kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Wire

The Wire er en amerikansk tv-dramaserie der foregår i og omkring den amerikanske by Baltimore i Maryland, hvor serien også er optaget. Serien er skabt og hovedsageligt skrevet af forfatter og tidligere journalist David Simon, og blev oprindeligt sendt på betalingskanalen HBO i USA. The Wire havde premiere den 2. juni 2002 og sluttede den 9. marts 2008, efter 60 afsnit fordelt på fem sæsoner.

Hver sæson af The Wire fokuserer på hver sit område af byen Baltimore. I kronologisk rækkefølge er de: den illegale narkohandel, havneområdet, bystyret og bureaukrati, skolesystemet, og de trykte nyhedsmedier. Seriens medvirkende består hovedsageligt at karakterskuespillere, der ikke er særligt kendte for deres andre roller i film og tv. David Simon har sagt, at på trods af at serien udgiver sig for at være et krimidrama, handler serien "i virkeligheden om en by i USA, og om hvordan vi lever sammen. Den handler om hvordan institutioner påvirker det enkelte individ. Om man er en politibetjent, en havnearbejder, en narkohandler, en politiker, en dommer eller advokat, er alle i sidste ende kompromitteret og må være tilfreds med hvilken institution de er engageret i."

På trods af at serien aldrig blev en kommerciel succes eller vandt store priser, er The Wire af mange kritikere blevet beskrevet som den bedste tv-serie nogensinde, og et af de mest gennemførte fiktionsværker i 2000'erne. Serien har opnået anerkendelse for dens realistiske skildring af livet i byerne, dens litterære ambitioner og dens ualmindelig dybdegående skildring af socialpolitiske temaer.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske tv-serier fra 2000'erne
Dramaserier fra USA
Krimiserier fra USA
Tv-programmer fra HBO
Phytoterapi

Phytoterapi er en alternativ behandling med ekstrakter, urtete, kapsler, tabletter, cremer og omslag.Behandlingen påstår at virke ved at stimulere kroppens organer, samtidig med at kroppens egne helbredende kræfter understøttes.

Etymologi
Ordet phytoterapi kommer af de græske ord phyto, der betyder plante og terapi der betyder behandling, altså behandling ved hjælp af planter.

Kilder 

Alternativ behandling
De fem dhyanibuddhaer

De fem dhyanibuddhaer (eller de fem visdomsbuddhaer) er centrale elementer i den buddhistiske mandala-tradition. I den tibetanske vajrayana buddhisme repræsenterer de en lang række aspekter:

Placeringen af de enkelte buddhaer i mandalaen kan variere efter kategorien af indre tantra som beskrevet og klassificeret i nyingma-traditionen. 

I dzogchen (Atiyogatantra) symboliserer de fem buddhaer de fem aspekter ved tidløs apperception (tibetansk rang, rig). Buddhaen i centrum svarer til Patrul Rinpoches udfoldning af Garab Dorjes tre læresætninger i en tekst, der tager afsæt i uendelig vidde (udsyn/perspektiv).

Kvaliteter 

En lang række kvaliteter og egenskaber er tilknyttet de enkelte buddhaer.
Nogle af egenskaberne er:

Se også 

 Dzogchen 
 Symbol

Buddhisme
Martin Atkinson

Martin Atkinson (født 31. marts 1971) er en engelsk fodbolddommer fra Leeds. Han har dømt internationalt under det internationale fodboldforbund FIFA siden 2006, hvor han er placeret i den europæiske dommergruppe som Elite Category-dommer.

Kampe med danske hold 
 Den 16. august 2011: Kvalifikation til Champions League: FC København – FC Viktoria Plzeň 1-3.
 Den 5. november 2013: Champions League gruppekamp: FC København – Galatasaray SK

Referencer 

Kampoversigt 

Fodbolddommere fra England
Dommere i UEFA Champions League
Personer fra Leeds
Vangså Hede

Vangså Hede er et 1.408 hektar stort,  sammenhængende klitområde beliggende ud til  Vesterhavet, mellem Klitmøller og Nørre Vorupør og nærmest omkranset af Tvorup Klitplantage mod syd, og   Nystrup Klitplantage mod øst og nord, i Thisted Kommune. Området er med i Natura 2000-planen,og er både fuglebeskyttelsesområde og EU-habitatområde. I området er der flere vigtige naturtyper må især nævnes grå klitter og klitlavninger, og  næringsfattige søer, hvoraf flere formentlig er lobeliesøer, opkaldt efter den sjældne plante Tvepibet Lobelie.

Andre sjældne planter i området er Langbladet Soldug, Skotsk Lostilk og Hjertelæbe. Området er vigtigt for fuglene Hjejle,  Tinksmed, Trane og Mosehornugle. Der findes også Stor vandsalamander og Odder på lokaliteten.

Naturfredning

I 1995 blev 1050 hektar af området omkring Vangså fredet, for at bevare og sikre de naturhistoriske og landskabelige værdier, og for at kunne foretage naturpleje. Den største trussel mod områdets tørre naturtyper, som grå klitter og klitheder, er tilgroning med træer, blandt andet bjergfyr. Det er også et problem, hvis områdets fugtige arealer gror til med buske og høje urter.

Kilder og henvisninger 

Kort over området
 Naturplanen 2016-2021
 Basisanalysen for naturplanen
 Basisanalyse 2016-2021
 Arealbeskrivelse på naturstyrelsen.dk

Lokaliteter i Thisted Kommune
Fuglebeskyttelsesområder i Danmark
EU-habitatområder i Danmark
Nationalpark Thy
Døende slave

Døende slave er en skulptur af den italienske renaissancekunstner Michelangelo

Skulpturen er udhugget af marmor af høj kvalitet.
Oprindeligt er den lavet til Pave Julius 2.'s grav, men den nåede ikke at blive færdig. Den har menneskelige proportioner, og er anatomisk korrekt.
Aben symboliserer barrieren mellem abe og menneske, der er lige så stor som afstanden mellem menneske og gud

Eksterne kilder og henvisninger 

 Yderligere information 

Skulpturer
Renæssance
Anders Frisk

Per Stefan Anders Frisk (født 18. februar 1963) er en tidligere svensk fodbolddommer fra Göteborg. Han dømte internationalt under det internationale fodboldforbund FIFA fra 1991 til 2005. Han stoppede sin karriere efter at han og hans familie modtog dødstrusler efter en Champions League-kamp mellem Chelsea og FC Barcelona i 2005.

Karriere 
Indtil han trak sig tilbage var han anset som en af de absolut bedste dommere i verden, og han nåede blandt andet at deltage ved 4 af de store slutrunder (EM 96, EM 2000, EM 2004 og VM 2002). Han dømte finalen ved EM 2000 mellem  og

EM 1996 
   –   3-3 (gruppespil).

EM 2000 
   –   3-2 (gruppespil).
   –   2-3 (gruppespil)
   –   2-1 (finale)

VM 2002 
   –   4-0 (gruppespil).
   –   1-1 (ottendedelsfinale).

EM 2004 
   –   1-1 (gruppespil).
   –   0-1 (gruppespil).
   –   0-1 (kvartfinale).
   –   2-1 (semifinale).

Kampe med danske hold 
 Den 13. april 1993: Kvalifikation til EM 1994 for U21 landshold: Danmark U21 – Tyskland U21 1-4.

Se også 
Liste over dommere der har dømt EM finalen

Referencer 

Kampoversigt 

Fodbolddommere fra Sverige
Europamesterskabet i fodbold 2000
Dommere i VM i fodbold 2002
Dommere i UEFA Champions League
Markos Vafiadis

Markos Vafiadis (græsk: Μάρκος Βαφιάδης) (født 28. januar 1906 i Theodosiopolis, død 23. februar 1992 i Athen), også kaldt general Markos, var en af hovedpersonerne i den græske borgerkrig (1946-1949).

Markos kom fra den græske middelklasse og interesserede sig allerede i sine unge år for europæisk politik.

Under den tyske besættelse af Grækenland tilsluttede Markos Vafiadis sig den største modstandsgruppe, den kommunistiske folkebefrielseshær ELAS under Aris Velouchiotis. I 1944 var han kommandør af den makedonske fløj af ELAS. Efter tyskernes tilbagetrækning i oktober 1944 gik ELAS mod genindsættelsen af monarkiet, som briterne ønskede. I slutningen af 1944 begyndte væbnede konflikter og en britisk militærintervention fulgte. I februar 1945 blev ELAS afvæbnet og demobiliseret.

I 1946 blev general Markos leder af den nye Grækenlands Demokratiske Hær (ΔΣΕ, Δημοκρατικός Στρατός Ελλάδας), som kæmpede for et socialistisk Grækenland. Markos var premierminister i en modregering, som blev dannet i Nordgrækenland i 1947.

Krigen mod centralregeringen fortsatte. General Markos havde som mål at skabe en ny type socialisme. Denne politiske retning blev kaldt "markonisme". Ifølge Markos' visioner skulle monopoler og større virksomheder nationaliseres. Markonismen ønskede dog ikke nationalisering af privat ejendom som huse, men kun den økonomiske og industrielle nationalisering for at sikre regeringens uafhængighed.

Efter at hans forsvarslinjer var brudt sammen, og Nordgrækenland blev generobret af centralregeringen, blev han nødt til at flygte til Sovjetunionen, hvor han levede tilbagetrukket som urmager i Pensa. Først efter 35 år kunne han i 1983 vende tilbage til Grækenland, og selv efter så mange år udløste hans ankomst mange protester. De ortodokse kommunister (KKE) ser ham i dag som deres forbillede, mens socialister og konservative betragter ham stadig som landsforræder.

Politikere fra Grækenland
Skrimfjella

Skrimfjella, eller bare Skrim, er et bjergområde i Kongsberg kommune i Viken fylke i Norge, beliggende mellem Kongsberg og Skien. Området er et meget benyttet friluftsområde, og der findes omkring 600 fritidshytter der. Højeste top er Styggmann med 871 moh., mens Skrim er næsthøjest med 859 moh.

I 2002 blev dele af Skrimfjella beskyttet – Skrim-Sauheradfjella på 1,2 ha som naturreservat og Skrimfjella landskapsvernområde på 33 km2. I december 2008 blev Skrim-Sauheradfjella kraftig udvidet til 123 km2.

Hytter
Den norske turistforening holder flere ubetjente hytter i området: Darrebu, Ivarsbu, Sørmyrseter og Sveinsbu, samt en nødbo på toppen af Styggemann. 

Breidsethytte er en privat turisthytte. Skrimhytte og Rajehytte var tidligere turisthytter.

Se også 
Landskapsvernområde

Eksterne kilder og henvisninger

skrim.no

Bjerge i Viken
Naturbeskyttelse i Norge
Laholmsbukten

Laholmsbukten (Laholmsbugten) er en svensk bugt ved Kattegat, mellem Tylösand i nord og Hovs haller i syd. Kystlinjen har en længde på omkring 50 kilometer. Bugten er lavvandet med en middeldybde på 15 meter. Store klitter skiller stranden fra det øvrige kystområde.

Langs Laholmsbukten ligger kendte badebyer som Båstad, Hemmeslövsstrand, Skummeslövsstrand og Mellbystrand, og lidt inde i landet ligger Laholm, som har givet bugten navn. Åen Lagan udmunder i bugten.

Grænsen mellem Halland og Skåne når havet mellem Båstad og Hemmeslövstrand.

Den næsten ti kilometer lange sandstrand anvendtes i fordums tid som vej, eksempelvis gik der endnu i 1930'erne bustrafik til Båstad.

Fra Europavej E6 findes flere afkørsler, som leder til strandområdet.

Laholmsbukten er også blevet kaldt et problemområde på grund af overgødskning og dermed sammenhængende alge -opblomstring. Siden 1970'erne er Iltsvind blevet konstateret i bundvandet. Årsag til miljøproblemerne menes at være for høj belastning af næringsstoffer i forhold til den ringe vanddybde, især kvælstof fra landbrug, skov og vandløb. Tiltag for at mindske tilførslen af kvælstof har frem til 2005 ikke givet tilfredsstillende resultat.

Eksterne henvisninger 
 Havet i Laholms kommun 

Farvande i Sverige
Skånes geografi
Kattegat
Bugter
Blefjell

Blefjell er et bjergområde på grænsen mellem Viken og Vestfold og Telemark fylker i Norge. Blefjell omfatter dele af de fem kommuner Rollag, Flesberg og Kongsberg i Buskerud og Notodden og Tinn i Telemark.

Store Ble 

Store Ble (også skrevet Store-Ble og Storeble) er det højestliggende område på Blefjell. Dette område ligger som en ryg i nord-sydgående retning og strækker sig fra Blenuten (1.213 moh.) (også kaldt Viermyrnuten og Sørkjenuten) i nord til Sigridsfjell (1.194 moh.) i syd og inkluderer alle de højeste toppe på Blefjell. Den højeste er Bletoppen (1.342 moh.). Der går mærkede stier mellem Nordstul og Numedalen Kro på Store Ble, og turistforeningen har to turisthytter beliggende der som hedder Sigridsbu og Eriksbu. Der går stiforbindelser mellem Blefjell og Vegglifjell fra Åkliskardet. Området ligger stort set over trægrensen og er hjem for Blefjells rensdyrstamme.

Vesle Ble 

Vesle Ble (også skrevet Vesle-Ble og Vesleble) er området omkring Krøkla og østover. De lavereliggende områder af Vesle Ble er populære hytteområder som Blestølen, Fagerfjell, Blestua og Liatoppen. Vesle Ble er om vinteren populært blant skiløbere og er mere tilgængelig og mindre hårdt vejr end Store Ble.

Nogle regner Vesle Ble som en del af Store Ble, men det er ikke i tråd med den lokale tradition.

Eksterne henvisninger 
 Kjentmannsmerkets venners sider om Blefjell 
 Blefjell villreinområde

Bjerge i Viken
Bjerge i Vestfold og Telemark
Tinn
André Guy

André Guy (født 3. marts 1941 i Bourg-en-Bresse, Frankrig) er en tidligere fransk fodboldspiller (angriber). Han spillede for flere klubber i hjemlandet og blev fransk mester med Saint-Étienne samt pokalvinder med Rennes. I 1969 blev han topscorer i den franske liga.

Guy spillede mellem 1964 og 1968 desuden otte kampe og scorede to mål for det franske landshold.

Titler 
Ligue 1
 1964 med Saint-Étienne

Coupe de France
 1971 med Rennes FC

Referencer 

Fodboldspillere fra Frankrig
Fodboldspillere fra FC Sochaux-Montbéliard
Fodboldspillere fra AS Saint-Étienne
Fodboldspillere fra Lille OSC
Fodboldspillere fra Olympique Lyon
Fodboldspillere fra Stade Rennais FC
Fodboldspillere fra Sporting Toulon Var
Dixence-Lac-des-Dix

Dixence-Lac-des-Dix er en svævebane ved Europas højeste dæmning, Grande Dixence, der ligger i Valais i det sydlige Schweiz.

Banetype 
Svævebanen er med to lukkede kabiner (gondoler), der sidder fast monteret på et kabel (stålwire), der turnerer. Vægten af den øverste kabine er med til at trække den nederste op, dog hjulpet af en elektromotor. Kablet understøttes undervejs af to pyloner (gittermaster).

Stationerne 
Dalstationen ligger ved foden af dæmningen, tæt på administrationsbygninger til elektricitetsværket. Billetter købes på stedet. Parkering ca. 100 meter fra svævebanen.
Topstationen ligger på niveau med den næsten 300 meter høje dæmning. Fra stationen er der få meter til dæmningens overside samt nem adgang til stien rundt om den kunstige sø Lac des Dix.

Specifikationer 
 Kapacitet: Ca. 20 personer pr. kabine
 Turens varighed: Ca. 4 minutter
 Banens længde: 592 meter
 Højdeforskel mell. dalstation og topstation: 234 meter

Priser i 2011 
 Voksne, enkelttur: 7,00 CHF
 Voksne, dobbelttur: 10,00 CHF
 Børn, (6-16 år), enkelttur: 3,50 CHF
 Børn, (6-16 år), dobbelttur: 5,00 CHF

 Hund kan medbringes på børnebillet.

Køreplan 2011 
 For- og eftersæson:
 10.05 til 12.15 samt 13.15 til 17.15: Afgang hvert 10. minut
 Højsæson:
 9.35 til 12.15 samt 13.15 til 18.25: Afgang hvert 10. minut

Driftperiode: Fra starten af juni til midten af oktober. Resten af året lukket.

Eksterne henvisninger 
 Hjemmeside om banen med bl.a. videosekvens 

Valais
Svævebaner
Transport i Schweiz
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Schweiz
Los Cristianos

Los Cristianos er en by på kanarieøen Tenerife. Det er den størst by i kommunen Arona med sine 16.077 indbyggere (2018).

Historie 
Den oprindelige fiskerlandsby Los Cristianos kan spores tilbage til 1860'erne, hvor der var opført enkelte bygninger på stedet. I 1888 bestod byen af 29 huse, og den første kaj blev anlagt i 1909. Vanding i det omgivende land i 1919 betød en forøgelse af landbruget i området med dyrkning af særligt tomater og bananer betød en tilstrømning af arbejdere, hvilket sammen med forøget fiskeri betød, at Los Cristianos efterhånden blev en rigtig by. Havnen blev udvidet i flere omgange i midten af 1900-tallet, og efter udvidelsen i 1975 opstod der færgeruter til naboøen La Gomera.

Turismen tog fat i 1950'erne og tilskrives normalt én person, svenskeren Bengt Rylander. Rylander led af multipel sclerose og kom til Los Cristianos for at drage nytte af den tørre luft på stedet. Som en kendt skribent og tv-person havde han stort held med at sprede sin begejstring for stedet, og snart fulgte andre svenskere med forskellige lidelser i hans fodspor, og byen fik præg af at være et stort rekonvalescenshjem i slutningen af 1950'erne og først i 1960'erne. Svenskernes tilstedeværelse i den periode kan stadig aflæses i for eksempel byens hovedgade, der hedder Avenida de Suecia ("Sverige-avenuen").

Efterhånden begyndte der også at komme besøgende fra andre europæiske lande, og der de ældste større hoteller skød nu op. Turismen voksede yderligere med opførelsen af sydlufthavnen i 1970'erne. I slutningen af 1960'erne blev nabobyen Playa de las Américas opført som et egentligt turistresort, og de to byer er nu reelt vokset sammen til ét byområde.

Turistbyen 
Der er flere strande ved byen, og specielt den af hensyn til turisterne kunstigt anlagte strand Playa de las Vistas er populær, blandt andet på grund af det hvide sand, der er hentet i Sahara (områdets naturlige strande består af sorte vulkanske materialer). Byen har stadig et vist præg af fiskerbyen med smalle gader fra tiden før turismens indtog. Havnen er udgangspunkt for daglige sejladser til og fra naboøerne La Gomera, El Hierro og La Palma.

Referencer 

Byer i Kanariske Øer
Tenerife
Jules Carl Leffland

Jules Carl Leffland, født Carl Ludvig Julius Leffland (9. september 1854 i Usserød – 21. oktober 1924 i Victoria, Texas) var en dansk arkitekt, som udvandrede til USA og blev arkitekt i Texas.

Han var søn af Carl Wilhelm Leffland (1821-1884) og Julia Welhelmine født Olsen og var ud af en kendt bygmesterslægt. Han gik på Det tekniske Institut i København og blev uddannet arkitekt. November 1879 ægtede han Emilie Sophie Struck fra København. Hendes far ejede Hørsholm Badehotel. Parret fik 7 børn. Allerede inden afsejlingen fra Danmark havde familien konverteret fra den lutheranske tro til den presbyterianske tro.

Parret udvandrede i 1886 til Texas, USA, hvor Leffland fik en stor praksis omkring byen Victoria. Det var vennen Viggo Køhler, som havde opfordret ham til at søge til udlandet. I USA antog han navnet Jules Carl. Hans første store opgave bestod i at flytte hjem fra Indianola til Cuero efter en ødelæggende orkan samme år.

Hans tegnestue i Victoria var fremgangsrig, og i 1910 kunne han se tilbage på en rig virksomhed, der havde stået for opførelsen af mindst firs bygningsværker. Han tegnede kirker, skoler, banker, rådhuse, hoteller og beboelseshuse i et område, der strakte sig fra Wharton til Kingsville. Mange af disse steder eksisterer stadig og dokumenterer velstanden i regionen i tiden mellem 1888 og 1910.

Kort før sin død som 70-årig blev han amerikansk statsborger.

Adskillige af hans værker er blevet optaget i National Register of Historic Places.

Udvalgte værker 
I Victoria:
 Reverend Burrough's Cottage (1892)
 The Abraham Levytansky home (1898)
 The Leffland home (1900, optaget i National Register of Historic Places i 1991)
 Mitchell School (1901)
 Victoria Colored School (1901, optaget i National Register of Historic Places i 1986)
 Nazareth Academy (1904, optaget i National Register of Historic Places i 1986)
 The J. V. Vandenberge home (1908)
 The J. E. Ryan building (1910)
 Bianchi's Pharmacy (1910)
 The Hauschild Cigar Factory (1918)
Andetsteds:
 John B. Ragland Mercantile Company Building, Kingsville (optaget i National Register of Historic Places i 1993)
 Hotel Blessing, Blessing (1907, optaget i National Register of Historic Places i 1979)

Kilder 
 Biografi hos Texas State Historical Association

Dansk-amerikanere
Arkitekter fra USA
Jules Carl
Stig Tonsberg Schøller

Stig (de) Tonsberg Schøller (22. august 1700 i Trondhjem – 13. maj 1769 sammesteds) var en norsk kammerherre og rigmand.

Han var søn af kommerceråd Anders Schøller (1664-1724) og Anna Stigsdatter de Tonsberg (født 1669 og gift 2. gang med oberstløjtnant Johan Heinrich Weinigel). Stig Tonsberg Schøller fik, 12 år gammel, den senere biskop Eiler Hagerup til lærer; siden rejste han udenlands under den senere konfessionarius Johan Frauens ledelse og var 5 år i Tyskland, hvoriblandt flere år i Halle. 1719 kom han hjem, hvor han forblev et år, og rejste så atter ud, nu på handelens vegne, til Holland og Frankrig, hvor han overværede Ludvig XVs kroning i Reims, og kom hjem igen 1721. Han blev titulær kancelliråd 1728, virkelig 1732, justitsråd 1733, etatsråd 1749, konferensråd 1756 og kammerherre 1762. Han var medlem af Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondhjem og afgik ved døden sammesteds 13. maj 1769. Selskabets sekretær, borgmester Niels Krog Bredal, hædrede hans minde ved en tale.

Han blev gift 1. gang 1731 med Elisabeth Angell (død 1741), datter af kancelliråd og præsident i Trondhjem Albert Lorentsen Angell og Sara f. Hammond, 2. gang 1. februar 1742 med Cecilie Christine Frølich (f. på Teje ved Tønsberg 16. marts 1720, død i København 19. april 1786), datter af generalløjtnant Johan Frederik Frølich. Hun fik 1769 ordenen l'union parfaite og 1777 rang med gehejmerådinder.

Hans datter Elisabeth Schøller (1744-1763) ægtede general Georg Frederik von Krogh (1732-1818).

Kilder 
 H.J. Huitfeldt-Kaas, "Stig Tonsberg Schøller", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Wille, Samling af Mindetaler, s. 21 f.
 Personalhistorisk Tidsskrift, 2. række, V, 239.
 Katalog over den historiske Udstilling i Throndhjem 1897, s. 93.

Nordmænd i 1700-tallet
Erhvervsfolk fra Danmark
Personer fra Trondheim
Stig Tonsberg
Stig
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kammerherrer fra Danmark
Konferensråder fra Danmark
Cecilie Christine Schøller

Cecilie Christine Schøller, født Sidsel Kirstine Frølich (16. marts 1720 på Teje ved Tønsberg – 19. april 1786 i København) var en dansk-norsk adelsdame, gehejmerådinde og forretningskvinde. Hun er bl.a. kendt for at have opført Stiftsgården i Trondheim.

Liv 
Hun blev født i Teie ved Tønsberg, som hendes far ejede fra 1720-1741, som datter af generalløjtnant Johan Frederik Frølich og dennes hustru Hilleborg von Wettberg, der havde mange aner i den danske højadel. Faderen havde desuden aner i Preussen og moderen var af dansk og tysk oprindelse. Cecilie (egentligt Sidsel) var opkaldt efter sin mormor Sidsel Grubbe, der var barnebarn af Claus Daa til Ravnstrup, som var i rigsrådet, rigsadmiral og lensherre i Trondheim. I 1740 flyttede familien til Trondheim da Johan Frederik Frølich blev general i Nordenfjells-området.

1. februar 1742 ægtede hun etatsråd og kammerherre Stig Tonsberg Schøller, der tidligere havde været gift med søsteren til den rige norske købmand Thomas Angell. En del af Angell's formue havnede således hos Schøller-familien. Sammen med Stig Tønsberg Schøller fik hun datteren Elisabeth, som giftede sig med Georg Frederik von Krogh, men døde kun tre år senere. Hun efterlod sig en søn, Stie Tønsberg Schøller von Krogh, der blev enearving, og som senere arvede Stiftsgården ved Cecilie's død.

Stig Tønsberg Schøller blev senere amtmand i Trondheim og fra 1766 også medlem af Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.
Da Cecilie blev enke i 1769 fik hun en stor arv udbetalt efter manden og fortsatte hans forretninger efter hans død, hvoraf hans savmølle er den mest notable. Hun arvede sine forældres hus i 1771 og købte flere af naboejendommene. I perioden 1774–1778 byggede hun Stiftsgården i hjertet af Trondheim, som er det største palæ i træ, der findes i Norden. Bygningen er udført i rokokostil med over 100 rum, og prisen på byggeriet er blevet estimeret til fem tønder guld. I 1800 blev det solgt til staten og i 1816 blev det brugt i forbindelse med kroningen af Karl 14., og siden 1906 har det været det officielle residens for den norske kongefamilie, når de besøger byen. Hun finansierede også Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab og blev regnet for en vigtig repræsentant for den kulturelle guldalder i Trondheim i 1700-tallet.

Fra 1783 boede hun permanent i København, og i 1786 døde hun i sit bypalæ der.

Hun fik 1769 ordenen l'union parfaite og 1777 rang med gehejmerådinder. Dette var den højeste titel givet til en ikke-adelskvinde fra Norge, og første gang, at titlen blev givet til en kvinde i hendes egen ret.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Cecilie Christine
Danskere i 1700-tallet
Modtagere af l'union parfaite
Juan Tomás de Boxadors y Sureda de San Martín

Juan Tomás de Boxadors y Sureda de San Martín, O.P. (født 3. april 1703 i Barcelona i Spanien, død 16. december 1780 i Rom) var en af Den katolske kirkes kardinaler. Han var dominikanernes generalmester.

Han blev kreert til kardinal i november 1775 under pave Pave Pius 6.s fjerde konsistorium.

Kardinaler fra Spanien
Katolske præster fra Spanien
Dominikanere
Personer fra Barcelona