kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pave Pius 4.

Pave Pius 4. (født 31. marts 1499, død 9. december 1565) var pave fra 1559, hvor han blev valgt, frem til sin død d. 9. december 1565. Han blev født Giovanni Angelo Medici og ledede Tridentinerkoncilet i dets bedste år.

Paver fra Italien
Pius
Estrup (slægt)

Estrup er en dansk slægt, hvis stamfader, Christen Estrup (død 1757), der først var forpagter på Lindenborg Gods, senere bosat i Nibe, blev fader til by- og rådstueskriver i Helsingør, etatsråd Lauritz Christian Estrup (1753-1826) og til magister Peder Estrup (1756-1818), der med stor dygtighed beklædte embedet som rektor i Randers, hvor han senere virkede som sognepræst og provst. Sidstnævntes ældste datter ægtede professor, konferensråd Laurids Engelstoft, hans sønner var borgmester i Odense, konferensråd Christian Estrup (1790-1868), der ikke efterlod sønner, lægen Peder Jungersen Estrup (1791-1830), som gik i russisk tjeneste, men hvis efterkommere lever her i landet, og historikeren, etatsråd, dr.phil. Hector Frederik Janson Estrup, der var fader til statsmanden, konseilspræsident Jacob Brønnum Scavenius Estrup (1825-1913). Denne blev bl.a. fader til kammerherre, hofjægermester Hector Estrup til Ormstrup og Kongsdal (1860-1914), til Adam Estrup til Fårupgård (1864-1934) og til cand.theol. Jacob Estrup til Skaføgård (1870-1941).

Hector Estrup (1860-1914) var fader til kammerherre, hofjægermester, cand.phil Jacob Estrup (1897-1987) til Kongsdal og til kammerherre, hofjægermester, cand.jur. Niels Rudolph Estrup (1899-1973) til Skaføgård og Fjeld, som var gift med Thalia født baronesse Wedell-Wedellsborg og forældre til nationaløkonomen, professor, dr.polit og kammerherre Hector Estrup (1934-2016) til Skaføgaard, hofjægermester, forstkandidat Vilhelm Estrup (1936-2013) til Fjeld og civilingeniør, dr.merc. Christian Estrup (1939-1995). Jacob Estrup (1897-1987) var fader til kammerherre, hofjægermester Iakob Estrup til Kongsdal (1925-2012), som var fader til kammerherre, hofjægermester Hans Iakob Estrup til Kongsdal (født 1960).

Hofjægermester Vilhelm Estrup til Fjeld var fader til Vibeke Estrup (født 1971), skuespiller Regitze Estrup (født 1974) og Hofjægermester Frederik Emil Valdemar Estrup (født 1977) til Fjeld.

Civilingeniør, HD, dr.merc. Christian Estrup (1939-1995) var gift med sekretær i Hofmarskallatet Birgitte Estrup (1943-2009), og sammen var de forældre til maskiningeniør, MA Adam Peter Estrup (født 1964), cand.ling.merc. Louise Estrup (født 1966) og cand.med., phd, Thalia Marie Blicher (født 1970).

En anden Hector Frederik Jansen Estrup (1854-1904) var søn af hospitalsforstander Laurits Carl Constantin Estrup og blev arkitekt i Horsens. Hans søn, journalist Lauritz Albert Zwergius Estrup (1890-1974) var borgmester i København og fader til nationaløkonomen og politikeren Jørgen Frederik Grundtvig Estrup (født 1942).

Civilingeniør, dr.phil. Knud Karl Vibe Estrup (1884-1978) hører også til slægten.

Kilder 
 V. Bang, Tavle over J.B.S. Estrups Forfædre.
 Carl Lindberg Nielsen, Familien Estrup i 250 år, Odense 1955.
 Familien Estrup gennem 300 år, 1705-2002: Rytterbonde i Estrup, Øster Hornum sogn, Christen Poulsens efterslægt i mandslinjerne, Odense: Syddansk Universitetsforlag 2002. 

Slægter fra Danmark
Vrengen bro

Vrengenbroen eller officielt Vrengen bro er en vejbro på riksvei 308 over Vrengensundet mellem Nøtterøy og Tjøme i Vestfold og Telemark fylke i Norge.

Den gamle Vrengenbro 
Den første bro blev åbnet 8. november 1932 og var da Nordeuropas længste hængebro. Den erstattede en enkel, motoriseret træfærge og gav Tjøme fastlandsforbindelse til Nøtterøy og Tønsberg. Åbningen af den nye bro blev foretaget af kong Haakon 7., og ceremonien blev sendt direkte i radioen. Kongens forgyldte signatur er hugget ind i fjeldet ved broen på Tjøme-siden.

Broen kostede 600.000 kroner, hvoraf 20.000 kroner blev givet privat af initiativtageren og Tjøme-ordføreren H.L. Bache (1856-1930), Tjømes forkæmper for Vrengen bro. En bust,e af ham er i dag placeret på Tjøme-siden af broen. Da broen stod færdig, blev der indført bomafgift for at komme over. For personbiler kostede det 1 krone for de som boede på Tjøme og 1,50 for andre. Afgiften ophørte i 1962, da både Vrengenbroen og Røssesundbroen var betalt. Røssesundbroe er en bro mellem Tjøme og Brøtsø, som blev bygget i 1952, og som også blev delfinansieret af bompengene ved Vrengen.

Det blev igen vedtaget at opkræve bompenge for den nye Vrengenbro, som åbnede i 1981. Denne ordning blev opretholdt, til den nye bro var nedbetalt efter få år.

Største tilladte belastning per aksel var 5.000 kilo iberegnet køretøjet. Da biltrafikken øgede i 1960'erne, var broen ikke længere tidssvarende. Den var så smal, at to busser ikke kunne mødes, og akseltrykbegrænsningen satte stramme rammer for udvikling af erhvervslivet på Tjøme. En gang i midten af 1970'erne måtte elefanter fra Cirkus Arnardo gå over broen, fordi den ikke tålte vægten af elefanterne og lastbilerne samtidig.

«Bru» eller «bro» var et alvorligt spørgsmål i 1932. Statslige myndigheder ønskede, at navnet skulle være Vrengen bru. Sagen blev debatteret i kommunestyret, og en repræsentant udtrykte det sådan:  Vrengen bro ska' bruæ hetta!, og sådan blev det, og det korrekte navn er stadig Vrengen bro.

Den nye Vrengenbro 
Efterhånden som trafikken øgedes, og broen blev livsnerven for øsamfundet, blev der fra 1960'erne behov for en bredere og kraftigere bro. En ny bro i Vrengensundet blev derfor bygget. Den stod færdig i 1981. Den gamle blev lukket og endelig nedrevet i 1983.

Den nye Vrengenbro er en frit frembyg-bro i beton med et hovedspænd på 171 meter og en total længde på 465 meter. Den har gennemsejlingshøjde 27 meter og til sammen 6 spænd. Den nye bro kostede 27 millioner kroner og blev delvist finansieret ved bompenge. Det er i dag gratis at køre over.

Hver dag kører omkring 4.000 biler over Vrengenbroen. Om sommeren er antallet mere end fordoblet.

Eksterne henvisninger 
 Nedlastbart dokument om ferjetrafikken over Vrengensundet

Broer i Vestfold og Telemark
Tjøme
Nøtterøy
The Rum Diary (film)

The Rum Diary er en amerikansk film der have premiere i 2011. Filmen er baseret på romanen af samme navn af Hunter S. Thompson. Filmen har Johnny Depp i hovedrollen som journalisten Paul Kemp der tager til Puerto Rico for at skrive for The San Juan Star. Filmen er instrueret af Bruce Robinson og produceret af Johnny Depp, der også spillede rollen som Raoul Duke i 1998-filmudgaven af Thompsons roman Fear and Loathing in Las Vegas, og var en personlig ven af Thompson selv.

Medvirkende 
 Johnny Depp som Paul Kemp, journalist for The San Juan Star
 Amber Heard som Chenault, Yeomans forlovede
 Aaron Eckhart som Sanderson, forretningsmand
 Giovanni Ribisi som Moburg
 Richard Jenkins som Lotterman, redaktør af The San Juan Star
 Bill Smitrovich som Zimburger
 Michael Rispoli som Bob Salas
 Julian Holloway som Wolsey
 Amaury Nolasco som Segurra
 Marshall Bell som Donovan

Eksterne henvisninger 

 
 Officiel hjemmeside 

Dramafilm fra USA
Amerikanske film fra 2011
Film baseret på bøger
Komediefilm fra USA
Postdoc

En postdoc er en person i en midlertidig forskerstilling, som har taget en ph.d.-grad. Det er en kort form af det engelske postdoctoral researcher ("efterdoktoral forsker"). Udtrykket har eksisteret på dansk siden 1991. På engelsk kaldes den forskning, en postdoc udfører, for "postdoctoral research" ("efterdoktoral" forskning).

Betegnelsen har ingen relation til den danske doktorgrad, som typisk ligger senere i en akademisk karriere. Navnet hentyder til, at i visse andre lande, fx Tyskland og England, får folk med en ph.d.-grad titlen "doktor".

En postdoc-stilling er typisk en midlertidig stilling på op til 4 år (i DK) på en højere uddannelsesinstitution eller mindre ofte i erhvervslivet.

Stillingen påbegyndes efter opnåelse af niveau af ph.d.-graden og normalt indenfor få år herefter. Forskeren vil typisk være tilknyttet et specifikt forskningsprojekt eller en specifik forskningsgruppe, hvor der er opnået et stipendium til stillingen.

De nærmere detaljer omkring stillingen varierer fra land til land og i visse tilfælde også fra universitet til universitet. For eksempel underviser postdoc'er i Storbritannien ofte de studerende i forbindelse med blandt andet teoretiske øvelser og laboratorietimer, mens disse undervisningspligter i Danmark i højere grad varetages af ph.d.-studerende.

I den danske forskningsverden er antallet af ph.d.er og postdocs steget i de senere år, mens stillinger på det næste trin af karrierestigen (adjunktniveau) ikke i samme grad er fulgt med. Det har givet stillingsstrukturen i forskerverdenen et "timeglas"-udseende. Ca. 10 % af de danske postdocs får senere en fastansættelse indenfor forskerverdenen, mens resten ender udenfor universiteterne.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 The National Postdoctoral Association 
 Postdoctoral Life - PhD'S.org

Stillingsbetegnelser
Forskning
Visnepolitikken

Visnepolitikken er en ofte anvendt betegnelse for partiet Venstres folketingspolitik i 1880'erne under forfatningskampen (konflikten med Højre og Ministeriet Estrup); især om årene 1883-1886, da Venstre søgte at tvinge regeringen Estrup til at gå af ved at nægte at behandle en stor del af dennes lovforslag, herunder særligt den årlige finanslov.

Visnepolitikken blev opgivet af de fleste i Venstre, da Moderate Venstre søgte en forståelse med  Højre i slutningen af 1880'erne. Forståelsen udmundede i forliget 1894. Udtrykket stammer fra en udtalelse af Christen Berg den 13. august 1881:

"Alting ville visne i Hænderne paa et Ministerium, der trodser den almindelige Valgret."

Danmark i 1800-tallet
Danmarks politik
Venstre
Citater
Plazas de soberanía

Plazas de soberanía er områder på Nordafrikas kyst, der har været i spansk besiddelse siden Reconquista'en. Spanien erobrede områderne som fremskudte forsvarsværker mod eventuelle fremtidige angreb fra muslimerne.

Subnationale enheder i Spanien
Flugplatz Frankfurt-Egelsbach

Flugplatz Frankfurt-Egelsbach, også benævnt Frankfurt Egelsbach Airport (IATA: QEF, ICAO: EDFE), er en regional lufthavn ved byen Egelsbach, Landkreis Offenbach, 17 km syd for Frankfurt am Main, 10 km syd-øst for Flughafen Frankfurt Main, i delstaten Hessen, Tyskland. Den var i 2007 med 76.815 flybevægelser en af landets travleste indenfor "general aviation".

Historie 
Flyvepladsen åbnede i 1955 med en landingsbane af græs og blev hurtig et populært sted for sports- og taxiflyvninger. I 1957 blev der registret 37.000 flybevægelser på stedet. I de efterfølgende år steg trafikken jævnt og i 1966 færdiggjorde man etableringen af en ny start- og landingsbane på knap 1000 meter med asfalt som belægning, og godt 10 år efter i 1977 var der 126.000 start og landinger fra Egelsbach.

3. juli 2004 indviede man forlængelse af landingsbanen med 410 meter til de nuværende 1400 meter. Flyselskabet NetJets der udelukkende operere med business-fly, annoncerede i maj 2009 at det ville købe hovedparten af aktierne i lufthavnen.

Eksterne henvisninger 

 Flugplatz Frankfurt-Egelsbachs officielle hjemmeside 

Frankfurt-Egelsbach, Flugplatz
Egelsbach
Etableret i 1955
Cuenca

Cuenca kan hentyde til flere artikler:
 Cuenca, Ecuador – en by i Ecuador
 Cuenca, Spanien – en by i Spanien
 Cuenca (provins) – en provins i Spanien med byen Cuenca som hovedby
Benny Carter

Bennett Lester "Benny" Carter (8. august 1907 – 12. juli 2003) var en amerikansk jazzmusiker. I den første del af den næsten 80 år lange karriere spillede Benny Carter på flere instrumenter – udover altsax, trompet, basun, klaver var han en glimrende sanger. Han ledede alle slags grupper – små og store. Han indspillede plader med Gud og hvermand i jazzen næsten uanset genrer.

Selv om han havde debuteret i første halvdel af 20erne, tog han den moderne jazz til sig 20 år efter. Han skrev og arrangerede for big bands, sangere, film, TV-shows.. listen er uendelig. Han har bidraget med mange melodier til jazzens repertoire – tænk bare på en klassiker som 'When Lights Are Low'.

Ved siden af at være en fremragende og udtryksfuld musiker, var Benny Carter en umådelig flittig og produktiv mand – afholdt af kollegerne, som tidligt gav ham tilnavet "The King". "Alle burde lytte til Benny Carters musik" sagde Miles Davis engang – "Det er som en musikalsk uddannelse".

At fortælle Benny Carters historie er næsten som at fortælle jazzens historie, og lytter man til hans pladeindspilninger, møder man en uendelig række af jazzens største navne – fra Fletcher Henderson og Coleman Hawkins over Charlie Parker til Phil Woods, Milt Jackson og Tommy Flanagan.

Og så fik det alligevel en ende. "The King" var ikke udødelig, men han var aktiv til det sidste og han døde i juli 2003 – 95 år gammel.

Diskografi

Albums 
 1933-1934: Devil's Holiday JSP Records
 1935-1946: Coleman Hawkins & Benny Carter In Paris Swing
 1928-1952: Benny Carter RCA
 1961: Further Definitions Impulse
 1976: The King Pablo
 1995: New York Nights Musicmasters

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fra DR's Musikleksikon
Jazzsaxofonister fra USA
The Cheaters

The Cheaters er en punk-rockgruppe fra Norge, dannet i 2005 i Oslo. Bandet består af Øyvind Skarsbø, Henrik Width Kristiansen og Kristian Hodnesdal og er inspireret af rock'n'roll, 60'ernes beat-musik og 70'ernes punk.

Medlemmer 
 Øyvind Skarsbø: gitar og vokal
 Henrik Width Kristiansen: slagtøj
 Mats With Greger: bass

Tidligere medlemmer 
 Andreas Frøland: bas
 Kristian Hodnesdal: bas

Diskografi 
 You Want More?! (2006, Big Dipper) - EP
 The Cheaters (2007, Big Dipper) 
 Rites of Spring (2014, Division Records)

Medvirken på opsamlingsalbum 
 The Come Again? Rock'n'roll Sessions - Volume 1 (2006, Mother Ocean Records)
 Scandinavian Friends - A Tribute To Roky Erickson (2007, Big Dipper)

Referencer 

Rockgrupper fra Norge
Musikgrupper fra 2005
Chic

Chic er et amerikansk disco og R&B band dannet i i 1976-77 af guitaristen Nile Rodgers og bassisten Bernard Edwards, der satte nye standarder inden for discomusikken med deres nedbarberede og stramme tilgang til den ellers noget effekt-broderede genre.

Med Rodgers energiske guitar og Edwards smidige baslinier skabte Chic kæmpe hits som "Le Freak" og "Good Times". Basriffet fra sidstnævnte nummer er siden blev genbrugt et utal af gange, bl.a. TV2's Popmusikerens Vise, Queens 'Another Bites The Dust' og – mest legendarisk – i Sugarhill Gangs ’Rappers Delight’. På den måde blev det, der siden er blevet kaldt det første hiphop nummer, skrevet, og resten er historie...

Inden Chic opløstes i 1983 producerede de endvidere for bl.a. Sister Sledge, Diana Ross og Debbie Harry.
Efter opløsningen fortsatte Rodgers og Edwards hver for sig med både at indspille plader og producere for andre.

I 1993 gendannedes Chic, nu med Sylver Logan Sharp og Jenn Thomas på vokaler. Som gendannet gruppe indspillede Chic pladerne 'Chic'ism' og i 1999 kom 'Live At The Budokan' en liveindspilning der blev optaget kort tid før Bernard Edwards døde som 43-årig under et besøg i Japan.

Chic består i dag alene af Nile Rodgers fra den oprindelige besætning.

Diskografi

Albums 
 1977: Chic
 1978: C'est Chic
 1979: Risqué
 1980: Real People
 1981: Take It Off
 1982: Tongue In Chic
 1983: Believer
 1992: Chic-ism
 2006: Night in Amsterdam: Live at the Paradisco July 17, 2005

Referencer 

Musikgrupper fra USA
Har spillet på Roskilde Festival
Fra DR's Musikleksikon
Discogrupper
Chief Kamachi

Chief Kamachi er en hip-hop kunstner fra Philadelphia.

Den intense rapper Chief Kamachi kom frem på scenen i de sene 90'ere, da han medvirkede på Jedi Mind Tricks-albummet Violent By Design. I tiden derefter udgav han en række singler, alt imens han sammen med bl.a. Vinnie Paz (fra Jedi Mind Tricks) og pigerapperen Bahamadia dannede gruppen Army of the Pharaohs.

I 2004 udgav Chief Kamachi sit første album. Det bar titlen Cult Status, og bød på benhårde og agressivt leverede gadeobservationer.

Året efter var Chief Kamachi i front, da en anden af hans grupper, 'The Juju Mob', udsendte albummet Black Candles.

I 2006 har den driftige rapper udsendt soloalbummet Concrete Gospel, samt gendannet gruppen Army of the Pharaohs, der udover Chief Kamachi består af otte andre undergrundsrappere af fineste kvalitet – bl.a. Apathy, Celph Titled og Reef the Lost Cauze.

Diskografi

Albums 
 2004: Cult Status
 2005: Chief Kamachi & the Juju Mob: Black Candles
 2006: Army of the Pharaohs: The Torture Papers
 2006: Concrete Gospel

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fra DR's Musikleksikon
Rappere fra USA
Tjek fødselsår
Boldklubben Dalgas

Boldklubben Dalgas var en dansk fodboldklub på Frederiksberg, som eksisterede i perioden 1922-2000.

Klubben blev stiftet den 22. juli 1922 og ophørte med at eksistere den 7. september 2000, hvor den indgik en fusion med B 1972 og Frederiksberg Kammeraternes IF under dannelse af Frederiksberg Alliancen 2000.

Klubbens bedste ligaplacering gennem tiden var en 11.-plads i 3. division øst i sæsonen 1973. Det bedste resultat i Landspokalturneringen opnåede klubben i sæsonen 1962-63, hvor den spillede sig frem til ottededelsfinalen og tabte 0-1 til 1. divisionsholdet KB. Men klubbens mest bemærkelsesværdige kamp i pokalturneringen blev spillet i 1971-72, hvor dommeren måtte afbryde den forlængede spilletid i lokalopgøret i 2. runde mellem Dalgas og Vanløse IF, da et kraftigt tordenvejr pludselig umuliggjorde en fortsættelse af spillet. På det tidspunkt førte Vanløse IF 1-0 med blot otte minutter tilbage at spille. Kampen blev senere spillet helt om og vundet 3-2 af Vanløse IF – efter forlænget spilletid.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Frederiksberg Alliancen 2000 – Historie 
 foot.dk – Info for: Boldklubben Dalgas 

Tidligere fodboldklubber i Danmark
Fodboldklubber under DBU København
Etableret i 1922
Ophørt i 2000
Frederiksberg
Meterbønne

 
Meterbønne (Vigna unguiculata ssp. sesquipedalis) er en ærteblomstret plante. Den dyrkes for sine lange bælge, der kan blive op til 100 cm lange, men oftest er omkring det halve. Underartens videnskabelige navn, sesquipedalis = 'halvanden fod', sigter til bælgens længde.

Se også 
Pralbønne

Kilder/eksterne henvisninger 
ecocrop.fao.org: Vigna unguiculata ssp. sesquipedalis Hjemmeside for FAO - Food and Agriculture Organization of the UN

Nitrogenfikserende planter
Bønne (Vigna)
CSS (band)

CSS eller Cansei De Ser Sexy er et indierockband fra Sao Paulo i Brasilien der blev dannet i 2003. Efter eget udsagn er CSS opkaldt efter et Beyoncé-citat. Den amerikanske sangerindes udtalelse om, at hun "var træt af at være sexet", blev på portugisisk til Cansei De Ser Sexy, som forkortedes til CSS.

Gruppens medlemmer kommer alle fra kreative miljøer og CSS tæller bl.a. to grafiske designere, en filmstuderende, en kunststuderende og en tøjdesigner.

CSS har hele tiden været utrolig bevidst omkring deres visuelle fremtoning og fik hurtigt via internettet skabt hype omkring sig.

Efter at været blevet et internetfænomen fik CSS også adgang til mere traditionelle medier som radio og TV. Og efter at CSS's musik blev brugt i TV-shows som 'Big Brother' og den latinamerikanske udgave af 'Simple Life', nåede deres skæve dansepop nu også ud over Brasiliens grænser.

Efter udgivelsen af et par EP'er udkom gruppens debutalbum Cansei De Ser Sexy i Brasilien i 2005 og året efter i resten af verden.

I løbet af 2006 og 2007 har CSS spillet flere jobs i USA og Canada og turneret heftigt i Europa. I løbet af sommeren 2007 var de aktuelle på flere europæiske festivaler, heriblandt den danske Roskilde Festival.

Det kan bl.a. nævnes, at CSS har indspillet en coverversion af L7's Pretend We're Dead kaldet Pretend We're Alala, der kan høres på deres MySpace-side, som der er linket til nedenfor.

Diskografi

Albums 
 2005: CSS SUXXX, EP
 2006: Cansei De Ser Sexy

Eksterne henvisninger 

 Bandets MySpace-side

Musikgrupper fra Brasilien
Fra DR's Musikleksikon
Musikgrupper fra 2003
CunninLynguists

CunninLynguists er en amerikansk hip hop trio fra Lexington, Kentucky og Atlanta, Georgia. Gruppen består på nuværende tidspunkt af Deacon the Villain, Kno, og Natti.

Historie 
Inden de to rappende producere (visa versa) Kno og Deacon the Villain slog kludene sammen i CunninLynguists omkring årtusindeskiftet havde de begge gjort sig positivt bemærket i hiphop-undergrundsmiljøet down south.

I 2001 udgav gruppen debutalbummet Will Rap For Food, der fik stor ros hos såvel anmeldere og publikum, der både elskede Kno's produktioner og de to rapperes tænksomme tekster, der kredsede om tunge emner som død, racisme, hjertesorger og religion – leveret med et lyst hjerte.

Ved udgivelsen Southernunderground fra 2003 havde duoen fået selskab af rapperen Mr. SOS, hvilket betød at chefproducer Kno primært fokuserede på produktionen. Albummet, der bl.a. havde gæsterap af Masta Ace, ramte igen rent ind hos den efterhånden brede fanbase.

Efter et par mixtapes, Sloppy Seconds vol 1+2 og et Jay-Z-remix-album af Kno (Kno Vs. Hov, der bød på alternative versioner af numrene fra Jay-Z's The Black Album) vendte The CunninLynguists tilbage i 2006 med albummet A Piece of Strange. Dette album var igen produceret af den stadig bedre Kno og bød på gæsterap af bl.a. Immortal Technique og Cee-Lo Green fra Gnarls Barkley.

Diskografi

Studiealbum 
 Will Rap for Food (2001)
 SouthernUnderground (2003)
 A Piece of Strange (2006)
 Dirty Acres (2007)
 Oneirology (2011)
 Rose Azura Njano (2017)

Mixtapes 
 Sloppy Seconds Volume One (2003)
 Sloppy Seconds Vol. 2 (2005)
 Strange Journey Volume One (2009)
 Strange Journey Volume Two (2009)
 Strange Journey Volume Three (2014)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Fra DR's Musikleksikon
Rappere fra USA
Hiphopgrupper fra USA
Beirut (band)

Beirut er et amerikansk band.

Som 15-årig indspillede Zach Condon sin første plade under navnet Real People. Der var tale om en elektronisk plade med kraftig inspiration fra Condons forbilleder i The Magnetic Fields. Produktive Zach Condon udgav året efter en doo wop-plade og under navnet 1971 EP'en 'Small Time American Bats'.

Som 16-årig mente Condon, at tiden var inde til at droppe ud af high school og han tog i stedet på en dannelsesrejse til Europa. Her blev Condon introduceret for balkanmusik og den jødiske klezmertradition.

Med hjælp fra de tidligere Neutral Milk Hotel-medlemmer Jeremy Barnes og Heather Trost udgav Condon i 2006 under navnet Beirut albummet Gulag Orkestar.

Med 'Gulag Orkestar' trak Beirut i høj grad fra melankolien i sigøjnermusikken. Condons sange udnytter blæsere og harmonikaer og frembringer også kraftige påmindelser om både jødiske klezmer- og mexicanske mariachi-orkestre.

Efter udgivelsen Gulag Orkestar udkom i december 2006 EP'en Lon Gisland, der tog tråden fra debuten op. Efterfølgende er også udkommet The Pompeii EP i 2007.

Beirut er reelt Zach Condons band. Ud over Condon er Beiruts livebesætning blevet spillet med konstant skiftende besætning.

Diskografi

Albums 
 2006: The Gulag Orkestar
 2007: The Flying Club Cup
 2011: The Rip Tide
 2015: No No No	
 2019: Gallipoli

EP'er 
 2006: Lon Gisland
 2007: Pompeii EP
 2007: Elephant Gun EP
 2009: March of the Zapotic/Holland EP

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Rockgrupper fra USA
Dälek

dälek (udtalt 'Die-a-leck') er en amerikansk eksperimentel hip hopgruppe., der blev danet Newark, New Jersey i 1998. Gruppen består af MC dälek (vokaler og producer) og Mike Manteca (aka Mike Mare) (elektronik og producer).

Diskografi

Albums 
Negro Necro Nekros (1998)
From Filthy Tongue of Gods and Griots (2002)
Absence (2005)
Streets All Amped (2006)
Deadverse Massive Vol. 1 Rarities 1999–2006 (2007)
Abandoned Language (2007)
Gutter Tactics (2009)
Untitled (2010)
Asphalt for Eden (2016)
Endangered Philosophies (2017)

Singler og EP'er 
"Dälek vs. Dälek" (2002)
"Molten" (2016) - download
Respect To The Authors (2019) - EP'er med seks sange

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Hiphopgrupper fra USA
Musikgrupper fra 1998
Leslie Jordan

Leslie Allen Jordan (født 29. april 1955, død 24. oktober 2022) var en amerikansk dramatiker og tv-skuespiller kendt for sine talrige gæsteroller i amerikanske komedieserier, bl.a. Reba og Will & Grace. Sidste nævnte vandt han en Emmy Award for.

Ekstern henvisning 
 

Skuespillere fra Tennessee