kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johanne Brun

Johanne Marie Emilie Brun f. Prieme (23. august 1874 på Frederiksberg – 3. februar 1954 smst) var en dansk operasanger (sopran).

Hun debuterede i 1896 på Det kongelige Teater som Nattens Dronning i Tryllefløjten. Hendes magtfulde stemme mestrede såvel koleraturfaget som de dramatiske partier, der særlig foldede sig ud i Wagner-roller som Brünnhilde i Valkyrien og Isolde i Tristan og Isolde. På grund af utilfredshed med arbejdsforholdene forlod hun i 1916 Det kgl. Teater og blev ansat på operahuse i Tyskland, bl.a. Nürnberg i perioden 1916-22. Hun vendte siden tilbage og sang adskillige gange som gæst på Det kgl. Teater. Hendes stemme er foreviget på fonografvalser. I 1916 blev hun udnævnt til Kongelig kammersangerinde. Hun var gift med operasanger Frederik Brun (1854-1919) fra 1893 til 1906.

Eksterne henvisninger 
Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Operasangere fra Danmark
Kongelige kammersangere
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Frederiksberg
Modtagere af Tagea Brandts Rejselegat
Lord Mayor's Show

Lord Mayor's Show er en af de ældste og bedst kendte årlige begivenheder i London. Traditionen er en formel parade ved indsættelsen af Lord Mayor of London, overborgmesteren i City of London, stammer fra 1215.

Indsættelsen i november er omgivet med pomp og pragt fordi embedet var et af de vigtigste i England. I moderne tid har overborgmesteren fortsat en administrativ rolle i City, men Londons borgmesterembede er af langt større praktisk betydning.

Paraden er en blanding af traditionel britisk pomp og et mere livfuldt karneval. Den går fra City of London til Royal Courts of Justice i City of Westminster, hvor overborgmesteren aflægger troskabsed til kronen.

Oprindelig blev Lord Mayor's Show holdt den 28. oktober. I 1751 blev den julianske kalender erstattet med den gregorianske, og det blev flyttet til 9. november. I 1959 blev det af praktiske grunde flyttet til anden lørdag i november. Sidst paraden blev flyttet var i 1852 på grund af hertugen af Wellingtons begravelse. Under 2. verdenskrig foregik paraderne som planlagt.

Traditioner
Brad Friedel

Bradley Howard Friedel (født 18. maj 1971 i Lakewood, Ohio, USA) er en amerikansk fodboldspiller, som tidligere har spillet for bl.a. Tottenham Hotspur. Han er indehaver af en rekord: Han er den spiller, der har den længste stime af kampe i træk uden afbud; Han har spillet 170 Premier League kampe i træk uden afbud.
Han er nu cheftræner for det amerikanske hold New England Revolution.

Eksterne henvisninger 

 Brad Friedel på tottenhamhotspur.com
 Brad Friedel på lfchistory.net
 Brad Friedel på yanks-abroad.com
 Brad Friedel på soccernet.espn.go.com

Fodboldspillere fra USA
Fodboldspillere fra Newcastle United F.C.
Fodboldspillere fra Brøndby IF
Fodboldspillere fra Galatasaray SK
Fodboldspillere fra Liverpool F.C.
Fodboldspillere fra Blackburn Rovers F.C.
Fodboldspillere fra Aston Villa F.C.
Fodboldspillere fra Columbus Crew
Fodboldspillere fra Tottenham Hotspur F.C.
Personer fra Ohio
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1994
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1998
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Margrethe Lendrop

Anna Margrethe Lendrop f. Boeck (13. juli 1873 i Kalundborg – 30. april 1920 i København), var en dansk operasanger (mezzosopran). Debuterede i 1898 på Det kgl. Teater som Carmen, som hun optrådte med 131 gange frem til sin afsked i 1919. Kongelig kammersangerinde i 1915.

Eksterne henvisninger 
 
 Margrethe Lendrop i Illustreret Tidende 1919 nr. 21
 Margrethe Lendrop på Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Operasangere fra Danmark
Personer fra Kalundborg
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Kongelige kammersangere
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Shaftesbury Avenue

Shaftesbury Avenue er en bred gade i London, med navn efter Anthony Ashley Cooper, 7. jarl af Shaftesbury. Den går i nordøstlige retning fra Piccadilly Circus til New Oxford Street, og krydser Charing Cross Road ved Cambridge Circus. 

Gaden blev anlagt af Metropolitan Board of Works i anden halvdel af det 19. århundrede for at forbedre trafikken. Shaftesbury Avenue regnes gerne som hjertet i West Ends teaterdistrikt, og gadeskiltene i området har påskriften "Theatreland". Flere af de mest kendte teatre i London ligger langs gaden, som Lyric, Apollo, Gielgud og Queen's på nordsiden mellem Piccadilly Circus of Charing Cross Road. Ved Cambridge Circus ligger det store Palace Theatre og i nordøst-enden ligger Shaftesbury Theatre. Man finder også Trocadero, en tidligere restaurant og music hall som nu er et indkøbscenter.

Veje i London
Vandhane

En vandhane er et mindre udtag fra en vandledning på eller i et hus. Hanens dimension betyder, at der kun kan gennemstrømme en begrænset mængde vandhanevand. Inde i husstandene kan der tappes fra både en koldtvandsledning og en varmtvandsledning, mens det uden for sjældent er muligt at tappe andet end koldt vand.

Hanen er udstyret med en form for studs/ventil, hvormed brugeren kan regulere vandudstrømningen og helt afbryde den.

Filtret, der sidder yderst på en vandhanes hals, kaldes en perlator.

En speciel type vandhane er blandingsbatteriet, hvor varmt og koldt vand blandes sammen via en regulering og føres ud ad samme udløbsrør. Blandingsbatterier sås allerede i Romerriget, og de er nu udbredte i moderne køkkener og badeværelser.

Se også 

 Armatur
 Brandhane

Henvisninger 

Vandforsyning
City University (London)

City, officielt City, University of London, er et universitet i London. Hovedbygningerne ligger ved Northampton Square i Clerkenwell.

Universiteter i Storbritannien
Uddannelse i London
Lübben (Spreewald)

Lübben er en by med 14.800 indbyggere i den tyske delstat Brandenburg. Byen er administrationsby i Landkreis Dahme-Spreewald, og ligger i landskabet Niederlausitz.

Bydele og bebyggelser 
 Lübben
 Hartmannsdorf
 Lubolz
 Neuendorf
 Radensdorf
 Steinkirchen
 Treppendorf
Helge Nissen

Helge Nissen (5. september 1871 i Rydhave ved Holstebro – 5. oktober 1926 i København) var en dansk operasanger (baryton), bror til Niels Frederik Nissen.

Han debuterede i 1897 på Det kongelige Teater som Mefisto i Gounods Faust. I sin tid var han den førende baryton i roller som Hans Sachs i Mestersangerne i Nürnberg, Wotan i Nibelungens Ring og Kaspar i Jægerbruden. Ved uropførelsen af Maskarade i 1906 sang han partiet som Henrik. Han blev udnævnt til Kongelig kammersanger i 1909. Fra 1912 var han operainstruktør og leder af Det kgl. Teaters operaskole. 

Nissen indspillede 1908-14 omkring 70 grammofonplader, bl.a. Perlefiskerduetten sammen med Vilhelm Herold. 

Helge Nissen spillede en rolle i filmen "Blade af satans bog".

Eksterne henvisninger 
 

Operasangere fra Danmark
Kongelige kammersangere
Riddere af Dannebrog
Personer fra Jylland
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Helge
Tennisspillere fra KB Tennis
James May

James Daniel May (født 16. januar 1963) er en engelsk TV-vært og pris-vindende journalist. Bedst kendt for programmet Top Gear, som han præsenterede sammen med Jeremy Clarkson og Richard Hammond. Udover Top Gear skriver han, hver uge, en artikel, for den engelske avis The Daily Telegraph i motorsektionen.

Privatliv 
James blev født i Bristol. Han har en ældre søster, Jane, en yngre søster, der hedder, Sarah og en lillebror. Gennem hans barndom flyttede hans familie meget rundt, men fandt sig senere til rette i Yorkshire. Da James var mindre, lærte han at spille fløjte, saxofon og klaver, han har senere sagt, at det eneste han nogensinde spiller på, er klaver. James bor lige nu i Hammersmith sammen med sin kat, Fusker. 

James ejer en del biler. Udover sin yndlingsbil, Fiat Panda, ejer han en 1971 Rolls-Royce Corniche, en Ferrari F430, en Jaguar XJS, en Range Rover, en Porsche Boxster S, en Porsche Carrera 911 C2S og sidst men ikke mindst en Mini Cooper. Udover alle bilerne har han også en del motorcykler. James fik sit kørekort i andet forsøg.

Udover at passe sine motorcykler, biler og sit job, har May også set sig tid til at lære at flyve. James lærte at flyve på White Waltham Airfield. Han bestod prøven i oktober, 2007, og ejer faktisk selv et fly, Luscombe 8A 'Silvaire'.

I december, 2007, blev James May udnævnt som "Weird Celebrity Crush" af det engelsk blad, "Heat". Senere samme uge blev det afsløret, at James var den anden mest sexede mand i verden, slået af David Beckham. 

James har ingen børn, men han er kæreste med musik-kritikeren, Sarah Frater. De har datet siden 2000.

I år 2007 kørte James May 407,5 km/t (topfart), i den daværende hurtigste bil Bugatti Veyron på Volkswagens testbane. Det blev sendt i fjernsynet, som en del af Top Gear.
I sommeren år 2010 kørte han også den nyere Bugatti Veyron Super Sport. Denne gang også på Volkswagens testbane. Han fik den op på hele 417 km/t. Og som om det ikke var hurtigt nok, så tog Bugattis testkører også lige en tur i den, hvor han fik den op på 431 km/t. Dette blev også sendt i fjernsynet, som en del af Top Gear.

Journalistkarrieren 
I de tidlige 80'er arbejdede James for bladet, "The Engineer" og lidt senere "Autocar". 
James har skrevet flere ugeklummer, f.eks. klummen, der hed "England Made Me". I 2006 blev James udnævnt til "Årets Journalist". 

Ud over alle klummerne har James også skrevet en bog, der hedder "May On Motors". Bogen består af alle de klummer, han har skrevet gennem sit liv. Han er også forfatter til "Notes From The Hard Shoulder" og efterordet til "Long Lane With Turnings".

Eksterne henvisninger 
 

Journalister fra Storbritannien
Tv-værter fra Storbritannien
Personer fra Bristol
Johanne Krarup-Hansen

Johanne Marie Magdalene Krarup-Hansen (15. juni 1870 i Vinding ved Vejle – 5. marts 1958 i Ribe) var en dansk operasanger (mezzosopran).

Hun debuterede på Det Kongelige Teater i 1899 som Orfeus i Orfeus og Eurydike. Med sin omfangsrige dramatiske mezzo blev hun den første danske Brünnhilde i Valkyrien i 1902 og optrådte desuden i roller som Azucena i Trubaduren og Dalila i Samson og Dalila. Hun blev udnævnt til Kongelig kammersangerinde i 1908. 

Operasangere fra Danmark
Modtagere af Tagea Brandts Rejselegat
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kongelige kammersangere
Personer fra Vejle
Ida Møller

Ida Christina Møller (2. juli 1872 i Hull i England – 10. august 1947 på Frederiksberg) var en dansk operasanger (sopran).

Hun debuterede i 1894 på Det kongelige Teater som Nattens dronning i Tryllefløjten. Frem til sin afsked i 1926 var hun en meget afholdt Mozart-sanger i roller som Susanna i Figaros Bryllup, Zerlina i Don Juan og Blondchen i Bortførelsen fra Seraillet. Hun blev udnævnt til kongelig kammersangerinde i 1907 og modtog Ingenio et arti i 1926.

Møller indspillede enkelte grammofonplader i 1903-08.

Eksterne henvisninger 
Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Operasangere fra Danmark
Kongelige kammersangere
Modtagere af Ingenio et arti
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Modtagere af Tagea Brandts Rejselegat
Peter Cornelius (operasanger)

Laurits Peter Cornelius (født 4. januar 1865 på Labjerggaard ved Asminderød, død 30. december 1934 i Snekkersten) var en dansk operasanger (tenor).

Han debuterede som baryton i 1892 på Det Kongelige Teater som Escamillo i Carmen. Derefter lagde han sin stemme om til tenor og debuterede som sådan i 1899 som styrmanden i Den flyvende Hollænder. Cornelius var en af sin tids efterspurgte Wagner-tenorer, og han sang i 1906 ved Wagnerfestspillene i Bayreuth partiet Siegmund i Valkyrien. I London var han i perioden 1907-14 engageret til opførelserne af Nibelungens Ring under dirigenten Hans Richter (1843-1916). I Danmark kunne han opleves som Kong Erik i Drot og Marsk og Jonathan ved uropførelsen af Saul og David i 1902.

Han blev udnævnt til kongelig kammersanger i 1907, blev Ridder af Dannebrog 1906, Dannebrogsmand 1914 og modtog Fortjenstmedaljen i guld 1924.

Cornelius indspillede i perioden 1904-15 mere end 100 fonografvalser og grammofonplader med danske sange og operaarier.

Litteratur 
 Steen Kaargaard Nielsen & Claus Byrith, Danmarks første lydoptagelser : Edisons fonograf i 1890'ernes København, , s. 201-203.

Eksterne henvisninger 
 
 
 DMT, 1945 Diskografi v. Knud Hegermann-Lindencrone

Operasangere fra Danmark
Kongelige kammersangere
Riddere af Dannebrog
Modtagere af Fortjenstmedaljen i guld
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Ruben-samlingen - Danmarks første lydoptagelser
Emilie Ulrich

Emilie Ulrich, født Boserup (26. november 1872 i Frerslev ved Haslev – 31. januar 1952 i København) var en dansk operasanger (sopran). Hun var gift med officeren Kay Ulrich, og hendes datter Aase Ulrich ægtede officeren Ejner Hugo Augsburg.

Emilie Ulrich debuterede i 1894 på Det Kongelige Teater som Margrethe i Arrigo Boitos Mefistofele. Her sang hun, indtil hun trak sig tilbage i 1917.

Hun dannede omkring århundredeskiftet sammen med Helge Nissen og Vilhelm Herold en stjernetrio af international klasse, der gav teatret store indtægter. Hun var kendt for sin store naturlighed på scenen såvel som i privatlivet. Hun blev udnævnt til kongelig kammersangerinde i 1906 og modtog Ingenio et arti i 1917.

Indspillede 1907-08 et antal grammofonplader bl.a. sammen med Vilhelm Herold.

Eksterne henvisninger 
 Emilie Ulrich  i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
 Emilie Ulrich  i Salmonsens Leksikon

Operasangere fra Danmark
Kongelige kammersangere
Modtagere af Ingenio et arti
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Modtagere af Tagea Brandts Rejselegat
Ellen Beck

Ellen Nathalie Nina Beck (3. oktober 1873 på Lerchenborg – 17. november 1953 i København) var en dansk sangerinde, der begyndte sin karriere indenfor opera, men blev kendt som en af sin tids store koncertsangere. Koncertrejser i Europa.

Ved Dansk Kunstflidsforenings årlige udstilling i 1906 sang hun en kantate med tekst af Emma Gad, og under indtryk heraf udnævnte Frederik 8. hende til Kongelig kammersangerinde. Begyndte tidligt at undervise og hendes elever var skuespillerinder som Marguerite Viby og Erika Voigt og sangerinder som Yrsa Liisberg og Sylvia Schierbeck.

1916 modtog hun Ingenio et arti.

Litteratur 
 Holger Jerrild, "Hos Ellen Beck", s. 212-219 i: Gads Danske Magasin, 1934.

Eksterne henvisninger 
 Ellen Bech  i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
 Ellen Bech  på Det Kongelige Bibliotek

Sangere fra Danmark
Modtagere af Ingenio et arti
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kongelige kammersangere
Foreningsformænd fra Danmark
Modtagere af Tagea Brandts Rejselegat
Teherankonferencen

Teherankonferencen var et møde mellem Josef Stalin, Franklin Delano Roosevelt og Winston Churchill fra 28. november til 1. december 1943, som fandt sted i Teheran, Iran. Det var den første krigskonference mellem de tre magter, hvor Stalin var til stede. Den efterfulgte Kairokonferencen og blev efterfulgt af Jaltakonferencen og senere Potsdamkonferencen. Hoveddiskussionen omhandlede åbningen af en ny front i Vesteuropa. Stalin var meget interesseret i, at det ikke kun var Sovjetunionen, der ved Østfronten skulle kæmpe mod tyskerne, men at USA og Storbritannien ville åbne en vestfront. Ved konferencen blev man også enige om at garantere Irans uafhængighed.

Vigtigst var konferencen for at organisere og planlægge den endelige strategi for krigen mod Nazi-Tyskland og dets allierede.

Vigtige konklusioner af Teherankonferencen 
 Der blev opnået enighed om, at partisanerne i Jugoslavien skulle støttes med forsyninger og også med kommandooperationer.
 Det var meget ønskeligt, at Tyrkiet skulle slutte sig til krigen på de allieredes side før slutningen af året.
 Dersom Tyrkiet ville gå i krig, skulle Sovjetunionen støtte landet.
 30. november blev det noteret, at Operation Overlord (de allieredes landgang i Normandiet) skulle sættes i gang i maj 1944 samtidig med en operation mod det sydlige Frankrig.
 Sovjet skulle gå ind i krigen mod Japan, når krigen i Europa var afsluttet.
 Man blev enige om, at de tre landes militærstabe skulle etablere kontakter med hinanden.

2. verdenskrig
Konferencen
Konferencer
Christian Christensen

Christian Christensen kan være flere personer:
 Christen Christensen (1806-1845) – dansk billedhugger og medaljør.
 Christian Christensen (løber) (1876-1956) – dansk OL deltager 1900, nr 5 på 1500 meter.
 Christian Christensen (forfatter) (1882-1960) – dansk syndikalist, redaktør og forfatter.
 Christian Christensen (politiker) (1925-1988) – dansk politiker og tidligere miljøminister.
 Christian Christensen (bokser, 1930'erne) (?-?) – dansk bokser, dansk mester i fluevægt i 1930 og 1933.
 Christian Christensen (bokser) (1926-2005) – dansk bokser og tidligere professionel europamester.

Desuden:
 Christian R. Christensen (1903-1977) – en dansk politiker

Se også
Roy Scheider

Roy Richard Scheider (født 10. november 1932 i New Jersey, død 10. februar 2008 Little Rock, Arkansas) var en amerikansk skuespiller som er mest kendt for sin rolle som Chief Brody i filmene Dødens gab og Dødens gab 2 i 1970'erne.

Scheider filmdebuterede i 1964 i gyserfilmen The Curse of the Living Corpse. Af andre notable film han har medvirket i The French Connection (1971), Marathon Man (1976), All That Jazz (1979), Blue Thunder (1984) og 2010 - Den anden rumrejse (1984) (som var en opfølger til Rumrejsen år 2001) og The Fourth War (1990).

Scheider er blevet nomineret til Oscar to gange, første gang i 1972 for sin indsats i The French Connection og anden gang i 1980 for sin indsats i All That Jazz.

Filmografi 
 The Curse of the Living Corpse (1964)
 Paper Lion (1968)
 Stiletto (1969)
 Puzzle of a Downfall Child (1969)
 Loving (1970)
 Klute (1971)
 The French Connection (1971)
 The Seven-Ups (1973)
 Dødens gab (1975)
 Marathonmanden (1976)
 Frygtens pris (1977)
 Dødens gab 2 (1978)
 Det sjette offer (1979)
 All That Jazz (1979)
 Still of the Night (1982)
 Blue Thunder (1983)
 Tiger Town (1983)
 2010 - Den anden rumrejse (1984)
 The Men's Club (1986)
 Afpresning (1986)
 Cohen and Tate (1988)
 Listen to Me (1989)
 Night Game (1989)
 The Fourth War (1989)
 Det russiske hus (1990)
 Somebody has to Shoot the Picture (1990)
 Nøgen frokost (1991)
 Wild Justice (1993)
 seaQuest DSV (1993) (TV-serie)
 Romeo bløder (1994)
 The Peacekeeper (1996)
 Executive Target (1997)
 The Myth of Fingerprints (1997)
 The Rainmaker (1997)
 The Rage (1997)
 Evasive Action (1998)
 RKO 281 (1999)
 Falling Through (2000)
 Daybreak (2000)
 The Doorway (2000)
 Texas 46 (2002)
 Dracula II: Ascension (2003)
 The Punisher (2004)
 Dark Honeymoon (2007)
 The Poet (2007)
 Iron Cross (2007)

Ekstern link 

 

Skuespillere fra USA
Personer fra New Jersey
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet
Don Vito

Vincent Roy Margera eller Don Vito (født 3. juli 1956, død 15. november 2015 ) var en person, der blandt andet optrådte i en række tv-programmer, herunder Viva la Bam og Jackass.

Biografi 
Vincent Margera var storebror til Phil Margera, og farbror til Jess Margera og Bam Margera. Han var ugift, og boede ved sin død i West Chester. Hans hus er en stor del i CKY-filmene, og forekommer i filmen Haggard og i flere afsnit af Bam's egen TV-serie Viva La Bam.

Referencer

Ekstern henvisning 
 

Tv-skuespillere fra USA
Skuespillere fra USA
Tchads geografi

Tchad er en indlandsstat i Centralafrika og er, målt efter areal, det 21. største land i verden. Landet grænser til Libyen mod nord, Sudan mod øst, Centralafrikanske Republik mod syd, Cameroun og Nigeria mod sydvest og Niger mod vest. Landet inddeles i tre større geografiske regioner: en ørkenzone i nord, et tørt sahelbælte i midten og en frugtbar savanne mod syd. Tchads topografi er generelt flad, hvor det højeste punkt er Emi Koussi, et bjerg med en højde på 3455 meter over havet. Tchad-søen er den næststørste sø, og er en af de vigtigste vådmarker i Afrika og dækker et areal på 1.350 km². Floderne Chari og Logone, som begge udspringer i Centralafrikanske Republik, flyder gennem savannen fra sydøst og ind i Tchad-søen og forsyner med det meste overfladevand.
Kamerun

Kamerun var en tysk koloni i det vestlige Afrika mellem 1884 og 1918 beliggende mellem Guineabugten og Tchadsøen og grænsende mod nord vest til de britiske kolonier Nord- og Sydnigeria, mod øst til Fransk Kongo, mod syd til Fransk Kongo og den spanske koloni Rio Muni. Arealet udgjorde 495.600 km2, og kolonien havde i 1908 omkring 3 mio. indbyggere, hvoraf 1.128 europæere.

Kameruns vigtigste by var Duala, men guvernøren residerede i Buea på Kamerunbjerget. Missionsvæsenet var stærkt udviklet: vigtigst var Baselmissionsselskabet, som tillige bedrev handel og plantagedrift. Regeringsskoler fandtes i Duala, Viktoria, Garua (i Adamaua).

Kameruns kystområde blev taget i besiddelse af Tyskland i 1884. Allerede i december samme år måtte en tysk eskader nedslå et indfødt oprør, og næsten årligt var krigstog mod dem nødvendiga. Her under udbredtes det tyske styre stadig længere ind i landet, så at det i 1901 tillige omfattede Adamaua og Tsadområdet som inkorporerede områder. Derved blev det nødvendigt at ved en serie aftaler regulere grænserne mod de tilgrænsende engelske og franske koloniområder, således sluttedes grænseaftaler med England den 16. juli 1906 og med Frankrig den 18. april 1908.

Kamerun var en handels- og plantagekoloni, dog var de europæiske anlæg længe begrænsede til kystområdet eller til de egne, som let kunne nås fra kysten. Hele det tilplantede areal udgjorde i 1906 8.700 ha, hvoraf 93 % lå i distriktet Buea syd for Kamerunbjerget. Den vigtigste kulturplante var kakao, men desuden dyrkedes især kautsjuk (Kickxia africana) og i mindre grad andre vækster. Man forsøgte at dyrke muskotnød, peber, sisalagaver og teak. Hæmmende for udviklingen var dels den knappe tilgang til indfødte arbejdere i det tyndt befolkede landet, dels de vanskelige kommunikationsforhold.

Imidlertid var handelen med udlandet år for år voksende og udgjorde i 1907 i import 17,3 mio. tyske mark og i export 15,9 mio. mk (hvoraf med Tyskland hhv 71,8 % og 84,9 %). De vigtigste eksportvarer var kautsjuk (7,64 mio. mk), palmekerner og palmeolie (4,18 mio.), kakao (2,7 mio.) og elfenben (l,07 mio.).

Af poststationer havde Kamerun i begyndelsen af 1907 i alt 26, desuden 3 telegraf- og telefoncentraler. En jernbane blev anlagt fra Bonaberi ved floden Kamerun mod nordøst over Manengubabjerget (40 km var færdige i 1908), med fortsættelse til Tchad, og en anden fra Duala mod sydøst til den sejlbare del af Njong-floden.

Forvaltningen blev forestået af en guvernør med underhørende embedsmænd. Ved hans side stod et råd af de højeste embedsmænd og tre repræsentanter for handelsfirmaer i landet. Retsvæsenet blev udøvet af en tysk dommer med støtte fra ansete høvdinge. Beskyttelsestropperne udgjorde i 1909 1.470 mand (af disse var omkring hundrede europæere).

Budgettet for 1909-1910 omfattede udgifter og indkomster for 12,18 mio. mk. Tilskuddet fra den tyske stat var 2,27 mio. mk.

Noter

Litteratur 
Nordisk Familjebok, Uggleupplagan, bind 13 (1910), sp. 720-722; opslag: Kamerun

Etableret i 1884
Ophørt i 1919
Forhenværende tyske kolonier