kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Christian Joachim

Hans Christian Joachim (født 30. oktober 1870 i København, død 24. november 1943 på Frederiksberg) var en dansk maler og keramiker. Skiftede navn 16. september 1911 fra Petersen. Joachim arbejdede hos P. Ipsens Enke i 1890erne; tilknyttet fajancefabrikken Aluminia fra 1901; kunstnerisk leder der fra 1911; tillige kunstnerisk direktør for Den kongelige Porcelainsfabrik 1922-33.

Christian Joachim mistede sin højre arm som 6-årig, men trænede den venstre arm op, så han trods dette handicap kunne uddanne sig til maler. Han malede portrætter og enkelte dekorative, symbolske malerier og lavede tegninger til bl.a. tidsskriftet Taarnet. Sammen med Georg Jensen begyndte han i 1897 at eksperimentere med keramik. De indrettede et primitivt værksted med en ovn, og mens Georg Jensen stod for formgivningen, tog Joachim sig af brændingerne. De fremstillede små krukker, undertiden i stil med græske terrakottaer, f.eks. krukke med kvindefigur som hank. Deres resultater vakte opmærksomhed på Verdensudstillingen i Paris 1900, men samarbejdet ophørte, da Joachim det følgende år blev knyttet til fajancefabrikken Aluminia. Senere fortsatte Joachim dog virksomheden alene og eksperimenterede da navnlig med stentøj. Fra 1902 skabte han og Harald Slott-Møller frem til 1906, hvor Slott-Møller forlod fabrikken, den såkaldte kunstfajance. Det var dog Joachim, som kom til at præge Aluminias fajancer kunstnerisk. Bortset fra figurerne og en del store julerelieffer blev næsten alle genstande i perioden fra 1906 til ca. 1930 formgivet af ham. Han var med til at designe og udvikle en del af de hånddekorerede fajancer og kunstgenstande i skønvirkestil bl.a. det meget populære Tranquebar stel, Blå Fasan og Gylden Sommer For Den kongelige Porcelainsfabrik tegnede han nogle bordstel. Efter at have trukket sig tilbage fra Porcelainsfabrikken i 1933 helligede Joachim sig i sine sidste år atter malerkunsten.

Hæder 
 1893-94, Hielmstierne-Rosencrone;
 1895, Raben-Levetzau;
 1910, Hirschsprung;
 1925, Grand prix i Paris;
 Honorary Member of Royal Designers for Industry.

Ekstern henvisning og kilde

Eksterne henvisninger 
 

Keramikere fra Danmark
Malere fra Danmark
Personer fra København
August Fick

Friedrich Conrad August Fick (født 5. maj 1833 i Petershagen ved Minden, død 24. marts 1916 i Hildesheim) var en tysk filolog.

Fick var 1887–91 ordentlig professor i sammenlignende sprogvidenskab ved universitetet i Breslau. Han forfattede blandt andet Die griechischen Personennamen (1874; 2. udgave 1894), Die ehemalige Spracheinheit der Indogermanen Europas (1875), Wörterbuch der indogermanischen Grundsprache (1868), ny udgave under titelen Vergleichendes Wörterbuch der indogermanischen Sprachen (1870; 3. udgave 1874–75; af 4. udgave udkom I og II 1891 og 1894). Han opstillede en teori, at de homeriske digtes oprindelige sprogform været æolisk, men denne fik ikke gennemslag.

Kilder 

 
 

Filologer fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Ugglan
Fick

Fick er et efternavn, der henviser til blandt andre:

 Adolf Fick (1829–1901) – tysk fysiolog
 August Fick (1833–1916) – tysk filolog
 Rudolf Fick (1866–1939) – tysk anatom

Efternavne
Julius von Ficker

Johann Kaspar Julius Wilhelm von Ficker (født 30. april 1826 i Paderborn, død 10. juli 1902 i Innsbruck) var en tysk retshistoriker.

von Ficker studerede i Bonn og Münster. Han blev Dr. phil. 1849, 1851 docent i Bonn og 1852 professor i Innsbruck. Udrustet med overordentlig lærdom, skarp kritisk sans og stor kombinationsevne, besjælet af en utrættelig forskningslyst og en mægtig produktionstrang erhvervede von Ficker sig hurtig en fremskudt stilling i Østrig. En række af Østrigs ypperste retshistorikere og historikere, Alfons Huber, Paul Scheffer-Boichorst, Anton Val de Lièvre, Otto von Zallinger og mange andre er udgåede fra hans skole. Hans ry blev efterhånden europæisk. Under påvirkning af Johann Friedrich Böhmer udgav von Ficker sine første arbejder, deriblandt en biografi af rigskansleren ærkebiskop Rainald von Dassel (1850), Die Münsterischen Chroniken des Mittelalters (I, 1851), Das Leben Engelberts des Heiligen (1852); vigtige håndskriftfund i Innsbruck foranledigede blandt andet skriftet Über die Entstehungszeit des Sachsenspiegels und die Ableitung des Schwabenspiegels aus dem Deutschen-Spiegel (1859). I 1861 udkom 1. bind af von Fickers Vom Reichsfürstenstande; Forschungen zur Geschichte der Reichsverfassung zunächst im XII und XIII Jahrhunderte (2 bind, 1. del ved Paul Puntschart 1911), hans Das deutsche Kaiserreich in seinen universalen und nationalen Beziehungen (2. oplag, 1862) med sin udprægede stortyske tankegang indviklede ham i en heftig litterær fejde med Heinrich von Sybel, som blandt andet angreb ham i skriftet Die deutsche Nation und das Kaiserreich (1862), på hvilket von Ficker svarede med Deutsches Koenigthum und Kaiserthum (1862). Et nyt forskningsområde betrådte von Ficker ved sine grundlæggende Forschungen zur Reichs- und Rechtsgeschichte Italiens (I-IV, 1868-74). Efter afslutningen heraf udgav han Beiträge zur Urkundenlehre (I-II, 1877-78), som det er sagt, et præludium for hans nybearbejdelse af Böhmers Regesta Imperii (sammen med Eduard Winkelmann og Franz Wilhelm, I-III, i 5 afdelinger, 1881-1901). Af betydning for nordisk retshistorie er von Fickers Untersuchungen zur Rechtsgeschichte. Untersuchungen zur Erbenfolge der ostgermanischen Rechte (I 1891, II 1895, III, 1. afdeling 1896, 2. afdeling 1898, IV, 1. afdeling 1898, 2. afdeling 1899). von Ficker, der var en af bærerne af tidsskriftet Mitteilungen des Instituts für österreichische Geschichtsforschung, offentliggjorde blandt andet heri afhandlingen Ueber nähere Verwandtschaft zwischen gothisch-spanischem und norwegisch-isländischem Recht (II, 1888) og Das longobardische und die scandinavischen Rechte (XXII, 1901), hvilken sidste polemiserede mod den danske retshistoriker Christian Ludvig Kiers Edictus Rotari (Aarhus 1898) og fremkaldte Kiers svar i bogen Dansk og langobardisk Arveret (sammesteds 1901). von Ficker var blandt andet medlem af Videnskabernes Selskab i Kristiania.

Kilder 

 

Retshistorikere fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Paderborn
Rudolf Fick

Rudolf Armin Fick (24. februar 1866 i Zürich-23. maj 1939 i Berlin) var en tysk anatom. Han var søn af Adolf Fick.

Fick studerede i Würzburg og ved andre tyske universiteter samt i Zürich og blev 1889 professor i anatomi i Würzburg, kaldtes 1892 til et ekstraordinært professorat i Leipzig, overtog det ordentlige i Prag 1905 og ansattes 1909 i Innsbruck som direktør for det anatomiske institut. I 1917 kaldtes han til Berlin. Fick skrev Ein neues Ophthalmometer (1888), Über der Form der Gelenkflächen (1890), Über der Arbeitsleistung der auf die Fussgelenke wirkende Muskeln (1892), Reifung und Befruchtung des Axolotleies (1893), Vergleichende Studien an einem erwachsenen Orang-Utan (I-II, 1895), Atemmuskulatur (1897), Gelenklehre (I-III, 1904-11), Vererbungssubstanz (1907) og Vererbungs- und Chromosomenfragen (1907). Han skrev senere grundlæggende arbejder over leddenes statik og mekanik, samt om leddenes og musklernes tilpasning til et givet arbejde.

Kilder 

 
 

Anatomer fra Tyskland
Ansatte ved Würzburgs Universitet
Ansatte ved Leipzigs Universitet
Ansatte ved Prags Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Adolf Fick

Adolf Eugen Fick (født 3. september 1829 i Cassel, død 21. august 1901 i Würzburg) var en tysk fysiolog. Han var far til Rudolf Fick.

Fick, der var elev af Ludwig, var 1856-67 professor i fysiologi i Zürich og i Würzburg 1868-99. Han interesserede sig særligt for de eksakte videnskabers anvendelse på de fysiologiske fænomener. Dette kom særligt frem i hans undersøgelser over musklernes mekaniske arbejde og varmedannelsen i dem under arbejdet, men han arbejdede tillige med blodomløbets og sanseorganernes fysiologi og beskæftigede sig også med filosofiske spørgsmål. Han udgav en mængde mindre afhandlinger, der delvis er samlede i Arbeiten aus dem physiologischen Laboratorium der Würzburger Hochschule (1872-78). Desuden Die medizinische Physik (1857), Physiologie des Menschen (1860), Lehrbuch der Anatomie und Physiolofie der Sinnesorgane (1864), Die Naturkräfte in ihrer Wechselbeziehung (1869), Mechanische Arbeit und Wärmeentwickelung bei der Muskelthätigkeit (1882), Myothermische Fragen und Versuche (1885). Posthumt udgavs Gesammelte Schriften (4 bind, 1903-05).

Kilder 

 

Personer fra Kassel
Fysiologer fra Tyskland
Fysikere fra Tyskland
Ansatte ved Zürichs Universitet
Ansatte ved Würzburgs Universitet
Tyskere i 1800-tallet
Biofysikere
Calbuco

Calbuco er en by og en kommune beliggende i provinsen Llanquihue i det sydlige Chile. Byen blev oprindeligt grundlagt omkring det spanske fort Fuerte San Miguel de Calbuco fra 1603 og udviklede sig til et vigtigt fiskemarked.

Ved folketællingen i 2002 havde Calbuco 31.070 indbyggere. Af disse boede 12.165 i byområdet og 18.905 i landlige områder.

Noter

Eksterne links
 Calbuco kommunes hjemmeside  

Kommuner i Chile
Etableret i 1603
Havnebyer
Calbuco (vulkan)

Calbuco er en stratovulkan i det sydlige Chile, nær byen Calbuco. Vulkanens tinder er beliggende 2.015 meter over havets overflade. Vulkanen og det omkringliggende område er beliggende i Llanquihue nationalpark.

Vulkanen er særdeles aktiv og dens lava har et højt indhold af SiO2(55-60%). 

Calbuco har været i udbrud mindst 10 gange siden 1837. Det seneste udbrud fandt sted den 22. april 2015; det første siden 1972. Udbruddet medførte omlægning af flytrafikken omkring området. En større lavastrøm løb ud i den nærliggende sø og lyn i askesøjlen kunne ses fra rummet.

Et af de største udbrud i historisk tid i det sydlige Chile fandt sted i 1893-94, da Calbuco gik i udbrud. Kraftige eksplosioner sendte 30 cm store klippe- og lavastykker ud i en omkreds på mere end 8 km fra krateret og udsendte voldsomme vulkanske mudderstrømme. Tilsvarende kraftige udbrud fandt sted i april 1917 og januar 1929, hvor store mængder lava blev udsendt tillige med kraftige pyroklastiske laviner. Et tilsvarende kraftigt udbrud fandt sted i 1961.

Galleri

Noter

Litteratur
 (in Spanish; also includes volcanoes of Argentina, Bolivia, and Peru)

Eksterne links

 "Volcán Calbuco, Chile" on Peakbagger

Stratovulkaner
Vulkaner i Chile
Benjamin Baillaud

Édouard Benjamin Baillaud (født 14. februar 1848 i Chalon-sur-Saône, død 8. juli 1934 i Paris) var en fransk astronom.

Baillaud var 1872—75 ansat ved observatoriet i Paris, blev 1879 direktør for observatoriet i Toulouse og 1908 direktør for observatoriet i Paris. Foruden talrige matematiske og astronomiske afhandlinger meddelte i publikationer fra Videnskabsselskabet i Toulouse og Paris og observatoriet i Toulouse, har han publiceret Cours d'astronomie (I, II, Paris 1893—96). Baillaud afgik som direktør for observatoriet i Paris 1926. Han arbejdede ivrigt efter 1. verdenskrig for oprettelsen af interallierede videnskabelige unioner.

Kilder 

 
 

Astronomer fra Frankrig
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
Philip James Bailey

Philip James Bailey (22. april 1816—6. september 1902 i Nottingham) var en engelsk digter.

Bailey blev 1840 sagfører, men havde 1839 udgivet Festus, en lyrisk-dramatisk bearbejdelse af Faustsagnet, som gjorde stor lykke og har oplevet adskillige oplag. Som politisk skribent er han optrådt med bogen The International Policy of the great Powers (1861).

Kilder 

 

Digtere fra England
Briter i 1800-tallet
Solon Irving Bailey

Solon Irving Bailey (født 29. december 1854 i Lisbon, New Hampshire, død 5. juni 1931 i Norwell, Massachusetts) var en amerikansk astronom.

Bailey var Doctor of Science og har sin meste tid, indtil 1925, været knyttet til Harvard College Observatory som Phillips Professor of Astronomy. Han har udført et meget stort observationsarbejde, hovedsagelig med hensyn til variable stjerner, dels på selve Harvard-observatoriet og dels på Harvards sydlige station i Arequipa i Peru, som Bailey i 1889 var med til at oprette, og for hvilken han i længere tid fungerede som chef. Bailey var den første, der påviste, at der fandtes foranderlige stjerner i de kugleformede stjernehobe, og har også undersøgt fordelingsloven for stjerner i kugleformede hobe. Hans arbejder er publicerede i Annals of the Harvard College Observatory.

Kilder 
 

Astronomer fra USA
Amerikanere i 1800-tallet
Amerikanere i 1900-tallet
Personer fra New Hampshire
Actona

Actona Group A/S er en danskejet international møbelvirksomhed med hovedkontor i Tvis. Actona Group udvikler, producerer og sælger møbler til detailforretninger i over 90 lande.

Actona Group ejer og driver eget trading selskab i Kina og to polsterfabrikker i hhv. Ukraine og Kina. Den resterende møbelproduktion finder primært sted i Asien og Østeuropa i tæt samarbejde med eksterne underleverandører.

Virksomheden blev grundlagt i 1981 af Orla Dahl Jepsen, og begyndte som en mindre detailforretning i Nørreportcentret i Holstebro, kaldet Marmorhuset . Som virksomheden blev mere globalorienteret og gik fra detail til wholesale skiftede navnet fra Marmorhuset til Actona Company A/S. Navnet Actona kommer fra ACT ON A. I 2021 skiftede virksomheden navn til Actona Group A/S.

I 2015 købte Lars Larsen Group størstedelen af aktierne, hvormed Actona Company A/S blev en del af Lars Larsen Group. Actona Group er stadig 100 % danskejet.

Referencer 

Møbelproducenter i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1981
ORP Orzel (1938)

ORP Orzeł (Polsk for "Ørn") var en polsk ubåd fra Anden Verdenskrig. Den blev bygget i Holland i 1937-1938 sammen med søsterskibet ORP September. Ubådene var egentlig for store til at operere i den lavvandede Østersøen.

Ved starten af det tyske felttog i Polen i 1939 var Orzeł på patrulje i Østersøen. De valgte at søge neutral havn i Tallinn fordi kaptajnen var syg. Efter tysk opfordring tilbageholdt de estiske myndigheder ubåd og besætning. Besætningen tog dog fire dage senere kontrol over ubåden, undslap Tallin og bragte den ud i Østersøen og senere videre til Storbritannien. Derefter indgik Orzeł med besætning i Royal Navy.

I forbindelse med invasionen af Norge sænkede Orzeł det hemmelige, tyske troppetransportskib MS Rio de Janeiro udenfor Lillesand d. 8. april 1940. Ubåden gik senere tabt med hele sin besætning på patrulje i Nordsøen i slutningen af maj 1940

Referencer 

Krigsskibe fra Polen
Krigsskibe fra Estland
Undervandsbåde
Stadland

Stadland er en kommune i den nordlige/centrale del af Landkreis Wesermarsch, i den tyske delstat Niedersachsen.

Geografi 

Kommunen Stadland omfatter hovedsageligt det historiske landskab med samme navn, og ligger syd for halvøen Butjadingen , og ligger ud til Jadebusen. Kommunen er det fladeste landskab i Tyskland, med en højde på mellem 1,2  og 0,8 moh.

Nabokommuner 
Stadland grænser mod nordvest til kommunen Butjadingen , mod nordøst til byen Nordenham. Mod øst grænser den til die Unterweser og mod vest til Jadebusen. Mod sydøst ligger byen Brake, mod syd kommunen Ovelgönne og mod sydvest kommunen Jade; Alle i Landkreis Wesermarsch.

Inddeling 
Kommunen består af landsbyerne Rodenkirchen, Schwei, Seefeld og Kleinensiel, der indtil 1970'erne var selvstændige kommuner.

Rodenkirchen er med omkring 4.000 indbyggere den største by i kommunen med skoler, sporstfaciliteter og administration. Navnet går tilbage til 1244 erhielt, og refererer til korskirken Sankt Matthæuskirken i centrum af byen, hvor der er træsnitsarbejder af  (omkring 1560-1638).

Kernekraftværk 
Stadland er hjemsted Kernkraftwerk Unterweser som blev sat i drift i 1978. Det var med 1.400 Megawatt et af landets kraftigste atomkraftværker, men blev taget ud af drift i 2011.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens websted.
 Befolkning 31. december 2013 (Tabel K1020014) Landesbetrieb für Statistik und Kommunikationstechnologie Niedersachsen, 102 Bevölkerung - Basis Zensus 2011. Tysk hjælpeside til statistikken

Kommuner i Niedersachsen
Xanthi F.C.

PAE Xanthi Athlitikos Omilos (Græsk: Αθλητικός Όμιλος Ξάνθη Π.Α.Ε., Engelsk: Athletic Club Xanthi F.C.) er en græsk fodboldklub oprettet i 1967. Den er beliggende i Xanthi og deltager i Grækenlands Superleague.

Ekstern henvisning
Klubbens hjemmeside

Fodboldklubber i Grækenland
Etableret i 1967
Heinrich Georg Bronn

Heinrich Georg Bronn (født 3 marts 1800 i Ziegelhausen ved Heidelberg, død 5. juli 1862 i Heidelberg) var en tysk naturforsker.

Bronn studerede statsvidenskab og naturvidenskab i Heidelberg og blev i 1833 professor og direktør for de zoologiske samlinger i nævnte by. Han modtog Wollastonmedaljen i 1861. De betydeligste af hans litterære arbejder omhandler palæontologiske emner: System der urweltlichen Konchylien (1824), System der urweltlichen Pflanzenthiere (1825), Gæa Heidelbergensis (1830) og hans hovedværk Lethæa geognostica, oder Beschreibung der für die Gebirgsformationen bezeichnendsten Versteinerungen (1836—38, 2 bind); derimod er hans mere zoologiske arbejder for eftertiden uden større værd, og virkelig fortjeneste har han på dette område kun indlagt sig som den, der 1859 påbegyndte det store samleværk Die Klassen und Ordnungen des Thier-Reichs, i hvilket der gives en rigt illustreret, anatomisk-systematisk fremstilling af dyrerigets forskellige afdelinger.

Kilder 

 

Palæontologer
Zoologer fra Tyskland
Professorer fra Tyskland
Ansatte ved Heidelbergs Universitet
Modtagere af Wollastonmedaljen
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Paul Scheffer-Boichorst

Paul Scheffer-Boichorst (født 25. maj 1843 i Elberfeld, død 17. januar 1902 i Berlin) var en tysk historiker.

Scheffer-Boichorst blev professor 1875 i Giessen, 1876 i Strassburg og 1890 i Berlin. Han ansås være en af sin tids fremste middelalderforskere i Tyskland. Blandt hans skrifter må nævnes: Friedrichs I. letzter Streit mit der Kurie (1866), Florentinerstudien (1874), Die Neuordnung der Papstwahl durch Nicolaus II. (1879) og Aus Dantes Verbannung (1882). Han udgav blandt andet en rekonstruktion af "Annales Patherbrunnenses" (1870). Hans Gesammelte Schriften udgavs af Emil Schaus og Ferdinand Güterbock (2 bind, 1904-05).

Kilder 
 

Middelalderhistorikere
Historikere fra Tyskland
Ansatte ved Giessens Universitet
Ansatte ved Strasbourgs Universitet
Ansatte ved Humboldt-Universität zu Berlin
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Wuppertal
Ugglan
Alfons Huber

Alfons Huber (født 14. oktober 1834 i Tyrol, død 23. november 1898 i Wien) var en østrigsk historieskriver.

Huber blev 1863 professor i historie ved universitetet i Innsbruck, og forflyttedes 1887 til universitetet i Wien. Hans hovedværk er Geschichte Österreichs i Heeren og Ukerts Geschichte der europäischen Staaten, af hvilket der er udkommet 5 bind (til 1648) (1885—96). Desuden har han udgivet Die Waldstätte Uri, Schwyz und Unterwalden bis zur festen Begründigung der Eidsgenossenschaft (1861), Geschichte der Vereinigung Tirols mit Österreich (1864), Geschichte der österreichischen Verwaltungsorganisation bis zum Ausgange des 18. Jahrhundert (1884), Österreichische Reichsgeschichte (1895, 2. udgave 1901).

Kilder 

 

Historikere fra Østrig
Østrigere i 1800-tallet
Faglitterære forfattere fra Østrig
Tysksprogede forfattere
Professorer fra Østrig
Shabu shabu

Shabu shabu (しゃぶしゃぶ, shabu shabu efter lyden der opstår ved tilberedningen) er en japansk fondue i stil med nabemono. Shabu shabu består af tynde skiver kød og grøntsager, der for det meste serveres i en dipsovs. Retten er i familien med sukiyaki men smagen er anderledes, idet den er mindre sød. Det er først og fremmest en vinterret, men den kan findes hele året, især i restauranter der benyttes af turister.

Ingredienser og tilberedning 
Retten tilberedes traditionelt af tynde skiver oksekød, men nu om stunder benyttes også svin, krabber, høns, ænder eller hummere. For det meste bruges mør entrecôte, men mindre møre stykker som sirloin steak er også almindeligt. Dyrere kød kan takket være sin bedre smag og struktur også bruges. Shabu shabu serveres normalt med grøntsager (kinakål, krysantemumblade, nori, løg, gulerødder, shiitake- og enokisvampe) eller tofu.

Tilberedningen sker ved bordet, idet et stykke kød dyppes og skubbes frem og tilbage i en gryde med kogende afkog af tang eller bare kogende vand (lyden der opstår på den måde gav retten sit navn). Kogt kød og grøntsager dyppes normalt i ponzu eller en sovs af sesamfrø, før de spises sammen med skål kogte hvide ris. Efter at kødet og grøntsagerne er spist, bliver resten af indholdet i gryden normalt blandet med resten af risen eller med japanske nudler som udon til en suppe, der spises til slut.

Historie 
Retten er afledt af retten shuàn yáng ròu (涮羊肉, kort stegt fårekød) fra det 13. århundrede, hvor Kublai Khan behøvede en effektiv måde at ernære sine soldater på. I modsætning til i dag, hvor hver person har sin egen gryde, samledes Kublai Khans tropper om en stor gryde og kogte sammen. Der blev benyttet tynde skive kød, fordi det var hurtigere at koge, hvilket betød en effektiv udnyttelse af det værdifulde brænde.

Shabu shabu blev første gang tilbudt i en restaurant i Kyoto omkring 1948 og fik sit navn i en restaurant i Osaka. Retten blev hurtigt populær i hele Asien og kendes nu også i vestlige lande. Sammen med sukiyaki er shabu shabu et hyppig ret ved turiststeder, især i Tokyo, men også i japanske kvarterer i vestlige lande. Shabu shabu-restauranter har ofte en slags bar, hvor der til hver gæst er indbyggede gryder med opvarmet fond, som ingredienserne kan dyppes i og tages op af med spisepinde.

Litteratur 
 Hans-Joachim Rose, Ralf Frenzel: Küchenbibel. Enzyklopädie der Kulinaristik. Tre Torri Verlag, 2007, .
 Harumi Kurihara: Harumis japanische Küche. Dorling Kindersley, 2006, .

Eksterne henvisninger

Noter 

Mad fra Japan
Hanna Lundblad

Hanna Lundblad (født 17. september 1961) er en dansk manuskriptforfatter og dramaturg. Medlem af teaterensemblet Dr. Dante, programmedarbejder i Danmarks Radios Dramaafdeling. Mangeårigt samarbejde med ægtefællen Stig Thorsboe på tv-serierne Krøniken fra 2004, Lykke fra 2011 og Badehotellet fra 2014.
Lundblad fungerer også som foredragsholder.

Lundblad mødte Thorsboe under arbejdet med tv-serien Landsbyen.
Sammen har de to børn.
Hendes familiemæssige baggrund har i nogen grad været inspiration for Krønikens Idas baggrund.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Manuskriptforfattere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Shirataki

Shirataki (白滝, "hvidt vandfald") er traditionelle japanske nudler med lav fysiologisk brændværdi. De er især udbredte i det japanske og kinesiske køkken. Shiratakis udseende minder om glasnudler, men de er lidt tykkere.

Shirataki består overvejende af vand og den kostfiberrige mel (glucomannan) fra amorphophallus konjac. Traditionel shirataki indeholder derfor ingen hurtigt opbrugte kulhydrater og er glutenfri, hvilket gør dem egnede til kulhydratfattig ernæring og tilsvarende diæter.

Shirataki har kun lidt egen smag og lugter svagt af fisk. Den kan dog få smag fra for eksempel sovs.

Pasta
Mad fra Japan
Birgitte Andersen (dommer)

Birgitte Andersen (født 28. februar 1948 i Odense) er en fhv. dansk dommer.

Andersen blev student fra Sct. Knuds Gymnasium i 1967 og cand.jur. i 1973. 

Hun har mellem 1973 og 1985 været dommerfuldmægtig ved hhv. Roskilde Byret, Højesteret, Retten i Ballerup, Retten i Hvidovre, Sø- og Handelsretten og Gentofte Ret. I 1986 var hun deltidsretsassesor ved Sø- og Handelsretten, og fra 1989 til 2006 dommer i Hørsholm.

Dommere fra Danmark
Medlemmer af Sø- og Handelsretten
Personer fra Odense
Personer i Kraks Blå Bog
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet