kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
UEFA Champions League finalen 1995

UEFA Champions League finalen 1995 var en fodboldkamp der blev spillet den 24. maj 1995. Kampen blev spillet på Ernst Happel Stadion i Wien, og skulle finde vinderen af UEFA Champions League 1994-95. De deltagende hold var hollandske Ajax Amsterdam og italienske AC Milan. Kampen var den tredje finale i turneringen, siden den skiftede navn og format til UEFA Champions League.

Det var tredje finale i træk hvor AC Milan var den ene part. Året før havde klubben vundet over FC Barcelona, mens de i 1993 tabte til Olympique de Marseille.

Det var første gang at en finale blev transmitteret af private tv-kanaler, da det indtil nu havde været European Broadcasting Union som stod for transmissionerne. Det var ligeså også første gang at holdene måtte have reklamer på deres kamptrøjer under kampen.

Kampen blev ledet af den rumænske dommer Ion Crăciunescu.

Kampen 
Efter en noget chancefattig kamp skete der noget i 84. minut. Den tidligere AC Milan spiller Frank Rijkaard spillede bolden til angriberen Patrick Kluivert i straffesparksfeltet, hvor han rykkede forbi sine to oppassere, og sørgede for at Ajax kunne vinde kampen 1-0. Kluivert havde på dette tidspunkt været på banen i 15 minutter, efter at han havde afløst Jari Litmanen i den 70. minut.

Gennemsnitsalderen på Ajax' hold var 23 år.

Detaljer

Eksterne henvisninger 
 UEFA Champions League 1994/95 på UEFAs hjemmeside 

1995
AC Milan
AFC Ajax
Fodbold i 1995
Sport i Wien
Finalen 1995
Nørrebro United

Nørrebro United er en fodboldklub hjemmehørende i den københavnske bydel Nørrebro.

Klubben er oprettet i 2008 og havde 1/10-2017 ca. 1500 spillere, hvoraf 1000 er børn. Klubben spiller sine hjemmekampe i Nørrebroparken og i Mimersparken med klubhus ved Nørrebroparken. I august 2017 åbnede Nørrebro United også en håndboldafdeling. Der trænes i øjeblikket på Nørrebro Park skole.

Kilder

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside

Fodboldklubber under DBU København
United
Ulandssekretariatet

Ulandssekretariatet (på engelsk LO/FTF Council) er den danske fagbevægelses udviklings- og bistandsorganisation.

Ulandssekretariatet støtter en demokratisk udvikling inden for fagbevægelsen i Afrika, Asien, Latinamerika, i Mellemøsten og Nordafrika og bidrager til en demokratisk udvikling i de samfund, som de faglige organisationer selv fungerer i.

For at bidrage til at skabe et bæredygtigt arbejdsmarked fokuserer Ulandssekretariatet på fire strategiske indsatsområder:

• Demokrati - social dialog på arbejdsmarkedet 
• Arbejdstagerrettigheder 
• Fattigdomsbekæmpelse, fordelingspolitik og den uformelle økonomi 
• Arbejdsmiljø og hiv/aids 

Ulandssekretariatet har hovedkontor på Islands Brygge i København og har regionale kontorer i Mozambique, Togo, Tanzania, Filippinerne og Nicaragua.

Organisationer
UEFA Champions League finalen 1993

UEFA Champions League finalen 1993 var en fodboldkamp der blev spillet den 26. maj 1993. Kampen blev spillet på Olympiastadion i München, og skulle finde vinderen af UEFA Champions League 1992-93. De deltagende hold var franske Olympique de Marseille og italienske AC Milan. Kampen var den første finale i turneringen, siden den skiftede navn og format til UEFA Champions League.

Olympique Marseille vandt kampen 1-0 på et mål af Basile Boli, hvilket var første gang at et fransk hold vandt den fineste turnering for klubhold, hvilket ikke er sket siden. Marseille var også i finalen i 1991, hvor de tabte til Røde Stjerne Beograd. Klubben og dens præsident Bernard Tapie skulle senere vise sig at have været involveret i en matchfixing skandale i 1992-93 sæsonen (hvor Marseille angiveligt betalte Valenciennes at tabe en kamp). Klubben blev tvangsnedrykket til Ligue 2, samt bandlyst fra deltagelse i europæisk fodbold i den følgende sæson. Da skandalen kun påvirkede den franske liga, blev Marseilles status som Champions League vinder ikke påvirket af afgørelsen.

Kampen blev ledet af den schweiziske dommer Kurt Röthlisberger.

Kampen

Detaljer

Eksterne henvisninger 
 UEFA Champions League 1992/93 på UEFAs hjemmeside 
 European Cup History - Season 1992-93 

1993
AC Milan
Olympique de Marseille
Fodbold i 1993
Sport i München
Finalen 1993
Roland Mikler

Roland Mikler (født 20. september 1984 i Dunaújváros, Ungarn) er en ungarsk håndboldspiller og den nuværende andenmålmand for Ungarns håndboldlandshold, samt førstemålmanden i den ungarske håndboldklub Pick Szeged Handball i hvilken hans kontrakt vil løbe ud i sommeren 2014.

Han har været andenmålmand for Ungarn i et længere stykke tid og bidrog i syv kampe under de Olympiske Lege 2012 i London, hvor specielt hans kamp mod Spanien den 18. januar 2012 i Novi Sad var bemærkelsesværdig.

Tidlige liv 
Roland Mikler blev født den 20. september 1984 i industribyen Dunaújváros, i provinsen Fejér. Han spillede også håndbold i sine tidlige år og vandt i 2005 bronze ved Juniorverdensmesterskaberne i Håndbold sammen med Ungarns juniorhåndboldlandshold.

Klubkarriere 
I 2001 fik Roland Mikler sin debut i professionel håndbold, da han begyndte at spille for sin hjembys håndboldklub ved navn Dunaferr NK. Her spillede han ni sæsoner som håndboldmålmand med undtagelse af en udlågning til klubben Kalocsai KC. Men i 2010 blev han solgt videre til den ungarske klub Pick Szeged Handball hvor hans kontrakt først vil udløbe i sommeren 2014. I tiden hos Pick Szeged har han spillet forrygende godt, og både agenter og medier er blevet imponerede over hans spil.

Referencer 

Håndboldspillere fra Ungarn
Håndboldspillere fra MKB Veszprém KC
Gleichen (Niedersachsen)

Gleichen er en kommune i det centrale Tyskland med godt 9.000 indbyggere, beliggende under Landkreis Göttingen i den sydlige del af delstaten Niedersachsen, beliggende Administrationen ligger i landsbyen Reinhausen. Kommunen er opkaldt efter to omkring 430 meter høje småbjerge Die Gleichen med hver sin borg, Neuen-Gleichen og Alten-Gleichen. Området Gleichen ligger omkring 10 km sydøst for Göttingen, hvorfra begge toppe kan ses.

Geografi 

Kommunen er beliggende vestsydvest for Duderstadt og nord-nordvest for Heilbad Heiligenstadt. Floden Garte løber gennem flere af kommunens landsbyer, ligesom bækken Wendebach. Begge vandløb løber senere ud i floden Leine.

Kommunens landsbyer er:
 Beienrode
 Benniehausen
 Bischhausen
 Bremke
 Diemarden
 Etzenborn
 Gelliehausen
 Gross Lengden
 Ischenrode
 Kerstlingerode
 Klein Lengden
 Reinhausen
 Rittmarshausen
 Sattenhausen
 Weißenborn
 Wöllmarshausen

Eksterne henvisninger 

 Kommunens websted

Kommuner i Niedersachsen
Mesterholdenes Europa Cup finale 1992

Mesterholdenes Europa Cup finale 1992 var en fodboldkamp der blev spillet den 20. maj 1992. Kampen blev spillet foran 70.827 tilskuere på Wembley Stadium i London, og skulle finde vinderen af Mesterholdenes Europa Cup 1991-92. De deltagende hold var spanske FC Barcelona og italienske Sampdoria. Kampen var den første finale i turneringen hvor finaledeltagerne blev fundet efter et gruppespil, og den sidste inden man skiftede navn og format til UEFA Champions League.

Barcelona vandt kampen 1-0 på et frisparksmål af Ronald Koeman i den forlængende spilletid. Dette var FC Barcelonas første titel i Europas fineste turnering for klubhold, siden etableringen i 1956. Klubbens ærkerivaler fra Real Madrid havde før vundet turneringen seks gange.

Danske Michael Laudrup spillede hele kampen for Barcelona. Kampen blev ledet af den tyske dommer Aron Schmidhuber.

Kampen

Detaljer

Eksterne henvisninger 
 European Champion Clubs' Cup 1991/92 på UEFAs hjemmeside

Referencer 

1992
FC Barcelona
U.C. Sampdoria
Fodbold i 1992
Fodbold i London
Finale 1992
Jerker Blomqvist

Jerker Blomqvist (født 6. juli 1938) er en svensk klassisk filolog.

Blomqvist blev professor i klassisk filologi ved Københavns Universitet 1980 og ved Lunds Universitet i græsk sprog og litteratur 1987. Han blev emeritus 2003. Han har siden 1991 været medlem af Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien.

Kilder 
 Jerker Blomqvist på Nationalencyklopedins websted

Noter 

Klassiske filologer
Filologer fra Sverige
Ansatte ved Lunds Universitet
Professorer fra Københavns Universitet
Medlemmer af Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien
Anne-Cathrine Riebnitzsky

Anne-Cathrine Riebnitzsky (født 7. februar 1974 i Svendborg), er en dansk sprogofficer, forfatter og foredragsholder. Hun er kendt for sit arbejde med undertrykte kvinder i den krigshærgede Helmand-provins og modtog i 2010 Anders Lassen-legatet af Kronprins Frederik for ”sit eksemplariske arbejde til stor gavn for den demokratiske udvikling i Helmand-provinsen.”

Hun er født og opvokset på Fyn, og blev i 1998 uddannet fra Forfatterskolen i København. Herefter gik hun ind i hæren, hvor hun uddannede sig som sprogofficer i russisk. Hun arbejdede bl.a. ved ambassaden i Moskva inden hun i 2007 blev udsendt til Afghanistan først som soldat, siden som rådgiver for udenrigsministeriet.

I 2006 debuterede hun med syv erotiske noveller i antologien ”Kys nr. …”. Antologien er redigeret af den litterære gruppe NYord, som Riebnitzsky selv var medlem af.

Riebnitzskys første bog, biografien ”Kvindernes krig – En dansk soldats møde med Afghanistans kvinder” (2010), beskriver hendes personlige erfaringer som udsendt kaptajn i CIMIC, enheden i det danske forsvar der varetager samarbejdet mellem de internationale styrker og lokalbefolkningen. I biografien fortæller hun om tiden fra hun i august 2007 forberedte sin afrejse, til hun i april 2009 vendte tilbage til Danmark. I 2012 udgav hun "Den stjålne vej", der sætter fokus på voldtægt af drenge i Afghanistan.

I 2013 udgav hun romanen Forbandede Yngel. Romanen skildrer fire søskendes opvækst på landet med en maniodepressiv mor og en voldelig far. Riebnitzsky modtog den 23. januar 2014 litteraturprisen De Gyldne Laurbær for romanen. Privat er hun bosiddende i Veksø og gift med chefen for Den Kongelige Livgarde oberst Mads Rahbek.

Bibliografi 
 Kvindernes krig, Politikens Forlag (2010)
 Den stjålne vej, Politikens Forlag (2012)
 Forbandede Yngel, Politikens Forlag (2013)
 Orkansæsonen og stilheden, Politikens Forlag (2016)
 Smaragdsliberen, Lindhardt og Ringhof (2018)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Anne-Catrine Riebnitzskys hjemmeside
 Riebnitzskys profil i Kvindernes Blå Bog 
 Portrættet om Riebnitzsky, forfatterweb.dk

Dansksprogede forfattere fra Danmark
Foredragsholdere fra Danmark
Modtagere af Boghandlernes gyldne Laurbær
Officerer fra Danmark
Personer fra Svendborg
Romanforfattere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Jutlander Bank

Jutlander Bank var Danmarks 15. største bank, målt på arbejdende kapital. Jutlander Bank blev dannet den 6. januar 2014, da Sparekassen Himmerland og Sparekassen Hobro fusionerede. Bankens hovedsæde ligger i Aars. Jutlander Bank har 104.000 kunder og en egenkapital på 2,4 milliarder kroner. Banken har filialer i Himmerland, Aalborg, Aarhus, Randers, Fjerritslev, Galten og Gjerlev.

Banken besluttede den 23. januar 2014 at samle de tidligere afdelinger i Terndrup, Als og Hadsund til en stor ny afdeling på Bankpladsen i Hadsund. Samtidig blev det besluttet, at bankens mindste afdelinger i Ravnkilde og Nørager samt afdelingen Adelgade i Hobro skulle flyttes til filialen på Store Torv i Hobro.

Ved indgangen til 2015 købte Jutlander Bank to afdelinger af Østjydsk Bank, Gjerlev og Randers.

Den fusionerede 1. september 2021 med Sparekassen Vendsyssel og dannede Sparekassen Danmark.

Ekstern henvisning 
 Jutlander Banks hjemmeside

Kilder 

Tidligere banker i Danmark
Etableret i 2014
Ophørt i 2021
Drejeblomst

Drejeblomst (Physostegia virginiana) er en staude med en opret vækst og endestillede aks med lyserøde blomster. De enkelte blomster kan tvinges ud i andre retninger end dem, de er vokset frem i - deraf navnet. Planten og sorter af den bruges som haveplante.


Kendetegn 
Drejeblomst er en flerårig, urteagtig plante med en opret vækst. Den overvintrende del af planten danner en grundstillet bladroset med pileagtige blade. De hårløse stængler er uforgrenede og stift oprette, og de bærer bladene modsat stillede. Bladene er smalt lancetformede med tandet rand. Oversiden er blank og græsgrøn, mens undersiden er mat og lysegrøn. Blomstringen foregår i august-september, hvor man finder blomsterne samlet i endestillede aks. De enkelte blomster er 5 tallige og rørformet sammenvoksede med en to-lappet overlæbe og en tre-lappet underlæbe. Kronbladene er lyserøde i den vilde form, men der findes sorter med hvide, purpurrøde og røde blomster. Frugterne er kapsler med forholdsvis få frø.

Rodsystemet består af en kort, krybende jordstængel og mange trævlede rødder. Plantens navn skyldes den kendsgerning, at når man skubber til den enkelte blomst, drejes den ca. 60° og bliver siddende dér.

Planten bliver ca. 1 m høj, men da udløberne er korte når den ikke meget mere end ca. 25 cm i tværsnit.

Hjemsted 
Drejeblomst vokser naturligt i et område fra det sydøstlige Canada over USA (undtagen de vestligste stater) til Mexico. Arten er knyttet til lysåbne eller let skyggede voksesteder i sumpe, langs flodbredder og grøfter, i fugtige enge og skovområder samt i egentlige moser.

På gruset bund langs hurtigt strømmende vandløb i den midvestlige og østlige del af USA finder man et plantesamfund, der er domineret af Andropogon gerardii, Panicum virgatum og Baptisia australis. Her vokser arten sammen med bl.a. Allegheny-Prydløg, Almindelig Farvebælg, Amerikansk Gamagræs, Bidens frondosa (en art af Brøndsel), Blå Tågeblomst, Bredbladet Spidsgræs, Canadisk Kortlæbe, Eleocharis compressa (en art af Sumpstrå), Hjertebladet Brandbæger, Kalkunfod, Lespedeza violacea (en art af Kløverbusk), Prærie-Hirse, Prærie-Vadegræs, Solidago rupestris (en art af Gyldenris), Sorghastrum nutans og Virginsk Ærenpris

Galleri

Note 

Lyserøde blomster
Haveplanter
Sumpplanter
Stephen Graham

Stephen Graham (født 3. august 1973) er en engelsk skuespiller. Han er mest kendt for sin roller som Andrew "Combo" Gascoigne i filmen This Is England, som Scrum i Pirates of the Caribbean: I ukendt farvand og Al Capone i den store TV-serie Boardwalk Empire.

Filmografi

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra England
Elgeseter Bro

Elgeseter bro er en bro, der går over Nidelven og forbinder Prinsens gate i Trondheim centrum med Elgesetergata i Elgeseter i syd. Den befinder sig langs en arm af europavej 6. Trondheim Bystyre vedtog 17. marts 1949 at broen skulle bygges. Elgeseter bro blev åbnet i 1951 efter en byggetid på to år.

Historie 
Hovedindfartsvejen til Trondheim har været i Elgeseter i mange hundrede år, og den første bro her bliver nævnt 1178. På denne bro var der kampe mellem birkebeinere og baglere i 1199. Frem til to år efter bybranden i 1681, da Gamle Bybro blev bygget, var denne bro den eneste forbindelse over Nidelven. Broen er blevet fornyet flere gange. i 1600-tallet blev den en periode kaldt "Gårdsbroen" og "Kanikke bro". Efter at Gamle Bybro blev færdig, forfaldt broen til Elgeseter, og den forsvandt til sidst. I 1863 blev der bygget en bro her igen, da Størenbanen blev anlagt til Trondheim. Denne fik navnet "Kongsgårds bro". Den blev ombygget til vejbro i 1885, efter at jernbanestationen blev flyttet til Brattøra.

Elgeseter bro blev tildelt Betongtavlen 2004 af Norsk Betongforening med begrundelsen at broen er "et fremragende, fremtidsrettet og smukt bygningsværk. Ved sin gode tekniske tilstand markerer broen betonens egenskaber som et bestandig byggemateriale."

I 2002 blev det foreslået, at brugen skulle indgå i National værneplan for veje, broer og vejrelaterede kulturminder. Riksantikvaren fredede broen 17. april 2008.

Beskrivelse 

Elgeseter bro blev udført efter tegninger af dr.ing A. Aas-Jakobsen og arkitektene Gudolf Blakstad og Herman Munthe-Kaas. Hovedentreprenør var Ingeniør F. Selmer AS. Broen er bygget i beton og har 9 spænd og en svagt buet brobane, som hviler på runde, slanke søjler med en diameter på 80 cm. I skråningerne fra brohovedet på begge sider er det lagt brosten i bølgemønster som dekor.

Længde: 220 meter
Bredde: 23,4 meter
Højde: 16,5 meter
Sejlhøjde: 15,1 meter
Lengste spenn: 22,5 meter

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 
Bygg uten grenser: Betongtavlen 2004 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Trondheim
Etableret i 1951
Broer i Norge
Transport i Trondheim
Modtagere af Betongtavlen
Rosdorf

Rosdorf er en by og kommune i det centrale Tyskland, beliggende 4 km sydvest for Göttingen under Landkreis Göttingen, i den sydlige del af delstaten Niedersachsen.

Geografi 
Kommunen blev oprettet i 1973 med cirka 12.000 indbyggere, og strækker sig fra den sydlige bygrænse af Göttingen til delstatsgrænsen til Hessen. Kommunen med 11 landsbyer, er beliggende på venstre bred af floden Leine. Mod syd ligger det 178 meter høje Wartberg.

Ud over administrationsbyen Rosdorf med 6.680 indbyggere (pr. 30. juni 2010) findes følgende landsbyer og bebyggelser i kommunen:
 Atzenhausen (med bebyggelsen Brackenberg og borgruinen Brackenburg)
 Dahlenrode (med godset Wetenborn)
 Dramfeld (med Klostergut Mariengarten)
 Klein Wiershausen
 Lemshausen (med Heißental, Örshausen og Gut Reibstein)
 Mengershausen (med sygehuset Tiefenbrunn)
 Obernjesa
 Settmarshausen (med Olenhusen)
 Sieboldshausen
 Volkerode

Eksterne henvisninger 

 Kommunens websted

Byer i Niedersachsen
Byer i Kreis Göttingen
Staufenberg (Niedersachsen)

Staufenberg er en kommune i det centrale Tyskland, beliggende under Landkreis Göttingen, i den sydlige del af delstaten Niedersachsen. Kommunen ligger øst for floden Fulda, omkring 6 km syd for Hannoversch Münden, og 12 km nordøst for Kassel. Administrationen ligger i landsbyen Landwehrhagen.

Inddeling 
I kommunen ligger landsbyerne:
 Benterode
 Dahlheim
 Escherode
 Landwehrhagen
 Lutterberg
 Nienhagen
 Sichelnstein
 Speele
 Spiekershausen
 Uschlag

I Staufenberg ligger arboretet Habichtsborn.

Eksterne henvisninger 

 Kommunens websted

Kommuner i Niedersachsen
Sammenstødsteorien for Månens oprindelse

Sammenstødsteorien for Månens oprindelse (engelsk: The giant impact hypothesis er en hypotese om Månens oprindelse, der indebærer et gigantisk sammenstød for ca. 4,4-4,5 milliarder år siden mellem den unge Jord og planeten Theia, der var på størrelse med Mars.

Teorien blev fremsat i 1974 af de amerikanske astronomer William K. Hartmann og Donald R. Davis, men der er i 2012 sået tvivl om teoriens detaljer.

Det gigantiske sammenstød er blevet sandsynliggjort ved de kemiske ligheder mellem sten fra Månens overflade og Jordens klipper. For teorien taler også Månens kemiske forskel fra de andre planeter og Jordens hurtige rotation om sin akse. Sammenstødet skal have udslettet Theia og slynget store mængder stof ud i omløb om Jorden. Det samlede sig til Månen, som langsomt driver længere og længere væk fra Jorden. Jorden modtog også betydelige mængder materiale ved sammenstødet og voksede til sin nuværende størrelse.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Nu er det bevist: Månen er sprængt ud af Jorden. Ingeniøren 2012
 Nyt bevis: Månen opstod ved gigantisk planet-sammenstød. Videnskab.dk 2012

Jorden
Jordens måne
39 (tal)

39 (niogtredive eller niogtredve, på checks også tretini) er det naturlige tal som kommer efter 38 og efterfølges af 40.

Inden for matematikken
 39 er et ekstraordinært tal.
 39 er et semiprimtal

Inden for videnskab 
 39 Laetitia, asteroide
 M39, åben stjernehob i Svanen, Messiers katalog
 39 er atomnummeret på grundstoffet Yttrium.

Andet 
 39 er den internationale telefonkode for Italien.

Se også 
 39 f.Kr. og 39 e.Kr. (år)
 Tal
 Ciffer

Eksterne links 

Bestemte tal
49 (tal)

49 (niogfyrre, på checks også firtini) er det naturlige tal som kommer efter 48 og efterfølges af 50. Det er det syvende kvadrattal.

Inden for videnskab 
 49 Pales, asteroide
 M49, elliptisk galakse i Jomfruen, Messiers katalog

Se også 
 49 f.Kr. og 49 e.Kr. (år)
 Tal
 Ciffer

Eksterne links 

Bestemte tal
Jan Palfijn

Jan Palfijn (født 28. november 1650 i Kortryk, død 21. april 1730 i Gent) var en belgisk kirurg. 

Palfijn studerede først anatomi i sin fødeby, men måtte forlade den, da han blev grebet i et forsøg på at stjæle lig til dissektion. Han tog til Gent, senere til Paris, men nedsatte sig endelig 1695 i førstnævnte by, hvor han 1698 blev befordret til barberkirurgmester. Efter et studieophold hos Boerhaave i Leyden, i London og Paris blev han 1708 professor i kirurgi og anatomi i Gent. Palfijn var den første, der fremlagde en fødselstang for offentligheden, og af mange anses han som dens opfinder. Hans fortræffelige kirurgiske anatomi, der udkom 1710, skulle udgives på fransk, i hvilken anledning han indfandt sig i Paris 1723 og forelagde der sit instrument for Akademiet. Palfijn har dog ikke skænket sin tang eller dens anvendelse nogen nærmere omtale i sine skrifter, men den forfærdigedes i flere eksemplarer, og et kom Lorenz Heister i hænde, og han beskrev den og afbildede den (1724). Den kaldtes Tire-tête eller Mains de Palfyn. Palfijn har skrevet en mængde afhandlinger. Hans hovedværk er Anatomie du corps humain, avec des remarques utiles aux chirurgiens dans la pratique des operations (1726).

Kilder 

 

Kirurger
Faglitterære forfattere fra Belgien
Salmonsens
Personer fra Kortrijk
Læger fra Belgien
Professorer fra Belgien
Adalbert Kuhn

Franz Felix Adalbert Kuhn (født 19. november 1812 i Königsberg i Neumark, død 5. maj 1881) var en tysk sprog- og myteforsker, far til Ernst Kuhn.

Han studerede 1833—37 i Berlin, blev 1841 lærer ved Köllnisches Gymnasium sammesteds, 1856 professor og 1870 rektor for samme. I 1881 tog han sin afsked og døde få uger efter. Ved siden af sin skolevirksomhed syslede han med stor iver med sammenlignende og indisk sprogvidenskab, især i dens anvendelse på kulturhistorien. I 1850 grundlagde han (sammen med Theodor Aufrecht) tidsskriftet Zeitschrift für vergleichende Sprachforschung. Dertil
sluttede sig Beiträge zur verglechenden Sprachforschung auf dem Gebiete der arischen, celtischen und slawischen Sprachen, udgivet af Kuhn og (indtil hans død 1868) August Schleicher (8 bind, 1856—76). I Zur ältesten Geschichte der indogermanischen Völker (1845, udvidet i Webers Indische Studien, I, 1850) søger han ud fra sprogsammenligningen at give et billede af vor æts oprindelige kulturtilstande. Die Herabkunft des Feuers und des Göttertranks (1859, på ny i Mythologische Studien von Adalbert Kuhn, I, 1887) var en tid grundlæggende for den sammenlignende mytologi, som dog i sin senere udvikling har fjernet sig ganske fra Kuhns metode. Bidrag til tysk sagnforskning har han givet i Märkische Sagen und Märchen (1843), Norddeutsche Sagen, Märchen und Gebräuche (1848) og Sagen, Gebräuche und Märchen aus Westfalen (2 bind, 1859).

Kilder 

 

Filologer fra Tyskland
Religionshistorikere
Historikere fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Salmonsens
Francis Turner Palgrave

Francis Turner Palgrave (født 28. september 1824, død 24. oktober 1897) var en engelsk digter og kunstkritiker, søn af Francis Palgrave, bror til William Gifford, Inglis og Reginald Palgrave.

Palgrave studerede ved Balliol College i Oxford, var 1846 privatesekretær hos Gladstone og trådte to år senere ind i Undervisningsministeriet; 1885—95 var han professor i Oxford. Han har udgivet en række digtsamlinger og essaysamlinger, men huskes nu bedst for hans antologi: The Golden Treasury of Songs and Lyrics, der dog vist fuldt så meget skylder vennen Tennyson sit fortrinlige udvalg.

Kilder 

  

Digtere fra England
Kunstkritikere
Kritikere fra Storbritannien
Ansatte ved University of Oxford
Briter i 1800-tallet
Salmonsens