kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Saldern

von Saldern er en patricierslægt fra Hertugdømmerne, hvoraf en uddød gren blev adlet.

Slægten kan føres tilbage til Hans von Saldern (1521-1597 i Neumünster), som kom til byen i 1550. Hans søn hed også Hans von Saldern (død i Neumünster 1627) og var borgmester, tolder og kornskriver, og omtales første gang i byens historie i 1614.

Hans søn, Caspar von Saldern, var født i Neumünster, men hans data savnes. Han blev 10. marts 1640 udnævnt til sognefoged i Neumünster og er første gang nævnt i byens historie 1633. Han nævnes sidste gang 13. februar 1668. Hans søn hed ligeledes Caspar von Saldern (20. maj 1641 i Neumünster – 9. juni 1722 i Aabenraa) og var gift to gange. Han kom som ung til Aabenraa og blev 27. april 1666 udnævnt til amtsskriver efter sin svigerfar, i 1680 blev han tillige toldforvalter og 1695 borgmester. I 1706 førte han titlerne amtsskriver, borgmester, kornskriver og toldforvalter. Indtil 1692 havde han indtægter fra Slotsmøllen.

Med Catharina Margaretha Stahl (1649-1676), som han ægtede 10. juni 1667, fik han: Præst i Starup og Grarup Sebatian von Saldern (1671-1748), Catharina Benedicta von Saldern (1672-1746), sognefoged i Terp Caspar von Saldern (1673-1749) og Catharina von Saldern (1676-1702). Med Hedevig Elenora Jürgensen (død 1712) fik han børnene: Christian Albrecht von Saldern (død 1742), Catharina Margaretha von Saldern (1681-?), Georg Jürgen von Saldern (1683-1705), Sophia von Saldern (1684-1748, gift med Heinrich von Günderoth 1674-1750) og Friedrich von Saldern (1685-1722). Sophia og Heinrich von Günderoth var barnløse, men meget velhavende og oprettede Günderoths Stiftelse i Aabenraa.

Sidstnævnte Friedrich von Saldern blev amtsforvalter i Aabenraa, men flygtede i 1720 med amtsarkivet til Hamborg og derfra senere til Sverige. I 1721 blev han amtsforvalter i Neumünster. Han ægtede 1710 Anna Maria Kamphøwener (1691-1775). De var forældre til slægtens mest kendte medlem, hvid og blå ridder Caspar von Saldern (1710-1786) til Schierensee, som blev adlet og ophøjet til dansk titulær lensgreve. Hans eneste søn, amtmand og lensgreve Carl Hinrich von Saldern-Günderoth (1739-1788) døde uden mandlige arvinger, hvorved adelsslægten uddøde. Hans eneste datter, Anna Maria von Saldern, døde i 1773.

Friedrich von Saldern havde desuden sønnerne Berendt Caspar, Friedrich, Carl Friedrich og Christian Albrecht (død 1742) samt døtrene Hedevig Eleonora og Anna Catharina von Saldern. Carl Friedrich von Saldern (1719-1770) blev dansk generalmajor.

Den nævnte sognepræst i Starup-Grarup, Sebastian von Saldern (1671-1748) var gift og Eleonora Lohmann (1682-1767) og far til Frederich von Saldern (1707-1775).

Et familiegravsted findes i Bordesholm Klosterkirke.

Kilder 
 Familieregister for Bedsted Sogn 1600-1699 (PDF)

Litteratur 
 Lorenz Christensen og Walther Stephan: "Herkunft und Namen Der Vorfahren Casper von Salderns", i: Die Sippe der Nordmark, 1941-42, side 76-113.
 Lorenz Christensen: "Untersuchungen über die Nachfahren des Bohlsmanns Caspar von Sallern in Terp", sammesteds, s. 79-113.

 
Slægter fra Danmark
Adelsslægter fra Danmark
Niels Preben Rosenkrantz

Niels Preben Rosenkrantz (1. december 1795 på Kristinelund ved Aarhus – 12. marts 1825 i Horsens) var en dansk amtmand.

Rosenkrantz var søn af forpagter og kaptajn Thomas Rosenkrantz til Kristinelund og Frederikke Christiane Ulrikke Kaas, men blev opdraget hos sin slægtning, gehejmeråd Niels Rosenkrantz i København. Han blev student 1812 fra Roskilde Katedralskole og uddannet cand.jur. i 1817, blev samme år kammerjunker og var assessor ved henholdsvis Landsoverretten for Nørrejylland (fra 1818) og Københavns Politiret (fra 1821), før han 1824 blev den første amtmand over det nyetablerede Skanderborg Amt, men han døde allerede året efter, 29 år gammel. Han efterlod sig hustruen Karen Elisabeth Klingberg (8. august 1797 – 24. januar 1863 i København, datter af Christian Klingberg), som han havde ægtet 17. august 1821 på Frederiksberg. En datter, Warinka, blev gift med Jørgen Wichfeld.

Kilder 
Danske Jurister 1737-1936.

Amtmænd fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Niels Preben
Landsdommere fra Danmark
Dommere fra Danmark
Hardwell

Hardwell (født 7. januar 1988 i Breda i Holland) er en hollandsk DJ og musikproducer. Hans primære musikgenre er House, i form af Progressive House og Electro House. I en alder af kun 14 år underskrev han sin første pladekontrakt. Han optrådte til Sensation 2011 i København, og har siden optrådt til store festivaler som Ultra Miami og Tomorrowland. I 2012 blev Hardwell kåret som den 6. bedste DJ i verden, af det britiske magasin DJ Mag. Han blev i 2013 og 2014 kåret til verdens bedste DJ af det tidligere nævnte magasin DJ Mag.

Diskografi 
 United We Are (2015)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Interview med Forbes 

 
 
 DJ Mag top 100 2012

Dj's fra Nederlandene
Anna Maria von Saldern

Anna Maria von Saldern (ca. 1738 – 1773 i Hamborg) var en holstensk adelsdame, søster til Carl Hinrich von Saldern-Günderoth.

Hun var eneste datter af diplomaten Caspar von Saldern og modtog samtidig med faderens ophøjelse i adelstanden i 1768 Ordenen de l'Union Parfaite.

Hun blev i 1774 begravet i Bordesholm Klosterkirke.

Kilder 
 Nicolaus Falck: Neues staatsbürgerliches Magazin mit besonderer Rücksicht auf die Herzogthümer Schleswig, Holstein und Lauenburg, 1838, bind 7, s. 24. Online hos Google Books

Anna Maria
Modtagere af l'union parfaite
Danskere i 1700-tallet
Polyxena zu Hohenlohe-Waldenburg-Bartenstein

Josepha Friderica Polyxena fyrstinde zu Hohenlohe-Waldenburg-Bartenstein, født grevinde von Limburg-Stirum (28. oktober 1738 – 26. februar 1798) var en tysk adelsdame.

Hun var datter af grev Limpurg-Stirum. 6. maj 1757 ægtede hun fyrst Ludwig Leopold zu Hohenlohe-Waldenburg-Bartenstein (1731-1799) og 29. januar 1769 modtog hun Ordenen de l'Union Parfaite.

Kilder 
 Churfürstlich-Sächsischer Hof- und Staatscalender, Leipzig 1776, s. 31. Online hos Google Books

Polyxena
Tyskere i 1700-tallet
Modtagere af l'union parfaite
Kontorchef

Kontorchef er den gængse betegnelse for lederen af et kontor og forekommer som sådan inden for mangfoldige forskellige virksomheder. I embedssproget forekommer kontorchefer her i landet først i det 19. århundrede og stammer vistnok fra Danske Kancelli, som med århundredets begyndelse undergik en omorganisation, der delte Kancelliet i forskellige departementer, hvilket atter gav stødet til, at Kancelliets deputerede, som før havde varetaget den daglige kontorledelse, blev fritaget for disse forretninger og fik beskikket særlige ledere af de enkelte kontorer. Derefter vandt posten som kontorchef efterhånden fast hævd i den administrative ordning.

En kontorchef i centraladministrationen er indplaceret i lønramme 37 og vil typisk med tiden få tilbudt Ridderkorset.

Titler
Bjørn Dahl

Bjørn Thomas Dahl (29. november 1958 – 4. november 2011) var en dansk borgmester i Roskilde Kommune fra 2002-2006 for Venstre. Bjørn Dahl kom i byrådet i 1989.

Kilder og eksterne henvisninger 
 "Bjørn Dahl er død", Lokalavisen.dk den 7. november 2011 

Borgmestre fra Venstre
Borgmestre i Roskilde
Tidligere borgmestre fra Danmark
Hans Buchart Petersen

Hans Buchart Petersen (18. juni 1917 i Slagelse – 28. september 2006) var en dansk godsejer, konsul og politiker.

Hans Buchart Petersen stod i 1930'erne i lære i Østasiatisk Kompagni, gjorde tjeneste som sekretær for prins Axel og var udstationeret i Kina, Japan og Afrika. Under 2. verdenskrig skiftede han erhverv til landbruget, uddannede sig på Niels Brock og købte prins Axels brors gods, Bjergbygård, på 400 tønder land. Godset ved Holbæk drev han fra 1946 til 1990 med Herefordkvæg som speciale.

Præget af sine indtryk af den sociale nød i 1930'erne blev Buchart Petersen socialdemokrat, kom i sognerådet (senere byrådet i Tornved Kommune) og sad i Folketinget fra 1970 til 1979, hvor Per Hækkerup gav ham tilnavnet "den røde godsejer", bl.a. for at undgå forveksling med godsejer Steen Nymann, som Fremskridtspartiet i samme periode fik valgt. På tinge var han især optaget af husmandsbevægelsen, kolonihaverne og Forsvaret. Allerede før sin karriere i landspolitik var han en tilhænger af kommunalreformen af 1970. I 1976 fik han ophævet sin parlamentariske immunitet, fordi han havde begået i en trafikforseelse (påkørsel af en person).

Efter folketingskarrieren flyttede han til Australien for at dyrke vin og arbejde som dansk konsul, men i 1990 vendte han hjem til Danmark, hvor han levede til sin død. Han var blandt andet præsident for Dansk Canadisk Selskab, for Dansk Folkehjælp og for Den Danske Forening i Nairobi. Han modtog adskillige danske og udenlandske ordener, var bl.a. Ridder af Dannebrog.

Han udgav i 2003 en selvbiografi under titlen Den røde Godsejer fortæller.

Kilder 
 Nekrolog i Kristeligt Dagblad, 9. oktober 2006.
 Højt til loftet (PDF)

Eksterne henvisninger 
 

Godsejere fra Danmark
Selvbiografer fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Socialdemokraterne
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Socialdemokraterne
Riddere af Dannebrog
Personer fra Slagelse
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Folketingsmedlemmer, der har fået ophævet deres parlamentariske immunitet
Konsuler fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Steen Nymann

Steen Nymann (født 31. januar 1920, død 16. september 2015) var en dansk godsejer og politiker.

Nymann var søn af Martin Nymann og overtog Gjeddesdal i 1956 ved at mageskifte Liselund på Falster med sin far. Han overdrog i 2002 godset til sin søn Søren Nymann.

I 1970'erne sad Nymann i Folketinget for Fremskridtspartiet, valgt i Roskilde Amt. Nymann sad også byrådet i Greve Kommune for Dansk Folkeparti.

Tidligere folketingsmedlemmer fra Fremskridtspartiet
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Folketingsmedlemmer i 1900-tallet
Godsejere fra Danmark
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Dansk Folkeparti
Paradise Hotel (Danmark, sæson 8)

Den ottende sæson af reality tv-serien Paradise Hotel Danmark blev sendt i 2012.

 Vært: Rikke Göransson
 Paradise After Dark vært: Jeppe Voldum
 Vindere: Julian (225.000 kr.) og Tina Maria (225.000 kr.)
 Finalist: Jeanette (0 kr.)
 Jury: Steffan, Mary, Sebastian, Kimie, Hairon, Patrick, Tinna og Sascha
 Mr. Paradise: Sebastian
 Miss Paradise: Tina Maria 
 Vinder af mindre beløb: Kimie (50.000 kr.)
 Kendte gæster: Linse Kessler, Amalie Szigethy og Mark Hansen
 Titelmelodi: Le Kid – Human Behaviour
 Antal afsnit: 52
 Antal deltagere: 32

Deltagerne

Eksterne henvisninger og kilder

Fodnoter 

8
Jørgen Junior

Jørgen Junior (født 24. januar 1938, død 14. maj 2016) var en dansk frimærkehandler og tidligere politiker.

Junior var søn af dommeren og nazisten Christian Junior. Han blev valgt til Folketinget for Fremskridtspartiet i 1970'erne, men udtrådte af Fremskridtspartiet 20. august 1980 og var løsgænger frem til folketingsvalget 8. december 1981.

I 1984 flygtede han fra sine kreditorer til Sydafrika. I 1986 blev Jørgen Junior idømt to års fængsel ved en domstol i den schweiziske by Solothurn. Han blev dømt for at have frasvindlet 108 firmaer og enkeltpersoner et samlet beløb på omkring otte millioner kroner.

Referencer 

 Oversigt over løsgængere 
 Jonas Kuld Rathje, "Z dig over loven", Dagen, 9. november 2002, s. 6.
 Torben Hjørne, "Jørgen Junior - en Myte", Skilling nr. 146, maj 1986.

Eksterne henvisninger 
 

Filatelister fra Danmark
Tidligere folketingsmedlemmer fra Fremskridtspartiet
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Folketingsmedlemmer i 1980'erne
Tidligere løsgængere i Folketinget
Bedrageridømte fra Danmark
Ahron Jacobson

Ahron Jacobson (ca. 1717 i Wandsbek ved Hamborg – 11. december 1775 i København) var en dansk gravør og signetstikker, far til David Ahron Jacobson og Salomon Ahron Jacobson.

Hans herkomst er ukendt, men han var en indvandret jøde og er senest indvandret 1744. Han kunne gravere i sten og metal og må formodes at have haft kunstneriske evner. Dengang var det svært for jøder at gå håndværksvejen, fort laugene ville helst ikke optage dem. Hvis ønsket var at blive guldsmed eller sølvsmed, var det helt umuligt, for det var jøder ganske forbudt at have smeltedigler i deres huse, hvilket ved særskilt rådstueplakat, senest fornyet i 1769, var udtrykkelig bestemt, fordi man havde bitter erfaring for, at tyvekoster af disse materialer oftest havnede hos jødiske hælere, der så lod kosterne nedsmelte.

Han fik bestalling som hofsignetstikker 18. marts 1749, hvilken blev fornyet 29. juli 1766. Jacobson udførte i perioden 1744-1771 knapt 100 signeter, segl og stempler for kongefamilien og regeringskontorerne, stak våbener i det kongelige sølvtøj og skar kongelige portrætter i ædelsten og bjergkrystal, såvel i intaglio som i relief. Desuden leverede han snustobaksdåser, formentlig til videresalg.

Jacobson tilhørte det jødiske reformparti, hvilket omfattede de jøder, der mente, at man udadtil ikke burde skille sig mere ud fra den indfødte befolkning end højst nødvendigt, for på den måde lettere at kunne bane sig vej op ad de sociale rangstiger.

Gravørfaget var ikke omfattet af nogen laugsregler og derfor fandt Ahron Jacobson det hensigtsmæssigt at lade sine to sønner David Ahron Jacobson og Salomon Ahron Jacobson finde samme erhverv som han selv.

Han var gift med Freudche (Frederikke) Nathan (ca. 1715 – 5. maj 1789 i København), datter af købmand Nathan David og Pesche (Birgitte) Cantor. Han er begravet på Mosaisk Nordre Begravelsesplads.

Der findes et portrætmaleri af Jens Juel fra 1767 (Statens Museum for Kunst).

Kilder 
 Jøderne Jacobsons mønter

Eksterne henvisninger 

 

Hofkunstnere fra Danmark
Jøder fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Personer fra Holsten
Gravører fra Danmark
Thylane Blondeau

Thylane Léna Rose Blondeau (født 5. april 2001 i Aix-en-Provence) er en fransk fotomodel. Hun er datter af fodboldspilleren Patrick Blondeau og modedesigneren Véronika Loubry.

Blondeau arbejdede som model, fra hun var ti år gammel, hvor hun optrådte i Vogue, hvilket skabte kontroverser i, hvad der traditionelt anses som en voksenverden. Hendes mor reagerede ved at lukke hendes Facebook-gruppe samt en tumblr-gruppe. Hun har siden været model for Lacoste.

Referencer 

Fotomodeller fra Frankrig
Affogato

Affogato (italiensk: "druknet") er en kaffebaseret drik. Den indeholder normal en kugle vanilje gelato eller is med et "shot" varm espresso over toppen. Nogle varianter kan også inkludere et mål Amaretto eller anden likør.

Kilder 

 

Kaffedrikke
Elizabeth Randles

Elizabeth Randles (1801? – 1829) var en Walisisk harpenist og pianist i det tidlige 19. århundrede. Hun blev født i Wrexham den 24. maj 1801 (andre kilder siger at hun blev født i 1800),som datter af Edward Randles, en blind organist ved sognets kirke i, Wrexham. Hun blev kendt som ‘the Little Cambrian Prodigy’ på grund af hendes evner til at spille piano og harpe.

Før uhn var to år spillede hun "Ar hyd y nos" og "The Downfall of Paris" på harpe på Wrexham-teatret. Da hun var kun tre år gammel spillede hujn for George III, Dronning Charlotte, og andre medlemmer af den kongelige familie. Hun blev en så stor sensation at Prinsessen af Wales ville adoptere hende, men hendes far ville dog ikke skilles med sit barn. Hun gik dog senere med til at bo hos Prinsesse Charlotte, på Blackheath, i en uge.
 
Hun døde i Liverpool i Juni 1829.

Kilder 
 
  
 
  
 
 
 Dodd, A.H. (1957) : A History of Wrexham Hughes & Son, Wrexham

Pianister fra Storbritannien
Harpenister
Personer fra Wrexham
Gabbie Rae

Gabriella Rae Trial (født 21. maj 1998) er en amerikansk popmusiker fra Massachusetts. Hun var den første musiker som underskrev kontrakt med Purple Kidz – et pladeselskab grundlagt af Big Boi fra hip hop-duoen OutKast. Hendes sang "Neverland" blev udgivet til download den 3. januar 2011.

Gabbie Rae deltog i The Tyra Banks Show.

Kilder 

Børne-musikere fra USA
Popmusikere
F.J.H. Weyhe

Frederik Joachim Henning Weyhe (5. januar 1826 i København – 30. december 1899) var en dansk officer.

Weyhe blev født i København, hvor hans fader, Erik Leganger Weyhe, var major ved Landkadetakademiet. Moderen hed Bothilde Christiane f. Thal. Han blev 1839 landkadet, 1844 sekondløjtnant med aldersorden fra 1843 samt repetent og page og ansattes året efter ved 1. jægerkorps, hvormed han 1848 rykkede i felten. Han var med i den første kamp ved Ringenæs, ved Bov og i slaget ved Slesvig samt senere i fægtningerne ved Nybøl og Dybbøl. I denne sidste blev hans kompagnikommandør såret, og han overtog så befalingen over kompagniet, som han med dygtighed førte under resten af felttoget, medens han for sit hele tapre forhold benådedes med Ridderkorset, skønt kun 22 år gammel. I 1849 avancerede han til premierløjtnant og ansattes ved 1. reservejægerkorps, hvormed han deltog i fægtningerne ved Krybily og Gudsø samt i slaget ved Fredericia; året efter deltog han i slaget ved Isted samt som kompagnikommandør ved 2. forstærkningsjægerkorps i overfaldet på Brekendorf. I 1851 blev Weyhe ansat ved 5. jægerkorps og var i 8 år adjudant ved dette korps, ved hvilket han også blev stående efter udnævnelsen til kaptajn 1860. I 1861 kom han til 1. bataljon og rykkede som chef for 1. regiments 4. kompagni 1864 i felten. Han deltog først i forpostfægtningerne ved Overselk og derefter i kampen ved Sankelmark, hvor han angreb østrigerne med stor energi, så en stor del af hans folk kom i håndgemæng med fjenden; en kort tid lykkedes det ham at standse dennes fremrykning, men derpå såredes han og faldt i fangenskab.

Efter fredsslutningen kom Weyhe tilbage til 1. bataljon, men ansattes 1867 som stabschef ved 1. jyske brigade under general Ernst Wilster, fra hvilken stilling han i 1870 vendte tilbage til 1. bataljon samt sendtes på en tjenesterejse til Italien. Udnævnt i 1873 til oberst og chef for 7. bataljon beordredes han i 1879 til at overvære manøvrerne ved det 15. tyske armékorps og ansattes året efter som chef for 5. regiment; 1885 blev han Kommandør af Dannebrog af 2. grad.

Weyhe, der var en dygtig praktisk officer og kunne se tilbage på en smuk krigshistorie, blev i 1888 forbigået, hvorefter han ansøgte om sin afsked fra krigstjenesten, hvilken tildeltes ham med Kommandørkorset af 1. grad. Skønt han næsten kunne pukke på sin mangel på teoretiske kundskaber, var han i virkeligheden meget belæst og tog sig derfor tilsidesættelsen meget nær. Han døde 30. december 1899.

12. august 1870 blev han gift med Martine Petrea Georgine Christensen, datter af fabrikejer C. Christensen i Aarhus.

Kilder 
 Peder Nieuwenhuis, "F.J.H. Weyhe", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Personer i Treårskrigen fra Danmark
Personer i den 2. Slesvigske Krig fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Officerer fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer fra København
C-VM i håndbold 1990 (mænd)

C-Verdensmesterskabet i håndbold for mænd 1990 var det ottende og hidtil sidste C-VM i håndbold for mænd, og turneringen med deltagelse af 12 hold afvikledes i Finland i perioden 31. marts – 8. april 1990. Finland var C-VM-værtsland for første gang. Turneringen fungerede som den europæiske kvalifikation til B-VM 1992, og holdene spillede om fire ledige pladser ved B-VM.

Turneringen blev vundet af Norge, som i finalen besejrede værtslandet Finland med 32-27, og som dermed kvalificerede sig til B-VM sammen med vinderen af bronzekampen, Vesttyskland og Bulgarien.

Resultater 

De tolv deltagende hold var inddelt i to grupper med seks hold, og i hver gruppe spillede holdene en enkeltturnering alle-mod-alle. De to gruppevindere gik direkte videre til finalen, og toerne gik videre til bronzekampen. Treerne spillede videre i kampen om 5.-pladsen, mens firerne spillede om 7.-pladsen, femmerne om 9.-pladsen og sekserne om 11.-pladsen.

Indledende runde

Gruppe A

Gruppe B

Placerings- og finalekampe

Samlet rangering

Kilder / eksterne henvisninger 
 World Handball Archive – Men Handball World Championship 1990 Group C Finland

Noter 

Håndbold i 1990
VM i håndbold
Renault Magnum

Renault Magnum, introduceret under navnet Renault AE Magnum (ordet "AE" bortfaldt senere), er en lastbilserie fra Renault Trucks.

Modelserien blev introduceret i 1990 som den tungeste lastbilserie fra den franske fabrikant. Dermed var den efterfølgeren for Renault R-serien, som dog fortsatte sideløbende med Magnum frem til introduktionen af den lettere Renault Premium i 1996.

Renault Magnum rådede over et i europæisk lastbilbyggeri fuldstændig nyt koncept. Førerhuset var komplet adskilt fra motorrummet og var forsynet med et gulv uden motortunnel. Gennem opdelingen blev vibrationerne væsentligt dæmpet. Også optisk var førerhuset adskilt fra resten af køretøjet. 

Motoriseringen begyndte oprindeligt ved 390 hk. Derudover fandtes der motorer på 400, 440 og 480 hk, og senere kun motorer på 460 og 500 hk. I 2011 omfattede programmet tre ydelsestrin, 440, 480 og 520 hk. Den aktuelle motorserie DXi13 stammer fra Volvo, som også bruger den i den aktuelle version af Volvo FH. Alle motorerne er og var sekscylindrede dieselrækkemotorer, og slagvolumet er på alle aktuelle modeller 12,8 liter.

I 1991 blev den daværende Renault AE valgt til "Truck of the Year". I 1998 bortfaldt ordet "AE", så modellen fremover kun hed Renault Magnum. Større facelifts fandt sted i 1998, 2002 og 2010, samtidig blev også indretningen af førerhuset komplet modificeret.

Alle modeller har som standard en 16-trins manuel gearkasse fra ZF, men kan også fås med automatgearkasse som ekstraudstyr.

Eksterne henvisninger 

 Officielt websted 

Magnum
Baghjulstrukne biler
Biler introduceret i 1990
Biler fra 1990'erne
Biler fra 2000'erne
Biler fra 2010'erne
Ștefănel Roșcovan

Ștefănel Roșcovan, (født 26. marts 1999 i Chișinău) er en Moldovask børne singer-songwriter.

Den 25. september, 2010, vandt han moldovas nationale finale i Junior Eurovision Song Contest 2010 i Minsk med sangen "AlliBaba". Han er den første som har deltoget for Moldova under Junior Eurovision Song Contest.

Kilder 

Børne rockmusikere
Musikere fra Moldova
B-VM i håndbold 1992 (mænd)

B-Verdensmesterskabet i håndbold for mænd 1992 var det ottende og hidtil sidste B-VM i håndbold for mænd, og turneringen med deltagelse af 16 hold afvikledes i Østrig i perioden 19. – 29. marts 1992. Turneringen fungerede som kvalifikation til A-VM 1993, og holdene spillede om fem ledige pladser ved A-VM. Herefter blev B-VM erstattet af kontinentale VM-kvalifikationsturneringer.

Turneringen blev vundet af Norge, som i finalen besejrede værtslandet Østrig med 26-19, og de to hold kvalificerede sig dermed til det efterfølgende A-VM sammen med Island, Schweiz og Danmark.

Resultater

Indledende runde 

De 16 deltagende hold var inddelt i fire grupper med fire hold i hver, og i hver gruppe spillede holdene en enkeltturnering alle-mod-alle. De tre gruppevindere, tre -toere og tre -treere gik videre til mellemrunden, hvor de blev inddelt i to nye grupper med seks hold, mens de øvrige fire hold spillede videre om 13.- til 16.-pladsen.

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Gruppe D

Mellemrunde 

De tolv hold var inddelt i to grupper med seks hold i hver, og i hver gruppe spillede holdene en enkeltturnering alle-mod-alle. Resultater af indbyrdes opgør mellem hold fra samme indledende gruppe blev overført til mellemrunden. De to gruppevindere gik videre til finalen, og toerne gik videre til bronzekampen. Treerne spillede videre i kampen om 5.-pladsen, mens firerne spillede om 7.-pladsen, femmerne om 9.-pladsen og sekserne om 11.-pladsen.

Gruppe I

Gruppe II

Placeringskampe 
11. plads

9. plads

7. plads

5. plads

Bronzekamp

Finale

Placeringsrunde 

Holdene, der sluttede på fjerdepladserne i grupperne i den indledende runde, spillede en enkeltturnering alle-mod-alle om 13.- til 16.-pladsen.

Samlet rangering 

Hold markeret med grønt kvalificerede sig til A-VM 1993.

Kilder / eksterne henvisninger 
 World Handball Archive – Men Handball World Championship 1992 Group B Austria

Noter 

Håndbold i 1992
VM i håndbold