kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Finer Feelings

"Finer Feelings" er en sang af den australske sangeren Kylie Minogue fra hendes fjerde studiealbum Let's Get to It (1991). Sangen blev udgivet som albummets fjerde og sidste single i april 1992.

Formater og sporliste 
CD single
"Finer Feelings" (Brothers in Rhythm 7" Mix) – 3:47
"Finer Feelings" (Brothers in Rhythm 12" Mix) – 6:47
"Finer Feelings" (Original Mix/Album version) – 3:55
"Closer" (The Pleasure Mix)

Kassette-single
"Finer Feelings" (Brothers in Rhythm 7" Mix) – 3:47
"Closer" (Edit)

7" single
"Finer Feelings" (Brothers in Rhythm 7" Mix) – 3:47
"Closer" (Edit)

12" single
"Finer Feelings" (Brothers in Rhythm 12" Mix) – 6:47
"Closer" (The Pleasure Mix)

Hitlister

Eksterne henvisninger 
Officielle tekst 

Kylie Minogue-sange
Sange fra 1991
Singler fra 1992
A Clockwork Orange

A Clockwork Orange er en science fiction-roman af Anthony Burgess fra 1962, i dansk oversættelse 1972. En filmatisering instrueret af Stanley Kubrick kom 1971.

Bogen, hvis handling udspiller sig i et fremtidigt (1995), mørkt England under russisk indflydelse, er fortalt (ofte forskønnende eller indsmigrende) af med den unge (15 år) Alex, der har sociopatiske tilbøjeligheder til grov vold, sexkriminalitet, mælk med adrenokrom — og klassisk musik.

Alex dømmes efter en stribe voldsforbrydelser til 14 års fængsel for mord, men løslades efter to år, da han har gennemgået en ny adfærdsbehandling – Ludovico-teknikken – som i løbet af to uger gør ham voldsomt dårlig bare ved tanken om vold eller sex. Alex er i slutningen af bogen reduceret til en for omgivelserne helt ufarlig person, ude af stand til at gøre ondt, men dermed også reduceret som menneske.

Kilder 
 Burgess, Anthony, En apelsin med urverk, Stockholm 1972: Wahlström & Widstrand,

Eksterne henvisninger 

; 319

Romaner fra England
Science fiction
Litteratur i 1962
A Clockwork Orange (flertydig)

A Clockwork Orange kan henvise til flere emner:

 A Clockwork Orange - en roman af Anthony Burgess
 A Clockwork Orange (film) - en filmatisering af denne roman
 A Clockwork Orange (skuespil) - romanen omsat til skuespil
Christian Frederik Bredo Grandjean

Christian Frederik Bredo Grandjean (24. februar 1811 på Spanager i Ejby Sogn – 29. september 1877) var en dansk konditor.

Baggrund 
Han var søn af forpagter August Grandjean og Anne Marie Grandjean (født Müller). Grandjean-slægten stammer efter traditionen fra omegnen af Lyon og Augustinus Grandjean (ca. 1640-1714) kom her til landet på Christian V's tid (1685), hvor han står anført som kvartermester ved oberst Rabes Rytterregiment.

Karriere 
Christian Frederik Bredo Grandjean blev sat i konditorlære af sin fader, først hos Josty på Frederiksberg og senere hos konditor Otto, og tog borgerskab 1839. Han etablerede sig først i Ankers Gård på Brogade på Christianshavn, men overtog i 1841 konditoriet i Collins Gård i Bredgade, hvor han indrettede sig med bolig på første sal og drev sit populære konditori. Her kom mange af tidens store personligheder; øjensynligt også pga. husets ejer Jonas Collin, der som direktør for Det Kongelige Teater tiltrak en kulturelite til adressen – herunder H.C. Andersen, Anton Melbye og Johan Christian Ryge.

Grandjean var endvidere fra 1843 til 1845 forpagter af Divan 2 i Tivoli og sammen med Georg Carstensen ophavsmand til Tivolis ishus. Han havde også en buffet i det populære teater Casino.

Årene op til Grundlovens vedtagelse i 1849 var præget af politisk uro. Orla Lehmann var en af tidens populære politikere, der vandt stor folkelig opbakning, da han blev fængslet for sine frihedstanker. Grandjean fik den gode ide at lave en slags store hindbærbolsjer, som han pakkede ind i et billede af Orla Lehmann. Han kaldte dem ”Orla Lehmann drops”, og de gik som varmt brød.

Ejendomme 

Konditor Grandjean grundlagde en formue på salget og kunne i 1852 købe den Collinske gård.
Hurtigt efter overtagelsen planlagde Grandjean, at den gamle gård skulle rives ned for at give plads til det hus, som står der i dag. Planerne var dog ikke bare sådan at føre ud i livet og blev oprindeligt mødt med protester fra H.C. Andersen, som i mange år havde haft sin gang i ejendommen. Den gamle gård var imidlertid så forfalden, at alle forstod, at den ikke stod til at redde.

Den nye ejendom – Grandjeans Gård – blev til, da Grandjean sammen med arkitekten Christian Tybjerg 1853-54 rejste ejendommen, som vi kender den i dag: Et stort imposant hus, der arkitektonisk fremstår i den for Danmark sjældne, rene schinkelske senklassicistiske stil. Ejendommen markerer sammen med Thotts Palæ og Kanneworffs Hus en tydelig indgang til Frederiksstaden. Ejendommen har været fredet siden 1959.

En kort overgang ejede Grandjean landstedet Urbanslyst, senere Tulstrupslund, ved Fredensborg.

Christian Frederik Bredo Grandjean var gift med Karen Caroline Toxværd (1810-1899) og fik tre sønner. Den ene døde som spæd; de to andre var Harald Frederik Grandjean og Axel Grandjean.

Eksterne kilder/henvisninger 
 Omtale af slægten i Dansk Biografisk Leksikon.
 Axel Grandjean: Spredte Minder gennem 70 Aar, 1919.
 Barndomshjemmet 

Christian Frederik Bredo
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Konditorer fra Danmark
Drake

Drake er et engelsk ord som på dansk betyder en andrik (hanand). Drake kan også henvise til:

Personer 
 Drake (musiker) - (født Aubrey Drake Graham 1986) – canadisk rapper
 Drake Bell - (født 1986) – amerikansk skuespiller og musiker
 Drake Sather - (1959–2004) – amerikansk standupkomiker mm.
 sir Francis Drake - (ca. 1540–1596) – engelsk viceadmiral mm.
 Frank Donald Drake - (1930–2022) – amerikansk astronom og astrofysiker

Stednavne

USA 
 Drake, Arizona
 Drake, Colorado
 Drake, Illinois
 Drake, Kentucky
 Drake, Missouri
 Drake, North Dakota
 Drake, South Carolina

Øvrige 
 Drake, New South Wales
 Drake, Saskatchewan

Se også 
 Drakes ligning
 Drake's Island
 Drakestrædet
 HMS Drake, navnet på flere skibe
EM i flag football

EM i flag football afholdes hvert andet år siden 2005 for både mænd og kvinder. 

For mændene har Danmark været den mest vindende nation med seks mesterskaber, mens det for kvinderne er Østrig, der har været den mest vindende nation med fire mesterskaber.

Mesterskaber for mænd
{| class="wikitable"
! Europamestre
! År
|-
| 
| 2009, 2011, 2013, 2015, 2017, 2019
|-
| 
| 2005, 2007
|-
| 
| 2002
|}

{| class="wikitable"
! width="50px"|Turn.
! width="100px"|Værtsland
! style="background:gold;" width="120px"|Guld
! style="background:silver;" width="120px"|Sølv
! style="background:#cc9966;" width="145px"|Bronze
! Danmarks plac.
|-
| align="center"|2002
| Østrig
|  Østrig
|  Tyskland
|  Danmark
| Nr. 3
|-
| align="center"|2005
| Finland
|  Frankrig
|  Italien
|  Storbritannien
| Nr. 7
|-
| align="center"|2007
| Italien
|  Frankrig
|  Tyskland
|  Danmark
| Nr. 3
|-
| align="center"|2009
| Nordirland
|  Danmark
|  Italien
|  Østrig
| Nr. 1
|-
| align="center"|2011
| Frankrig
|  Danmark
|  Østrig
|  Frankrig
| Nr. 1
|-
| align="center"|2013
| Italien
|  Danmark
|  Italien
|  Østrig
| Nr. 1
|-
| align="center"|2015
| Spanien
|  Danmark
|  Østrig
|  Tyskland
| Nr. 1
|-
| align="center"|2017
|Danmark
| Danmark
| Israel
| Storbritannien
|Nr. 1
|-
|2019
|Israel
| Danmark
| Italien
| Frankrig
|Nr. 1
|}

Mesterskaber for kvinder
{| class="wikitable"
! Europamestre
! År
|-
| 
| 2009, 2011, 2013, 2015
|-
| 
| 2005
|-
| 
| 2007
|-
| 
| 2017
|-
|Spanien
|2019
|}

{| class="wikitable"
! width="50px"|Turn.
! width="100px"|Værtsland
! style="background:gold;" width="120px"|Guld
! style="background:silver;" width="120px"|Sølv
! style="background:#cc9966;" width="145px"|Bronze
! Danmarks plac.
|-
| align="center"|2005
| Finland
|  Finland
|  Frankrig
|  Sverige
| Ikke kval.
|-
| align="center"|2007
| Italien
|  Frankrig
|  Finland
|  Østrig
| Ikke kval.
|-
| align="center"|2009
| Nordirland
|  Østrig
|  Finland
|  Israel
| Ikke kval.
|-
| align="center"|2011
| Frankrig
|  Østrig
|  Israel
|  Frankrig
| Ikke kval.
|-
| align="center"|2013
| Italien
|  Østrig
|  Frankrig
|  Israel
| Nr. 4
|-
| align="center"|2015
| Spanien
|  Østrig
|  Frankrig
|  Tyskland
| Nr. 5
|-
| align="center"|2017
|Danmark
| Danmark
| Israel
| Storbritannien
|Nr. 1
|-
|2019
|Israel
|Spanien
| Storbritannien
| Østrig
|Nr. 4
|}

Kilder / eksterne henvisninger 
 European Federation of American Football  
 European Flag Football Championship 2015 
 European Flag Football Championship 2013  
 International Federation of American Football  
 Flagfootball - fra Dansk Amerikansk Fodbold Forbund (DAAF) 
 De danske landsholds præstationer 
 Dobbelt guld til Danmark 

Flagfootball
Omverdensproblemet

Omverdensproblemet er navnet på Peter Zinkernagels disputats og er et filosofisk problem, der handler om, hvordan man kan bevise, at der eksisterer en verden uafhængigt af ens bevidsthed.

Problemer opstår med Descartes' krav til epistemologien om, at man skal kunne bevise alt, også at verden ikke kun er ens drøm. Hjerne-i-karet eksemplet er en nutidig måde at eksemplificere problemet på.

Se også
 Jeg tænker, derfor er jeg
 Solipsisme
 Transcendentale illusioner
 :en:Problem of other minds

Referencer

Erkendelsesteori
Eduard Gans

Eduard Gans (22. marts 1798 i Berlin - 5. maj 1839 sammesteds) var en tysk retslærd.

Gans, der var Dr. jur. siden 1819, blev ved Hegels indflydelse i 1826 ekstraordinær professor i Berlin, uden først at have været privatdocent. I 1828 blev han ordentlig professor sammesteds. 

Som videnskabsmand var Gans inspireret af Thibaut og Hegel. Hans første skrift Ueber Römisches Obligationenrecht insbesondere über die Lehre von den Innominatcontracten und dem jus poenitendi (1819) betegner intet brud med den historiske skole, men blev nærmest tiet ihjel fra dennes side. 

Scholien zum Gajus (1821) åbner kampen med historikerne, hvis fører Savigny udtrådte af fakultetet, så længe Gans var medlem deraf, men i øvrigt ignorerede Gans’ angreb og kritik, som derimod besvaredes af Puchta og Hasse. 

I System des Römischen Civilrechts im Grundrisse nebst einer Abhandlung über Studium und System des Römischen Rechts (1827) kritiserede Ganz Savignys berømte besiddelsesteori; en bitter litterær strid opstod i anledning heraf; i sit sidste skrift Ueber die Grundlage des Besitzes. Eine Duplik (1839) optog Gans problemet på ny. 

En mægtig opgave, at skildre arverettens historie, stillede Gans sig i sit værk Das Erbrecht in weltgeschichtlicher Entwickelung. Eine Abhandlung der Universalrechtsgeschichte (I 1824, II 1825, III 1829, IV 1835), hvor den Hegelske indflydelse særlig er kendelig i de første bind; større værd har Gans’ Beiträge zur Revision der Preussischen Gesetzgebung (1830—32). 

Gans var en af hovedstifterne af "Jahrbücher für wissenschaftliche Kritik" (1826), han udgav Hegels Grundlinien der Philosophie des Rechts (1833) og Vorlesungen über die Philosophie der Geschichte (1837) og dokumenterede sine vidtspændende interesser i Vermischte Schriften, juristischen, historischen, staatswissenschaftlichen und ästhetischen Inhalts (I—II, 1834), tilegnet Varnhagen von Ense, og Rückblicke auf Personen und Zustände (1836). 

I Heines produktion — Die Bäder von Lucca for eksempel — omtales Gans oftere; han var jøde af fødsel, men lod sig døbe ligesom Börne og Heine. En livfuld skildring af Gans’ mærkelige personlighed og "oratoriske Fyrværkerier", der vakte A.M. Schweigaards afsky og harme, gives af Orla Lehmann i Efterladte Skrifter (I, København 1872, siderne 116—17).

Kilder 

 

Jurister fra Tyskland
Ansatte ved Humboldt-Universität zu Berlin
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Berlin
Muther

Muther er et tyskt efternavn, der henviser til blandt andre:

 Richard Muther (1860–1909), tysk kunsthistoriker
 Theodor Muther (1826–1878), tysk jurist

Efternavne
Richard Muther

Richard Muther (født 25. februar 1860 i Ohrdruf, død 23. juni 1909 i Wölffelsgrund, Schlesien) var en tysk kunsthistoriker.
 
Muther tog 1881 doktorgraden på Anton Graff og blev fra 1895 professor i kunsthistorie i Breslau. Sammen med Georg Hirth skrev han Meisterholzschnitte aus vier Jahrhunderte (1888—93), ligesom to ciceroner til Berlins og Münchens museer. I 1893 udkom Geschichte der Malerei im 19. Jahrhundert (München, 3 dele, 1893—94), et let flydende og fængslende skrevet arbejde, der gjorde ualmindelig stor lykke, men også vakte kritik, idet Muther til sine karakteristikker med stor behændighed og kunstnerisk evne benyttede andre forfatteres værker i næsten ordret gengivelse.
Videre må nævnes Ein Jahrhundert französischen Malerei (1901), Studien und Kritiken (1901—02), Geschichte der englischen Malerei (1903), Geschichte der belgischen Malerei (1904), Rembrandt (samme år) og Courbet (1908). Hans i 5 små dele udgivne Geschichte der Malerei udkom 1909 efter hans død i 3 dele (ført op til nutiden).

Kilder 

 

Kunsthistorikere fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Theodor Muther

Johann Georg Theodor Albert Anton Muther (født 15. august 1826 i Rottenbach, død 26. november 1878 i Jena) var en tysk jurist.

Muther blev 1852 advokat i Koburg, 1853 privatdocent i Halle a. S., 1856 ekstraordinær professor i Königsberg, 1863 ordentlig professor i Rostock, 1872 ordentlig professor og overappellationsråd i Jena. Muthers første skrifter behandlede navnlig emner fra den romerske rets historie og dogmatik: Die Ersitzumg der Servituiten mit besonderer Berücksichtigung der Wegservituten (1852), De origine provocatorii ex l. diffamari quem vocant commentatio (1853), Sequestration und Arrest im römischen Recht (1856) og det skarpe angreb på Windscheids actio-lære i bogen Zur Lehre von der römischen Actio, dem heutigen Klagrecht, der Litiscontestation und der Singularsuccession in Obligationen (1857), der fremkaldte Windscheids svar Die Actio. Abwehr gegen Dr. Theodor Muther (1857), men hans senere forskning var i alt væsentligt viet middelalderens tyske ret, dennes historie og litteraturhistorie. Han skrev således: Die Gewissensvertretung im gemeinen Deutschen Recht, mit Berücksichtigung von Particularigesetzgebungen, besonders der Sächsischen und Preussischen (1860) og samlede sine afhandlinger om reformationstidens jurister og universitetsforhold i Aus dem Universitäts- und Gelehrtenleben im Zeitalter der Reformation (1866) og Zur Geschichte der Rechtswissenschaft und der Universitäten in Deutschland (1876) og udgav festskriftet Zur Geschichte des römisch-kanonischen Processes in Deutschland während des 14. und zu Anfang des 15. Jahrhunderts (1872). Muther var også virksom som udgiver af ældre universitetsstatutter og juridiske skrifter. Han offentliggjorde således Statuta iureconsultorum Vitebergensium (1859), Die Wittenberger Universitäts- und Facultätsstatuten vom Jahre 1508 (1867, sammen med Ernst Ludwig Dümmler), Philip Melanchtons De legibus oratio (1860, 2. udgave 1869) og Joannis Urbach Processus judicii qui Panormitani Ordo Judiciarius a multis dicitur, hvortil slutter sig det posthume af Ernst Landsberg udgivne arbejde Johannes Urbach (1882). Af Muthers øvrige skrifter skal endnu fremhæves Römisches und kanonisches Recht im deutschen Mittelalter (1871) og Die Reform, des juristischen, Unterrichtes (1873). Med E.I. Bekker udgav han Jahrbuch des gemeinen deutschen Rechts, I—VI (1857—63). Han var en flittig medarbejder ved Allgemeine Deutsche Biographie.

Kilder 

 

Jurister fra Tyskland
Ansatte ved Rostocks Universitet
Ansatte ved Jena Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Knarkvogn

Knarkvogn er betegnelsen for et fænomen i dansk folketro.
Der er tale om et lydfænomen, idet sagn om knarkvognen typisk oplyser, at én eller flere personer hører dens komme. Det kan oplyses, at det er "farligt" at se den, dog uden at faren beskrives nærmere. 

Et antal optegnelser nævner et vandresagn, der beretter om en gruppe personer, som hører knarkvognen nærme sig, hvorpå én af dem siger "Vend om og skid i navet". Dette medfører at vognen foretager en form for angreb, som personens følgesvende må beskytte ham imod.

Én optegnelse, ved C. Brøgger, Ravnkilde angiver en mulig forklaring på fænomenet: "Knarkvognen har jeg hørt så mange gange, det er Radgjæs, der knarker. De kaldes Radgjæs fordi de flyver i rad".

Eksterne kilder/henvisninger 

Folketro
Slattenpatten

Slattenpatten eller Slattenlangpat er et kvindeligt væsen i dansk folketro, især knyttet til Suså. 

Væsnet betegnes også som en ellekvinde, ellekone eller elverkone. I modsætning til en ellepige, der i reglen beskrives som meget smuk, er Slattenpatten karakteriseret ved at have overordentligt lange bryster. 

Brysterne hænger "helt ned til bæltestedet", men de kan kastes op over skulderen, således at et barn kan die, selvom det bæres på ryggen. I situationer, hvor Slattenpatten jages, slænger hun blot brysterne over skuldrene, så de ikke er i vejen, når hun skal løbe hurtigt.

Sagn 
På Sydsjælland findes en række sagn, hvor Slattenpatten jages af "Kong Volmer" (egentlig Valdemar Atterdag)  eller "Wojens Jæger" med sine hunde.  

Slattenpatten røver fra menneskene om natten. Men ridses et kors i ens brød og bagværk, kan hun ikke stjæle det. Følger hun efter én, kan man undslippe hende ved at løbe ud over markerne og tværs over plovfurerne, for hun kan kun løbe langs med furerne, når de er pløjet med stålplov. Stål kan de underjordiske ikke lide. Man kan også hoppe over rindende vand, en å eller bæk. Rindende vand er en anden ting, de underjordiske ikke bryder sig om.

Statuer 
Et kvindeligt, troldelignende væsen med lange bryster, udført i egetræ, tjener som karyatide under prædikestolen i Vejlø kirke, og regnes som inspireret af Slattenpatten.  

I forbindelse med renovering af Axeltorv i Næstved blev det hidtidige springvand i 2010 erstattet af en statue af Slattenpatten, udført af Bjørn Nørgaard.

Referencer 

Folketro
Gloso

En gloso er et overnaturligt svin, som findes i dansk folketro. Den kan have andre betegnelser, og fx også kaldes glumso, gravso  eller, når den optræder som kirkevare, kirkeso.

Glosoen kan findes ved eller på kirkegården, men har også ofte sin gang andre steder. Dens udseende beskrives forskelligt. Den kan bl.a. være sort, rød eller hovedløs og den kan være ifølge med et kuld på fx syv eller tolv smågrise. Dens øjne er ofte røde eller gloende, den har en bemærkelsesværdigt skarp ryg, og i nogle tilfælde oplyses, at den har særligt lange børster.

Den ældste omtale af en sådan so stammer fra 1587, hvor den optræder som dødsvarsel. Præsten Hans Lauritzen beretter, at der er "et genfærd, som lader sig tilsyne imod folk skal dø, som sankt Clemens' grå so, der folk taler om her i København."

Nogle overleveringer mener, at glosoen i virkeligheden er genfærdet af et barn, der er født og dræbt i dølgsmål. Præsten Joachim Junge refererer denne tro fra Nordsjælland, og tilføjer, at glosøer er særligt farlige for personer, der bærer en pung, fremstillet af en svineblære.

Eksterne kilder/henvisninger 

Folketro
Overnaturlige væsner
Gravelsmø

En gravelsmø er et kvindeligt væsen i dansk folketro. 

Gravelsmøen forekommer i jysk tradition, minder i adfærd og udseende om en ellepige og er muligvis identisk med denne. Gravelsmøer beskrives som "dejlige" og fremstår velklædte, fx med "hvide forklæder".

Eksterne kilder/henvisninger 

 
Folketro
Overnaturlige væsner
Forbrand

Forbrand er en særlig form for varsel, der findes i dansk folketro.

Ved forbrand oplever én eller flere personer en form for syn, der angiver hvilke bygninger, som vil blive ramt af brand i en forholdsvis nær fremtid.

Varsel for brand kan også opleves på andre måder. Springer der eksempelvis ild eller gnister fra øksen, når tømmer til et nyt hus hugges, kan dette antages som et "sikkert varsel" for, at huset eller gården en gang vil brænde.

Eksterne kilder/henvisninger 

Folketro
Ronda

Ronda er en mindre by i provinsen Málaga i Andalusien i det sydlige Spanien. Ronda, der har  indbyggere, er en af landets ældste byer og regnes som tyrefægtningens vugge.

Geografi 
Fra Ronda til Malaga ved Middelhavet er der ca 100 km. Byen ligger på en højslette, 750 m.o.h. og den 120 meter dybe kløft El Tajo deler byen i to, den ældre og mauriske bydel La Ciudad og den yngre El Mercadillo.

Der er tre broer over kløften, Puente Nuevo (Den nye bro) fra 1793, Puente Viejo (Den gamle bro) fra 1616 og Puente Romano fra romertiden. Puente Nuevo er et flot bygningsværk og et velbesøgt turistmål, hvorfra der er en spektakulær udsigt over den dybe kløft.

Tyrefægtning 
I Ronda findes den ældste tyrefægterarena i Spanien, Plaza de Toros de Ronda. Den er bygget i neoklassisk stil i 1785 af arkitekten José Martin de Aldehuela, som også var arkitekt på broen Puento Nuevo.

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Omtale af Ronda

Byer i Andalusien
Storebø

Storebø er en by der er administrationscenter og den største bygd i Austevoll kommune i Vestland fylke i Norge. Byen har 	1.170 indbyggere (2012), mens skolekredsen Storebø har godt 1.200 indbyggere. Bygden ligger på den nordlige del af øen Huftarøy. Austevoll kirke ligger i Storebø.

De største virksomheder er Austevoll Seafood og offshore-selskabet DOF (District Offshore) har sit hovedsæde i Storebø.

Byer i Vestland
Austevoll
Melody Maker

Melody Maker (ofte forkortet MM), er et tidligere ugentligt britisk musikmagasin, der ifølge udgiveren IPC Media var verdens ældste ugentlige musikavis. Melody Maker blev udgivet førte gang i 1926 og indeholdt dengang artikler med hjælpsomme råd til musikere og havde danseorkestre som målgruppe. Magasinets orientering blev ændret med tiden og musikens udvikling. I 1970'erne skrev Melody Maker hovedsagelig om ny rock og anden moderne musik, og opnåede omkring 300.000 ugentlige læsere. I løbet af 1980'erne kunne magasinet dog konstatere lavere salg og tabte markedsandele til nystartede musikmagasiner som Q (magasin) og Kerrang! samt til det allerede etablerde og rivaliserende tidsskrift New Musical Express (NME). I december 2000 blev Melody Maker nedlagt og slået sammen med NME.

Avertering gennem Melody Maker 
Flere bands har fundet medlemmer gennem annoncering i Melody Maker:
Rick Davies grundlagde Supertramp i 1969 med medlemmer fundet gennem MM.
Originalbesætningen bag Camel fandt keyboardspilleren Peter Bardens i 1971.
Deep Purple fandt den dengang ukendte David Coverdale i 1973.
 Vince Clarke fra Erasure fandt Andy Bell i 1985.
Originalbæsetningen i Suede rekrutterede guitaristen Bernard Butler i 1989.

Noter 

Tidsskrifter fra Storbritannien
Tidsskrifter om musik
Etableret i 1926
Ophørt i 2000
Drang nach Osten

Drang nach Osten (tysk for "dragning mod øst", "længsel mod øst", "fremstød mod øst", "trænge mod øst", "drift mod øst" eller "ønske om at trænge mod øst") var et begreb opfundet i 1800-tallet som betegnelse for tysk ekspansion i områder beboet af slavere. Udtrykket blev et motto for den tyske nationalistiske bevægelse i slutningen af 1800-tallet.

I nogle sammenhænge betegner Drang nach Osten middelalderens tyske koloniseringer i Central- og Østeuropa (Ostsiedlung), middelalderlige militære ekspeditioner som den Tyske Ordens og germaniseringspolitik og krigsførelse af moderne tiders tyske stater som den nazistiske Lebensraum-idé.

Drang nach Osten var et af de centrale elementer i tysk nationalisme og en del af den nazistiske ideologi, som Hitler udtalte 7. februar 1944: "Det er østpå, alene og altid østpå, vor races blod skal ekspandere. Det er den retning, naturen har udpeget for de tyske folk til udvidelse."

Kilder

Se også 
 Generalplan Ost

Nazi-Tyskland
Tysklands historie
Årås

Årås er en by der er administrationscenter i Austrheim kommune i Hordaland fylke i Norge.
Byen har 578 indbyggere (2012), og ligger midt på Fosnøy. Riksvei 568 går gennem byen.

Eksterne kilder/henvisninger 

Austrheim
Byer i Vestland
Damallsvenskan

Damallsvenskan er den fornemste række i svensk kvindefodbold. Rækken har 12 hold, der møder hinanden to gange pr. sæson. En gang ude og en gang hjemme. Dvs. at hvert hold skal spille 22 kampe. Sæsonen starter i foråret og afsluttes i efteråret.

Svenske mestre 1973-

Spillerstatistik

Topscorere
Følgende er en liste over topscorere (skyttedrottningar) efter sæson. Lena Videkull har vundet hæderen fem gange, hvilket er rekord, mens Hanna Ljungberg har rekorden for flest scoret mål i en sæson med  39 mål.

Eksterne henvisninger

Etableret i 1988
 
Fodboldligaer
Kvindefodbold i Sverige