kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vesterskov (Silkeborgskovene)

Silkeborg Vesterskov er et stort skovområde syd for Silkeborg, mellem Almindsø, Horsensvejen, Virklund, Thorsø, Jenskær, Funderholme med Tranevig og Ørnsø. Silkeborg Vesterskov har et areal på  684 hektar (702 ha hvis man medregner Østerskov Vest, som er skovstykket mellem Odderbæk og Horsensvejen), og  er en varieret  statsskov  der drives med en blanding af løv- og nåletræer med beplantninger  af blandt andet store douglasgran, nobilis og sitkagran; nogle af douglasbevoksningerne er med mere end 200 år gamle træer nu blandt Danmarks højeste, levende træer.

Store dele af skoven er habitatområde og en del af natura 2000-område nr. 57 Silkeborgskovene. Midt i skoven ligger den gamle bøgeskov ”Knagerne”, som  blev fredet allerede i 1921. Knagerne er på omkring 5 ha og blev  plantet i 1773, så træerne er således mere end 245 år gamle; området har siden fredningen fået  lov til at passe sig selv og fremstår i dag som urørt naturskov, der er ved at gå i forfald. .

Naturpakken 2016 medførte  i 2018 at der      i Vesterskov, Nordskov og Kobskov,  blev udpeget 256 hektar   urørt løvskov og 185 ha anden biodiversitetsskov

I sydvestenden af skoven, vest for skovfogedboligen Kongshus ligger Frederik 7.s Høj,  der med 123 meter over havet er det højeste punkt i Silkeborg-området. 
I samme ende af skoven, tæt ved Kærhus, findes  der spor efter en gammel brunkulsmine.
Minen menes at have gået 50 meter ind i skrænten, og lysskakterne er styrtet sammen, men der kan stadig findes spor efter den.

Den nedlagte Bryrupbanen, der nu er omdannet til  Naturstien Horsens-Silkeborg, går gennem skoven fra Virklund til Silkeborg. 
talt. Ved Almindsø ligger en badestrand, der blev etableret af tyskerne, da de under 2. verdenskrig havde hovedkvarter i Silkeborg Bad. I skoven omkring ligger også adskillige bunkers, bygget til forsvar af hovedkvarteret.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Silkeborg Statsskovdistrikt Forslag til driften 2000 – 2014, Miljøministeriet 2002

Lokaliteter i Silkeborg Kommune

Skove i Danmark
Fredede arealer i Danmark
Louise af Danmark

Louise af Danmark kan henvise til:

 Louise af Mecklenburg-Güstrow (1667-1721) - datter af hertug Gustav Adolf af Mecklenburg-Güstrow og gift med kong Frederik 4. af Danmark
 Louise af Danmark (1726-1756) - datter af kong Christian 6. af Danmark og gift med hertug Ernst Frederik 3. af Sachsen-Hildburghausen
 Louise af Storbritannien (1724–1751) - datter af kong Georg 2. af Storbritannien og gift med kong Frederik 5. af Danmark
 Louise af Danmark (1750-1831) - datter af kong Frederik 5. af Danmark og gift med landgreve Carl af Hessen
 Louise af Hessen-Kassel (1817-1898) - datter af landgreve Vilhelm af Hessen-Kassel og gift med kong Christian 9. af Danmark
 Louise af Sverige (1851-1926) - datter af kong Karl 15. af Sverige og gift med kong Frederik 8. af Danmark
 Louise af Danmark (1875-1906) - datter af kong Frederik 8. af Danmark og gift med Prins Frederik af Schaumburg-Lippe
So Young (sang af The Corrs)

"So Young" er en sang af det keltiske folkrockband The Corrs. Det er den sjette single fra deres andet album Talk on Corners, hvis man medregner remixet af "What Can I Do?" og den blev udgivet i oktober 1998. Sangen er skrevet af Sharon Corr, og den handler om hendes forældre Jean og Gerry Corr, som hun troede var "unge for altid".
Sangen nåede #29 på Irish Singles Chart og #6 på UK Singles Chart. Bandet var oprindeligt nødt til at kæmpe med deres pladeselskab, for at få inkluderet sangen på albummet.

Spor 
 CD
 "So Young" (K-Klass remix) – 4:12
 "Forgiven, Not Forgotten" – 4:15
 "Haste to the Wedding" (akustisk) – 3:00

 Live at Albert Hall EP
 "So Young" (live) – 4:27
 "When He's Not Around" (live) – 5:13
 "Joy of Life" (live) – 4:44
 "So Young" (forbedret live video) – 4:30

Musikvideo 
Musikvideoen til sangen blev filmet i Chicago d. 21. oktober 1998, da The Corrs var på turne i USA på dette tidspunkt. En del af optagelserne foregik i og omkring Flamingo Building. Bygningen har sit navn efter den ca. 16 meter høje skulptur, der står foran bygningen, og som blev designet af Alexander Calder i 1974. I videoen står The Corrs på toppen af bygningen er smider papirfly ud i vinden.

Hitlister

Referencerer 

The Corrs-sange
Singler fra 1998
Mesterholdenes Europa Cup finale 1985

Mesterholdenes Europa Cup finale 1985 var en fodboldkamp der blev spillet den 29. maj 1985. Kampen blev spillet foran 59.000 tilskuere på Heysel Stadium i den belgiske by Bruxelles, og skulle finde vinderen af Mesterholdenes Europa Cup 1984-85. De deltagende hold var italienske Juventus og engelske Liverpool. Det var kulminationen på den 30. udgave af Europa Cuppen siden etableringen af Europas fineste turnering for klubhold i 1955.  Kampen er mest kendt for Heysel-tragedien, hvor 39 tilskuere omkom i forbindelse med sammenstød mellem fans. Kampen blev ledet af den schweiziske dommer André Daina.

Kampen

Detaljer

Eksterne henvisninger 
 European Champion Clubs' Cup 1984/85 på UEFAs hjemmeside

Referencer 

1985
Finale 1985
Fodbold i 1985
Vancouver International Airport

Vancouver International Airport (IATA: YVR, ICAO: CYVR) er en international lufthavn, der ligger i Britisk Columbia, Canada 12 km syd for Vancouver Centrum. I 2012 var det den næst-travleste lufthavn i Canada, målt på antal flyhandlinger (296.394) og passagerer (17,6 millioner), efter Toronto Pearson International Airport. Lufthavnen har daglige non-stop fly til Asien, Oceanien, Europa, USA og Mexico, såvel som til indenrigsdestinationer i Canada. Den har vundet adskillige medaljer for bedste lufthavn, bl.a. Skytrax' medalje for bedste nordamerikanske lufthavn i 2007, 2010, 2011, 2012 og 2013 . Desuden var den i 2012 og 2013 at finde på top-ti listen over verdens bedste lufthavne. YVR har også vundet en konkurrence for den bedste canadiske regionale lufthavn. lufthavnen er et af flere hubs for Air Canada, såvel som et fokuspunkt for WestJet. Vancouver Airport er ligeledes en af otte canadiske byer, der har såkaldte "US Border Preclearance"-faciliteter. Desuden er det en af de få internationale lufthavne, der har en terminal til vandfly.

Terminaler 
Vancouver International Airport har tre terminaler:
 Indenrigsterminalen: Denne terminal blev konstrueret i 1968, og blev for nylig totalrenoveret.
 Udenrigsterminalen: Denne terminal inkluderer de såkaldte "US Border Pleclearance"-faciliteter, der kan gennemføre de immigrations-check, der normalt gennemføres i amerikanske lufthavne, før man tager afsted. Dermed kan man også have fly direkte fra Vancouver til små lufthavne, der ikke har immigrations-faciliteter, og flyet tæller teknisk set som en indenrigsflyvning. Terminalen blev bygget i 1994-96.
 Sydterminalen: Denne terminal bruges til indenrigsflyvninger med helt små fly, og har også en afdeling til vandfly.
Indenrigs- og udenrigsterminalen er konstrueret i en bygning, der blot er delt i to sektioner, hvorimod Sydterminalen ligger i en afsides del af lufthavnen.
I indenrigs- og udenrigsterminalen er der gratis højhastigheds-internetforbindelse til alle rejsende.

Referencer 

Lufthavne i Canada
International Airport
REIMAHG

REIMAHG (Reimahg-Werke ), en forkortelse/ akronym for Reichs Marschall Hermann Göring, var en underjordisk flyfabrik i Nazi-Tyskland, beliggende i Walpersberg ved Kahla i Thüringen.

Fabrikken skulle producere verdens første jetdrevne jagerfly Messerschmitt Me 262. 

REIMAHG gik under dæknavnet Lachs (Laks)

Thüringens områdeleder Fritz Sauckel fik personligt, af Adolph Hitler, til opgave at udbygge en nedlagt sand/kvarts-mine, for anlæg af en fabrik til produktion af fly.  

Som arbejdskraft blev der blandt andet anvendt tvangsarbejdere, hentet fra forskellige koncentrationslejre, i Tyskland og besatte områder. 

Arbejdsstyrken benyttede i stort omfang primitive redskaber til opbygning af fabrikken, grundet manglende ressourcer i Tyskland, på dette tidspunkt af krigen.

Ekstern henvisning  
 Reimahg i Walpersberg

Flyvemaskinefabrikken REIMAHG-Lachs.

Flyproducenter fra Tyskland
Lokaliteter i Tyskland i 2. verdenskrig
Ryhor Baradulin

Ryhor Ivanavitj Baradulin (el. Rygor Borodulin – (  ;  ) – (24. februar 1935 i Verasowka – 2. marts 2014 Minsk, Hviderussiske SSR, Sovjetunionen) var en hviderussisk forfatter, poet og oversætter.

Ryhor Baradulin, der betegnes som Hvideruslands nationalpoet, blev født i Verasowka, Usjatski rajon i den tyndt befolkede nordlige region Vitebsk oblast, hvor faderen Ivan Baradulin deltog i modstandskampen under 2. verdenskrig og døde 1944.  Ryhor Baradulin afsluttede sin grundlæggende skoleuddannelse i Usjatski i 1954, og fortsatte ved Det Hviderussiske Statsuniversitet i Minsk, hvorfra han afsluttede sin uddannelse i 1959. 

Han arbejdede som skribent og redaktør i blandt andet Hvideruslands førende dagblad Sovjetskaja Belorussija - Belarus' Segodnja (The Soviet Belarus) og magasinerne Bjarozka og Polymja. Derudover arbejdede han for organisationer og bureauer som Belarus og Mastatskaja Litaratura. Ryhor Baradulin var medlem af Belarusian Writer's Union og medstifter af Belarusian PEN-center (hvor han var formand 1990-1999), og var medlem af det kulturradikale og systemkritiske politiske parti Belarusian Popular Front "Revival" (senere BPF Party), som sammen med lignende pro-demokratiske strømninger i De Baltiske Lande blev dannet i 1988.

Ryhor Baradulin blev tildelt hæderstitlen Folkets Poet i 1992, ligesom han også modtog flere hæderspriser for sine mange digtsamlinger og oversættelser, som han indledte udgivelsen af i 1953.  Hans første digt blev offentliggjort i avisen Tjyrvonaja zmena og hans første digtsamling Maladzik nad stepam udkom i 1959. 

I alt udgav Ryhor Baradulin omkring 70 bogudgivelser (der inkluderede digte af enhver art, herunder satiriske og humoristiske samt digte for børn), og dertil kom en lang række artikler og essays samt godt 30 oversættelser. 

Ryhor Baradulin var nomineret til Nobelprisen i litteratur 2006 for digtsamlingen Ksty.

Baradulin døde af naturlige årsager som 79-årig i marts 2014.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 www.baradulin.by - official website for Ryhor Baradulin (på hviderussisk) 
 Ryhor Baradulin - biografi fra www.belarus-misc.org (på engelsk) 
 Chosen poems of Ryhor Baradulin, in Belarusian and Russian

Digtere fra Hviderusland
Forfattere fra Hviderusland
Oversættere fra Hviderusland
Robertfesten 2014

Robertfesten 2014 blev holdt den 26. januar 2014. Det var den 30. gang, at showet blev afholdt. Vært ved showet var Oliver Zahle. Dette års show blev ikke sendt i tv.

Jagten vandt syv priser, herunder bedste film, instruktør, manuskript og mandlige hovedrolle, ud af de 14 kategorier, filmen var nomineret i.

Nominerede og vindere 
Ved Robertfesten 2014 blev der uddelt 29 priser.

Referencer 

2014
Kultur i 2014
Deutscher Gewerkschaftsbund

Deutscher Gewerkschaftsbund (DGB) er en national tysk føderation af tyske fagforeninger, dannet den 12. oktober 1949 i München.

DGB er sammensat af 8 tyske fagforeninger med mere end 7 million medlemmer (31.12.2004).

Fagforeninger 
 IG BAU - IG Bauen-Agrar-Umwelt (Konstruktion, Arkitektur, Environment) 424,808 medlemmer = 6.06%
 IG BCE - IG Bergbau, Chemie, Energie (Minedrift, Kemisk, Energi) 770,582 medlemmer = 10.99%
 GEW - Gewerkschaft Erziehung und Wissenschaft (Uddannelse og videnskab) 254,673 medlemmer = 3.63%
 IGM - IG Metall (Metalarbejder) 2,425,005 members = 34.58%
 NGG - Gewerkschaft Nahrung-Genuss-Gaststätten (Mad, Fødevare og Services) 225,328 medlemmer = 3.21%
 GdP - Gewerkschaft der Polizei (Politi) 177,910 medlemmer = 2.54%
 TRANSNET Gewerkschaft (Offentligt transportsarbejdere) 270,221 medlemmer = 3.85%
 ver.di - Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft (United Services Union) 2,464,510 medlemmer = 35.14%

(DGB i alt: 7,013,037 medlemmer = 100% // den 31. december 2004 )

Præsidenter 
 1949–1951: Hans Böckler
 1951–1952: Christian Fette
 1952–1956: Walter Freitag
 1956–1962: Willi Richter
 1962–1969: Ludwig Rosenberg
 1969–1982: Heinz-Oskar Vetter
 1982–1990: Ernst Breit
 1990–1994: Heinz-Werner Meyer
 1994–2002: Dieter Schulte
 2002–nu: Michael Sommer

Eksterne henvisninger 

 DGB Officele hjemmeside 

Organisationer fra Tyskland
Etableret i 1949
Rue Mademoiselle

Rue Mademoiselle er en gade i 15. arrondissement i Paris

Gaden er navngivet med henvisning til Louise Marie Thérèse d'Artois, datter af hertugen af Berry og senere hertuginde af Parma, efter at denne havde deltaget i nedlægningen af grundstenen til Saint-Jean-Baptiste de Grenelle-kirken den 2. september 1827

Beliggenhed 

Rue Mademoiselle går fra krydset mellem Rue Cambronne og Rue Lecourbe og ca. 600 m mod vest. Den ender i Rue des Entrepreneurs ved kirken Saint-Jean-Baptiste de Grenelle. Undervejs krydser den bl.a. Rue de l'Amiral-Roussin og Rue de la Croix-Nivert. Gaden er ensrettet fra øst mod vest.

Pladser, gader og veje i Paris
Vold mod kvinder

Vold mod kvinder er fysisk og psykisk vold som rammer kvinder. Vold mod kvinder ses i dag i øgende grad i sammenhæng med vold mod børn. FN definerer vold mod kvinder som "enhver form for kønsbaseret vold som fører til, eller sandsynligvis fører til, fysisk, seksuel eller mental skade og lidelse for kvinder, herunder trusler om sådanne handlinger, tvang eller vilkårlig frihedsberøvelse, i offentlig eller privat liv". 

Erklæringen om eliminering af vold mod kvinder fra 1993 understregede at vold mod kvinder kunne udøves af personer af begge køn, familiemedlemmer eller staten. FN har erklæret 25. november som den internationale dag for afskaffelse af vold mod kvinder.

Referencer

Litteratur  
 

Vold
Kvinder
I Know My Love

"I Know My Love" er en traditionel irsk sang, som kendes fra mindst tilbage fra 1922. Den handler om en kvindes kærlighed for "an arrant rover" og hendes jalousi på hans anden kvinde.

Burl Ives lavede en tidlige indspilning af sangen d. 3. marts 1941 på hans debutalbum Okeh Presents the Wayfaring Stranger.

Den er bedst kendt som en af folkemusikgruppen The Chieftains' singler, der blev udgivet i 1999 på deres meget roste album Tears of Stone.

James Yorkston and the Athletes indspillede også en version af sangen på albummet Moving Up Country. Liz Madden inspillede en ny version på hendes album My Irish Home fra 2010. Colin Wilkie og Shirley Hart indspillede en version på deres album Songs of Mother Ireland. Andre kunstnere, som har indspillet sangen, inkluderer Pete Seeger, The Clancy Brothers, Seamus Kennedy og Salli Terri.

The Chieftains 

The Chieftains' version blev indspillet med en gæsteoptræden af folkrockgruppen The Corrs i 1997 da The Corrs arbejdede på deres tredje album Talk on Corners. Da den blev udgivet var The Corrs på toppen af deres karriere. Nummeret var senere med på deres opsamlingsalbum Dreams: The Ultimate Corrs Collection fra 2006.

Spor 
 Europe/Mexico CD Single
 "I Know My Love (Radio edit)" – 3:11
 "I Know My Love" – 3:51

 UK CD Single
 "I Know My Love (Youth Rhythm Remix)"
 "I Know My Love (Extended Remix)"
 "Tears of Stone"

Referencer 

The Corrs-sange
Singler fra 1999
Qubes OS

Qubes OS er et styresystem som fokuserer på sikkerhed gennem isolation. Virtualisering (en form for emulering) er udført igennem Xen, og brugermiljøet er baseret på Fedora.

Qubes OS er ikke et styresystem i almindelig forstand, men en opsamling af teknologier, der raffinerer begrebet styresystem, således at en høj sikkerhed opnås. Oven på en given hardware ligger Xen. Med Xen kan forskellige virtuelle maskiner startes, som hver agerer som en egen computer med sin kopi af Fedora. Såfremt en virtuel maskine bliver angrebet af en hacker eller virus, vil de andre virtuelle maskiner ikke nødvendigvis også blive ramt. Trods denne adskillelse er et arbejde på tværs af de virtuelle maskiner gjort simpelt.

På trods af disse forskellige instanser af styresystemer, kan man gnidningsfrit springe mellem disse og udføre forskellige opgaver på hver af dem. Nogle af disse styresystemers funktion er givet på forhånd fra udviklerne af Qubes OS. Således findes der ved opstarten af Qubes OS allerede en virtuel maskine til netværket (Network Domain) og til lagerenheder som USB-enheder (Storage Domain). Hvor mange virtuelle maskiner der yderligere skal oprettes til hvilke formål bestemmes af brugeren selv efter installationen.

Qubes OS er ikke et mange-bruger-system. Der findes således ikke mulighed for at indrette konti til forskellige brugere af samme hardware.

Eksterne links 
 Qubes OS officielle hjemmeside 

Styresystemer
Puerta del Sol (Toledo)

Puerta del Sol er en byport i byen Toledo i Spanien, opført i slutningen af 14. århundrede af Johanniterordenen.

Udsmykningen over indgangsporten forestiller ordinationen af Toledos skytshelgen, visigotiske Ildefonsus. Byporten er navngivet efter solen og månen, der desuden engang stod malet på hver side af medaljonen over indgangshullet.

Beliggenhed 
Byporten ligger i den nordøstlige del af Toledo og giver adgang til calle Carretas. Et par hundrede meter fra porten findes Sankt Arrabal-kirken samt den gamle moské Bab al-Mardum, bedre kendt under navnet "Cristo de la Luz-moskeen".

Arkitektur 
Puerta del Sol er bygget i det 14. århundrede og er et sjældent eksempel på militær maurisk arkitektur, ligesom Ciudad Real-porten.

Bygningen består af en port, et firkantet tårn (til højre) og et halvrundt tårn (til venstre).
Indgangsporten er bygget i sten der er samlet i en stor halvrund bue. Den øverste del af porthullet, som består af mursten er identisk med den, der pryder den vestlige portal af Santiago del Arrabal-kirken. Bygningen toppes med brystværn i almohadisk stil.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Spanien
Stærkær

Stærkær (Gammeldags: Stærkjær) er en bebyggelse/sted med eget ejerlav i Gerning Sogn, tidligere Gjerning Sogn, Houlbjerg Herred, Viborg Amt, nu i  Favrskov Kommune. Stærkær ligger mellem Gerning  og Bjerringbro, på sydsiden af Gudenåen, tæt på bebyggelserne  Hesselbjerg og Danstrup.

Lokaliteter i Favrskov Kommune
Brugsret

Brugsret betyder i  juridisk sprogbrug en begrænset tinglig ret, der hjemler besiddelse, brug og benyttelse enten af en fast ejendom eller en del af en sådan eller af en løsøregenstand. Hovedarterne af brugsrettigheder i denne forstand er leje, forpagtning og fæste (i Danmark) eller bygsel (i Norge). Såkaldte "partielle brugsrettigheder" over fast ejendom , betegnes under visse omstændigheder som en servitut. — I videre forstand kan man tale om brugsret overalt, hvor der foreligger en retsbeskyttet adgang til at bruge en ting enten i al almindelig eller i enkelte bestemte retninger.

Videre læsning 
  bind 4 side 109 skrevet af højesteretsassessor E. Tybjerg

Reference 

Jura
Retsvidenskab
Juridiske begreber
Bo Evers

Bo Evers er en dansk singer-songwriter, komponist og guitarist. Han er forsanger i bandet Modspil, men debuterede i 2014 desuden som solist med singlen "Fred".

Han er uddannet som biolog på Københavns Universitet og er signet hos Remee og Chief 1 label REACH har fået en solokontrakt hos Universal Music. Til dagligt underviser han i biologi på Gladsaxe Gymnasium.

Han har udgivet dobbelt EP'erne "Stiv" & "Blød" i 2016, og arbejder for øjeblikket på opfølgere.

Diskografi

Med Modspil 
 2013 Forhold baghold

Solo singler

Referencer 

Musikere fra Danmark
Carl Christian Bruhns

Carl Christian Bruhns (født 22. november 1830 i Plön, Hertugdømmet Holsten, død 25. juli 1881 i Leipzig) var en tysk astronom.

Bruhns kom 1851 som mekaniker til Siemens & Halske i Berlin og blev der bekendt med Johann Franz Encke. I 1852 ansattes Bruhns ved observatoriet i Berlin, besvarede 1855 universitetets prisopgave, Die astronomische Strahlenbrechung in ihrer historischen Entwickelung (1861) og blev 1858 privatdocent ved universitetet. I 1860 blev Bruhns professor i astronomi i Leipzig og efter August Ferdinand Möbius direktør for observatoriet sammesteds. Ved siden heraf arbejdede han som meteorolog, geodæt og geograf. Han har opdaget flere kometer og som kalkulator vundet sig et kendt navn. Foruden sine biografier over Encke og Alexander von Humboldt har han blandt andet udgivet Neues logarithmisch-trigonometrisches Handbuch auf sieben Dezimalen (1870, 7. udgave, 1906).

Kilde 
 

Astronomer fra Tyskland
Ansatte ved Leipzigs Universitet
Biografiforfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Plön
Johann Franz Encke

Johann Franz Encke (født 23. september 1791 i Hamburg, død 26. august 1865 i Spandau) var en tysk astronom.

Encke studerede astronomi i Göttingen hos Carl Friedrich Gauss, ansattes 1816 som assistent på Seeberg-observatoriet ved Gotha, blev det følgende år interimistisk direktør og 1822 observatoriets virkelige direktør. 1825 blev Encke kaldet til Berlin som akademiker, sekretær for den fysisk-matematiske klasse ved akademiet og direktør for observatoriet, som blev bygget under Enckes opsigt og taget i brug 1835; i denne stilling stod han til 1863. 1819 påviste Encke, at kometen fra 1818 var en periodisk komet, som senere fik navnet Enckes komet, af Encke selv altid benævnt efter opdageren Pons’ komet. Fra Gotha sender han ud sin bearbejdelse af observationerne af Venuspassagerne 1761 og 1769 (Die Entfernung der Sonne, og som fortsættelse Der Venusdurchgang von 1769 (1822, 1824)); den af Encke udledede værdi for solparallaksen blev benyttet helt ned til 1870’erne. I Berlin havde Encke at udgive Berliner astronomisches Jahrbuch, hvilket han besørgede 1830-66, og som ved hans ledelse hævede sig til at blive en af de mest benyttede astronomiske årbøger. Især gjorde han sig fortjent ved stadig at levere efemeride for de små planeter, og derved blev Berlins observatorium på en vis måde centret for »de små planeters astronomi«. Som akademiets astronom har Encke fortjeneste af at have bragt Friedrich Wilhelm Bessels plan om udgivelse af de akademiske stjernekort til fuldførelse 1859, og for akademiet har han forelagt sine beregninger over kometbaner og da specielt Enckes komet (i alt otte afhandlinger) og sin 1851 givne metode til beregning af specielle perturbationer (metoden var før Encke udarbejdet af William Cranch Bond). Efter Enckes død udkom samlet hans i Jahrbuch 1830-62 offentliggjorte afhandlinger i tre bind (1866); senere er udgivet af Harry Gravelius Gesammelte mathematische und astronomische Abhandlungen (tre bind, 1888-89).

Kilder 

  bind 7, side 178, opslag skrevet af observator (Kristiania) Jens Fredrik Schroeter

Litteratur 

 Carl Christian Bruhns, Johan Franz Encke Sein Leben und Wirken, Leipzig, 1869

Astronomer fra Tyskland
Ansatte ved Humboldt-Universität zu Berlin
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Hamborg
Modtagere af Royal Medal
Intervalstegning

Intervalstegning er en måde at stege på, der er specielt velegnet til større kødstykker. Emnet bliver skiftevis lagt på grillen eller i ovnen, for derefter at blive fjernet fra varmen igen. På denne måde bliver kødets fiberstruktur mørnet og den er velegnet til kødtyper, der har tendens til at kunne blive seje.

Eksterne henvisninger 
 Henriks Blog: Intervalstegt culotte

Stegning