kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Spofforth Castle

Spofforth Castle er ruinen af en befæstet herregård i landsbyen Spofforth, North Yorkshire, England.

Den blev opført af Henry de Percy i begyndelsen af 1300-tallet, da han fik licens til krenelering. Der blev efterfølgende foretaget flere ombygninger i 1300- og 1400-tallet. Den blev ødelagt under den engelske borgerkrig.

I dag drives den af English Heritage som turistattraktion. Det er en listed building af anden grad.

Se også 
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger 

Slotte i North Yorkshire
Borgruiner i Storbritannien
Min elskede

Min elskede kan henvise til:

 Min elskede (film fra 1940) – sovjetisk film fra 1940 af Vladimir Korsj-Sablin
 Min elskede (film fra 1994) – dansk kortfilm fra 1994 af Carsten Rudolf
 Min elskede (film fra 2002) – dansk dokumentarfilm af Dorte Høeg Brask
Acton Burnell Castle

Acton Burnell Castle er en befæstet herregård fra 1200-tallet, der ligger nær landsbyen Acton Burnell i Shropshire, England.

Man mener at det første parlament hvor House of Commons var fuldt repræsenteret blev holdt her i 1283.

I dag er det en ruin, som består af skalmurene på herregården og gavlvæggene på laden. Det er en listed building af første grad.

Se også 
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger 

Slotte i Shropshire
Ruiner i Storbritannien
Loris Tjeknavorian

Loris Haykasi Tjeknavorian (født 13. oktober 1937 i Borujerd, Iran) er en iransk/armensk dirigent, komponist, lærer, pianist og violinist.

Tjeknavorian er nok mest kendt som dirigent internationalt, men han har også slået sit navn fast som komponist. Han er af armensk afstamning, men voksede op i Iran. Tjeknavorian studerede violin og klaver på Musikkonservatoriet i Teheran, herefter tog han til Østrig, hvor han studerede komposition på Musikkonservatoriet i Wien. Komponisten Carl Orff skaffede ham et stipendium, så han kunne studere komposition videre i Salzburg, og senere direktion på Universitetet i Michigan i USA. Han fik herefter en stor karriere som dirigent for mange Symfoniorkestre i Verden, indtil ham blev chefdirigent for det Armenske Symfoniorkester som han ledte fra (1989-2000). Tjeknavorian har også været lærer i direktion og komposition på Musikkonservatoriet i Teheran, og været bosat i England (1975-1985), hvor han dirigerede mange af Londons Symfoniorkestre. Som komponist har han skrevet fem symfonier, orkesterværker, kammermusik, seks operaer, koncertmusik, korværker, balletmusik, filmmusik, klaverstykker og sange etc. Tjeknavorian emigrerede og fik statsborgerskab i Østrig, og bosatte sig i Wien, men tog videre til USA, hvor han lever som freelancekomponist og dirigent.

udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Rekviem for de Massakrerede" - for kor og orkester
 Symfoni nr. 2 "Credo" (Jeg tror) - for kor og orkester
 Symfoni nr. 3 "Dialog mellem civilisationer" - for orkester
 Symfoni nr. 4 "Haikaz" (Armenien 1918) - for kammerorkester
 Symfoni nr. 5 "Edjmiatzin 1700" - for kor og orkester
 Ararat suite - for orkester
 Profeten Mohammad (Symfonisk suite) - for kor og orkester
 Perserpolis 2500 suite - for orkester
 Perdis & Parisa suite nr. 1 - for orkester
 Pardis & Parisa suite nr. 2 - for orkester
 Iransk instrumentalsuite - for orkester
 Violinkoncert - for violin og orkester
 Klaverkoncert - for klaver og orkester
 Guitarkoncert "Zare" - for guitar og orkester
 Pipakoncert - for Pipa og orkester
 Cellokoncert - for cello og orkester

Eksterne henvisninger 
 om Loris Tjeknavorian på www.musicweb-international.com

Dirigenter fra Iran
Komponister fra Iran
Komponister fra Østrig
Komponister fra USA
Violinister fra Iran
Pianister fra Iran
Lærere
Personer fra Teheran
Ønskelisten (sang)

"Ønskelisten" er en julesang af den danske gruppe Shu-bi-dua og er fra deres niende album, Shu-bi-dua 9. Nummeret er indspillet i poprock-stil, mens teksten er en fantasi over et drømmescenarie, hvor krise og politisk mismod i begyndelsen af 80’erne, er erstattet af en regering med Julemanden i spidsen: 

"Hvis han laved' et parti, så ku' vi få hvad vi ka' li', og ønskelisten er så lang, som en stangspringsstang", synger Michael Bundesen og tilføjer senere i sangen: "Tænk hvis hver mand og tænk hvis hver mø, satte sit kryds ved liste Ø". Shu-bi-dua havde i 1982 ingen viden om, at der senere i dansk politik ville opstå et venstrefløjsparti, Enhedslisten, der har "Ø" som partibogstav, derfor benyttes Ø'et i sangteksten og er dermed lig med "Ønskelisten". Nogle fans ser også en kobling til udtrykket "julegavepolitik" i sangen, der er negativt ladet og betyder "ødsel økonomisk politik" og uansvarlighed. 

Shu-bi-dua benytter sproglig haplologi i "Ønskelisten", hvilket vil sige at lade to enslydende stavelser i en sætning falde sammen, så der sker en sammentrækning af ord, hvorved to eller tre betydninger opstår. Et eksempel på dette, er linjen "En sygedag karensdyr ha, uden det bliver til lovforslag", hvor "kan rensdyr ha” og begrebet "karens" (arbejdsmarkedsbegreb benyttet på dagpengemodtageres tidsbegrænsede rettigheder i en a-kasse) og "dyr" (modsat "billig") lægges ind i samme ord eller sætning og fører til flere betydninger. Rensdyr relaterer sig til sangens overordnede juletema.

Udgivelsen og sangens rolle
"Ønskelisten" udkom sammen med 9'eren i december 1982, og da udgivelsen af Shu-bi-dua 9 faldt nogenlunde samtidigt med visningen af tv-julekalenderen Avisen, blev Shu-bi-dua tilbudt at lave en lille introjingle til hvert afsnit. Gruppen valgte at lave nummeret "Shu-bi-dua Kalendersang", der reelt er et musikalsk udpluk af "Ønskelisten" tilsat en ny tekst om julens programmer på radioens P3. "Ønskelisten" har ikke været en fast del af bandets koncerter årene igennem, dog har den ind imellem været spillet når gruppen gav julekoncerter, ligesom den fra tid til anden spilles på DR i radioen. Nummeret indgår også som en del af julealbummet Rap jul & godt nytår (2001).

Medvirkende 
 Michael Bundesen: Sang
 Michael Hardinger: Guitar, kor
 Claus Asmussen: Guitar, kor
 Kim Daugaard: Bas, kor
 Willy Pedersen: Klaver, Orgel
 Kasper Winding: trommer

Øvrige medvirkende
 Kenneth Agerholm – basun
 Ole Hansen – trompet

Referencer

Eksterne henvisninger 
"Ønskelisten" på YouTube
– Sangteksten til "Ønskelisten"

Shu-bi-dua-sange
Sange fra 1982
Julesange
Florentín Giménez

Florentín Giménez (født 14. marts 1925 i Ybycuí - død 11. marts 2021 i Asunción, Paraguay) var en paraguayansk komponist, trommeslager, pianist, rektor og lærer.

Giménez spillede i sin ungdom trommer og klaver i forskellige rytmiske grupper i sin hjemby, Han droppede senere at spille, og studerede komposition på La Lira-Musikkonservatoriet i Asunción, og blev en af de første klassiske musikkomponister af betydning fra Paraguay. Han har skrevet 6 symfonier, orkesterværker, kammermusik, koncertmusik, sange etc. Han var rektor og lærer i komposition på Det Nationale Musikkonservatorium i Asunción.

Udvalgte værker 

 Koncertantesymfoni (nr. 1) - for klaver og orkester
 Symfoni nr. 2 "Årstidernes symfoni" - for kor og orkester
 Symfoni nr. 3 - for orkester
 Symfoni nr. 4 "Sortilegio" - for orkester
 Symfoni nr. 5 - for orkester
 Symfoni nr. 6 (Dedikeret til Agustín Pío Barrios) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 om Florentín Giménez

Komponister
Trommeslagere
Pianister
Rektorer
Lærere
Personer fra Paraguay
Bila Tserkva

Bila Tserkva (, : Hvide Kirke), er en by i centrum af Ukraine, den største by i Kyiv oblast (efter Kyiv, som er det administrative centrum, men ikke en del af oblasten), og en del af højrebredden. Bila Tserkva ligger ved floden Ros ca. 80 km syd for Kyiv. Byen har et areal på 67,8 km². Byen har en befolkning på omkring 208.737 (2021).

Den gamle by Bila Tserkva blev grundlagt i grundlagt i 1032 for at sikre vigtige forsvarsværker mod nomadiske stammer. I det 13. århundrede blev den imidlertid invaderet af mongolerne, og byen blev ødelagt. I 1651 var det stedet for en vigtig kamp mellem de krigsførende Zaporogkosakker (og deres tatariske allierede) og det Den polsk-litauiske realunion, men Bila Tserkva var også stedet, hvor de sluttede fred og underskrev Bila Tserkva-traktaten. I 1791 inkluderede den russiske kejserinde Katarina den Store Bila Tserkva i den region, der blev kendt som Det jødiske bosættelsesområde i Zar-Rusland, som omfattede dele af syv nutidige nationer, herunder store dele af det moderne Ukraine. 

Arkitektonisk er byen kendt for en række bygninger fra slutningen af det 18. og begyndelsen af det 19. århundrede, som er en høflighed til adelsslægten Branicki, der herskede der i denne periode. Højdepunkterne omfatter: "Vinterpaladset på bredden af Ros-floden, sommerpaladset, et ensemble af poststationsbygninger, Sankt Johannes Døber-kirken (1789-1812), Transfigurationskatedralen (1833-9) og Sankt Maria Magdalene-kirken (1843). Sankt Nikolaus-kirken, hvis opførelse blev indledt af Hetman Ivan Mazepa og oberst Kostiantyn Maziievsky i 1706 og endelig afsluttet i 1852."

Galleri

Kilder

Eksterne henvisninger 

 

Byer i Kyiv oblast
Eugen Onegin (flertydig)

Eugen Onegin kan henvise til

 Eugen Onegin, en roman af Aleksandr Pusjkin
 Eugen Onegin (opera), en opera af Tjajkovskij baseret på romanen
 Eugen Onegin (film fra 1911), en russisk film
 Eugen Onegin (film fra 1959), en sovjetisk film
Butja

Butja (; ) er en by i det nordlige Ukraine med  indbyggere.

Byen ligger i Kyiv oblast 25 km vest for Ukraines hovedstad Kyiv. Den grænser op til byerne Irpin og Hostomel samt landsbyerne Vorzel, Mykhailivka-Rubezhivka og Blystavytsia. Den er hovedby i Butja rajon i Kyiv oblast.

Historie 
Byen opstod med opførelsen af Kyiv–Kovel-banen i 1898 omkring et lille trinbræt ved Butja-floden. I umiddelbar nærhed af togstoppestedet Butja lå en lille landsby ved navn Yablunka.

Under Anden Verdenskrig, før Befrielsen af Kiev fra nazistyrkerne i december 1943, var Butja stedet for hovedkvarteret for 1. ukrainske front under kommando af general Vatutin.

Butja fik status som by den 9. februar 2006; tidligere var Butja en by i Irpin bykommune.

Slaget ved Butja 

Under Ruslands invasion af Ukraine 2022 fandt der hårde kampe sted i Butja som en del af Kyiv-offensiven, hvilket resulterede i alvorlige russiske tab. Byen blev indtaget af russiske styrker den 12. marts. Borgmester Anatoliy Fedoruk meddelte, at de ukrainske styrker havde generobret Butja den 31. marts 2022.

Butja-massakren 

Den 2. april 2022 dukkede nyhedsrapporter og video op, der viste gader i Butja med adskillige lig af personer klædt i civilt tøj. Nogle af dem, der blev fundet, havde hænderne bundet. Ifølge de første skøn blev der fundet mindst 280 lig.

Galleri

Noter

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Byer i Kyiv oblast
Eugen Onegin (opera)

Eugen Onegin (, tranlit.: Jevgenij Onegin eller Evgenij Onegin) opus 24 er en opera ("lyriske scener") i tre akter (syv scener) skrevet af Pjotr Ilitj Tjajkovskij. Librettoen er skrevet af komponisten og følger en række passager i Aleksandr Pusjkins versroman 1825-1832 af samme navn.

Operaen blev opført første gang i Moskva i 1879.

Referencer 

Operaer
Aleksandr Pusjkin
Musik i 1879
Bratisjka

Bratisjka () er en sovjetisk stumfilm fra 1927 af Grigorij Kozintsev og Leonid Trauberg.

Medvirkende 
 Emil Gal
 Sergej Gerasimov
 Tatjana Guretskaja
 Andrej Kostritjkin
 Sergej Martinson

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1927
Stumfilm fra Sovjetunionen
Komediefilm fra Sovjetunionen
Hallucigenia

Hallucigenia er en slægt af kambriske ormelignende dyr, kendt fra fossiler i Burgess Shale-aflejringer i Canada og Kina og fra isolerede aflejringer i resten af verden. Slægtsnavnet afspejler dyrets usædvanlige udseende og omstændighederne omkring dens opdagelse; da slægten først blev opdaget, blev H. sparsa rekonstrueret med undersiden opad og bagenden forrest. Hallucigenia er senere beskrevet som hørende til Lobopodia, en række af palæozoiske panarthropoder, som indeholder stamformerne til blandt andet bjørnedyr og leddyr.

Morfologi 

Hallucigeni er et 0,5-5,5 cm langt rørformet dyr med op til ti par ben ( lobopoder ). De første 2 eller 3 benpar er lange og tynde uden vedhæng, mens de resterende 7 eller 8 par hver er tilhæftet 1 eller 2 kløer. Over kropsregionen er 7 par stive koniske skleritter (spikler) svarende til 3. – 9. benpar.  Dyrets forende og bagende er svære at identificere; den ene ende fortsætter bag benene og kan tilsyneladende strække sig ned mod underlaget. Nogle individer viser spor af en simpel tarm.

Forskning i midt-2010'erne konkluderede, at den længste ende er et hoved med mund og mindst èt par simple øjne .  Formen på hovedet er forskelligt fra art til art.

Hallucigenias spikler består af et til fire indlejrede elementer. Deres overflade er ved H. sparsa er dækket af små trekantede 'skæl', mens spiklernes overflade ved Hallucigenia hongmeia er en netlignende struktur af mikroskopiske cirkulære åbninger.

Klassifikation 

Siden revisionerne omkring 1990'erne, bliver Hallucigenia generelt klassificeret som en lobopodisk panarthropod, selvom deres slægtsskab til andre panarthropoder ikke er afklaret. Hallucigenia er længe blevet set som en stamgruppe til Onychophora, hvilket understøttes af flere fylogenetiske analyser. Hallucigenia Hallucigenia og Onychophoras deler som de eneste grupper en bestemt opbygning af deres kløer. På den anden side understøtter nogle analyser snarere Hallucigenias position som en panarthropod uden for onychophora-stammegruppen. Ifølge dette vil fællestrækkene mellem Hallucigenia og Onychophora være opstået ved en stamforem til alle panarthropoder, og derefter være reduceret væk ved bjørnedyr og leddyr. Hallucigenia har dog også egenskaber som findes ved tidligere panarthropoder, men ikke findes ved Onychophora.

Udbredelse 
Hallucigenia blev først beskrevet fra Burgess Shale i det sydøstlige British Columbia, Canada, og fossiler er også fundet i kinesiske sedimentaflejringer. Isolerede Hallucigeniaspikler er desuden vidt udbredt i en række kambriske aflejringer.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Hallucigenia sparsa på Smithsonian Museum of Natural History - ( Internet Archive)
 Et billede af hallucigenia

Palæontologi
Dyr
Uddøde dyr
Fossiler
Demin Cup 2022

Demin Cup 2022 var den 41. udgave af den danske løbsserie DCU Cup. Den blev afviklet over fire afdelinger fra april til oktober 2022.

For hver afdeling blev der givet point til rytterne efter placering.

Efter en sejr ved det sidste løb, blev Nicklas Amdi Pedersen fra  samlet vinder med ét points forspring til Andreas Brandt Aidel fra . Det var anden gang at Amdi Pedersen vandt Demin Cup. Frederik Irgens Jensen () endte på den samlede tredjeplads.

Hold 
De fire danske UCI kontinentalhold samt DCU Elite Teams deltog i Demin Cuppen. Derudover stillede flere danske cykelklubber med enkelte ryttere, ligesom danske ryttere fra udenlandske hold kunne deltage. Udenlandske amatørryttere tilknyttet udenlandske hold kunne også deltage, hvis de blev inviteret af den lokale arrangør.

Resultater 
For hver afdeling blev der givet point til rytterne efter placering.
Nr. 1 fik 20 point, Nr. 2 fik 19 point, Nr. 3 fik 18 point, Nr. 4 fik 17 point... nr. 20 fik 1 point. I tilfælde af pointlighed var placeringen i senest afviklede løb afgørende.

1. afdeling i Sandved 
Næstved Bicycle Club var 3. april arrangør af den første afdeling af Demin Cup 2022. Det var en 26 km lang enkeltstart med start og mål ved Grønbrohallen i Sandved. Adam Holm Jørgensen fra  vandt løbet foran holdkammerat Martin Toft Madsen.

Samlet klassement

2. afdeling i Såby 
Horsens Amatør Cykleklub var 12. juni arrangør af den anden afdeling af Demin Cup 2022. Der skulle køres ni omgange på en 19 km lang rundstrækning med start og mål i Såby. Ruten gik syd og øst for Såby, og havde 197 højdemeter pr. omgang. Ni ryttere kom samlet til mål, og her blev spurten vundet af Sebastian Nielsen fra . Adam Holm Jørgensen fra  kom ind på andenpladsen, og udbyggede føringen i den samlede stilling.

Samlet klassement

3. afdeling i Ørbæk 
Nyborg Cykle Klub var 11. september arrangør af den tredje afdeling af Demin Cup 2022. Der skulle køres syv omgange på en 25,5 km lang rundstrækning ved Ørbæk. Løbets førende rytter Adam Holm Jørgensen fra  stillede ikke til start, da han var med det danske U23-landshold forud for VM i landevejscykling. I stedet blev Holm Jørgens holdkammerat Frederik Irgens Jensen vinder af løbet, da han spurtbesejrede Mathias Matz () og Frederik Muff ().

Samlet klassement

4. afdeling i Mørkøv 
Holbæk Cykelsport var 2. oktober arrangør af den fjerde og sidste afdeling af Demin Cup 2022. Der skulle køres på en rundstrækning ved Mørkøv, hvor der var start og mål ved Mørkøv Hallen og Kildebjergskolen.

Samlet klassement

Se også 
 DCU Ladies Cup 2022

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

2022
Cykelløb i 2022
DCU licensløb 2022
Africa Cup of Nations 2021

Africa Cup of Nations 2021 (kendt som  TotalEnergies 2021 Africa Cup of Nations af sponsormæssige årsager), var den 33. udgave af Africa Cup of Nations, den internationale fodboldturnering i Afrika. Den blev organiseret af Confederation of African Football (CAF) og blev afholdt fra 9. januar til 6. februar 2022.

Turneringen var officielt planlagt til at blive afholdt i juni og juli af 2021, men måtte udskydes på grund af klimaforhold i sommeren 2021 i værtslandet Cameroun.

Senegal vandt turneringen for første gang i deres historie, efter at have slået Egypten på straffespark i finalen. Værtsnation Cameroun kom på tredjepladsen, og forsvarende mestre Algeriet blev elimineret i gruppespillet.

Hold 
24 hold deltog i turneringen.

Stadioner

Gruppespillet

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Gruppe D

Gruppe E

Gruppe F

Slutspil

Ottendedelsfinaler

Kvartfinaler

Semifinaler

Tredjeplads

Finale

Individuelle priser 
Følgende individuelle priser blev udgivet efter turneringen:

 Turneringens spiller:  
 Gyldne støvle:   (8 mål)
 Bedste målmand:  
 Bedste unge spiller:  
 Fair play-prisen:  Senegal

Turneringens hold 
Træner:

Kilder 

African Cup of Nations
Fodbold i 2022
African Cup of Nations
Fodbold i 2022
Charleston Open 2023

Charleston Open 2023 var en tennisturnering for kvinder, der blev spillet udendørs på grusbaner i LTP Daniel Island i Charleston, South Carolina, USA i perioden 3. - 9. april 2023. Det var den 50. udgave af Charleston Open, og turneringen var del af WTA Tour 2023 i kategorien WTA 500. På grund af et navnesponsorat fra Credit One afvikledes turneringen under navnet Credit One Charleston Open.

Singletitlen blev vundet af Ons Jabeur, der i finalen besejrede den forsvarende mester, Belinda Bencic, med 7-6(6), 6-4, og som dermed vandt Charleston Open for første gang. Det var andet år i træk, at finalen ved Charleston Open var et opgør mellem de to spillere, og Jabeur gik igennem turneringen uden sættab. Jabeur vandt samtidig sin fjerde WTA-singletitel i sin karriere, men det var hendes første titel i 2023. Det var endvidere hendes anden titel på WTA 500-niveau.

I doublerækken sejrede Danielle Collins og Desirae Krawczyk efter finalesejr på 0-6, 6-4, [14-12] over Giuliana Olmos og Ena Shibahara i en kamp, hvor amerikanerne undervejs måtte afværge to matchbolde. Collins og Krawczyj spillede deres første turnering som makkere, siden de nåede semifinalen ved Wimbledon-mesterskabet i 2022. Turneringssejren var Collins' første doubletitel på WTA Tour, mens Krawczyk kunne fejre sin ottende turneringssejr i damedouble på WTA-niveau men den første i 2023.

Præmier 

Den samlede præmiesum for Charleston Open 2023 androg $ 780.637, hvilket var et fald på ca. 13 % i forhold til den foregående turnering i 2022.

Damesingle

Hovedturnering 

I hovedturneringen deltog 56 spillere, der var fordelt på:
 43 spillere, der havde kvalificeret sig i kraft af deres placering på WTA's verdensrangliste fire uger før turneringens start.
 5 spillere, der havde modtaget et wildcard (markeret med WC).
 8 spillere, der havde kvalificeret sig til hovedturneringen fra kvalifikationsturneringen (markeret med Q).

Resultater

Kvalifikation 

Kvalifikationen havde deltagelse af 32 spillere, der spillede om de sidste otte ledige pladser i hovedturneringen. 4 af de 32 spillere deltog på grundlag af et wildcard.

Følgende spillere kvalificerede sig til hovedturneringen:

Ingen spillere gik videre til hovedturneringen som lucky loser.

Resultater

Damedouble 

Turneringen havde deltagelse af 16 par, der fordelte sig på:
 15 par, der havde kvalificeret sig i kraft af deres placering på WTA's verdensrangliste.
 et par, der havde modtaget et wildcard (markeret med WC).

Resultater

Eksterne henvisninger 
 Charleston Open 
 WTA - Charleston 2023

Noter 

2023
WTA Tour 2023
Kong Christian IX's Bisættelse

Kong Christian IX's Bisættelse kan henvise til:

 Kong Christian IX's Bisættelse (dokumentarfilm af Ole Olsen) – dansk dokumentarisk optagelse fra 1906 af Ole Olsen.
 Kong Christian IX's Bisættelse (dokumentarfilm af Peter Elfelt) – dansk dokumentarisk optagelse fra 1906 af Peter Elfelt
Signify

Signify N.V. tidligere Philips Lighting N.V. er en hollandsk multinational belysningsvirksomhed. Den blev etableret i 2016 da Philips belysningsdivision blev fraspaltet til en separat virksomhed. Virksomheden fremstiller elektrisk lys og armaturer til privat og erhverv samt IoT. I 2018 skiftede Philips Lighting navn til Signify.  Virksomhedens produkter fås fortsat med Philips-mærket.

Referencer

Eksterne henvisninger 
  

Elektronikvirksomheder fra Nederlandene
Candy Bauer

Candy Bauer (født 31. juli 1986) er en tysk bobslædefører.

Han repræsenterede Tyskland under vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tog guld i firer-bob.

Under vinter-OL 2022 i Beijing tog han guld i firer-bob.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Bobslædeførere fra Tyskland
Deltagere for Tyskland ved vinter-OL 2018
Deltagere for Tyskland ved vinter-OL 2022
Medaljevindere ved vinter-OL 2018
Medaljevindere ved vinter-OL 2022
Olympiske mestre fra Tyskland
Alexander Schüller

Alexander Schüller (født 13. maj 1997) er en tysk bobslædefører.

Han repræsenterede Tyskland under vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han tog guld i firer-bob.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Bobslædeførere fra Tyskland
Deltagere for Tyskland ved vinter-OL 2022
Medaljevindere ved vinter-OL 2022
Olympiske mestre fra Tyskland
José Asunción Flores

José Asunción (Augustin) Flores (født 27. august 1904 i Asunción, Paraguay - død 16. maj 1972 i Buenos Aires, Argentina) var en paraguayansk komponist, guitarist og harpenist.

Flores studerede komposition på Paraguays Universitet i Asunción. Han var skaberen af en ny paraguayansk musikstil kaldet Guarania. Flores har mest skrevet sange med guitar eller klaver akkompagnement, men har også skrevet tolv symfonier, og orkesterværker, filmmusik etc. Han flygtede efter oprør mod den daværende præsident og diktator i Paraguay Alfredo Stroessners og hans regering, og blev sendt i eksil i Argentina, nærmere Buenos Aires. Her tog hans klassiske kompositionskarriere for alvor fat, til hans død af sygdommen Chagas sygdom i 1972. Han hørte til de fremmeste klassiske komponister fra Paraguya i det 20. århundrede.

Udvalgte værker 

 12 Symfonier - for orkester
 Indien - for sang og akkompagnement
 Cerro Corá - fo sang og akkompagnement
 Panambí Verá - for sang og akkompagnement

Eksterne henvisninger 
 om José Asunción Flores

Komponister fra Paraguay
Komponister fra Argentina
Guitarister fra Paraguay
Harpenister fra Paraguay
Personer fra Asunción
Moskva v Oktjabre

Moskva v Oktjabre () er en sovjetisk stumfilm fra 1927 af Boris Barnet.

Medvirkende 
 Vasilij Nikandrov som Lenin
 Anna Sten
 Boris Barnet
 Ivan Bobrov
 Aleksandr Gromov

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1927
Stumfilm fra Sovjetunionen
Dramafilm fra Sovjetunionen
Jego prevoskhoditelstvo

Jego prevoskhoditelstvo ( ; ) er en sovjetisk stumfilm fra 1927 af Grigorij Rosjal.

Medvirkende 
 Leonid Leonidov
 Maria Sinelnikova som Miriam
 Julij Untersjlak som Hirsch Lekkert
 Tamara Adelheim som Rivele
 Nikolaj Tjerkasov

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1927
Stumfilm fra Sovjetunionen
Dramafilm fra Sovjetunionen