kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ib Makwarth

Ib Ludvig Christian Makwarth (født 29. august 1937 i København, død 15. juli 2002) var en dansk filminstruktør.

Han har bl.a. skabt en dokumentarfilm om Hells Angels i 1986.

Ib Makwarth er begravet på Frederiksberg ældre kirkegård.

Filmografi 
 Herluf Bidstrup - en bladtegner, Instruktion, Dokumentarfilm
 Sømand i knibe, 1960, Toneassistent, Spillefilm
 Min kone fra Paris, 1961, Toneassistent, Spillefilm
 Rikki og mændene, 1962, Toneassistent, Spillefilm
 Svinedrengen og Prinsessen på ærten, 1962, Lyd, Kort fiktion
 Syd for Tana River, 1963, Lyd, Spillefilm
 ABC, 1964, Lyd, Kort fiktion
 Nøglen til Paradis, 1970, Fotograf, Spillefilm
 Choices, 1970, Lydassistent, Spillefilm
 Det er nat med fru Knudsen, 1971, Lydmix, Spillefilm
 Guld til præriens skrappe drenge, 1971, Lyd, Spillefilm
 I morgen, min elskede, 1971, Lyd, Spillefilm
 Farlige kys, 1972, Toneassistent, Spillefilm
 Haiti 1971, 1972 ,Instruktion, Dokumentarfilm
 Cuba Cubanos, 1976, Instruktion, Dokumentarfilm
 De 141 dage, 1977, Instruktion, Dokumentarfilm
 Tung An - Skib uden havn, 1979, Instruktion, Dokumentarfilm
 Første fly til Uganda, 1979, Instruktion, Dokumentarfilm
 Vietnam og Kampuchea november 79, 1980, Instruktion, Dokumentarfilm
 2 dage i Kabul 1980, 1980, Instruktion, Dokumentarfilm
 Vi anklager, 1981, Instruktion, Dokumentarfilm
 Ellers laver jeg ikke noget - Om unge, stoffer og misbrug, 1982, Instruktion, Dokumentarfilm
 Det er godt at få varmen - Om unge, stoffer og misbrug, 1982, Instruktion, Dokumentarfilm
 Druk - 12 billeder af et misbrug, 1983, Instruktion, Dokumentarfilm
 Kommer tirsdag efter sommeren - om børn på daginstitutioner, 1983, Instruktion, Dokumentarfilm
 Arbejdsløs - Danmark 1983, 1983, Instruktion, Dokumentarfilm
 Barbarossa og den danske grundlov - om grundlovsbruddet 22. juni 1941., 1984, Instruktion, Dokumentarfilm
 Helsingør Skibsværft - Historien om en drøm, 1984, Instruktion, Dokumentarfilm
 6 billeder af en dom...alderdom, 1985, Instruktion, Dokumentarfilm
 Tiden der fulgte - de 141 dage, 1986, Instruktion, Dokumentarfilm
 Hells Angels MC Denmark, 1986, Instruktion, Dokumentarfilm
 Min tomme er lom, 1987, Instruktion, Dokumentarfilm
 Arbejdskraftreserven - om ikke-faglærte kvinder, 1987, Instruktion, Dokumentarfilm
 Danmarksbilleder... fra 80'erne, 1987, Instruktion, Dokumentarfilm
 Bønder, 1990, Instruktion, Dokumentarfilm
 Albanien ... marts 90, 1990, Instruktion, Dokumentarfilm
 Günter Wallraff... en samtale, 1993, Instruktion, Dokumentarfilm
 Sigøjnernes holocaust... 3 vidneudsagn, 1993, Instruktion, Dokumentarfilm
 Hr. Paul, 1993, Instruktion, Kort fiktion
 Tage Voss - "Tag en Codyl, fru Jensen", 1994, Instruktion, Dokumentarfilm
 Foran på Vesterfælledvej, 1995, Instruktion, Dokumentarfilm
 Lindknud - en landsby, 1996, Instruktion, Dokumentarfilm
 Pigen fra Oradour, 2000, Instruktion, Dokumentarfilm
 Ka' vi være det bekendt, 2000, Instruktion, Dokumentarfilm
 Anne Franks rejse, 2001, Instruktion, Dokumentarfilm
 Den ny fattigdom, 2001, Instruktion, Dokumentarfilm
 Carl Peter Værnet, 2002, Instruktion, Dokumentarfilm

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Filminstruktører fra Danmark
Personer fra København
Camilla Lindemann

Camilla Lindemann (født 30. juni 1949) er en dansk journalist og chefredaktør.
Lindemann blev uddannet journalist fra Danmarks Journalisthøjskole og Fyns Tidende i 1972 og kom derefter til Dagbladet i Køge og Ringsted. Hun blev i 1983 ansat i Aller Press, først på Familie Journalen, og var som skrivende redaktionssekretær i 1986 med til at etablere månedsmagasinet IN. I 1987 blev hun udnvænt til bladets chefredaktør. I 2004 udviklede hun magasinet Psykologi, som hun samtidig blev chefredaktør for, og siden marts 2005 har hun også været chefredaktør for Femina.

Lindemann er medlem af VL-gruppe 36.

Journalister fra Danmark
Chefredaktører fra Danmark
Erhvervskvinder
God Save the South

"God Save the South" anses for at være en uofficielle nationalsang for de amerikanske sydstater – Confederate States of America. Den blev skrevet af George Henry Miles (under anvnet Ernest Halphin). Den sædvanligvis hørte version blev komponeret af Charles W. A. Ellerbrock, mens C. T. De Cœniél komponerede en anden melodi til sangen.

Tekst 
I.
God save the South, God save the South,
Her altars and firesides, God save the South!
Now that the war is nigh, now that we arm to die,
Chanting our battle cry, "Freedom or death!"
Chanting our battle cry, "Freedom or death!"

II.
God be our shield, at home or afield,
Stretch Thine arm over us, strengthen and save.
What tho' they're three to one, forward each sire and son,
Strike till the war is won, strike to the grave!
Strike till the war is won, strike to the grave!

III.
God made the right stronger than might,
Millions would trample us down in their pride.
Lay Thou their legions low, roll back the ruthless foe,
Let the proud spoiler know God's on our side.
Let the proud spoiler know God's on our side.

IV.
Hark honor's call, summoning all.
Summoning all of us unto the strife.
Sons of the South, awake! Strike till the brand shall break,
Strike for dear Honor's sake, Freedom and Life!
Strike for dear Honor's sake, Freedom and Life!

V.
Rebels before, our fathers of yore.
Rebel's the righteous name Washington bore.
Why, then, be ours the same, the name that he snatched from shame,
Making it first in fame, foremost in war.
Making it first in fame, foremost in war.

VI.
War to the hilt, theirs be the guilt,
Who fetter the free man to ransom the slave.
Up then, and undismay'd, sheathe not the battle blade,
Till the last foe is laid low in the grave!
Till the last foe is laid low in the grave!

VII.
God save the South, God save the South,
Dry the dim eyes that now follow our path.
Still let the light feet rove safe through the orange grove,
Still keep the land we love safe from Thy wrath.
Still keep the land we love safe from Thy wrath.

VIII.
God save the South, God save the South,
Her altars and firesides, God save the South!
For the great war is nigh, and we will win or die,
Chanting our battle cry, "Freedom or death!"
Chanting our battle cry, "Freedom or death!"

Kilder 
 The Civil War Music

Eksterne kilder 
 Ellerbrock Version 
 Halphin Version

Nationalsange
Amerikanske borgerkrig
Peter Bonke

Peter Bonke (født 24. december 1942) er en dansk skuespiller.

Bonke, der er landmandssøn fra Lolland, blev i 1964 optaget på Det Kongelige Teaters elevskole, men blev senere smidt ud, fordi han ikke tog uddannelsen seriøst. Han blev imidlertid spottet af Poul Reumert, der anbefalede ham til Ungdommens Teater, hvor han efterfølgende fik en rolle i Boyfriend. Senere kom engagementer på Boldhus Teatret, Aveny Teatret, Det ny Teater og Hvidovre Teater. Han flyttede til Paris i 1975 og fik flere roller i franske film.

Udvalgt filmografi 
 Nu stiger den (1966)
 Mig og min lillebror (1967)
 Min søsters børn vælter byen (1968)
 Jeg elsker blåt (1968)
 Kys til højre og venstre (1969)
 Helle for Lykke (1969)
 Hurra for de blå husarer (1970)
 Manden på Svanegården (1972)
 Le toubib (1979)
 Trois hommes á abattre (1980)
 Une affair d' hommes (1981)
 Couples et amants (1994)
 Pédale douce (1996)
 L'lle au bout du monde (1998)

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Victor Christian von Plessen

Victor Christian von Plessen (1696 – 24. januar 1771) var en dansk hofmand og amtmand, bror til Bernt Hartwig von Plessen.

Han var søn af Bernt Hartwig von Plessen til Retchendorff, Flessenau og Gottesgabe. Han blev dronning Sophie Magdalenes kammerherre og jægermester 1731, overhofmester hos dronningen 1738 og amtmand over Hørsholm Amt 1749. Han blev Ridder af Elefanten 1763. Han var også overceremonimester ved hoffet.

Amtmænd fra Danmark
Victor Christian von
Danskere i 1700-tallet
Jægermestre fra Danmark
Ceremonimestre fra Danmark
Hofmestre fra Danmark
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Ordenssekretærer fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Ole Roos

Ole Roos (født 6. juni 1937, død 4. februar 2018) var en dansk filminstruktør, -fotograf og og manuskriptforfatter, der særligt er kendt for filmen Hærværk fra 1977.

Roos arbejdede både som fotograf, instruktørassistent og klipper. Han var ud af en filmfamilie som bror til Lise Roos, nevø til Jørgen Roos og søn af Karl Roos.

Filmografi 
 Michel Simon (kortfilm, 1964)
 PH lys (kortfilm, 1964)
 Tur i natten (kortfilm, 1968)
 Kys til højre og venstre (1969)
 Tilløkke Herbert! (tv-spil, 1974)
 Syg og munter (tv-spil, 1974)
 COBRA et après (1975)
 Hærværk (1977)
 Forræderne (1983)
 Manden der ville være skyldig (1990)
 Ib Schønberg – et portræt af Danmarks største skuespiller (dokumentar, 2000)

Referencer

Kilder og eksterne henvisninger 
 
 

Filminstruktører fra Danmark
Manuskriptforfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Tom Hedegaard

Tom Hedegaard (16. april 1942 på Frederiksberg – 6. august 1998 i Ugledige) var en dansk filminstruktør og manuskriptforfatter. 

Hedegaard lærte faget som filminstruktør helt fra bunden på Nordisk Film fra 1960.  

Han var instruktørassistent for Palle Kjærulff-Schmidt, Henning Carlsen og især Erik Balling, hvis højre hånd han var på en lang række film og tv-serier, bl.a. filmene om Olsen Banden og Matador, samt tv-serien Huset på Christianshavn, hvor han også selv instruerede halvdelen af afsnittene. 

Debut som instruktør og manuskriptforfatter fik han i 1970 med filmen Ska' vi lege skjul efterfulgt af Affæren i Mølleby og Skytten. 

Han var medinstruktør på Når Engle Elsker og teknisk instruktør på Max von Sydows Ved Vejen, Kaspar Rostrups Dansen med Regitze, Liv Ullmanns Sofie og instruktørassistent på tv-serien Bryggeren. 

Selv stod han for instruktionen af hele den populære tv-serie Landsbyen. 

I 1991 fik han tildelt en ærespris ved Robert-uddelingen for sin mangeårige indsats for dansk film. 

Tom Hedegaard døde af en hjerneblødning i 1998, 56 år gammel, midt under optagelserne til den absolut sidste Olsen-banden-film – Olsen-bandens sidste stik. Han ligger begravet på Allerslev Kirkegård i Præstø.

Filmografi 
 Ska' vi lege skjul? (1970)
 Huset på Christianshavn (1970-1977)
 Affæren i Mølleby (1976)
 Skytten (1977)
 Når engle elsker (1985)
 Landsbyen (1993-1996)
 Olsen-bandens sidste stik (1998)

Noter

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra Danmark
Manuskriptforfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Personer fra Frederiksberg
Bernstorff (adelsslægt)

Slægten von Bernstorff er en uradelsslægt fra Mecklenburg, der også er blevet dansk adel og har spillet en væsentlig rolle i Danmarks historie. Slægten har navn efter stamsædet Bernsdorf i Schönberg (Mecklenburg) i Landkreis Nordwestmecklenburg.

I 2020 var der ifølge Danmarks Statistik 22 personer med efternavnet Bernstorff.

Historie 
Man hører første gang om slægten 1300 med Johannes dictus de Bernardestorpe. En anerække begynder 1411 med Johann Bernstorp, Knappe til Bernstorp.

1716 blev den kongelig storbrittaniske og kurfyrstelig braunschweig-lüneburgske gehejmeråd og premierminister Andreas Gottlieb von Bernstorff ophøjet i den tyske rigsfriherrestand (Reichfreiherr).

1767 blev brødrene Johann Hartwig Ernst von Bernstorff til Wotersen, Wedendorf og Rüting, dansk statsminister, og Andreas Gottlieb von Bernstorff til Gartow und Dreilützow) ophøjet i den danske grevestand.

Medlemmer 
Fra Danmark

 Andreas Gottlieb von Bernstorff (baron) (1708-1768), dansk baron
 Johann Hartwig Ernst von Bernstorff (1712-1772) dansk greve, gehejmeråd, udenrigsminister
 Andreas Peter Bernstorff (1735-1797), dansk greve og gehejmeråd, udenrigsminister
 Christian Günther Bernstorff (1769-1835), dansk og senere preussisk udenrigsminister
 Joachim Frederik Bernstorff (1771-1835), dansk statsmand
 Andreas Bernstorff (1811-1864), dansk officer
 Frederik Emil Herman Bernstorff (1818-1894), greve, godsejer, hofjægermester
 Ulrich Johan August Bernstorff-Mylius (1847-1930), greve, godsejer, hofjægermester
 Andreas Peter Bernstorff-Mylius (1882-1949), greve, godsejer,

Fra Tyskland
 Albrecht von Bernstorff den ældre (1809-1873) diplomat, preussisk udenrigsminister (1861-1862)
 Albrecht von Bernstorff den yngre (1890-1945) ambassaderåd og modstandsmand
 Andreas von Bernstorff (politiker) (født 1945), tysk politiker (Die Grünen)
 Andreas von Bernstorff (hofmester) (1604-1655), hofmester, domherre og diplomat
 Andreas von Bernstorff (teolog) (1844-1907), preussisk teolog og politiker, far til Albrecht von Bernstorff den yngre
 Andreas Gottlieb von Bernstorff (politiker) (1649-1726), hannoveransk politiker
 Fanny von Bernstorff (1840-1930), tegner og børnebogsforfatter
 Georg Ernst von Bernstorff (1870-1939), greve, storgodsejer, politiker (DHP)
 Johann Heinrich von Bernstorff (1862-1939), greve, kejserlig tysk diplomat
 Percy von Bernstorff (1858-1930), greve, regeringspræsident i Kassel

Slægtens steder 
 Bernstorf
 Schloss Dreilützow
 Stintenburg
 Bernstorff Slot i Gentofte
 Bernstorffs Palæ i Bredgade i København
 Kattrup Gods – Bernstorff-Mylius
 Gyldensteen – Bernstoff-Gyldensteen

Steder opkaldt efter slægten
 Bernstorffsvej
 Bernstorffsgade i København
 Bernstorffsparken
 Bernstorffstøtten ved Lyngbyvej (1783 af Johannes Wiedewelt)
 Bernstorffsminde
 Bernstorffsminde Efterskole

Referencer

Litteratur 
 Aage Friis, Bernstorfferne og Danmark, 1903-1919, Gyldendal:
 Bind 1: Slægtens Traditioner og Forudsætninger, 1903.
 Bind 2: Johan Hartvig Ernst Bernstorff i Frederik V`s Konseil, 1919.

Adelsslægter fra Danmark
 
Adelsslægter fra Mecklenburg
Moltke

Moltke har flere betydninger:

 Moltke (adelsslægt) – en adelsslægt fra Mecklenburg og Danmark
 Georg Franzevitj Moltke, alias for Georg Laursen (1889-1977) – dansk/sovjetisk kommunist
 Moltke (skib) – et skib bygget 1901
 Gymnasium am Moltkeplatz – et gymnasium i Krefeld
 Helmuth-James-von-Moltke-Preis – en pris
 Moltkebrücke – en bro
 Moltkewarte – et udsigtstårn
Life on Mars

Life on Mars er en britisk tv-serie skabt af Matthew Graham, Tony Jordan og Ashley Pharoah. Serien debuterede på BBC One den 9. januar 2006 og sidste afsnit blev vist 10. april 2007. En Amerikansk version af serien havde premiere i Oktober 2008, men serien stoppede efter kun en sæson af 16 afsnit.

I Februar 2008 begyndte efterfølgeren Ashes to Ashes på BBC One.

Handling 

Life On Mars fortæller historien om DCI (Detective Chief Inspector) Sam Tyler, som efter et biluheld i 2006 pludselig vågner op 1973 – er han skør, i koma eller rejst tilbage i tiden? 
I 1973 arbejder han for Manchester og Salford politi som DI under DCI Gene Hunt, i en tid hvor politiets metoder er meget anderledes end de nutidens, mens han prøver at komme tilbage til sin egen tid.

Personer

Sam Tyler 
Hovedpersonen, spillet af John Simm.

Annie Cartwright 
Kvindelig politibetjent, første WDC hos Machester og Salford politi. Spillet af Liz White

DCI Gene Hunt 
Leder af Manchester og Salford politis A division. En politisk ukorrekt chauvinist, som ikke har nogle moralske kvaler med at bruge vold for at få sin vilje, men han har respekt for folkene der arbejder under ham. Hans forhold til Sam Tyler kan bedst beskrives som et kærligheds/had forhold, og de har begge en modvillig respekt for hinandens arbejdsmetoder. Er med i både "Life on Mars" og "Ashes to Ashes", og bliver spiller af Philip Glenister

Ray Carling 
DS Ray Carling bliver spillet af Dean Andrews. Han havde oprindeligt søgt om stillingen som DI men blev overset til fordel for Sam, og derfor var deres forhold gennem hele serien ret anspændt. Medvirker både i "Life on Mars" og "Ashes to Ashes".

Chris Skelton 
Har ranken DC, og respekterer modsat Ray Carling Sam og hans metoder – dog er han ofte splittet mellem sin loyalitet til Gene og Sam. Er spillet af Marshall Lancaster og er med i både "Life on Mars" og "Ashes to Ashes".

Eksterne henvisninger 
 Life on Mars officielt website (BBC One)
 
 Life on Mars på TVSerie-Guiden.dk

Dramaserier fra Storbritannien
Science fiction-tv-serier fra Storbritannien
Britiske tv-serier fra 2000'erne
Tv-programmer fra BBC
Andreas Bernstorff

Andreas (von) Bernstorff (21. oktober 1811 på Grünhorst i Slesvig – 19. april 1864) var en dansk officer.

Bernstorff fødtes 21. oktober 1811 i Slesvig på godset Grünhorst, som faderen, kammerherre Andreas Hartwig Barthold Friedrich von Bernstorff, der havde været dansk officer, den gang ejede; moderen var Hedvig f. von Sperling, datter af gehejmeråd og amtmand i Slesvig von Sperling. 15 år gammel trådte han ind på Artillerikadetinstituttet i København, blev stykjunker 1830, men da instituttet hævedes samme år blev han landkadet og afgik fra Akademiet i 1831 som sekondløjtnant ved det oldenborgske infanteriregiment. Udnævnt til premierløjtnant 1836 kom han til 1. linjebataillon og ansattes som adjudant hos Olaf Rye.

Ved Treårskrigens udbrud 1848 blev Bernstorff, som kort efter forfremmedes til kaptajn, kompagnichef ved 2. reservebataillon og deltog som sådan i slaget ved Dybbøl 5. juni og ved Adsbøl 6. april 1849. I 1850 ansattes han som kommandør for 4. infanteribrigades stab og udmærkede sig i kampene ved Helligbæk, Isted og Stenten Mølle. Efter Fredsslutningen overgik han som Stabschef til 2. reservebrigade, men kom i 1851 ved det holstenske kontingents oprettelse til dettes 3. bataljon som næstkommanderende og forfremmedes kort efter til major. Bataljonen indlemmedes senere som 17. bataljon i den danske hær, og Bernstorff overtog i 1857 midlertidig kommandoen derover, men erholdt den endelig ved udnævnelsen til oberstløjtnant i 1858.

I december 1863, da han alt var blevet chef for 17. regiment, forfremmedes han til oberst og rykkede derpå i felten. Hans udholdenhed, tapperhed, praktiske Blik og øvrige soldatermæssige egenskaber ville altid sikre ham en høj plads i vor krigshistorie; navnlig udmærkede han sig under Dybbøls forsvar. I ikke mindre end 20 dage, fra 29. marts til 18. april, forblev han, dels som brigade-, dels som regimentskommandør, næsten uafbrudt i Dybbølstillingen. 18. april ville han gøre et forsøg på at tilbageerobre Skansen VII, men såredes først i armen, dernæst i overlivet, således at han faldt i preussisk fangenskab. Han døde dagen efter på pastorallasarettet i Broager.

I året 1843 ægtede han Anna Vilhelmine von Sperling, en datter af oberstløjtnant, kammerherre Ditlev Magnus Adolph Ulrich von Sperling ved Husarregimentet.

Kilder 
 Dansk Biografisk Leksikon

Andreas
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Danskere i 1800-tallet
Officerer fra Danmark
Personer i den 2. Slesvigske Krig fra Danmark
Personer i Treårskrigen fra Danmark
Faldne danske militærfolk
Harald Jensens Plads

Harald Jensens Plads er en plads beliggende ved Søndre Ringgade og De Mezas Vej/Skanderborgvej på Frederiksbjerg i Aarhus.

Pladsen blev anlagt i 1929 som led i en plan for Marselisborg-området og er opkaldt efter Harald Jensen (1851 – 1925), der bl.a. var medlem af Aarhus Byråd og Landstinget. Området omkring pladsen kendetegnes af høje karrébygninger i nybarok- og nyklassicistisk stil fra 1918 til 1938. I 1952 blev der etableret to underjordiske parkeringsanlæg ved pladsen.

Krydset Harald Jensens Plads-de Mezas Vej/Skanderborgvej er et af de mest trafikerede i Aarhus.

Kilder og eksterne henvisninger

 Aarhus Kommuneatlas om Harald Jensens Plads 

Torve og pladser i Aarhus
Harald Jensen (politiker)

Harald Otto Jensen (13. oktober 1851 i København – 18. oktober 1925 i Aarhus) var en dansk typograf, fagforeningsformand, politiker og redaktør fra Aarhus.

Jensen blev i 1875 ansat som typograf ved Aarhus Amtstidende. Fra 1883 engagerede han sig i det politiske arbejde i Socialdemokratiet og etablerede sammen med Emil Marott Socialdemokratisk Ugeblad, som han var redaktør for. Han var desuden formand for Dansk Typografisk Forening. Ugebladet blev i 1884 omdannet til dagbladet Demokraten, der allerede i 1888 blev solgt til Social-Demokraten i København. Han fortsatte dog som avisens redaktør frem til 1918.

I 1890 blev han valgt til Folketinget for Skjoldelevkredsen, men tabte kredsen ved valget i 1892; fra 1895 til 1906 sad han igen i Folketinget som repræsentant for Aarhus Nordre Kreds. Han var derefter medlem af Landstinget fra 1906 til sin død. Han var medlem af Finansudvalget fra 1901 og medlem af Tuberkulosekommissionen. I 1894 blev han valgt til Aarhus Byråd, og fra 1888 sad han i Socialdemokratiets hovedbestyrelse.

Harald Jensens Plads i Aarhus er opkaldt efter ham. Han er begravet på Nordre Kirkegård i Aarhus.

Eksterne henvisninger 
 

Chefredaktører fra Danmark
Landstingsmedlemmer i 1900'erne
Landstingsmedlemmer i 1910'erne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Socialdemokraterne
Folketingsmedlemmer i 1890'erne
Folketingsmedlemmer i 1900'erne
Medlemmer af Aarhus Byråd
Personer fra Aarhus
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Typografer fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Mellemstatslig

Et mellemstatsligt samarbejde er samarbejdet i en international organisation , som har stater som medlemmer. Fuldgyldige medlemmer i overstatslige organisationer benævnes ofte medlemsstater. Eksempler på typiske former for mellemstatsligt samarbejde er de Forenede nationer (FN), Europarådet og Nordisk Råd. Beslutningerne i disse organisationer træffes normalt ved enstemmighed, og det er usædvanligt at disse kan få retslig virkning for en medlemsstat mod dens vilje. Dette er en væsentlig forskel i forhold til overstatsligt samarbejde, hvor medlemsstaterne i stedet overfører en del af sin egen suverænitet til organisationen. Den Europæiske Union har både   beslutningsområder baseret på mellemstatligt og overstatsligt samarbejde. EU-samarbejdet er mellemstatsligt på områder, hvor det kan være vanskeligt for landene at indgå i et så tæt samarbejde som det overstatslige.

EU 
Inden for Den Europæiske Union benyttes mellemstatslig om den del af samarbejdet, der alene forpligter medlemslandene, hvis der er enstemmighed om at indføre nye EU-regler.  
Det betyder konkret, at de EU-regler, der vedtages under det mellemstatslige samarbejde skal godkendes og vedtages af de nationale parlamenter før de gælder for borgerne i medlemslandene. Det mellemstatslige samarbejde betyder samtidig, at der skal være enighed (i form af enstemmighed) blandt de deltagende stater om lovgivningen. Hvis et medlemsland gør brug af sin vetoret, kan forslaget således ikke vedtages. Det mellemstatslige samarbejde har sin rod i Maastrichttraktaten. Et eksempel på mellemstatslig lovgivning er aftalen om Schengen-samarbejdet. Det Europæiske Råd fungerer også på mellemstatsligt niveau.

EU har bevæget sig i retning af overstatslighed og med Lissabontraktatens ikrafttrædelse i december 2009 blev EU-samarbejdet som hovedregel overstatsligt. Ét af Danmarks EU-forbehold går ud på, at Danmark ikke vil deltage i overstatsligt samarbejde på området retlige og indre anliggender.

Liste over mellemstatslige organisationer

Globale 
 Asia-Pacific Economic Cooperation (APEC)
 Det arabiske forbund
 Black Sea Economic Cooperation
 De alliancefri stater organisation
 Forenede nationer (FN)
 G8
 G10
 G20
 Den internationale valutafond
 Interpol
 Nato
 OECD
 OPEC
 OSSE
 Verdensbanken
 WTO

Regionale 
 North American Free Trade Agreement
 ASEAN
 Shanghai Cooperation Organisation
 EFTA
 Europarådet
 GUAM
 Nordisk råd
 Visegradgruppen

Se også 
 Den internationale domstol

Noter

Eksterne links 
UN.dk:om FN
EU oplysning:Hvad er forskellen på mellemstatsligt og overstatsligt samarbejde?  

Internationale organisationer
FN
EU