kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henning Ulrich von Lützow

Henning Ulrich von Lützow (født 7. september 1649 på Amtshuset i Lutter am Barenberg, død 8. oktober 1722) var en dansk stiftamtmand, gehejmeråd og hofmarskal, far til Christian Frederik og Charles Æmilius von Lützow.

Han var søn af Henning von Lützow til Hülseburg, Eickhoif og Backendorf i Mecklenburg og Clara Magdalene von der Asseburg. Efter at være opdraget i den ridderlige skole i Walkenried ved Nordhausen blev han 1663 page hos Frederik III, på hvis bekostning han 1669-70 rejste i udlandet og studerede i Leiden; ved kongens død blev han hjemkaldt og gjorde tjeneste som page til 1673, da han atter rejste i udlandet til 1675, i hvilket år han blev udnævnt til forskærer, hvorpå han 1679 blev kammerjunker.

5. maj 1681 blev Lützow gift med dronning Charlotte Amalies hofdame Eleonore Cathrine von Schagen (født 1650), datter af Otto von Schagen til Elsfleth i Oldenberg. Samme år blev han hofmarskal hos prins Frederik og udnævntes 1691 til stiftsbefalingsmand over Lolland-Falster samt amtmand i Nykøbing Amt, hvor han ejede Søholt, Ulriksdal og Sædingegård. 1692 døde Lützows hustru, hvorpå han 18. april 1693 atter giftede sig, med Anna Magdalene von Hardenberg (født 1672). Efter at han 1699 var blevet udnævnt til etatsråd og Hvid Ridder og 1706 til gehejmeråd, døde han 8. oktober 1722, hans hustru 1730 (begravet 25. december).

Kilder 
 C.E.A. Schøller, "Henning Ulrich von Lützow", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Henning Ulrich
Hofmarskaller fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Stiftamtmænd over Lolland-Falsters Stift
Amtmænd fra Danmark
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Gehejmeråder fra Danmark
Giovanni Fabriciaco

Giovanni Fabriciaco (også Fabriciazio eller Fabriaco) (fødsels- og dødsår ukendt) var en venetiansk statsmand og general af byzantinsk oprindelse.  Han var magister militum i Venedig i 742.  Under ham blev konflikten mellem Heraclia og Equilio afgjort.  Posten som doge blev genoprettet efter hans regeringstid da Teodato Ipato, som tidligere havde fungeret som magister militum, blev valgt til posten.

Kilder 
 Samuele Romanin, Storia documentata di Venezia, Pietro Naratovich tipografo editore, Venezia, 1853.

Se også 

Doger
Mekanisk regnemaskine

Gennem tiderne har man brugt flere typer af mekaniske regnemaskiner, hvoraf den første er kuglerammen. Indtil først i 1960'erne havde man klaret regnearbejdet på kontorer og andre steder ved hjælp af dels manuel udregning "med papir og blyant", med brug af forskellige former for regnestokke samt med mekaniske regnemaskiner som dem, der er nævnt nedenfor. De mekaniske regnemaskiner var indrettet til at stå på et (solidt) skrivebord, og de blev drevet enten af et håndsving eller af en indbygget elektromotor.

Mekaniske regnemaskiner 
I 1894 kunne en regnemaskine koste 190 kroner.

 Facit NTK (1954)
 Triumphator CRN1 (1958)
 Walther WSR160 (1960)
 Olivetti Divisumma 24 (1964)

Elektroniske regnemaskiner 
I starten af 1960'erne kom de rent elektroniske regnemaskiner på markedet (IBM demonstrerede en prototype i 1954): De var bygget op af utallige forskellige elektroniske komponenter og krævede strøm fra en stikkontakt, så de var stadigvæk lavet til at stå på et bord, og bestemt ikke "lomme-egnede".

Integrerede kredsløb 
Da teknikken bag det integrerede kredsløb var udviklet midt i 1960'erne, blev det muligt at samle store dele af kredsløbet til en regnemaskine i enkelte komponenter: I stedet for at skulle sammenføje tusinder af forskellige komponenter kunne man nu lave en regnemaskine ud fra f.eks. henved 20 integrerede kredsløb ("chips" i daglig tale).

Lommeregnere 
Derefter gik udviklingen i retning af den måde, man laver lommeregnere i dag: I 1969 kom den første regnemaskine (stadigvæk en "bord-regner"), hvor så godt som al elektronikken var samlet i ét integreret kredsløb. HP 9100A. TI SR-50 og TI SR-51 samt HP-35 (omvendt polsk) var de første matematiske Lommeregnere.

PC'er som regnemaskiner 
IBM PCén tog senere over ved større beregninger.

Referencer
Guillaume Guillon Lethière

Guillaume Guillon Lethière (født 10. januar 1760 på Guadeloupe, død 22 april 1832 i Paris) var en fransk maler. 

Lethière, der var elev af Doyen, var en i sin tid særdeles anset historiemaler, i hvis stærkt søgte atelier en mængde kunstnere uddannedes i klassisk maleri efter de Davidske formler. Hans Brutus dømmer sine sønner til døden (1801), i hvis nøgne skikkelser man mærker studierne efter romerske skulpturer, vandt stort bifald, vel også på grund af dets republikanske tendenser; et billede af lignende åndsindhold (ligesom det forrige nu i Louvres samlinger) er Virginias død, der først udstilledes 1831 og da i sit klassicistiske tilsnit stak stærkt af mod de nyere kunstretninger. Lethière var 1811—20 direktør for det franske Akademi i Rom, 1825 blev han professor ved École des beaux-arts. Billeder af ham findes i Versailles, museer i Amiens (Aeneas og Dido 1819), Bordeaux (Den hellige Ludvig besøger en pestsyg 1822) og andre steder.

Kilder 

 

Malere fra Frankrig
Historiemalere
Franskmænd i 1700-tallet
Franskmænd i 1800-tallet
Salmonsens
Modtagere af Prix de Rome for maleri
Riddere af Æreslegionen
Baixas

Baixas (på Catalansk: Baixàs) er en by og kommune i departementet Pyrénées-Orientales i Sydfrankrig.

Geografi 
Baixas ligger på Roussillon-sletten 10 km nordvest for Perpignan. Baixas grænser op til kommunerne Cases-de-Pène, Espira-de-l'Agly, Peyrestortes, Saint-Estève, Baho, Villeneuve-la-Rivière og Calce.

Borgmestre

Demografi

Udvikling i folketal

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Pyrénées Catalanes 

Byer i Pyrénées-Orientales
Calce

Calce er en by og kommune i departementet Pyrénées-Orientales i Sydfrankrig.

Geografi 
Calce ligger på Roussillon-sletten 15 km nordvest for Perpignan. Calce grænser op til kommunerne Cases-de-Pène, Baixas, Villeneuve-la-Rivière, Pézilla-la-Rivière, Montner og Estagel.

Borgmestre

Demografi

Udvikling i folketal

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Pyrénées Catalanes 

Byer i Pyrénées-Orientales
FA Cup finalen 2010

FA Cup Finalen 2010 var den 129. udgave af FA cup finalen. Kampen blev spillet 15. maj 2010 på Wembley Stadium, London, foran 88.000 tilskuere og 5 millioner britiske Tv-seere. Kampen blev spillet mellem vinderne af FA Cuppen 2009 Chelsea og FA Cuppen 2008 Portsmouth. Kampen blev dømt af dommeren Chris Foy fra Merseyside.

Kampen

Kilder 

Fodbold i 2010
2010
Sankt Clemens Kirke (København)

Sankt Clemens Kirke var en tidlig middelalderkirke i København, der lå under en bygning på Frederiksberggade 38.

Kirken nævnes første gang i skriftlige kilder i 1192. Udgravninger har vist, at kirken var bygget i munkesten, som brugtes i Danmark omkring midten af 1100-tallet, og den blev nedrevet omkring reformationen i 1536. Der er fundet grave og en engelsk mønt dateret til omkring 1070 ved udgravninger. Det indikerer, at der har ligget en kirke før, som sandsynligvis er opført i 1000-tallet, men den er ikke fundet.

Kilder 

Kirker i Københavns Kommune
Kirker i Københavns Stift
Nedlagte folkekirker i Danmark
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i København
Indre By (København)
Louis-Léopold Boilly

Louis-Léopold Boilly (5. juli 1761 i La Bassée, Nord – 4. januar 1845 i Paris) var en fransk maler, far til Julien Léopold Boilly.
 
Boilly uddannede sig på egen hånd i malerkunsten og forsøgte sig først med små genrebilleder og portrætter i Douai og Arras. Da han i en ung alder kom til Paris, lod han sig ikke der fange af det da herskende modemaleri, men tog med ædruelighed fat på skildringen af
hverdagslivets småbegivenheder.

Dette sikrer ham selv en kunsthistorisk interesse og hans arbejder med deres gode livsbilleder fra samtiden tillige et særlig kulturhistorisk værd. Hans naturiagttagelse befriede hans meget raske produktion – man nævner 5000 portrætter – fra det rent håndværksmæssige skær.

I Louvre findes blandt andet Diligencens ankomst (1803), i museet i Lille to andre hovedværker: Marats triumf og Isabeys atelier; to billeder kom til kunstmuseet i København.

Kilder 

 

Malere fra Frankrig
Franskmænd i 1700-tallet
Franskmænd i 1800-tallet
Salmonsens
Gunn-diode

En Gunn-diode – også kendt som en transferred electron device (TED) er en form for diode anvendt i højfrekvens elektronik. Gunn-dioden er sådan set en usædvanlig diode, da den kun består af N-doteret halvledermateriale, hvor de fleste andre dioder består af både P og N-doterede områder. I Gunn-dioden er der tre områder: to af dem er kraftigt N-doteret på hver terminal, med et tyndt lag af let doteret materiale imellem.

Når en spænding påtrykkes over Gunn-dioden, vil den elektriske gradient være størst over det tynde mellemområdelag, grundet at ledningsevnen her er ringest. Ved højere feltstyrker over det tynde mellemområdelag, vil dets modstand ændres, først falde – og med højere spændinger stige, hvilket vil hindre ledning og strømmen vil falde. Dette betyder at en Gunn-diode har et strøminterval med negativ differentiel modstand.

Den negative differentielle modstand kombineret med mellemlagets timing egenskaber, tillader konstruktion af en radiofrekvens kiposcillator bare ved at sende en tilpas middelstrøm gennem dioden. Gunn-dioder kan anvendes til oscillatorer ved 10 GHz og højere (THz) frekvenser, hvor en resonator typisk anvendes til at styre oscillationsfrekvensen. Denne resonator kan f.eks. være en bølgeleder, hulrumsresonator eller et YIG-filter. Afstemning gøres mekanisk ved at justere resonatorparametre eller i tilfældet med et YIG-filter ved at ændre magnetfeltets styrke.

Galliumarsenid baserede Gunn-dioder laves til frekvenser op til 200 GHz, galliumnitrid baserede enheder kan anvendes op til 3 terahertz.

Gunn-dioden er baseret på Gunn-effekten, og begge er opkaldt efter fysikeren John Battiscombe Gunn, der ved IBM i 1962 opdagede effekten fordi han nægtede at acceptere de inkonsistente eksperimentielle resultater i galliumarsenid som "støj" – og fandt "støj"-årsagen.  Alan Chynoweth fra Bell Telephone Laboratories, viste juni 1965 at kun en transferred-electron-mekanisme kunne forklare de eksperimentielle resultater.

Kilder/referencer 

Dioder
Negativ differentiel modstand
Gabriel-François Doyen

Gabriel-François Doyen (20. maj 1726 i Paris – 13. marts 1806 i Sankt Petersborg) var en fransk historiemaler.

Biografi 
Doyen kom efter en læretid under Carle van Loo på Rom-prisen til Italien, hvor han påvirket af Pietro da Cortonas kunst tilegnede sig et flot malerisk foredrag og en kæk linieføring med dristige forkortninger. Han blev 1776 professor ved Académie royale de peinture et de sculpture, udsmykkede Gregor-kapellet i Invalidedomen (scener af Sankt Gregors liv) og var blandt andet midt i en frugtbar virksomhed for oprettelsen af et museum for inddraget kirkeligt gods m. v., da han af Katarina den Store kaldtes til Rusland, hvor han spillede en betydelig rolle og blev akademiprofessor. I Petersborg bevares også flere af hans værker. Kendte arbejder fra den franske tid: Virginias død (1758), Jupiter og Hebe (museet i Langres), Den hellige Genoveva befrier Paris fra pesten (Saint Roch i Paris) m. v.

Kilder 

 

Malere fra Frankrig
Historiemalere
Franskmænd i 1700-tallet
Salmonsens
Personer fra Paris
Medlemmer af Académie royale de peinture et de sculpture
Modtagere af Prix de Rome for maleri
Pin-diode

En pin-diode er en halvlederdiode med et relativt bredt, let doteret område (eng. intrinsic dansk 'iboende') mellem en p-type halvleder og en n-type halvleder område. P-type og n-type områderne er typisk relativt kraftig doteret fordi de også anvendes som ohmske forbindelser.

Det brede intrinsic-område er i kontrast til en ordinær pn-diode. Det brede intrinsic-område gør at pin-dioden er en ringe ensretter ved højere frekvenser – f.eks. 3 MHz (en typisk funktion af en sædvanlig diode), men det gør pin-dioden anvendelig som dæmper, hurtig kontakt, fotodetektor – og højspændingselektronik anvendelser.

Karakterisering 

En pin-diode opfylder standard diode ligningen for lavfrekvenssignaler. Ved højere frekvenser opfører dioden sig som en næsten perfekt (meget linær, selv for store signaler) resistor. Der er en relativ stor mængde lagret elektrisk ladning i intrinsic-området. Ved lave frekvenser når ladningen at blive fjernet i spærreretningen og dioden er ikke ledende. Ved højere frekvenser er der ikke nok tid til at fjerne ladningen, så dioden slukker aldrig. Pin-dioden har en dårlig reverse recovery time.

Resistansen ved højere frekvenser er omvendt proportional med middelstrømmen gennem dioden. En pin-diode kan derfor virke som en variabel modstand ved højere frekvenser. Denne højfrekvens resistans kan variere over et bredt interval (fra 0,1 ohm til 10 kΩ i nogle tilfælde), men det anvendelige er typisk mindre.

Det brede intrinsic-område betyder også at dioden har en lav anode-katode kapacitans når spærrespændt.

En pin-fotodiode er følsom overfor røntgenstråle- og gammastråle-fotoner. Det betyder at den kan anvendes som detektor for disse strålinger – og det betyder også at de i andre brugssammmenhænge utilsigtet kan give fejlsignaler under røntgenbestråling og gammabestråling.

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger 
 The PIN Diode Designers' Handbook 

Dioder
Optoelektroniske komponenter
Effektelektronik

ja:PINダイオード
Rejseplanen

Rejseplanen.dk er en søgemaskine for den offentlige transport i Danmark. Siden ejes af aktieselskabet Rejsekort & Rejseplan A/S.

Rejseplanen.dk blev lanceret den 1. oktober 1998 og er med over 30 millioner opslag hver måned (2018) Danmarks største offentlige internetservice.
Med Rejseplanen kan man planlægge rejser med alle offentlige tog og busser samt visse færger, baseret på data fra de enkelte trafikselskaber.

Baggrund 
Rejseplanen er baseret på systemet HAFAS fra den tyske ingeniørfirma HaCon.

Kritik 
Rejseplanen fik kritik, da den under VM i landevejscykling i København i 2011, instruerede bilister til at køre igennem afspærrede områder.

Firmaet 
Rejseplanen A/S blev grundlagt den 1. januar 2003, og ejer og administrerer i dag Rejseplanen.dk. Medejerne tæller trafikselskaberne:

 BAT (Bornholm)
 DSB
 FynBus
 Metroselskabet
 Midttrafik
 Movia
 Nordjyllands Trafikselskab
 Sydtrafik

Kilder 

Transportvirksomheder i Danmark
Etableret i 2003
Websteder
Original Dubliners

Original Dubliners (1966-1969) er et dobbelt opsamlingsalbum af The Dubliners fra 1993. De medvirkende er Ronnie Drew, Barney McKenna, Luke Kelly, John Sheahan og Ciarán Bourke.

Albummet indeholder tidligere udgivet materiale fra deres albums A Drop of the Hard Stuff (1967), More of the Hard Stuff (1967), Drinkin' and Courtin' (1968), At It Again (1968) og Live at the Albert Hall (1969).
Alle deres sange fra Major Minor Records er inkluderet undtaget "Dirty old Town", "Hand Me Down Me Petticoat", "Herring", "I Know My Love" og "My Little Son".

Spor

CD et 
 "Seven Drunken Nights
 "The Galway Races"
 "The Old Alarm Clock"
 "Colonel Fraser & O'Rourke's Reel"
 "Rising Of The Moon"
 "McCafferty"
 "I'm A Rover"
 "Weila Waila"
 "The Travelling People"
 "Limerick Rake"
 "Zoological Gardens"
 "The Fairmoye Lasses And Sporting Paddy#"
 "The Black Velvet Band"
 "Poor Paddy On The Railway"
 "Seven Deadly Sins"
 "Net Hauling Song"
 "Nancy Whiskey"
 "Many Young Men Of Twenty"
 "Paddy's Gone To France/Skylark" (instrumentalt medley)
 "Molly Bawn"
 "The Dundee Weaver"
 "The Irish Navy"
 "Tibby Dunbar"
 "The Inniskillen Dragoons"
 "I Wish I Were Back In Liverpool"
 "Go To Sea No More"

CD to 
 "The Piper's Chair/Bill Hart's Jig /The Nights Of St Patrick" (instrumentalt medley)
 "Darby O'Leary"
 "All For Me Grog"
 "Cork Hornpipe" (live i The Albert Hall)
 "Peggy Gordon"
 "Maid Of The Sweet Brown Knowe"
 "Quare Bungle Rye"
 "Flop Eared Mule (Donkey Reel)
 "Dicey Rilley"
 "Whiskey On A Sunday"
 "Gentleman Soldier"
 "Navvy Boots" (live i The Albert Hall)
 "Maids When You're Young Never Wed An Old Man"
 "Rattling Roaring Willie"
 "Mrs McGrath
 "Carolan Concerto
 "The Parting Glass"
 "Muirsheen Durkin"
 "A Nation Once Again"
 "Whiskey in the Jar"
 "The Auld Triangle"
 "A Pub With No Beer"
 "Kelly The Boy From Killan
 "Croppy Boy"
 "Sullivan John"
 "Come And Join The British Army"
 "(The Bonnie) Shoals Of Herring"
 "Mormon Braes"
 "Drink It Up Men
 "Maloney Wants A Drink"

Referencer 

The Dubliners-opsamlingsalbum
Opsamlingsalbum fra 1993
Step-recovery-diode

Indenfor elektronik er en step-recovery-diode (SRD) en halvlederdiode som har egenskaben at lave ekstremt korte pulser. SRD kaldes også en snap-off diode eller charge-storage diode eller memory varactor og har flere forskelligartede anvendelser indenfor mikrobølge elektronik som pulsgenerator (frekvenskamgenerator) eller parametrisk forstærker.

Kilder/referencer 
 .
 .
 .

Eksterne henvisninger 

 .
 . It is a PhD thesis in which an SRD is a key element. Chapter 5 is particularly relevant.

Dioder
SRD

SRD har flere betydninger:
 Services Reconnaissance Department – et australsk 2. verdenskrigs agentur
 Step-recovery-diode – en type halvlederdiode
 Strathcona Regional District – en regional myndighed i British Columbia, Canada
3. etape af Tour de France 2012

Tredje etape af Tour de France 2012 var en 197 km lang kuperet etape. Den blev kørt tirsdag den 3. juli fra Orchies til Boulogne-sur-Mer.

 Etape: 3. etape
 Dato: 3. juli
 Længde: 197 km
 Gennemsnitshastighed: 41,772 km/t

Point- og bjergspurter

Pointspurt (Senlecques) 
Efter 119 km

1. bjergspurt (Côte de L'Éperche) 
4. kategori stigning på Côte de L'Éperche, efter 132 km (193 m; 0,7 km à 6,9 %)

2. bjergspurt (Côte de Mont Violette) 
3. kategori stigning på Côte de Mont Violette, efter 163,5 km (173 m; 1,0 km à 9,2 %)

3. bjergspurt (Côte de Herquelingue) 
4. kategori stigning på Côte de Herquelingue, efter 181 km (115 m; 1,7 km à 5,8 %)

4. bjergspurt (Côte de Quéhen) 
4. kategori stigning på Côte de Quéhen, efter 185 km (109 m; 1,4 km à 5,9 %)

5. bjergspurt (Côte du Mont Lambert) 
3. kategori stigning på Côte du Mont Lambert, efter 190,5 km (150 m; 1,3 km à 8,4 %)

6. bjergspurt (Boulogne-sur-Mer) 
4. kategori stigning på Côte de Boulogne-sur-Mer, efter 197 km (63 m; 0,7 km à 7,4 %)

Resultatliste

Manglende ryttere 
 109  Kanstantsin Siutsou (SKY) udgik efter styrt.
 169  José Joaquín Rojas (MOV) udgik efter styrt.

Referencer

Ekstern henvisning 
 Etapeside  på Letour.fr   

 03

en:2012 Tour de France, Prologue to Stage 10#Stage 3
Mount Nimba Strict

Mont Nimba naturreservat er et naturreservat og verdensarvområde som ligger i grænseområde mellem Guinea og Elfenbenskysten. En udvidelse af reservatet ind i Liberia er foreslået.

Reservatet omfatter 180 km² (130 km² i Guinea og 50 km² i Elfenbenskysten) omkring bjerget Mount Nimba, og består af bjerget, der er 1.752 moh., savanner ved bjergets fod op til 550 moh, tæt urskov mellem 600 og 1-000 moh. og de unikke højtliggende savanneagtige græssletter på bjergskråningerne over 1.000 moh. Alle vegetationstyper har en meget varieret flora.

I reservatet lever mere end 200 endemiske dyrearter, blandt andet civetter (Civettictis ) og desmerdyr, dykkerantiloper (Cephalophinae), padder og chimpanser.

Den første fredning i området var i Elfenbenskysten i 1943 og Guinea i 1944. Guineas del af reservatet blev verdensarvområde i 1981, og Elfenbenskystens del blev indlemmet i verdensarvområdet i 1982. Efter at en jernåre blev opdaget og forsøgt udvundet blev reservatet i 1992 opført på listen over truede verdensarvsteder.

Eksterne kilder og henvisninger 

 UNEP World Conservation Monitoring Centre: faktaark

Verdensarvsområder i Afrika
Elfenbenskystens geografi
Guineas geografi
Grænseoverskridende beskyttede områder
Jean-Baptiste Isabey

Jean-Baptiste Isabey (født 11. april 1767 i Nancy, død 18. april 1855 i Paris) var en fransk tegner og portrætmaler i miniatur, far til Eugène Isabey. 

Isabey, efterhånden elev blandt andet af Girardet, Dumont og David, kom efter de første trængselsår, hvor David gav ham økonomisk rygstød, snart til ære og værdighed. Under de skiftende regimer forblev han på gunstens tinde. Med portrætter af Marie Antoinette med flere vandt han ry; han portrætterede medlemmer af den konstituerende forsamling, han blev Josephines hofmaler, tegnelærer for Marie Louise, udførte på Talleyrands foranledning portrætter fra Wien-kongressen, blev Karl X’s hofmaler, under Louis Philippe adjungeret konservator for de kongelige samlinger, og Louis Napoleon tilstod ham 1848 6000 francs i årpenge. 

Blandt hans mange ypperlige miniaturer regnes portrætterne af Napoleon til de bedste (han malede også Napoleon og hans marskaller på en Sèvres-vase). Et hovedværk (Førstekonsulens tropperevu i Tuileriegården) kom til Louvre, Wienkongressen til Windsor Castle; til England kom ligeledes det berømte "Marskalstaflet" (Napoleon med sine generaler). Også som litograf fik Isabey betydning: Voyage en Italie i 30 blade m. v. Isabeys kunst er godt repræsenteret i Louvre og Versailles-museet; den svenske konges samling i Stockholm omfatter dygtige miniaturer af Napoleon, kejserinde Josephine, Marie Louise, kongen af Rom m. v.

Kilder 

 

Malere fra Frankrig
Portrætmalere
Tegnere fra Frankrig
Franskmænd i 1700-tallet
Franskmænd i 1800-tallet
Salmonsens
Personer fra Nancy
Min klub først

"Min Klub Først" er en sang af Rosa Lux, Alberte og Josephine Winding. Sangen udkom først på Albertes album Fjerde Til Venstre i marts 2011. Efterfølgende udkom den på Rosa Lux album Monsters fra maj 2012.

Sangen var ugens uundgåelige på P3 i april 2011.

Ideen til sangen kom efter en diskussion en nat i en bar mellem Alberte og Rosa Lux om, hvornår man er for gammel til at gå i byen. Rosa Lux skrev melodien samme nat, og Alberte arbejdede videre på teksten i de følgende dage. Efterfølgende blev og så Albertes datter Josephine Winding inddraget.

Kilder 

Sange fra Danmark
Beverly Hills 90210 (sæson 5)

Sæson 5 af Beverly Hills 90210, en amerikansk teenage drama tv-serie  begyndte den 7. september 1994. Sæsonen sluttede den 24. maj 1995 efter 32 episoder.
Sæsonen blev udgivet på DVD som en otte-disk box sæt under titlen Beverly Hills 90210: The Fifth Season den 29. juli 2009 af CBS DVD.

Medvirkende

Andre medvirkende

Episoder

Kilder 

Sæsoner af Beverly Hills 90210
Cask strength

Cask strength er et mål på whiskys alkoholstyrke når den modner i fadet (cask) inden den hældes på flaske.

Whisky i fadet har oftest en alkoholstyrke omkring 60-65%. Almindeligvis nedvandes whiskyen, så alkoholstyrken i slutproduktet ligger omkring 40%-46%. Whisky der hældes på flaske i "ufortyndet" og dermed original styrke sælges som "cask strength".

Whisky
Eugène Isabey

Eugène Louis Gabriel Isabey (født 28. juli 1804 i Paris, død 26. april 1886 i Lagny) var marine- og genremaler og litograf, søn og elev af Jean-Baptiste Isabey. 

Allerede 1830 var han kongelig marinemaler og deltog i toget til Algier. Det er også især hans marinestykker med de kraftige maleriske effekter, der en tid bragte ham så højt i ry, men han malede også landskaber, historiske genrebilleder m. v., var i det hele uhyre produktiv, en dreven virtuos, der i varme mættede ateliertoner frembragte flotte, om end ikke alt for lødige virkninger, således i en række historiske kostumebilleder med en broget figurstaffage i teatermæssig arrangement. Et hovedværk: "Kampen ved Texel" (1839) i Versailles-Museum, "De Ruyter’s Indskibning" (1850) i Louvre. Han er rigt repræsenteret i de franske museer, ses også jævnlig i tyske (bl.a. i Berlins Nationalgalleri), to billeder i Stockholms Nationalmuseum. Foruden olien dyrkede Isabey med dygtighed vandfarven og tegninger på sten.

Kilder 

 

Malere fra Frankrig
Marinemalere
Franskmænd i 1800-tallet
Salmonsens
Personer fra Paris
Aulacomniaceae

Aulacomniaceae er en familie af mosser. Kun slægten Aulacomnium er repræsenteret i Danmark, med i alt 2 arter:

 Aulacomnium 
 Hymenodontopsis 
 Mesochaete

Eksterne henvisninger 
 Bernard Goffinet – Bryology (and Lichenology) Taksonomi

 

Plantefamilier
Rhizogoniales

Rhizogoniales er en orden af mosser. Den omfatter 3 familier, hvoraf to er repræsenteret i Danmark.

 Aulacomniaceae
 Orthodontiaceae
 Rhizogoniaceae

Eksterne henvisninger 
 Bernard Goffinet – Bryology (and Lichenology) Taksonomi

Mosordener