kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Niels Krog Bredal

Niels Krog Bredal (født 12. september 1733 i Trondheim, død 26. januar 1778) var en norsk syngespildigter, musikdramatiker og teaterdirektør der fra 1770 virkede i København.

Bredals navn er blandt andet kendt som forfatter af det første danske sangdrama Gram og Signe (1756) i pseudoklassisk stil.

1761-70 var Bredal borgmester i sin fødeby, men flyttede da til København, hvor han 1771 blev meddirektør ved Det Kongelige Teater. Han viste sig her ivrig for at fremme det nationale synge- og sørgespil i nær tilslutning til Johannes Ewalds bestræbelser. Selv søgte han at give sit bidrag med et nyt syngespil Tronfølgen i Sidon.

Men da den første danske teaterkritiker – Peder Rosenstand-Goiske i Den dramatiske Journal – havde givet dette en ublid medfart, hævnede Bredal sig ved at skrive en efterkomedie Den dramatiske Journal, som opførtes efter Tronfølgen 25. november 1771.

Denne uhørte fremgangsmåde gav anledning til stort spektakel i teatret, og aftenen endte med slagsmål mellem "de røde" (officererne), som tog embedsmandens parti, og "de sorte" (studenterne), som tog intelligensens og kritikkens parti. Politimesteren nedlagde forbud mod gentagelse af efterstykket, og Johannes Ewald forevigede teaterskandalen i sin lille, satiriske komedie, De brutale Klappere.

Bredals fortjeneste består deri, at han indførte det danske sangdrama på nationalscenen og derved forberedte banen for et klassisk arbejde som Ewalds Fiskerne.

Kilde 
 Opslag af bibliotekar J. Clausen i Salmonsen (Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bd. 3, s. 897)

Eksterne henvisninger 
 Et lidt større opslag om Bredal af dr. phil H. Schwanenflügel i Dansk biografisk leksikon, bd. 3, s. 32
 Fortalen  til det første danske sangdrama Gram og Signe 1756 – fra Modersmaalet.dk
 Niels Krog Bredal på Dansk Forfatterleksikon

Dramatikere fra Norge
Dramatikere fra Danmark
Nordmænd i 1700-tallet
Danskere i 1700-tallet
Personer fra Trondheim
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Det Kongelige Teaters direktører
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Norge
Niels Krog
Vaterpas

Et vaterpas er i sin grundform en indikator for om et emne er i vater (vandret) eller i lod (lodret). Instrumentet består af én eller flere libeller alt efter hvad vaterpasset skal bruges til.

Ordet vaterpas kommer af det nederlandske ord "water" som betyder vand og hentyder til at stillestående vand altid vil lægge sig helt vandret. 

Selv om man i Storbritannien også siger "water" om vand, anvender man dog her ordet 'spirit level' om vaterpas. Dette ord henviser til det engelske ord for alkohol, spirit, som i dag anvendes i vaterpas i stedet for vand. Alkohol kan ikke fryse og sikrer derfor, at vaterpasset ikke går i stykker under kolde temperaturer.

Det almindelige vaterpas 

Populært kaldet tømrervaterpasset. Bruges til med nogenlunde nøjagtighed at bestemme om emner er i vater. Præcisionen er ikke stor, men til langt de fleste formål i f.eks. tømrerfaget, murerfaget mv. er det fuldt tilstrækkeligt da dets præcision alligevel er noget større end det arbejde, der skal udføres.

Den alm. hjemmehåndværker bruger det f.eks. til opsætning af skabe, hylder, fladskærmsfjernsyn og billeder.

Vaterpasset har som minimum en libelle til at bestemme vandret, men meget almindeligt er det også, at der er en libelle til også at bestemme lodret med. En libelle til at bestemme 45 graders hældning med er heller ikke ualmindelig men dog ikke det mest typiske.

Præcisionen er typisk i omegnen af ± 0,5 mm/meter.

Maskinvaterpasset 

Maskinvaterpasset er et udpræget præcisionsinstrument. Som navnet antyder bruges det ofte til indstilling af maskiner, der meget præcist skal være i vater.

Maskinvaterpas fås med følsomheder og præcision fra omkring 0,4 mm/m og helt ned til 0,01 mm/m (én 100-del millimeter pr. løbende meter!). Ud over præcisionen adskiller maskinvaterpasset sig også fra det alm. vaterpas ved at libellen er inddelt således at en evt. afvigelse fra vater kan størrelsesbestemmes. Er præcisionen på 0,01 mm/m vil hver inddeling således svare til 0,01 mm/m og er libellen f.eks. 3 inddelinger fra midten vil hældningen således være 0,03 ± 0,01 mm/m. Ved aflæsning skal man være opmærksom på, at libellens størrelse er lidt afhængig af temperaturen og man skal derfor kigge på begge ender for at bestemme hvor langt fra midten den befinder sig.

Det er ofte også muligt at finjustere et maskinvaterpas. Igen til forskel fra de typiske tømmervaterpas, der er låst til det offset de nu engang har fra fabrikken.

Eksterne henvisninger 

Værktøj
Måleinstrumenter
Plattyske ord og vendinger
Libelle

En libelle er et glasrør indeholdende ethanol og en lille luftblære. Libellen er målsat med en ramme, så når den holdes vandret, befinder luftboblen sig midt i rammen og i glasset. Libeller bruges i et vaterpas.

Værktøj
Måleinstrumenter
Fejdebrev

Et fejdebrev indgik i en skik i
både Tyskland og Danmark, idet en
fejde blev indledt med en formelig undsigelse.
Denne skulle her i landet i almindelighed ske skriftligt
ved et åbent brev der blev overbragt af to
adelsmænd, og kunne kun ske mundtligt når
modparten var villig til at modtage den på denne
måde. Et sådant brev kaldtes for et fejdebrev.

Grundtvig brugte 1825 udtrykket i fortalen til sit udfald – Kirkens Gienmæle – mod professor H.N. Clausen for dennes skrift Catholicismens og Protestantismens Kirkeforfatning, Lære og Ritus.

"... at Striden fra min Side slet ikke er personlig, og ingenlunde blot videnskabelig, men saa reen kirkelig som mueligt, derfor kalder jeg dette Feidebrev Kirkens Gienmæle, indskydende dermed Sagen, fra den blotte Læse-Verden, for den almindelige Christenheds Domstol. ..." (Faksimile  fra Arkiv for Dansk Litteratur, Adl.dk)

Kilde 
 Opslag af professor P.J. Jørgensen i Salmonsen  (Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bd. 7, s. 845)

Historie
Fejde

En fejde ['faid∂] kan henvises til: 

 en våbenstrid, konflikt eller krig, se for eksempel Grevens Fejde. (traditionelle fejder)
 en polemik eller skriftlig strid 
 Den Jydske Fejde (dvs.: Holbergs strid med den jyske poet Tychonius). 
 Baggesen-fejden mellem Adam Oehlenschläger og Jens Baggesen.
 Bladfejde er en strid, der føres ved indlæg i dagblade.
 Pennefejde er en skriftlig, litterær fejde.
 en kamp mellem kampsportsudøvere.

Kilde 
ODS på nettet
Ankerbroen

Ankerbroen (no: Ankerbrua) er en bro over Akerselven i Oslo, Norge. Den ligger i bydelen Grünerløkka. 

Den første bro her blev bygget i 1874. Det var en træbro. I 1926 blev denne erstattet af en ny bro i sten.

I 1937 fik broen fire bronzeskulpturer af den norske billedhugger Dyre Vaa, en i hvert hjørne. Disse har eventyrmotiver, og Ankerbroen kaldes derfor nogle gange «Eventyrbrua». Motiverne er fra norske folkeeventyr, blandt andre Peer Gynt.

I forbindelse med planerne om sanering af Grünerløkka i 1960'erne var Ankerbroen et af få bygningsværker, som man ville bevare.

Ankerbroen har navn efter Ankertorvet (Ankerløkken), som lå hvor Anker studentboliger nu ligger.

Eksterne henvisninger

 
Flyfoto av Ankerbrua 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Oslo
Broer i Norge
Aursundbroen

Aursundbrua er en bro som krydser Aursundet mellem fastlandet og Ruøya i Aure kommune, (vest for Tronheim) i Møre og Romsdal fylke i Norge. Broen er en del af vejforbindelsen mellem fastlandet og Ertvågsøen. 

Aursundbroen er 486 meter lang. Den blev åbnet i 1995 og er en del af riksvei 680.

Se også
Smalsundbrua
Mjosundbrua

Broer i Møre og Romsdal
Broer i Norge
VisitNordjylland

VisitNordjylland er det daglige navn for Fonden Turistudviklingsselskabet Nordjylland. VisitNordjylland har til opgave at forestå den overordnede markedsføring af region Nordjylland i ind- og udland.
	
Visitnordjylland er et regionalt markedsførings- og udviklingsselskab, beliggende i Regionshuset i Aalborg Øst, men selskabets aktiviteter dækker geografisk hele den nordjyske region. VisitNordjylland er det daglige navn for Fonden Turistudviklingsselskabet Nordjylland.

VisitNordjylland.dk er en non-profit organisation, der finansieres af indtægter fra Vækstforum Nordjylland samt bidrag fra turisterhvervet. I bestyrelsen sidder repræsentanter for regionen, kommuneforeningerne samt fra det private turisterhverv.

Eksterne henvisninger
 Visitnordjylland.dk 

Organisationer fra Danmark
Markedsføringsvirksomheder i Danmark
Turisme i Danmark
VM i nordisk skiløb 2009

Verdensmesterskaberne i nordisk skiløb 2009 blev arrangeret af FIS og afviklet i Liberec i Tjekkiet i perioden 18. februar – 1. marts 2009. Liberec var VM-vært for første gang, og den tjekkiske skisportsby blev tildelt værtskabet ved FIS-kongressen i Miami den 3. juni 2004. Den anden ansøger var Oslo i Norge, men Liberec vandt afstemningen med 11-4.

Medaljevindere

Langrend

Mænd

Kvinder

Nordisk kombination

Skihop

Mænd

Kvinder

Medaljetabel

Kilder / eksterne henvisninger 

 Liberec 2009   
 FIS Nordic World Ski Championships 2009    

Sport i 2009
Skiturneringer
Bilia

Bilia er med 97 afdelinger i Sverige og Norge nordens største bilforhandlerkæde med en ledende position inden for salg og service af person- og varebiler. Firmaets aktiviteter er primært koncentreret omkring store byområder i Skandinavien: Oslo og Bergen i Norge; Stockholm, Göteborg og Malmö i Sverige.

Firmaet er autoriseret forhandler af Ford, Volvo, Dacia og Renault og også autoriseret værksted for de samme mærker. Ud over hovedforretningerne salg af nye biler og reparation, sælger Bilia reservedele til værksteder og privatpersoner samt en række mindre aktiviteter som biludlejning i forbindelse med reparationer, leasing og salg af brugte biler.

Bilia i Danmark 
Bilia Personvogne A/S blev afviklet og afdelingerne frasolgt i løbet af 2015. Bilia havde i mange år drevet fem afdelinger i Hovedstadsområdet:
 Bilia Taastrup. Salgsafdeling, mekanisk og pladeværksted. 
 Bilia Amager (Kastrup). Salgsafdeling, mekanisk og pladeværksted.
Bilia Nærum. Salgsafdeling med udstilling samt mekanisk værksted.
Bilia Gladsaxe (Søborg). Salgsafdeling og mekanisk værksted.
 Bilia Albertslund (tidligere Scaniadam). Renault-forhandler, mekanisk og pladeværksted.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Bilia

Detailvirksomheder fra Norge
Bilforhandlerkæder
Bilforhandlere og autoværksteder i Sverige
Peter van Inwagen

Peter van Inwagen (født 21. september 1942 i USA) er en amerikansk filosof.

Peter van Inwagen var tilknyttet University of Rochester, hvorefter han i 1971 blev tilknyttet Syracuse University i New York som professor i filosofi. I 1995 skiftede han til University of Notre Dame i Indiana.

Van Inwagen beskæftiger sig med metafysik, religionsfilosofi og handlingsfilosofi. I debatten om fri vilje repræsenterer han den libertaristiske position.

Værker 
 An Essay on Free Will, 1983
 Material Beings, 1990
 Metaphysics, 1993
 God, Knowledge and Mystery: Essays in Philosophical Theology, 1995
 The Possibility of Resurrection and Other Essays in Christian Apologetics, 1997
 Ontology, Identity, and Modality, 2001
 The Problem of Evil, 2006

Eksterne henvisninger 
 Peter van Inwagens hjemmeside  på University of Notre Dame 
 Interview med Peter van Inwagen  

Filosoffer fra USA
Vrå Kirke

Vrå kirke er bygget i 1100-tallet. Den ligger i ligger i Vrå Sogn – indtil Kommunalreformen i 1970 lå det i Børglum Herred (Hjørring Amt), men nu i Hjørring Kommune. I kirken findes kalkmalerier fra omkring 1500-tallet.

Kirken er meget anselig og består af romansk kor og skib, gotisk tårn og våbenhus på sydsiden. Den romanske kirke er opført i granitkvadre på hulkelsokkel, på en stor kvader i nordsiden ses et trekantfelt. Den firkantede nord dør og et tilmuret romansk vindue er bevaret, men i øvrigt er murene stærkt omsatte, flere romanske vinduesoverliggere findes løst på kirkegården.

Koret har en gotisk hvælving, skibet et bjælkeloft. Det mægtige tårn med trappe ved nordvest hjørnet består forneden af granitkvadre, foroven af munkesten, men tårntoppen er ommuret (på tårnet står årstallet 1760). Under tårnrummets krydshvælving var tidligere indrettet en åben begravelse, hvorfra præstefamilierne Rafn og Berg kister blev nedgravet 1900.

Våbenhuset er af munkesten, til dels på granitsokkel, men er stærkt ommuret. I øst muren sidder to søjlebrudstykker af granit.
På korhvælvingen og på skibets nord væg findes interessante kalkmalerier fra omkring 1500 (rest af E. Rothe 1904), (Beckett. DK. født 325 – 417).

Altertavlen består af en ramme fra 1670, i hvis midte er anbragt et smukt udskåret felt fra 1400 tallet(gravlæggelsen). Tavlen er stafferet i 1722 af M.C.Thrane og resten sammen med epitafierne ved Nationalmuseum 1932. Romansk granitalter og døbefont.
Udskåren prædikestol fra 1618 med Mikkel Nielsen Tornekrans og Ide Bjørnsdatters fædrene og mødrene våben. I skibet et sengotisk krucifiks. Klokken (indtil 1836 i et træstillads på kirkegården) med indskrivelse i spejlskrift, er fra midten af 1400 tallet, på skibets syd væg et epitafium over præsten Jørgen Jensen Berg (død 1737) og hustru.

Kilde 
 J.P. Trap, Danmark femte udgave, Hjørring Amt, bind VI, København: Forlag G.E.C. Gads 1960 side 344

Eksterne kilder og henvisninger 

 Vrå Kirke  hos nordenskirker.dk
 Vrå Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Hjørring Kommune
Kirker i Aalborg Stift
Kirker i Hjørring Amt
Vrå (Hjørring Kommune)
Kvols Hage

Kvols Hage er en spids ud i Hjarbæk Fjord, sydøst for herregården Tårupgård, og vest for landsbyen Hjarbæk.

Limfjorden
Inddæmningsprojekter i Danmark
Viborg Kommunes geografi
Hjallerup Kirke

Hjallerup Kirke ligger i den østlige udkant af Hjallerup, ca. 18 km SØ for Brønderslev (Region Nordjylland).
Kirken er opført 1902-1903 i nygotisk stil af røde mursten efter tegninger af arkitekt Ludvig Frederik Olesen, og består af skib, smallere kor samt vesttårn. Kirken blev indviet 6. marts 1903.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Hjallerup Kirke  hos nordenskirker.dk
 Hjallerup Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Brønderslev Kommune
Kirke
Kirker i Hjørring Amt
Kirker i Aalborg Stift
Schlager Metal

Schlager Metal er et album fra det svenske heavy metal-band Black Ingvars, udgivet i 1998. Det indeholder heavy metal-coverversioner af sange fra Melodifestivalen. Den første sang, "Cherie", var endda deres egen, som de optrådte med på Melodifestivalen 1998, hvor den opnåede en femteplads.

Spor
Cherie
Bang en boomerang
Dansa i neon
ABC
Främling
Diggi-Loo Diggi-Ley
Fångad av en stormvind
Waterloo
Växeln hallå
La det swinge
Det börjar verka kärlek banne mig
Högt över havet

Album fra 1998
Indbygger

Indbygger er betegnelsen for en person, som bor et sted indenfor et større geografisk område, fx et land eller en by.

Eksempler på indbyggerbetegnelser 
Indbyggere fra et bestemt sted kaldes noget forskelligt an på, hvor de kommer fra. Her er nogle eksempler:

En indbygger i Danmark hedder en dansker.
En indbygger i Tyskland hedder en tysker.
En indbygger i Ebeltoft hedder en ebeltofter.
En indbygger i Randers hedder en randrusianer 
En indbygger i Ribe hedder en ripenser, fordi Ribe engang hed 'Ripen'.
En indbygger i Skive hedder en skibonit.
En indbygger i Elfenbenskysten hedder en ivorianer.
En indbygger i Ålborg hedder en ålborgenser 
En indbygger i Århus hedder en århusianer

Eksterne henvisninger 
 komplet liste på sproget.dk

Demografiske begreber
Levende lys

Levende lys eller kærter er lyskilder, der brænder med flamme.

Levende lys kan fx anvende stearin, paraffin, talg (tællelys), gelé og bivoks med en væge. Levende lys bruges til hygge eller til belysning. Også fakler og olielamper har været anvendt til belysning. I vore dage forbindes levende lys med fest, kirker og julelys. Fyrfadslys er også beregnet til opvarmning af mad og te.

Levende lys kaldes ofte stearinlys, også når de ikke er lavet af stearin. Stearinlys sættes som regel i lysestage.

Levende lys er mere forurenende end andre lyskilder.

Materialer 
Tidligere var vokslys meget udbredt. De var lavet af bivoks. Nu er stearin og paraffin med et smeltepunkt på omkring 60 °C mest udbredt.

Stearin er (siden 1811) fremstillet af 80-100% plantefedt og resten animalsk fedt. Paraffin er fra ca. 1830 udvundet af jordolie. Ofte fremstilles lys af en blanding af stearin og paraffin.

Fremstilling 
Vokslys æltes af bivoks og vikles omkring vægen. Til sidst rulles lyset mod en glat overflade.

Ved lysedypning dyppes vægen i flydende voks, paraffin eller stearin i flere omgange, til den ønskede tykkelse er nået (op til ca. 8 cm).

Ved lysestøbning hældes den flydende masse i en form med en væge i midten.

Meget billige lys som fyrfadslys og gravlys presses af paraffingranulat.

Henvisninger 
 Lena Nygård og Tone Bergli Joner: Lav dine egne lys. Støbte lys, dyppede lys, gelélys m.m. 2001. 

 
Lys
Fysik
Sløjd
Kornet (instrument)

En kornet er et messingblæseinstrument. Den ligner en trompet, men den er mere kompakt, og de to lyder ikke helt ens. En trompet spiller lidt skarpere end kornetten. Kornetten blev opfundet i 1800-tallet og anvendes hovedsageligt i brassbands.

Kornetten blev udstyret med ventiler før trompeten.

En kornet er oftest stemt i B♭ eller (sjældnere) i A, men der findes også kornetter, som er stemt i E♭. Sådanne kornetter kaldes es-kornet eller soprankornet. I tidligere nodeskrivning, hovedsageligt FDF-orkestre, var det normalt, at E♭-kornetten blev kaldt piccolo, der dog ikke skal forveksles med en piccolofløjte.

E♭-kornetten er standardinventar i et brassband sammen med 10 B♭-kornetter.

Kildeangivelser 

Messingblæseinstrumenter
Slaget ved Waynesboro

Slaget ved Waynesboro var et slag i den amerikanske borgerkrig, som blev udkæmpet den 4. december 1864, hen i mod slutningen af Shermans march mod havet. Kavaleri fra Unionen under brigadegeneral Hugh Judson Kilpatrick besejrede konfødereret kavaleri under generalmajor Joseph Wheeler og åbnede dermed vejen for William T. Shermans arméer så de kunne nå deres mål Savannah i Georgia.

Kampen 
Mens Shermans infanteri rykkede sydøst på gennem Georgia red hans kavaleri under Hugh Judson Kilpatrick mod nordøst. Sidst på eftermiddagen den 26. november var dele af Kilpatricks 3. kavaleri division nået til den jernbanebroen, der var bygget af træ, nord for Waynesboro, Georgia, og havde delvis brændt den af inden de blev drevet bort af tropper, som var udsendt fra kavalerikorpset i Army of Tennessee af Joseph Wheeler. Efter at de numerisk underlegne konfødererede havde trullet sig tilbage indtog Kilpatrick Waynesboro den følgende dag og ødelagde et vogntog og en mængde privat ejendom inden han blev drevet ud af byen af Wheeler. Ved daggry den 28. november blev Kilpatricks lejr syd for Waynesboro pludselig angrebet af Wheeler, som drev ham mod sydvest på den anden side af Buckhead Creek i retning af Louisville.

Da han var træt af Wheelers konstante chikane, red Kilpatrick om morgenen den 4. december ud med hele sine division for at angribe Waynesboro og endeligt nedkæmpe Wheelers lille styrke. Tidligt på morgenen rykkede Kirkpatrick, støttet af to infanteri brigader fra Bairds division i 14. Korps, frem fra Thomas' Station 10 km nordpå for at afbrænde broerne over Brier Creek nord og øst for Waynesboro.

Da han konstaterede at Wheelers konfødererede styrke var placeret på tværs af vejen angreb Kilpatrick og drev de konfødererede skyttekæder foran sig. Unionsstyrken stødte derpå på en stærk forsvarsline bestående af barrikader, som de imidlertid løb over ende. Da unionens fremrykning fortsatte stødte de på flere barrikader, som det tog yderligere tid at overvinde. Efter en hård kamp trak Wheelers underlegne styrke sig tilbage ind i Waynesboro hvor der i hast var bygget endnu en række barrikader i byens gader. Her beordrede Wheeler tropper fra Texas og Tennessee til at angribe så han kunne få tid til at trække sig tilbag eover Brier Creek og blokere vejen til Augusta, hvilket på daværende tidspunkt så ud til at være målet for general Shermans armé. Efter voldsomme kampe brød Unionstropperne igennem og Wheelers styrke trak sig hastigt tilbage.

Da han endelig nåede sit mål ved Brier Creek afbrændte Kilpatrick vej- og jernbanebroerne og trak sig tilbage. Infanteribrigaderne marcherede mod Jacksonboro og sluttede sig til resten af Bairds division, som lå i lejr ved Alexander, Georgia. De blev samme aften fulgt af Kilpatricks tropper, som slog lejr ved Old Church på den gamle Quaker Road. Yderligere kampe i de følgende dage gjorde det muligt for Sherman at nærme sig Savannah.

Referencer 
 National Park Service beskrivelse af slaget

Eksterne kilder 
 Georgia Historisk mindesten: The Cavalry Actions at Waynesboro 

Slag i den amerikanske borgerkrig i Georgia
Harry Frankfurt

Harry Gordon Frankfurt (født 29. maj 1929, død 16. juli 2023) var professor emeritus i filosofi ved Princeton University. Han har tidligere forelæst ved Yale University og Rockefeller University. Han fik sin doktorgrad i 1954 fra Johns Hopkins University. Hans områder inden for filosofien var blandt andet moralfilosofi, bevidsthedsfilosofi, handlingsfilosofi og det 17. århundredes rationalisme.

Harry Frankfurt er især kendt for sin analyse af frihedsbegrebet og forståelsen af fri vilje.

Værker 
 On Truth. Alfred Knopf, New York (2006); dt.: Über die Wahrheit. München: Hanser, 2007. 
 Taking ourselves seriously & Getting it right. Stanford University Press (2006)
 On Bullshit. Princeton University Press (2005)
 The Reasons of Love. Princeton University Press (2004)
 Necessity, Volition, and Love. Cambridge University Press (1999)
 The Importance of What We Care about. Philosophical Essays. Cambridge University Press (1988)

Litteratur på dansk 

 Frankfurt, Harry (2018). Viljens frihed og personbegrebet. Mindspace. Oversat af Stefan Herning. Indledning ved Rasmus Bysted Møller

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Princeton Philosophy 

Filosoffer fra USA
Ansatte ved Princeton University
Ansatte ved Yale University
Fri vilje
Hans Nielsen (komponist)

Hans Nielsen med kunstnernavnet Giovanni Fonteio var en dansk musiker fra 1600-tallets begyndelse, medlem af Christian 4.s kapel. Muligvis stammede han fra Roskilde.

Liv og gerning 
Da Christian IV lod musikalske danske drenge få en uddannelse hos indbudte udenlandske musikere, var Hans Nielsen en af dem, som blev udvalgt. Sammen med Mogens Pedersøn fik også Hans Nielsen undervisning hos Melchior Borchgrevinck, og da Borchgrevinck i 1599 foretog en rejse til Italien, fulgte begge med på denne. Hans Nielsen gjorde sig allerede på denne rejse bemærket som komponist af to madrigal-samlinger. 

Hans Nielsens andet besøg i Italien fandt sted 1602-1604.

Ved sin hjemkomst blev han 1604 ansat som instrumentist i kapellet. Af hans kompositioner blev en madrigal optaget i Melchior Borchgrevincks madrigalsamling Giardino novo (København 1605). Hans i Venedig udgivne madrigaler synes at være gået tabt. 

Med kongelig understøttelse opholdt han sig 1606-1608 i Wolfenbüttel på lutspillets vegne for at perfektionere sig  hos den berømte lutvirtuos Gregorio Hotcett.

Under Kalmarkrigen fik han orlov og gav sig til at studere ved universitetet i Heidelberg. Han træffes atter i det danske kapel som vicekapelmester, hvor han havde afløst Mogens Pedersøn, men virkede dog kun et kortere tidsrum (1623-1624), hvorefter han forsvinder af kongens tjeneste. Hans senere skæbne er ukendt.

Noter

Litteratur 
 Angul Hammerich: "Nielsen, Hans" i: Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bd. 17, s. 927
 Hortense Panum og William Behrend: Illustreret Musikhistorie. En fremstilling for nordiske læsere; København 1897, bind I-II
 Angul Hammerich: Musiken ved Christian den Fjerdes Hof. Et Bidrag til dansk Musikhistorie. Kjøbenhavn 1892.

Musikere fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon