kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Teleobjektiv

Teleobjektiv eller i daglig tale bare tele er en betegnelse for objektiver med længere brændvidde end diagonalen på det anvendte format. Den længere brændvidde giver en mindre billedvinkel i forhold til kortere objektiver og trækker motivet tættere på. Dette gør, at man må anvende en længere optageafstand for at få motivet med, sammenlignet med hvis et kortere objektiv havde været anvendt, hvilket giver en fornemmelse af at teleobjektiver komprimerer perspektivet, selvom dette egentlig er en effekt af afstanden til motivet.

Teknisk set er en tele et objektiv, hvis optiske center ligger foran objektivet. Det har i princippet intet med brændvidden at gøre, men konstruktionen ses stort set kun for lange objektiver. Forskydningen af centeret i objektiver af telekonstruktion betyder, at objektivet befinder sig tættere på billedplanen end en linse af tilsvarende brændvidde ved fokus på uendeligt. Dette gør at teleobjektiver kan gøres fysisk kortere end tilsvarende objektiver af normal konstruktion med samme brændvidde og derfor også lettere. I forbindelse med storformat kan det være umuligt at anvende objektiver over en vis brændvidde uden at forlænge bælgen og/eller skinnen og her kan teleobjektiver være en hjælp, men det gør paradoksalt teler til storformat større og tungere end deres "normale" søskende.

I modsætning til teleobjektiver står objektiver af retrofokuskonstruktion.

Fotografi
Cider

Cider (udtales ,  eller ) er gæret æblemost og pæremost. Andre frugter kan tilsættes. I Frankrig anvendes 23 sorter cideræbler med megen syre. Alkoholindholdet i cider varierer. I Frankrig og Storbritannien produceres cider med 2% til 8% alkohol. Pærecider er meget populær i Sverige og Basse-Normandie, hvor drikken kaldes poiré.

Cider i forskellige lande

Danmark 
Danmark er traditionelt et æbleland. Men indtil år 2000 kom de fleste industrifremstillede lavalkoholcidere fra Sverige, Harboes Bryggeri i Skælskør og Bryggeriet Vestfyen i Assens. De lavet af ca. 20% æblemost tilsat ca. 78% vand og alkohol. Denne cider savner det originale produkts duft og krop.
Cider er ved at blive populært i Europa. I Danmark findes fem producenter af traditionel cider: Pomona (siden 2003), Fejø Cider (siden 2003), KNAKs cideri (siden 2004), Ørbæk Bryggeri (siden 2006), Svaneke Bryghus (siden 2009). De er inspireret af de engelske og franske typer. Produktionen er beskeden, men stigende. I 2008 lancerede Carlsberg æblecideren Somersby på 4,7% alk. vol., som hurtigt blev den mest udbredte i landet. Den er fremstillet med 15% æblemost.

Frankrig 
I Frankrig er cider populær især i Bretagne (chistr) og Normandiet (cidre). Den  fås pasteuriseret og upasteuriseret samt med lav (doux) eller høj alkoholprocent (2 - 8%).

Irland og Storbritannien 
Æblecider er meget populært i Irland og Storbritannien  specielt i de sydvestlige dele England og Wales. Storbritannien har det højeste forbrug af cider pr. indbygger i verden og de største ciderbryggerier og en produktion på mere end 500 millioner l cider om året. H. Bulmer er den største producent.

Spanien 

I de nordlige dele Asturien og Baskerlandet hedder cider henholdsvis sidra og sagardoa.

Tyskland 
Specielt i Rhin-Main-området ved Frankfurt am Main bliver 'Ebbelwoi' eller æblevin produceret og drukket i stor stil. Forskellige vingårde producerer også æblecider og mousserende æblevine.

USA 
I USA og dele af Canada betyder cider som oftest æblemost. Cider med alkohol kaldes hard cider (hård cider).

Andre lande 
Der produceres også cider i Argentina, Australien, Belgien, Chile, Italien, Japan, de britiske Kanaløer, Luxembourg, Mexico, Norge, Sydafrika, Uruguay og Østrig.

Calvados 
Cider danner grundlaget for æblebrændevinen Calvados (opkaldt efter det franske departement af samme navn omkring Bayeux i Normandiet).

Se også 
 
 .

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Vejledning i at lave cider

 
Drikkevarer
Massakren ved Wounded Knee

Massakren ved Wounded Knee blev udført af amerikanske soldater mod Sioux-folket (lakota) d. 29. december 1890 ved floden Wounded Knee i South Dakota, USA.

Massakren skete i forbindelse med, at sioux-krigerne, som på det tidspunkt for længst var blevet henvist til et reservat, var begyndt at danse åndedans. Den ville ifølge dens tilhængere få de hvide til at forsvinde fra prærien og bøflerne til at vende tilbage. De hvide opfattede derimod dansen som krigsdans og sendte det 7. kavaleri under ledelse af oberst James Forsyth ud for at stoppe ceremonien. Om morgenen d. 29. december åbnede regimentet uden varsel ild mod lejren, bl.a. med moderne hurtigtskydende Hotchkiss-kanoner.

I alt døde der mellem 250 og 300 indianere, heriblandt mange kvinder og børn og stammens høvding, Big Foot. Soldaterne mistede til sammenligning 25 mand. Men de havde fået, hvad de kom efter: Hævn efter samme regiments fatale nederlag i Slaget ved Little Bighorn 14 år tidligere.

Massakren regnes for det sidste større slag mellem de oprindelige amerikanere og  myndighederne, men i 1973 blev stedet igen brugt ved en konfrontation med  myndighederne. Her blev nationalgarden sat ind mod en gruppe efterkommere af Sioux-folket, som i et forsøg på at gennemtvinge regeringsundersøgelser af forskellige indianske forhold, havde taget adskillige gidsler. Det førte til Belejringen af Wounded Knee, som varede tre måneder, og som endte med at de oprindelige amerikanere fik mange af deres krav opfyldt.

Referencer

Eksterne henvisninger 

South Dakotas historie
Lakotaer
Massakrer i USA
Begivenheder i 1890
I dag begynder livet

I dag begynder livet er en dansk film fra 1939 instrueret af Alice O'Fredericks og Lau Lauritzen Jr. efter manuskript af Paul Sarauw.

Handling 
En aften lærer to unge mennesker, maleren Peter Sommer og den søde, unge kordame Vera Holm hinanden at kende på en meget dramatisk måde. Han træffer hende udenfor den ejendom, hvor han har sit atelier, og da hun foregiver at have et ærinde i det, lukker han hende beredvilligt ind. Da Vera pludselig trækker en revolver og skyder på en fremmed, og Peter i kampens hede får et strejfsår, bliver der stor opstandelse i ejendommen, og en forklaring kræves.

Medvirkende 
Sigfred Johansen
Berthe Qvistgaard
Eigil Reimers
Bodil Steen
Maria Garland
Ib Schønberg
Tove Arni
Lise Thomsen
Sigrid Horne-Rasmussen
Tove Wallenstrøm
Per Gundmann
Hans Egede Budtz
Karen Jønsson

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Film instrueret af Lau Lauritzen junior
Danske film fra 1939
Film instrueret af Alice O'Fredericks
Björn Borg

Björn Rune Borg (født 6. juni 1956 i Stockholm, opvokset i Södertälje) er en svensk tennisspiller, der regnes for en af de bedste gennem tiderne.
Björn Borg slog igennem som vidunderbarn og spillede allerede som 15-årig Davis Cup for Sverige i 1972. 

Borg udviklede sig hurtigt og vandt to år senere sin første Grand Slam-titel i French Open. Han vandt yderligere 5 gange i Paris, men han huskes især for sine 5 sejre i Wimbledon i årene 1976-1980.  

I 1978, 1979 og 1980 vandt han French Open og Wimbledon i samme sæson hvilket betegnes som uhyre svært grundet den store forskel på grus og græs. (Det er siden lykkedes Nadal i 2008 og 2010 og Federer i 2009). 

Det er en rekord for alle grand slam-turneringer at Borg i 1978 vandt French Open og kun afgav 32 partier over de syv kampe. Nadal kom tæt på i French Open i 2017 med 34 tabte partier. Borg indtager selv 3.-pladsen med 38 tabte partier ved French Open i 1980. 

Inden da var han som ankermand på det svenske Davis Cup-hold med til at vinde Sveriges første Davis Cup-titel i 1975.

Björn Borg sluttede sin tenniskarriere i 1983 i en alder af kun 26 år.

Han kom i 1987 i International Tennis Hall of Fame og i 2003 i det tilsvarende Swedish Tennis Hall of Fame. I forbindelse med årtusindskiftet blev Bjørn Borg i år 2000 af det Svenska Idrottsakademin kåret som århundredets bedste svenske idrætsmand foran slalomløberen Ingemar Stenmark og bokseren Ingemar Johansson.

Efter afslutning på sin sportskarriere har Björn Borg lagt navn til tøjmærke (primært undertøj), tasker, sportsudstyr, men han har dog ikke længere kontrol over disse virksomheder.

Efter hans karriere stoppede, røg han ud i et ret kraftigt misbrug af euforiserende stoffer.

Han har været gift tre gange, med Mariana Simionescu (1980 - 1984), Loredana Bertè (1989 - 1993) og Patricia Östfeldt (2002).

Sejre 
 Södertälje Cup – 1 sejr 1970
 Wimbledon – 5 sejre i 1976, 1977, 1978, 1979, 1980,
 French Open – 6 sejre i 1974, 1975, 1978, 1979, 1980, 1981
 Davis Cup – med på det sejrende svenske hold i 1975

Eksterne henvisninger 

 

Tennisspillere fra Sverige
Personer fra Stockholm
Vindere af Wimbledon
Gøtudanskt

Gøtudanskt ([ˈkøːtʊdaŋ̊kst]) er bestemt variant af dansk, man tidligere ofte hørte på Færøerne og som stadig bruges ved afsyngningen af traditionelle danske sange og kvad.

Etymologi 
Begrebet gøtudanskt stammer ifølge Poulsen (1993) fra en lærer fra stedet Norðragøta, ofte kalde Gøta på Eysturoy, som talte dansk med mange af de træk der siden blev betegnet som gøtudanskt. De fleste er enige i denne forklaring. Alternativt er begrebet også blevet fortolket som gade-dansk, men Poulsen argumenterer imod denne fortolkning.

Definition 
Begrebet referer til forskellige former for færøskpåvirket dansk, udover at blive brugt uformelt af befolkningen. Mitchinson (2012) skelner Faroese Print-Danish, som kun afviger fra rigsdansk i udtalen, fra Faroe-Danish, som udover udtale også benytter elementer af færøsk ordforråd og grammatik. Graden af påvirkning fra færøsk varierer fra person til person.

Gøtudanskt er en udtale af dansk, der følger skriften mere bogstavnært, end det er tilfældet i moderne dansk talt i Danmark. Sproget er forståeligt for både danskere, nordmænd og svenskere. F.eks. har gøtudanskt ikke stød, og det er hårdere end de danske dialekter.

Status 
Gøtudanskt kan gives den pædagogiske fordel, at talerne får bedre kendskab til dansk retskrivning, i modsætning til moderne dansk udtale som ligger langt fra det skrevne. Derudover kan gøtudanskt bruges som et lingua franca blandt andre skandinavisk-talende.

Litteratur 

Færøsk sprog
Dansk sprog
Korsikansk

Korsikansk henviser til flere artikler:
 Korsikansk (sprog) – er et sprog
 Korsikansk – betegnelse for noget som stammer fra eller tilhører Korsika
Korsikansk (sprog)

Korsikansk er et sprog, der tales på Korsika og det nordlige Sardinien. Det er udviklet fra latin og har modtaget påvirkninger fra italiensk (specielt toskansk) og fransk.

Fransk er det officielle sprog på Korsika, og korsikansk har været et symbol på korsikansk nationalisme.

Centralromanske sprog
Korsika
Sprog i Frankrig
Sarrusofon

Sarrusofonen er et musikinstrument i træblæserfamilien, opfundet af Pierre-Louis Gautrot i 1856 som en konkurrent til saxofonen, og som erstatning for oboer og fagotter der er i nogle musikkorps. Instrumentet minder så meget om saxofonen at Adolphe Sax flere gange anmeldte Pierre-Louis Sarrus for efterligning.
Instrumentet er opkaldt efter den franske opfinder, dirigenten Pierre-Auguste Sarrus, som blev krediteret af Gautrot for opfindelsen.

Sarrusofonen finnes i mange størrelser, fra sopranino med grundtonen ess1 til subkontrabass med grundtonen B2. Den noteres i G-nøgle, som transponerende instrument. De to mindste er rette og minder om en lille sopransaxofon, de større har bøjninger og form som en ophicleide. Sarrussofonen er lavet af metal, og spilles med dobbelt rørblad-mundstykke, (doublereed) som en fagot, men har klapper som en saxofon.

Sarrussofonen er i dag et sjældent instrument, og bliver kun brugt i meget specielle sammenhænge. Dette hænger sammen med et den har en relativt dårlig intonation, og lyden er mindre klar end saxofonens. Tidligere blev Es-kontrabassen brugt en del, både til at erstatte kontrabas-saxofonen i militærkorps – da den er lettere end både barytonsaxofon og kontrabas-saksofonen – og som en kraftigere erstatning for kontrafagotten, som ikke var et så veludviklet instrument tidligere.
I dag erstatter kontrafagotten sarrusofonen i de få værker der kræver dette.

Et af de udsædvantlige steder sarrusofonen er brugt i jazz er på 1924 udgivelsen af Clarence Williams Blue 5's "Mandy, Make Up Your Mind", hvor sarrusofonen er spillet af Sidney Bechet.

Sarrusofonfamilien 
 Sopraninosarrusofon (i Ess)
 Sopransarrusofon (i B)
 Altsarrusofon (i Ess)
 Tenorsarrusofon (i B)
 Barytonsarrusofon (i Ess)
 Bass-sarrusofon (i B)
 Kontrabass-sarrusofon (i Ess)
 Subkontrabass-sarrusofon (i B eller C), kaldes også B- og C-kontrabass-sarrusofon.

Træblæseinstrumenter
Struer Kommune (1970-2006)

Struer Kommune i Ringkøbing Amt blev dannet ved kommunalreformen i 1970. Ved strukturreformen i 2007 blev den udvidet til den nuværende Struer Kommune ved indlemmelse af Thyholm Kommune.

Tidligere kommuner 
Struer havde været købstad, men det begreb mistede sin betydning med kommunalreformen. 6 sognekommuner blev lagt sammen med Struer Købstad til Struer Kommune:

2 matrikler i Vejrum Sogn kom dog til Holstebro Kommune.

Sogne                                                
Struer Kommune bestod af følgende sogne:
 Asp Sogn (Hjerm Herred)
 Fousing Sogn (Hjerm Herred)
 Gimsing Sogn (Hjerm Herred)
 Hjerm Sogn (Hjerm Herred)
 Humlum Sogn (Skodborg Herred)
 Resen Sogn (Skodborg Herred)
 Struer Sogn (Hjerm Herred)
 Vejrum Sogn (Hjerm Herred)
 Venø Sogn (Skodborg Herred)
 Ølby Sogn (Hjerm Herred)

Borgmestre

Noter 

Kommuner i Danmark (1970-2006)
Struer Kommune
Sats (musik)

Et stykke klassisk musik kan være inddelt i satser. Hver sats er præget af sin egen stemning, der er bestemt af tempo og toneart. En almindelig form er en hurtig første sats afløst af en langsom anden sats og endelig en hurtig tredje sats. Der kan ske spring i toneart inden for en sats, men det vil normalt kun være i korte passager.

Kompositionsformer
Freden i Brömsebro

Freden i Brømsebro (1645) afsluttede Torstensson-krigen fra 1643 til den 13. august 1645. Krigen skyldtes Christian IV's uheldige krigsførelse i Tyskland og landets svage økonomi. Kongen skruede tolden i de danske farvande i vejret til stort raseri for de søfarende nationer England og Nederlandene. Han faldt svenskerne i ryggen, og det førte til et lynangreb ledet af den svenske general Lennart Torstensson. Generalen trængte op gennem Jylland, mens andre svenske styrker under Gustav Horn angreb Skåne fra Småland. Sveriges militære overmagt var åbenbar, og Danmark kunne kun give efter for svenskernes krav.

Fredsforhandlingerne blev indledt på fransk initiativ; de sendte i januar 1644 diplomaten Gaspart Coignet de la Thuillerie. Den 25. december 1644 lykkedes det ham at få parterne til at underskrive en traktat om at de indledende fredsforhandlinger skulle finde sted i Brømsebro i februar 1645.

Det første møde blev holdt den 8. juli 1645 ved grænsestenen ved Brømsebro, på den lille holm i Landabäcken, et lille vandløb mellem Blekinge og Småland. Forhandlingene foregik ved, at de la Thuillerie rejste mellem svenskernes lejr i Söderåkra og danskernes lejr i Kristianopel.

Den danske hovedforhandler var Corfitz Ulfeldt, kongens svigersøn. Den svenske forhandler var rigshofmesteren Axel Oxenstierna, Sveriges egentlige regent. Forhandlingerne varede mange måneder, men den 13. juli mødtes mæglerne på ny ved grænsestenen for at udveksle den af kongerne underskrevne traktat. Udvekslingen af traktater foregik med mange ceremonier på den lille ø, som var ingenmandsland. Fredsaftalen indebar dansk afståelse af de norske grænselandskaber Jemtland, Herjedalen og midlertidig afståelse af Halland på 30 år, samt øerne Gotland og Øsel. Det sidste betød, at slaget om magten i Østersøen var endegyldigt tabt for Danmark. Sverige og svenske besiddelser på den anden side af Østersøen fik også toldfrihed i Øresund.

Litteratur 
 

Svenske fredsaftaler
Norges historie
Danske fredsaftaler
Begivenheder i 1645
Danmark i 1600-tallet
Sverige i 1600-tallet
Knäred

Knäred (tidligere også Knærød på dansk) er en by med 1.088 indbyggere (2010) i Laholms kommun, Hallands län i Sverige. Byen ligger cirka 20 kilometer øst for hovedbyen Laholm.

Åen Lagan har flere vigtige vandfald med vandkraftværker i Knäredsområdet. Herfra forsynes både det sydlige Sverige og Sjælland med elektricitet.

Historie 

1697 lå en skvatmølle i "Knäröd åh" (Krokån); på samme plads lå 1870 en mølle ejet af hele byen på nær præstegården, som havde sin egen mølle.

Kirken i Knäred blev bygget i 1854, men den har beholdt både klokke og krucifiks fra den middelalderlige kirke, der lå lidt nordligere.

Den 20. januar 1613 fandt fredsslutningen mellem Danmark og Sverige efter Kalmarkrigen sted ved Knäred (se Freden i Knäred). Der er opsat en mindesten ved Sjöared. Sverige måtte opgive kravene på Baltikum og Finnmarken og forpligtede sig til at betale en krigsskadeserstatning på 1 million rigsdaler.

Derfor kaldes byens gæstgiveri Freden.

Bynavnet 
Knäred har gennem tiden været stavet forskelligt: 1304 Knarruth, 1475 Kneryth, 1580 Kneritt, 1646 Knäeered, efter 1718 Knäred.

Referecer 
 Roland Andréasson (red.): De små stugornas folk - En torpinventering av Knäreds forskarring", Förlaget Utsikten, 

Byer i Laholms kommun
Freden i Frederiksborg

Freden i Frederiksborg var en fredstraktat, der blev underskrevet 3. juli (julianske)/14. juli (gregorianske kalender) 1720 og endte den Store Nordiske Krig mellem Sverige og Danmark-Norge.

Parternes motiver til fredsslutningen 
Sverige ønskede at have ryggen fri for at kunne samle al kraft i kampen mod Rusland. Landet var derfor indstillet på at opfylde alle krav, der ikke betød opgivelse af territorium i selve Sverige.
Danmark var under pres fra stormagterne Frankrig og Storbritannien for at afslutte krigen, da de to vestmagter ikke ønskede et totalt svensk kollaps og gerne så, at Sverige kunne koncentrere alle ressourcer på østfronten. Samtidig var Danmarks egentlige krigsmål om en generobring af Skåne ikke længere realistisk, og landet havde heller ikke økonomisk mulighed for at fortsætte kampene længere. Briterne var indstillet på, at Danmark skulle beholde Rügen og Stralsund med opland, men Frankrig ønskede at bevare en svensk tilstedeværelse i Nordtyskland som modvægt mod den tyske kejser og afslog dette. Krigen endte derfor uden danske territorielle gevinster, bortset fra det gottorpske Slesvig. Derimod fik Danmark en kontant erstatning for de erobrede svenske områder og øgede indtægter fra Øresundstolden, da Sverige fra nu af også skulle betale denne.

Vilkår 

Sverige:
 betalte 600.000 rigsdaler i erstatning for Marstrand og Danmarks rømning af de besatte svenske besiddelser i Nordtyskland;
 afbrød sin alliance med den gottorpske hertug og garanterede Danmarks besiddelse af hans slesvigske besiddelser;
 frasagde sig retten til fritagelse for Øresundstold.

Danmark:
 afstod Rügen, dele af Vorpommern, desuden stæderne Marstrand, Stralsund og Wismar til Sverige;
 lovede ikke at støtte zar Peter den Store af Rusland i hans krigsførelse;
 garanterede, at russiske kaperskibe ikke må bruge danske havne;
 opnåede fuld kontrol over Slesvig;

Følger 

Fredsaftalen betød en afslutning af krige mellem Danmark og Sverige i det 18. århundrede og de facto opgivelse af yderligere danske forsøg på at generobre Skånelandene. Den 4. juli 1721 lod Frederik 4. sig hylde på Gottorp Slot og indkorpererede derved de hertugelige dele af det gamle danske len Sønderjylland.

Litteratur 

Olaf Olsen (red): Gyldendal og Politikens Danmarkshistorie, Bind 9: "Den lange Fred", af Ole Feldbæk; Copenhagen 1990;

Noter

Se også 
Den Store Nordiske Krig

Svenske fredsaftaler
Danske fredsaftaler
Begivenheder i 1720
Sverige i 1700-tallet
Danmark i 1700-tallet
Norges historie
Paratviden

Paratviden er den viden en person har, som giver ham eller hende evnen til at besvare eller løse forskellige spørgsmål og opgaver uden nogen form for hjælpemidler.

Som studerende er pensum kravet til den studerendes paratviden, og det er op til den studerende selv at huske og forstå de ting, der er fastsat i pensummet. 

Alt efter niveauet på uddannelsessted- og trin udvikles ens paratviden i flere forskellige retninger.

Ordet "paratviden" kan også defineres som den viden, en person har indenfor almen viden, det som "alle" bør eller menes at kunne vide om generelle, alment kendte emner, såsom indenfor politik, matematik, tv-programmer, nyheder, de kendte, kultur, logik, sport, sprog, biologi, medicin, astronomi, osv.

Se også 

Viden
Erkendelsesteori
Kongeriget Hawai‘i

Kongeriget Hawai‘i blev etableret i 1810 ved samlingen af de mindre uafhængige stammeøer. Samlingen blev ledt af høvdingen Kamehameha den Store, ved blodige og effektive kampe. Foreningen endte det feudale samfund, og transformerede øgruppen om til et "moderne" uafhængig konstitutionelt monarki, skabt i tradition med europæiske kongeriger.

Eksterne henvisninger 

Forhenværende monarkier i Oceanien
Etableret i 1795
Ophørt i 1893
Kongeriget Hawai'i
Hawai'i
Portmanteau

Portmanteau (eller portmanteau-ord) er en engelsk sprogvidenskabelig betegnelse for nye ord der kombinerer to betydninger.

Begrebet stammer fra bogen Bag spejlet af Lewis Carroll, og har rod i det franske ord portemanteau (knagerække). På dansk hedder det sammentrækning.

Engelske eksempler 
 Brunch af breakfast og lunch
 Edutainment af education og entertainment
 Fortran af formula og translation
 Thinsulate af thin og insulate
 Glokal af global og lokal
 Wikipedia af wiki og encyclopedia
 Movember af "Mo" som er forkortelsen af "Moustache" og november
 Mockumentary af mock 'gøre nar ad' og documentary 'dokumentar'

Se også 
 Neologisme

Kilder 

Nydannelser
Ordtyper
Simon Grotrian

Simon Grotrian (født 21. december 1961, død 14. august 2019) var en dansk lyriker og forfatter.

Liv 
I 1980 blev Grotrian student fra Silkeborg Amtsgymnasium. Simon Grotrian døde 14. august 2019, dagen før udgivelsen af digtsamlingen Digte.

Værk 
Grotrian var en produktiv lyriker og salmedigter med mere end 40 udgivelser, digte, salmer, bønner og eventyr. Billedligheden i digtenes sprængte og fragmentariske stil giver mindelser til bl.a. surrealismen, men også til barokdigtningen og konkretismen. Grotrians digte er præget af både at være postmoderne og religiøse på samme tid, hvilket afstedkommer en helt særlig tone, der er blevet karakteriseret som "hvin" eller "hvinsk".  Livsfælder fra 1993 betragtes som et hovedværk.

Grotrian havde blandt andet et tæt samarbejde med billedkunstneren Leif Dræby, der illustrerede flere af hans digtsamlinger.

Bibliografi

Digtsamlinger 
 Gennem min hånd, 1987
 Kollage, 1988
 Næste himmel, 1989
 Fire, 1990
 Livsfælder, 1993
 Slangehøst, 1994
 En æske til Lot, 1995
 Magneter og ambrosia, 1996
 Ossians puls, 1997
 Ti, 1998
 Porcelænsbreve, 1999
 Livet er en ko, 2000
 Risperdalsonetterne, 2000
 Seerstemplet, 2001
 Udvalgte digte, 2003
 Korstogets lille tabel, 2004
 Melantonin, 2005
 Talkumekspressen, 2006
 Svane tåre tåre le, 2007 (Illustreret af Leif Dræby)
 Tyve sorte kinder, 2007 (Gyldendal, illustreret af Leif Dræby)
 Ofelialåger, 2007
 Å, 2008
 Arons besættelse, 2008
 Soprangalop, 2008
 Hørekrans, 2010 (illustreret af Leif Dræby)
 Billedets gale latter, 2015 (illustreret af Leif Dræby)
 Fuglestjernegynge, 2015 (Gyldendal, illustreret af Leif Dræby)
 Den korsfæstede budding (2016 Gyldendal)
Mit nøgne hjerte, 2018 (Det aarhusianske forlag Herman & Frudit)
Digte, 2019 (Det aarhusianske forlag Herman & Frudit)
Regentflammehavet, 2020 (Det aarhusianske forlag Herman & Frudit)
Marianergravens brud, 2022 (Det aarhusianske forlag Herman & Frudit)

Salmebøger 
 Jordens salt og verdens lys, 2006
 Din frelser blir din klippe, 2007
 Evahave, 2009
 Vanvidssalmer, 2009
 Frontalgalakser, 2009

Bønner 
 Citroner til Vorherre, 2008

Referencer

Eksterne links 
Amoklæsning (Afsnit P 2001) – syv personer læser Risperdalsonetterne af Simon Grotrian
Talkumekspressen – uddrag af bogen

Novelleforfattere fra Danmark
Digtere fra Danmark
Kunstnere på finansloven (afdøde)
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere nomineret til Nordisk Råds Litteraturpris
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)