kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wonderful Dream (Holidays are Coming)

"Wonderful Dream (Holidays are Coming)" er en julesang fra 2001 af den amerikanske sangerinde Melanie Thornton, der har været populær i de tysktalende lande. Sangen er mest kendt i resten af verden som Coca Colas julesang i deres julereklamer fra 2001 til den blev afløst af Trains "Shake Up Christmas" fra 2010.

Singler fra 2001
Julesange
Coca-Cola
Annenieku pagasts

Annenieku pagasts er en territorial enhed i Dobeles novads i Letland. Pagasten havde 1.127 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 85,58 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Kaķenieki.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Auru pagasts

Auru pagasts er en territorial enhed i Dobeles novads i Letland. Pagasten havde 3.388 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 111,09 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Auri.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Bērzes pagasts

Bērzes pagasts er en territorial enhed i Dobeles novads i Letland. Pagasten havde 1.946 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 80,60 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Šķibe.

Kendte personer 
 Kārlis Ulmanis – lettisk præsident

Kildehenvisninger 

Pagasts
Bikstu pagasts

Bikstu pagasts er en territorial enhed i Dobeles novads i Letland. Pagasten havde 1.045 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 96,03 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Biksti.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Dobeles pagasts

Dobeles pagasts er en territorial enhed i Dobeles novads i Letland. Pagasten havde 951 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 72,77 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Aizstrautnieki.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Yasushi Akimoto

er en japansk tv-forfatter, tekstforfatter, pladeproducent, professor, musiker, og vicepræsident ved Kyotos Universitet for kunst og design. Han har også skabt nogle af Japans største pop-idolgrupper, Onyanko Club og AKB48.

Karriere 
Da Akimoto blev fjernsynsforfatter i gymnasiet, producerede han mange fjernsynsprogrammer, f.eks. Utaban.

Akimoto startede som tekstforfatter med The Alfee i 1981; han har skrevet tekster til adskillige musikgrupper, såsom Kinki Kids, Tunnels, Onyanko Club, AKB48, SKE48 og SDN48. Han skrev også Hibari Misoras sidste single i hendes levetid, "Kawa no Nagare no Yō ni", og Jeros debut single, "Umi Yuki".

I begyndelsen af 2011 kom det frem at Akimoto er ved at planlægge en ny, taiwanesisk version af AKB48. Gruppen er midlertidigt navngivet Taiwan48 eller TPE48. I februar var der rapporter om at TPE48 ville debutere i sommeren 2011, men det blev ikke til noget. Der er dog planer om at holde auditions i begyndelse af 2012 med debut allerede i sommeren 2012.

Akimoto arbejder også på at debutere med en indonesisk version af AKB48, kaldet JKT48. Auditions blev holdt den ottende og niende oktober, 2011, og de officielle medlemmer blev annonceret i den tidelige del af November.

Personligt liv 
I 1988 blev Akimoto gift med Onyanko Club-medlemmet Mamiko Takai.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Songwriter|Fujipacific Music Inc 
 Yasushi Akimoto profile

Personer fra Japan
Sangskrivere fra Japan
Jaunbērzes pagasts

Jaunbērzes pagasts er en territorial enhed i Dobeles novads i Letland. Pagasten etableredes i 1945, havde 1.094 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 110,55 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Jaunbērze.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Krimūnu pagasts

Krimūnu pagasts er en territorial enhed i Dobeles novads i Letland. Pagasten etableredes i 1945, havde 1.207 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 70,70 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Krimūnas.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Naudītes pagasts

Naudītes pagasts er en territorial enhed i Dobeles novads i Letland. Pagasten havde 858 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 89,70 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Naudīte.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Penkules pagasts

Penkules pagasts er en territorial enhed i Dobeles novads i Letland. Pagasten havde 1.058 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 74,09 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Penkule.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
Officiel hjemmeside 

Pagasts
Zebrenes pagasts

Zebrenes pagasts er en territorial enhed i Dobeles novads i Letland. Pagasten havde 564 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 90,66 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Zebrene.

Kendte personer 
 Johann Albrecht von Korff (1697—1766) – diplomat

Kildehenvisninger 

Pagasts
Floridaøerne

Nggelaøerne, som også kaldes Floridaøerne, er en lille øgruppe i den centrale del af Salomonøerne, der er et uafhængigt land i den sydvestlige del af Stillehavet.

Øgruppen består af hovedøen, Nggela Sule, samt en række mindre øer heriblandt Tulagi, Gavutu og Tanambogo. Navnet Floridaøerne bruges også somme tider i omtale af Nggela Sule.

Historie 
Nggelaøerne ligger lige nord for den mere berømte ø Guadalcanal, hvor slaget om Guadalcanal blev udkæmpet under 2. verdenskrig. Nggela Sule blev besat af Japan i april 1942 i forbindelse med japanernes forsøg på at etablere en base for marinefly på naboøen Gavutu. Den 7. august samme år gik tropper fra det amerikanske marinekorps' 2. marineregiment i lang for at støtte landgangen på naboøen Tulagi. Floridaøerne blev aldrig så berømte som Guadalcanal, selv om den fungerede som en lille sekundær operationsbase for amerikanernes og australiernes krigsindsats i Stillehavet i resten af krigen. Efter den amerikanske befrielse af øen fra japanerne blev den hjemsted for en amerikansk base for flyvebåde. Øen leverede efterfølgende vand til den amerikanske flåde, som hentede vandet fra en underjordisk kilde på øen.

Referencer 

Salomonøerne
Øer i Stillehavet
Toyota Hiace

Toyota Hiace var en serie af varebiler og minibusser bygget af Toyota mellem 1967 og 2011.

Takket være sin holdbarhed og evne til at forcere stærkt terræn er modellen et af Afrikas mest almindelige køretøjer, først og fremmest som taxi. Den relativt lave pris bl.a. på grund af import af brugte biler fra Japan, i kombination med høj tilgængelighed af reservedele er faktorer, som bidrager til at Hiace tjener som kollektivt transportmiddel for millioner af afrikanere.

Historik 
 1967: Første generation.
 1977: Anden generation.
 1982: Tredje generation.
 1989: Fjerde generation.
 1995: Femte generation.
 2012: Importen ophører, da bilen ikke opfylder de nye miljøkrav.
 2013: Efterfølgeren Proace introduceres.

Noter

Eksterne henvisninger 

Hiace
Varebiler
Minibusser
Baghjulstrukne biler
Biler introduceret i 1967
Biler fra 1960'erne
Biler fra 1970'erne
Biler fra 1980'erne
Biler fra 1990'erne
Biler fra 2000'erne
Biler fra 2010'erne
Seeadler Harbour

Seeadler harbour (oprindelig: Seeadlerhafen) er en bugt ved øen Manus, som er hovedøen i Admiralitetsøerne i Bismarckarkipelaget. Havnens yderside dannes af øen Los Negros, som er adskilt fra Manus af Lonui-sundet.

Historie 
Bugten er opkaldt efter det tyske skib SMS Seeadler. I januar 1900 havde den tyske koloniforvaltning afsendt en straffeekspedition til admiralitetsøerne. Den bestod bl.a. af korvetkaptajn Schack, der sejlede til øen fra Herbertshöhe.

Den 25. oktober 1911 blev der rejst en regeringsstation på stedet. Personalet på stationen bestod ud over stationslederen af en politimester, en sanitetshjælper og 50 indfødte politisoldater. Da 1. verdenskrig brød ud i 1914 ødelagde den der stationerede enhed bygningerne endnu inden australierne besatte øerne.

I april 1942 besatte japanske enheder øen og udbyggede havnen. Under operation Brewer blev havnen i besat af amerikanerne i begyndelsen af 1944. Der opbyggede de en flådebase, som fik stor betydning ved isoleringen af Rabaul og erobringen af Filippinerne. På øen blev der også bygget en flyvebase samt Lombrum Seaplane Base.

Den 10. november 1944 indtraf der en katastrofe da ammunitionsskibet USS Mount Hood sprang i luften hvorved mange matroser blev dræbt og flere skibe sænket. 

Efter krigen blev basen rømmet af amerikanerne. I bugten ligger der imidlertid stadig skibsvrag, som vidner om de heftige kampe på stedet.

Henvisninger

Eksterne kilder 
 Vrag i Seeadler Harbour
 Seeadlerhafen,  i: Deutsches Kolonial-Lexikon, Band III, Leipzig 1920, S. 328.

Papua Ny Guineas geografi
Bugter i Stillehavet
USA's håndboldlandshold (herrer)

USA's Herrehåndboldlandshold er det amerikanske landshold i håndbold for mænd som også deltager i internationale håndboldkonkurrencer. De reguleres af USA Team Handball.

Resultater

VM 
 1964: 15.- plads
 1970: 16.- plads
 1974: 16.- plads
 1993: 16.- plads
 1995: 21.- plads
 2001: 24.- plads
 2021: Trukket sig
  2023: 20.-plads

Sommer-OL 
 1936: 6.- plads
 1972: 14.- plads
 1976: 10.- plads
 1980: kvalificerede sig ikke
 1984: 9.- plads
 1988: 12.- plads
 1992 : kvalificerede sig ikke
 1996: 9.- plads
 2000 til 2016: kvalificerede sig ikke

Panamerikanske lege 
 1987: 
 1991: 
 1995: 4.- plads
 1999: 4.- plads
 2003: 
 2007: Kvalificerede sig ikke
 2011: kvalificeret

Panamerikamesterskabet 
 1979: 
 1981: 
 1983: 
 1985: 
 1989: 
 1994: 
 1996: 
 1998: 4.-plads
 2000: 4.-plads
 2002: 4.-plads
 2004: 8.-plads
 2006: 4.-plads
 2008: kvalificerede sig ikke
 2010: kvalificerede sig ikke

Kendte spillere 
 Derrick Heath

Se også 
 Håndbold i USA
 USA's håndboldlandshold (damer)
 USA i holdsport indenfor internationale konkurrenter

Kilder

Eksterne henivsninger 
 The USOC team handball page 
 The national handball team 

Håndboldlandshold (herrer)
Herrehåndboldlandshold
Landshold (herrer)
Husar

En husar er en let kavalerist primært bevæbnet med sabel, pistol og karabin og undertiden med en let lanse. Ordet "husar" stammer fra det ungarske "huszár" (med næsten samme udtale). Oprindelsen er sandsynligvis det serbiske "gusar" (røvere), som igen sandsynligvis stammer fra det græske "chosaroi", navnet på letbevæbnet østromersk kavaleri i 900-tallet. En alment godtaget teori siger, at ordet kommer direkte fra det ungarske "húsz", 20, da tyve husstande havde ansvaret for at stille og udruste en soldat.

Uniform 

De ungarske husarers farverige uniform fra 1700-tallet var inspireret af den ungarske mode. Normalt bestod uniformen af en kort jakke kendt som en "dolman" , senere en mellemlang jakke "attila", begge med tunge vandrete flettede guldsnore på brystet, og gul flettet "østrigsk knude" (sújtás) på ærmerne, en matchende pelisse "pels" (en kort højtaljeret overjakke ofte slynget over den ene skulder), farvede bukser, undertiden med flettede gule østrigske knuder på forsiden og en kolbak (kucsma), en høj cylinderformet pelshue. Nogle regimenter bar tschako (csákó, en høj cylinderformet eller konisk hue af filt eller læder i forskellige stilarter) og høje ridestøvler.

Danske husarer 

Gardehusarregimentet blev grundlagt i 1762. Nu er det en enhed med fire bataljoner: en pansret infanteribataljon, et let bataljon og to træningsbataljoner. Gardehusarregimentet og Den Kongelige Livgarde er "livvagter" ud over at være operationelle hærenheder.  I bereden paradeuniform er Gardehusarregimentet de eneste husarer, der stadig bærer pelisse med tunge vandrete flettede guldsnore, der tidligere var karakteristiske for denne klasse af kavaleri.

Se også 
 Lansener
 Ułan
 Dragon
 Kyrassér

Eksterne henvisninger 

 Fotos af husarer

Militære enheder
E. coli langtids-evolutionseksperimentet

E. coli langtids-evolutionseksperimentet er et igangværende studium, der følger genetiske ændringer i 12 oprindeligt identiske bakteriekulturer af Escherichia coli. Eksperimentet blev sat i gang 24. februar 1988. Kulturerne rundede milepælen med 50.000 generationer i februar 2010. 

Siden eksperimentets begyndelse har Lenski og hans kolleger kunnet rapportere en lang række genetiske ændringer. Af disse er visse evolutionære ændringer forekommet i alle 12 kulturer, mens andre kun er opstået i en enkelt eller nogle få kulturer. En specielt bemærkelsesværdig tilpasning var udviklingen af en type E. coli, som var blevet i stand til at vokse på citronsyre tilsat vækstmediet.

Referencer 

Forskningsprojekter
Itacolumit

Itacolumit er en naturligt forekommende, porøs, gul sandsten der er bøjelig, når den skæres ud i tynde flager. Den forekommer i rigt mål ved Itacolumi i den sydlige del af Minas Gerais, Brazil. Den findes også i Jhajjar i Indien, såvel som i Georgia samt Stokes og McDowell Counties i North Carolina, USA. Stenen er det bedste og mest kendte eksempel på fleksibel sandsten. Den er tillige en kilde til diamanter der findes i Minas Gerais-området.

Bortset fra aflejringer af grønlig glimmer virker stenen til at være bemærkelsesværdig ensartet. Hvis man understøtter et stykke, der er cirka en halv meter langt og en centimeter eller to tykt, i begge ender vil det gradvist bøje under sin egen vægt. Hvis det derefter vendes om vil det rette sig ud, og derefter bøje i modsatte retning. Flager der er en millimeter eller to i tykkelse kan bøjes mellem fingrene og siges at afgive en knirkende lyd, men sten med denne egenskab udgør kun en lille den af den samlede mængde af sten.

Årsag til fleksibilitet 
Årsagen til stenens fleksibilitet har genstand for nogen diskussion. Engang blev det henført til tilstedeværelsen af tynde flager af glimmer, som mentes at tillade en vis bevægelse mellem nærliggende korn af kvarts. Mere sandsynligt er det dog at egenskaben skyldes stenens porøse karakter sammen med de overlappende sammenføjninger mellem sandkornene. 

Disse egenskaber skyldes i nogen grad nedbrydning over tid, når stenen er udsat for påvirkning fra vejret, når nedbrydelige elementer vaskes ud af stenen og efterlader hulrum, muligvis samtidig med at siliciumelementer er blevet deponeret i stenen i deres sted, hvorved de uregelmæssige overflader føjes finere sammen. De fleste af de kendte fleksible sten er også fintkornede. I nogle tilfælde siges de at miste deres fleksibilitet efter at have været tørret i nogen tid, sandsynligvis på grund af en størkning af elementer i stenen. Der findes dog mange eksempler på sten, der har været opbevaret i en tør atmosfære i årevis, der har bevaret en høj grad af fleksibilitet.

Referencer 
 Denne artikel indeholder tekst fra en udgivelse, der nu er i offentligt domæne: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.

Eksterne henvisninger 
Flexible Sandstone Itacolumite 

Mineraler
Skovskarnbasse

Skovskarnbassen (Anoplotrupes stercorosus) er en art af biller af familien Geotrupidae. Oversiden er normalt sort eller blåsort med metallisk blå rande. Den kan findes over hele Europa. Voksne biller kan blive 14–20 mm lange og kan ses i skove fra juni til følgende forår, oftest i birkeskove. Billen lever af gødning, rådne svampe og saft fra træer.

Se også 
 Skarnbasse

Eksterne henvisninger 
 Danmarks Fauna: Victor Hansen (1889-1974) og K. Henriksen (1888-1940). Biller VI. Torbister. G.E.C. Gads Forlag. København 1925.

Torbister
Nordtorp

Nordtorp (dansk), Norddorf auf Amrum (tysk) eller Noorsaarep üüb Oomram (nordfrisisk) er en landsby og kommune beliggende på den nordfrisiske ø Amrum i Nordfrisland i det vestlige Sydslesvig. Administrativt hører kommunen under Nordfrislands kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Før-Amrum kommunefællesskab (Amt Föhr-Amrum). I kirkelig henseende ligger byen i Sankt Clemens Sogn (Amrum Sogn). Sognet lå som Kongeriske enklave i Før Vesterherred (Ribe Amt), da området tilhørte Danmark.

Geografi 
Kommunen dækker geografisk cirka en tredjedel af øen. Byen er overvejende beliggende på øens gest-kerne. Området nord og vest af byen er præget af store klitter og plantager.  Her ligger med 32 meter højde også øens høeste punkt A Siatler. Lidt syd for byen ligger øens bevarede fuglekøje. Mod øst begynder vadehavet.

Historie 
Nordtorp er den ældste af øens byer. Navnet er første gang dokumenteret 1462. Ved siden af Nordtorp blev den også omtalt som Nørreende. Den nuværende kommune blev dannet i juli 1925. Før var byen en del af Amrums forhenværende ø-kommune. Samme år udbrud der en stor brand i landsbyens historiske kerne, hvorfor i dag mange bygninger i Nordtorp står uden stråtag. Indtil 1940 rådede byen over en lille havnebro ved Knipsanden (Knibsand), hvorfra færgen til Hørnum på Sild afgik. Havnen blev på grund af sandflugt flere gange flyttet mod nord, indtil den helt måtte lukkes.

Kendte 
De dansk-nordfrisiske forfattere Knut Jungbohn Clement (1803 - 1873) og Christian Johansen (1820 - 1872) samt fotografen Georg Quedens (1934) kom fra Nordtorp (Nordtrup).

Eksterne henvisninger 

 Amrum Turistforening om Nordtorp

Noter 

Byer i Kreis Nordfriesland
Amrum
Byer i Slesvig-Holsten
Lex Frisionum

Lex Frisionum (på dansk Frisisk Lov) er en samling af frisiske retsforskrifter fra begyndelsen af 800-tallet, som Karl den Store gav friserne, efter at kystområdet mellem Rheinen og Weseren kom under frankisk styre i slutningen af 700-tallet. Den er den ældste bevarede optegnelse af frisisk ret. I loven indgik en række ældre nedarvede retsregler. Frisisk Lov er affattet på latin.

Karl den Store gav også andre germanske stamme som sakserne (Lex Saxonum) og de thüringske stammer (Lex Thuringorum) landskabslove og markerede sig dermed som en af historiens store lovgivere.

Se også
 Salisk Lov

Frisland
Retshistorie i middelalderen
Volvo XC70

Volvo XC70 er en personbilsmodel fra den svenske bilfabrikant Volvo. Det er en SUV-udgave af stationcaren Volvo V70 med højere frihøjde og firehjulstræk.


XC70 type P2 (2000−2007)  

Volvo V70 XC blev i 2000 afløst af Volvo XC70, som var en forhøjet V70 af anden generation, med større plastikskørter og firehjulstræk. Den fandtes med to motorvarianter, en femcylindret benzinrækkemotor på 2,4 liter med 147 kW (200 hk) og en ligeledes femcylindret dieselmotor på 2,4 liter med commonrail-indsprøjtning og 120 kW (163 hk).

I efteråret 2004 fulgte et facelift, som medførte andre sidemarkeringslygter, aluminiumsskørter for og bag og et mere strømlinjeformet frontparti, ligesom en ny benzinmotor på 2,5 liter med 154 kW (210 hk). Derudover blev kabinen modificeret, specielt midterkonsollen og betjeningsenheden på instrumentbrættet.

Til modelåret 2006 blev dieselmotoren videreudviklet, så den nu ydede 136 kW (185 hk). Derudover kom den såkaldte Four-C undervogn, som kunne indstilles individuelt efter vejforholdene (sport eller komfort). I Nordamerika solgtes udover XC70 en næsten identisk model kaldet V70 XC. XC70's konkurrenter er bl.a. Audi A6 allroad quattro baseret på Audi A6 og Subaru Outback, som er baseret på Subaru Legacy.

Motorer 
 2,4 liter femcylindret turbobenzinmotor med 147 kW (200 hk), 2000−2002
 2,5 liter femcylindret turbobenzinmotor med 154 kW (210 hk), 2002−2007
 2,4 liter femcylindret turbodieselmotor med 120 kW (163 hk), 2002−2005
 2,4 liter femcylindret turbodieselmotor med 136 kW (185 hk), 2005−2007

XC70 type P24 (2007−2016)  

Den anden generation af XC70 blev introduceret i sommeren 2007.

I starten fandtes XC70 kun med den store benzinmotor og den stærkeste dieselmotor, med standardmonteret firehjulstræk (All Wheel Drive, kort AWD).

På tuningsmessen SEMA i USA fremviste Volvo konceptbilen Volvo XC70 Surf Rescue, som er lavet specielt til livreddere. Den har 12 cm højere frihøjde, undervognsbeskyttelse af aluminium, neoprensædebetræk og en tagbagagebærer til redningssurfboards.

Motorer 
Benzin
 T6 3,0, sekscylindret 2.953 cm³ med 210 kW (285 hk), 2008−2010
 T6 3,0, sekscylindret 2.953 cm³ med 224 kW (304 hk) og 440 Nm, 2010−
 3,2, sekscylindret 3.192 cm³ med 175 kW (238 hk), 2007−2008

Diesel
 D3 2,0, femcylindret 1.984 cm³ med 120 kW (163 hk), 2010−
 D3 AWD 2,4, femcylindret 2.400 cm³ med 120 kW (163 hk), 2010−
 2,4, femcylindret 2.400 cm³ med 129 kW (175 hk), 2009−2010
 2,4, femcylindret 2.400 cm³ med 136 kW (185 hk), 2007−2009
 D5 AWD 2,4, femcylindret 2.400 cm³ med 151 kW (205 hk) og 420 Nm, 2009−2011
 D5 AWD 2,4, femcylindret 2.400 cm³ med 158 kW (215 hk) og 440 Nm, 2011−

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Officielt websted 

XC70
SUV'er
Biler introduceret i 2000
Biler fra 2000'erne
Biler fra 2010'erne
Stationcars
Støj (video)

Støj i analog video eller tv er et statisk tilfældigt mønster af prikker, der vises, når der ikke transmitteres signaler fra antennemodtagere på tv'et eller andre enheder. Det tilfældige mønster, der ligger hen over billedet og er synligt i form af blinken af "prikker", ofte omtalt som "sne" på skærmen, er et resultat af elektrisk støj og stråling af elektromagnetisk støj, som tilfældigt opfanges af antennen. Effekten ses oftest i forbindelse med analoge tv eller tomme VHS-bånd.

Der er mange kilder til den elektromagnetiske støj, der kan forårsage det karakteristiske statiske mønster. Atmosfæriske kilder omfatter blandt andet den allestedsnærværende kosmisk baggrundsstråling samt mere lokalt forankrede radiobølger fra elektriske apparater i nærheden af antennen. 

Skærmen selv er også medvirkende til forstyrrelser, delvis på grund af Johnson-Nyquist-støj dannet af apparatets egen elektronik. Det meste af denne støj stammer fra den første transistor, som antennen er forbundet til.

Signalbehandling
Westerberg

Westerberg:
 Edvard Westerberg
 Søren Westerberg
Herschelbadet

Herschelbadet er en offentlig badeanstalt i den indre by i Mannheim, Tyskland. Badet blev opført i 1920'erne for nogle af de midler, som Bernhard Herschel, lokal købmand og byrådsmedlem, efterlod sig ved sin død. 

Ved anlæggelsen var Herschelbadet med sine 4.530 m² et af de største i hele Tyskland. Den bestod af tre svømmehaller (henholdsvis et mande-, et kvinde- og et folkebassin), badekar, sauna og en solterrasse samt vaskeri og "hundebad". Bortset fra de to sidstnævnte er hele anlægget fortsat i brug i sin oprindelige funktion. Det er opført i jugendstil og regnes som en af de fineste bygninger i denne stil i Mannheim.

Mannheim
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Tyskland
Slaget ved Almansa

Slaget ved Almansa, der fandt sted 25. april 1707 var et de afgørende slag i den spanske arvefølgekrig. Ved den lille by Almansa i den spanske provins Albacete besejrede den fransk-spanske hær under ledelse af den fransk-engelske James FitzJames, hertug af Berwick, den allierede hær bestående af engelske, portugisiske og nederlandske tropper under ledelse af den fransk-engelske Henri de Massue, jarl af Galway. Udfaldet betød, at bourbonerne igen overtog herredømmet over det østlige Spanien.

I slaget deltog omkring 25.000 mand på den fransk-spanske side, mens der var omkring 22.000 på den allierede side. Slaget begyndte med en udveksling af artilleriangreb. Da Massue sendte sine tropper i angreb på bourbonernes centrum, sendte FitzJames sit kavaleri af sted i et uimodståeligt modangreb, og resultatet blev, at omkring 5000 allierede tropper faldt eller blev såret mod 3500 af bourbonernes. 12.000 allierede soldater blev taget til fange.

Slaget er blandt andet bemærkelsesværdigt ved, at det måske er den eneste gang i historien, at en fransk hær anført af en engelsk kommandant har stået over for en engelsk hær anført af en fransk kommandant. Henri de Massue var en fransk huguenot, der var gået i engelsk tjeneste under Vilhelm 3. af England, mens FitzJames var som uægte søn af Jakob 2. af England, der var blevet tvunget i eksil, trådt i den franske hærs tjeneste.

Noter 

Slag
Britiske krige
Franske krige
Spanske krige
Begivenheder i 1707
Audi Cabriolet

Audi Cabriolet var en bilmodel bygget af Audi mellem maj 1991 og september 2000, og som var baseret på Audi Coupé (type 89). Fra 1997 og frem til produktionen sluttede blev modellen bygget hos Karmann i Rheine.

Modelhistorie 
Ved produktionens begyndelse fandtes Audi Cabriolet kun med 2,3-liters femcylindret benzinmotor. Et år senere fulgte en 2,8-liters V6-motor med 128 kW (174 hk), og i 1993 en 2,0-liters firecylindret benzinmotor.

I 1994 blev førerairbag standard, mens passagerairbag kunne fås som ekstraudstyr og blev standard i 1995.

I juli 1994 tilkom en 2,6-liters V6-motor med 110 kW (150 hk), og i 1995 udgik den femcylindrede motor af programmet.

Fra juni 1995 kunne Audi Cabriolet som den første cabriolet overhovedet fås med en 1,9-liters turbodieselmotor.

I januar 1997 blev motorprogrammet udvidet med en 1,8-liters firecylindret motor. Samtidig fulgte et diskret optisk facelift.

Tekniske specifikationer

Eksterne henvisninger 

Cabriolet
Store mellemklassebiler
Cabrioleter
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 1991
Biler fra 1990'erne
Biler fra 2000'erne