kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zeitz

Zeitz er en gammel by i Burgenlandkreis i den tyske delstat Sachsen-Anhalt. Den er beliggende ved floden Weiße Elstere 25 km nord for Gera og 40 km syd for Leipzig. Fra 1652 til 1718 var Zeitz hovedstad for hertugdømmet Sachsen-Zeitz Moritzburg Slot som residens for hertugerne. I byen ligger det tyske barnevognsmuseum.

Zeitz grænser til kommunerne Bergisdorf, Döbris, Droßdorf, Elsteraue, Geußnitz, Gleina, Grana, Nonnewitz, Theißen und Wittgendorf.

Bygninger 

Moritzburg Slot
Residensslottet Moritzburg er i barokstil, og indeholder den ældste bygning i Zeitz , Zeitzer Domkirke eller Dom St. Peter und Paul; de ældste dele af krypten er fra anden halvdel af 900-tallet.
I det 17. århundrede var krypten begraveslesplads for hertugerne af Sachsen-Zeitz, og deres kister står der stadig.

Michaeliskirche

"Michaeliskirche" der er nævnt tilbage til 1154, var oprindeligt en romansk basilika. I kirken opbevares et originalt tryk af Martin Luther's 95 sætninger fra 1517. Kirken er , som mange andre bygninger i Zeitz, tæt forbundet med Martin Luthers historie.

18. august 1976, begik præsten Oskar Brüsewitz fra Rippicha selvmord ved at sætte ild til sig, foran Michaeliskirche, som en protest mod DDRsystemet.

Rådhuset
Det sengotiske rådhus er bygget mellem 1504 og 1509, og rekonstrueret mellem 1907 1909.
Daphne du Maurier

Daphne du Maurier (født 13. maj 1907, død 19. april 1989) var en britisk forfatter.

Liv 
Du Mauriers far var skuespiller, og hendes bedstefar var den fransk-engelske forfatter George du Maurier.

Du Maurier skrev mest thrillers, hvoraf Rebecca var en kæmpesucces og kendt som hendes mesterværk. Alfred Hitchcocks film Jamaica-kroen (Jamaica Inn) og Rebecca er begge baseret på Du Maurier-romaner af samme navne, mens Fuglene er baseret på hendes novelle af samme navn. 

Du Mauriers levede i mange år i Cornwall, hvorfra hendes mor stammede. Mange af hendes bøger bruger dette grevskab.

Udvalgte værker

Romaner 
 Jamaica Inn (1936)
 Rebecca (1938)
 The Scapegoat (1957)

Skuespil 
 Rebecca (1940, efter romanen)
 The Years Between (1943)
 September Tide (1948)

Andet 
 The Infernal World of Branwell Brontë (1960; biografi af Brontë-søstrenes bror)
 Vanishing Cornwall (1967)
 Don't Look Now (1971; noveller, hvoraf en blev filmatiseret som Rødt chok)

Referencer 

Romanforfattere fra England
Novelleforfattere fra England
Dramatikere fra England
Biografiforfattere fra England
Personer fra London
Christen Sørensen

Christen Sørensen (født 2. marts 1945) er en dansk professor i økonomi, der tidligere var økonomisk vismand.

Sørensen er matematisk student fra Ribe Katedralskole i 1964 og blev kandidat i nationaløkonomi (cand.polit.) fra Københavns Universitet i 1972. Han arbejdede i Det Økonomiske Råds sekretariat fra 1972 til 1977, hvor han blev lektor i økonomi ved Københavns Universitet. Siden 1982 har han været tilknyttet Odense Universitet (fra 1998 Syddansk Universitet), hvor han også har været medlem af det akademiske råd ved universitetets samfundsvidenskabelige fakultet, formand for Økonomisk Studieråd og leder af Institut for Økonomi fra 1996-2001.

Fra 1985 til 1988 var han formand for Det Økonomiske Råd (overvismand), og dernæst i sin egenskab af bestyrelsesformand for AErådet fra 1988-2006 menigt medlem af Det Økonomiske Råd i samme periode. Fra 1986 til 1988 var han bestyrelsesformand i Københavns Fondsbørs, og fra 1996-1998 formand for Juristernes og Økonomernes Pensionskasse. Fra 1999 til 2002 var han medlem af TV 2's bestyrelse. Sørensen var desuden bestyrelsesmedlem for Socialforskningsinstituttet fra 1988-1989.

Eksterne henvisninger 
 Christen Sørensens cv på SDU's hjemmeside

Økonomiske vismænd fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Socialdemokrater fra Danmark
Ansatte ved Syddansk Universitet
Debattører fra Danmark
Nationaløkonomer fra Danmark
Ansatte ved Odense Universitet
Alumni fra Københavns Universitet
Studenter fra Ribe Katedralskole
Jean-Paul Rappeneau

Jean-Paul Rappeneau (født 8. april 1932) er en fransk filminstruktør.

Han arbejdede først som scenograf, fx med Louis Malle i Zazie dans le métro. Han instruere sin første film, La Vie de château, i 1966. Siden 1975 har han kun skrevet for sine egne film.

Udvalgte film 
 Livet på slottet (La Vie de château, 1966)
 Les Mariés de l'an II (1971)
 Le Sauvage (1975)
 Tout feu, tout flamme (1982)
 Cyrano de Bergerac (1990)
 Le Hussard sur le toit (Husaren på taget, 1995)
 Bon voyage (2003)

Eksterne links 
 

Filminstruktører fra Frankrig
César for bedste instruktør
Tomb Raider: The Last Revelation

Tomb Raider: The Last Revelation er fjerde spil i Core Designs Tomb Raider-serie. Det bygger videre på de tidligere udgivelsers gameplay, i et grafisk optimeret univers, hvor blandt andet hovedpersonen, Lara Croft, er modelleret efter forbedret standard. Spillet foregår i Cambodja og primært Egypten.

Gameplay 
Tomb Raider: The Last Revelation er et kombineret action-, adventure- og platformspil. Formålet er primært at løse gåder, der almindeligvis er adgangsgivende til det næste rum eller område. Nogle områder er udelukkende gådebaseret, mens andre er actionorienteret, og essentielt handler om at skyde fjender. For at kunne klare opgaverne er Lara blandt andet i stand til at gå, løbe, kravle, svømme, dykke, klatre og svinge i reb. Som noget nyt i forhold til tidligere udgivelser i serien, kan Lara også kigge til siderne uden at spilleren behøver dreje figuren. En tilsvarende funktion er dog i nyere spil erstattet med frihåndskamera kontrolleret med musen.

Historie 
På et tidspunkt i sin teenagealder rejser Lara rundt med sin mentor, Werner Von Croy. De lægger vejen forbi Angkor Wat-templet i Cambodja i søgen efter en mystisk "Iris." Men en ulykke tvinger Lara til at forlade Von Croy, for at redde sit eget liv. I nutiden, i Egypten, opdager Lara en gammel grav hvor den egyptiske gud Seth engang var holdt fanget. Uden overlagt intention får hun frigjort guden, og må involvere sig i et ræs mod tiden, for at bringe guden tilbage i fangeskab, og forhindre jordens undergang. Von Croy bliver Laras nye rival, fordi han er besat af Seth og han formår at gøre tingene mere kompliceret for den ombejlede heltinde. Lara rejser tværs over Egypten for at samle stykkerne af "Horus' armour" for at besejre Seth. Hun finder fragmenterne i Pharos, Temple of Isis, Temple of Poseidon og Cleopatras paladser. Hun forener dem i Temple of Horus for endegyldigt at besejre sin fjende, men Seth ankommer, ødelægger "the armour" og skubber amuletten i vandet. Lara genvinder besiddelse over amuletten, og forlader templet efter indgangen forsejles. Inden hun forlader templet lader hun Von Croy falde i døden.

Modtagelse 
Philip Christiansen fra gamereactor.dk giver The Last Revelation 9/10, og skriver: "[Det] bedste Tomb Raider-spil er lige blevet bedre!"

Fodnoter 

Computerspil fra 1999
The Last Revelation
Dreamcast-spil
Macintosh-spil
PlayStation-spil
Windows-spil
Peter Weir

Peter Lindsay Weir (født 21. august 1944) er en australsk filminstruktør.

Hans film Udflugten er en vigtig film i australsk filmhistorie og var en stor succes i både Australien og udlandet. Siden 1985 har han fortrinsvist arbejdet i USA. 

I filmen Gallipoli, skildres hvordan en gruppe unge australiere, en af dem spillet af en ung Mel Gibson, frivilligt melder sig ind i ANZAC (Australian New Zealand Army Corps) og rejser den halve jord rundt for, sammen med britiske hær og flåde, at deltage i den Første Verdenskrig, ved det helt mislykkede forsøg på at erobre Dardanellerne og Bosporen i Tyrkiet. Grunden var at flådens minister (The first Lord of the Admirality) Winston Churchill ville prøve at opnå kontakt mellem den britiske Middelhavsflåde og den russiske Sortehavsflåde, men tyrkerne havde fået strategisk hjælp fra Kejserriget Tyskland og general Otto Liman von Sanders, og alt hvad der kan gå galt i krig, gør det også for de australske soldater på den tyrkiske halvø Gallipoli. Filmen bygger på vikeligheden og må regnes for at være en anti-krigsfilm.

Peter Weir fik også opmærksomhed med filmen Master and Commander: The Far Side of the World i 2003, med Russel Crowe.

Udvalgte film 
 Homesdale (1971)
 The Cars That Ate Paris (1974)
 Picnic at Hanging Rock (Udflugten, 1975)
 The Last Wave (1977)
 Gallipoli (Ærens vej til Gallipoli, 1981)
 The Year of Living Dangerously (1982)
 Vidnet (1985)
 The Mosquito Coast (1986)
 Døde poeters klub (1989)
 Green Card (1990)
 Fearless (1993)
  The Truman Show (1998)
 Master and Commander: The Far Side of the World (Master and Commander – Til verdens ende, 2003)
 The Way Back (2010)

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra Australien
Personer fra Sydney
Marcel Ophüls

Marcel Ophüls (født 1. november 1927) er en tysk-fransk-amerikansk dokumentarfilminstruktør.

Liv 
Ophüls blev født i Frankfurt am Main, Tyskland, søn af filminstruktøren Max Ophüls. Han blev amerikansk statsborger i 1950, men arbejder ofte i Europa.

Hans film om Vichy-frankrig, Le Chagrin et la pitié, åbnede en lang debat om denne periode i fransk historie.

Udvalgte film 
 Peau de banane (1963; komedie)
 Le Chagrin et la pitié (1969)
 The Harvest of My Lai (1970)
 The Memory of Justice (1970-73; handler om Nürnbergprocessen)
 Hôtel Terminus: The Life and Times of Klaus Barbie (1989)
 November Days (1992; handler om Tysklands genforening)

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra Frankrig
Pierre Boulle

Pierre Boulle (21. februar 1912 – 30. januar 1994) var en fransk forfatter. Han er bedst kendt for to bøger: Broen over floden Kwai og Abernes planet.

Liv 
Pierre-François-Marie-Louis Boulle blev født i Avignon, Frankrig. I 1936 flyttede han til Sydøstasien. Under 2. verdenskrig var han  medlem af de Frie franske styrker og hemmelig agent.

Efter krigen flyttede Boulle til Paris og begyndte at skrive. Fra sine oplevelser under krigen frembragte han Broen over floden Kwai. Bogenblev en international bestseller og  filmatiseret af David Lean. (Boulle ses i en cameo-rolle  i én scene.)

Han er også en af Frankrigs vigtigste science-fiction forfattere. I 1968 blev hans roman Abernes planet filmatiseret.

Udvalgt bibliografi 
 Le Pont de la rivière Kwaï (Broen over floden Kwai, 1952)
 La Planète des singes (Abernes planet, 1963)
 Aux sources de la rivière Kwaï (1966; autobiografisk)
 La Baleine des Malouines (1983)

Eksterne henvisninger 
 

Romanforfattere fra Frankrig
Science fiction-forfattere fra Frankrig
Georg 1. Rákóczi

Georg 1. Rákóczi (8. juni 1591 – 11. oktober 1648) var fyrste af Transsylvanien fra 1630 til 1648.

Georg var søn af Siegmund Rákóczi, fyrst i 1607-08. Under Trediveårskrigen var han forbundsfælle med Sverige og Frankrig.

Se også 
 Transsylvaniens fyrster

Personer fra Ungarn
Fyrster af Transsylvanien
Fidibus (optænding)

En fidibus (tysk: Fidibus, svensk: fidibus, oprindelse ukendt) er betegnelse for en sammenfoldet strimmel papir til tænding af piber, pejse, ovne og lignende.

Fodnoter 

Brændstoffer og brændsler
Optænding
I favn

I favn er en filosofi omkring forældreskab, udviklet af den amerikanske børnelæge William Sears. Det videnskabelige fundament udgøres af tilknytningsteorien. Ifølge denne teori er behovet for stærkt følelsesmæssigt bånd mellem forælder og barn et basalt evolutionært behov, og et fundament under alle barnets fremtidige relationer.

De otte principper 
Filosofien er baseret på otte principper, som defineres som mål som forældre – hvis muligt – bør stræbe efter. Disse principper er:

 Forberedelse til graviditet, fødsel og forældreskab
 At give følelsesmæssig opmærksomhed og respons
 At amme
 At bære babyen i favnen eller i en slynge
 At sove sammen og/eller skabe trygge sovesituationer 
 At undgå hyppige og langvarige adskillelser
 At opdrage blidt og positivt
 At skabe balance i familiens liv

Historik 
Den engelske betegnelse er Attachement Parenting (AP), som på norsk oversættes til Tilknytningsomsorg, hvilket synliggør forbindelsen til tilknytningsteorien. Den danske betegnelse stammer fra bogen Kontinuumbegrebet af den amerikanske forfatter og antropolog Jean Liedloff.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 I Favn Danmark
 Attachment Parenting International 
 Ask Dr Sears
 
 Nona  - Magasinet for bæredygtigt familieliv 

Psykologi
Familie
Børn
Wiltshire

Wiltshire er et ceremonielt grevskab i det sydvestlige England.

Selvstyrende kommuner 
I 1997 blev Thamesdown Kommune selvstyrende og skiftede ved samme lejlighed navn til Borough of Swindon.

I 2009 blev de resterede fire kommuner slået sammen til Wiltshire County, under enhedsmyndigheden "Wiltshire Council". Hele det oprindelige område opretholder dog sin status som ceremonielt grevskab og der udnævnes fortsat både en Lord Lieutenant og en High Sheriff.

Byer 
De vigtigste byer er Swindon, som er en ret stor by, og Salisbury, der bl.a. er kendt for sin katedral. Andre kendte, mindre byer er Marlborough og den lille landsby Avebury.

Fortidsminder 
Avebury er kendt for sine mange fortidsminder, heriblandt Silbury Hill og Avebury Stone Circle.

Mest berømt er dog en række af Wiltshires fortidsminder, først og fremmest Stonehenge, og storgodserne Wilton House, Longleat og Stourhead.

Andre fortidsminder 
Andre kendte fortidsminder er:
 Old Sarum: En befæstet landsby fra den tidligste middelalder; kendt fra romanen Sarum af Edward Rutherfurd.
 The Ridgeway: En sti/vej fra forhistorisk tid.
 Landskabsfigurer af hvide sten og kalk såsom Westbury White Horse svarende til Uffington White Horse i nabogrevskabet Oxfordshire.

Galleri

Referencer
Woonsocket (Rhode Island)

Woonsocket er en amerikansk by i Providence County, i staten Rhode Island. I 2000 havde byen et indbyggertal på .

Ekstern henvisning
Woonsockets hjemmeside (engelsk) 

Byer i Rhode Island
Warwick (Rhode Island)

Warwick er en amerikansk by i Kent County, i staten Rhode Island. I 2010 havde byen et indbyggertal på 82.672.

Ekstern henvisning 
 Warwicks hjemmeside (engelsk)

Byer i Rhode Island
Resenbro

Resenbro ligger i Midtjylland og er en forstad til Silkeborg, beliggende i Linå Sogn ved Gudenåen, 7 km øst for Silkeborgs centrum med . Byen er en del af Silkeborg Kommune og hører til Region Midtjylland.

Der har tidligere været kro, kiosk, benzinstationer og flere dagligvareforretninger, nu er der plejehjemmet Røde Gård, en grillbar, Solbo, Resenbro Skole, Rema1000 (Skærbæk) og benzinsalg Motorbanen Jyllandsringen ligger i udkanten af Resenbro.

Historie 
Resenbro har fra gammel tid  været brosted over Gudenåen, da adelsvejen fra Skanderborg til Viborg gik den vej.

Jernbanen 
Den nedlagte Diagonalbanes første etape Silkeborg-Laurbjerg (1908-71) (lokalt kaldet Langåbanen), gik gennem Resenbro og havde station der med postekspedition og telegraf. Stationsbygningen er bevaret på Skærbækvej 1, og Natursti "Gjernbanen", der følger banens tracé næsten hele vejen fra Laurbjerg, slutter i byen. Fra Dybdalsvej er der desuden banesti til Silkeborg Station.

Resenbro havde 254 indbyggere i 1925, 225 i 1930, 251 i 1940, 340 i 1945, 315 i 1950, 409 i 1955, 436 i 1960 og 536 indbyggere i 1965.

Noter 

Byer i Silkeborg Kommune
Gudenå
Atropin

Atropin er et alkaloid som bl.a. kan udvindes fra Galnebær (Atropa belladonna) og andre planter i Natskygge-familien (Solanaceae). Det er navngivet efter Atropos, en af de tre skæbnegudinder i græsk mytologi.

Atropin betragtes normalt som en farlig gift, og de planter der indeholder atropin i større mængde, f.eks. Galnebær anses som regel for værende dødeligt giftige. Har man spist plantedele eller bær der indeholder atropin bør man straks søge læge. Atropin findes også i Bulmeurt, der dog ligesom galnebær er forholdsvis sjælden i Danmark. Galnebær ligner til forveksling kirsebær, mens der næppe er nogen der frivilligt vil indtage dele af bulmeurt. Desuden finde atropin i Pigæble og Engletrompet der begge er mere almindelige – både i haven og drivhuset.

Anvendelser 
Atropin bruges også som hjertemedicin og som modgift mod en række krigsgasser bl.a. Tabun (GA), Sarin (GB), Soman (GD) og VX.

Atropin hæmmer parasympaticus' virkning, og giver derved takykardi. Derfor bruges det til langsomme hjerterytmer, bradykardi.

Atropin kan bruge i hjertestop behandling, ved langsomme rytmer .

Atropin dryppet i øjnene får pupillerne til at udvide sig og blev almindeligt brugt af øjenlæger før i tiden. Anvendelsen af atropin til dette formål er blevet sjældnere, mest i forbindelse med at flere øjenundersøgelser foregår hos optikeren eller med mere moderne apparatur. I oldtiden brugte kvinder i overklassen atropin-mikstur dryppet i øjnene for at få større pupiller af rent kosmetiske årsager – heraf det videnskabelige efternavn for galnebær, belladonna, der betyder "smuk kvinde".

Eksterne links 
Du kan læse mere om atropin som lægemiddel på medicinhåndbogen.dk

Kemi 

Atropin er en blanding af D-hyoscyamin og L-hyoscyamin.

Lægemidler tilhørende fordøjelsesorganer og stofskiftet
Phenylforbindelser
Lubbock (Texas)

Lubbock (engelsk: ['lʌbək]) er en amerikansk by og administrativt centrum i det amerikanske county Lubbock County, i staten Texas. I 2004 havde byen et indbyggertal på .

Referencer

Ekstern henvisning 
 Lubbocks hjemmeside (engelsk)

Byer i Texas
Haslev udvidede Højskole

Haslev udvidede Højskole (kaldet HuH) var en højskole, som lå i Haslev. HuH blev grundlagt i 1916 af Indre Mission. Højskolen byggede på et kristent budskab og havde tilkytning til KFUM og KFUK.

HuH havde til sidst fire linjer:

 Musiker
 Vildmark
 Dialog
 Sydamerika

Bestyrelsen bag skolen, erklærede skolen konkurs i august 2010. HuH er nu lukket og bygningerne huser i dag et galleri og kursuscenter.

Kilder 

Udvidede Højskole
Nedlagte folkehøjskoler i Danmark
Ophørt i 2010
Udvidede Højskole
Suki

Suki er en fiktiv person fra Avatar, The Last Airbender.

Suki bor på øen Kyoshi island og er lederen af Kyoshi-krigerne. Suki bærer samme outfit som Avatar Kyoshi, der var en jordbetvinger. Suki kan ses første gang i første sæson, Vand episode 4, Kyoshi Island hvor hun ender med at falde for Sokka. 

Suki ses flere gange i løbet af anden sæson, Jord, men forsvinder derefter. Det bliver antydet i tredje sæson, Ild, at Azula har taget hende til fange. Efter at hun i anden sæson kæmpede mod hende i episoden Appa's lost days.

Figurer fra Avatar: The Last Airbender
Kalorimeter

Med et kalorimeter måler man hvor meget varme der frigøres/optages ved en kemisk reaktion hvorved entalpiændringen for den pågældende reaktion kan bestemmes. Disciplinen inden for den eksperimentelle fysik som beskæftiger sig med måling af varme kaldes kalorimetri.

Et kalorimeter består af et termisk isoleret system som ikke udveksler varme med omgivelserne (for eksempel en termokande) med en kendt varmekapacitet (). Varmen () som frigives eller optages under den undersøgte reaktion resulterer i en temperaturændring () af kalorimeteret som er proportional med kalorimeterets varmekapacitet. Ved at måle temperaturændringen kan mængden af varme som optages/frigøres beregnes med

Under en kemisk reaktion brydes og dannes kemiske bindinger. Det koster energi at bryde en binding, mens energi frigives når bindinger formes. Hvor stor en del af denne energi som omsættes til varme afhænger af hvor stor en del som under reaktionen omsættes til arbejde. Hvis kalorimeteret konstrueres så reaktionen foregår i en lukket beholder med konstant rumfang som det for eksempel er tilfældet i et såkaldt bombekalorimeter, udføres der intet tryk-rumfangsarbejde og al energi omsættes til varme. Hvis reaktionen foregår under konstant tryk vil den målte mængde varme i stedet svare til entalpiændringen for reaktionen. 

Et simpelt kalorimeter er f.eks. en isoleret beholder (f.eks. termokande) med vand. Man kan lade reaktionen forgå direkte i vandet eller i en indre beholder i vandet. Vandets temperaturændring kan nu bruges til at beregne den frigivne/optagne energi da vand har en velkendt specifik varmekapacitet.

Bombekalorimeter 

Et bombekalorimeter bruges til at at måle forbrændingsvarme. Denne type kalorimeter opererer ved konstant rumfang, og er derfor konstrueret til at kunne modstå et stort tryk. 

Bombekalorimeteret består af en ydre isoleret beholder fyldt med vand. Forbrændingseaktionen forløber i et indre kammer, som kaldes bomben. 

Måleinstrumenter
Termodynamik
Laboratorieudstyr
Iroh

Iroh er en fiktiv person i Nickelodeons animerede tv-serie Avatar, The Last Airbender.

General Iroh var oprindeligt først i køen til at blive den nye ildmester i Ildlandet, men efter hans nederlag ved Ba Sing Se og tabet af sin eneste søn Lu ten blev hans bror Ozai tronfølger. Iroh valgte at følge med sin nevø Zuko da han blev forvist fra Ildlandet. Iroh har flere gange givet udtryk for at han betragter Zuko som sin søn. Og på visse punkter er den følelse gengældt selvom Zuko ikke altid lader det vise. 

Iroh her også kælenavnet Vestens drage, da der går rygter om at han var den sidste i hele verden til at nedlægge en af de legendariske drager. Sandheden er dog, at Iroh har sagt at han nedlagde den sidste drage for at beskytte dragerne. Iroh er ikke voldelig af natur og afskyr al form for vold og aggression. 

Iroh elsker en god kop te og er typen der altid har noget vist at sige, selvom det ikke er altid at man forstår betydningen.

Personlighed 
Iroh lader som om at hans flugt fra Ildlandet bare er en forlænget ferie. Han fokuserer på afslapning og fornøjelser gennem første sæson i stedet for at ville fange Aang. Men under overfladen lurer en gammel mand, med megen erfaring og mange kneb i ærmet.

Iroh har en forkærlighed for mad, en god kop te og strategi spillet Pai Sho samt god musik. Han har lavet en fast musik aften på et af sine skibe(dette gjorde ham meget populær) hvor han selv synger og spiller. På grund af hans kærlighed til te har Iroh vist sig som en amatør botaniker med viden om forskellige planter. Dog har han det med at blande giftige og nyttefulde planter sammen.

Selvom Iroh er en ærefuld mand er han ikke mere ærefuld end at han lige kan snuppe en god parfume fra et kloster. Iroh viser respekt forståelse overfor andre kulture hvilket er en sjældenhed blandt folk fra Ildlandet. 

På trods af hans alder er Iroh en kvindecharmør. Hvis han har haft brug for det har han skruet op for charmen, hvilket har medført at han er blevet kaldt for lidt af en steg.

Figurer fra Avatar: The Last Airbender

es:Anexo:Personajes de Avatar: la leyenda de Aang#Iroh
Bantu

Bantu er en generel betegnelse på mere end 400 forskellige etniske grupper i Afrika, fra Cameroun til Sydafrika. De har et fælles sprog, bantusprog, og i mange tilfælde fælles sædvaner.

Sorte afrikanere blev tidligere kaldt "bantus" af det sydafrikanske apartheidregime, og begrebet har dermed et meget negativt fortegn i Sydafrika. Disse folk lever meget udbredt i Centralafrika. De er særligt kendt for det sammenbundne hår og deres udskilte kultur.

Se også 
 Bantusprog
 Bantustan

Afrika
Bantusprog