kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Martin Joensen (musiker)

Martin Joensen (født 27. august 1953 i Vestmanna) er en færøsk musiker, sanger, sangskriver og kunstmaler. Han har spillet med i flere forskellige bands, bland andre country bandet Vestmenn i 1980'erne. Han har også digtet sange til andre færøske sangere, f.eks. Eivør Pálsdóttir og Hallur Joensen. I 2006 udgav han en digtsamling med egne digte. Han blev født i Vestmanna, hvor han også voksede op. Hans forældre var Emil Joensen av Heygum, Vestmanna, og Maria Joensen (født Jacobsen) fra Vatnsoyrar. Han var næstældst af fire søskende. Han tog realeksamen i 1970 og gymnasiebevis fra Hoydalar i 1973. Han er uddannet tekniker og grafiker fra Skolen for Brugskunst i 1982. Den første sangtekst, der blev brugt blev udgivet som sang var sangen “Svarti Ravnur”, som Kræklingar indspillede i 1975-76. Han blev medlem af bandet Vestmenn i 1982, hvor han var en af forsangerne. Bandet udgav fem albums.

Diskografi

Egne albums 
 Morgun, 1986
 Skuggagestir, 1991
 Blátt í støðum, 1993
 Áraløg (opsamlingsalbum), 2002
 Á Brúnni, 2006
 Kvøld, 2010

Albums med Vestmenn 
 Brot, 1983
 Kanska í dag, 1985
 Vestmenn 3, 1988

Bibliografi 
 Martin Joensen: Lat meg goyma teg - Tekstir, tónar og tekningar 1970 - 2006, Sprotin 2006.

Digte og oversættelser til andre sangere

Eivør Pálsdóttir 
Han har digtet sange til Eivør Pálsdóttir:
 Mannabarn
 Kavin kom

Hallur Joensen 
Martin Joensen har digtet og oversat flere sange, som Hallur Joensen synger:
 "Kyss ein eingil hvønn morgun" (oversat)
 "Eingin annar" (digtet)
 "Enn stendur hurð mín opin" (digtet sammen med Jákup Zachariassen)
 "Her í bygdini" (oversat. Originaltitel: In a Town This Size)
 "Nú kanst tú hava tað so gott" (digtet)
 "Gyltu Ljósakrúnurnar" (oversat. Originaltitel: Crystal Chandeliers)
 "Tá eg komi fram"

Linda Andrews 
 Kavajól (Let it snow) - Martin Joensen har omskrevet sangen. Ord til den originale tekst: Sammy Cahn / Melodi: Jule Styne.
 Jól eru í hondum (happy xmas/war is over) Martin Joensen har oversat efter origianalteksten af John Lennon

Gunnar Justinussen 
 Lívið er ov stutt til klandur - Martin Joensen har oversat/omskrevet til færøsk efter “We Believe in Happy Endings” efter Bob McDill.
 Enn eina ferð - Ord: Martin Joensen, 2008 / Melodi: Jákup Zachariasen
 Luossabiddarin (Omkring tiggarn från Luossa) Martin Joensen oversatte efter den originale tekst af Dan Andersson

Hæder 
• 2022 - FMA. Ársins Tónleikaheiður 
 2007 - Mentanarvirðisløn M. A. Jacobsens
 1981 - Barnamentanarheiðursløn Tórshavnar býráðs (Tórhavn byråds børnekulturpris)

Referencer 

Sangere fra Færøerne
Countrymusikere
Elementary

Elementary er en amerikansk tv-serie og en moderne fremstilling af Arthur Conan Doyles karakter Sherlock Holmes. Tv-serien blev sendt fra 2012-2019. Den er skabt af Robert Doherty, med Jonny Lee Miller som Sherlock Holmes og Lucy Liu som dr. Joan Watson.

Serien foregår i New York i stedet for London, men viser derudover en række klassiske Sherlock Homes elementer.

Medvirkende

Hovedroller
 Jonny Lee Miller som Sherlock Holmes
 Lucy Liu som Dr. Joan Watson
 Aidan Quinn som Captain Thomas "Tommy" Gregson
 Jon Michael Hill som Detective First Grade Marcus Bell
 John Noble som Morland Holmes (Sæson 4)
 Nelsan Ellis som Shinwell Johnson (Sæson 5)

Tilbagevendende
 Ophelia Lovibond som Kitty Winter
 Ato Essandoh som Alfredo Llamosa
 Rhys Ifans som Mycroft Holmes
 Natalie Dormer som Irene Adler/Jamie Moriarty
 Sean Pertwee som Gareth Lestrade
 Candis Cayne som Ms. Hudson
 Betty Gilpin som Fiona 'Mittens' Helbron
 Jordan Gelber som Dr. Eugene Hawes, M.E.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Dramaserier fra USA
Amerikanske tv-serier fra 2010'erne
Krimiserier fra USA
Sherlock Holmes
Tv-programmer fra CBS
Planter i rummet

Planter i rummet er planter, der dyrkes i rummet, typisk i et vægtløst miljø, men under tryk og et i øvrigt kontrolleret miljø. I forbindelse med menneskelig rumfart kan de benyttes til føde eller til at rense luften ombord på rumfartøjet eller på sigt i en rumkoloni. Planter kan omdanne kuldioxid til vigtig ilt og kan kontrollere luftfugtigheden i kabinen i rumfartøjet.

Et problem med plantevækst i rummet er at få planterne til at gro uden påvirkning af tyngdekraft. Den manglende tyngdekraft vanskeliggør udviklingen af rødder, ligesom det er vanskeligt at få tilvejebragt næring til rødderne.

Man har i mange år forsøgt at få planter til at vokse i rummet. Det er lykkedes for forskere at få en plante til at vokse i rummet, på en rumstation. Første gang det lykkedes for kosmonauter at få en plante til at vokse, blomstre og sætte frø, var i 1982 ombord på Saljut 7, hvor planten Almindelig gåsemad blev dyrket, men nogle mener, at det allerede lykkedes  i 1971. Men flere kilder skriver, at den første plante voksede i 1982.

En frøkenhat sprang ud i rummet 2016, hvor astronauten Scott Kelly skrev på sin twitter first ever flower grown in space, make it's debut!.

Der har været flere andre. ISS laver meget avancerede forsøg på deres rumstation.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Animals and man in space. A chronology and annotated bibliography through the year 1960, rubicon-foundation.org 

Rumfart
Planter
Liv i rummet
Eva Drachmann

Eva Drachmann (født 4. november 1874 i København, død 23. februar 1954 i Hørsholm) var en dansk maler, tegner og forfatter.

Eva var datter af marinemaler Holger Drachmann og Vilhelmine Erichsen, men blev efter forældrenes skilsmisse adopteret af moderens nye mand Valdemar Hilarius-Kalkau.
Gift første gang 31. januar 1899 med juristen Holger Federspiel ved en ceremoni på Bangsbo Hovedgård da sognepræsten i den lokale Flade Kirke, nægtede at vie parret i sognets kirke med henvisning til Evas fars gudsløse livsstil.. Gift anden gang 7. maj, 1910 på Frederiksberg Rådhus med overretssagfører Folmer Middelboe Dyrlund, men de bliver skilt i 1948.

Hun debuterede i bogform i 1953 med biografien Vilhelmine, min mor, og blev for denne tildelt Drachmannlegatet samme år. Som billedkunstner har hun bl.a. lavet plakatdesign til Politiken (1898). Nordjyllands Kystmuseum ejer en række af hendes tegninger, primært udført under hendes ophold på Bangsbo.

Hun er begravet på Mariebjerg Kirkegård i Gentofte.

Referencer

Litteratur 
 Hans Lyngby Jepsen: Glade sommerdage. Kredsen om Bangsbo i 1890'erne. Lindhardt og Ringhof, 2017.

Eksterne henvisninger 

Kvindelige forfattere i det 20. århundrede
Kvindelige kunstnere fra Danmark
Gerd la Cour

Gerd la Cour (født Marie Nielsen 24. marts 1920 i Egersund, Rogaland, Norge) er en dansk forfatter.

Gift 25. november 1942 med forfatteren Paul la Cour. Gerd la Cour samarbejdede efter mandens død i 1956 med Ole Wivel om at samle og færdigredigere tre af Paul la Cours vigtigste bøger i forfatterskabet, Efterladte digte, De knuste sten og Solhøjde, der alle udkom på forlaget Gyldendal. Hun modtog samme år Drachmannlegatet for arbejdet med Paul la Cours manuskripter.

Noter 

Kvindelige forfattere i det 20. århundrede
Digtere fra Danmark
Redaktører fra Danmark
Skarsgård

Skarsgård er et norsk og et svensk efternavn.

Kendte personer med dette efternavn omfatter:

 Alexander Skarsgård (født 1976), svensk skuespiller og instruktør
 Bill Skarsgård (født 1990), svensk skuespiller
 Gustaf Skarsgård (født 1980), svensk skuespiller
 Stellan Skarsgård (født 1951), svensk skuespiller

Kildehenvisninger 

Norske efternavne
Svenske efternavne
Sofie Kirk Kristiansen

Sofie Kirk Kristiansen (født 18. november 1976 i Billund) er en dansk plantageejer og LEGO-arving. Hun regnes som én af de rigeste kvinder i Danmark.

Hun har en bachelor i etnografi og socialantropologi fra Aarhus Universitet.

Privat 
Sofie Kirk blev 9. september 2005 gift med Christopher Kiær Thomsen.

I bryllupsgave fra brudens forældre, fik brudeparret Klelund Plantage syd for Grindsted. Plantagen blev købt for 87 mio. kr. af PKA. Parret valgte at rive det gamle jagtslot ned for i stedet at opføre et nyt til over 50 mio. kr. I efteråret 2014 blev parret skilt, og Sofie Kirk blev sammen med parrets to døtre boede på Klelund.

Sofie Kirk er datter af Kjeld Kirk Kristiansen, barnebarn af Godtfred Kirk Christiansen og oldebarn af LEGOs grundlægger Ole Kirk Christiansen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Sofie Kirk Kristiansen  på lego.com

Erhvervsfolk fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Personer med tilknytning til LEGO
Personer fra Billund
Kirkbi
Milliardærer fra Danmark
Marjorie Main

Marjorie Main (født Mary Tomlinson; 24. februar 1890, død 10. april 1975) var en amerikansk teater,- tv- og filmskuespiller.

Hun var I 1930'erne virksom på Broadway og medvirkede i 1929-1957 i over 80 film. I 1948 blev hun nomineret til en Oscar for bedste kvindelige birolle for sin præstation i Ægget og jeg. I 1957 blev hun nomineret til en Golden Globe for sin præstation i Folket i den lykkelige dal.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Indiana
Amerikanere i 1800-tallet
Amerikanere i 1900-tallet
Pseudonymer
Ellen Corby

Ellen Hansen Corby (født 3. juni 1911, død 14. april 1999) var en amerikansk manuskriptforfatter og skuespiller. Hun er bedst husket for rollen som bedstemor Esther Walton på CBS tv-serien The Waltons, som hun vandt tre Emmy Awards for. Hun var også nomineret til en Oscar og vandt en Golden Globe for sin præstation som tante Trina i I Remember Mama (1948).

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Wisconsin
Manuskriptforfattere fra USA
Amerikanere i 1900-tallet
Dansk-amerikanere
Oscar-nominerede skuespillere
Elsa Lanchester

Elsa Lanchester (født Elizabeth Sullivan; 28. oktober 1902, død 26. december 1986) var en amerikansk teater- og filmskuespiller.

Som barn optrådte hun med Isadora Duncans dansetrup i Paris og begyndte sin skuespillerkarriere på et børneteater i London.

Filmdebut i 1927 i One of the Best.

I 1929 giftede hun sig med skuespilleren Charles Laughton; de forblev gift indtil hans død 1962.

Sammen rejste de til Hollywood i 1934, hvor Lanchester blev en populær skuespiller. Hun spillede nogle karakterroller, men var bedst i mindre eller komiske roller.

Nogle af hendes mest mindeværdige roller er Anna af Kleve i Henrik den Ottendes privatliv fra 1933 og i titelrollen som Bride of Frankenstein i 1935.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra USA
Personer fra London
Amerikanere i 1900-tallet
Ethel Waters

Ethel Waters (født 31. oktober 1896, død 1. september 1977) var en amerikansk sanger og skuespiller.

Opvækst 
Ethel Waters tilhørte de mest populære sorte kunstnere i 1920'erne og 1930'erne, men havde en hård baggrund. Hun blev født som følge af voldtægt af en tolv årig pige og voksede op under vanskelige og omgående forhold i Philadelphia.

Karriere 
Efter turnering som sanger og danser i Vaudeville etablerede hun sig i New York i 1919. Hun debuterede i 1921 på den lille label Cardinal, men snart skiftede til den mere berømte Black Swan, hvor hun ofte var ledsaget af Fletcher Hendersons orkester. Arkene var så store salgssucceser, at selv nogle rent instrumentale optagelser med Hendersons orkester blev udgivet under navnet Ethel Waters' Jazz Masters!

Waters tidlige repertoire bevægede hovedsageligt i blues, men i løbet af 1920'erne årene udviklede hun gradvist mod en bredere repertoire af jazz og populærmusik. Ud over sine optagelser optrådte hun også i forskellige shows og film, herunder Check and double check, hvor hun optrådte sammen med Duke Ellingtons orkester. Dette gjorde også Waters virkeligheden på den berømte Cotton Club i Harlem, og her introducerede hun Harold Arls klassiske melodi Stormy weather. Hun var også den første sorte kunstner til at udføre i landsdækkende radiosendinger.

I 1940'erne og 1950'erne investerede Waters mere i film- og teaterforestillinger end på den rene vokalkarriere. Hun var en stor succes på Broadway og blev nomineret til en Oscar for bedste kvindelige birolle i filmen Pinky 1949. I slutningen af 1950'erne, kom hun til at have en stærkere religiøs engagement og turnerede med gospelprædikanten Billy Graham.

Eksterne henvisninger 

 

Sangere fra USA
Jazzmusikere fra USA
Skuespillere fra Pennsylvania
Amerikanere i 1800-tallet
Amerikanere i 1900-tallet
Oscar-nominerede skuespillere
Merida Cykler

Merida er en taiwanesisk cykelproducent, grundlagt i 1972 af ingeniør Ike Tseng. Selskabet har dets F&U-afdeling placeret i Tyskland. 

I 2001 overtog Merida 49 % af aktierne i den amerikanske cykelproducent Specialized. 

Merida sponserer også professionelle cykelhold, som blandt andet .

Galleri

Eksterne henvisninger 

 Meridas officielle websted

Sportsudstyrsproducenter fra Taiwan
Etableret i 1972
Cykelproducenter
Cykelmærker
Hope Emerson

Hope Emerson (født 30. oktober 1897, død 24. april 1960) var en amerikansk sanger og skuespiller.

Efter hendes studier på West High School i Des Moines flyttede Emerson i 1916 til New York hvor hun spillede på vaudeville-teatre.

Emerson lavede sin Broadway-debut i Lysistrata i 1930. Hun lavede sin debut i Smiling Faces (1932), men vendte tilbage til teatret. I 1940'erne var Emerson kendt i USA som Elsie Cow's stemme i Borden Milks radioreklame.

Med en længde på 188 centimeter og en vægt på 109 kilo var Emerson en kraft i både film og teater. Hun vendte tilbage til Hollywood i 1946 og spillede karakterroller. Blandt hendes mest mindeværdige roller var som en cirkuskone, som vidnede til højre for Adams ribben (1949) og som en postordrebrud i Kvinderne drog vestpå (1952). Hendes mest berømte rolle, som den sadistiske kvindelige fangevogter Evelyn Harper i Indespærret (1950), som gav hende en nominering til en Oscar for bedste kvindelige birolle.

Hun spillede også roller i tv og havde en regelmæssig rolle i Peter Gunn, for hvilken hun modtog en nominering til en Emmy i 1958 og The Dennis O'Keefe Show (1959).

Emerson døde af leversygdom i en alder af 62 år og blev begravet på Grace Hill Cemetery i sin hjemby Hollywood.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Iowa
Amerikanere i 1800-tallet
Amerikanere i 1900-tallet
Christina Juhl Johansen

Christina Juhl Johansen (født 17. juli 1992 i Tommerup Stationsby) er en dansk roer, der ved VM i roning 2017 sammen med sin makker Lærke Berg Rasmussen debuterede som duo ved VM og vandt bronze i deres bådtype, toer uden styrmand. Hun stiller op for Danske Studenters Roklub i København.

Opvæskt  
Juhl Johansen er opvokset i Tommerup Stationsby, og gik på Giersings realskole. Derefter tog hun studentereksamen på Odense Tekniske Gymnasium, hvor hun sluttede i sommeren 2012. Herefter læste hun Mar A på HF i 3 måneder, inden hun i 2013 startede med at læse kemi og bioteknologi på Syddansk Universitet i Odense. Året efter flyttede hun studiet til Danmarks Tekniske Universitet (DTU).

Roning 
I marts 2010, da Christina Juhl var 19 år gammel, gik hun i 1.G på Odense Tekniske Gymnasium, og roede i Odense Roklub, var hun igennem grundige tests hos Dansk Forening for Rosport og Team Danmark. Disse tests gjorde at Juhl Johansen blev tilbudt at blive eliteroer.

I sommeren 2014 flyttede hun til København, for at komme tættere på træningsfaciliteterne på Bagsværd Sø og hos Team Danmark. Samtidig blev hun medlem af Danske Studenters Roklub.

Da Anne Dsane Andersen efter Sommer-OL 2016 indstillede karrieren, skulle der findes en ny makker til Lærke Berg Rasmussen i den danske båd, toer uden styrmand. Her blev Christina Juhl Johansen valgt, og den danske duo vandt sølv ved EM i roning i maj 2017. Dette var deres første internationale finale-optræden i samme båd. Ved VM i roning 2017 i september vandt de bronzemedaljer.

Referencer 

Roere fra Danmark
Personer fra Tommerup Stationsby
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 2020
Nancy Olson

Nancy Olson (født 14. juli 1928) er en amerikansk teater- og filmskuespiller.

Olsons far var læge. Hun studerede ved University of California, Los Angeles, hvor hun medvirkede i skolekomedier. I 1949 skrev hun en kontrakt med filmselskabet Paramount og samme år, hun gjorde hun filmdebut som skuespiller. Det følgende år blev hun nomineret til en Oscar for sin rolle i Sunset Boulevard. I denne og flere andre film spillede hun overfor William Holden.

I årene 1950-1957 var hun var gift med sangskriver Alan Jay Lerner, med hvem hun havde to døtre, Liza og Jennifer. Olson trak sig tilbage fra filmen i 1955, men kom tilbage i 1960, dog kun i små roller.

Olson giftede sig med 1962 med Alan Livingston, direktør for pladeselskabet Capitol Records. De forblev gift indtil han døde i marts 2009. Med Livingston havde hun en søn.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra USA
Personer fra Milwaukee
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet
Joan Blondell

Rose Joan Blondell (født 30. august 1906, død 25. december 1979) var en amerikansk skuespiller og model.

Blondell, født ind i en vaudeville-familie i New York og tilbragte sin barndom turnere rundt i USA, Europa, Kina og Australien, og som i mange forskellige varieteer med sine forældre. Hun vandt en skønhedskonkurrence som Miss Dallas og fik roller på Broadway, herunder musicalen Penny Arcade, hvor hun spillede overfor James Cagney. Hun og James Cagney kom til Hollywood i begyndelsen af 1930'erne og indspillede flere film med hinanden, herunder Sinners' Holiday og The Public Enemy.

Hun blev nomineret til en Oscar for bedste kvindelige birolle for sin præstation i rollen som Annie Rawlins i Det blå slør fra 1951.

Privatliv 
Blondell var gift tre gange, herunder i årene 1936-1945 med skuespiller Dick Powell og 1947-1950 med filmproducenten Michael Todd.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra New York
Modeller fra USA
Personer fra New York City
Amerikanere i 1900-tallet
Oscar-nominerede skuespillere
Mildred Dunnock

Mildred Dunnock (født 25. januar 1901, død 5. juli 1991) var en amerikansk teater-, tv- og filmskuespiller. Dunnock har en stjerne på Hollywood Walk of Fame for sine bidrag til film.

Karriere 
Efter en række roller på Broadway modtog Dunnock ros fra kritikere for sin rolle som en walisisk lærer i The Corn is Green fra 1940. Dunnock filmdebuterede i filmatiseringen af skuespillet i 1945 overfor Bette Davis.

I 1940'erne spillede Dunnock primært på scenen i dramaer som Another Part of the Forest (1946) og En sælgers død (1948). Sin involvering i filmatiseringen af skuespillet gav hende sin første Oscars nominering. Hun modtog sin anden nominering for i Baby Doll (1957). Dunnock optrådte også i film som Hvem har dræbt Harry? (1955), Reno-brødrene (1956), Peyton (1957), Nonnen (1959), Ikke for penge (1960) og Ungdoms søde fugl (1962). Hun spillede den kørestolsbundne kvinde, som Richard Widmark satte ned for en trappe i Dyrekøbt (1947).

Ud over sin succesfulde karriere i teater og på film medvirkede Dunnock ofte i forskellige tv-serier i gæsteroller, og senere i sin karriere i flere tv-film, herunder en tilpasning af En sælgers død.

Privatliv 
Dunnock var gift med Keith Urmy fra 1933 indtil hendes død. Parret havde et barn. Hun døde af naturlige årsager i Oak Bluffs, Massachusetts 1991, 90 år gammel.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Maryland
Personer fra Baltimore
Amerikanere i 1900-tallet
Oscar-nominerede skuespillere
Hollywood Walk of Fame
Colette Marchand

Colette Janine Marchand (født 29. april 1925, død 5. juni 2015) var en fransk balletdanser, koreograf og skuespiller. Hun var nomineret til en Oscar for bedste kvindelige birolle i 1952 for sin præstation som Marie Charlet i Moulin Rouge, instrueret af John Huston.

I løbet af sin dansekarriere blev hun anset for at være en af de største dansere i Europa, kendt som "Les jambes" (Benene), sammen med Violetta Elvin, Zizi Jeanmaire, Yvette Chauviré, Janine Charrat og Margot Fonteyn. Marchand rejste rundt om i verden som danser og dansede med mange af de største balletdansere fra 1940'erne og 1950'erne.

Privatliv 
Marchand blev født i Paris, Frankrig, datter af Alice (født Lioret) og Roger Marchand. Hun begyndte sin karriere på Paris Opera Ballet.

Hun blev gift med Jacques Bazire, den musikalske direktør for Roland Petit Ballet. Hun døde den 5. juni 2015, 90 år gammel, og blev overlevet af sin søster, Yvonne (Marchand) Le Bras.

Karriere 
Hun optrådte som en prima ballerina på Broadway i Roland Petits Les Ballets de Paris (1949 & 1950). I 1950-showet optrådte Marchand et balletstykke med titlen The Boiled Egg, for hvilket hun modtog gode anmeldelser. I 1951 havde hun en fremtrædende rolle i Broadway musicalen Two on the Aisle, der løb for 276 forestillinger. I begyndelsen af 1950'erne, mens de optrådte på Broadway, blev Marchand omtalt i flere magasiner, herunder LIFE, og ville gøre optrædener på New York City tv-shows, herunder Ford Star Revue, Colgate Comedy Hour og Ed Sullivan Show.

I 1951 udlånte hun sin stemme til Isidore Iso' Venom and Eternity. I 1952 modtog hun en Golden Globe Award som mest lovende kvindelige nykommer i Moulin Rouge, samt en nominering til BAFTA for mest lovende nykommer. I 1953 blev hun instrueret af Orson Welles i The Lady in the Ice. Hendes andre filmoptræden var sjældne: Ungarische Rhapsodie, Par Ordre du Tsar og den musikalske kortfilm Romantic Youth (også som koreograf) (alle 1954).

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Dansere fra Frankrig
Skuespillere fra Frankrig
Koreografer fra Frankrig
Personer fra Paris
Franskmænd i 1900-tallet
Franskmænd i 2000-tallet
Oscar-nominerede skuespillere
Nina Foch

Nina Foch (født 20. april 1924, død 5. december 2008) var en nederlandsk teater-, tv- og filmskuespiller.

Foch blev Oscar for bedste kvindelige birolle som Erica Martin i Chefen er død (1954). Hun medvirkede også i film som Spartacus, En amerikaner i Paris (1951) og De Ti Bud (1956). 

I tv-serien NCIS, hun spillede retsmedicineren Ducky Mallards mor.

Nina Foch underviste på USC School of Cinematic Arts fra 1960 til sin død i 2008.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Nederlandene
Personer fra Leiden
Nederlændere i 1900-tallet
Nederlændere i 2000-tallet
Katy Jurado

María Cristina Estela Marcela Jurado García, bedre kendt som Katy Jurado (født 16. januar 1924, død 5. juli 2002) var en mexikansk skuespiller, journalist og filmkritiker.

Hun blev født i en velhavende familie, hvis ejendom senere blev konfiskeret af regeringen. Efter at have medvirket i en række film i sit hjemland kom hun til Hollywood som kor for mexicanske magasiner. Der blev hun opdaget af John Wayne og lavede sin amerikanske filmdebut 1951 i I arenaens sol. Hun spillede sensuelle og eksotiske roller i en serie af film, hvoraf den mest mindeværdige er Sheriffen. Hun blev nomineret til en Oscar for bedste kvindelige birolle i Den brudte lanse.

Hun har en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved adressen 7065 Hollywood Blvd.

Privatliv 
Jurado var gift to gange, første gang med en mexicansk skuespiller, anden gang med skuespiller Ernest Borgnine i 1959-1964.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Mexico
Journalister fra Mexico
Personer fra Guadalajara
Mexikanere i 1900-tallet
Mexikanere i 2000-tallet
Golden Globe for bedste kvindelige birolle
Jan Sterling

Jan Sterling (født 3. april 1921, død 26. marts 2004) var en amerikansk teater-, tv- og filmskuespiller.

Hendes familie tilhørte det bedre borgerskab. Hun modtog scenestræning på Fay Compton's School i England og gjorde Broadway-debut i 1938. Hun blev filmet i 1948. Blandt hendes mest berømte film er Ingen vej tilbage fra 1954.

Sterling har en stjerne på Hollywood Walk of Fame for sine præstationer i film.

Filmografi (udvalg) 
 1948 – Johnny Belinda
 1951 – Forside-sensation!
 1951 – Det var kattens
 1951 – Hvedebrødsdage
 1954 – Ingen vej tilbage
 1956 – 1984
 1956 – Jo hårdere falder de
 1958 – Kathy O
 1969 – The Minx
 1980 – My Kidnapper, My Love (TV-film)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

 

Skuespillere fra USA
Personer fra New York City
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet