kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jørgen Steinicke

Jørgen Steinicke (født 19. juli 1949 i København) er en dansk autodidakt maler. 

Uddannet cand. mag. i historie og kunsthistorie fra Københavns Universitet. Siden 1984 bosat på Tirslund Skole i Holsted S. Siden 1989 medlem af BKF. Medlem af kunstnergrupperne Jargon (Erik Bøgh, Leif Fogh Jacobsen, Peter Bent Nielsen, Poul Pava) og FuFo (Leo Tandrup, Lars bang, Karen T. Christensen, Carsten Frank).

Jørgen Steinicke startede sin professionelle kunstnerkarriere i starten af 1980´erne bl.a. med kunstprojektet i Avedøre Stationsby "Lad os male stationsbyen rød – og gul, grøn, blå ..." (1981-83). Fra 1985 til starten af 1990´erne kunstteoretisk samarbejde med Poul Gernes – bl.a. med udgivelse af kunsttidsskriftet "Navnløs".

Mødet med Paul Gernes påvirkede stilistisk og farveholdningsmæssigt i en årrække Jørgen Steinicke, der blev optaget af såkaldt primitiv kunst – dels helleristninger fra bronzealderen, dels kunstneriske udtryk han mødte på rejser i Latinamerika (Peru/Bolivia 1975),Mexico 1990 og senest Argentina/Brasilien 2010)og Afrika (Senegal, Gambia 1983). Der var tale om kunstneriske urformer, brugt til at skabe kommunikation mellem mennesker.

Sidenhen afløstes det koloristiske flademaleri af et ekspressionistisk udtryk bestandigt med mennesket i fokus. Kunstneren lod sig i høj grad inspirere af sine talrige rejser til især Italien, hvor mødet med renæssancens og barokkens mestre blev en afgørende inspirationskilde. Det der optager kunstneren er frem for alt mødet mellem mennesker. Kan det enkelte individ virkelig nå hin anden? Hvordan kan vi få det til at fungere både på det nære personlige plan, som på det store samfundsmæssige plan? Det er mennesketlivets evige eksistentielle spørgsmål. I en længere periode anvendte kunstneren engle i sine billeder – ikke i religiøs forstand, men som en metafor for "noget større/ noget andet", en længsel – et håb. Englene repræsenterede da slet og ret Skønheden, Godheden, Retfærdigheden, Kærligheden – de store idealer, som mennesket har så svært ved at leve op til, men som vi omvendt heller ikke kan undvære, hvis vi skal leve som anstændige og hele mennesker.

Med kunstnergruppen FuFo søgte Jørgen Steinicke at trænge dybere ned i den kunstneriske arbejdsproces. Gennem et gensidigt forpligtende fællesskab har gruppen under kunsthistorikeren Leo Tandrups kritiske vejledning taget afsæt i ældre tiders kunst for at skabe et nutidigt kunstnerisk udtryk.

Jørgen Steinicke har udført flere større udsmykninger – bl.a. HK-Esbjerg (1990-91), Voksenskolen i Esbjerg (1991), Viadukt i Holsted (1999/2010) og Medius Holsted (2008-09).
Jørgen Steinicke ejer Galleri 46, hvor der sammen med Sydjysk Kunstforening løbende arrangeres udstillinger. Desuden driver han det lille Forlaget Tirslund. 

Litteratur bl.a: 

 Kunst og kunstnere i Ribe Amt, 1988, 1996, 2003
 Weilbachs Kunstnerleksikon 1998
 Jørgen Printz Steinicke: Et strejf af englens vinge, Forlaget Tirslund 2004
 Leo Tandrup: To mennesker mødes – katalog til udstilling på Silkeborg Bad 2008
 Tom Jørgensen (red.): 101 kunstnere 2010, 2010

Kunsthistorikere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Carl Adolph Feilberg

Carl Adolph Feilberg henviser til:

 Carl Adolph Feilberg (journalist)
 Carl Adolph Feilberg (læge)
Scuderia AlphaTauri

Scuderia AlphaTauri (tidligere kendt som Scuderia Torro Rosso (Italiensk: Team Red Bull)) er det ene af 2 Formel 1-teams ejet af den østrigske virksomhed Red Bull. (Det andet er Red Bull Racing) Holdet har base i den italienske by Faenza.

Teamchefen er østrigeren Franz Tost og holdets tekniske direktør er britten James Key.

Teamet fik deres debut i Formel 1 i 2006, efter at Red Bull i slutningen af 2005 havde overtaget resterne af Minardi-teamet fra Paul Stoddart.

Fra 2007 til 2013 havde Toro Rosso brugt Ferrari V8 motorer, og fra 2014-2015 brugte de Renault V6 Turbo-motorer. Siden 2018 har de brugt Honda-motorere

I 2019 skiftede teamet navn til AlphaTauri, for at reklamere for Red Bulls modemærke, AlphaTauri.

Kørere på holdet er lige nu Pierre Gasly & Yuki Tsunoda

Resultater og kørere siden 2006

Referencer

Eksterne henvisninger 

Scuderia Toro Rossos officielle hjemmeside

Formel 1-konstruktører
Red Bull
Baronmosen

Baronmosen er en gammel tørvegrav sydøst for Mårslet. Navnet kommer af, at den har hørt under baroniet Vilhelmsborg, hvor Gyldenkrone baronerne sad frem til 1923. Nu ejes stedet af Århus Kommune, mens den praktiske pleje foretages af elever fra Jordbrugets UddannelsesCenter Århus. Natur- og miljøgruppen under Mårslet Fællesråd har opsynet med tilstand og udvikling i mosen.

Mosen og området omkring er rigt på dyre og planteliv. Mosen er omkranset af rød-el og gråpil. Der findes også gråand, blishøne, grønbenet rørhøne.  Rundt langs vandkanten står stammerne af døde træer, det giver mosen sit helt eget præg. 
 
I området er der etableret en afmærket vandresti, "Sporet ved Bredballegård". Stien er en del af projektet Spor i Landskabet.

Ekstern henvisning  
 Sporet ved Bredballegård
 Natur- og miljøgruppens bog om naturen i Mårslet

Noter 

Moser i Danmark
Aarhus Kommune
Fredriksberg

Fredriksberg er en landsby i Ludvika kommun i Dalarna, Sverige. Byen havde 717 indbyggere pr. 31. december 2005.

Fredriksberg blev grundlagt i 1729 i forbindelse med anlæggelse af en jernvarefabrik. Denne var i mange år centrum for byens næringsliv. Senere blev jernet udskiftet med træ, og fabrikationen skiftede til papir, som var det dominerende i store dele af det 20. århundrede. Der blev anlagt 
sulfitfabrik, senere suppleret af 
sulfatfabrikation.

Byen havde i 1875 fået station på Bergslagsbanan, men den blev senere i stedet en del af Inlandsbanan (Hällefors-Neva). Denne bane blev nedlagt i 1970, og gods har siden måttet transporteres med lastbiler. Omkring samtidig hermed blev også papirfabrikken nedlagt, og siden har byen gradvist ændret karakter til at have turisme som sit vigtigste erhverv. Dette er sket med etableringen af blandt andet et hytteområde og et skisportsanlæg.

Byer i Ludvika kommun
Nikica Jelavić

Nikica Jelavić (født 27. august 1985 i Čapljina, Jugoslavien) er en kroatisk fodboldspiller, der spiller som angriber i den kinesiske Premier League-klub Guizhou Zhicheng. Tidligere har han spillet for blandt andet Everton, Hajduk Split i sit hjemland, Zulte Waregem i Belgien, østrigske Rapid Wien samt Rangers i Skotland.

Landshold 
Jelavić har spillet 36 kampe og scoret seks mål for Kroatiens landshold, som han debuterede for den 8. oktober 2009 i en venskabskamp mod Qatar. Han stoppede på landsholdet i 2014, kort tid efter VM-slutrunden i Brasilien.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Kroatien
Fodboldspillere fra Rangers F.C.
Fodboldspillere fra Everton F.C.
Fodboldspillere fra Hajduk Split
Fodboldspillere fra Rapid Wien
Fodboldspillere fra SV Zulte Waregem
Fodboldspillere fra Hull City A.F.C.
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2012
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2014
Gul kæmpekalla

Gul Kæmpekalla (Lysichiton americanus) er en flerårig, urteagtig plante med grundstillede blade og en opret blomsterstand, der er beskyttet af et stort, gult hylsterblad. Blomsten udsender en kraftig, stinkende lugt, og denne lugt gennemtrænger de områder, hvor planten vokser. Lugten tiltrækker de insekter, der befrugter den, som fluer og biller.


Kendetegn 
Gul Kæmpekalla er en flerårig, urteagtig plante med en grundstillet bladroset og en kraftig, opret stængel, der bærer blomsterstanden. Bladene er langstilkede og elliptiske med hel eller bøkget og svagt tandet rand. Begge bladsider er græsgrønne og blanke. Blomstringen foregår i eller umiddelbart efter snesmeltningen, hvor man finder de små blomster samlet i et opret, kompakt aks. De enkelte blomster er gule til gulgrønne og 4-tallige. De mangler kronblade. Blomsterstanden er beskyttet af et stort, æggegult højblad. Frugterne er nødder, som bliver gråbrune til rødbrune.

Rodsystemet består af en kraftig, vandret jordstængel og talrige, hvide rødder. Den ubehagelige, ramme lugt tiltrækker de biller, som bestøver planten.

Planten når en højde og bredde, regnet fra jorden til bladspidserne, på ca. 0,40 m. Stænglen med det meget iøjnefaldende højblad hæver sig op over tuen af blade.

Hjemsted 
Gul Kæmpekalla hører naturligt hjemme i områderne langs Stillehavskysten, dvs. fra Alaska over British Columbia til USAs vestlige stater. Arten er knyttet til moser, våde skovområder og andre steder med vedvarende våd jord. På de våde og delvist oversvømmede områder i nærheden af de mange vandfald i staten Oregon, USA, findes arten sammen med bl.a. Ager-Tidsel, Almindelig Fingerbøl, Anemone occidentalis (en art af Anemone), Aquilegia formosa (en art af Akeleje), Aster subspicatus (en art af Asters), Horse-Tidsel, Iris tenax (en art af Iris), Lilium columbianum (en art af Lilje), Oxalis oregana (en art af Surkløver), Ranunculus occidentalis (en art af Ranunkel), Rhododendron macrophyllum (en art af Rododendron), Rørblomst, flere arter, Småhjerte, Toxicodendron diversilobum (en art af Giftsumak) og Trillium ovatum (en art af Treblad)

Galleri

Note 

Gule blomster
Sumpplanter
Karleby Kirke

Karleby Kirke ligger i den nordlige del af landsbyen Karleby ca. 10 km ØNØ for Nykøbing Falster (Region Sjælland).

Eksterne kilder og henvisninger 

 Karleby Kirke på KortTilKirken.dk
 Karleby Kirke på danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Guldborgsund Kommune
Kirker i Lolland-Falsters Stift
Kirker i Maribo Amt
Evelyn Evelyn

Evelyn Evelyn er en amerikansk musikduo bestående af Amanda Palmer og Jason Webley. Duoen spiller et par siamesiske tvillinger, kaldet Evelyn og Evelyn Neville (Eva og Lyn). Gruppen har udgivet albummet Evelyn Evelyn i 2010.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 

Musikgrupper fra USA
Nordre Kirke

Nordre Kirke er en kirke i Nykøbing Falster og som navnet antyder ligger den i den nordlige del af byen.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Nordre Kirke på KortTilKirken.dk

Kirker i Guldborgsund Kommune
Kirker i Lolland-Falsters Stift
Kirker i Maribo Amt
Sankt Lukasgildet

Sankt Lukasgildet () var navnet på et gilde eller lav af kunstnere og kunsthåndværkere især i Nederlandene. Gildet havde afdelinger i Amsterdam, Antwerpen, Arnhem, Brugge, Delft, Gent, Leiden og Utrecht.

Kunstmalere, glaskunstnere, billedhuggere, gravører, bogtrykkere og kunsthandlere og i begyndelen også vævere og syerske kunne blive medlemmer af gildet. Det sørgede til dels for kvalitetskontrol og uddannelse af unge talenter. Medlemmer skulle opfylde en række betingelser, herunder en lærlingsperiode på seks år – undertiden kunne der slækkes på dette krav hvis de kunne fremvise et værk af stor kunstnerisk kvalitet. Omkring en tredjedel af lavets indkomst blev brugt på understøttelse af dets fattigste medlemmer og deres familier. Alle gildets medlemmer blev indskrevet i medlemsbøger, som i dag vigtig kilder for kunsthistorien.

Navnet på lavet refererer til evangelisten Lukas, som malede et ikon af Jomfru Maria (Sorte Madonna af Częstochowa).

Historie 
Det første afsnit af Sankt Lukasgildet blev grundlagt i Antwerpen den 26. august 1382. Medlemmerne var guld- og sølvsmede, broderiarbejdere, mosaikglaskunstnere, billedhuggere og malere. Lavet bestod både af kunstnere og kunsthåndværkere, hvilket i 18. århundrede førte til konflikt og til slut til opløsning.

Eksterne henvisninger 
 Om Sankt Lukasgildet i Delft 

Kunst fra Flandern
Lav
Kunsthistorie
Nederlandenes historie
Kultur i Nederlandene
Lindeskovkirken

Lindeskovkirken ligger i den sydlige udkant af Nykøbing Falster (Region Sjælland).

Eksterne kilder og henvisninger 
 Lindeskovkirken på KortTilKirken.dk

Kirker i Guldborgsund Kommune
Kirker i Lolland-Falsters Stift
Kirker i Maribo Amt
Pieter van Ruijven

Pieter Claesz. van Ruijven (1624-7. august, 1674) er kendt som Johannes Vermeers mæcen. I 1657 lånte han Vermeer 200 gylden. Det er uvist om han havde et håndværk eller en forretning. Som hans far før ham arbejde Pieter Ruijven (1668-1672)
i en af byens velgørende institutioner, Camer van Charitate. 
I 1653 giftede han sig med  Maria de Knuijt. Parret fik  i 1655 en datter Magdalena. Hun giftede sig med bogbinder Jacob Abrahamsz Dissius, hvis far ejede et bogtrykkeri. Magdalena van Ruijven døde i 1682, et år efter hendes mor, hvorefter hendes mand Jacob arvede hovedparten af hendes besiddelser med 20 billeder af Vermeer. I 1683 blev boet delt mellem Jacob og hans far Abraham Dissius.J.M. Montias (1989) Vermeer and his milieu, A web of social history, p. 254, 360. . I 1694 døde først Abraham, og året efter også Jacob.

Den 16. maj 1696 blev 21 billeder af Vemeer solgt på auktion i Amsterdam. Malerierne indbragte 1.503 gylden; omkring 70 gylden i gennemsnit. Det antages at malerierne havde været del af van Ruijvens kunstsamling, som ud over en mænge Vermeer også havde tre Emanuel de Witte, fire Simon de Vlieger og et  Jan Porcellis.

Pieter Claesz. van Ruijven er portrætteret Tom Wilkinson i filmen Pige med perleørering.

References

Eksterne henvisninger 
 Essential Vermeer, Auction 

Personer fra Delft
Tjek fødselsår
Freja (pigenavn)

Navnet Freja (alt. Freia, Freya eller Freyja) har flere forskellige betydninger.
På græsk stammer navnet fra det store havmonster Fraufil, som siges at oversvømme landsbyer, hvis ikke menneskene bringer hende offergaver (Kilde mangler).
Fra nordisk mytologi er Freja kærlighedsgudinden, som bl.a. har dagen fredag opkaldt efter sig.

Navnets udbredelse 

Navnet var i mange år meget sjældent som pigenavn i Danmark, men steg pludseligt i slutningen af det 20. århundrede, og var både i 2000'erne og 2010'erne blandt de mest almindelige pigenavne herhjemme. Navnet var i 1990'erne mest almindeligt i Østjylland, mens det i 2000'erne var mest almindeligt i Københavnsområdet .

På dansk og svensk er stavemåden med j mest almindelig, men stavemåden med y - som egentlig er den engelske og tyske stavemåde - er med tiden også blevet mere almindelig. I Norge staves navnet oftest med i, mens det på Island for det meste staves med yj. Disse to stavemåder har - til trods for, at de begge er godkendt i Danmark - dog kun i yderst begrænset omfang vundet indpas herhjemme.

Kendte personer med navnet 
 Freja Abildå (født 1998), dansk fodboldspiller.
 Freja Cohrt (født 1994), dansk håndboldspiller.
 Freja Beha Erichsen (født 1987), dansk fotomodel.
 Freja Eva Lockenwitz (født 1987), dansk sangerinde.

Referencer 

Pigenavne
Lillebrænde Kirke

Lillebrænde Kirke ligger i landsbyen Lillebrænde ca. 4 km V for Stubbekøbing (Region Sjælland).

Eksterne kilder og henvisninger 

 Lillebrænde Kirke  på nordenskirker.dk
 Lillebrænde Kirke på KortTilKirken.dk
 Lillebrænde Kirke på danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Guldborgsund Kommune
Kirker i Lolland-Falsters Stift
Kirker i Maribo Amt
Louis Comfort Tiffany

Louis Comfort Tiffany (født 18. februar 1848, død 17. januar 1933) var en amerikansk kunstner og designer som arbejdede med kunsthåndværk. Han er mest kendt for sit arbejde med farvet glas i Art Nouveau, og som kunstner var han orienteret mod den æstetiske strømning i kunsten. Tiffany arbejdede med dygtige designere i Associated Artists som Lockwood de Forest, Candace Wheeler og Samuel Colman. 

Tiffany lavede for det meste glasmalerier og lamper, glasmosaik, blæst glas, keramik, smykker, emalje og metal.

Galleri 

Kunstnere fra USA
Amerikanere i 1800-tallet
Amerikanere i 1900-tallet
Glan (sø)

Glan er en sø i det svenske landskap Östergötland i Östergötlands län.

Den ligger nordøst for søen Roxen og vest for Norrköping, og løber ud i Motala ström. Tilløb er Finspångsån og Motala Ström. Glan der har et areal på 79 km² og en maksimaldybde på 23 m. ligger 22 moh. Om sommeren får Glan en relativt høj bundtemperatur, ca. 14 °C. I søen kan man fiske sandart og gedde. Den rødlistede fiskeart asp findes også i søsystemet. Byen Norrköping får hovedparten af sin vandforsyning fra Glan.

Søer i Sverige
Maglebrænde Kirke

Maglebrænde Kirke ligger i landsbyen Maglebrænde ca. 3 km S for Stubbekøbing (Region Sjælland).

Eksterne kilder og henvisninger 

 Maglebrænde Kirke  på nordenskirker.dk
 Maglebrænde Kirke på KortTilKirken.dk
 Maglebrænde Kirke på danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)

Kirker i Guldborgsund Kommune
Kirker i Lolland-Falsters Stift
Kirker i Maribo Amt
Glan (Pfalz)

Glan er en flod i den tyske delstat Rheinland-Pfalz og en biflod til Nahe fra højre med en længde på 68 kilometer. Floden har sit udspring i Saarland nordvest for Homburg. Floden løber hovedsageligt nordover og munder ud i Nahe nær Bad Sobernheim.

Glan løber blandt andet gennem byerne Glan-Münchweiler, Lauterecken og Meisenheim.

Den keltiske rod i navnet stammer fra enten glann (skinnende) eller glen (u-dal).

Floder i Rheinland-Pfalz
Floder i Saarland
Osteologi

Osteologi (gr. osteon knogler, ben; logos lære) er læren om knoglernes bygning. Osteologien beskæftiger sig også med sammenligning af skeletsystemer. Det er en del af antropologi, zoologi, arkæologi, palæontologi og anatomi.

Eksterne henvisninger 

Antropologi
Palæontologi
Ariane Friedrich

Ariane Friedrich (født Ariane Tempel 10. januar 1984 i Nordhausen) er en tysk højdespringer. Hun er femdobbelt tysk mester og indehaver af den tyske udendørsrekord med 2,06 m. Hendes bedste konkurrenceresultater er bronzemedalje ved EM 2009 og VM 2010 (begge dele udendørs) samt guldmedaljen ved indendørs-VM 2009.

Eksterne henvisninger 
 

Højdespringere fra Tyskland
Personer fra Thüringen
Tamara Bykova

Tamara Vladimirovna Bykova ( ; født 21. december 1958 i Rostov ved Don, Russiske SFSR, Sovjetunionen) er en tidligere sovjetisk atletikudøver, der især dyrkede højdespring, i hvilken disciplin hun blev verdensmester i 1983 i Helsingfors.

Karriere 
Bykova begyndte at dyrke atletik i 1976, og hun deltog i sit første store internationale stævne ved OL 1980 i Moskva, hvor hun blev nummer ni. Året efter vandt hun bronze ved Universiaden i Bukarest, og i 1982 vandt hun EM-sølv. Hun vandt EM indendørs i 1983, og hun satte verdensrekord tre gange i 1983 og 1984 med 2,03 m i august 1983, 2,04 m nogle dage senere og 2,05 m i juni 1984. Rekorden fik hun dog ikke lov til at beholde ret længe, idet bulgareren Lyudmila Andonova overtog den en måneds tid senere med 2,07 m. 

Det var, mens hun havde verdensrekorden på 2,04 m i 1983, at Bykova vandt sit verdensmesterskab, hvor hun sprang 2,01 m. Hun ville have været en af de store favoritter ved OL 1984, hvis ikke Sovjetunionen havde boykottet legene dette år. Ved indendørs-EM i 1987 vandt hun sølv, og ved udendørs-VM samme år vandt hun sølv.

Hun deltog i sit andet OL i 1988 i Seoul, men her var bulgareren Stefka Kostadinova den store favorit som regerende verdensmester. Både Bykova og Kostadinova havde som forventet ikke problemer med at klare kvalifikationen til finalen, da de begge sprang de krævede 1,92 m. I finalen klarede tre springere 1,99 m: Foruden Bykova og Kostadinova var det amerikanske Louise Ritter, og dermed skulle medaljerne fordeles mellem disse tre. Bykova kom imidlertid ikke over 2,01 m og blev dermed nummer tre, mens Ritter og Kostadinova begge klarede denne højde. Da de havde præcis samme forløb, måtte de ud i en omspringning, og her tog Ritter overraskende guldet, mens Kostadinova fik sølv.

OL 1988 blev Bykovas sidste store resultat, idet hun blev udelukket fra sporten i tre måneder i 1990, fordi hun blev testet positiv for brug af efedrin. Hun deltog sidste gang i VM i 1991, hvor hun blev nummer syv, hvorpå hun indstillede karrieren.

Bykova vandt det sovjetiske mesterskab i højdespring fem gange i perioden 1980-1989.

Refererencer

Eksterne henvisninger 

Højdespringere fra Sovjetunionen
Deltagere for Sovjetunionen ved sommer-OL 1980
Deltagere for Sovjetunionen ved sommer-OL 1988
Olympiske bronzemedaljevindere fra Sovjetunionen
Galvanisk adskillelse

En galvanisk adskillelse eller galvanisk isolation er en signalmæssig forbindelse mellem to isolerede elektriske kredsløb, der udmærket kan arbejde på forskellige potentialer.

Galvanisk adskillelse 
Galvanisk adskillelse kan opnås på flere forskellige måder:
 En kapacitiv forbindelse, hvor der er indskudt kondensatorer i både signal-og stelledning mellem kredsløbene. Hvis adskillelsen er sikkerhedsmæssigt betinget er det ofte en dårlig løsning, da lysnetspænding er vekselspænding og dermed i stand til at overføres gennem en kondensator.
 En induktiv forbindelse via en transformator. Det er nok den traditionelt mest udbredte indenfor telekommunikation.
 En forbindelse via en optokobler, hvor signalet driver en lysdiode, der er monteret sammen med en fototransistor. En lysstråle er en udmærket elektrisk isolering. I princippet er en fiberoptisk forbindelse en galvanisk adskillelse.

Anvendelse

Eksempel 1 
Et godt eksempel på anvendelsen og betydningen af en galvanisk adskillelse er switch-mode spændingsforsyninger. 

På primærsiden ensrettes lysnettet ofte til omkring 300 volt jævnspænding. 

Denne spænding ledes i afpassede pulser gennem en transformator, så der kun overføres præcis den energi, der skal bruges på sekundærsiden. 

Hvis denne udgangsspænding f.eks. er på 12 volt, overføres kun den energimængde der er nødvendig for at opretholde denne spænding. 

Hvis strømforbruget her øges, vil et tilbagemeldingskredsløb fortælle pulsmodulatoren at der skal genereres bredere eller hyppigere pulser, så energimængden forøges. Denne tilbagemelding sker via en optokobler, således at udgangskredsløbet er galvanisk adskilt fra lysnettet, og dermed ikke berøringsfarligt.

Eksempel 2 
Et andet eksempel er skilletransformatoren i visse belysningsarmaturer til badeværelser, hvor der i lampen er en stikkontakt til barbermaskiner. Den indbyggede transformator forhindrer berøringsfare i tilfælde af indtrængende fugt i barbermaskinen.

Se også 
 Galvanisk kontakt

Elektroniske begreber og fænomener
Belvedere (M.C. Escher)

Belvedere er et litografi af Maurits Cornelis Escher fra 1958.

Værket forestiller en bygning opbygget af en første og anden etage, der i virkeligheden ikke har samme perspektiv, og dermed skaber en optisk illusion.

Kunst
Optiske illusioner
Optik
Trakai historiske nationalpark

Trakai historiske nationalpark () er en nationalpark i Vilnius apskritis i Litauen, 30 km vest for Vilnius på 8.200 ha. Parken blev oprettet i 1992 for at bevare den litauiske kulturarv, det historiske Trakai og Trakai slot. Parkens administrative hovedkvarter er placeret i Trakai, engang hovedstad i Litauen, med det berømte Trakai Ø-slot. Under parkadministrationen hører også det tidligere Trakai Senieji slot og andre arkæologiske fund.

Parken indeholder talrige søer, hvor de største er Galve, Akmena og Skaistis. I nærheden findes også søerne Totoriškės og Luka.

Billeder fra Trakai historiske nationalpark

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 
 UNESCOs omtale af parken 

Nationalparker i Litauen
Seværdigheder i Vilnius apskritis