kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Antoni Szymanowski

Antoni Jan Szymanowski (født 13. januar 1951 i Tomaszów Mazowiecki) er en polsk tidligere fodboldspiller, der som højre back  blandet andet var med på Polens landshold, da det havde stor succes op gennem 1970'erne.

Karriere

Klubber 
Szymanowski spillede på klubplan blandt andet i hjemlandet hos Wisła Kraków, hvor han spillede størstedelen af sin karriere, inden han sluttede i Belgien hos Club Brugge.

Landshold 
Efter nogle kampe på U/21-landsholdet debuterede han for A-landsholdet 22. marts 1970 i et opgør mod Irak. 

Han var med holdet ved OL 1972 i München, hvor det først i den indledende pulje blev til tre sejre, hvorpå det i mellemrunden blev til sejr over  og  samt uafgjort 1-1 mod . Som vinder af puljen kom Polen derpå til at spille finale mod vinderen af den anden mellemrundegruppe, , og her var Polen bagud 0-1 ved pausen. På to mål af Kazimierz Deyna i anden halvleg vendte holdet kampen og sikrede sig guldmedaljerne, mens Ungarn fik sølv og  og Sovjetunionen delte bronzen efter en kamp, der endte 1-1.

Han var igen med ved OL i 1976 i Montreal, hvor fodboldturneringen var  ramt af flere afbud. Således bestod Polens indledende pulje kun af tre hold, og Polen vandt puljen med en sejr og en uafgjort. Ved dette OL gik de to bedste hold fra hver pulje videre til kvartfinaler, og her vandt Polen med 5-0 over . Med sejr på 2-0 i semifinalen over  var holdet klar til finalen mod DDR, som vandt 3-1, så denne gang blev det til OL-sølv til Polen og Szymanowski, mens Sovjetunionen vandt bronze med sejr over Brasilien.

Ud over OL-kampene opnåede han 82 kampe for A-landsholdet, og han deltog også ved VM 1974, hvor Polen fik bronze, og VM 1978.

Træner 
Efter afslutningen af den aktive karriere har Szymanowski i flere tilfælde fungeret som træner, senest i Przeboj Wolbrom, der befinder sig i de en af de lavere polske ligaer.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Antoni Szymanowski på 90minut.pl 

Fodboldspillere fra Polen
Fodboldspillere fra Wisła Kraków
Fodboldspillere fra Club Brugge
Deltagere for Polen ved sommer-OL 1972
Deltagere for Polen ved sommer-OL 1976
Olympiske mestre fra Polen
Olympiske sølvmedaljevindere fra Polen
Fodboldspillere fra Gwardia Warszawa
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1974
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1978
Brandenburgkoncerterne

Brandenburgkoncerterne (Brandenburgische Konzerte, BWV 1046–1051) er seks orkesterværker, komponeret af Johann Sebastian Bach. Koncerterne blev i 1721 givet som gave til markgreven Christian Ludwig af Brandenburg-Schwedt, som Bach havde knyttet venskab med i vinteren 1718/1719 i Berlin. Koncerterne er dateret 24. marts 1721, men biografier antager, at de er skrevet tidligere. 

På grund af mangel på kvalificerede musikere kunne Christian Ludwig ikke opføre koncerterne, men noderne blev opbevaret i hans bibliotek, og fundet frem i 1850, hvorefter de blev navngivet.

Eksterne henvisninger 

Barok
Værker af Johann Sebastian Bach
Magazin for Kunstnere og Haandværkere

Den 4. september 1826 udsendte Georg Frederik Ursin første nummer af Magazin for Kunstnere og Haandværkere, et dansk polyteknisk tidsskrift. Det udkom først under navnet Magazin for Kunstnere og Haandværkere med 500-600 sider tekst og med mange illustrationer i hver årgang. Magazinet blev udgivet fra 1826 og frem til 1842 i alt med 16 årgange. Dog med et afbræk i årene 1835-36, De sidste seks årgange udkom fra 1836 til 1842 under navnet Nyt Magazin for Kunstnere og Haandværkere. Det danske magazin var enestående som det første egentlige polytekniske tidsskrift, der udkom i Danmark.

Tidsskriftet skulle formidle polyteknisk kundskab til et teknisk interesseret publikum. Redaktøren skrev ofte meddelelser fra flere tidsskrifter sammen til en ny artikel, der blev suppleret med betragtninger over de særlige nationale forhold, vilkår, omstændigheder eller spørgsmål, der gjorde sig gældende i Danmark.

Magazinet skulle være et forum for udveksling af informationer mellem interesserede. Ursin ønskede at styrke den oplysning, der kom fra neden og var bundet til praktiske erfaringer, men han bragte også videnskabelige meddelelser uden et praktisk sigte, fordi de måtte have en nyttig teoretisk interesse for praktikeren.

Kilde 
 ET MAGAZIN FOR KUNSTNERE OG HAANDVÆRKERE – tidsskrift.dk

Ophørt i 1842
Tidsskrifter fra Danmark
Etableret i 1826
Jørgen Frederik Camradt

Jørgen Frederik Camradt (døbt 26. januar 1736 i København – 4. marts 1784 sammesteds) var en dansk maler.

Der kendes i dag kun få portrætmalerier lavet af Camradt, og han var øjensynlig ikke særlig succesfuld.

Ekstern henvisning 
 

Malere fra Danmark
Personer fra København
Danskere i 1700-tallet
Portrætmalere
Calcutta Cup

Calcutta Cup et et rugby union-trofæ, som uddeles til vinderen af den årlige kamp mellem England og Skotland under Seksnationersmesterskabet. 

Kampen i 2010 foregik på Murrayfield Stadium i Edinburgh 13. marts og endte 15-15. Pokalen blev dermed beholdt af regerende mester England, som vandt trofæet efter at have vundet 26–12 over Skotland på Twickenham Stadium i London i 2009. England har vundet Calcutta Cup 64 gange mod Skotlands 39.

Den seneste kamp om Calcutta Cup blev vundet af England, der besejrede Skotland på Twickenham Stadium den 11. marts 2017, hvorved England genvandt pokalen, som de har besiddet siden 2009.

Eksterne henvisninger 

Rugby
Hazerswoude-Rijndijk Vandtårn

Hazerswoude-Rijndijk Vandtårn er et tidligere vandtårn tegnet af arkitekt A.D. Heederik. Tårnet er fra 1915 og er opført i byen Hazerswoude-Rijndijk i Rijnwoude, Sydholland, Holland. Tårnet er ikke længere i drift, men er i stedet indrettet med kontorer. Vandtårnet ejes af af supermarkedkæden Hoogvliet.

I 1985 blev tårnet overflødigt, hvad angik dets oprindelige formål: at levere vandtryk. Dermed blev tårnet med en tank med kapacitet til 200 m3 vand taget ud af drift, og en nedrivning kom på tale. Forslaget vakte dog en del protester, som endte med, at tårnet i 1994 blev et provinsielt monument.

I 1999 påbegyndtes en kompleks ombygning af tårnet til kontorbygning. Den 21. november 2003 blev det ombyggede tårn genåbnet. Det er sandsynligvis den dyreste ombygning af et vandtårn i Nedelandene – i hvert fald taget kvadratmeterantallet i betragtning, eftersom der kun er fire arbejdsstationer.

Eksterne henvisninger 
 Information om byggeprocessen  
 Information om historien 

Vandtårne i Nederlandene
Rijnwoude
Jowzjan (provins)

Jowzjan-provinsen er en af Afghanistan 34 provinser. Den ligger i den nordlige del af landet, og grænser til Turkmenistan mod nord, provinserne Balkh mod øst, Sar-e Pol mod syd og Faryab mod vest. Administrationscenteret er byen Sheberghan. Befolkningen består af usbekere, turkmener, dari og pashto-folk.

Afghanistans provinser
Kabul (provins)

Kabul-provinsen er en af  Afghanistans 34 provinser. Den ligger i den  østlige del af landet. Administrationscenteret er byen Kabul, som  også er landets hovedstad, og ligger i omkring 1.800 meters højde, hvilket gør den til en af de højest beliggende hovedstæder i verden.
I det 13.århundrede blev den regnet som en af de smukkeste byer i verden.

Afghanistans provinser
Åre kommun

Åre kommun er en kommune med 10.225 indbyggere i Jämtlands län i landskabet Jämtland i Sverige. Hovedbyen är Järpen. Kommunen har et samlet areal på 8292,67 km2  – heraf består 7262,75 km2 af land og 1029,92 km af vand.2

Byområder 
Der findes seks byområder i Åre Kommune:

Kildehenvisninger 

Kommuner i Jämtlands län
Oh Land (album)

Oh Land er det andet studiealbum af den danske elektropop-sangerinde og sangskriver Oh Land. Det blev udgivet den 14. marts 2011 i Danmark på Fake Diamond Records. Det fungerer samtidig som Oh Land's internationale debutalbum, og udkom i USA den 15. marts 2011 på Epic Records. Forud for albummet udkom en EP af samme navn den 8. februar 2011 i USA bestående af fem sange, der alle er inkluderet på albummet, heriblandt singlen "Sun of a Gun". Den 2. marts 2011 optrådte Oh Land med "Sun of a Gun" i det amerikanske talkshow Late Show with David Letterman.

Oh Land debuterede som #32 på hitlisten den 18. marts 2011. Den efterfølgende uge steg albummet til #5, med 1562 solgte eksemplarer i den anden uge. I USA debuterede albummet som #184 på Billboard 200-listen. Oh Land blev genudgivet den 5. december 2011 med tre nye bonus numre; "Speak Out Now" – der er titelsang til TV 2-serien Rita, "Twist" – som er på soundtracket til filmen Abduction, og "En linedanser" – en sang skrevet til Teatret Møllen. Albummet modtog i december 2012 platin for 20.000 solgte eksemplarer i Danmark.

Spor

Hitlister og certificeringer

Ugentlige hitlister

Årslister

Certificeringer

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Album fra 2011
Popalbum fra Danmark
Oh Land-album
Lettisk Varmblod

Lettisk Varmblod er en hesterace fra Letland. Racen findes i tre forskellige typer fremavlet til forskellige formål. I Letland er det den mest almindelige hesterace. Hestene er bedst kendt for sine ubesværede bevægelser og gode temperament.

Historie
Oprindelsen til de forskellige typer af lettisk varmblod siges at komme fra den primitive skovhest (Equus ferus germanicus samt Equus ferus silvaticus) som fandtes over hele det nordlige Europa. Der er en stærk tilknytning mellem de lettiske fuldblodsheste og nordsvensk brugshest og den norske Dölehest.

I 1600-tallet krydsedes den daværende lettiske hest med blandt andet forskellige tyske fuldblodsheste og arabisk fuldblod for at få en meget lettere og mere atletisk ridehest. I 1700-tallet tilførtes endog lidt Engelsk fuldblod i racen for hastighed.

I begyndelsen af 1900-tallet udviklede man forskellige køreheste i Letland med hjælp af forskellige importerede koldblodsheste som også havde deres ophav i Skovhesten. Den nordsvenske brugshest kan meget vel have været anvendt og ligeså en stor del af forskellige europæiske varmblodsheste. Den største indflydelse hos den lettiske kørehest kom dog fra de tyske racer  Oldenborger, Holstener og Hannoveraner. Mellem 1921 og 1940 importeredes mere end 100 Oldenborgere til Letland fra Tyskland og Holland. 65 hingster og 42 hopper importeredes fra Holland, og det var disse Oldenborgere som blev grundstammen til racens fortsatte udvikling. Endnu tungere Ardennere importeredes og krydsedes med kørehestene. Derved fik man en tredje type frem, den meget tungere arbejdshest. Kørehestene fik mere stamtavle fra køreheste og mellemtunge heste gennem krydsninger med Norfolktravere og Friesere. Det blev den blandt andet for at bestemme typen som en rigtig kørehest og for at undgå sammenblanding med den lettere ridehest eller den tungere af slagsen.

I 1952 blev racen officielt godkendt og en selvstændig stambog etableredes for Lettisk Varmblod, hvor alle de tre typer registreredes og stambøgerne forblev urørte helt frem til 1960, da man krydsede kørehesten med endnu mere hannoveraner og lidt mere af den betydeligt hurtigere engelsk fuldblod. På den måde udvikledes den lettere Lettisk Ridehest, som blev mere sportslig og lettere af udseende.

Kildehenvisninger 

Hesteracer
Don Juan de Austria

Don Juan de Austria (født 24. februar 1547 i Regensburg – død 1. oktober 1578 i Bouge) var en militær leder fra huset Habsburg. Han er mest kendt som de kristnes leder i Søslaget ved Lepanto i 1571.

Juan var uægte søn af kejser Karl V og Barbara Blomberg, en tysk værtshuspige som var kejserens elskerinde i en periode omkring 1546, da hun var 19 år gammel. Juan blev født i hemmelighed, blev taget fra moren og voksede op i en anonym tilværelse i Spanien, ukendt også for Karls øvrige familie. Efter farens afgang som kejser i 1556 blev Karls arving til den spanske trone, Filip 2., bekendt med sin hidtil ukendte halvbror. Filip kaldte Juan til hoffet og gav ham en passende titel og lod ham bo på et af sine slotte.

Kejser Karl og kong Filip ønskede i udgangspunktet at Juan skulle vælge en karriere indenfor kirken, men selv ønsket han heller at få en militær karriere. Han blev i 1568 leder for en spansk flådestyrke i Middelhavet, og blev senere også leder for en styrke som skulle slås imod muslimske oprører i Granada.

I slaget ved Lepanto i 1571 ledede Juan Den hellige liga i kampen mod det Osmanniske Rige. Slaget endte med kristen sejr og hindrede den videre tyrkiske ekspansion i middelhavsområdet.

Juan bliver beskrevet som en elegant mand, ridderlig af sind, stor slagen og impulsiv. Dette var i modsætning til den mere grå halvbror kong Filip, noget som førte til misundelse fra kongens side.

I 1576 blev Juan udnævnt til guvernør (statholder) i de Spanske Nederlande, som på denne tid var herved af Firsårskrigen. Juan kunne ikke lide dette hverv, da det i praksis satte ham på sidelinjen i europæisk storpolitik. Denne udnævnelse var et bevidst træk fra kong Filip, som ønskede at begrænse halvbrorens indflydelse.

Don Juan de Austria døde i 1578 efter bare to år som guvernør. Han blev begravet i San Lorenzo de El Escorial, det vanlige gravsted for de spanske kongelige.

Kildeangivelser

Eksterne henvisninger 

Personer fra Spanien
Huset Habsburg
Personer fra Regensburg
Statholdere af Sydlige Nederlande
Lāčplēsisordenen

Lāčplēsisordenen (dansk: Bjørneflænserordenen, ) er den første og højeste militære dekoration i Letland, og blev etableret 1919 på øverstkommanderende over Letlands Hær, Oberst Jānis Balodis' initiativ. Lāčplēsisordenen er opdelt i en første, anden og tredje klasse. Den er navngivet efter den lettiske episke nationalhelt Lāčplēsis, der ifølge legenden dræbte en bjørn med sine bare næver.

I perioden 1919–1928 blev Lāčplēsisordenen af første klasse givet til 11 personer. Lāčplēsisordenen af anden klasse blev givet til 61 personer, heraf 18 letter og 43 udlændinge. Lāčplēsisordenen af tredje klasse blev givet til 2.072 personer, heraf 1.600 soldater fra Letlands Hær, 202 tidligere Lettiske Skytter og 271 udlændinge. Blandt modtagerne er 11 litauere, 47 tyskere, 15 russere, 9 polakker, 4 jøder og 3 hviderussere. Tre kvinder modtog Lāčplēsisordenen af tredje klasse: Valija Vesčūnas-Jansone, Līna Canka-Freidenfelde og Elza Ziglevica. Desuden har soldater fra følgende landes hære modtaget Lāčplēsisordenen: Estland, Polen, Finalnd, Frankrig, Tjekkoslovakiet, Litauen, Danmark, Italien, Belgien, USA og Japan.

Den første uddelingsceremoni fandt sted i Riga på Esplanaden den 11. november 1920, en dag som i Letland kaldes Lāčplēsisdagen. Præsident Jānis Čakste uddelte personligt dekorationerne til de syv højestrangerende befalingsmænd i Letlands Hær: General Pēteris Radziņš, Obersterne Mārtiņš Peniķis, Krišjānis Berķis, Jūlijs Jansons og Jānis Apinis samt oberstløjtnanterne Oskars Dankers og Jānis Puriņš. 

Lāčplēsisordenen blev også givet til højtrangerende udlændinge, såsom:  Øverstbefalende for Estlands Hær General Johan Laidoner, den polske Marshal Józef Piłsudski, Edward Rydz-Śmigły, Italiens konge Victor Emanuel og statsminister  Benito Mussolini, Kong Albert 1. af Belgien og frankrigs Marshal og Generalissimo Ferdinand Foch.

Verdun Fortet i Frankrig blev også tildelt Lāčplēsisordenen for heltemod ved dets forsvar under 1. verdenskrig.

Danske modtagere af Lāčplēsisordenen 
Richard Gustav Borgelin (Kaptajn og kompagnichef)
Peter Viggo Christensen (Kaptajn)
Charles Theodor Dordonville de la Cour (Kaptajn)
Aage Grønbech Grunnet (Vicefeltwebel)
Iver de Hemmer Gudme (Kaptajn og korpschef)
Peter de Hemmer Gudme (Løjtnant)
Ernst Emil Greve Holstein (Fændrik og ordonnansofficer)
Erik Munch-Andersen (Løjtnant)

Kilder

Kildehenvisninger
Einar Andersen

Einar, Einer, Ejnar og Ejner Andersen er navnet på flere personer:

 Einar Andersen (arkitekt) (1881-1957) – dansk arkitekt
 Einar Andersen (geodæt) (1905-1987) – dansk geodæt, professor, dr.phil., direktør for Geodætisk Institut
 Einer Andersen (rektor) (1880-1963) – dansk rektor for Østre Borgerdydskole
 Einer Andersen (opmålingschef) (1887-1969) – dansk landmåler og opmålingschef
 Ejnar Andersen (kontorchef) (1889-1953) – dansk kontorchef
 Ejnar Andersen (bogtrykker) (1899-1979) – dansk direktør og bogtrykker
Transit (ungdomsprogram)

Transit var et dansk ungdomsprogram, der blev vist på DR1, i forskellige formater, fra 1991–1997. Blandt værterne var bl.a. Casper Christensen, Mette Weyde og senere med Timm Vladimir og Gordon Kennedy.

Programmet sendte blandt andet dokusoapen Nye II.

Eksterne henvisninger 
 

Ungdomsprogrammer fra Danmark
DR-programmer
Danske tv-serier fra 1990'erne
Etableret i 1991
Ophørt i 1997
Kandahar (provins)

Kandahar-provinsen er en af  Afghanistans 34 provinser. Den ligger i den sydlige del af landet. Administrationscenteret er byen Kandahar. Hovedparten af indbyggerne i  provinsen er Pashtuner. Kandahar-provinsen er en del Talibans kerneområde, og Canadiske tropper kæmper mod  dem.

Kandahar-provinsen består af 13 distrikter:
Arghandab 
Arghistan 
Daman 
Ghorak 
Kandahar 
Khakrez 
Maruf 
Maywand
Panjwayi 
Reg 
Shah Wali Kot 
Shorabak 
Spin Boldak

Afghanistans provinser
Thor A. Bak

Thor Anders Bak (født 28. april 1929 i Aarhus, død 12. august 2017 i København) var en dansk kemiker.

Han var professor i kemi ved Københavns Universitet 1963-1992, rektor for Københavns Universitet 1972-76 og formand for Dansk Flygtningehjælp 1984-89.

Thor A. Bak blev i 1965 medlem af Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab og af Akademiet for de Tekniske Videnskaber og modtog i 1989 H.C. Ørsted Medaljen i guld. 1999 blev han Kommandør af Dannebrog.

Bogudgivelser 
 Contribution to the Theory of Chemical Kinetics (1959)
 Kemi (1960)
 Mathematics for Scientists (sammen med J. Lichtenberg) (1966)
 En drøm om videnskab (1992)

Kilder

Rektorer ved Københavns Universitet
Kemikere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Faglitterære forfattere fra Danmark
Foreningsformænd fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Medlemmer af Akademiet for de Tekniske Videnskaber
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Kommandører af Dannebrog
Personer fra Aarhus
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Modtagere af H.C. Ørsted Medaljen
Laust Joen Jakobsen

Laust Joen Jakobsen (født 20. oktober 1951 i Hjørring) er en dansk tidligere rektor for professionshøjskolen UCC og tidligere formand for Danske Professionshøjskoler. Han var rektor på Blågård Seminarium fra 1996 til 2002 og rektor for CVU Stork fra 2002 til 2007, hvor institutionen fusionerede og den nye fusion blev døbt UCC. Han var endvidere i en årrække formand for fodboldafdelingen i Akademisk Boldklub.

Professionshøjskoler
Skolefolk fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
International Coaching Council

International Coaching Council (ICC) er en organisation for coaches på elitært niveau med specielt fokus på business coaching og executive coaching. Kravene for medlemskab er baseret på højeste standarder, hvilke gælder såvel uddannelse som udøvelse af erhvervet. ICCs krav adskiller sig fra andre coachingforeninger ved, at medlemmernes resultater inden for erhvervet altid vil kunne måles. 

Coachuddannelsen Certified Master Coach (C.M.C.) giver direkte adgang til fuldt medlemskab af ICC. En C.M.C. er uddannet ved Graduate School of Master Coaches/Behavioral Institute of Coaches, der vurderes som verdens bedste coachuddannelse. Underviserne har en PhD-grad og flere af dem underviser på nogle af de mest krævende og prestigefyldte universiteter i verden – bl.a. Harvard University, USA.

References 

Coaching
Internationale organisationer
Marsa al-Burayqah

Marsa al-Burayqah (marsā:havn) (arabisk: مرسى البريقة) er en olieehavn og by i det nordøslige Libyen, inderst i det nordøstlige hjørne af Sidrabugten. Siden 2007 har området vært en del af kommunen Ajdabiya.

Området var ubebygget indtil 1960, da det blev bestemt at stedet skulle være endestationen for Libyens første olieledning fra indlandet. Al Burayqah består af flere bosætningsdele med i alt 13.780 indb. (2007). Selve byen havde i 2010 ca. 7.300 indbyggere, blev bygget af betonelementer. Lidt nordøst byen langs kysten ligger boligområdet New Brega  for raffinaderiets ansatte. I dag er det flere olie- og gasledninger samt olieraffinaderier i området. Oliehavne drives af Brega Oil Marketing Company, der ejes af det libyske statsselskab  National Oil Corporation. 

10 km øst for Al Burayqah ligger det tekniske universitet Bright Star University of Technology. 3 km syd for byen og nær ved  landevejen til Ajdabiya ligger lufthavnen Al Burayqah (engl. Marsa Brega Airport), som har flyforbindelse til  Tripoli. 

Området blev under den italienske koloniperiode omtalt som Mersa Brega, Marsa el-Brega. Under 2. verdenskrig omtalte den tyske øverstkommanderende for Afrikakorpset Erwin Rommel under Felttoget i Nordafrika i 1941 stedet som «porten til Cyrenaika».

Under Oprøret i Libyen 2011 erobrede oprørerne byen, oliehavnen og lufthavnen. Den 2 og 3. marts forsøgte regeringsstyrkerne uden held at generobre den.

Eksterne henvisninger 
 Encyclopædia Britannica
 Port Marsa El Brega

Byer i Libyen
Etableret i 1960
Zuaver

Zuaver (fra fransk zouaves, efter zouaoua- eller zwawa-stammen) var en slags fransk elitefodfolk, oprettet 1830 af general Clauzel efter erobringen af Algier. Styrken var da 2 bataljoner. Mandskabet var i begyndelsen indfødte kabylere, befalingsmandskorpset var fransk, uniformen orientalsk med tyrkisk snit. Zuaverne fik hurtigt stort ry for tapperhed, og mange franskmænd indtrådte i rækkerne. Under kampene ved Abd-el-Kader viste de indfødte zuaver sig imidlertid upålidelige, og fra 1839 dannedes zuaverne udelukkende af franskmænd. De indfødte indtrådte senere (1842) i de af maréchal Bugeaud oprettede turkosregimenter. — I 1831 var zuavregimentet blevet udvidet til 3 bataljoner. I 1852 dannede kejser Napoleon III et regiment af hver bataljon, og desuden fik kejsergarden et zuavregiment på 2 bataljoner.

Zuaverne udmærkede sig i flere krige og fik især international bevågenhed under Krimkrigen, men efter Algeriets selvstændighed blev de nedlagt i 1962.

Uniform 
Zuavernes uniform var karakteristisk ved sin korte, åbne jakke, posede bukser og orientalske hovedtøj, men i løbet af 1. verdenskrig blev uniformen mere lig den franske hærs almindelige uniformer.

Zuaver i andre lande 

Pavestaten havde et zuavregiment 1861-1870, og under den amerikanske borgerkrig havde både Nord- og Sydstaterne zuaver.

Referencer 
 

Militære enheder fra Frankrig
Frankrigs militær
Etableret i 1830
Kjeld Møllgård

Kjeld Møllgård (født 18. november 1942 i København) er en dansk forsker, professor, med.dr. ved Institut for Cellulær og Molekylær Medicin på Panum Instituttet. Fra 1994 til 2002 var han rektor for Københavns Universitet.

Han er student fra Metropolitanskolen 1961 og er uddannet cand.med. fra Københavns Universitet 1968, og med.dr. i neurobiologi fra Lunds Universitet 1979. Siden 1989 har han været professor i neuroanatomi ved Københavns Universitet. 1986-1990 var han dekan for Det Sundhedsvidenskabelige Fakultet sammesteds. 2002 blev han Ridder af Dannebrog.

Kilder 
 Kjeld Møllgårds CV 

Videnskabsfolk fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Rektorer ved Københavns Universitet
Faglitterære forfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Personer i Kraks Blå Bog
Neurobiologer
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Studenter fra Metropolitanskolen