kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mads og Mikkel 2

Mads og Mikkel 2 er en amerikansk tegnefilm fra 2006 og efterfølgeren til Disney-filmen Mads og Mikkel fra 1981. Filmen blev udgivet direkte på DVD i 12 december 2006 i USA og i 26 februar 2007 i Europa. Instruktør Jim Kammerud har tidligere instrueret Den Lille Havfrue 2 - Havets Hemmelighed og 101 Dalmatinere II: Kvik På Eventyr, og fra forfatter Roger S. H Schulman tidligere film omfatter Junglebogen 2, Balto, og Shrek.

Medvirkende 
 Jonah Bobo – Mikkel
 Harrison Fahn – Mads
 Reba McEntire – Dixie
 Patrick Swayze – Cash
 Vicki Lawrence – Granny Rose
 Jim Cummings – Waylon og Floyd
 Rob Paulsen – King
 Jeff Foxworthy – Lyle
 Stephen Root – Talent Scout

Eksterne henvisninger 
 

Disney tegnefilm
Amerikanske film fra 2006
Film fra Disney
Musicalfilm fra USA
Tegnefilm fra USA
Oskar Negt

Oskar Negt (født 1. august 1934 i Visjnevoje, Østpreussen) er en tysk filosof, socialteoretiker og marxist fra Frankfurterskolen. Han studerede filosofi og socialvidenskab hos Max Horkheimer og Theodor W. Adorno. Han har siden 1970 været professor i sociologi ved universitetet i Hannover.

Oskar Negt er blevet udnævnt til æresprofessor for Roskilde Universitet (RUC), som også har bidraget med at oversætte ham til dansk.

Udvalgt bibliografi 
 Det levende arbejde – den stjålne tid, 
 Sociologisk fantasi og eksemplarisk indlæring: til teori og praksis i arbejderuddannelsen, 
 Overvejelser til en kritisk læsning af Marx og Engels,

Referencer 

Filosoffer fra Tyskland
Sociologer fra Tyskland
Frankfurterskolen
Svanen-klassen

Svanen-klassen består af to sejlskibe der bruges til at uddanne kadetter til Søværnet. De to enheder er træbyggede og af Bermudarigget yawl typen.

Når skibene er på togt vil de normalt følges ad mens de ombordværende kadetter lærer om sømandskab og øver navigation og andre maritime færdigheder.

Referencer, kilder og eksterne links 

 Forsvaret.dk: Svanen-klassen
 Forsvaret.dk: Velkommen 1. Eskadre folder
 Flådens historie: Svanen-klassen

Skoleskibe
Krigsskibe fra Danmark
Dim Mak

Dim Mak (populært kendt som Death Touch) er et angreb på pressure points (ofte kaldet atemi i japansk kampsport og Chi Na i kinesisk). De områder af kroppen, man udfører angrebet på, svarer til dem, som akupunktur og andre kinesiske healingsformer er koncentreret omkring.

Tilhængere af Dim Mak siger, at udøverne er i stand til at forvolde betydelig skade på et individ ved at forstyrre eller helt stagnere dets "energi flow" (chi), som kan medføre alvorlige kvæstelser eller død.

Polemik 
Dim Mak er en teknik, hvis gyldighed ofte er betvivlet. Udøveren George Dillman er beskyldt for at være en bedrager, og hans opvisninger af teknikken er af mange anset for at være skuespil.
Teknikken er i sin tanke og handling temmelig enkel, men knap så let at udføre. Ved at placere et præcis slag mod brystkassen, er ideen at sætte "The Power Of The Punch" ( kraften af slaget ) ind til hjertet og der med enten, at få det til at stå stille eller komme ud af dens rytme. ( hjerteflimmer ) eller slå brystbenet (også kendt som solo-plex) ind i hjertet, som derved vil slå personen ihjel.   Der er ikke lavet et videnskabelig forsøg på at finde ud af hvem der kan eller ikke kan udføre sådan et slag, eller om det er muligt. Dog forsøgte en lille gruppe interesserede studenter, at invitere 5 vidt forskellige Martial art Experter i 1995 (kampsporteksperter) til, at udføre forsøget på en dukke. Forsøget viste at 2 ud af de 5, sandsynligvis kunne  udføre sådan et slag, da deres  slag  var kraftig nok til at udføre "the killing blow "

Referencer i fiktion 

 I animationsfilmen Kung Fu Panda fra 2008 demonstrerer sneleoparden Tai Lung og Mester Oogway Dim Mak teknikker, der paralyserer deres modstandere.

 I Bloodsport beviser Frank Dux, spillet af Jean-Claude Van Damme, at han er værdig til at deltage i Kumite-turneringen ved at demonstrere Dim Mak-teknikken overfor dommerne. Han udøver godt nok angrebet på en stak mursten i stedet for et menneske, hvortil Chong Li, spillet af Bolo Yeung, svarer: "Very good. But brick not hit back!"

Kilder 

Kinesisk kampsport
Chiles præsidenter

Dette er en liste over Chiles præsidenter siden uafhængigheden i 1810.

Ledere af Chile 1810-26 
…
 Bernardo O'Higgins (1817-23)
 Ramón Freire (1823-26)
…

Præsidenter af Republikken Chile 1826-1932 
…
 Ramón Freire (1827, 1829)
…
 José Joaquín Prieto (1831-41)
 Manuel Bulnes (1841-51)
 Manuel Montt (1851-61)
 José Joaquín Pérez (1861-71)
 Federico Errázuriz Zañartu (1871-76)
 Aníbal Pinto (1876-81)
 Domingo Santa María (1881-86)
 José Manuel Balmaceda (1886-91)
Borgerkrig
 Jorge Montt (1891-96)
 Federico Errázuriz Echauren (1896-1901)
 Aníbal Zañartu (12. juli 1901 – 18. september 1901)
 Germán Riesco (1901-06)
 Pedro Montt (1906-10)
...

Formændene for Socialistiske Republik Chile (1932)

Formændene for Chile (1932-Nuværende)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
Præsidenter
Lister over præsidenter
Personer fra Chile
Henrik Hartmann

Henrik Hartmann (født 7. januar 1952) er en dansk teaterleder.

Siden 1992 har han været teaterchef på Betty Nansen Teatret sammen med sceneinstruktøren Peter Langdal. Han er stifter af og direktør i C:NTACT-fonden, som er Betty Nansen Teatrets integrations- og udviklingsafdeling.

Henrik Hartmann startede som instruktørassistent i 1973 på Det Ny Teater, Gladsaxe Teater og Nørrebro Teater. Fra 1976-1980 arbejdede han som regissør på Gladsaxe Teater, og i årene 1980-1992 var han forestillingsleder på Det Kgl. Teater. 

Han modtog Håbets Pris i 2017.

Hartmann dannede tidligere par med skuespillerinden Helle Hertz.

Kilder og henvisninger
 

Teaterledere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Jørgen Presten

Jørgen Presten (også Georg?, Preston ) død 1553, var en nederlandsk musiker og komponist.

Liv og gerning 
Presten ses i 1551 at have stået i spidsen for Christian 3.s kantori som "sangermester". Denne betydelige kunstner var uden tvivl nederlænder og tilhørte i alt fald som komponist den nederlandske skole.

Presten døde under pesten 1553. Hans hustru overlevede ham.

Værker 
I kantoriets håndskrevne nodebøger, som bærer årstallet 1541 – det år, man begyndte at indføre musikstykker i dem og som endnu opbevares i Det Kongelige Bibliotek – findes henved en snes kompositioner af Presten.

Det første af disse stykker er komponeret 1543 over hertug Albrecht af Preussens – Christian 3.s svoger – symbolum Vertrau Gott allein, hvilket kunne tyde på, at Presten – ligesom det antages om Jørgen Heide, der dirigerede instrumentalmusikken - har stået i hertugens tjeneste, inden han kom til det danske hof. Hvornår dette skete, vides ikke.

Af Prestens øvrige kompositioner i kantoriets bøger nævnes eksempelvis Veni creator, In festo epiphaniæ: Surge illuminare i to dele, Peccavimus tibi, Appropinqvet i tre dele, Dies est lætitiæ. En del af dem er behandlinger af tyske koralmelodier.

Hvor skattet Presten var af sin samtid både som sanger og komponist, fremgår af de til Hans Madsen Høines latinske mindetale over professor Christen Mortensen Morsing (1554) føjede versificerede gravskrifter over Presten, dels af Høine selv, dels af Prestens ven og svoger Petrus Parvus Rosæfontanus

Noter

Litteratur 
Vilhelm Carl Ravn: "Preston, Jørgen" (i: Dansk Biografisk Lexikon, 1. udgave, bind XIII; Kjøbenhavn 1899; s. 284)

Musikere fra Nederlandene
Tjek fødselsår
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Perker (film)

Perker er en dansk novellefilm fra 2002. Filmen er instrueret af Dennis Holck Petersen og manuskriptet er af Frederik Meldal Nørgaard.

Filmen blev produceret af Dansk Novellefilm og Radiator Film.

Handling 
Lederen af skinheadgruppen White Rage bliver slemt invalideret efter et opgør med en rivaliserende indvandrerbande og han indlægges på hospitalet. Lillebroderen Jens er herefter den naturlige arvtager til banden. Men Jens er træt af vold og han indgår en aftale om våbenhvile med indvandrerbanden. Da det går op for Jens at hans tro hjælper Lars modarbejder ham i det skjulte, tvinges han til at vælge side. Slagsmålet mellem banderne er blevet en del af kampen om lederskabet i White Rage, og Jens' eneste allierede synes pludselig at være Mohammed, lederen af indvandrerbanden.

Medvirkende

Eksterne henvisninger 
 

Kortfilm fra Danmark
Danske film fra 2002
René-Antoine Ferchault de Réaumur

René-Antoine Ferchault de Réaumur ((født 28. februar 1683, La Rochelle, død 17. oktober 1757) Saint-Julien-du-Terroux) var en fransk pioner indenfor naturvidenskaben. Hans navn er især kendt ved hans 80-delte termometerskala, Reaumur-skalaen (På dansk stavet uden accent).

Réaumur begyndte med at studere jura, men vendte sig snart til matematik og naturvidenskab, og knap 20 år gammel udgav han sine første matematiske arbejder, der vidnede om stor evner.

1708 blev han på basis af en matematisk afhandling valgt til medlem af Videnskabernes Selskab i Paris. Hans formue satte ham i stand til at anvende hele sin tid på videnskabeligt arbejde, og han strakte sig over mange forskellige områder, hvilket dog mindskede dybden i hans studier.

Han skrev (1734-1742) Insekternes Naturhistorie i seks bind (Mémoires pour servir à l'histoire des insectes). Han studerede termometri, varmeledning og
kuldeblandinger, dannelsen af fiskeskæl og perler,
fremstilling af porcelæn og jern.

Eksterne henvisninger 

Matematikere fra Frankrig
Fysikere fra Frankrig
The Truman Show

The Truman Show er en amerikansk science-fiction komediedramafilm fra 1998, instrueret af Peter Weir efter manuskript af Andrew Niccol.

Handling 

Filmen handler om den 30-årige mand Truman Burbank, spillet af Jim Carrey, der som spædbarn lovligt er blevet adopteret af et tv-selskab for at blive hovedpersonen i et realityshow. Hele verden følger med i Trumans liv og opvækst, der foregår i en idyllisk lille by, der er byggt op i en verden, der består af et stort filmstudie. Truman har ingen viden om, at han ikke lever i en virkelig verden, og at hele hans tilværelse er tv-underholdning. Alle medvirkende i tv-showet, bortset fra Truman, kender til virkeligheden. 

For at få Truman til at blive i tv-studiets virkelighed har det været nødvendigt at fortælle Truman, at verden udenfor den lille by er farlig og ikke værd at besøge. For at fratage Truman lysten til at sejle over "havet" arrangeres en bådulykke, hvor Trumans far foregives at omkomme. 

Men i takt med, at Truman vokser op og stiller flere spørgsmål til de små uforståelige detaljer i showet, vokser Trumans lyst til at komme væk fra byen ...

Medvirkende 
 Jim Carrey
 Laura Linney
 Noah Emmerich
 Natascha McElhone
 Holland Taylor
 Ed Harris
 Paul Giamatti

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 1998
Film instrueret af Peter Weir
Film fra Paramount
Science fiction-film fra USA
Dramafilm fra USA
Komediefilm fra USA
Film produceret af Scott Rudin
Engelsksprogede film
Rutsj

Rutsj var et dansk tv-gameshow for børn, sendt første gang på DR1 i 2002. Figuren Vera (Michel Castenholt) var hovedvært og havde gennem flere programmer forskelige medværter. Både Signe Lindkvist, Camilla Ottesen og Peter Frödin har været medvært.

Programmet har senere været genudsendt under navnet "Rutsj klassik", hvor musik indslaget var klippet ud.

Historie

Oprindeligt skulle der havde være to hold med 3 deltager på hvert.

Oprindeligt kunne hvert holdt have fået forskellige mærkelige discipliner, og det var ikke nødvendigvis den, der udførte opgaven bedst, der vandt.

Format 
Programmet bestod af 5 gamerunder à hver 2 minutters varighed, hvor de 2 hold skulle deltage i diverse særprægede konkurrencer.
Vinderen af hver konkurrence fik lov til at vælge, hvilken præmie af to mulige de vil have med til "Det store præmieræs", mens modstanderen fik den anden præmie.
Oftest var der en attraktiv og en uattraktiv præmie. Hvis en konkurrence endte uafgjort, blev præmierne lagt i puljen, som holdene så havde mulighed for at vinde i finalen.
I de originale udsendelser var der desuden et musikindslag.

Hvert hold kom, mens de blev præsenteret, rutsjende ned ad en rutsjebane, som var stillet op blandt publikum, deraf programmets titel.

Gamerunder 
Hver gamerunde varede 2 minutter, undtaget var dog bl.a. "vennerunden", hvor hvert hold i stedet fik 1 minut.

I "vennerunden", som oftest blev brugt som startrunde, skulle hver deltager finde en seddel, som lå i en bestemt type objekter, der varierede i de forskellige programmer, som f.eks. i punge, tasker eller flødeboller.
På sedlen stod et spørgsmål om holdkammeraten, som skulle svares rigtig for at få et klistermærke; det hold der havde flest klistermærker fik lov til at vælge præmie først.

Derudover deltog holdene i diverse specielle konkurrencer som f.eks. "parre sko med bind for øjnene", "smøre hovedet ind i vaseline og flyt vatkugler fra en balje til en beholder, uden brug af hænder", "øs grød op på en tallerken på hovedet og hæld ned i baljen" m.m.

Finalen 
Finalen blev kaldt "Det store præmieræs".

I de tidlige programmer skulle én fra hvert hold stille sig op på en stor plade, hvor der var forskellige felter.
Den anden deltager stod for enden af "pladen" og trykkede på en knap, hvorefter et tilfældigt felt blev udvalgt.
Felterne havde forskellige betydning, som f.eks. at man kunne stjæle en præmie fra det andet hold, miste sin præmie til pulje, vinde nye præmier ved korrekt svar på et spørgsmål.
Turen gik på skift holdene imellem.

I de senere programmer var "pladen" erstattet af en boldmaskine, hvor boldene havde forskellige farver og betydninger, og et tryk på knap udløste en bold. Ellers var reglerne de samme, bortset fra at man ikke kunne miste sin præmie til puljen, og der var indført "tabt tur", hvis puljen var tom.

Eksterne henvisninger

Kilder 

DR-programmer
Gameshows fra Danmark
Børneprogrammer fra Danmark
Danske tv-serier fra 2000'erne
David Brewster

David Brewster (født 11. december 1781, død 10. februar 1868) var en skotsk videnskabsmand (fysiker), opfinder og forfatter. Han er bedst kendt som opfinder af kalejdoskopet. 

David Brewster kom allerede som 12-årig på universitetet i Edinburgh, hvor han studerede teologi. 
Brewster blev professor i fysik ved universitetet i Edinburgh og sekretær i Royal Society.

I 1808
overtog han redaktionen af Edinburgh Encyclopædia, hvor han arbejdede i 22 år. Mange artikler skrev han selv, ligesom han i 7. og 8. udgave af Encyclopædia Britannica har skrevet en række artikler om fysiske emner. Fra 1817 var han medudgiver af Edinburgh Philosophical Journal, senere kaldet Edinburgh Journal of Science og redigeret af Brewster alene. Foruden flere hundrede videnskabelige afhandlinger har han skrevet Treatise on Optics (1831), en for den tid meget fuldstændig lyslære. Omtrent fra samme tid er Letters on Natural Magic og Life of Sir Isaac Newton; senere (1841-46) skrev han Martyrs of Science (om Galilei, Kepler og Tycho Brahe). David Brewster ungdom var på en tid, da der kom nyt liv i lyslæren, og hans store interesse for dette fag, hans skarpe blik og utrættelige flid lod ham gennem mere end 60 års videnskabeligt arbejde gøre flere optiske opdagelser end nogen anden fysiker. Uden at være matematiker udredede han, ved sin store kombinationsevne, love, som tidens store teoretikere ikke havde kunnet finde, således 1815 loven for polarisationsvinklen ved lysets tilbagekastning, og omtrent på samme tid lovene for de toaksede krystallers forhold til lyset. 1816 opfandt han kalejdoskopet, 1849 stereoskopet med linser. Hans arbejder strækker sig over næsten hele lyslæren og har haft stor betydning for dens udvikling; men som teoretiker hørte han ikke til lederne, og han vedblev til sin død at foretrække Newtons, af alle andre forladte emissionsteori frem for
bølgeteorien. 

For sine videnskablige indsat blev han ophøjet til baronet. På hans forslag sammentrådte i 1831 i York en forsamling af naturforskere, som førte til oprettelsen af det videnskabelige samfund "British Association for the Advancement of Science"''. Allerede i 1825 valgtes han til korresponderende medlem af Institut de France. Han blev tildelt Copleymedaljen 1815, Rumfordmedaljen 1818 og Royal Medal 1830.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fysikere fra Storbritannien
Opfindere fra Storbritannien
Faglitterære forfattere fra Skotland
Medlemmer af Royal Society
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Fysikere fra Skotland
Modtagere af Copleymedaljen
Modtagere af Royal Medal
Briter i 1700-tallet
Briter i 1800-tallet
Præsidenter af Royal Society of Edinburgh
Gmund am Tegernsee

Gmund am Tegernsee (Gmund a.Tegernsee) er en kommune i Landkreis Miesbach i Regierungsbezirk Oberbayern i den tyske delstat Bayern. Den ligger på nordbredden af Tegernsee ved begyndelsen til floden Mangfall.

Byen er et tysk centrum for fremstilling af bøttepapir. Papirfabrikken Louisenthal GmbH, der er datterselskab af Giesecke & Devrient, fremstiller papir til pengesedler og værdipapirer. Gmund er væsentlig mindre præget af turisme end de andre kommuner ved Tegernsee.

I kommunen er der ud over Gmund landsbyerne Dürnbach, Moosrain, Ostin, St. Quirin, Louisenthal, Eck, Gasse, Festenbach, Finsterwald og Jägerwinkel.

Blandt de mest kendte personer, der har levet i Gmund, hører Reichsführer SS Heinrich Himmler og forbundskansler Ludwig Erhard.

Geografi 
Gmund ligger ved nordenden af Tegernsee ved udkanten af Alperne. Byens banegård har med timeforbindelse til München med Bayerische Oberlandbahn.

Til både Miesbach og Schliersee er der 10 km, til Holzkirchen og Bad Tölz 15 km, til Rosenheim 38 km og til delstatshovedstaden München 46 km. Til nabokommunerne Bad Wiessee, Tegernsee og Rottach-Egern er der ud over busforbindelse (Tegernsee-Ringlinie) også regelmæssig skibsforbindelse over søen.

Eksterne henvisninger
Feminaløbet

Feminaløbet er siden 2000 en serie på fire cirka 5 km motionsløb for kvinder, disse arrangeras i et samarbejde mellem Femina, OK Pan Aarhus i Aarhus, Odense Orienteringsklub i Odense, Københavns Idræts Forening i København og Aalborg Atletik og Motion i Aalborg.

Eksterne links 
http://www.femina.kvindeloeb.org/ 

Motionsløb i Danmark
Aura Noir

Aura Noir er et norsk black/thrash metal-band fra Oslo. Aura Noir er voldsomt påvirket af tidlige thrashbands såsom Slayer, Sodom og Kreator, og har dedikeret flere sange til sidstnævnte. Bandets sangtekster omhandler hovedsageligt blasfemi, døden og aggressivitet.

De var det første band til at skrive kontrakt med Peaceville Records' datterselskab Tyrant Syndicate Productions, som køres af Darkthrones to medlemmer Fenriz og Nocturno Culto.

Medlemmer 
 Aggressor (Carl-Michael Eide) – Guitar, bas, trommer (indtil 2005), vokal
 Apollyon (Ole Jørgen Moe) – Guitar, bas, trommer, vokal
 Blasphemer (Rune Eriksen) – Guitar

Diskografi

Studiealbum 
 1996: Black Thrash Attack
 1998: Deep Tracts of Hell
 2004: The Merciless
 2008: Hades Rise
 2012: Out to Die
 2018: Aura Noire

Ep'er 
 1995: Dreams Like Deserts

Opsamlingsalbum 
 2001: Increased Damnation
 2005: Deep Dreams of Hell

Demoer 
 1993: Unavngivet demo
 1994: Two Voices, One King

Splitalbum 
 2004: Überthrash (med Audiopain, Infernö og Nocturnal Breed)
 2005: Überthrash II (med Audiopain, Infernö og Nocturnal Breed)

Fodnoter

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside
 Tyrant Syndicate Productions 
 

Black metal-grupper
Metalgrupper fra Norge
Musikgrupper fra 1993
Virus (band)

Virus er et norsk avantgarde jazz rock-band der har kontrakt med Jester Records. Det blev dannet i 2000 af multiinstrumentalisten Carl-Michael Eide. Bandet betragtes som en fortsættelse af hans tidligere band Ved Buens Ende på grund af lignende musikalske elementer og en avantgarde form for usædvanlig eksperimentering, selvom bandet har sin egen karakteristiske lyd.

Medlemmer 
 Czral (Carl-Michael Eide) – Guitar, vokal
 Esso (Einar Sjurso) – Trommer

Tidligere medlemmer 
 Plenum (Petter Berntsen) – Bas

Diskografi

Studiealbum 
 2003: Carheart
 2008: The Black Flux
 2011: The Agent That Shapes the Desert
 2012: Oblivion Clock (EP)
 2016: Memento Collider
 2017: Investigator (EP)

Eksterne henvisninger 
 
 Virus Interview med Crzal, december 2008

Metalgrupper fra Norge
Musikgrupper fra 2000
Mogens Lyhne

Mogens Lyhne-Christensen (født 18. juni 1945 i København) er en dansk forfatter og oversætter. Mogens er far til skuespilleren Mia Lyhne og debattør Amalie Lyhne.

Han er læreruddannet fra Statsseminariet på Emdrupborg 1967-70 og har siden 1980 arbejdet som folkeskolelærer og bibliotekar ved Stengårdsskolen i Ølstykke.

Mogens Lyhne debuterede som forfatter med romanen Anders og damerne. En roman om sex og vold i 1974 og har siden udgivet flere romaner, heraf flere for børn og unge.

Han har desuden stået bag oversættelser af udenlandsk dramatik til Bristol Music Centers Teater, Betty Nansen Teatret, Århus Teater og Radioteatret.

Oversættere fra Danmark
Personer fra København
Romanforfattere fra Danmark
Børnebogsforfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Manuel Neuer

Manuel Peter Neuer (født 27. marts 1986 i Gelsenkirchen, Vesttyskland) er en tysk fodboldspiller, der spiller for FC Bayern München.

Før han kom til Bayern, havde han tilbragt hele sin karriere, som både ungdoms- og seniorspiller, som målmand hos Bundesliga-klubben Schalke 04 i sin fødeby Gelsenkirchen. Han var klubbens førstevalg på målmandsposten siden sæsonen 2006-07, og var blandt andet med til at nå kvartfinalerne i Champions League i 2008. I 1/8-finalen mod FC Porto blev han endda helten da han havde flere store redninger i den straffesparkskonkurrence, der sendte Schalke videre i turneringen.

Landshold 
Neuer står (pr. 6. november 2021) noteret for 107 landskampe for Tysklands landshold, som han debuterede for den 2. juni 2009 i en træningskamp mod De Forenede Arabiske Emirater. Han spillede som ungdomsspiller desuden adskillige kampe for de tyske hold på både U-18, U-19, U-20 og U-21 niveau. Han deltog ved VM i 2010 i Sydafrika, EM i 2012 og ved VM i 2014 i Brasilien, hvor tyskerne vandt guld. Han blev desuden kåret til turneringens bedste målmand.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Neuers egen hjemmeside
 

Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldspillere fra FC Schalke 04
Fodboldspillere fra FC Bayern München
Personer fra Gelsenkirchen
Verdensmestre i fodbold
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2010
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2012
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2014
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2016
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2020
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Jermaine Jones

Jermaine Jones (født 3. november 1981 i Frankfurt am Main, Vesttyskland) er en tysk/amerikansk fodboldspiller, der spiller som midtbanespiller. Gennem karrieren har han spillet for blandt andet New England Revolution, Colorado Rapids og LA Galaxy i USA, Besiktas JK i Tyrkiet, samt for Bayer 04 Leverkusen samt Eintracht Frankfurt.

Jones' ikke-tyske navn skyldes at hans far er amerikaner.

Landshold 
Jones står noteret for tre kampe for Tysklands landshold, som han debuterede for den 6. februar 2008 i en venskabskamp mod Østrig. Han blev efterfølgende udtaget til træningssamlingerne op til EM i 2008, men kom dog ikke med i landstræner Joachim Löws trup til slutrunden. I 2010 valgte han at skifte til USA's landshold, som han debuterede for i et opgør mod Polen. Skiftet blev muligt efter en regelændring fra FIFA, der tillader spillere at skifte landshold når man ikke har spillet en officiel kvalifikations- eller slutrundekamp. Siden da har han (pr. april 2018) spillet 69 landskamp for USA.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Tyskland
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2014
Fodboldspillere fra Eintracht Frankfurt
Fodboldspillere fra Bayer 04 Leverkusen
Fodboldspillere fra FC Schalke 04
Fodboldspillere fra Blackburn Rovers F.C.
Personer fra Frankfurt am Main