København, hvis porte biskop Jakob Erlandsen endda lukkede for ham. Inden årets udgang lykkedes det dog kongen at fordrive Henrik af Æmeltorp fra Skælskør, og formodentlig er han vendt tilbage til Tyskland; blandt det krigsbytte, han førte med sig, vidste man at nævne en kolossal tand, som sagnet tillagde Stærkodder.

Ved senere historikeres gætninger er Henrik af Æmeltorp kommet til at spille en meget længere rolle i Danmark. Den lybske krønikeskriver Herman Korner i det 15. århundrede forveksler Christoffer med Abel, mod hvem han da lader Henrik af Æmeltorp kæmpe, og Svaning og Huitfeldt, der således måtte tro, at Henrik af Æmeltorp havde stået både Abel og Christoffer imod, gør ham derfor til en trofast tilhænger af Erik Plovpenning og lader ham af denne blive indsat som høvedsmand på det vigtige Rendsborg. Fra Korner stammer også den tanke, at Henrik af Æmeltorp var en ditmarsker, idet han i hans navn mener at se byen Meldorp, noget, der ligeledes har givet anledning til mange udpyntninger; i virkeligheden er Henrik af Æmeltorps slægthjem Emmelndorf i Hannover, syd for Hamborg.

Personer fra middelalderen
Tjek fødsels- og dødsår
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Vinderup

Vinderup er en by i det nordlige Vestjylland med , beliggende i Vinderup Sogn. Byen ligger i Region Midtjylland og hører til Holstebro Kommune. Vinderup er stationsby på jernbanestrækningen mellem Struer og Viborg.
 
Byen ligger mellem Skive, Struer og Holstebro. Den skylder banen sin eksistens. Før banen kom til var byens navn knyttet til proprietærgården Vinderupgaard. Og før 1970 lå "stationsbyen Vinderup" ikke i Vinderup Kommune. Den daværende sognekommune hed Sahl, det landsbysamfund og den kirke, der oprindeligt havde givet navnet til området. Vinderup Kirke er opført i 1905.

Byen lå indtil 1970 i Sahl Sognekommune. Det var først ved kommunesammenlægningen i 1970, hvor Ejsing, Handbjerg, Ryde, Sahl og Sevel sogne blev sammenlagt, at kommunens største by, Vinderup, kom til at lægge navn til kommunen.

Ved folketingsvalgene 1895-1968 var byen hovedby i . 1970-2006 var byen hovedby i Vinderup Kommune. Siden 2007 har byen hørt til Holstebro Kommune.

Vinderup fik i 2020 en ny borgerportal udarbejdet af den lokale borgerforening, hvor potentielle tilflyttere kan læse mere om byen.

Historie 
Vinderup Ladegård omfattede i 1682 91,6 tønder land skyldsat til 15,89 tønder hartkorn.

Byens hovedgade opstod i 1855 som en del af hovedvejen mellem Holstebro og Skive (nu Sekundærrute 189), som da blev forlagt fra Skave - Sevel - linjen.

Langå-Struer-banens sidste del mellem Skive og Struer blev åbnet den 17. november 1865 med station i Vinderup. Samtidigt opførte indehaveren af Vinderupgård en kro med købmandshandel, hvor landevejen skar jernbanen (nu Nørregade 1).

I 1879 beskrives forholdene således: "Avlsgaarden Vinderup med Jernbanestation, Kro og Kjøbmandshandel".

Fra 1882 fandtes øst for byen Skovlund Mejeri, fra 1894 andelsmejeri på to forskellige adresser. Mejeriet indstillede driften omkring 1980 og bygningen blev nedrevet omkring 2020.

I 1904 beskrives byen således: "Vinderup Stationsby — 1/2 1901: 61 Huse og 505 Indb. — med Menighedshus (opf. 1894), Lægebolig, Landbohjem, Afholdshjem, Klædefabrik, Farveri, Mølle, Andelsmejeri, Købmandshdl., mange Haandværkere og handlende, Kro, Markedsplads (Marked i Apr. og Okt.), Valgsted for Amtets 4. Folketingskr., Jærnbane-, Telegraf- og Telefonst. samt Postekspedition".

Vinderup Stationsby havde i 1906 754 indbyggere, i 1911 981 indbyggere og i 1916 1.053 indbyggere.

Vinderup fortsatte sin udvikling i mellemkrigstiden og efter 2. verdenskrig: indbyggertallet var i 1921 1.950, i 1925 1.391, i 1930 1.433, i 1935 1.442, i 1940 1.497, i 1945 1.627, i 1950 1.756, i 1955 1.840 og i 1960 1.910 indbyggere, i 1965 2.207 indbyggere.

Eksterne henvisninger 
 Vinderup, ny og moderne – Sevel ville ikke forstyrres
 Holstebro Kommune

Se også 
Sahl Sogn

Referencer

Litteratur 

 Karl-Erik Frandsen: Vang og tægt. Studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83 (Bygd 1983),
 Henrik Pedersen: De danske Landbrug fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688; København 1928 (Reprotryk for Landbohistorisk Selskab, København 1975);
Sahl Kirke (Holstebro Kommune)

Sahl Kirke er sognekirken i Sahl Sogn er en anselig kampestenskirke fra middelalderen. Den regnedes tidligere som Ginding Herreds hovedkirke. Tårnet, som er vestvendt, samt våbenhus er tilføjet 1450 – 1500.

Kirken er kendt for sit "gyldne alter", som menes at være udført i Ribe ca. 1200, samme værksted som forfærdigede et alter til Stadil Kirke. Materialet er kobberstukne og forgyldte plader som kunstneren har dekoreret med motiver fra Jesu liv. I kobberet er centralt indsat bjergkrystaller.

I korbuen et sengotisk krucifiks i mørkt egetræ.

På nordvæggen er kalkmalerier som viser fire sengotiske helgener fra ca. 1520. Nærmest koret Sankt Laurentius og Jomfru Maria. De to øvrige kan eventuelt være Sankt Catharina og Sankt Dorothea.

Døbefonten er af grå granit med liljeornamentik.

Stolestaderne er i mørkt egetræ. Endvidere prædikestolen som er ret enkel. Stolene er formentlig fra ca. 1600-tallet.

Litteratur 
 Jeg ser på kalkmalerier, af Niels M. Saxtorph, 1970
 Politikens bog om Danmarks kirker, af Niels Peter Stilling – 
 Vore gamle kirker og klostre, af Gorm Benzon, 1973

Eksterne kilder og henvisninger 
 Sahl Kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)
 Sahl Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Holstebro Kommune
Kirker i Viborg Stift
Kirker i Ringkøbing Amt
Beder

Beder er en stationsby i Østjylland med 4.372 indbyggere (2012) , beliggende i Beder Sogn. Byen ligger i den sydlige del af Aarhus Kommune og hører til Region Midtjylland. Beder voksede i løbet af 2012 sammen med Malling til én by Beder-Malling jf. Danmarks Statistiks opgørelsesmetode.
Den oprindelige landsby udviklede sig første gang kraftigt efter anlæggelsen af Hads-Ning Herreders Jernbane (Odderbanen) mellem Aarhus og Odder i 1884.

Byen ligger tæt op ad Malling og er via sportskomplekset Egelund næsten vokset sammen med den sydlige nabo.

Historie 
Malling landsby bestod i 1682 af 9 gårde, 1 hus med jord og 1 hus uden jord. Det samlede dyrkede areal udgjorde 295,9 tønder land skyldsat til 48,24 tønder hartkorn. Dyrkningsformen var tovangsbrug (To vange med rotationen 4/4 + 1 sås årligt).

I 1879 beskrives byen således: "Kirken, ved denne Præstegaarden og en Veirmølle, Byerne Beder med privat Skole".

Omkring århundredeskiftet beskrives byen således: "Beder (1267: Bitreth) med Kirke, Præstegd., Skole, Havebrugsskole (opr. 1889), Dyrlægebolig, Sparekasse (opr. 1871; 31/3 1900 var Spar. Tilgodeh. 101,872 Kr., Rentef. 4 pCt., Reservef. 13,721 Kr., Antal af Konti 323), Andelsmejeri, Mølle, Kro, Jærnbane-, Telegraf- og Telefonst."

Indtil kommunalreformen 1. april 1970 var Beder en del af Beder-Malling Sognekommune.

Kendte personer fra Beder 
 Lau Højen, guitarist og forsanger i Carpark North

Se også 
 Beder Sogn
 Beder Kirke
 Beder Gartnerskole, der er det administrative centrum for Jordbrugets UddannelsesCenter Århus
 Malling

Noter

Litteratur 
 Karl-Erik Frandsen: Vang og tægt. Studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83 (Bygd 1983), 
 Henrik Pedersen: De danske Landbrug fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688. Udgivet efter hans Død paa Bekostning af Carlsbergfondet (København MCMXXVIII; Reprotryk for Landbohistorisk Selskab, København 1975), 

Byer i Aarhus Kommune