kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Færingesaga

Færingesaga, eller Færinge saga, oldnordisk Færeyinga saga, færøsk Føroyinga søga, er den ældste kilde til Færøernes historie og samtidig den vigtigste kilde til vikingetiden på Færøerne.

Sagaen blev skrevet i 1200-tallet på Island, sandsynligvis af en af Snorri Sturlusons elever. Beretningen drejer sig om tidsrummet fra landnam omkring 825 ved Grímur Kamban, indtil Færøerne kom under norsk herredømme efter indførelsen af kristendommen i 999 ved Sigmundur Brestisson og Tróndur í Gøtus død i 1035.

Men først i 1800-tallet blev Færingesagaen sammensat af islandske sagaer ved oldtidsforskeren Carl Christian Rafn. Den udkom 1832 i København for første gang (på oldislandsk, med færøsk og dansk oversættelse i samme bog). V.U. Hammershaimb skrev en yderligere færøsk oversættelse på sin ny retskrivning i 1884. Den aktuelle udgave er stadig skolebog på Færøerne, og her kender hvert barn sagaens helte. Denne udgave findes også som hørebog og som PDF-fil på internettet.

Selvom sagaen på nogle steder beretter om usandsynlige begivenheder, og selvom den er ikke upartisk, men på Sigmundurs og derved kristendommens side, er Færingesagaen dog et vigtigt historisk dokument, fordi personerne virkelig eksisterede. Der findes f.eks. Sigmunds gravsten på Skúvoy, Trónds hus i Gøta, Svínoy-Bjarnis mindesten på Svínoy og Havgríms hof og grav ved Hov.

Udgaver 
(udvalg af udgaver på dansk og færøsk)
 Færeyínga Saga: eller Færøboernes Historie i den islandske Grundtexst med færøisk og dansk Oversættelse / udgivet af Carl Christian Rafn. Tórshavn: Offset-prent, Emil Thomsen, 1972 – 284 s. (første udgave var 1832 i København) 
 Sagaen om Trond i Gata og Sigmund Brestessøn eller Færøingernes saga oversat af Alexander Bugge. Kristiania 1901
 Føroyingasøga / útløgd úr íslandskum av V. U. Hammershaimb. Tórshavn, 1884. 137 s. (første udgave på færøsk, yderligere udgaver i 1919 og 1951)
 Føringasøga / útløgd og umarbeid av nýggjum av C. Holm Isaksen. Tórshavn: 1904. 116 s.
 Færeyingasaga. Den islandske saga om færingerne / på ny udgiven af Det kongelige nordiske oldskriftselskab. København: Det kongelige nordiske oldskriftselskab, 1927. – xix, 84 s.
 Føroyingasøga / umsett hava Heðin Brú og Rikard Long. Tórshavn: Skúlabókagrunnurin, 1962 – 105 s.
 Færinge saga / med tegninger af Sven Havsteen-Mikkelsen; i oversættelse ved Ole Jacobsen og med en efterskrift af Jørgen Haugan. København: Forum, 1981 – 143 s. – 
 Føroyinga søga / Sven Havsteen-Mikkelsen teknaði; Bjarni Niclasen týddi; Jørgen Haugan skrivaði eftirmæli. Tórshavn: Føroya skúlabókagrunnur, 1995 – 148 s. (aktuel udgave for skolebrug på Færøerne)
 Føroyinga søga [ljóðbók (kassettuband)] / Høgni Joensen lesur. Tórshavn: Ljóðbókanevndin, 2003 – 5 kassettubond í 1 húsa (hørbog på færøsk over 5 timer)

Eksterne henvisninger 
 Færingernes saga (Rafn)
 Færingernes saga (Jesper Lauridsen)

Nordiske sagaer
Færøernes historie
Norges historie
Kilder til vikingetidens historie
PESEL

PESEL er et polsk personnummer, der svarer til det danske CPR-nummer. Det blev indført i Polen i 1979.

PESEL er et akronym dannet af ordene Powszechny Elektroniczny System Ewidencji Ludności (Fælles Elektronisk Folkeregisteringssystem).

Nummeret består af 11 cifre og indeholder:
 fødselsdato
 køn
 nummeret
 kontrolcifferet

For eksempel:
 PESEL 440514 0145 8
       abcdef ghij k

 [a-f] → fødselsdato med århundrede
 [g-j] → serienummeret med køn
 [k] → kontrolcifferet

Polen
825

Konge i Danmark: Horik 1. senest 815-854

Se også 825 (tal)

Begivenheder 
 omkr. 825 – Grímur Kamban er første landnamsmand på Færøerne. Det formodes at han bosattede sig i Funningur på Eysturoy.

Født

Dødsfald

Eksterne henvisninger 

25
Funningur

Funningur på dansk og oldnordisk Funding er en bygd på Eysturoy på Færøerne beliggende på nordvestkysten af Funningsfjørður og ved foden af Færøernes højeste fjeld Slættaratindur (882 m). 

Funnings kommuna, som den hed til dens opløsning i 2009, bestod også af Gjógv, indtil denne i 1948 dannede sin egen kommune. Landskabet er karakteristisk for de mellemliggende basaltlag. Kun bygdedalen er ikke fyldt med sten og er derfor  det eneste sted på denne side, hvor der er mulighed for bosættelse. 
Den 15 november 2006 var der en vejledende folkeafstemning i Funningur. 47 af 54 vælgere stemte for en tilslutning til Runavíkar kommuna.

Ca. 10 km efter Eysturoybroen løber landevej nr. 632 parallelt med nordvestsiden af fjorden Funningsfjørður, hvor der i 300 meters højde går en sidevej ned til bygden. Landevej 632 forløber videre mod vest forbi Eiði og parallelt med sundet mellem Eysturoy og Streymoy ud til Eysturoybroen. På grund af den gode vejforbindelse har de fleste arbejde i de større nabobygder. Landevejen er kendt som en af Færøernes flotteste panoramaveje.

Historie 
Det siges at den første landnamsmand Grímur Kamban bosatte sig her omkring år 825. Derved regnes Funningur som en af de ældste bygder på Færøerne. Navnet Funningur betyder fund – at Grímur Kamban fandt stedet.
Den nuværende bygd ligger på begge sider af elven Stórá, og der er flere tomter fra ældre bebyggelse. Her findes en af de færøske trækirker. 

Fra 1584 er stedet kendt som Funding, Formodentlig det oprindelige navn på fjorden Funningsfjørður, beslægtet med finde i en ældre betydning 'søge hen imod'.

Kirken 
Funnings kirkja er sammen med Porkeris kirkja  den yngste fra denne periode af færøsk håndværkerkunst. Bygmesteren var Jákup Andreassen fra Syðrugøta. Kirken blev indviet den 31. oktober 1847. Indtil 1929, da kirken i Gjógv blev indviet, var Funningur også sognekirke for Gjógv. Stedet, hvor kirken står, hedder niðri í Hólma. Kirken har 10 bænke på mandesiden og 9 bænke på kvindesiden. Stedet hvor kirken står kaldes Nidri í Holma ("ned på holmen"). Åen adskiller kirken fra den nye kirkegård, der blev indviet i 1941 og udvidet i 1972.

Fjeldene ved Funningur 
 Gráfelli (856 moh.)  er Færøernes næsthøjeste bjerg. Det ligger i nærheden af Funningur, lidt sydøst for Slættaratindur. Kløften mellem Slættaratindur og Gráfelli kaldes Bláaberg (640 moh.).
 Slættaratindur (882 moh.) er Færøernes højeste bjerg. Slættaratindur betyder flad bjergtinde. Vandringen til toppen er stejl men ikke vanskelig, hvis man har passet mellem Eiði og Funningur som udgangspunkt.
 Vaðhorn (727 moh.) er Færøernes 36 højeste fjeld.
 Blámansfjall (792 moh.) er det fjerde højeste på Eysturoy og Færøernes 11 højeste. 
 Húsafjall (697 moh.) er det 49 højeste fjeld på Færøerne
 Middagsfjall (601 moh.) (Eysturoy)

Galleri

Eksterne henvisninger 

 faroislands.dk 
 Funningur Kirkja 
 Slættaratindur www.youtube 

Byer på Færøerne
Valby (Gribskov Kommune)

Valby er en mindre landsby i Nordsjælland, lige nord Helsinge. De to byer er adskilt af Valby Hegn. Landsbyen ligger i Gribskov Kommune og tilhører Region Hovedstaden.

Man hører om Valby første gang o. 1241 og Valby var i Middelalderen en betydningsfuld by da herredstinget, som var mødestedet for retten, blev holdt i det fri i Valby. Holbo Herred var da et retsområde dækkende den nuværende Gribskov Kommune samt Nøddebo Sogn. Lidt syd for kirken lå galgebakken, hvor de hårdest dømte blev henrettet.

Byens forsamlingshus blev stiftet i 1903 og det nuværende bygget i 1909. Valby Gymnastik og Idrætsforening blev stiftet i 1936 og Valby Bylaug stiftet i 1980. Byen fik sin første skole med rytterskolen inde i byen allerede i 1720'erne, der fungerede helt frem til 1912. Den afløstes af Valby Skole nogle kilometer øst for byen, som allerede blev nedlagt i 1959 og i dag er efterskole. Byen havde tidligere to købmænd, men i dag er der ingen dagligvarebutikker.

Eksterne kilder/henvisninger 
 Valby sogn af Simon Steenfeldt  – holbo.dk
 Middelalder i Valby Sogn – holbo.dk

 
Valby
Hald Amt

Hald Amt blev oprettet i 1662 af det tidligere Hald Len. Amtet bestod af herrederne:

 Fjends
 Middelsom
 Nørlyng
 Rinds

Amtet blev nedlagt ved reformen af 1793, og indgik herefter i i Viborg Amt.

Amtmænd 
 1730 – 1744: Christian Güldencrone
 1744 – 17??: Vilhelm Güldencrone?
1762 - 1775: Matthias Vilhelm Huitfeldt
 1789 – 1813: Niels Sehested

Eksterne henvisninger 
 Nicolai Jonge: Danmarksbeskrivelse, 1777

Danmarks amter (1662-1793)
Mariager Amt

Mariager Klosters Amt blev oprettet i 1662 af det tidligere Mariager Len. Amtet bestod kun af et enkelt herred, nemlig Gislum. Amtet blev nedlagt ved reformen af 1793, og indgik derefter i Ålborg Amt. Bemærk at Mariager købstad ligger i Onsild herred og dermed ikke i Mariager amt.

Amtmænd 
 1776 – 1789: Friedrich von Buchwald
 1789 – 1793: Ditlev von Pentz

Eksterne henvisninger 
 Nicolai Jonge: Danmarksbeskrivelse, 1777

Danmarks amter (1662-1793)
Aalborghus Amt

Aalborghus Amt blev oprettet i 1662 af den sydlige halvdel af det tidligere Aalborghus Len, dvs. den del af det gamle len, som lå syd for Limfjorden. Amtet bestod af herrederne:

 Fleskum
 Hellum
 Hindsted
 Hornum
 Slet
 Års

Amtet blev nedlagt ved reformen af 1793, og indgik derefter i Aalborg Amt.

Den nordlige del af Aalborghus Len med herrederne Vester Han, Øster Han, Hvetbo, Kær samt de nordlige dele af Vennebjerg og Horns indgik efter 1662 i Åstrup, Sejlstrup, Børglum Amt.

Amtmænd 

 1781-1793: Theodosius von Levetzau

Eksterne henvisninger 
 Nicolai Jonge: Danmarksbeskrivelse, 1777

Danmarks amter (1662-1793)
Skivehus Amt

Skivehus Amt blev oprettet i 1662 af det tidligere Skivehus Len. Det omfattede halvøen Salling og øen Fur. Dvs. herrederne:

 Harre
 Hindborg
 Nørre
 Rødding

Amtet blev nedlagt ved reformen af 1793, og indgik derefter i Viborg Amt.

Amtet omfattede købstaden Skive og 38 landsogne. Ved folketællingen i 1787 havde amtet 9.243 indbyggere.

Amtmænd 
 1750 – 1773: Werner Rosenkrantz
 1773 – 1789: Christian Carl Gabel
 1789 – 1813: Niels Sehested

Eksterne henvisninger 
 Nicolai Jonge: Danmarksbeskrivelse, 1777

Danmarks amter (1662-1793)
Mathilde Nielsen

Mathilde Jacobine Augusta Nielsen, (født Neumann,  26. oktober 1858 i København, død 11. september 1945 sammesteds) var en dansk skuespillerinde.

Hun debuterede på Casino i 1884.

Blev engageret til Dagmarteatret 1889-1892 og 1894-1914, kun afbrudt af et kortere ophold på Folketeatret 1892-1894.

Efter 1914 kom hun til Det Ny Teater.

Mathilde Nielsen blev også brugt i radioens dramatiske udsendelser og hun nåede at indspille en række film.

Hun var mor til operasangeren Ellen Nielsen og søster til skuespilleren Sophus Neumann.

1924 modtog hun Ingenio et arti.

Film 
Blandt de film hun medvirkede i kan nævnes:

 Præsten i Vejlby – 1931
 Kirke og orgel – 1932
 Skal vi vædde en million? – 1932
 De blaa drenge – 1933
 Nyhavn 17 – 1933
 7-9-13 – 1934
 Ud i den kolde sne – 1934
 Millionærdrengen – 1936
 Kongen bød – 1938
 Skilsmissens børn – 1939
 Sommerglæder – 1940
 Tante Cramers testamente – 1941
 Tobiasnætter – 1941
 Tror du jeg er født i går? – 1941
 Tyrannens fald – 1942

Eksterne henvisninger 
 
 

Skuespillere fra Danmark
Modtagere af Ingenio et arti
Personer fra København
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Hans Laugesen

Hans Laugesen (født 1530 i Ribe – død 16. august 1594 sammesteds) var en dansk biskop.

Liv og karriere 
Hans blev født i Ribe hvor hans far, Lauge Steffensen var rådmand (d. 1554); moderen Mette skal efter sigende have været en borgmesterdatter fra Varde.

Efter at have gået i Ribe skole tog Hans Laugesen til København, hvor han studerede under dr. Niels Hemmingsen. Ved en lejlighed har han her holdt en i håndskrift endnu bevaret latinsk tale om sin fødeby.

I 1552 rejste han til Wittenberg hvor han studerede nogle år. Efter at have taget magistergraden dér rejste han hjem i 1555 og blev straks efter sin hjemkomst til Ribe lektor ved domkirken og præst i Vester Vedsted, senere tillige kannik.

Laugensen blev i 1569 biskop for Ribe, selvom han havde forsøgt at undgå valget, da han ikke vurderede sine egne evner højt.

Eftermæle 

Hans Laugensen skulle eftersigende have været en vennesæl og retsindig mand; men hans bispevirksomhed har ikke efterladt sig betydelige spor. I 1588 betegnes han af en fremmed der kom til Ribe som En from gammel mand.

Familie 
Laugensen blev den 17. oktober 1557 i Ribe gift med Dorothea, datter af biskop Hans Tausen i Ribe.

Hans hustru levede frem til 1601. 2 af deres af 3 børn var døde før faderen, dog ikke datteren Mette, der var gift med historikeren Anders Sørensen Vedel.

Kilder 
 

Biskopper over Ribe Stift
Danskere i 1500-tallet
Personer fra Ribe
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon
Bjarne Forchhammer

Bjarne Forchhammer (14. september 1903 i Neu-Isenburg, Tyskland – 3. april 1970 i Aarhus) var en dansk skuespiller og teaterdirektør.

Han var søn af Viggo Forchhammer og blev student fra Sortedam Gymnasium i 1921.

Uddannet på Det kongelige Teaters elevskole i 1924 og debut samme år.

Frem til 1938 var han tilknyttet Dagmarteatret og Casino.

Han var direktør for Aalborg Teater 1938-1940 (i samarbejde med skuespilleren Jakob Nielsen) og igen fra 1954-1960.

Gennem 1940'erne var han ansat på flere københavnske teatre, hvor han også virkede som instruktør.

Han nåede ligeledes at indspille en række film.

Fra 1962 engageret til Det Ny Teater.

Filmografi 
Blandt de film han medvirkede i kan nævnes:

 Kongen bød – 1938
 Barnet – 1940
 Vagabonden – 1940
 Jeg har elsket og levet – 1940
 Tante Cramers testamente – 1941
 Peter Andersen – 1941
 Forellen – 1942
 Afsporet – 1942
 Når man kun er ung – 1943
 Ebberød Bank – 1943
 Biskoppen – 1944
 Bedstemor går amok – 1944
 Ta', hvad du vil ha' – 1947
 For frihed og ret – 1949
 John og Irene – 1949
 Min kone er uskyldig – 1950
 Susanne – 1950
 Flemming og Kvik – 1960
 Een blandt mange – 1961
 Ullabella – 1961
 Min kone fra Paris - 1961
 Rikki og mændene – 1962
 Det var en lørdag aften – 1968

Eksterne henvisninger 
 
 

Skuespillere fra Danmark
Bjarne
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1900-tallet
Teaterledere fra Danmark
Jysk

Jysk består af de dialekter, man traditionelt har talt i Jylland, herunder også i dele af Sydslesvig. Jysk er kendetegnet ved, at ordet for "jeg" (1. person, ental) hedder enten "a" eller "æ". 

Man skelner overordnet mellem nørrejysk og sønderjysk. For nørrejysk skelner man endvidere mellem vest- og østjysk.

Vestjysk 
 Thybomål
 Morsingmål
 Sallingmål
 Hardsysselsk
 Fjandbomål
 Sydvestjysk (m. Fanø)
 Sydøstjysk

Østjysk 
 Vendsysselsk (m. Hanherred og Læsø)
 Himmerlandsk
 Ommersysselsk
 Djurslandsk (Nord- og Syddjurs m. Nordsamsømål, Sydsamsø, Anholt)
 Midtøstjysk

Sønderjysk 
 Vestligt sønderjysk (m. Mandø og Rømø)
 Østligt sønderjysk (m. Als)

Syd for rigsgrænsen 
 Mellemslesvigsk
 Angelmål
 Fjoldemål

Eksterne henvisninger 
 Jysk Ordbog
 Københavns Universitet: Lyt til dialekter
Gyllenedfælder

En gyllenedfælder er et landbrugsredskab, der monteres bag på en gyllevogn og benyttes til udbringning af gylle. Den anbringer gyllen under jordoverfladen, hvorved lugtgener og kvælstoftab i form af ammoniakfordampning reduceres markant i forhold til tidligere, hvor gyllen blot sprøjtedes ud over jorden (eller senere via et system af slanger udlagdes direkte på jorden). Selve nedfældningen fungerer ved at redskabet ved hjælp af rulleskær åbner riller i jorden, hvortil gyllen tilføres gennem slanger, hvorefter rillen eventuelt genlukkes. Dette stiller desværre store krav til den trækkende traktors motorkapacitet, og det er heller ikke velegnet på marker med allerede etablerede afgrøder. For at løse dette problem går udviklingen derfor i retning af punktnedfældere, som er redskaber der skyder gyllen ned i jorden under højt tryk i enkelte punkter. Denne metode er dog ikke lige velegnet på alle slags jorder. Især på lerjord med flerårige græsafgrøder er indtrængningen ikke tilfredsstillende.

Landbrugsmaskiner
Vor Frue Skole

Vor Frue Skole er navnet på flere skoler:

Vor Frue Skole (Næstved) – en katolsk privatskole i Næstved
Vor Frue Skole (Roskilde) – en folkeskole i Roskilde
Metropolitanskolen – kaldtes indtil 1802 Vor Frue Skole
Jakob Nielsen (skuespiller)

Jakob Christian Nielsen (8. juni 1900 på Frederiksberg – 1. april 1979) var en dansk skuespiller.

Han var søn af forfatteren L.C. Nielsen. Student i 1920.

Gennemgik Det kongelige Teaters elevskole og debuterede i 1922.

Frem til 1926 var han engageret ved Odense Teater og var herefter ansat ved Alléteatret.

Sidenhen optrådte han på en lang række københavnske scener.

Han var direktør for Aalborg Teater 1937-1942 (fra 1938-1940 i samarbejde med skuespilleren Bjarne Forchhammer).

Hans bror var journalisten Carsten Ib Nielsen.

Han var gift med skuespilleren Tove Bang og far til skuespilleren Klaus Scharling Nielsen.

Udvalgt filmografi 
Blandt den række af film han nåede at optræde i kan nævnes:

 Den kloge mand – 1937
 Livet på Hegnsgaard – 1938
 Når bønder elsker – 1942
 Billet mrk. – 1946
 Brevet fra afdøde – 1946
 De pokkers unger – 1947
 Kristinus Bergman – 1948
 For frihed og ret – 1949
 Susanne – 1950
 Det sande ansigt – 1951
 Bag de røde porte – 1951
 Unge piger forsvinder i København – 1951
 Husmandstøsen – 1952
 Kærlighedsdoktoren – 1952
 Vejrhanen – 1952
 Fløjtespilleren – 1953
 Hejrenæs – 1953
 Kriminalsagen Tove Andersen – 1953
 Sønnen – 1953
 Sukceskomponisten – 1954
 Himlen er blå – 1954
 Et eventyr om tre – 1954
 Ild og Jord – 1955
 Mod og mandshjerte – 1955
 Blændværk – 1955
 Der kom en dag – 1955
 Gengæld – 1955
 Tante Tut fra Paris – 1956
 Bundfald – 1957
 Englen i sort – 1957
 Andre folks børn – 1958
 Over alle grænser – 1958
 Vagabonderne på Bakkegården – 1958
 Forelsket i København – 1960
 Tro, håb og trolddom – 1960
 Den sidste vinter – 1960
 Venus fra Vestø – 1962
 Vi voksne – 1963
 Paradis retur – 1964
 Mor bag rattet – 1965
 Slap af, Frede – 1966

Eksterne links 
 
 

Skuespillere fra Danmark
Personer fra Frederiksberg
Bag de røde porte

Bag de røde porte er en dansk film fra 1951.
 Manuskript Fleming Lynge.
 Instruktion Asbjørn Andersen og Jens Henriksen.
Blandt de medvirkende kan nævnes:

 Ib Schønberg
 Lily Broberg
 Asbjørn Andersen
 Grethe Holmer
 Louis Miehe-Renard
 Hannah Bjarnhof
 Ellen Gottschalch
 Erika Voigt
 Ellen Jansø
 Preben Lerdorff Rye
 Ellen Margrethe Stein
 Knud Hallest
 Katy Valentin
 Anna Henriques-Nielsen
 Ole Monty
 Henry Nielsen
 Carl Ottosen
 Henrik Wiehe
 Jakob Nielsen
 Emil Hass Christensen

Eksterne henvisninger 
 

Dramafilm fra Danmark
Danske film fra 1951
Film instrueret af Asbjørn Andersen
Dansksprogede film
Det sande ansigt

Det sande ansigt er en dansk film fra 1951, instrueret af Bodil Ipsen og Lau Lauritzen junior. Manuskriptet er skrevet af Johannes Allen efter en roman af Gerhard Rasmussen.

Resumé 
En ung arkitekt, Troels Rolf, der betragter sig selv som idealist, bliver en formiddag hentet af kriminalpolitiet, mistænkt for at have begået en af de hæsligste forbrydelser, der findes: voldtægt og mord på en 10-årig pige. Han kan ikke gøre rede for, hvad han har foretaget sig den aften, mordet fandt sted, og filmen fortæller, hvad der sker inden i ham i de næste 24 timer, idet hans verden bryder sammen, og han omringes af menensker, der enten blankt nægter at tro på hans uskyld, eller stiller sig tvivlende eller - som i de færreste tilfælde - går ind for ham uden at stille spørgsmål.

Medvirkende 
 Lau Lauritzen junior
 Johannes Meyer
 Lisbeth Movin
 Ib Schønberg
 Grethe Thordahl
 Jørn Jeppesen
 Einar Juhl
 Emil Hass Christensen
 Jakob Nielsen
 Poul Müller
 Louis Miehe-Renard
 Carl Heger
 Per Buckhøj

Eksterne henvisninger

Noter 

Danske film fra 1951
Film instrueret af Bodil Ipsen
Film instrueret af Lau Lauritzen junior
Film i sort-hvid
Bodilprisen for bedste danske film
Siciliansk vesper (opera)

Siciliansk vesper (originaltitel: Les vêpres siciliennes) er titlen på en opera fra 1855 skrevet af Giuseppe Verdi. Er baseret på begivenheder under Den sicilianske vesper i 1282.

Libretto af Eugene Scribe og Charles Duveyrier.

Første gang operaen blev opført i Danmark (Det kongelige Teater) var i 1990.

Operaer af Giuseppe Verdi
Operaer på fransk
Perlefiskerne

Les pêcheurs de perles (Perlefiskerne) er en opera i tre akter af Georges Bizet til en libretto af Eugène Cormon og Michel Carré. Den blev uropført den 30. september 1863 på Théâtre Lyrique du Châtelet i Paris.

Værket er Bizets næstmest succesfulde opera – med Carmen som den mest populære. Den er bemærkelsesværdig for sin farverige og eksotiske orkestrering og for den store duet, Au fond du temple saint, der er en af de mest berømte operaduetter overhovedet.

Roller

Synopsis 

Handlingen foregår på Ceylon. De lokale fiskere vælger Zurga som deres leder. Nadir vender tilbage til landsbyen, og han og Zurga husker, hvordan deres venskab engang var truet, da de begge forelskede sig i en ukendt præstinde. De sværger evigt venskab.

Præstinden Leila kommer for at bede for fiskernes sikkerhed, og Nadir genkender hende som den kvinde, han og Zurga var forelskede i. Om natten går han hen til hende, og de udtrykker deres kærlighed til hinanden, men bliver opdaget af ypperstepræsten Nourabad.

Da hun har brudt sit løfte om kyskhed, dømmes hun sammen med Nadir til døden. Zurga opdager, at Leila tidligere har reddet hans liv og sætter ild til landsbyen, for at give de to elskende mulighed for at undslippe. Zurga bliver dræbt på ordre fra ypperstepræsten, da han opdager det.

Udvalgte arier og duetter 
 "Au Fond du temple saint " (Nadir og Zurga, første)
 "Je crois entendre encore" (Nadir, første akt)
 "Comme autrefois" (Leyla)
 "L'orage s'est calmé" (Zurga, tredje akt)

Optagelser 
 1953 – Pierrette Alarie, Léopold Simoneau, René Bianco, Xavier Dupraz – Choeurs Elisabeth Brasseur, Orchestre des Koncerter Lamoureux, Jean Fournet – Philips
 1955 – Janine Micheau, Nicolai Gedda, Ernest Blanc, Jacques Mars – Choeur et Orchestre de l'Opéra-Comique, Pierre Dervaux – Angel
 1960 – Janine Micheau, Nicolai Gedda, Ernest Blanc, Jacques Mars – Choeur et Orchestre de l'Opéra-Comique, Pierre Dervaux – EMI
 1977 – Ileana Cotrubas, Alain Vanzo, Guillermo Sarabia, Roger Soyer – Choeur et Orchestre de l'Opéra de Paris, Georges Prêtre – EMI
 1989 – Barbara Hendricks, John Aler, Gino Quilico, Jean-Philippe Courtis – Choeur et Orchestre du Capitole de Toulouse, Michel Plasson – EMI
 1991 – Alessandra Ruffini, Giuseppe Morino, Bruno pratico, Eduardo Abumradi – Orchestra Internazionale d'Italia, Carlos Piantini – Nuova Era
 2004 – Annick Massis, Yasu Nakajima, Luca Grassi, Luigi De Donato – Orchestre e Coro del Teatro La Fenice, Marcello Viotti – Dynamic

Kilder 
 The Complete Dictionary of Opera and Operetta, James Anderson (Wings Books, 1993) 
 The Metropolitan Opera Guide to Recorded Opera, red. Paul Gruber, (WW Norton & Company, 1993)

Eksterne links 
 Libretto
 The New York Times, "Grand Opera Season to Open with a Novelty", 12. november 1916. Artikel i New York Times forud for den amerikanske premiere på Les Pêcheurs de perles på The Metropolitan Opera
 The New York Times, "Gala Throng Hails Opening of Opera", 14. november 1916. Anmeldelse af den amerikanske premiere med Frieda Hempel (Leila), Enrico Caruso (Nadir), Giuseppe de Luca (Zurga), Leon Rothier (Nourabad), Giorgio Polacco (dirigent)

Operaer af Georges Bizet
Tutu

Et tutu er et balletskørt. Tutu er et særligt slags strutskørt, som er kort og meget stift, så det danner en krans om taljen.

Et tutu er fuldt synligt, men historisk har alle andre strutskørt kun været undertøj. Det siges, at det tutuen opstod i en påklædningscene i en ballet, hvor underkjolerne var synlige. Tututet bredte sig gradvist til hele balletten formentlig fordi det er nemmere at danse uden overkjole og flottere.

Strutskørter
Ballet