kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
M/F Ærøsund II

M/F Ærøsund II var en dansk færge, der sejlede overfarten Ærøskøbing-Svendborg, fra 1960 til 1999, under navnet M/F Ærøsund. Færgen blev erstattet i 1999 af færgen M/F Ærøskøbing, og blev solgt til Danartist APS. Den blev brugt til kulturarrangermenter ved en kaj i Odense. Færgen blev i 2000 erklæret bevaringsværdig. 

Firmaet Naturturist i/s havde  i  2012 planer om at  sænke færgen på et endnu ikke fastlagt sted i det fynske øhav, for at omdanne den  til et kunstigt rev til glæde for dyrelivet og dykkere.
Den endelige sænkning blev sat til 5. oktober 2014, trods lokale protester.

Den 5. oktober 2014  blev  M/F Ærøsund sænket i det Sydfynske Øhav. Vraget ligger på godt 19 meter vand i Ringgårdsbassinet cirka 550 meter udfor kysten ved Ballen Havn. Toppen af vraget (færgens skorsten) ligger 6 meter under havets overflade og er derfor interessant for både fridykkere og flaskedykkere. Her fungerer færgen som et kunstigt rev.

Eksterne henvisninger og kilder 
 Den sidste tur 
 www.dyk-sydfyn
 Ærøsund II (ex. Ærøsund) faergelejet.dk  
 M/F ”Ærøsund” faergejournalen.dk 
 M/F Ærøsund II ferry-site.dk
 M/F Ærøsund II kwmosgaard.dk 
 Ærøsund jmarcussen.dk 
 DSÆ M/F Ærøsund (1960) kr862-minerva.dk 
 M/S Ærøsund faktaomfartyg.se 
 Veteranskibet M/F Ærøsund i Ærøskøbing 2003 Youtube 2003

Referencer 

Skibe bygget i Tyskland
Færger i Danmark
Ærø
Bevaringsværdige skibe
Skibsvrag i Danmark
Jernbanefærger
Viktor Tjernomyrdin

Viktor Stepanovitj Tjernomyrdin (, ; født 9. april 1938 i Saraktasjskij rajon, Orenburg oblast, Sovjetunionen, død 3. november 2010 i Moskva) var en russisk politiker. 

Tjernomyrdin var premierminister i Rusland fra 1992 til 1998, og fungerende premierminister i 1998. Han var en central figur i russisk politik i 1990'erne, og gav et stort bidrag til overgangen fra planøkonomi til russisk politik i dag. Han var Ruslands ambassadør i Ukraine fra 2001 til 2009. Tjernomyrdin var kendt i Rusland og russisktalende lande for sin unikke sprogstil.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Sovjetunionen
Ruslands premierministre
Diplomater fra Rusland
Personer fra Orenburg oblast
Partido Socialista Obrero Español

Partido Socialista Obrero Español (PSOE) (dansk: Det Spanske Socialistiske Arbejderparti) er et spansk socialdemokratisk parti, grundlagt 2. maj 1879.

Ved parlamentsvalget til den spanske nationalforsamling (også betegnet Deputerkammeret el. Underhuset) den 14. marts 2004 blev partiet landets største med 43% af stemmerne, og partiet dannede regering med José Luis Rodríguez Zapatero som premierminister. 

PSOE er medlem af De Europæiske Socialdemokrater og Socialistisk Internationale. Partiets nuværende formand (fra 2000) er Pedro Sánchez , som siden 2018 har været Spaniens premierminister.

Historie 
Partiet blev grundlagt af Pablo Iglesias i Madrid den 2. maj 1879 med det formål at organisere arbejderbevægelsen og repræsentere bevægelsens interesser i politiske og faglige sammenhænge. Partiets politiske mål var socialisme i henhold til marxismens principper. PSOE var en del af den venstrealliance, som vandt valgene i 1936. Da general Francisco Franco sammen med en gruppe af højrekræfter ledede et forsøg på et statskup senere samme år med den spanske borgerkrig som konsekvensen, resulterede det samtidig i at arbejderpartiet PSOE blev splittet i tre dele eller tre politiske retninger: en marxistisk, en centrumorienteret og i en reformistisk socialistisk retning.

Under Francos diktatur blev partiet i 1939 forbudt, og det fik først tilladelse til at genoptage sine aktiviteter i 1977. I 1979 blev de marxistiske partielementer neddæmpet eller fjernet, og PSOE tilsluttede sig sammenslutningen af europæiske socialdemokratiske partier. Efter genetableringen af det spanske demokrati (i 1978) har partiet i flere situationer haft regeringsansvaret, første gang fra 1982 til 1996, hvor partiets daværende leder Felipe González Márquez var premierminister.

Ved parlamentsvalget i 2004 overtog PSOE overraskende regeringsmagten fra det borgerlige Partido Popular som længe lå til at vinde valget. Partiets leder José Luis Rodríguez Zapatero blev derefter Spaniens premierminister. Ved parlamentsvalget i Spanien 2008 øgede partiet sin opbakning blandt vælgerne, og fortsatte som regeringsparti.

Ved parlamentsvalget den 20. November 2011 var Alfredo Pérez Rubalcaba topkandidat. PSOE vandt kun 110 af 330 pladser, og fik det dårligste resultat siden 1979 og gik i opposition.

PSOE og Pedro Sánchez dannede regering den 2. juni 2018 efter at Mariano Rajoy og Partido Popular blev væltet ved en mistillidserklæring.

Eksterne henvisninger 

 Partido Socialista Obrero Español (PSOE) – officiel website

Politiske partier i Spanien
Socialdemokratiske partier
M/S Birkholmposten

M/S Birkholmposten er et motorskib, som 2006-2010 sejlede på overfarten Marstal-Birkholm. Den erstattede den gamle færge med samme navn fra 1976.

Overfarten er Danmarks mindste postbådsforbindelse, og bestyres af Marstal Havn.

Birkholmposten, der er af Faaborg Værfts type Faaborg 900, har 4 afgange om dagen om sommeren, og 2 afgange om vinteren. Båden kan tage op til 12 personer med, og overfartstiden er på omkring 25 minutter.

I efteråret 2010 indstilledes sejladsen med Birkholmposten, som i stedet overtogedes af en mindre båd kaldet Birkholm.

Eksterne links 
 Birkholmposten (1976-2006) - faergelejet.dk
 Birkholmposten (2006-) - faergelejet.dk
 Skibsingeniør pudset på Birkholmposten - Fyns Amts Avis 24. september 2009.
 Birkholmposten igen uden fast fører - Fyns Amts Avis 12. januar 2010.
 For meget bøvl med den båd - Fyns Amts Avis 7. oktober 2010.

Skibe bygget i Danmark
Færger i Danmark
M/F Egeskov

M/F Egeskov var en dansk færge, der senest sejlede på overfarten Svendborg-Skarø-Drejø, under navnet M/F Ærø, indtil 1996. 

Færgen blev bygget i 1937 og blev indsat på ruten Rudkøbing-Strynø-Marstal. Her sejlede den indtil 1965, hvor den i et år kun sejlede mellem Rudkøbing og Strynø. I 1967 sejlede den i et par måneder på overfarten Rømø-Sild og blev i 1968 indsat på overfarten Endelave-Snaptun-Horsens under navnet M/F Ravnsborg. I 1983 kom færgen tilbage til Ærø og sejlede ruten Søby-Mommark; først under navnet M/F Øen og i 1993 under navnet Øen II. Fra 1994 til 1997 sejlede færgen på ruten fra Svendborg til Drejø under navnet Ærø. Derefter blev den solgt til Husbåd, og den fik sit gamle navn tilbage. I 1999 blev den registreret som bevaringsværdigt. Færgen ejes i dag privat og ligger i Marstal.

Referencer 

Færger i Danmark
Bevaringsværdige skibe
P. Thisted Knudsen

Poul Birger Thisted Knudsen (født 4. april 1904 i Vinderød, død 30. maj 1974 i Ringsted) var en dansk landsretssagfører, folketingmedlem, landstingsmedlem og borgmester.

Han var søn af handelsgartner Hans Knudsen, Frederiksværk (død 1936) og hustru Martha Theodora født Thisted. Han blev i 1937 gift med Agnes (født 1904 i Skanderborg), datter af blikkenslagermester Chr. M Sørensen og hustru Ane Margrethe født Sørensen. Journalisten Karen Thisted er en datter.

Han blev exam.jur. i 1932 og i 1935 sagfører i Ringsted. Han blev landsretssagfører i 1947.

Han var næstformand i Venstres Ungdoms Landsorganisation fra 1935 og formand i 1937. Han var medlem af Ringsted Folketidendes bestyrelse og forretningsudvalg fra 1940; medlem af Ringsted byråd fra 1943; medlem af landstinget 1939-45 og af Folketinget (Ruds Vedby kreds) fra 1945. Han var borgmester i Ringsted fra 1965 til 1974.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1957

Eksterne henvisninger 
 

Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Landstingsmedlemmer i 1940'erne
Folketingsmedlemmer i 1940'erne
Formænd for Venstres Ungdom
Jurister fra Danmark
Personer fra Frederiksværk
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Borgmestre fra Venstre
Tidligere borgmestre fra Danmark
C.C.L. Hirschfeld

Christian Cay Lorenz Hirschfeld (16. februar 1742 i Kirchnüchel ved Eutin – 20. februar 1792 i Kiel) var professor i filosofi ved Christian-Albrechts-Universitetet i Kiel og forfatter til bøger om havekunst, hvoraf det mest kendte er Theorie der Gartenkunst (1779-1785).

H.C. Schimmelmann udpegede ham til leder af den kgl. danske frugttræsskole ved Kiel.

Han medvirkede til udbredelsen af den engelske landskabshave i Tyskland og Danmark. Hans Theorie der Gardenkunst blev "en Bibelbog for alle Dyrkere af den frie Havekunst"

Referencer

Litteratur 
 Christian Cay Lorenz Hirschfeld: Theorie der Gartenkunst. 5 Bände Weidmanns Erben u. Reich Leipzig 1779-1785. (Nachdruck Olms 1990 ).
 Wolfgang Kehn: Christian Cay Lorenz Hirschfeld, 1742-1792, eine Biographie. (Grüne Reihe, Quellen und Forschungen zur Gartenkunst; 15). Worms: Wernersche Verlagsanstalt, 1992. .
 Wolfgang Kehn: Idee und Wirklichkeit aufgeklärter Prinzenerziehung: Christian Cay Lorenz Hirschfeld und die Bildungsreise der Gottorfer Prinzen in die Schweiz; Erich Trunz zum 80. Geburtstag. Sonderdruck aus: Nordelbingen. Beiträge zur Kunst- und Kulturgeschichte; 54. Heide (Holstein) 1985.
 Michael Breckwoldt: Das „Landleben“ als Grundlage für eine Gartentheorie. Eine literaturhistorische Analyse der Schriften von Christan Cay Lorenz Hirschfeld. München: Minerva 1995. .
 Wolfgang Schepers: Hirschfelds Theorie der Gartenkunst 1779-1785. Worms: Werner 1980. (Grüne Reihe, Quellen und Forschungen zur Gartenkunst; 2.) .

Eksterne henvisninger 

 Onlineversion Theorie der Gartenkunst (Band 1). Leipzig. 1779. Universitätsbibliothek Heidelberg
 Onlineversion Theorie der Gartenkunst (Band 2). Leipzig. 1780. Universitätsbibliothek Heidelberg
 Onlineversion Theorie der Gartenkunst (Band 3). Leipzig. 1780. Universitätsbibliothek Heidelberg
 Onlineversion Theorie der Gartenkunst (Band 4). Leipzig. 1782. Universitätsbibliothek Heidelberg
 Onlineversion Theorie der Gartenkunst (Band 5). Leipzig. 1785. Universitätsbibliothek Heidelberg

Filosoffer fra Tyskland
Ansatte ved Kiels Universitet
Danskere i 1700-tallet
Tyskere i 1700-tallet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Neuenstadt am Kocher

Neuenstadt am Kocher er en by i den tyske delstat Baden-Württemberg, som ligger i kreisen Heilbronn. Neuenstadt am Kocher har 9.553 indbyggere (2006).

Eksterne henvisninger 

Byer i Baden-Württemberg
Neudenau

Neudenau er en by i den tyske delstat Baden-Württemberg, som ligger i kreisen Heilbronn. Neudenau har 5.184 indbyggere (2006).

Byer i Baden-Württemberg
Neckarwestheim

Neckarwestheim er en by i den tyske delstat Baden-Württemberg, som ligger i kreisen Heilbronn. Neckarwestheim har 3.517 indbyggere (2006).

Byer i Baden-Württemberg
Neckarsulm

Neckarsulm er en by det nordlige Baden-Württemberg, Tyskland, nær Stuttgart, og en del af kreisen Heilbronn. I 2004 havde Neckarsulm 27.296 indbyggere.

Floderne Neckar og Sulm går sammen der, deraf navnet, som ofte er misforstået eller forkert udtalt som "Neckars Ulm". Navnet har ingen sammenhæng med byen Ulm, som ligger ved floden Donau.

Både det tidligere NSU Motorenwerke AG (som er opkøbt af Audi), quattro GmbH og Lidls hovedkvarter ligger i byen.

Venskabsbyer 

  Carmaux, Frankrig
  Bordighera, Italien
  Grenchen, Schweiz
  Zschopau, Tyskland
  Budakeszi, Ungarn

Eksterne links 
 www.neckarsulm.de

Byer i Baden-Württemberg
Möckmühl

Möckmühl er en by i delstaten Baden-Württemberg i Tyskland. Byen ligger i nærheden af Heilbronn ved floden Jagst, og har cirka 8.000 indbyggere.

Möckmühl blev grundlagt i 779-tallet, byen blev nævnt som Meitamulen i et dokument fra klostret Fulda. Byen har et middelalderlig centrum og et lille slot. Götz von Berlichingen, kendt fra Goethes drama, var der i to år som württembergisk embedsmand, men blev arresteret i forbindelse med en militær konflikt (Den tyske bondekrig). Under Trediveårskrigen døde cirka 80% af befolkningen.

Byer i Baden-Württemberg
Felipe González

Felipe González Márquez (født 5. marts 1942 i Sevilla) er en spansk socialdemokratisk politiker. Han var premierminister i Spanien fra 1982 til 1996, i fire valgperioder. Han var også leder, under titlen af generalsekretær, for Det Spanske Socialistparti (PSOE) fra 1974 til 1997.

Eksterne henvisninger 

Spaniens premierministre
Personer fra Sevilla
Lykke (flertydig)

Lykke har flere betydninger:

 Lykke – en følelse.
 Lykke (nordisk religion) – transcendent kraft, der disponerer individer til enten positiv eller negativ indflydelse på omgivelserne.
 Lykke (adelsslægt) – en uddød dansk adelsslægt
 Lykke (tv-serie) – en dansk tv-serie.
 Lykke (film) – en sovjetisk film fra 1935 af Aleksandr Medvedkin

 Pigenavnet Lykke bæres af cirka 2.500 danskere ifølge Danmarks Statistik
 Kendte bærere af navnet (nulevende eller afdøde):
 Lykke Friis, dansk forsker og minister
 Lykke Nielsen, dansk skuespiller og børnebogsforfatter.
 Efternavnet Lykke bæres af cirka 1300 personer i Danmark
 Kendte bærere af navnet (nulevende eller afdøde):
 Kai Lykke – oberst og kammerjunker.
 Sigvard Lykke – dansk forfatter.
 Palle Lykke Jensen – tidligere professionel dansk cykelrytter.

Noter 

it:Lykke
Pablo Iglesias Posse

Pablo Iglesias Posse (født 18. oktober 1850 i Ferrol, Galicien, død 9. december 1925 i Madrid), bedre kendt som Pablo Iglesias, var en spansk politisk aktivist, der var med til at grundlægge og lede den socialistiske arbejderbevægelse i Spanien. 

Pablo Iglesias grundlagde det socialistiske arbejderparti Partido Socialista Obrero Español (PSOE) i 1879 og senere den inflydelsesrige fagforening Unión General de Trabajadores (UGT) i 1888.

Eksterne henvisninger 
 

Politikere fra Spanien
Aktivister fra Spanien
I Dreamed of Africa

I Dreamed of Africa er amerikansk film fra 2000, hvor medvirkende er Kim Basinger, Vincent Perez, Eve Marie Saint, Garrett Strommen, Liam Aiken og Shannon Esra. Den er baseret på autobiografien af Kuki Gallmann og handler om en italiener, der flytter til Kenya og bliver involveret i bevaringsøkologisarbejde.

Filmen, i det hele blev ikke modtaget ret godt, men Kim Basingers præsentation blev rost meget.

Eksterne links 
 

Amerikanske film fra 2000
Dramafilm fra USA
Boliga.dk

Boliga.dk er en boligportal for både boligsøgende og generelt interesserede i boligmarkedet i Danmark. Portalen er ikke tilknyttet et bestemt ejendomsmæglerfirma og giver mulighed for at søge på tværs af ejendomsmæglere. Den ejes af Boliga Gruppen (tidligere Euroinvestor). Boliga.dk besøges af ca. 457.000 personer om måneden (pr. november 2015), hvilket rækker til en 36. plads blandt danske netmedier. Portalen beskæftigede primo 2016 ca. 20 medarbejdere.

Boliga har i dag udover hovedsiden de beslægtede boligportaler Selvsalg.dk (for boligsælgere, der ønsker at sælge uden hjælp fra en ejendomsmægler), Udenombanken.dk  Itvang.dk og Tvangsauktioner.dk. 

I august 2008 åbnede Boliga også i Sverige under navnet boliga.se, og i januar 2009 i Norge (boliga.no).

Faciliteter 
Boliga.dk kan give information om fx boligernes geografiske beliggenhed, kvadratmeterpris, liggetid og tidligere handelspriser. Det er blandt andet muligt at se dagens prisfald og prisstigninger. Registrerede brugere kan sætte boliger på deres overvågningsliste og få tilsendt besked, når der sker ændringer i udbuddet.

Boliga.dk har også tilknyttet en brugerstyret boligdebat, hvor brugerne diskuterer emner fra rentestigninger til anlægsgartnere.

Konkurrence og konflikt 
Boliga var fra starten en konkurrent til den lignende portal Boligsiden.dk, der er ejet af ejendomsmæglernes brancheorganisation Dansk Ejendomsmæglerforening. Som følge af den uvelkomne konkurrence valgte en række af de store mæglerkæder i 2009 at boykotte Boliga.dk. Sagen blev i 2012 meldt til Bagmandspolitiet som ulovlig konkurrenceforvridning og førte i starten af 2016 til, at en række af de store kæder fik bøder i millionklassen. I februar 2016 accepterede home deres bøde på 3,75 millioner kr.

Ejerskab 
Boliga.dk startede oprindelig i januar 2007 som et fritidsprojekt for tre personer. Den 1. juli 2007 købte Euorinvestor.com 51 % af anparterne i Boliga Aps, og i løbet af 2013 købte virksomheden den resterende del af portalen. I 2018 blev de investeringsrelaterede dele af selskabet solgt til Berlingske Media, og den tilbageværende del af selskabet ville skifte navn til Boliga Gruppen.

Pristildelinger 
Boliga.dk har i tidens løb vundet en række priser, således i 2007 prisen 'Årets Nye Medie' på konferencen New Media Days, i 2008 Mediernes Internetpris i kategorien Bedste Mashup, i 2009 E-handelsprisen (juryens specialpris) og i 2010 Mediernes Internetpris i kategorien 'Bedste brug af nettet til politik og påvirkning'

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Boliga.dk

Softwarevirksomheder i Danmark
Boligtjenester
Martin Schulz

Martin Schulz (født 20. december 1955 i Hehlrath (i dag Eschweiler), Nordrhein-Westfalen) er en tysk socialdemokratisk politiker. Han var medlem af Europa-Parlamentet fra 1994 til 2017 og var Formand for Europa-Parlamentet fra 2012 til 2017. I november 2016 annoncerede han at han ikke ville opstille til en tredje periode som EP-formand, men ville i stedet stille op i det tyske forbundsdagsvalg i 2017 som SPD's kandidat til kanslerposten. 

Før hans formandsskab for Europa-Parlamentet, var Schulz gruppeformand for Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater. Han blev valgt til Europa-Parlamentets formand i 2012, og genvalgt den 1. juli 2014. I 2014 udpegede De Europæiske Socialdemokrater ham som kandidat til posten som Europa-Kommissionsformand. Den 17. januar 2017 blev han efterfulgt af Antonio Tajani fra Det Europæiske Folkeparti (EPP). I januar 2017 offentliggjorde Sigmar Gabriel at han ikke ville være SPD's kandidat til kanslerposten over Martin Schulz. Gabriel offentliggjorde yderligt at han ikke ville genopstille til partiformand, men i stedet anbefalet han Martin Schulz som hans afløser. 

I marts 2017 blev Schulz enstemmigt valgt som officiel leder af SPD. Partiet fik dog kun 20,5 % under Forbundsdagsvalget, og Schulz trak sig tilbage som partiformand i februar 2018.

Martin Schulz var borgmester i byen Würselen i delstaten Nordrhein-Westfalen fra 1987 til 1998.

Privatliv 
Schulz er gift og har to børn.

Schulz oplevede en periode med alkoholmisbrug som ung efter en knæskade, der satte en stopper for hans håb om at spille professionelt fodbold.

Udover tysk taler Martin Schulz engelsk, fransk, spansk, italiensk og hollandsk med forskellig grad af flydenhed.

Referencer 

Medlemmer af Europa-Parlamentet fra Tyskland
Borgmestre fra Tyskland
Politikere fra SPD
Personer fra Nordrhein-Westfalen
Boghandlere
Sweet November (film fra 2001)

Denne artikel er filmen fra 2001, for artiklen om 1968-versionen, se Sweet November (film fra 1968).
Sweet November er et amerikansk kærlighedsdrama fra 2001 med Keanu Reeves og Charlize Theron i hovedrollerne. Filmen er en genindspilning fra 1968 og er skrevet af Herman Raucher. Trods få dårlige anmeldelser fra kritikerne, blev filmen nomineret til "Worst Remake or Sequel" og både Reeves og Theron blev nomineret til "Worst Actor" og "Worst Actress" (respektivt) ved den årlige Golden Raspberry Award i 2001.

Handling 

Nelson Moss (Reeves) er typisk forretningsmand, der har viet sit liv til sin karriere. Han møder Sara (Theron), en kvinde, som er meget forskellig fra nogen han tidligere har mødt. Hans arrogance og irritation fører til at hun dumper en meget vigtig prøve, og hun beslutter at opspore ham og tage hævn for hvad han har gjort. Hun finder ham og får ham overtalt til at tilbringe en måned sammen med hende, med det løfte om at hun vil forandre hans liv.  

Tiden der kommer i løbet af november oplever de to adskillige brud. Nelson kommer til at tænke over sin sit liv og fortid og han bliver venner med et faderløst barn, Abner (Aiken). Til sidst indser Nelson, at han er dybt forelsket i Sara og han frier til hende. Dette sætter gang i en masse, som afslører at Sara lider af kræft, og fordi hun ikke kan bære at skulle trække Nelson igennem, hvordan hendes helbred bliver værre og måske død, beder hun ham om at forlade hende. Nelson gør som hun beder om – i et stykke tid i hvertfald, inden han en dag overrasker hende ved at vende tilbage på Thanksgiving. 

Hvad ser ud til at blive den perfekte genforening, bliver ødelagt, da Sara den næste morgen igen beder Nelson, om at forlade hende. Sara forsøger at løbe væk, men Nelson indhenter hende. Til sidst ender de sammen i en tårefyldt scene, hvori Sara beder Nelson om at forlade hende, så han altid vil kun vil have glade og stærke minder om hende. Hun forklarer bagefter, at hun har brug for at vide, at hun vil blive husket på en god måde, når tiden er inde til at hun skal dø. Filmen slutter med at Sara binder et klæde om Nelson øjne (noget, som de gjorde tidligere på måneden) og går så sin vej.

Skuespillere 
 Keanu Reeves som Nelson Moss
 Charlize Theron som Sara Deever
 Jason Isaacs som Chaz
 Greg Germann som Vince
 Lauren Graham som Angelica
 Liam Aiken som Abner
 Frank Langella som Edgar Price
 Michael Rosenbaum som Brandon/Brandy

Eksterne links 
 

Amerikanske film fra 2001
Romantiske komediefilm fra USA
Partido Popular

Partido Popular (PP) (dansk: Folkepartiet) er et konservativt spansk politisk parti.

Partido Popular har sine rødder i Alianza Popular (AP), et parti som blev grundlagt og ledet af Manuel Fraga Iribarne og som organiserede personer, der havde støttet Francoregimet, men som efter Franco-regimets fald gik ind for en politisk transformation til demokrati. Partido Popular blev grundlagt i begyndelsen af 1980'erne som en sammenslutning af Alianza Popular med nogle mindre kristendemokratiske partier.

Partido Popular sad på regeringsmagten fra 1996 til 2004, og blev på dette tidspunkt ledet af premierminister José María Aznar. I august 2003 gik Aznar af som partileder og han blev efterfulgt på posten af Mariano Rajoy, som blev partiets premierministerkandidat ved det spanske parlamentsvalg i 2004.

Partido Popular tabte imidlertid valget, og socialistpartiet Partido Socialista Obrero Español (PSOE) overtog atter regeringsmagten. Valget blev afholdt i skyggen af terrorangrebet i Madrid den 11. marts 2004, som fandt sted tre dage før valget.

Regeringen gav umiddelbart den baskiske selvstændighedsbevægelse ETA skylden for aktionen. Senere viste det sig at al-Qaida stod bag. Det blev efterfølgende hævdet, at regeringen gav ETA skylden for aktionen ud fra en strategisk vurdering af at denne konklusion ville skade regeringspartiet mindst på valgdagen. Under Partido Populars regeringsperiode havde Spanien tilsluttet sig invasionen og krigen i Irak, en beslutning, der havde været upopulær blandt store dele af den spanske befolkning. Da det kort tid efter blev klart, at al-Qaida stod bag, spredte det hurtigt et indtryk af at regeringen havde forsøgt at vildlede befolkningen for at forhindre et tab af regeringsmagten. Meget tyder på at dette var af afgørende betydning for valgnederlaget.

Siden 2004-valget har Partido Popular været det største oppositionsparti i Deputerkammeret (det spanske underhus), med 148 mandater af 350, samtidig med at de blot er 4 mandater fra at have absolut flertal i Spaniens Senat med 126 af 259 senatorer.

Partiet har 24 repræsentanter i Europa-Parlamentet, hvor det indgår som en del af den konservative/kristendemokratiske gruppe European People's Party–European Democrats.

Politiske partier i Spanien
Konservative partier
Sejlflod Kirke

Sejlflod Kirke er en kirke i Sejlflod Sogn i Aalborg Kommune. Kirken ligger i Sejlflod højt placeret over byen. Den blev opført i 1100-tallet.

Kirkens skib og kor er romanske, opført af kvadersten i en forholdsvis streng stil uden apsis. Der er et oprindeligt vindue i kirkens nordside og 2 tilmurede, ét i korets østgavl og ét i skibets nordmur. Våbenhus og tårn er fra 1500-tallet, opført af genbrugte granitkvadre og gule munkesten. Våbenhuset vender mod nord.

Kirken har en romansk døbefont udført i granit med to løvehoveder.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Sejlflod Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Aalborg Kommune
Kirker i Aalborg Stift
Storvorde
Kirker i Aalborg Amt