kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lægejernurt

 
Lægejernurt (Verbena officinalis), også skrevet Læge-Jernurt eller bare Jernurt, er en 10-80 cm høj urt, der i Danmark vokser meget sjældent nær bebyggelse og er i tilbagegang. Bladene indeholder bitterstoffer og forskellige smagsstoffer (visse sorter dufter og smager som citron).

Beskrivelse 
Jernurt er en flerårig urt med en slank, opret vækstform. Stænglen er stiv og firkantet, og de modsatte blade er ru og fligede. Oversiden er mørkegrøn, mens undersiden er lyst grågrøn.

Blomsterne sidder endestillet på skuddene i smalle aks. De enkelte blomster er små og bleglilla med fem kronblade. Frugterne er tørre spaltefrugter, som modner og spirer i Danmark, men kun under gunstige forhold.

Planten har et kraftigt og dybtgående rodnet.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,60 × 0,10 m (60 × 10 cm/år).

Voksested 
Jernurt vokser på varme, tørre steppeområder i Sydeuropa (Toscana, provence, Kreta osv.).

I Danmark er den meget sjælden og i tilbagegang. Den er kun kendt fra Østjylland og Øerne nær bebyggelse.

Nær Valence i Sydfrankrig danner den samfund sammen med f.eks. buksbom, citronmelisse, glat tidselkugle, lægesalvie, rød kornel og ægte isop.

Anvendelse 
De unge blade kan bruges i salat, men de er bitre og skal bruges varsomt. Der er mange der bruger den som te, hvor man bruger friske eller tørrede blade. Den bør ikke trække ret lang tid, da den så let bliver for bitter.

Jernurt påstås at have utallige medicinske egenskaber og at være velegnet mod hovedpine, depression, søvnløshed, gulsot, mavekramper, feber, forsinket menstruation og til rensning af sår m.m. Der mangler dog dokumentation for dette.

I ældre bøger kan man læse, at jernurten også blev tillagt andre egenskaber, som i dag lyder meget tvivlsomme:
 "Kvinder bør have Jernurt med i barselsengen til beskyttelse af hende og barnet"
 "Jernurt beskytter mod ulykke, hekseri og trolddom, og giver velstand".
 "Gnider man sig med planten kan ingen modstå ens kærlighed, og den forsoner ægteskabelige stridigheder".
 "Bindes den til halen af en hest, løber den hurtigere", og så videre...

Lægejernurt er meget sjælden i Danmark. Derimod ser man ofte en anden art, Kæmpe-Jernurt (Verbena bonariensis) brugt i haver som sommerblomst, og den findes i hvid, lyserød eller lyselilla farver. Den ses i blomsterbed, krukker og altankasser, hvor den tager sig pænt ud sammen med andre blomster.

Referencer 

 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Flerårige urter
Sydfyenske Jernbaner

Sydfyenske Jernbaner (SFJ) var et dansk jernbaneselskab, som byggede og drev en række jernbaner på Sydfyn – dels en række bygget som privatbaner, dels Nyborg-Ringe-Faaborg, der blev bygget som statsbane, men drevet af SFJ. Pr. 1. april 1949 overgik hele SFJ's net til statsdrift (DSB), men SFB, ONFJ og SNB forblev – trods statsdriften – private jernbaner til de blev nedlagt.

Alle baner havde normalspor (1.435 mm).

Selskabets baner 
Odense-Svendborg
 Indviet 12. juli 1876
 Længde: 46,8 km

Ringe-Faaborg (RFB)
 1. april 1882 – 27. maj 1962 (godstrafik til 1987, Ringe-Korinth nogle år mere)
 Længde: 29,4 km

Svendborg-Nyborg Banen (SNB)
 1. juni 1897 – 30. maj 1964
 Længde: 36,9 km

Ringe-Nyborg (RNB)
 1. september 1897 – 27. maj 1962
 Længde: 26,4 km

Odense-Nørre Broby-Faaborg Jernbane (ONFJ)
 3. oktober 1906 – 22. maj 1954
 Længde: 47,3 km

Svendborg-Faaborg Banen (SFB)
 25. november 1916 – 22. maj 1954
 Længde: 26,4 km

Se også 
 Danske jernbaner

Eksterne henvisninger 
 Fynske Jernbaner – interaktivt kort  

Tidligere jernbaneselskaber i Danmark
Modreformationen

Modreformationen kaldes den bevægelse, der fra midten af 1500-tallet iværksattes af Den romersk-katolske kirke for at imødegå reformationen. Begrebet er normalt brugt af protestanter, mens katolikker omtaler bevægelsen som Den katolske reform.

Modereformationen, der indledtes ved Tridentinerkoncilet i 1545, førte til udrensninger af de nyligt opståede protestantiske menigheder, især i Syd- og Midteuropa og i Nederlandene. Kulturelt førte bevægelsen til en opblomstring, især i den sydeuropæiske kunst, der bl.a. gav sig udslag i barokken.

Se også 
 Jesuiterordenen

Romerskkatolske kirke
Europa i 1500-tallet
Jernurt

Verbena (Verbena) er en planteslægt med ca. 225 arter, der er udbredt i Syd- og Nordamerika og i Europa. Det er énårige urter, stauder eller halvbuske med modsatte, hele blade. mange af arterne er behårede, nogle endda kraftigt. Blomsterne er små og 4-tallige, og de sidder samlet i aks. Kronbladene er oftest blå eller blålige, men hvide, lyserøde og violette varianter findes blandt de dyrkede arter. Her omtales kun de arter, som dyrkes almindeligt i Danmark

 Kæmpejernurt (Verbena bonariensis)
 Citronjernurt (Aloysia citrodora) – henregnes nu til slægten Aloysia
 Spydjernurt (Verbena hastata)
 Indskåret jernurt (Verbena incisa)
 Lægejernurt (Verbena officinalis)

 Verbena x hybrida

Jernurt-familien
Luthers 95 teser

Luthers 95 teser blev ophængt på døren til Wittenberg Slotskirke den 31. oktober 1517 af Martin Luther. Denne handling førte til de voldsomme begivenheder i Europa, der kendes som Reformationen.

Eksterne henvisninger 

 http://www.lutherdansk.dk/aspnet_client/95%20teser%20om%20afladen/index.htm
 http://www.iclnet.org/pub/resources/text/wittenberg/luther/web/ninetyfive.html
 Den latinske original fra Wikisource

Reformationen
Lutheranisme
Luthersk teologi
Kapel (flertydig)

Kapel har flere betydninger:

 Kapel (kirke) – bygning i forbindelse med en kirke
 Kapel (orkester) – et orkester

Se også
 Det Kongelige Kapel – tilknyttet Det Kongelige Teater
 Jons Kapel – en grotte på bornholm
 Det Røde Kapel – en satirisk dokumentarisk tv-serie
 Bryllupskapel – især kendt fra Las Vegas
Kapel

Kapel i forbindelse med en kirke stammer fra det franske: capella (lille frakke).

Den hellige Martins kappe opbevares i de franske kongers slotskapel i Paris med navnet Sainte-Chapelle.

Kapel i folkekirkelig sammenhæng 
I folkekirkelig sammenhæng bruges kapel tilsvarende om en afsondret del af en kirkebygning, som i ældre tid blev brugt til hensættelse af sarkofager. I øvrigt bruges ordet om rum, der er beregnet til hensættelse af kister i tiden mellem dødsfaldet og begravelsen, og om bygninger på kirkegårde, som er indrettet til afholdelse af begravelsesgudstjenester.

Eksterne henvisninger/kilder 
 Ingers hjemmeside om traditioner 

Rum
Religiøse bygninger
Ordspil

Ordspil er et skævt samspil mellem ords udtale og deres betydning. (Semantiske felters ligheder i udtale). Definitionen gælder rim. (De kan også tolkes som en særlig type ordspil). Ordspils effekt er metaforisk og opstår i kraft af ligheder i udtrykket. Det samme gælder visse sammensatte ord, specielt portmanteau-ord.

Definitionen fokuserer på udtrykket og nedprioriterer det semantiske og kontekstuelle. Kommer det hele med, kan ordspil defineres som leg og spil med ordene på baggrund af deres lydlige habitus.

Som eksempler på ordspil kan nævnes "ordspild" om dårlige ordspil og copyleft, der er et ordspil på copyright. Copyright kan desuden med et ordspil ændres fra en ophavsretsbeskyttelse til "retten til at kopiere".

Stilistik

de:Wortspiel
en:Word play
fr:Jeu de mots
ja:言葉遊び
pl:Paragram
sv:Paragram
Mahatma

Mahatma er et udtryk fra Indien, som som direkte oversat betyder "stor sjæl". En lærer i meditationsteknikker. Åndelig vejleder.

Se også 
 Mahatma Gandhi

Ord og vendinger
Teosofi
Satsang

Satsang (sanskrit: sat, sand; sang, samvær) er inden for den indisk filosofi et udtryk, som betyder samvær med sandheden. "At give satsang" : At være i samvær med sandheden etc.

Esoterik
Indiens kultur
Tridentinerkoncilet

Tridentinerkoncilet var et koncil, der fandt sted i Trient (Trento) i Sydtyrol og var, efter katolsk tradition, det 19. økumeniske koncil. Det blev påbegyndt under Pave Paul 3. og foregik i tre tempi fra 1545 til 1547, 1551 til 1552 og 1562 til 1563.

Med Tridentinerkoncilet indledtes det, der i dag kaldes modreformationen. Med Martin Luthers opkomst og rejsningen af reformbevægelser over hele den vestlige kristenhed stod kirken overfor et af de største skismaer i sin historie. Koncilet var et forsøg på at samle og redefinere kirken både teologisk og organisationsmæssigt, så reformisterne kunne komme tilbage i folden.

Koncilet bekræftedes 4. december 1563 ved underskrift af de stemmeberettigede og stadfæstedes derefter af paven.

Økumeniske konciler
Reformationen
Trento
Arimaa

Arimaa er et brætspil for 2 personer. Det er opfundet af Omar Syed efter at han havde fulgt Deep Blues sejr over Garry Kasparov i en skakmatch. Dette inspirerede Omar til at udvikle et spil, der var vanskeligt for computere at spille, men samtidigt simpelt nok til, at hans 4-årige søn kunne lære reglerne.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Arimaas hjemmeside

Brætspil
Hulebjørn

Hulebjørnen (latin: Ursus spelaeus) var en bjørneart, der levede i Europa i den pleistocæne epoke indtil slutningen af det sidste istids-maksimum (i Weichsel-istiden) for ca. 27.500 år siden. Både det danske navn og det latinske spelaeus kommer af, at de fleste fossiler er fundet i huler, hvilket indikerer, at arten opholdt sig mere tid i huler end den nulevende brune bjørn, som kun bruger huler til at overvintre i. I nogle huler har man fundet tykke lag af knogler, der hovedsageligt stammer fra hulebjørn.

Hulebjørnen var med få undtagelser bygget som den almindelige brune bjørn, men på størrelse med nutidens største bjørne. Hanner vejede 400-500 kg, mens hunnerne vejede mindre 225-250 kg.

Udbredelse 
Hulebjørnen levede i skove i bjergrige områder, specielt områder med mange huler.

Dens udbredelse strakte sig fra det vestligste Europa (i Spanien) til Kaukasus og Iran, og fra det sydligste (Italien, Grækenland) til Holland og muligvis det sydlige Storbritannien. Det mest omfattende fund er gjort i det sydlige Mellemeuropa og sydlige Østeuropa. Der er ingen fund fra det nordlige Storbritannien, Skandinavien og de Baltiske lande, da disse områder havde artisk klima i perioden og til tider var helt dækket af is.

Føde 
Tænder fra Hulebjørn er typisk mere slidt end hos nutidens bjørne, og hulebjørnens tandsæt var i øvrigt noget forskelligt fra nulevende bjørne. Dette antyder, at den i langt højere grad spiste planteføde end den nulevende brune bjørn.

Evolution 
Både hulebjørnen og den nulevende brune bjørn formodes at nedstamme fra en tidligere bjørneart, Ursus etruscus, der levede fra Pliocæn til Pleistocæn.

I maj 2005 lykkedes det for forskere i Californien at udtage DNA fra tanden fra en hulebjørn, der levede for 42-44.000 år siden. Nærmere DNA-analyser har bekræftet et nært slægtskab med den almindelige brune bjørn.

Referencer 

Pleistocæn fauna
Bjørne
Gærdesmutte

Gærdesmutten () er en fugleart i gærdesmuttefamilien. Den måler 9,5-12 centimeter og er med sine 8-13 gram Danmarks næstmindste fugl efter fuglekongen. Gærdesmutten yngler i skove, parker og haver, oftest i tæt krat.

Beskrivelse 
Den er en lille brun fugl med en hale, der oftest er karakteristisk strittende. Man lægger tit mærke til fuglen på grund af dens kraftige klare sang, der kan høres hele året. Også dens tikkende eller snerrende kald høres ofte.

Eksempel på raceforskelle 
Vingelængden for nominatformen af gærdesmutten, Troglodytes troglodytes troglodytes, der lever i Danmark er for hanner 4,8-5,2 centimeter og vægten er cirka 10 gram, mens den islandske underart, T. t. islandicus, har en vingelængde på 5,7-6,1 centimeter. Fugle fra Island kan om efteråret veje op til 20 gram.

Sammenligning med andre fuglearter 
Gærdesmutten har inklusive halen en totallængde på 10-11,5 centimeter, og når halen holdes opret, virker fuglen endnu mere kompakt. Vægten på cirka 10 gram er cirka den samme som for træløber, der dog er 12,5 centimeter lang.

Gærdesmuttens vægt er lidt større end hos halemejsen, der vejer 7-9 gram. Fuglekongen vejer 5-6 gram.

Udbredelse 
Gærdesmutten er en almindelig ynglefugl i Danmark med 300.000-500.000 par i 2000. Den optræder desuden som en meget almindelig trækgæst og vintergæst fra Skandinavien. De fleste danske fugle er standfugle. 

Gærdesmutten er i øvrigt udbredt i det meste af Europa og i dele af Asien. Nærtstående arter i Nordamerika har været betragtet som underarter.

Føde 
Gærdesmutter lever af insekter hele året. Derfor ser man dem sjældent ved fuglebrættet, og af samme grund er de sårbare over for længere frostperioder. Antallet af gærdesmutter er markant lavere i forår, der følger efter en isvinter.

Ynglebiologi 

Gærdesmuttens rede er ret speciel, da den er kuglerund med et indgangshul i siden. Den er omtrent på størrelse med en lille håndbold. Det er hannen, der bygger reden, og han bygger flere forskellige for at lokke hunner til. Jo flere og jo finere reder, des mere attraktiv er hannen. De øvrige reder benyttes til overnatning. Gærdesmutten har 1-2 kuld om året med 6-8 æg. Æggene ruges i 14-16 døgn, og efter klækningen fodres ungerne i 15-18 dage.

Kilder/Eksterne henvisninger 

 DOF's beskrivelse af Gærdesmutten

Fugle fra Eurasien
Nordamerikas fugle
Smutter
Væske

En væske er et flydende stof, der ligesom faste stoffer kun i ringe grad kan ændre rumfang under tryk, men som en gasart er flydende og således ikke har nogen afgrænset form.
Der findes fire tilstande for stof: fast form, flydende form, gas og plasma. Hvis væsken køles ned til dets frysepunkt, krystaliserer den og bliver fast, medmindre der sker en underafkøling af væsken. F.eks. bliver vand til is. Mens en væske altid fordamper fra sin overflade, vil en væske der varmes til dets kogepunkt omdannes til gas også i dens indre, og med tiden fordampe fuldstændigt til en gasart. F.eks. bliver vand til damp.
Den temperatur en væske bliver fast ved kaldes frysepunktet. Bemærk at da det på grund af afkøling ikke er helt nemt at bestemme frysepunkter, er det ofte det tilsvarende smeltepunkt, der angives, selvom det stadig kaldes frysepunkt. På samme måde kalder man temperaturen en væske bliver til gas ved for kogepunktet. Celsius-skalaen er baseret på vandets fryse- og kogepunkter: Det fryser ved 0 grader og koger ved 100 grader ved 1 atmosfærisk tryk.

Væskeformen er oftest også en mellemtilstand mellem gas og fast stof. Derfor vil massetætheden også ligge et sted mellem massetætheden for gas og faste stoffer. En notabel undtagelse er CO2 som går direkte fra fast form til gas da kogepunktet ligger lavere end smeltepunktet.

Se også 

 Vand
 Fast form
 Flydende form
 Gas
 Plasma
 Viskositet

Kilder 
 Nudansk Ordbog
Rødstjert

Rødstjerten () er en fugleart i familien fluesnappere. Den er udbredt i Europa, Mellemøsten og Sibirien helt til Bajkalsøen. Det er en relativt almindelig ynglefugl i Danmark, hvor den første gang ynglede i 1860'erne. Karakteristisk for arten er den rødbrune hale og overgump. Den forekommer især i skovbryn i ældre løvskove eller parker.

Det er en trækfugl, der om vinteren trækker ned syd for den afrikanske sahelregion. Mange skandinaviske fugle trækker gennem Danmark.

Udseende og stemme 

Hos den 14 centimeter store rødstjert er hannen farvestrålende med grå isse og ryg, brune vinger og hvid pande. Undersiden hos hannen er rødbrun med sort kind, strube og forbryst. Hunnen er derimod gråbrun på oversiden og brunlig på undersiden uden hannens farver. Begge køn har rustrød hale og overgump.

Sangen er karakteristisk og består af nogle få fløjtetoner, "hii, dyv-dyv-dyv", efterfulgt af en kort kvidren. Kaldet kan gengives som "hyid tik-tik".

Yngleforhold 
Hannen finder et egnet redested og lokker hunnen til ved at fremvise sin røde hale. Det er hunnen, der bygger reden af græs, rødder, fjer og hår. Rødstjerten kan ruge i redekasser, helst placeret højt med mulighed for fri indflyvning. Det er i hovedsagen hunnen, som i løbet af 13-14 dage udruger de 3-8 blå æg, selvom hannen også kan deltage. Ungerne er flyvefærdige, når de er 14-16 dage gamle. Hunnen kan inden da være gået i gang med et nyt kuld og lade hannen opfostre første kuld alene.

Føde 
Især hannen kan som en fluesnapper fange insekter i luften, mens hunnen oftere søger føde på jorden. Ud over insekter lever rødstjerten også af edderkopper.

Kilder og eksterne henvisninger 

 Dansk Ornitologisk Forening: Rødstjert (Phoenicurus phoenicurus). Arkiveret udgave: archive.org.

Europas fugle
Fluesnappere
Husrødstjert

Husrødstjerten (Phoenicurus ochruros) er en fugleart i familien fluesnappere. Den bliver 14 cm lang. Den er en udpræget byfugl og ikke særlig almindelig i Danmark, idet der yngler omkring 1000 par i landet. Fuglen kan observeres på havneområder og på byggepladser, hvor der er tømmer eller bygningsrør, ligesom den kan ses på høje bygninger, kraner, antenner eller kirketårne. Den opdages bedst omkring daggry.

Ynglepladser 
Husrødstjerten foretrækker at yngle i byområder, i havne- og industrikvarterer, på store gårde eller ved savværker. Det sker første gang i 1-års alderen og da den oprindelig er en klippefugl, anbringes reden oftest på- eller i høje bygningsværker. Fra begyndelsen af maj lægges 4-6 æg som udruges i løbet af to uger, hvorefter ungerne forlader reden efter yderligere 16 dage. Dette sker to gange årligt.

Føde 
Den lille byfugl er insektæder og fanger sit bytte i luften eller på jorden. Undtagelsesvis spiser den bær om efteråret.

Billeder 

Danmarks fugle
Fugle fra Eurasien
Fluesnappere
Sjagger

Sjaggeren () er en spurvefugl i familien af drosselfugle. Den er med sine 26 centimeter på størrelse med en solsort. Sjaggeren er let genkendelig med sit grå hoved, mørkebrune ryg og pileformede pletter på det gyldne bryst og den hvide bug. Dens advarselskald er et hæst sjak-sjak-sjak, som har inspireret til artens danske navn. Sangen er knirkende med indslag af skræppende og snerrende lyde.

Sjaggeren er en forholdsvis ny art i Danmark, hvor den første gang ynglede i 1960, hvorefter den har spredt sig kraftigt og er i stigende omfang begyndt at yngle i beboede områder, bl.a. i haver og parker. Den er dog mest almindelig som trækgæst, og i vinterhalvåret samles den ofte i store flokke. Der er eksempelvis set flokke på op til 10.000 fugle ved København.

Sjaggeren er almindelig i et bælte fra Nord- og Centraleuropa langt ind i Asien. Desuden har den en mindre udbredelse i Vesteuropa, bl.a. yngler den spredt i Frankrig og Storbritannien. I Danmark findes sjaggeren over det meste af landet, men er mest almindelig i Nordsjælland, Nordvestjylland samt på Bornholm. I store dele af Jylland yngler arten meget spredt.

Levevis 
Sjaggeren yngler overvejende i mindre kolonier, sandsynligvis for at kunne yde et gensidigt forsvar mod kragefugle og andre ægtyve. Reden bygges fortrinsvis i træer og buske i løv- eller blandingsskov. Potentielle redeplyndrere bliver jaget med stor aggressivitet, kraftige alarmkald og et bombardement af ekskrementer, som kan være skadelige for andre fugles fjerdragt.

I maj-juni lægger hunnen 5-6 lysegrønne æg med brune pletter. Hunnen ruger i 10-14 dage, hvorefter begge forældre fodrer ungerne. Ungerne er flyvedygtige efter yderligere 12-14 dage og forlader derefter reden.

Om foråret og om sommeren lever sjaggeren for det meste af regnorme og andre smådyr som insekter og edderkopper, mens den om efteråret og vinteren lever af bær, nedfaldsfrugt og lignende.

Kilder/Eksterne henvisninger 
 DOFs beskrivelse af Sjaggeren.

Drossel
Danmarks fugle
Fugle fra Eurasien
Hjørring Privatbaner

Hjørring Privatbaner var et jernbaneselskab, der blev oprettet 1. april 1939 og bestod af 4 privatbaner i Vendsyssel. De 3 udgik fra Hjørring, hvor de havde forbindelse med Vendsysselbanen på statsbanenettet. Desuden havde selskabets baner forbindelse med Aalborg Privatbaner i Åbybro, Vodskov og Hørby.

Banerne havde i forvejen driftsfællesskab med fælles administration, direktør og værksted. Hvert selskab førte indtil 1939 eget regnskab, og udgifterne til fællesdriften blev delt mellem dem i forhold til banernes størrelse. Det rullende materiel blev i stor udstrækning benyttet som en fælles pulje.

Efter de store privatbanenedlæggelser i 1950'erne og 1960'erne var kun Hirtshalsbanen tilbage under navnet Hjørring Privatbaner. Banen havde i flere år samdrift med Skagensbanen. 1. juli 2001 blev de to selskaber slået sammen i Nordjyske Jernbaner.

Strækninger 
 Hjørring-Løkken-Aabybro Jernbane (HLA) 1913-1963
 Hjørring-Hørby Jernbane (HH) 1913-1953
 Vodskov-Østervrå Jernbane (VØ) 1924-1950
 Hirtshalsbanen (HB), åbnet 1925, men oprindeligt planlagt som sidebane til Hjørring-Aalbæk Jernbane (HA), der aldrig blev anlagt

Eksterne kilder/henvisninger 
 Nordjyllands jernbaner: Hjørring Privatbaner

Se også 
 Danske jernbaner
 Jernbane
 Jernbaneulykker

Tidligere jernbaneselskaber i Danmark
Privatbaner
Rhea

Rhea har flere betydninger:

 Rhea (mytologi) – en gudinde i græsk mytologi.
 Rhea (måne) – en af Saturns måner.

Se også
 Nanduer – en slægt af strudsefugle med det latinske navn Rhea
MP3-afspiller

En MP3-afspiller er en diminutiv elektronisk enhed, der er i stand til at afspille musik i et komprimeret format.

Det mest populære lyd-format er MP3, men flere apparater er også i stand til at dekode Ogg- og Wma-formater.

Musikken kopieres til MP3-afspilleren fra en pc via en USB-linje og har normalt et hukommelseskort, der rummer fra 32 MB op til omkring 160 GB. Da et normalt musiknummer fylder omkring 3 MB, giver det mulighed for en lokal lagring af mellem 10-30.000 numre svarende til 1-3.000 Cd'er.

Visse modeller er også i stand til at fungere som FM-radio og diktafon, idet de kan optage lyd fra radio-delen eller en indbygget mikrofon.

Man lytter normalt via hovedtelefoner, men afspilleren kan kobles til en pc eller forstærker, som kan formidle musikken.

Mobile medieafspillere
Dione

Dione har flere betydninger:

 Dione (mytologi) er en græsk gudinde.
 Dione (måne) er en af Saturns måner.
 106 Dione (småplanet) er en småplanet.