kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Præ-Nectarian

Perioden Præ-Nectarian i Månens historie strækker sig fra for 4.533 millioner år siden (tidspunktet for Månens dannelse) til for 3.920 millioner år siden, da Nectaris-bassinet dannedes ved nedslag af et stort objekt fra rummet.

Perioden efterfølges af Nectarian-perioden. Klipper fra Præ-Nectarian er sjældne i de måneprøver, der er indhentet. De er fortrinsvis sammensat af materiale fra Månens højland, som er blevet stærkt rodet rundt og varmemæssigt påvirket af senere nedslag, især under det Sene kraftige bombardement af det indre solsystem, som markerer den omtrentlige begyndelse af Nectarian-perioden. Det oprindelige materiale fra Månens højland fra Præ-Nectarian domineres af typen anorthosit, hvilket antyder, at den tidlige fase af dannelsen af Månens skorpe skete ved mineralkrystallisation af et udbredt magmaocean.

Denne geologiske periode er uformelt blevet opdelt i Kryptiske æra (4.533 – 4.172 millioner år siden) og Bassingruppe 1-9 (4,172 – 3,92 milliarder år siden), men disse opdelinger benyttes ikke på de geologiske månekort fra USAs geologiske undersøgelser.

Forholdet til Jordens geologiske tidsaldre 
Eftersom der findes meget lidt (eller intet) bevaret geologisk materiale på Jorden fra det tidsrum, som svarer til Månens Præ-Nectarian-periode, er den blevet brugt som inddeling af i det mindste et videnskabeligt værk om Jordens geologiske historie for at underopdele den uofficielle Hadal æon. Det ses af og til, at Hadal opdeles i den Kryptiske æra, Bassingruppe 1-9, Nectarian og Nedre Imbrian, selv om de to første af disse opdelinger for Månens vedkommende er uformelle og sammen udgør Præ-Nectarian.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Hadal-perioden (engelsk: Hadean)

Månens tidsaldre

zh:前酒神代
Nedre Imbrian

I Månens historie strækker Nedre Imbrian-perioden sig fra for 3.850 millioner år siden til for omkring 3.800 millioner år siden. Den overlapper slutningen af det sene store bombardement af det indre solsystem. Nedslaget, som skabte det enorme Mare Imbrium-bassin, skete i begyndelsen af perioden. De øvrige store bassiner, som dominerer Månens forside (som Mare Crisium, Mare Tranquilitatis, Mare Serenitatis, Mare Fecunditatis og Mare Procellarum) dannedes også i denne periode, og disse bassiner fyldtes for det meste med basalt i den efterfølgende Øvre Imbrian-periode. Nedre Imbrian fulgte efter perioden Nectarian.

Forholdet til Jordens geologiske tidslinje 
Eftersom der findes meget lidt (eller intet) bevaret geologisk materiale på Jorden fra det tidsrum, som svarer til Månens Nectarian-periode, er den blevet brugt som inddeling af i det mindste et videnskabeligt værk om Jordens geologiske historie for at underopdele den uofficielle Hadal æon. Det ses af og til, at Hadal opdeles i den Kryptiske æra, Bassingruppe 1-9, Nectarian og Nedre Imbrian, selv om de to første af disse opdelinger for Månens vedkommende er uformelle og sammen udgør Præ-Nectarian.

Kilder 

Månens tidsaldre
Nectarian

Nectarian-perioden i Månens historie strækker sig fra for 3.920 millioner år siden til for 3.850 millioner år siden. Det er i denne periode, at Mare Nectaris og andre store mare-bassiner blev dannet ved store nedslag af objekter fra rummet. Udkastninger fra Nectaris danner det øverste lag af det højland på Månen, som er tæt besat af kratere.

Forholdet til Jordens geologiske tidslinje 
Eftersom der findes meget lidt (eller intet) bevaret geologisk materiale på Jorden fra det tidsrum, som svarer til Månens Nectarian-periode, er den blevet brugt som inddeling af i det mindste et videnskabeligt værk om Jordens historie for at underopdele den uofficielle Hadal æon. Det ses af og til, at Hadal opdeles i den Kryptiske æra, Bassingruppe 1-9, Nectarian og Nedre Imbrian, selv om de to første af disse opdelinger for Månens vedkommende er uformelle og sammen udgør Præ-Nectarian.

Kilder 

Månens tidsaldre
Kryptisk æra

Den Kryptiske æra er en uformel betegnelse for den tidligste geologiske udviklingsperiode på Jorden og Månen. Det er den ældste æra i den ligeledes uformelle Hadal-æon, og periodens begyndelse for tæt ved 4.567,17 millioner år siden, da Jorden og Månen dannedes, er et alment anerkendt tidspunkt.

Indtil nu er der ikke fundet prøver, som kan datere overgangen mellem den kryptiske æra og de efterfølgende bassingruppe-æraer for Månen (hvor disse sammen med den kryptiske æra udgør perioden Præ-Nectarian), selv om nogle fremfører, at æraen sluttede for 4.150 millioner år siden for den ene eller begge disse himmellegemers vedkommende. Hverken denne tidsperiode eller nogen anden underopdeling af Hadal er officielt anerkendt af ICS (Den internationale stratigrafikommission).

Perioden kaldes kryptisk, fordi meget få geologiske forekomster har overlevet fra den. De fleste landformer og klipper er sandsynligvis enten tilintetgjort i den fase, som betegnes det tidlige bombardement, eller af de vedvarende virkninger af pladetektonik. Jorden samledes og voksede, dens indre opdeling opstod, og dens smeltede overflade størknede i løbet af den kryptiske æra. Ifølge teorien om gigantsammenstødet, som førte til Månens dannelse, skete dette også i dette tidsrum.

De ældste kendte mineraler er fra den kryptiske æra.

Se også 
 Jordens historie
 Jordens geologiske historie
 Geologisk tidsskala
 Månens geologiske tidsaldre

Kilder

Eksterne henvisninger 
 "Kryptiske" Geowhen Database

Månens tidsaldre
Prækambrium
Bassingruppe

Bassingruppe henviser til en af en gruppe på 9 uformelle underinddelinger af Månens geologiske periode Præ-Nectarian. Bassingrupperne 1-9 og den forudgående (ligeledes uformelle) kryptiske æra udgør tilsammen hele Præ-Nectarian-perioden.

Definition 
Baggrunden for at skabe underopdelingen i bassingrupper var at placere 30 nedslagsbassiner fra Præ-Nectarian i 9 aldersgrupper efter relativ alder. Den relative alder for det første bassin i hver gruppe er baseret på kratertæthed og superpositionsforhold, mens de øvre bassiner er indplaceret på grundlag af svagere argumenter. Bassingruppe 1 har ingen officiel alder for sin begyndelse, og grænsen mellem bassingruppe 9 og den efterfølgende Nectarian-periode er defineret ved dannelsen af Mare Nectaris-nedslagsbassinet.

Nectarisbassinet alder er noget omdiskuteret. Den mest citerede alder er 3,92 milliarder år og lidt mindre hyppigt 3,85 milliarder år. Men for ikke så længe siden er fremkommet en ny datering, ifølge hvilken det i virkeligheden kan være meget ældre, endog omkring 4,1 milliarder år. Opdelingen i bassingrupper bruges ikke på nogen af de geologiske månekort fra USAs geologiske undersøgelser.

Forholdet til Jordens geologiske tidsaldre 
Eftersom der findes meget lidt (eller intet) bevaret geologisk materiale på Jorden fra det tidsrum, som svarer til Månens Præ-Nectarian-periode, er den blevet brugt som inddeling af i det mindste et videnskabeligt værk om Jordens geologiske historie for at underopdele den uofficielle Hadal-æon. Det ses af og til, at Hadal opdeles i den Kryptiske æra, Bassingruppe 1-9, Nectarian og Nedre Imbrian, selv om de to første af disse opdelinger for Månens vedkommende er uformelle og sammen udgør Præ-Nectarian.

De første livsformer (selvreplicerende RNA-molekyler) kan have udviklet sig på Jorden under denne æra for omkring 4 milliarder år siden.

Se også 
 Kryptisk æra
 Månens geologiske tidsaldre
 Jordens historie

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Hadal-perioden (engelsk: Hadean)
 GeoWhen Databasen

Månens tidsaldre
Geovidenskab
Eratosthenian

Eratosthenian-perioden i Månens historie strækker sig fra for 3.200 millioner år siden til for 1.100 millioner år siden. Den er opkaldt efter krateret Eratosthenes, hvis dannelse markerer denne periodes begyndelse. Dannelsen af Copernicuskrateret markerer periodens slutning og begyndelsen af den følgende Copernician-periode. Den massive basaltiske vulkanisme i det foregående tidsrum, Øvre Imbrian, aftog gradvist og ophørte efterhånden i denne lange tidsperiode. De yngste lavastrømme på Månen, som er konstateret på billeder taget fra rumsonder, formodes foreløbig at være sket nær periodens slutning.

I Jordens geologiske historie svarer perioden til det meste af Neoarkæikum-æraen (i arkæikum-æonen) samt Palæoproterozioikum- og Mesoproterozoikum-æraerne (i Proterozoikum-æonen).

Se også 
 Jordens historie
 Jordens geologiske historie

Månens tidsaldre
Copernician

Perioden Copernican i Månens historie strækker sig fra for omkring 1.100 millioner år siden og til i dag. Starten af Copernican-perioden er defineret af nedslagskratere, som stadig udviser optisk klare strålesystemer. Copernicuskrateret selv er et fremtrædende eksempel på et krater med stråler, men dets dannelse falder ikke sammen med periodens begyndelse. Der kendes ingen udbrud af mare-basalt i Copernican-perioden, hvorfor Månens indre geologiske aktivitet menes at være helt ophørt på dette tidspunkt.

Definition 
Undergrænsen for perioden er defineret ud fra den erkendelse, at nyere materiale på måneoverfladen, som er "gravet op" fra undergrunden ved nedslag, i almindelighed er lyst, og at det bliver mørkere med tiden som følge af rum-erosionsprocesser. Operationelt defineredes tidspunktet oprindeligt som det, hvor nedslagskratere mistede deres klare strålesystemer. Denne definition er imidlertid under kritik, fordi nogle kraterstråler er klare på grund af deres sammensætning uden relation til den mængde rum-erosion, de har været udsat for. I særdeleshed gælder det, at hvis udkastninger fra et krater i Månens højland (som består af lyse, anorthositiske materialer), aflejres over mareområder (der har lav albedo), vil det blive ved med at se lyst ud, selv efter at have været udsat for rum-erosion.

Forholdet til Jordens geologiske tidsaldre 
I Jordens historie svarer perioden til Neoproterozoikum-æraen i Proterozoikum-æonen og hele Phanerozoikum-æonen. Så mens dyrelivet blomstrede på Jorden, kom Månens geologiske aktivitet til tilstand.

Kilder 
  

Månens tidsaldre
Navne på Månens have

Dette er en liste over mareområderne (ental mare, flertal maria, latin for hav) på Månen. Listen omfatter også det ene oceanus (verdenshav) og de landskabstræk, som har betegnelserne lacus (sø), palus (sump) og sinus (bugt). Områderne har intet med vand at gøre men er plateaubasalter.
Mange af de latinske navne på Månens mareområder skyldes den italienske astronom og geograf Giambattista Riccioli, der i 1651 udgav værket Almagestum novum astronomiam veterem novamque complectens sammen med Francesco Maria Grimaldi. Mere end 200 navne på landskabstræk på Månen skyldes ham..

Have og oceaner 

Et område på Månens bagside blev en kort tid fejlagtigt identificeret som et mare og fik navnet Mare Desiderii (Drømmenes Hav). Det anerkendes ikke længere. Andre tidligere maria er:

 Mare Parvum ("Det Lille Hav"), umiddelbart øst for Inghiramikrateret
 Mare Incognitum ("Det Ukendte Hav")
 Mare Novum ("Det Nye Hav"), nordøst for Plutarchkrateret
 Mare Struve ("Struves Hav"), nær Messalakrateret

En slette hedder Planitia Descensus — Nedstigningens Slette 7,1° N/64,4° V, her ligger Luna 9.

Lacus 
En tilsvarende gruppe landskabstræk på måneoverfladen er lacus (ental lacus, latin for "sø"), som er mindre basaltiske sletter, men som er af tilsvarende oprindelse:

Sinus og Paludes 

Andre grupper af tilsvarende landskabstræk er sinus (ental sinus, latin for "bugt") og paludes (ental palus, latin for "sump"):

Visse kilder medregner også et Palus Nebularum ("Tågernes Sump"), som ligger på de selenografiske koordinater 38,0° N, 1,0° Ø. Navngivningen af denne formation er imidlertid ikke officielt godkendt af den Internationale Astronomiske Union (IAU).

Kilder 

 L. E. Andersson og Ewen A. Whitaker, NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (NASAs katalog over månenomenklatur), NASA RP-1097, 1982, uden ISBN. 
 Ben Bussey og Paul Spudis, The Clementine Atlas of the Moon (Clementines måneatlas), Cambridge University Press, 2004, . 
 Antonín Rükl, Atlas of the Moon (Måneatlas), Kalmbach Books, 1990, . 
 Ewen A. Whitaker, Mapping and Naming the Moon (Kortlægning og navngivning af Månen), Cambridge University Press, 1999, .

Se også 
 Liste over bjerge på Månen
 Liste over dale på Månen
 Liste over kratere på Månen
 Liste over landskabsformationer på Månen
 Månens have som emne for et kunstværk, se: Astrid Gjesing
 Selenografi

Eksterne henvisninger 
 NASAs måneatlas  
 Digital Lunar Orbiter Photographic Atlas of the Moon 
 USGS: Månenomenklatur 
 USGS: Månenomenklatur: Mare 
 USGS: Månenomenklatur: Oceanus 
 USGS: Månenomenklatur: Lacus 
 USGS: Månenomenklatur: Palus 
 USGS: Månenomenklatur: Sinus
Gabriel Macht

Gabriel Macht (født 22. januar 1972 i Bronx) er en amerikansk skuespiller. Han har bl.a. spillet sammen med Colin Farrell I American Outlaws og Owen Wilson i Behind Enemy Lines. Han er dog mest kendt for sit portræt som den karismatiske advokat Harvey Specter i tv-serien Suits.

Karriere 
Macht blev nomineret til en Best Young Motion Picture Actor Award efter sin første rolle som 8-årig i en film. Why Would I Lie? under kunstnernavnet Gabriel Swann. Han har optrådt i mange film og fjernsyns som A Love Song for Bobby Long, Because I Said So, The Recruit, og Archangel. Macht har medvirket som hovedrollen i Frank Millers bearbejdning af Will Eisners The Spirit, som blev udgivet i USA i slutningen af 2008.

Filmografi 
 Whiteout (2009) – Robert Pryce
 One Way to Valhalla (2009) – Bo Durant
 The Spirit (2008) – The Spirit/Denny Colt
 Because I Said So (2007) – Johnny
 The Good Shepherd (2006) – John Russell, Jr.
 A Love Song for Bobby Long (2004) – Lawson Pines 
 Grand Theft Parsons (2003) – Gram Parsons 
 The Recruit (2003) – Zack 
 Bad Company (2002) – Officer Seale
 Behind Enemy Lines (2001) – Stackhouse 
 American Outlaws (2001) – Frank James 
 101 Ways (The Things a Girl Will Do to Keep Her Volvo) (2000) – Dirk 
 The Bookie's Lament (2000) – Mickey
 Simply Irresistible (1999) – Charlie
 The Adventures of Sebastian Cole (1998) – Troy 
 The Object of My Affection (1998) – Steve Casillo 
 Why Would I Lie? (1980) – Jorge

Fjernsyn 
 Suits  (2011) – Harvey Specter
 Archangel  (2005) – R.J. O'Brian
 The Others (2000)- Dr. Mark Gabriel 
 The Audrey Hepburn Story (2000) – William Holden 
 Sex and the City (1998) Episode: "Models and Mortals" – Barkley
 Spin City (1997) – The Naked Guy
 Follow the River (1995) – Johnny Draper
 Beverly Hills 90210 (1991) – Tal Weaver

Kilder

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra USA
Julius Rasmussen

Julius Rasmussen (5. juli 1866 – 27. november 1889) var en dansk typograf. Han er mest kendt for sit fejlslagne forsøg på at myrde konseilspræsident Jacob Brønnum Scavenius Estrup.

Julius Rasmussen blev født på Christianshavn i København. Faderen hed Just Rasmussen og moderens Karoline. Han havde 1 søster og 4 brødre, hvoraf de 3 arbejdede som typografer på oppositionsaviser. Den ældste Rasmus Christian på Vejle Amts Folkeblad og Herning Folkeblad, mens to andre, Christian og Peter arbejdede på Kolding Folkeblad som var en del af de Bergske Blade. De var således alle optaget af den politiske strid der blev udspillet i provisorietiden mellem det konservative parti Højre og oppositions- og bondepartiet Venstre.

I 1883 fik Julius, med broderen Rasmus Christian hjælp, en læreplads på Vejle Amts Folkeblad hvor den 4. broder, Jens Albert, samme år også var blevet ansat. Efter endt læretid blev han ansat på Lolland-Falsters Folketidende. Dette blad var ligesom de forrige et stærkt regeringskritisk oppositionsblad, drevet af venstrepolitikerne Rasmus Claussen og Aage Jordan. Julius Rasmussen meldte sig samtidig ind i både partiet Venstre og en af de riffelforeninger som partiet dannede i denne periode som modvægt til Estrups blå gendarmer. I stedet for den anbefalede riffel anskaffede han sig en lille 7,5 mm revolver af belgisk fabrikat. Angiveligt på grund af revolverens lavere pris i forhold til en riffel.

Han flyttede snart efter tilbage til København, hvor han fik arbejde hos en bogtrykker Cohen i Tordenskjoldsgade (1885). Her oplevede han 2. oktober den store protestaktion, der nærmest havde form af en folkefest, i anledning af venstrelederen Christen Bergs ankomst til byen. Berg havde netop modtaget en 6-måneders dom for fysisk at have fjernet politimesteren i Holstebro, da denne prøvede at forhindre Berg og andre venstreledere i at holde en annonceret tale.

Kort efter dette besluttede Rasmussen at myrde Estrup. Den 21. oktober begav Julius Rasmussen sig ud til Toldbodvejen, hvor Estrup boede. Han ventede på Estrup, der var på vej hjem fra et møde i folketinget. Da han mødte ministeren spurgte han: "Er De minister Estrup?". Det bekræftede Estrup, hvorefter Julius Rasmussen trak sin revolver og affyrede den mod ministeren. Men skuddet havde ramt en knap i Estrups frakke og ikke skadet ham. Rasmussen affyrede et andet skud, men dette ramte ikke. Nogle tilfældige forbipasserende, en skibsfører C.C. Larsen, grosserer Toxen Worm og en lodsfuldmægtig Frederiksen kom ilende til og tilbageholdt Julius Rasmussen. Han afleverede frivilligt revolveren til dem og overgav sig.

Den 23. januar 1886 blev Julius Rasmussen idømt 14½ års tugthusarbejde for det mislykkede attentat. Han blev overført og indsat i Horsens Tugthus den 31. januar, hvor han blev indsat med fangenummer 35. Opholdet i fængslet nedbrød tilsyneladende hans psyke, og han begik selvmord ved at hænge sig med sit lagen d. 27. november 1889.

Kilde 
 Vagn Nygaard, Julius, Aschehoug, 1999. .

Personer der har begået selvmord
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Attentatmænd
Typografer fra Danmark
Strømafbrydelsen 23. september 2003

Strømafbrydelsen 23. september 2003 12:30 til 16:00 oplevedes på Sjælland og i Sydsverige med en flere timer lang strømafbrydelse af elnettet. Strømafbrydelsen skyldtes især to faktorer:

 På det svenske kernekraftværk i Oskarshamn blev en af de to reaktorer koblet ud på grund af en fejl i et kølevandsanlæg. Herved forsvandt ca. 1.200 MW fra elnettet.
 Fem minutter senere fejlede en adskiller på en transformatorstation i Horred 50 km sydøst for Göteborg, hvorved blok 1 og 2 på Ringhals-værket blev koblet af elnettet. Herved forsvandt yderligere ca. 1.800 MW fra elnettet.

De danske kraftværker kæmpede i ca. 90 sekunder for at genoprette spændingen og især frekvensen, der nu var faldet voldsomt, hvorefter de alle blev koblet af nettet. Det tog flere timer at genoprette elforsyningen.

Rollen for H.C Ørstedværkets dieselmotor 
Det er en udbredt myte, at H.C Ørstedværkets B&W-dieselmotor fra 1932 spillede en afgørende rolle i dødstarten af det danske elnet. Dog nævner Elkraft Systems 25 sider lange hændelsesrapport ikke andet i den henseende end, at: "Dieselgeneratoren på H.C. Ørsted Værket kan under meget specielle/gunstige forhold også benyttes som dødstartsmulighed".  For det andet redegør medarbejder på H.C Ørestedværket Erik Daugaard for forløbet i debatsektionen for Nyhedsmagasinet Ingeniøren. Iflg. Erik Daugaard blev H.C Ørstedværkets dieselmotor startet op under strømafbrydelsen. Ligeledes blev dieselmotor iflg. Erik Daugaard brugt til at opstarte en af H.C Ørestedværkets kedler. Kedlen blev dog ikke brugt til at starte en turbine op, men derimod til at sikre at der kunne leveres fjernvarmedamp til det københavnske dampnet.

Selvom motoren gjorde gavn under strømafbrydelsen, var den således ikke med til at dødstarte det sjællandske højspændingsnet. Nettet blev derimod spændingssat fra Sverige.     

Motoren er i dag udstillet på museet DieselHouse.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Elkraft – Endelig hændelsesrapport om strømafbrydelsen 2003
 Animation: energinet.dk: Blackout på Sjælland d. 23. september 2003 

Elforsyning
Begivenheder i 2003
Black Cobra

Black Cobra er en indvandrerbande i Danmark, som er repræsenteret i flere større danske byer, hovedsageligt på Sjælland. Banden blev etableret i år 2000 i Roskilde, og har cirka 100 medlemmer i Danmark. Banden har også i flere år været aktiv i Sverige, men i maj 2012 besluttede de svenske Black Cobra at nedlægge sig selv, og afdelingen i Sydsverige blev den første, der lukkede. Efterfølgende blev afdelingerne i Stockholm, Uppsala og Eskilstuna lukket. Politiet beskriver Black Cobra som et løst netværk med flere stærke lederfigurer. Banden har afdelinger i byerne Roskilde, Hundige, Næstved, Kalundborg, Nivå, Kokkedal, Albertslund, Vordingborg og Køge.

I Danmark er medlemmer af Black Cobra blevet dømt for blandt andet narkohandel, afpresning, biltyveri, overtrædelse af våbenloven, trusler og drabsforsøg. Black Cobras medlemmer bærer sorte og hvide skjorter med et emblem af en kobra i angrebsposition, på bagsiden. Et, andet symbol, er bandens navn skrevet i gotisk skrift.

Referencer 

Bander i Danmark
Bander i Sverige
Gadebander
Etableret i 2000
Aloysia

Aloysia er en lille slægt med ca. 5 arter, der er udbredt i Nordamerika (fra det sydlige USA) til Sydamerika (Bolivia). Det er buske eller små træer, som kan være stedsegrønne eller løvfældende. Grenene har grå, stribet bark, og de er kantede. Meget gamle grene eller stammer kan få en furet bark. Plantens urteagtige dele er dækket af kirtelhår og almindelige, børsteagtige hår. Bladene er hele og har hel eller savtakket, tandet eller lappet rand. Blomsterne bæres på endestillede, lange klaseagtige stande. De enkelte blomster er støttet af linjeformede højblade og ret små. De er firetallige og let uregelmæssige. Blomstringen fortsætter også efter at de første frø er dannet, fordi standens akse fortsætter væksten. Frugterne er spaltefrugter, der hver deler sig i to, nødagtige frø.

 Citronverbena (Aloysia citrodora) – også kaldet: "Citronaloysia"

 Aloysia gratissima
 Aloysia scorodonioides
 Aloysia virgata
 Aloysia wrightii

Kilder 

Jernurt-familien
Skalbjerg

Skalbjerg er en by på det vestlige Fyn med , beliggende i Vissenbjerg Sogn. Byen tilhører Region Syddanmark og ligger i Assens Kommune.

Skalbjerg (1295 Skalebyargh, 1383 Skalsbyærghe) er en gammel landsby, senere videreudviklet til stationsby i Vissenbjerg Sogn, Odense amt.

Historie 

Jernbanen blev anlagt 1865.

Omkring 1870 beskrives byen således: "Skalbjerg med Skole, Jernbane-Stoppeplads".

Omkring 1900 beskrives byen således: "Skalbjærg med Skole og Teglværk, Jærnbane- og Telegrafstation".

Ifølge folketællingerne havde Skalbjerg stationsby 31 husstande og 125 indbyggere i 1916 .

Skalbjerg by udgjorde ved sammenvoksningen mellem den gamle landsby og stationsbyen to bebyggelsesklumper, landsbyen langs landevejen parallelt med jernbanen og stationsbyen, der da mestendels bestod af 2 rækker af huse side om side ud ad landevejen på tværs af jernbanens længderetning og uden nogen egentlig bymidte . Skalbjerg havde i 1960 362 indbyggere og i 1965 367 indbyggere.

Næringssammensætning 
Skalbjerg havde omkring 1955 skole, kro, stadion, teglværk, savværk, jernbanestation, posthus og telegrafstation .

Noter

Litteratur 
 Henrik Pedersen: De danske Landbrug Fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688 (København 1927, reprotryk for Landbohistorisk Selskab, København 1975), s. 86
 J.P. Trap: Danmark, 5 udgave,
 Danmarks Statistik: Statistisk Tabelværk, Femte Række, Litra A nr 20: "Folketællingen i Kongeriget Danmark Den 5. November 1930, København 1935,
 Danmarks Statistik: Statistiske Meddelelser, 4 Række, 51 Bind, 1 Hæfte: Folkemængden 1. Februar 1916 i Kongeriget Danmark efter de vigtigste administrative Inddelinger, København 1916, Tabel 4

Byer i Assens Kommune
Garden Records

Garden Records var et dansk independent pladeselskab, der blev etableret i 1987 som en videreførelse af pladeselskabet Irmgardz, der krakkede samme år. 

Garden Records udsendte bl.a. debutplader med Love Shop, The Sandmen, Naïve, How Do I, Peter Smith, Steelhouse m.fl.

Garden Records ophørte i 1992.

Pladeselskaber fra Danmark
Etableret i 1987