kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nann Peter Mungard

Nann Peter Mungard (30. juni 1849 i Kejtum på Sild – 30. juli 1935 i Møgeltønder) var en nordfrisisk bonde og sprogforsker. Han var far til digteren Jens Emil Mungard.

Nann Peter Mungard var først sømand og avancerede til kaptajn, før han slog sig ned som landmand i Kejtum på Sild, hvor han blev foregangsmand i opdyrkningen af heden.

Som ung og på sine rejser havde han lært flere sprog, blandt andet japansk, men han følte sig nært forbundet til sit frisiske modersmål. Fra 1903 til 1913 organiserede han fem såkaldte friserfester, stævner mellem friserne fra Sild, Før og Amrum om deres særlige kulturelle interesser, som han anså for at være truet.

I 1909 udgav han en ordbog over det Sild-frisiske sprog, För Sölring Spraak en Wiis. Han blev æresmedlem af det vestfrisiske sprog- og litteraturselskab, som opfordrede ham til at udarbejde en nordfrisisk ordbog. Den første del blev færdig i 1913, men både den og en skolebog på Sild-frisisk blev ikke udgivet.

Ved folkeafstemningen i 1920 gik Nann Peter Mungard ind for genforening med Danmark, da han mente at den frisiske kultur var bedre beskyttet i en lille stat end i det store Tyskland. Nann Peter Mungard blev lagt for had og udskældt som landsforræder. Ved det traditionelle biikebål blev der afbrændt en halmfigur med hans navn. Da hans gård i 1921 brændte ned, forlod han øen og flyttede til Møgeltønder i Danmark.

Hans første bind af en nordfrisisk ordbog udkom først i 1974.

Gravskrift 
Nann Peter Mungard er begravet på familiegravstedet i Kejtum, hvor hans eget vers står:

Wat dêst, dit dö me Lif en Siil;Üt Sliirighair tjüü Di niin Wiil!
Fuar Hualevhair docht ek en bet, Ja, dit jeft rochtlik bluat Fortröt! 
Harki Got!Dö rocht!
''Wik nemen!

Hvad du gør, gør det med liv og sjæl;
Ud af ligegyldighed giv dig ingen hvile!
For halvhed dur ikke det mindste,
Ja, det giver virkelig kun fortræd.
Lyd Gud,
Gør ret,
Vig for ingen.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Mungard, Nann Peter(sen), Nordfriesland-Datenbank 
 Nann Mungard: Wat dêst, dit dö me Lif en Siil, Argiope
 Familie Mungard, syltfrei.de

Frisisk sprog
Nordfrisere
Personer fra Nordfrisland
Jurassic Park III

Jurassic Park III er en amerikansk science fiction-film fra 2001, instrueret af Joe Johnston. Det er den tredje film i rækken af Jurassic Park-film, og den første, der hverken er baseret på et bogforlæg af Michael Crichton eller er instrueret af Steven Spielberg.

Medvirkende 
 Sam Neill – Dr. Alan Grant
 William H. Macy – Paul Kirby
 Téa Leoni – Amanda Kirby
 Alessandro Nivola – Billy Brennan
 Laura Dern – Dr. Ellie Sattler

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Actionfilm fra USA
Amerikanske film fra 2001
Jurassic Park
Eventyrfilm fra USA
Engelsksprogede film
Lektørudtalelse

En lektørudtalelse er en anmeldelse af en bog skrevet af bibliotekarer til bibliotekerne. Det er en vejledning som har til formål at understøtte kvaliteten af materialevalget i bibliotekerne. En lektørudtalelse er skrevet efter et sæt særlige retningslinjer. Der udarbejdes udelukkende lektørudtalelser på nye udgivelser.

Litteratur
Biblioteks- og informationsvidenskab
Ekskluderbart gode

Et ekskluderbart gode er et gode, som det er muligt at ekskludere enkelte folk fra at bruge. Eksempelvis er det muligt, at ekskludere folk fra spise det æble, der kan købes i supermarkedet, mens det ikke er muligt ekskludere enkelte folk fra at nyde godt af, at landet er beskyttet af et forsvar.

Man kan 'ikke' ekskludere folk fra at forbruge et Offentligt gode og en fælles ressource.
Man 'kan' ekskludere folk fra at forbruge et privat gode og et naturligt monopol.

Mikroøkonomi
Varer
Rivaliserende gode

Et rivaliserende gode er et gode, hvor en persons forbrug udelukker eller formindsker en anden forbrugers forbrug af varen. For eksempel er en befærdet vej et rivaliserende gode, da en ekstra bil på vejen sænker farten for de andre. En ubefærdet vej ikke et et rivaliserende gode, da det ikke betyder noget for den enkelte bilist, om der har været en anden på vejen for en halv time siden.

Et æble et er andet eksempel på et rivaliserende gode. Hvis en person har spist et æble udelukker det andre fra at spise det samme æble. De fleste "almindelige varer" er rivaliserende goder.

Et Offentligt gode og et naturligt monopol er 'ikke' rivaliserende.
En fælles ressource og et privat gode 'er' rivaliserende.

Mikroøkonomi
Varer
Engletrompet

Engletrompet (Brugmansia) er en planteslægt i natskygge-familien, der er naturligt hjemmehørende i Sydamerika.
Den er nært beslægtet med pigæble (Datura), og har tidligere været regnet for en del af slægten Datura. 

Slægten af engletrompeter (Brugmansia) består af 7 arter, og flere blandingsarter (naturhybrider). Slægten er hjemmehørende i det nordvestlige Sydamerika i og omkring Andesbjergene.

Engletrompeterne opdeles i to grupper alt efter deres foretrukne voksesteder.  Den ene gruppe kaldes de montane engletrompeter.  De vokser i de kølige og sparsomt bevoksede højdedrag.  Den anden gruppe kaldes for de varmeelskende engletrompeter, da de foretrækker at gro i regnskovsområderne i de varme dalstrøg.

Gruppen af montane engletrompeter består af: Brugmansia aurea, Brugmansia arborea, Brugmansia sanguinea og Brugmansia vulcanicola, samt deres hybrider (B. × flava, B. sanguinea × B. vulcanicola).  Alle arter i gruppen kan krydses indebyrdes, undtagen Brugmansia aurea, der kun får levedygtig afkom med arterne i gruppen af varmeelskende engletrompeter.

Gruppen af varmeelskende arter består af Brugmansia suaveolens, Brugmansia insignis og Brugmansia versicolor, samt deres hybrider (f.eks B. × candida, der er en blandingshybrid mellem B. aurea og B. versicolor.  Arterne i denne gruppe kan krydses med hinanden, samt med B. aurea, men kan ikke få levedygtig afkom med de resterende arter i gruppen af montane engletrompeter.

Engletrompeten er nem at dyrke i Danmark.  Den kan dyrkes i krukke på terrassen eller plantes direkte ud i havens bede.  En anden metode, der letter både udplantning og optagning til vinteropbevaring er, at dyrke engletrompeten i murerspande, der er forsynet med drænhuller.  Plant engletrompeten i murerspanden.  Sænk denne ned i bedet om foråret.  Om efteråret graves spanden op igen, og Engletrompeten kan nu stilles i sit vinterkvarter uden at tabe blade, blomster og frugter. 

De varmeelskende engletrompeter foretrækker en lun, solrig vokseplads i læ for vinden.  Det er en smule anderledes for engletrompeterne i den montane gruppe.  Mens B. aurea og B. arborea kan dyrkes som de varmeelskende engletrompeter, så trives B. sanguinea og B. vulcanicola kun på en skyggefuld vokseplads, hvor klimaet er køligt og luftfugtigheden relativ høj.  

B. aurea og B. arborea kan dyrkes som de varmeelskende engletrompeter er krævende mht. vand og gødning.  B. sanguinea og B. vulcanicola må vandes og gødes meget sparsomt.  Det er altafgørende for succes med disse planter, at jorden er godt drænet.  Stående vand i potten dræber dem på få dage.

 Læs mere om engletrompeter: (Generel artikel om engletrompeter)  
 E-bog om engletrompeter: (Engletrompeternes historie, de botaniske arter, naturhybriderne, kulturhybrider, succes med dyrkning og blomstring, succesfuld vinteropbevaring)

Natskygge-familien
Václav Klaus

Václav Klaus (født 19. juni 1941 i Prag) er en tjekkisk politiker og tidligere præsident og premierminister i Tjekkiet. 

Han er en af landets vigtigste politikere siden kommunismens fald i 1989. Klaus er uddannet økonom og tilhører det højreorienterede Borgerlige Demokratiske Parti. Han var premierminister fra 1992 til 1997, og i 2003 blev han valgt som Václav Havels afløser på præsidentposten. Han blev den 7. marts 2013 af efterfulgtes af Miloš Zeman på præsidentposten.

Klaus voksede op i Praha, hvor han også studerede økonomi ved handelshøjskolen. Under foråret i Prag skrev han artikler i den reformvenlige tidsskrift Tvář og ugeavisen Literární noviny. Han havde en kortere akademisk karriere, før han begyndte at arbejde i den Tjekkoslovakiske centralbank frem til 1986. 

Siden 1990 har han skrevet over 20 bøger om flere sociale, økonomiske og politiske temaer. Flere af bøgerne er samlinger af artikler, taler og foredrag, han har fremført. Han har også skrevet artikler for Cato Journal, tidsskriftet til den amerikanske tænketank Cato Institute. Klaus er medlem af Mont Pelerin Society.

Klaus modtog i 2007 Den Hvide Ørns Orden fra Polens præsident.

Noter

Eksterne henvisninger 

Tjekkiets præsidenter
Liberale fra Tjekkiet
Tjekkiets premierministre
Stord

Stord er en kommune i Vestland fylke i Norge.
Det er også navnet på øen Stord, hvor kommunen Stord ligger på den sydlige halvdel, og Fitjar kommune ligger i nord. Over sund og fjorder kommer man i øst til Tysnes og Kvinnherad, i syd til Sveio og i vest til Bømlo.

Navnet Stord kommer fra det norrøne, den højrejste.

Kommunen Stord omfatter et 144 km² stort areal på de beboede øer Stord, Huglo og Føyno. Dertil kommer flere mindre øer og holme.

Stord har bystatus. Kommunecenteret hedder Leirvik, som i folkemunde bliver kaldt «Vikjo». Her bor der ca. 10.000 indbyggere. Sagvåg er næststørste by, med ca. 4.000 indbyggere. Stord kommune har et samlet indbyggertal på 16.682. Befolkningen bruger betegnelsen "stordabu" om sig selv.

Hovedbeskæftigelsen er indenfor offshoreindustrien. Aker Kværner Stord, Aker Kværner Elektro og Leirvik Module Technology. Samlet har de omkring 3000 beskæftiget. Højskolen Stord/Haugesund har også hovedsæde på Stord.

10. oktober 2006 skred et Atlantic Airways fly af rullebanen på Sørstokken lufthavn på Stord, og brød i brand. Fire personer omkom i ulykken.

Børtveit kraftverk ligger på Stord.

Eksterne henvisninger 

 Sunnhordland (lokalavis)

Kommuner i Vestland
 
Kommuner i det tidligere Hordaland fylke
Øer i Vestland
Sund (Norge)

Sund er en tidligere  kommune i det daværende Hordaland fylke, vest for Bergen i Norge. Kommunen består i hovedsagen af den sydlige del af øen Sotra,, men også af 466 øer, holme og skær.
Den grænsede i nord til Fjell kommune. Over fjorden i øst og i syd kommer man henholdsvis til Bergen og Austevoll kommuner.

Sund blev oprettet som kommune ved indføringen af det kommunale selvstyre i 1837.

Fra 1. januar 2020 bliver Fjell-, Sund- og Øygarden kommuner lagt sammen under navnet Øygarden.

Eksterne henvisninger 

 Sund kommune på snl.no

Øygarden
Kommuner i det tidligere Hordaland fylke
Tidligere kommuner i Norge
Sundhedsbidrag

Sundhedsbidraget var en dansk indkomstskat i perioden 2007-18. Oprindelig var den tiltænkt at finansiere hovedparten af de regionale og kommunale sundhedsudgifter, men med indførelsen af den skattereform, der blev vedtaget af Folketinget i 2009, blev sundhedsbidraget udfaset i perioden frem til 2018, og i stedet blev bundskatten forhøjet tilsvarende. 

Sundhedsbidraget var en delvis afløser for amtsskatten, som fra og med 2007 ikke længere blev opkrævet som følge af amtskommunernes (amternes) nedlæggelse i forbindelse med kommunalreformen af 2007. Indkomstskatterne i alle kommuner blev hævet med 3 procentpoint fra 1. januar 2007; dette var en andel af indkomstskatterne, som før 1. januar 2007 havde været en del af amtskommunernes indkomstskat. Denne andel skulle anvendes til kommunernes nye sundhedsudgifter, bl.a. til optræning af patienter, der lige var blevet udskrevet efter at have været indlagt på et hospital.

Sundhedsbidraget var  i perioden 2007-2011 og faldt fra og med 2012 med 1 procentpoint om året. Bidraget var således 1 % i 2018, og fra og med 2019  eksisterer bidraget ikke længere i det danske skattesystem. Bundskatten steg i samme periode med 1 procentpoint årligt.

Sundhedsbidraget blev ligesom kommuneskatten beregnet ud fra skatteydernes skattepligtige indkomst og betaltes derved af alle, der efter rente- og ligningsmæssige fradrag havde en indkomst, som oversteg personfradraget. I modsætning hertil betales bundskatten af den personlige indkomst, hvori renter og ligningsmæssige fradrag ikke kan fratrækkes. Den væsentligste konsekvens af udskiftningen af sundhedsbidraget med bundskatten i 2009-skattereformen var altså en nedsættelse af rentefradragets (og de øvrige fradrags) skattemæssige værdi med ca. 8 procentpoint.

Beboerne på Danmarks østligste ø-gruppe Ertholmene (Christiansø og Frederiksø) var som de eneste fritaget for bidraget, da disse ikke tilhører en kommune, men hører under Forsvarsministeriet.

Referencer

Skatter
Jørn Jensen

Jørn Jensen (født 1925, død 2007) var en af de allerførste danske programmører. JJ var student fra Herlufsholm og uddannet som svagstrøms-elektroingeniør. I nogle år var han ansat hos GNT (også kaldet Store Nord), hvor han udviklede en elektromekanisk teleprinter. Men JJ og hans bror Toke Jensen blev midt i 50-erne optaget af de første elektroniske datamaskiner. Jørn og Toke kom med i den lille skare af entusiaster, der arbejdede på at bygget DASK, den første danske datamaskine, og i 1958 blev JJ ansat på Regnecentralen og blev hurtigt en fænomenal programmør.

Maskinernes datalagre var små, fordi lagerteknologien var dyr, og derfor galdt det om at lave programmerne så korte som overhovedet muligt. JJ udviklede en evne til at udnytte alle bits og komprimere programmerne ved smart kodning, så de både blev kompakte og hurtige. JJ udviklede – sammen med kolleger på Regnecentralen – væsentlige dele af basisprogrammerne til DASK og senere til GIER. Han designede en samling kontrolprogrammer (1959) til on-line overvågning af programkørsel på DASK, og i tæt samarbejde med Peter Naur og andre udviklede han pålidelige, veldokumenterede oversættere til programmeringssproget Algol. I forbindelse hermed opfandt han Jensen's Device, et programmeringstrick der på en snedig måde lader parametrene i et funktionskald afhænge af hinanden. (Tricket bygger på anvendelse af parametre af typen call-by-name, en type brugt i Algol 60 og andre tidlige programmeringssprog, nu afløst af typen call-by-reference.) 
I 1960, da Danmarks Radio for første gang benyttede datamaskiner ved folketingsvalget, stod JJ for udviklingen af programmet til håndtering af valgresultater, mandatberegninger osv. 

Algol-systemet til GIER (1962) indeholdt en væsentlig forbedring af DASK-oversætteren: Oversætteren blev delt op i 10 såkaldte passager og kunne – trods et meget lille arbejdslager i Gier – oversætte og køre meget store programmer. Det skyldtes, at Algol-systemet brugte virtuelt lager, hvor både oversætter og program ligger på baggrundslager, opdelt i blokke. Hver programblok er kun i arbejdslageret netop, når den skal bruges. Princippet blev udviklet af JJ og Peter Naur før andre fandt på det, og det gjorde Gier Algol berømt i udlandet.

I 1971 forlod JJ Regnecentralen og fortsatte sin karriere som systemprogrammør i firmaet BBC (Brown Boveri, senere ABB), hvor han bl.a. udviklede programmer til proceskontrol. JJ blev pensioneret fra ABB i 1992.

Programmører fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Vadehavsøerne

Vadehavsøerne er en øgruppe i Vadehavet. I Danmark ligger øerne ved den jyske vestkyst. 

Mange af øerne ligger i et af de tre Frislande.

Øerne i Danmark 

 Øer:
 Fanø
 Rømø

 Småøer:
 Mandø
 Langli

 Sandbanker:
 Koresand 
 Jordsand (før 1999 en småø)

Øerne i Tyskland

Nordfrisiske Øer 

 Øer:
 Sild (Sylt)
 Amrum
 Før (Föhr)
 Pelvorm (Pellworm)

 Småøer:
 Øland (Oland)
 Langenæs (Langeness)
 Grøde (Gröde)
 Habel
 Hamborg Hallig (Hamburger Hallig)
 Hoge (Hooge)
 Nordstrand Mor 
 Nørreog (Norderoog)
 Sønderog (Süderoog)
 Sydfald (Südfall)

 Sandbanke:
 Japsand
 Nørreogsand (Norderoogsand)
 Sønderogsand (Süderoogsand)
 Knipsand (Kniepsand)
 Jungnamensand

Øerne i Ditmarsken 

 Øer:
 Trischen

 Sandbanke:
 Blauort
 Tertius

Øerne i Hamborg 

 Øer:
 Neuwerk

Østfrisiske Øer 

 Øer:
 Borkum
 Juist
 Norderney
 Baltrum
 Langeoog
 Spiekeroog
 Wangerooge

 Småøer og sandbanke:
 Kachelotplate
 Lütje Hörn
 Memmert
 Mellum
 Minsener Oog
 Stor Knechtsand

Øerne i Nederlandene

Vestfrisiske Øer 

 Øer:
 Texel
 Vlieland
 Terschelling
 Ameland
 Schiermonnikoog

 Småøer og sandbanke:
 Noorderhaaks
 Richel
 Griend
 Rif
 Engelsmanplaat
 Simonszand
 Rottumerplaat
 Rottumeroog

Se også 
 Beboede danske øer
 Jylland

Vadehavet
Geografiske områder i Syd- og Sønderjylland
Øgrupper i Nordsøen
Øer i Danmark
Nationale frisere

Ved nationale frisere forstås de frisere, der definerer sig som en selvstændig nationale gruppe eller et folk på grundlag af et selvstændigt frisisk sprog, kultur og historie. Det står i modsætning til de frisere, der opfatter sig som en tysk stamme (i Nord- og Østfrisland) eller en del af det nederlandske folk (i den nederlandske provins Frisland).

I det nederlandske Frisland danner de nationale frisere et eget politisk parti (Fryske Nasjonale Partij). I Nordfrisland er de nationale frisere organiseret i Friisk Foriining, som samarbejder med det danske mindretal gennem Sydslesvigsk Vælgerforening, der er repræsenteret i den slesvig-holstenske landdag i Kiel. I Østfrisland blev det lille regionalparti Die Friesen grundlagt i 2007.

Eksterne henvisninger 
 Om de (nationale) frisere i SSW 
 Frisisk Nationalparti i Nederlandene

Noter 

Frisland
Rønnovsholm

Rønnovsholm er en herregård, som nævnes første gang i 1430, på Erik af Pommerns tid, der er beliggende syd for Hjørring i Vendsyssel, (Vrejlev Sogn Hjørring Kommune; Børglum Herred (Hjørring Amt). Gården har siden 1955 tilhørt familien Kirketerp. Der er yderligere tilknyttet en række mindre gårde med et samlet dyrkningsareal på 1000 ha.

I 1857 blev Fritz Koch født på gården som søn af forpagteren.

Tidligere ejere 
 	Stygge Krumpen og Anna Povlsdatter
 1536	Niels Lauritsen
 1575	Jens Clausen Bille
 1575	Karen Ejlersdatter Rønnov gift Bille
 1594	Erik Jensen Bille
 1600	Mette Banner gift Bille
 1605	Jørgen Kaas
 1620 – ca.	Niels Lange
 1642 – ca.	Christen Nielsen Lange
 1657	Niels Christensen Lange
 1668	Dorte Daa
 1675	Peder Juel
 1697	Ide, Catharina, Sofie, Ingeborg og Elisabeth Juel
 1702	Catharina Marie Juel
 1712	Christian Georg von Møsting
 1720	Ingeborg Juel
 1728	Hedevig Vind
 1734	Johan Ludvig greve Holstein til Ledreborg
 1775	Ditlev Henrik Ilum
 1777	Erik Hansen Wilsbech
 1801	Jeppe Bartholin Sommer
 1804	Thomas Wissing
 1806	Adam Ludvig Moltke
 1813	Chr. Lychegaard
 1823	Peder Zeuthen Bruun
 1832	Peter Lassen (Søn af Lars Lassen)
 1855	Sophie Elisabeth Zahrtmann f. Donner
 1861	Elisabeth Zahrtmann
 1870	Koch, Færch og Behrens
 1872	Fr. Behrens
 1889	Fr. E. A. Behrens
 1911	Chr. Johansen
 1915	Chr. Konnerup
 1941	A. Foss-Petersen
 1952	N. Aa. Christensen
 1954	V. Petersen
 1955 Holger Kirketerp
 1975 Aksel Kirketerp
 2008 Niels Kristian Holger Kirketerp

Kilder 

J. P. Trap: Danmark 5.udgave, Kraks Landbrug

Herregårde i Hjørring Amt
Herregårde i Hjørring Kommune
Madame Terror

Madame Terror er en roman af Jan Guillou om den svenske agent Carl Hamilton. Den blev udgivet den 16. august 2006 i Sverige og er oversat til bl.a. dansk.

Handling 

Jan Guillou har en tese om terrorisme, som danner grundlaget for den centrale handling, nemlig at terrorister ikke har blå uniformer og ingen Apache-helikoptere. Så han vender situationen i konflikten mellem Israel og Palæstina 180 grader og udstyrer en gruppe palestinensiske militærfolk med blå uniformer og en avanceret russisk ubåd af titanium.

Som kommandør over ubåden har han brug for en usædvanlig officer, og Guillou henter så overraskende Carl Hamilton frem fra glemslen. Han har ellers levet en af FBI beskyttet tilværelse som "Hamlon" i San Diego, fordi han tidligere blev idømt en livstidsstraf i Sverige i den forrige roman. På grund af udmærkelser for det tidligere Sovjetunionen kan han lede en russisk besætning som den måske eneste overhovedet.

Hovedpersonen er imidlertid ikke Hamilton, men hans gode ven fra den palæstinensiske efterretningstjeneste Mouna al Husseini, som lægger navn til bogen og bliver Madame Terror.

Yassir Arafat har før sin død givet Husseini kapital med henblik på at skabe en palæstinensisk flåde og med den russiske præsident Putins gode vilje købe den tophemmelige russiske ubåd, som er forsynet med avanceret teknik, der gør den meget svær at opdage.

Så efter nogle øvelser i Atlanterhavet stævner ubåden ind i Middelhavet og angriber den israelske flåde og udraderer den, hvorefter dilemmaet opstår: Er der tale om terrorisme, når det er en regulær krigsmaskine der opererer?

På flugt fra den amerikanske middelhavsflåde dukker ubåden op forskellige steder, bl.a. i Sydafrika, hvor Nelson Mandela er garanten for, at den ikke lider overlast.

Bogen afsluttes med en positiv indstilling til en anden kvinde, nemlig den amerikanske udenrigsminister Condoleezza Rice, der ikke går i panik, men forstår forhandlingens kunst.

Reference 
 Madame Terror / Jan Guillou. Modtryk, 2006. 416s. 

Romaner fra Sverige
Command & Conquer: Generals - Zero Hour

Command & Conquer: Generals – Zero Hour er en udvidelse til Command & Conquer: Generals, udviklet af Electronic Arts

Forskelle fra Generals 
Zero Hour fortsætter historien fra kampangerne i Generals, i tre nye kampanger, igen med USA, GLA og Kina, men de skal nu spilles i omvendt rækkefølge. I denne udvidelse gennemføres et kendetegn fra tidligere C&C-spill, som ikke var at finde i Generals, nemlig filmene mellem opgaverne med skuespillere. I Zero Hour får spilleren rapporter, der giver oplysninger om det seneste fra slagmarken.

En anden forskel er den nye mulighed til at begrænse antallet af masseødelæggelsesvåben hvert hold kan bygge i et spil, til evt. i tidligere C&C-spil var det også kun muligt at bygge et våben pr. hold.

General Challenge 
Zero Hour er der mulighed for at kæmpe mod hver af de andre generaler i arrangerede slag. Den sidste general spilleren må spille mod, er den kinesiske general "Tigress" Leang, som kun er oprettet her. General Leang har adgang til våben og enheder fra alle de tre krigsmagter.

USA 
 General Alexis Alexander, masseødelæggelsesvåbensgeneral
 General Malcom "Ace" Granger, US Airforce-general
 General "Pinpoint" Townes, laservåben-general

Kina 
 General Ta Hun Kwai, tank-general
 General Tsing Shi Tao, atom-general
 General "Anvil" Shin Fai, infanteri-general

GLA 
 Dr. Thrax, kemisk krigsførelsesgeneral 
 Prince Kassad, kamuflagegeneral 
 General Rodall "Demo" Juhziz, sprængstofsgeneral

Eksterne henvisninger 
 
 Zero Hours officielle hjemmeside

Computerspil fra 2003
Generals - Zero Hour
Strategispil
Macintosh-spil
Windows-spil
Haraldskær Fabrik

Haraldskær fabrik er et tidligere fabriksanlæg og en bebyggelse ved Vejle Å, beliggende 3 km sydøst for Bredsten og 4 km nord for Ødsted. Bebyggelsen ligger 3 km sydvest for hovedgården Haraldskær i Skibet Sogn, Vejle Kommune.

Fabrikken blev oprindeligt anlagt i 1741 for at udnytte vandkraften syd for åen på Haraldskær Mark. Der blev drevet stampemølle, forskellige former for metalvareindustri og fremstilling af lervarer. I 1757 blev fabrikken flyttet længere op ad åen til Rue Mark. Her blev der fremstillet kobbervarer, leer og søm. Fra 1872 blev der produceret træmasse og papir, men efter en brand i 1922 blev papirfabrikken nedlagt. Fra 1924 fungerede stedet som kraftstation under Bredsten Elektricitetsværk, men den er også nedlagt.

Haraldskær Fabrik holdeplads 
Haraldskær Fabrik fik holdeplads på Vejle-Vandel-Grindsted Jernbane, der blev åbnet til Vandel i 1897 og forlænget til Grindsted i 1914. Banen blev nedlagt i 1957, men stationsbygningen er bevaret på Kærbøllingvej 106, og på banens tracé går Bindeballestien, som er asfalteret fra Vejle til Ravning, hvorfra den fortsætter som grussti næsten til Bindeballe Station.

Eksterne kilder/henvisninger 
 J.P. Trap: Danmark, 4. udg. 1926
 VejleWiki: Haraldskær Fabrik – også med gamle billeder

Tidligere fremstillingsvirksomheder i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Vejle Kommune