kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jens Christian Spidberg

Jens Christian Spidberg (født 8. december 1684 i Skiptvet i Smålenene, død 4. april 1762 i Kristiansand) var en norsk biskop. 

Faderen, Anders Lauritsen Spidberg, var sognepræst. Jens Christian Spidberg gik aldrig i skole, men blev undervist af sin fader og af denne dimitteret 1701. Derefter tilbragte han atter 6 år i hjemmet, 
hvor han ved siden af teologi og sprogstudier med stor iver lagde sig efter naturvidenskab og matematik. I 1708 tog han teologisk eksamen og opholdt sig ved universitetet, indtil han 1710 blev kapellan hos sin gamle fader. Ved dennes død 1711 modtog Spidberg en kortvarig ansættelse som præst i Tanum i Båhuslen, der var besat af de norske, hvorefter han i 3 år virkede som feltpræst ved de trondhjemske troppeafdelinger. Da denne post inddrogs, fik han anledning til at komme udenlands; han lå et års tid ved universitetet i Kiel og besøgte forskellige stæder i Nordtyskland. Efter hjemkomsten var han i 3 år skibspræst på Elefanten. I 1721 udnævntes han til stiftsprovst i Kristiansand og tilbragte her Resten af sit liv, 41 år. Spidberg blev 1722 magister, 1756 medlem af Videnskabernes Selskab i København. I en meget fremrykket alder udnævntes han 1759 til biskop i Kristiansands Stift, og året efter blev han fraværende kreeret til doktor i teologien.

Ved siden af nidkær opfyldelse af sine embedspligter fik Spidberg tid til i stor udstrækning at hengive sig til de videnskabelige sysler, som fra hans tidlige ungdom havde været hans lyst. Det var først og fremmest naturvidenskaberne, som interesserede ham. Litteraturen høstede ikke meget udbytte deraf, da han kun har udgivet nogle iagttagelser om nordlyset og et par afhandlinger om jordskælv i Norge. Frugter af hans forskninger kom hyppigere frem i private meddelelser til de mange videnskabsmænd hjemme og i udlandet, med hvem han stod i forbindelse. Han nød ikke liden anseelse i den lærde verden, navnlig som grundig kender af den norske natur. Gram skriver om ham, at ingen var bedre skikket til at behandle Norges naturhistorie; "var han ikke Præst, burde han have en god Pension for at rejse hele 
Norge igjennem paa langs og paa tværs for at gjøre Observationer". Han syslede også med historiske og topografiske arbejder, fornemmelig vedkommende Kristiansands by og stift. En uoprettelig ulykke rammede ham i 1734, da en ildebrand, som ødelagde en stor del af byen, berøvede ham alt, hvad han ejede, deriblandt hans udmærkede bibliotek på 6000 bind tillige med hans matematiske instrumenter, manuskripter og samlinger.

Kilder 

 

Biskopper fra Norge
Naturvidenskabsfolk
Videnskabsfolk fra Norge
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Nordmænd i 1600-tallet
Nordmænd i 1700-tallet
Rasmus Paludan (biskop)

Rasmus Paludan (født 26. februar 1702 i Kristiania, død 8. januar 1759 i Kristiansand) var en norsk biskop. Han blev døbt den 1. april 1702.

Han deponerede fra Kristiania Skole i 1720, blev i 1730 tolvpræst her og var den sidste, som blev ordineret af Bartholomæus Deichman. Herfra blev han i 1740 kaldet til sognepræst i Stege og provst over Møen, hvor han satte sig et minde ved at skille kaldet ved præstegård, kapellangård, degnegård og endnu 4 andre huse. I 1743 blev han stiftsprovst i Kristiania, i 1749 konsistorialråd og den 3. december 1751 biskop i Kristiansand. Han har intet efterladt, udover sine hyrdebreve, af hvilke hans kirkelige karakter ikke let kan bestemmes, uden for så vidt han anbefaler Speners katekismusforklaring til studium for skolelærerne. Hyrdebrevene modsiger heller ikke Peder Herslebs stærke ytring om ham, at han var "en god, ærlig Mand, men overmaade ulærd".

Rasmus Paludan blev i 1743 gift med Johanne Fischer (død 1754), enke efter præst og stiftsprovst Niels Barfoed (død 1742 (eller 1739)).

Referencer og kilder 

  

Biskopper fra Norge
Nordmænd i 1700-tallet
Personer fra Oslo
Sakiaber

Sakiaber (Pithecia) er en slægt af små primater i familien Pitheciidae. De er udbredt i Sydamerika fra det sydlige Colombia over Peru og ind i det nordlige Bolivia og det centrale Brasilien. Deres levested er især regnskove.

Det er dagaktive dyr. Når de skal sove, ruller de sig sammen som en kat.

Beskrivelse 
Sakiaber er små aber med lang busket hale og en grov pjusket pels. De har en kropslængde på 30 til 55 centimeter, og halen er lige så lang. Vægten er 1,5 til 3 kilogram. Lemmerne er tilpasset et liv i træerne, hvor kraftige bagben gør det muligt at foretage lange spring.

De er generelt meget sky og forsigtige dyr, der lever i familiegrupper bestående af et par forældre og deres afkom. Et par lever ofte hele livet sammen. Et territorie forsvares overfor andre familier. De lever hovedsageligt af frø og hårdskallede frugter, som deres tænder er godt tilpasset.

Parringen kan foregå hele året. Efter 160 til 180 dage fødes en enkelt unge. I modsætnig til de andre monogame sydamerikanske primater er det moren, der især passer ungen.

Arter 

Siden 2014 har man skelnet mellem 16 arter, der ligner hinanden meget. Af disse er fem tidligere anerkendt, tre er arter der tidligere mentes at være identiske med disse, tre blev tidligere regnet som underarter og fem er nybeskrevne arter. Opdelingen i 16 arter er sket på baggrund af 876 skind og 790 kranier fra museer i 17 forskellige lande samt ud fra fotografier, men altså ikke ud fra genetiske undersøgelser. Man er gået ud fra, at amazonområdets floder ikke bliver overskredet af sakiaberne og derfor optræder som barrierer i forhold til artsdannelsen ligesom det tidligere er blevet bekræftet for andre abegrupper ved hjælp af genetiske analyser.

 Pithecia aequatorialis (Hershkovitz, 1987)
 Pithecia albicans (Gray, 1860)
 Pithecia cazuzai sp. nov. 2014
 Pithecia chrysocephala (I. Geoffroy Saint-Hilaire, 1850)
 Pithecia hirsuta (Spix, 1823)
 Pithecia inusta (Spix, 1823)
 Pithecia irrorata (Gray, 1842)
 Pithecia isabela sp. nov. 2014
 Munkesaki, Pithecia monachus (É. Geoffroy Saint-Hilaire, 1812)
 Pithecia milleri (J. A. Allen, 1914)
 Pithecia mittermeieri sp. nov. 2014
 Pithecia napensis (Lönnberg, 1938)
 Hvidhovedet saki, Pithecia pithecia (Linnaeus 1766)
 Pithecia pissinattii sp. nov. 2014
 Pithecia rylandsi sp. nov. 2014
 Pithecia vanzolinii (Hershkovitz, 1987)

Kilder og eksterne henvisninger 

 Thomas Geissmann: Vergleichende Primatologie. Springer-Verlag, Berlin u. a. 2003, .
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. 6th edition. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD 1999, .

Pelsaber
Haugenstua Station

Haugenstua Station (Haugenstua stasjon eller Haugenstua holdeplass) er en jernbanestation, der ligger mellem Grorud og Høybråten på Hovedbanen i Norge. Stationen har omkring en million passagerer om året, hvilket giver den høj placering på listen over landets mest benyttede stationer. Stationen, der ligger 12,1 km fra Oslo S, blev åbnet i 1937.

I 2007 fik stationen en ny perron til nordgående trafik. I alt blev stationen ombygget for 32 mio. NOK, hvortil kom at Jernbaneverket udførte arbejder for Oslo kommune til en værdi af 3,2 mio. NOK. Stationen består nu af to spor med hver sin perron og læskure foruden en mindre parkeringsplads.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Hovedbanen
Etableret i 1937
Jernbanestationer i Oslo
Høybråten Station

Høybråten Station (Høybråten stasjon) er en jernbanestation på Hovedbanen i Norge. Stationen ligger i kvarteret Høybråten i bydelen Stovner i Groruddalen, 154,6 meter over havet. Den blev taget i brug 20. oktober 1921 og fungerede i en periode også som postekspedition fra 1928 til slutningen af 1940’erne.

Stationen var en af de første sager Høybråten nybyggerforening arbejdede med, idet den første ansøgning blev indsendt til Aker kommune 26. maj 1906. Efter mange afslag opnåede foreningen et gennembrud i 1918, og en byggegrund blev skaffet af Ralph Tschu. Kommunen krævede dog, at stationen skulle have vejforbindelse, hvilket førte til at foreningen anlagde den vej, der nu er kendt som Linjeveien.

På tegningerne til stationsbygningen fra juli 1920 står den under navnet Stig, men da den åbnede, var det blevet til Høybråten. Stig gård lå lige ved siden af stationen, men den blev dog bygget på Stovner gårds jord.

Stationsbygningen står stadig men er ikke betjent af NSB. I stedet benyttes den af Høybråten velforening, der ansøgte om at benytte stationsbygningen 1988, og som efter en renovering kunne flytte ind i oktober 1994. Stationen havde også en træbro, der gik over banen, men den er nu erstattet af en mere moderne stålbro.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

 

Stationer på Hovedbanen
Etableret i 1921
Jernbanestationer i Oslo
Lørenskog Station

Lørenskog Station (Lørenskog stasjon) er en jernbanestation på Hovedbanen i Norge, der især er kendt for at have medvirket i børne-tv-programmet Sesam Stasjon. Stationen ligger i Robsrud i Lørenskog, tæt på grænsen til Oslo og øverst i Groruddalen. Den ligger 159,3 meter over havet, 14,2 km fra Oslo S. Den betjenes af lokaltog mellem Spikkestad og Lillestrøm.

Historie 
Stationen åbnede i 1857 under navnet Robsrud, opkaldt efter den nærmeste gård, men skiftede i 1909 navn til Lørenskog. Stationsbygningen er tegnet af arkitekten Paul Armin Due og blev opført i 1909.

I tidens løb har stationen ændret status en række gange. I 1857 var den station med udveksling af togmeldinger, i 1859 læsseplads for af- og pålæsning af gods, i 1891 blev den nedsat til holdeplads uden sikkerhedsmæssig funktion med ekspedition af passagerer og gods og i 1898 forfremmet til station med udveksling af togmeldinger og ekspedition af passagerer og gods. I 1972 blev den fjernstyret med krydsningsmuligheder og ekspedition af passagerer og vognladningsgods, en status den beholdt indtil vognladningstrafikken blev nedlagt i 1988. Omkring 2000 forsvandt det betjente billetsalg, hvorefter billet må købes i automater eller på togene.

Sesam Stasjon 
Fra 1991 til 2000 sendte NRK børne-tv-serien Sesam Stasjon, der var baseret på den amerikanske serie Sesame Street. De udendørs optagelser fandt sted på Lørenskog Station, der blev malet i spraglede farver og skiltet Sesam stasjon. De indendørs optagelser fandt sted i et 
studio hos NRK i Marienlyst i Oslo.

Mens serien blev sendt, var der mulighed for at børnehaver kunne besøge stationen. De rejste fra Oslo til Lørenskog med Sesam-toget, et tog der oprindeligt var blevet sammensat og malet i spraglede farver til brug for optagelserne. Hvis børnene var heldige, kunne der af og til være en af de medvirkende til stede på stationen.

I 2003 blev det bestemt, at Sesam Stasjon-tårnet og farverne skulle fjernes fra stationen, og at den skulle føres tilbage til sit oprindelige udseende. Tilbageførelsen skete dog først i 2006, hvor stationen fik sit oprindelige udseende tilbage med gule vægge med brune lister. Herefter fremstår den i en stil, der ligner de andre stationer på Hovedbanen mellem Oslo og Eidsvoll.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

 Stovnerporten – Sagaen om Stovner: Tur på Øvre Høybråten
 Lørenskog stasjon på Lørenskogs kulturnettsider, sidst opdateret 25.02.2011 

Stationer på Hovedbanen
Etableret i 1857
Jernbanestationer i Viken
Jernbanestationer i Oslo
Bornholms Folkebiblioteker

Bornholms Folkebiblioteker er den fælles betegnelse for Bornholms Regionskommunes otte folkebiblioteker; hovedbiblioteket i Rønne og filialbibliotekerne i Allinge, Gudhjem, Hasle, Nexø, Svaneke, Aakirkeby og på Christiansø.

Bornholms Folkebiblioteker havde i 2015 cirka 300.000 udlån, hvor tallet i 2009 var på 400.000 enheder.  

Dog kunne man i 1. kvartal 2022 se en fremgang i antallet af udlån på Bornholms Folkebiblioteker, både blandt de fysiske og digitalte materialer sammenlignet med 1. kvartal 2020.

 

Det samlede budget for driften af bibliotekerne var i 2015 på 14,3 millioner kr. I juni 2016 var der i alt 32 personer ansat ved bibliotekerne. I 2022 var der ansat 21 personer på Bornholms Folkebiblioteker.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Bornholms Folkebibliotekers officielle websted

Folkebiblioteker i Danmark
Folkebiblioteker
Lombardisk

Lombardisk er en dialektgruppe eller samling af sprogvarianter som hovedsageligt tales i Norditalien (fortrinsvis i Lombardiet og i
tilgrænsende områder) og i det sydlige Schweiz (Ticino og Graubünden). Lombardisk tilhører den gallo-romanske
gruppe af de romanske sprog.

De to hovedvarianter vestlombardisk og østlombardisk er meget forskellig og er ikke altid indbyrdes forståelige. Tidligere talte man udelukkende dialekten, men i dag taler næsten alle enten italiensk eller fransk. Lombardisk står stærkere i Schweiz end i Italien. Der findes en del ældre litteratur på lombardisk.

Liga nord har erklæret at de støtter uddannelse i lombardisk i skolerne.

Kilder 

Galloromanske sprog
Sprog i Italien
Sprog i Schweiz
Hjemsøgt - The Haunting in Connecticut

Hjemsøgt - The Haunting in Connecticut er en amerikansk gyserfilm fra 2009.

Medvirkende 
 Virginia Madsen som Sara Campbell
 Kyle Gallner som Matthew Campbell
 Elias Koteas som Reverend Nicholas Popescu
 Amanda Crew som Wendy 
 Martin Donovan som Peter Campbell
 Ty Wood som Billy Campbell
 Sophi Knight som Mary
 D.W. Brown som Dr. Brooks
 Erik Berg som Jonah

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 

Amerikanske film fra 2009
Engelsksprogede film
Gyserfilm fra USA
Film baseret på virkelige begivenheder
Overnaturlige gyserfilm
Film om Hjemsøgte huse
Vera Farmiga

Vera Ann Farmiga (født 6. august 1973 i Passaic County i New Jersey) er en amerikansk skuespillerinde.

Karriere 
Farmiga medvirkede i berømte film som 15 Minutes (2001), The Manchurian Candidate (2004) og Running Scared (2006), men det var i birollen som Madolyn i Martin Scorseses The Departed (2006) hun blev lagt mærke til for alvor blandt filmpublikum. Tre år senere fik hun  sin første Oscar-nomination for sin præstation som Alex i Up in the Air (2009).

Senere har hun også medvirket i Source Code (2011) og Safe House (2012).

Filmografi 
 2019 - Annabelle Comes Home .... Lorraine Warren
 2016 - Nattens dæmoner 2 .... Lorraine Warren
 2013–2017 – Bates Motel (TV-serie) .... Norma Bates
 2013 - Nattens dæmoner .... Lorraine Warren
 2012 – Safe House .... Catherine Linklater
 2011 – Source Code .... Colleen Goodwin
 2010 – Henry's Crime .... Julie Ivanova
 2009 – Up in the Air .... Alex Goran
 2009 – Orphan .... Kate
 2008 – Nothing But the Truth .... Erica van Doren
 2006 – The Departed .... Madolyn
 2006 – Breaking and Entering .... Oana
 2006 – Running Scared .... Teresa Gazelle
 2004 – The Manchurian Candidate .... Jocelyne Jordan
 2001 – 15 Minutes .... Daphne Handlova
 2000 – Autumn in New York .... Lisa Tyler
 1998 – Return to Paradise .... Kerrie

Eksterne henvisninger 
 
 
 

 

Tv-producenter fra USA
Skuespillere fra New Jersey
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet
Patrick Wilson

Patrick Joseph Wilson (født 3. juli 1973) er en amerikansk teater- og filmskuespiller og sanger.

Filmografi

Film 
 2001 - My Sister's Wedding .... Quinn	Unreleased
 2004 - The Alamo .... William B. Travis
 2004 - The Phantom of the Opera .... Viscount Raoul de Chagny
 2005 - Hard Candy .... Jeff Kohlver
 2006 - Little Children .... Brad Adamson
 2006 - Running with Scissors .... Michael Shephard
 2007 - Purple Violets .... Brian Callahan
 2007 - Evening .... Harris Arden
 2007 - Brothers Three: An American Gothic .... Peter
 2008 - Life in Flight .... Will Sargent
 2008 - Lakeview Terrace .... Chris Mattson
 2008 - Passengers .... Eric Clark
 2009 - Watchmen .... 	Dan Dreiberg / Nite Owl II
 2010 - Barry Munday .... Barry Munday
 2010 - The A-Team .... Agent Lynch
 2010 - The Switch .... Roland
 2010 - Insidious .... Josh Lambert
 2010 - Morning Glory .... Adam Bennett
 2011 - The Ledge .... Joe Harris
 2011 - Young Adult .... Buddy Slade
 2012 - Prometheus .... Shaw's Father
 2013 - Nattens dæmoner .... Ed Warren
 2013 - Insidious: Chapter 2 .... Josh Lambert
 2014 - Jack Strong .... David Forden
 2014 - Space Station 76 .... Captain Glenn Terry
 2014 - Stretch .... Stretch
 2014 - Let's Kill Ward's Wife .... David	Also producer
 2014 - Big Stone Gap .... Jack MacChesney
 2015 - Home Sweet Hell .... Don Champagne
 2015 - Zipper .... Sam Ellis
 2015 - Bone Tomahawk .... Arthur O'Dwyer
 2016 - A Kind of Murder .... Walter Stackhouse
 2016 - Nattens dæmoner 2 .... Ed Warren
 2016 - The Founder Rollie Smith
 2016 - Matters of the Heart Will
 2016 - The Hollow Point .... Wallace
 2018 - Aquaman
 2019 - Annabelle Comes Home
 2019 - Midway

Eksterne links 
 
 
 Patrick Wilson  på Internettet Off-Broadway Database

Engelsk-amerikanere
Tysk-amerikanere
Skuespillere fra USA
Herlev Ringvej

Herlev Ringvej  ofte benævnt O3, Ringvej 3 eller kort Ring 3 er en firesporet ringvej, der går igennem det vestlige København. 

Vejen er en delstrækning af Ring 3 der går fra Ishøj Strandvej til Motorring 3 E47/E55, og er med til at lede den tung trafikken som kører nord/syd om byen.

Vejen forbinder Nordre Ringvej i syd med Gladsaxe Ringvej i nord, og har forbindelse til Mileparken, Herlev Hovedgade og Hjortespringvej.

Referencer

Ringveje i Danmark
Ringvej
Carsten Bo Eriksen

Carsten Bo Eriksen (født 2. oktober 1973 i København) alias MBD73, som er en forkortelse for Mit Smukke Forfald 1973, er en dansk komponist og billedkunstner.

Biografi 
Han blev uddannet som komponist på Det Kongelige Danske Musikkonservatorium (1997-2003), elev af Ib Nørholm, Ivar Frounberg og Hans Abrahamsen. Som maler er han autodidakt. Desuden har han studeret på Berklee College of Music, Massachusetts, USA, og har studeret den Balinesiske gamelan-musik i Ubud, Bali, Indonesien, hos musikeren Pak Tama. I 2004 blev han tildelt Statens Kunstfonds tre-årige arbejdslegat.

Musik 
Carsten Bo Eriksen finder sin inspiration i den europæiske og amerikanske minimalisme, samt electronica, alternativ-klassisk eller indie-klassisk/post-klassisk og post-rockmusik. Han er en af de få komponister i Danmark med stærke rødder i minimalismen.

Diskografi

Rock 
 Skin, Melonheads Sony music / Tame music (2002)

Klassisk 
 Nordlys, DaCapo Records / Naxos (2002)

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside
 Naxos.com.  Komponist biografi; Eriksen, Carsten Bo 
 Pryn, Christine.  "Hvis der er noget, jeg ikke kan, så gør jeg det bare alligevel" Dansk Musik Tidsskrift; 2003-2004 - 02, side 52-55 

Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Klassiske komponister fra det 21. århundrede
Komponister fra Danmark
Tirol-Choco

er japanske søde sager, der produceres af virksomheden af samme navn.

Tirol kom på markedet i 1962. De første produkter var chokolade med kaffenougatsmag og er siden fulgt af flere, så man pr. 2013 havde bragt over 350 smagsvarianter på markedet. Desuden fremstiller chokoladeproducenten individuelle produkter, som forbrugerne kan sammensætte og bestille direkte på internettet.

Navnet kom af at grundlæggeren Matuso Seika så sig om efter et navn, der kunne adskille hans produkter fra de amerikanske. I den forbindelse så han på et kort over Alperne, hans første association med chokolade, og syntes her om navnet Tirol. Det virkende endda efterfølgende så godt, at de fleste japanerne nu forbinder Tirol med chokolade og ikke den østrigske delstat.

Eksterne henvisninger 
 Tirol-Choco.com

Noter 

Chokolade
Fødevarevirksomheder fra Japan
Mad fra Japan
Cykling under sommer-OL 2016 – Omnium (herrer)

Herrernes omnium ved sommer-OL 2016 blev afholdt i Rio Olympic Velodrome på dagene 14. august – 15. august.

Format 
Omnium bestod af seks forskellige del-discipliner, hvor der blev opnået points efter placeringen i de første fem del-discipliner. Der blev givet 40 points til vinderen, 38 points til nr. to, 36 points til nr. tre og så videre nedad. Disse akkumulerede points var udgangspunkt ved den sidste del-discipliner Pointløb, hvor optjente points blev lagt til, eller trukket fra rytternes samlede points. Vinder af Omnium disciplinen var den rytter med flest points efter pointløbet. 
De enkelte del-discipliner var:
 Scratch: Samlet start, hvor der kan tages omgange og vinderen er den første der fuldfører 15 km.
 Individuelt forfølgelsesløb: Bedste tid over 4 km. 
 Udskilningsløb: Sidste rytter i de indlagte spurter udskilles indtil kun vinderen er tilbage.
 1000 meter på tid: Bedste tid over på distancen. 
 Flyvende omgang på tid: Bedste tid målt over en enkelt omgang. 
 Pointløb: Samlet start, hvor der kan tages omgange og points over 40 km.

Tidsskema

Samlet resultat 

SC: Scratch. IF: 4000m Individuelt forfølgelsesløb. UL:  Udskilningsløb.
1K: 1000 meter på tid. FO: Flyvende omgang på tid. PL:  Pointløb.

Resultater del-discipliner

Scratch

Individuelt forfølgelsesløb

Udskilningsløb

1000 meter på tid

Flyvende omgang på tid

Pointløb

Referencer

Eksterne henvisninger 
http://www.uci.ch/mm/Document/News/News/17/69/76/EventSchedule-CyclingTrack_Neutral.pdf
http://www.uci.ch/olympic-games/track-cycling-rio-206/

Omnium (herrer)
Cykling under sommer-OL 2016 – Omnium (damer)

Damernes omnium ved sommer-OL 2016 blev afholdt i Rio Olympic Velodrome på dagene 15. august – 16. august.

Format 
Omnium bestod af seks forskellige del-discipliner, hvor der blev opnået points efter placeringen i de første fem del-discipliner. Der blev givet 40 points til vinderen, 38 points til nr. to, 36 points til nr. tre og så videre nedad. Disse akkumulerede points var udgangspunkt ved den sidste del-discipliner Pointløb, hvor optjente points blev lagt til, eller trukket fra rytternes samlede points. Vinder af Omnium disciplinen var den rytter med flest points efter pointløbet. 
De enkelte del-discipliner var:
 Scratch: Samlet start, hvor der kan tages omgange og vinderen er den første der fuldfører 10 km.
 Individuelt forfølgelsesløb: Bedste tid over 3 km. 
 Udskilningsløb: Sidste rytter i de indlagte spurter udskilles indtil kun vinderen er tilbage.
 500 meter på tid: Bedste tid over på distancen. 
 Flyvende omgang på tid: Bedste tid målt over en enkelt omgang. 
 Pointløb: Samlet start, hvor der kan tages omgange og points over 25 km.

Tidsskema

Samlet resultat 

SC: Scratch. IF: 3000m Individuelt forfølgelsesløb. UL:  Udskilningsløb.
½K: 500 meter på tid. FO: Flyvende omgang på tid. PL:  Pointløb.

Resultater del-discipliner

Scratch

Individuelt forfølgelsesløb

Udskilningsløb

500 meter på tid

Flyvende omgang på tid

Pointløb

Referencer

Eksterne henvisninger 
http://www.uci.ch/mm/Document/News/News/17/69/76/EventSchedule-CyclingTrack_Neutral.pdf
http://www.uci.ch/olympic-games/track-cycling-rio-206/

Omnium (damer)
Witzhave

Witzhave er en kommune og by i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Trittau under Kreis Stormarn. Kreis Stormarn ligger i den sydøstlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Witzhave ligger nordvest for det store skovområde Sachsenwald, omkring 20 km øst for Hamborg. Motorvejen A24 går gennem kommunen. Vandløbene Corbek, Witzhaver Au, Hahnenbek og floden Bille løber gennem kommunens område.

Eksterne kilder/henvisninger 

  

 Kommunens websted
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Stormarn