kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Clara Rojas

Clara Leticia Rojas González (født 20. december 1964 i Bogotá i Colombia) er en colombiansk politiker og advokat, som var kampagneleder for Íngrid Betancourt under præsidentvalget i 2002. Sammen med Betancourt blev hun bortført af den venstreekstreme terrororganisation FARC den 23. februar 2002. Hun blev sluppet fri 10. januar 2008. Hun fortalte da at hun ikke havde set Betancourt i tre år.

Karriere som grøn politiker 

Clara Rojas er datter af Clara González de Rojas. Hun fik sin advokatbevilling i 1992, og blev samme år kendt med Íngrid Betancourt. Sammen grundlagde de i 1997 miljøpartiet Oxígeno Verde (spansk: Grønt oxygen), som hun blev næstleder for. Hendes hovedsager var kamp mod krig, uret og korruption i Colombia.

I 2002 blev Clara Rojas kampagneleder for Íngrid Betancourt og samtidig vicepræsidentkandidat for Oxígeno Verde.

Bortførelse 

23. februar 2002 blev hun og Íngrid Betancourt bortført af medlemmer af den venstreekstreme terrororganisation FARC mens de drev valgkamp. FARC offentliggjorde 15. maj 2002 en video af begge. I en video offentliggjort 13. maj 2003 rettede hun en appel til sin familie.

Clara Rojas fødte 16. april 2004 en søn i fangeskab. Faren var en af fangevogterne. Hun afviste et tilbud om at blive sat fri, fordi hun ikke ville forlade Íngrid Betancourt. FARC truede senere en mand i provinsen Guaviare til at tage sig af barnet. Han overgav i sin tur barnet til et sygehus, og i 2005 tog børneværnet over omsorgen. Efter at manden, efter forlangende fra FARC, prøvede at få barnet tilbage, blev dets identitet afdækket.

10. februar 2008 blev Rojas sluppet fri, efter 2.147 dage i fangeskab.

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Colombia
Personer fra Bogotá
Georgiens fodboldforbund

Georgiens fodboldforbund (engelsk: Georgian Football Federation, GFF, georgisk: საქართველოს ფეხბურთის ფედერაცია) er det øverste ledelsesorgan for fodbold i Georgien. Det administrerer Umaglesi Liga og Georgiens fodboldlandshold og har hovedsæde i Tbilisi.

Forbundet blev grundlagt i 1936, men hørte frem til den 15. februar 1990 under Sovjetunionen. I 1992 blev det både medlem af FIFA og UEFA.

Ekstern henvisning 
 GFF.ge

Nationale fodboldforbund
Forbund
Stade des Alpes

Stade des Alpes er et fodboldstadion i Grenoble i Frankrig, der er hjemmebane for Ligue 2-klubben Grenoble Foot 38. Stadionet har plads til 20.068 tilskuere, og alle pladser er siddepladser.

Stadionet blev indviet i 2008, og blev finansieret af det japanske firma Index, der er ejer af Grenoble Foot 38. Stadionomkostningerne var 88 millioner euro.

Eksterne henvisninger 
 Stadionprofil 

Fodboldstadioner i Frankrig
Grenoble
Etableret i 2008
Lise Scherfig

Lise Scherfig (født 7. august 1933, død 1. juli 2008) var en dansk balletanmelder og lærer.

Lise Scherfig var lærer og blev ansat på læseskolen ved Den Kongelige Ballet, hvor hun fra 1965 til 1993 var forstander.

Hun var gift med formand for Det Berlingske Officin, Ole Scherfig, og mor til teaterinstruktør Vibeke Wrede, filminstruktør Lone Scherfig og direktør Christian Scherfig.

Kilder 

Balletanmeldere
Lærere fra Danmark
Victor Fabian

Victor Fabian Jensen (født 8. marts 1869 i København, død 25. april 1922) var en dansk skuespiller som medvirkede i en lang række stumfilm for Nordisk Film i årene 1910 og 1911. Hovedsageligt spillede han farcer og små komedier. I 1910 havde Nordisk Film en serie af farcer med ham i hovedrollen: Fabians Skovtur, Fabian renser Kakkelovn, Fabian paa Kærlighedsstien, Fabian ordner Gardinstang, Fabian kører i Skoven, Fabian henter Jordemoder, Fabian har Tandpine, Fabian paa Rottejagt og Fabian som Afholdsmand. Han forlod Nordisk Film i 1911.

Filmografi

Eksterne henvisninger 
 
 Victor Fabian på Politietsregisterblade.dk

Stumfilmskuespillere fra Danmark
Ole Scherfig

Ole Scherfig f. Jensen (født 22. december 1930 i Østervrå, død 2. april 2000) var en dansk erhvervsleder.

Ole Scherfig var søn af realskolebestyrer Harald Jensen og hustru Ingeborg. Hans onkel var forfatteren Hans Scherfig. Han blev som jurastuderende aktiv i DIS, Danmarks Internationale Studenterkomité, hvor han i efterkrigstiden mødte de senere erhvervsledere Poul Svanholm og Olav Grue. Scherfig fuldførte ikke studierne, men blev i stedet administrerende direktør i DIS 1960-72.

Siden hentede Svanholm ham til Carlsberg. Scherfig var netop blevet udnævnt til koncerndirektør i Carlsberg, da han sammen med Grue og Kristian Mogensen satte sig for at redde Berlingske Tidende, der var i dyb krise (1982). Han fik imidlertid en blodprop og måtte opgive direktørstillingen. Efter en hjerteoperation fortsatte han som formand for Det Berlingske Officin. Senere fik han også til opgave som bestyrelsesformand at styre realkreditinstituttet BRFkredit ud af en krise i begyndelsen af 1990'erne og havde også bestyrelsesposter i Novo Nordisk og Storebæltsforbindelsen. Han var Ridder af Dannebrog.

Han var gift med forstander Lise Scherfig, med hvem han fik børnene Vibeke Wrede, Lone Scherfig og Christian Scherfig.

Kilder 
 Nekrolog, BT 4. april 2000.

Eksterne henvisninger 
 

Erhvervsfolk fra Danmark
Personer med tilknytning til Carlsberg
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1900-tallet
Riddere af Dannebrog
Personer fra Jylland
Grækenlands fodboldforbund

Grækenlands fodboldforbund (græsk: Ελληνική Ποδοσφαιρική Ομοσπονδία, EPO) er det øverste ledelsesorgan for fodbold i Grækenland. Det administrerer superligaen, cupturneringen og Grækenlands fodboldlandshold og har hovedsæde i Athen.

Forbundet blev grundlagt i 1926 og blev medlem af FIFA og UEFA i henholdsvis 1927 og 1954.

Ekstern henvisning 
 EPO.gr

Nationale fodboldforbund
Fodboldforbund
Forbund
Marzahn

Marzahn er et område i bydelen Marzahn-Hellersdorf i Berlin, Tyskland. Området har 102.704 indbyggere (pr. 2006). 

Marzahn blev en del af Stor-Berlin i 1920 som en del af bydelen Lichtenberg. I 1979 blev Marzahn adskilt fra Lichtenberg og blev en selvstændig bydel i det daværende Østberlin. Frem til [1986] var Hellersdorf en del af Marzahn-bydelen. I forbindelse med en reform af Berlins bydele i 2001 blev Marzahn atter slået sammen med Hellersdorf til den nye store bydel Marzahn-Hellersdorf.

I den nordlige del af Marzahn ligger området Ahrensfelde, der indtil 1990 hørte til kommunen Ahrensfelde, der lå i delstaten Brandenburg.

Berlins geografi
Stade de la Beaujoire

Stade de la Beaujoire (normalt bare kendt som La Beaujoire) er et stadion i Nantes i Frankrig, der bliver brugt til såvel fodbold som rugby. Stadionet er hjemmebane for Ligue 1-klubben FC Nantes. Det har plads til 38.285 tilskuere, og alle pladser er siddepladser.

Historie 
Stade de la Beaujoire blev indviet i 1984, og gennemgik en renovering op til VM i fodbold 1998. Her lagde stadionet græs til seks kampe, blandt andet den i Danmark legendariske kvartfinale mellem Brasilien og Danmark, der endte med en 3-2 sejr til brasilianerne.

Eksterne henvisninger 

 Stadionprofil 

Fodboldstadioner i Frankrig
FC Nantes
Etableret i 1984
EPO (flertydig)

EPO har flere betydninger:
 Grækenlands fodboldforbund, Ελληνική Ποδοσφαιρική Ομοσπονδία (ΕΠΟ eller EPO).
 Erythropoietin – et hormon som øger produktionen af røde blodlegemer og kan bruges som doping
 Europæiske patentorganisation – et organ i Europa, som vurderer EP patentansøgninger .
Hellersdorf

Hellersdorf er et område i bydelen i Marzahn-Hellersdorf i det østligste Berlin, Tyskland.

Fra 1986 til reformen af Berlins bydele i 2001 var Hellersdorf en selvstændig bydel, der også omfattede Kaulsdorf og Mahlsdorf. Indtil Tysklands genforening i 1989 var Hellersdorf beliggende i Østberlin.

Hellersdorf grænser op til delstaten Brandenburg, der omgiver Berlin. Området domineres af betonboligbyggeri fra 1980'erne.

Eksterne henvisninger 

Berlins geografi
Botanischer Garten Berlin

Botanischer Garten Berlin (egentlig Botanischer Garten und Botanisches Museum Berlin-Dahlem) er en stor botanisk have i Berlin, Tyskland. Med sine over 43 hektar og omkring 22.000 plantearter er haven en af de største og vigtigste i verden.

Haven er beliggende i Dahlem i bydelen Steglitz-Zehlendorf og blev anlagt mellem 1897 og 1910 under rådgivning af Adolf Engler. Årsagen til anlægget af haven var, at man vil bevare og undersøge de eksotiske planter fra de tyske kolonier, og at den gamle køkken- og urtehave i midtbyen, der var anlagt i 1679 ikke kunne udvides. I dag hører haven organisatorisk til Freie Universität Berlin. Til haven hørter deusden Botanische Museum med en stor samling og et stort videnskabeligt bibliotek.

Komplekset består af mange bygninger og drivhuse, f.eks. Cactus Pavilion og Pavilion Victoria med samlinger af eksotiske planter som orkidéer, kødædende planter og vandplanter. Drivhusenes samlede areal er 6.000 m². Den mest kendte bygning i haven er Große Tropenhaus, som med sine 30 x 60 meter er verdens største drivhus. Huset er opført i stål og glas og er 25 m. højt. Temperaturen er konstant 30° C og luftfugtigheden er konstant høj. Drivhuset rummer blandt andet en kæmpe bambus.

Eksterne henvisninger 
 Botanischer Gartens hjemmeside

Parker i Tyskland
Museer i Berlin
Botaniske haver
Museer etableret i 1904
Ernst-Thälmann-Park

Ernst-Thälmann-Park er en park i Prenzlauer Berg i bydelen Pankow i det østlige Berlin, Tyskland. Parken er 25 hektar.

Parken er opkaldt efter den tidligere leder af Kommunistische Partei Deutschlands, Ernst Thälmann. Frem til 1981 lå et af Berlins 33 gasværker på grunden.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Berlin
Filmmuseum Berlin

Filmmuseum Berlin ligger på Potsdamer Platz i Berlin, og blev åbnet i september 2000. Der viser objekter fra hele den tyske filmhistorie, bl.a. filmplakater, fotografier, kostumer, arkitekturskitser og rekvisitter. Særlig opmærksomhed vies til Marlene Dietrich, hvis betydelige privatsamling museet ejer.

Museet har også et bibliotek med et omfattende tilbud af filmlitteratur og fagtidsskrifter, bl.a. vigtige tidlige tidsskrifter som Der Kinematograph, Lichtbild-Bühne og Film-Kurier.

Sommeren 2006 blev der også åbnet et fjernsynsmuseum i filmmuseet.

Ved siden af sine permanente udstillinger har museet specialudstillinger. I forbindelse med den internationale filmfestival i Berlin arrangeres der hvert år en udstilling med tema knyttet til filmfestivalen.

Eksterne links 
www.filmmuseum-berlin.de 

Museer i Berlin
Filmhistorie
Film fra Tyskland
Museer etableret i 2000
Michael Hansen (fodboldspiller)

Michael Hansen (født 30. april 1964 på Sjælland) er en tidligere dansk fodboldspiller.

Michael Hansen afsluttede sin karriere på Viborg Fodsports Forening's førstehold i 1992/93, hvor han i en lang årrække var anfører. Han forlod holdet for at rejse til USA, sammen med sin hustru Lisbeth Jensen. I dag er han ansat ved Hedeselskabet i Viborg, hvor han også var ansat under sin karriere i VFF.

Fodboldspillere fra Viborg FF
Viktoriapark

Viktoriapark er en park i bydelen Friedrichshain-Kreuzberg i Berlin, Tyskland.

Parken er beliggende på et plateau i Kreuzberg umiddelbart nord for Flughafen Berlin-Tempelhof. Parken rummer blandt andet et nationalt mindesmærke (Nationaldenkmal) for befrielseskrigen mod Napoleon samt et markant kunstigt vandfald.

Viktoriapark blev tegnet i 1821 af Karl Friedrich Schinkel. Fra parken er der en storslået udsigt over størstedelen af det sydlige Berlin. Parken blev redesignet i 1888 og udbygget i 1913 og 1916.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Berlin
Johannes R. Becher

Johannes Robert Becher (født 22. maj 1891 i München, død 11. oktober 1958 i Berlin) var en tysk forfatter og kommunistisk politiker.

Becher havde en turbulent ungdom med et mislykket selvmordsforsøg og afbrudte studier i medicin ved universitetet. På denne tid skrev han idealiserende om kokain og var ofte indlagt for sit kokainmisbrug. På grund af men efter selvmordsforsøget blev han fritaget fra at gøre tjeneste i militæret. Omkring og efter Første Verdenskrig tilhørte han det revolutionære Spartakusbund og 1919-1920 det nydannede KPD. I 1920 forlod han dog den kommunistiske bevægelse og var i nogle år religiøst søgende. Han vendte tilbage til KPD i 1923 og engagerede sig dybere i partiet. Han blev tvunget til at gå i eksil i 1933 grundet sin politiske overbevisning.

Frem til krigens slutning i 1945 boede han i Sovjetunionen, hvor han indimellem kom i vanskeligheder, fordi han var mistænkt for at være trotskist. Har var i under krigen tilknyttet den anti-nazistiske komité Nationalkomitee Freies Deutschland, der med sovjetisk støtte modarbejdede Nazityskland. 

Efter krigen vendte han tilbage til Tyskland, hvor han som formand for Kulturbund der DDR blev en af de ledende kræfter i opbygningen af DDRs kulturliv. Han skrev landets nationalsang, Auferstanden aus Ruinen og var kulturminister fra 1954, ligesom han udgav flere romaner, skuespil og digtsamlinger. Som ung tilhørte han ekspressionismen, men som ældre var han socialrealist.

Eksterne henvisninger 

Digtere fra Tyskland
Personer fra DDR
Kommunister fra Tyskland
Personer fra München
Sangskrivere fra Tyskland
Dramatikere fra Tyskland
Romanforfattere fra Tyskland
Wilhelm Pieck

Friedrich Wilhelm Reinhold Pieck (født 3. januar 1876 i Guben, død 7. september 1960 i Østberlin) var en tysk kommunistisk politiker, der fra 1949 til 1960 var den første og eneste præsident i Deutsche Demokratische Republik. Han var desuden tidligere leder af KPD.

Wilhelm Pieck blev født i byen Guben (dengang Tyskland), nærmere bestemt den del af byen som ligger øst for Oder-Neisse-linjen og dermed nu er beliggende i Polen med navnet Gubin. Han blev uddannet tømrer, men endte hurtigt som politisk aktivist. I 1884 blev han aktiv i tømrernes fagforening og blev derefter aktiv i SPD, først som kredsformand i 1899 og fra 1906 blev han ansat som partisekretær. Mens størstedelen af partiet støttede Tysklands regering under Første Verdenskrig, var Pieck og resten af partiets venstrefløj imod krigen. Han endte med at blive arresteret for den holdning og tilbragte en periode i et militærfængsel. Efter løsladelsen boede han i Amsterdam for en kort bemærkning. Da han vendte tilbage til Berlin i 1918, tilsluttede han sig det nystiftede KPD.

Wilhelm Pieck blev valgt til Rigsdagen i 1928, og han blev genvalgt den 5. marts 1933. På grund af Rigsdagsbranden den 27.-28. februar blev de kommunistiske mandater dog kasserede denne gang.    

Efter nazisternes magtovertagelse i 1933 forlod han Tyskland og flyttede til Frankrig, men rykkede allerede i 1935 til Moskva, hvor han var i eksil til krigens afslutning. I perioden 1938-1943 var han generalsekretær for Kommunistisk Internationale. I 1943 var han en af grundlæggerne af Nationalkomitee Freies Deutschland.

Som leder af KPD's centralkomité stod Pieck i spidsen for sammenlægningen af KPD og SPD i den sovjetiske besættelseszone til Sozialistische Einheitspartei Deutschlands. Han havde også stor indflydelse på udarbejdelsen af SED's partiprogram. Sammen med Otto Grotewohl blev han leder af SED i april 1946, og i 1949 blev han valgt til præsident af det provisoriske parlament. Han blev senere genvalgt i 1953 og 1957. Grundet sit dårlige helbred viste han sig sjældent offentligt.

Pieck var således det første statsoverhoved, der repræsenterede DDR udadtil. Efter hans død i 1960 overtog det nydannede Staatsrat kollektivt denne funktion, og dermed blev Pieck landets eneste præsident.

Pieck boede på Majakowskiring i Pankow, Østberlin.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Medlemmer af tyske rigsdag 1933-1945
Kommunister fra Tyskland
Politikere fra DDR
Personer fra Brandenburg
Stade Gerland

Stade de Gerland (eller bare Stade Gerland) er et stadion i Lyon i Rhône-Alpes-regionen i Frankrig, der bliver brugt til såvel fodbold som rugby. Stadionet er hjemmebane for Ligue 1-klubben Olympique Lyon. Det har plads til 41.044 tilskuere, og alle pladser er siddepladser.

Historie 
Stade Gerland blev indviet i 1926, og gennemgik en renovering op til VM i fodbold 1998, hvor stadionkapaciteten faktisk blev reduceret med ca. 10.000, da man ombyggede flere tribuner. Ved slutrunden lagde stadionet græs til 5 kampe, blandt andet kvartfinalen mellem Tyskland og Kroatien, der endte med en kroatisk 3-0 sejr.

Desuden har stadionet flere gange, når Frankrig har været vært, været benyttet. til VM-kampe i rugby.

Eksterne links 
 Stadionprofil

 

Fodboldstadioner i Frankrig
Lyon
Etableret i 1926
Stade Louis II

Stade Louis II er et stadion i Monaco, der er hjemmebane for Ligue 1-klubben AS Monaco. Stadionet har plads til 18.500 tilskuere, og alle pladser er siddepladser.

Historie 
Det oprindelige Stade Louis II blev indviet i 1939 og fungerede som hjemmebane for AS Monaco. Stadionet er opkaldet efter Louis 2. af Monaco, der var fyrste af Monaco ved indvielsen. I 1980'erne blev der bygget et nyt stadion, der blev indviet i 1985.

Udover at være hjemmebane for AS Monaco, er stadionet årligt arena for den traditionelle UEFA Super Cup.

Eksterne henvisninger 

 Stadionprofil 

Fodboldstadioner i Frankrig
Fodboldstadioner i Monaco
Etableret i 1985
AS Monaco
Liberias flag

Liberias flag ligner USA's flag. Grunden til dette er at tidligere amerikanske slaver etablerede landet. USA og Liberia har et meget tæt samarbejde i en række sager. Liberias flag har også røde og hvide striber, samt en blå firkant i øverste venstre hjørne. Denne firkant indeholder en hvid stjerne. Før Liberias uafhængighed var det et hvidt græsk kors

De elleve striber symboliserer de elleve som skrev under på Liberias uafhængighedserklæring (26. juli 1847), rødt og hvidt repræsenterer mod og moralsk styrke. Den hvide stjerne symboliserer friheden til de tidligere slaver, den blå firkant repræsenterer det afrikanske fastland. 

Liberias flag kan ses på mange skibe omkring om i verden fordi Liberia tilbyder skibsregistrering under sit lands flag. Mange selskaber benytter sig af Liberias flag som bekvemmelighedsflag, dette for at undgå skatte og restriktioner i andre lande. Det antages at omkring 1600 skibe sejler under Liberias flag, noget som giver landet store indtægter. 

Flag fra Afrika
Flag
Nationale flag
Koninklijke Nederlandse Voetbalbond

Koninklijke Nederlandse Voetbalbond (KNVB) er Hollands nationale fodboldforbund og dermed det øverste ledelsesorgan for fodbold i landet. Det administrerer de hollandske ligaer, KNVB Cuppen og Hollands fodboldlandshold og har hovedsæde i Zeist.

Forbundet blev grundlagt i 1889 og var både medstifter af FIFA og UEFA.

Ekstern henvisning 
 KNVB.nl

Nationale fodboldforbund
Fodbold i Nederlandene
Hollands fodboldlandshold
Hvideruslands fodboldforbund

Hvideruslands fodboldforbund (hviderussisk: Беларуская Фэдэрацыя Футбола) er det øverste ledelsesorgan for fodbold i Hviderusland. Det administrerer Wysjejsjaja Liha og Hvideruslands fodboldlandshold og har hovedsæde i Minsk.

Forbundet blev grundlagt i 1989 efter landets frigørelse. I 1992 blev det medlem af FIFA og i 1993 medlem af UEFA.

Nationale fodboldforbund
Fodboldforbund
Stade Vélodrome

Stade Vélodrome er et stadion i Marseille i Provence-Alpes-Côte d'Azur-regionen i Frankrig, der bliver brugt til såvel fodbold som rugby. Stadionet er hjemmebane for Ligue 1-klubben Olympique de Marseille, og har plads til 60.031 tilskuere.

Historie 
Stade Vélodrome blev indviet i 1937, i tide til at kunne blive benyttet ved VM i fodbold 1938.

Stadionet var også spillested ved VM i fodbold 1998 hvor der blev spillet seks kampe. Blandt disse var semifinalen mellem Brasilien og Holland, der endte med en brasiliansk sejr efter straffesparkskonkurrence.

Desuden har stadionet flere gange, når Frankrig har været vært, været benyttet til VM-kampe i rugby.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside  

Fodboldstadioner i Frankrig
Marseille
Etableret i 1937
Olympique de Marseille
Volkskammer

Volkskammer (da.: Folkets kammer) var parlamentet og dermed den de jure lovgivende magt i Deutsche Demokratische Republik (DDR). Parlamentet bestod kun af det ene kammer, som havde 400 medlemmer, der var valgt for 5 år.

Volkskammer havde ansvaret for DDR's politik på alle væsentlige områder, bl.a. udenrigs- og forsvarspolitik og den økonomiske politik, der byggede på planøkonomi. Parlamentet udpegede desuden medlemmer af Staatsrat og Ministerrat, formanden for det nationale forsvarsråd samt medlemmer til sine 15 stående udvalg, der skulle forberede lovarbejdet.

Fra etableringen i 1949 til 1990 blev alle 400 medlemmer af Volkskammer opstillet på en liste, der blev udarbejdet af SED, kaldet Nationale Front, med mandaterne fastlagt på forhånd. Der var således ikke tale om demokratiske valg. På trods af at DDR formelt set var et flerpartisystem, blev samtlige oppositionspartier – kaldet blokpartier, eller ironisk 'blokfløjtepartier' – effektivt kontrolleret af SED, der via en passus i landets grundlov nød forrang frem for de øvrige partier. Det betød, at de øvrige partiers repræsentanter ikke havde mulighed for at føre en anden politisk linje end den, SED stak ud. Udover SED og blokpartierne var større organisationer med tilknytning til SED, såsom Freie Deutsche Jugend tillige repræsenteret i parlamentet.

På papiret havde Volkskammer stor magt, og den største uenighed, der nogensinde var i Volkskammer var da 14 af CDU's repræsentanter stemte nej og yderligere otte undlod at stemme for en liberalisering af abortlovgivningen. Men selvom Volkskammer udpegede regeringen, havde parlamentet kun lille magt. De facto var magten hos SED's politbureau. Som tegn på Volkskammers ringe magt kan man også se dets mødefrekvens; der var mellem 2 og 4 møder årligt.

I 1976 flyttede Volkskammer ind i prestigebyggeriet Palast der Republik på Schlossplatz (dengang Marx-Engels-Platz). 

Det første frie demokratiske valg blev afholdt 18. marts 1990 efter kommunistregimets sammenbrud (se Valget til Volkskammer 1990) og gav et stort flertal til den borgerlige Allianz für Deutschland ledet af Lothar de Maizière. Sabine Bergmann-Pohl (CDU) blev parlamentets sidste og eneste demokratisk valgte præsident. Hun sad frem til Tysklands genforening 3. oktober samme år.

Eksempel på mandatforelingen i Volkskammer 

Politik i DDR
Politiske forsamlinger
Stadium Municipal

Stade de Toulouse (normalt bare kendt som Stadium Municipal) er et stadion i Toulouse i Haute-Garonne-regionen af Frankrig, der bliver brugt til såvel fodbold som rugby. Stadionet er hjemmebane for Ligue 1-klubben Toulouse FC. Det har plads til 35.472 tilskuere.

Historie 
Stadium Municipal blev indviet i 1937, og gennemgik en renovering op til VM i fodbold 1998. Her lagde stadionet græs til seks kampe, blandt andet kampen mellem Sydafrika og Danmark, der endte uafgjort 1-1.

Eksterne links 
 Stadionprofil 

Etableret i 1937
Fodboldstadioner i Frankrig
Idrætsanlæg i Occitanie
Toulouse