Krivak-klassen

Krivak-klassen (russisk betegnelse: Projekt 1135 Burjevestnik – Stormsvale) er en fregatklasse bygget til den sovjetiske flåde. Klassen benyttes nu af Rusland og Ukraine. En ny moderne skibsklasse er afledt af Krivak-klassen; den indiske Talwar-klasse. Denne skibsklasse er sommetider omtalt som Krivak IV.

Historie 
Klassen blev første gang set af vesten i 1970. Til flåden blev der bygget 32 skibe i to versioner, efterfølgende bestilte KGB yderligere otte til grænsepatrulje. Klassens primære opgave var antiubådskrigsførelse. På grund af skibenes relativt små størrelser kunne de blive bygget på de små værfter i Sortehavet og Østersøen hvorved de større værfter kunne frigøres til at konstruere større og mere avancerede skibe.

Episoder involverende Krivak-klassen 

Fregatten Storozjevoi oplevede i 1975 et mytteri, der gav romanskribenten Tom Clancy ideen til sin bestseller Jagten på Røde Oktober.

Bezzavetnyj fremprovokerede i 1988 en kollision med den amerikanske Ticonderoga-klasse krydser USS Yorktown (48) der sammen med destroyeren USS Caron (970) ville demonstrere sin ret til fredelig gennemsejling af den sovjetiske territorialfarvandszone på 12 sømil fra Sovjetunionens Sortehavskyst. Retten til fredelig passage af territorialfarvand er tilladt hvis det er den korteste vej til og fra internationalt farvand. Enkelte steder anerkendte den sovjetiske stat ikke denne ret som eksempelvis i dette tilfælde ved Krim-halvøen. Da Caron (Spruance-klassen) var udstyret med elektronisk efterretningsudstyr fra NSA ønskede man ikke at "udvalgte" lande kom i nærheden af følsomme militære installationer og sendte derfor en let fregat af Mirka II-klassen samt Bezzavetnyj for at afvise de amerikanske skibe.

Den 8. december 2008 udbrød der brand på fregatten Neukrotimyj (Krivak II) hvorved en officer blev omkom. Skibet lå langs kaj i Baltijsk, hvor det var under udfasning fra Østersøflåden. Allerede i 2005 var skibet involveret i et uheld hvor øvelsesammunition sprang og skibet sank delvist i Neva-floden. Efterfølgende blev skibet dog repareret ved Severnaja værftet.

I august 2009 deltog fregatten Ladnyj (Krivak I) med tre skibe af Ropucha-klassen og to ubåde i eftersøgningen af fragtskibet Arctic Sea, der forsvandt i Atlanterhavet på vej mod Finland.

Fremtid og afløser 
For tiden er der kun fire Krivak I/II og tre Krivak III i tjeneste i den russiske flåde. Udviklingen af en Krivak IV version (Talwar-klassen) blev kun udviklet til eksport. Krivak-klassen skal efter planerne erstattes af korvetterne af Steregusjij-klassen samt fregatterne af Admiral Gorsjkov-klassen. I en overraskende erklæring udtalte chefen for den russiske flåde, Admiral Vladimir Vyssozki, den 25. september 2010 at Jantar-værftet i Kaliningrad havde vundet en kontrakt på tre fregatter af Krivak-klassen til Sortehavsflåden. I 2015 vil denne flåde have mindst fem skibe af denne klasse i tjeneste.

Versioner

Krivak I 
Der blev i alt bygget 21 enheder af Krivak I-klassen (Projekt 1135.2) på tre forskellige værftet i Leningrad, Kaliningrad og Kertj. Byggeperioden var mellem 1968 og 1983. Tre af skibene blev omfattende ombygget og moderniseret i 1990. På disse tre skibe afmonterede man SS-N-14 Silex-antiubådsmissilsystemet og erstattede det med SS-N-25 Switchblade antiskibsmissiler.

Krivak II 
Elleve enheder af den forbedrede Krivak II-klasse (Projekt 1135M) blev færdiggjort mellem 1975 og 1983 i Kaliningrad. Forbedringerne til denne version synes begrænset til en større kaliber våbensystem. Et eller to skibe blev desuden overdraget til Ukraine efter Sovjetunionens sammenbrud.

Krivak III 
Denne variant (Projekt 1135.1 eller 1135P) blev bygget til de sovjetiske grænsevagter der var underlagt KGB. De blev ikke udrustet med SS-N-14 missiler men er til gengæld udrustet med en hangar der gør dem i stand til at medbringe en helikopter i længere perioder. På samme måde blev våbensystemer og sensorpakker modificeret. Enhederne blev færdiggjort i Kertj mellem 1984 og 1993.

Teknik 
Fregatterne er 123,50 meter lange og 14,20 meter brede. Dybdagnen er 7,2 meter og deplacementet er mellem 3.500 til 3.900 tons. Fremdrivningssystemet består af et gasturbinesystem bestående af to gasturbiner på i alt 13.600 Hk, der kan suppleres med yderligere to turbiner på i alt 55.500 Hk hvis høj fart er nødvendigt. Skibenes tophastighed er på 32 knob.

Skibene blev ganske markant bevæbnet. På fordækket var et stort affyringssystem til fire SS-N-14 Silex til antiubådskrigsførelse. Mellem missilsystemet og overbygningen var der et Vertical Launching System til SA-N-4 Gecko med et magasin til 40 missiler. Derudover var klassen udrustet med to firedobbelte torpedorør og to RBU-6000 antiubådsmortérer. På agterdækket var der placeret to 70 mm kanoner på Krivak I og III (udskiftet til 100 mm kanoner på Krivak II).

Skibe i klassen

Galleri

Henvisninger 

 
 globalsecurity.org: Krivak-klassen 
 fas.org: Krivak-klassen 
 ship.bsu.by: Krivak-klassen  
 Warfare.ru: Krivak-klassen 
 Jane's Fighting Ships 2008 (Digital version)

Krigsskibe fra Rusland
Krigsskibe fra Ukraine
Fregatter
Krigsskibe fra Sovjetunionen