kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Selvvandingspotte

En selvvandingspotte er en urtepotte der ved hjælp af en indretning kan forsyne jorden i potten med en vand, således at planterne i potten ikke visner uden at skulle vandes dagligt.

Et princip er at jorden holdes på plads ved en plade med huller, igennem dem kan vandet blive ledt opad i jorden. Et andet princip er at have nogle ledetråde der suger vandet op og ind til jorden.
Ved det første system bliver vandet fyldt i den nederste del af krukken gennem et rør. Ved det sidste system er beholderen med jorden og planten adskilt fra reservoiret, og må man løfte den for at kunne påfylde reservoiret.

Plantedyrkning
Sophie Magdalene von Holstein

Sophie Magdalene von Holstein, født komtesse Knuth (15. juli 1732 i Flensborg, død 7. maj 1790 i København) var en dansk adelsdame.

Hun var datter af lensgreve Adam Christopher Knuth og hans 1. hustru.

18. april 1749 blev hun gift i Christiansborg Slotskirke med Georg Frederik von Holstein (1717-1772). 11. december 1764 blev hun Dame de l'Union parfaite. Hun stiftede 1782 Det Holsteinske Fideikommis (28.000 rigsdaler)

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1966.

Slægten Knuth
Sophie Magdalene
Modtagere af l'union parfaite
Danskere i 1700-tallet
Personer fra Flensborg
Komtesser fra Danmark
Borys Ljatosjynskyj

Borys Mykolajovytj Ljatosjynskyj (, ; født 3. januar 1895 i Zjytomyr, Det Russiske Kejserrige, død 15. april 1968 i Kijev, Ukrainske SSR, Sovjetunionen) var en ukrainsk komponist, dirigent og lærer.

Ljatosjynskyj hørte til en af det 20. århundredes vigtige og betydningsfulde ukrainske komponister, og vandt flere priser bl.a. Josef Stalins statspræmier.

Han skrev fem symfonier, orkesterværker, to opera´er, kammermusik, klaverstykker etc.

Hans inspiration og stil strakte sig fra ekspressionisme og Aleksandr Skrjabin over Sergej Rachmaninov til Dmitrij Sjostakovitj og Arnold Schönberg.

Han underviste på Kijev Musikkonservatorium (1922-1925), og på Moskva musikkonservatorium (1935-1944).

Ljatosjynskyj studerede bl.a. under Reinhold Gliere, med hvem han havde et livslangt venskab.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1918-1919) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1935-1936, rev. 1940) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1951) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1963) - for orkester
 Symfoni nr. 5 "Slave" (1965-1966) - for orkester
 "Slavisk koncert" (1953) - for klaver og orkester
 "Polsk" suite (1961) - for orkester
 2 operaer (1929 & 1937)
 5 Strygekvartetter (1915, 1922, 1928, 1943, 1944-1951)

Referencer 
 Boris Mikolayovich Lyatoshynsky- Bio, Albums, Pictures – Naxos Classical Music.

Eksterne henvisninger 

Personer fra Zjytomyr
Komponister fra Sovjetunionen
Dirigenter fra Sovjetunionen
Komponister fra Ukraine
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Lærere
Eggert Christopher Knuth (1838-1874)

Eggert Christopher lensgreve Knuth (29. oktober 1838 på Knuthenborg – 18. oktober 1874) var en dansk godsejer.

Han var søn af grev Frederik Marcus Knuth og Karen født Rothe og overtog grevskabet Knuthenborg i 1856. Han havde en kortvarig diplomatisk karriere som attaché, var kammerherre og hofjægermester.

Eggert Christopher Knuth var skaberen af det nuværende Knuthenborg. Med rådgivning fra den engelske landskabsarkitekt Edward Milner hentede han sjældne vækster fra det meste af verden. Arkitekterne H.S. Sibbern og Vilhelm Tvede stod for de mange bygninger opført i historicistisk stil. Sibbern var ansvarlig for Maglemerporten, Skovridergården, Godsinspektørboligen og Enkesædet, det nuværende Knuthenborg Slot. Vilhelm Tvede var arkitekten bag de to små portnerboliger ved Snapind. Rundt om dette lille kongerige på 620 hektar blev 1867-71 opført en 7,2 km lang kampestensmur.

Han blev aldrig gift, så hans bror Adam Wilhelm Knuth efterfulgte ham som lensgreve.

Knuth er begravet på Hunseby Kirkegård.

Kilder 
 Knuthenborgs historie

Eksterne henvisninger 
 

Eggert Christopher 04
Lensgrever fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Hofjægermestre fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Godsejere fra Danmark
Diplomater fra Danmark
Eggert Christopher Knuth (1786-1813)

Eggert Christopher greve Knuth (4. april 1786 i København – 28. maj 1813 i Sarpen ved Christiania) var en dansk jurist, bror til Julius Knuth og far til Frederik Marcus Knuth.

Han var søn af grev Frederik Knuth og Juliane Marie von Møsting, blev 1802 student (privat dimitteret), 1806 cand.jur. og samme år auskultant i Højesteret, blev 25. april 1810 konstitueret amtmand i Akershus Amt, 23. januar 1812 kammerherre og fik 24. februar 1813 (fra 1. marts) afsked fra amtmandsposten. Blot tre måneder senere druknede han ved en ulykke ved Sarpen. Det blev derfor hans unge søn, Frederik Marcus, som efterfulgte ham som lensgreve til grevskabet Knuthenborg.

Han var besidder af substitutionen for Stamhuset Lerchenfeldt.

Knuth ægtede 12. december 1810 i Christiania Karen Rosenkrantz (10. juli 1792 i Elling – 27. februar 1837 i Christiania), datter af stiftamtmand, norsk statsråd, kammerherre Marcus Giøe Rosenkrantz og 1. hustru Amalia Tugendreich von Barner. Hun ægtede 2. gang 22. juni 1815 norsk generalmajor, kammerherre Carl Frederik Ferdinand Vilhelm Albrecht Kaltenborn.

Kilder 
 Danske Jurister 1736-1936.

Eksterne henvisninger 

Eggert Christopher 03
Grever fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Jurister fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Amtmænd fra Norge
3,913 changes in the Book of Mormon

3.913 changes in the Book of Mormon (3.913 ændringer i Mormons Bog) er en bog af Jerald og Sandra Tanner. Bogen sammenligner den originale første udgave af Mormons Bog fra 1830 med 1964-udgaven, som anvendes i dag. Forfatterne argumenterer i deres bog, at der er sket en lang række ændringer i mormonernes hellige bog. Bogen indeholder et komplet genoptryk af den første udgave af Mormons Bog fra 1830, hvor Jerald og Sandra på hver side har noteret en del af de ændringer, der har været, siden første udgivelse af Mormons Bog indtil 1964, da de udgav deres bog. 

Bogen indeholder en 16 siders introduktion, hvor Jerald og Sandra fortæller om baggrunden for at lave bogen, herunder baggrunden for at bestride Mormonkirkens påstand om, at Mormons Bog er den mest korrekte bog nogensinde . De citerer bl.a. den religiøse leder Joseph Fielding Smith (1876 – 1972), der i 1961 afviste anklager om at Mormons Bog skulle indeholde masser af ændringer siden første udgave  .

I bogen har Jerald og Sandra markeret de steder, hvor der er blevet tilføjet ord eller fjernet ord, foretaget kontekstuelle ændringer eller er blevet ændret i stavemåden. Bogen nævner ikke ændringer i tegnsætning, store og små bogstaver og andre slags ændringer. Argumentet fra Jerald og Sandra er, at ændringer i Mormons Bog er et problem for Mormonkirken, fordi de netop tror på, at profeten Joseph Smith oversatte teksten fra nogle guldplader, og der af den grund burde være betydeligt færre fejl.

Ændringerne i Mormons Bog 
Rigtig mange af ændringerne er grammatiske ændringer, fx kan nævnes ændringen fra hvad (som om ting og dyr) til hvem (som om mennesker), der er blevet foretaget flere hundrede gange. Dertil udgør ændringer af stavemåden også en del af ændringerne. Fx var "Angola" (Mormon 2:4) førhen "Angelah" og en mere betydelig ændring var "Cumorah", som alle steder i 1830-udgaven var stavet "Camorah".

I 1830-udgaven stod der flere steder, at Jesus var Gud Fader fx i 1. Nefi 11:18, 21, 32 (s. 49-50 i 1830-udgaven). Dette er direkte imod Mormonkirkens nuværende lære. En anden nævneværdig ændring er, at Joseph Smith blev nævnt som forfatteren på både titelbladet og i de 8 vidners vidnesbyrd i 1830-udgaven, i alle senere udgaver nævnes han i stedet som oversætteren. I 1830-udgaven af Mormons Bog var de 8 vidners vidnesbyrd om Mormons Bog desuden i slutningen af bogen i modsætning til i dag.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Onlineudgaven af introduktionen til 3.913 changes in the Book of Mormon 
 Eksempler på fejl markeret i bogen 3.913 changes in the Book of Mormon 
 1830-udgaven af Mormons Bog
 Mormonkirkens officielle engelske 2012-udgave af Mormons Bog 
 Yderligere ændringer i Mormons Bog mellem 1920 og 1981 

Litteratur om religion
Mormons Bog
Sotiris René Sidiropoulos

Sotiris René Sidiropoulos (1977 i Paris) er en fransk kunstmaler og billedhugger.

Hans første undervisninger i kunsten fik han af sin far og blev oplært i den byzantinske ikontradition. Dernæst studerede Sidiropoulos på Académie de la Grande Chaumière i Paris. Han har gennemført studierejser til bl.a. Istanbul, Kappadokien, Jerusalem, Rom og Pergamon.

Han fortsatte sine studier hos Philopoemen Constantinidi (kaldet Caracosta), og billedhuggeren Costas Valsamis og dennes hustru Zoe Valsamis.

Han lader sig ofte inspirere af teater og opera og har også malet portrætter, ballerinaer, tyrefægtningsscener mm.

Værker 
 Ikon af Salige Fader Pio, Vatikanstaten, Rom, Italien 
 Ikon af Salige Fader Charles de Foucauld, Vatikanstaten 
 Ikon af Salige Moder Teresa, Vatikanstaten
 Portræt af Hans Hellighed pave Benedikt XVI, Vatikanstaten
 Portræt af Dronning Sofia af Spanien, Palacio de la Zarzuela, Madrid, Spanien
 Maleri af Sankt Maria og Jesusbarnet, Museo Nacional de Bellas Artes i Havana, Cuba

Kilder og eksterne henvisninger 
 Den Store Danske – Gyldendals åbne Encyklopædi
 Enciclopedia Enciclonet, Madrid, Spanien

Malere fra Frankrig
Portrætmalere
Billedhuggere fra Frankrig
Personer fra Paris
Højager

Højager (eller højrygget ager) er en gammel dyrkningsform der i Danmark fik sit indtog i Vikingetiden. En højager er en mark der er pløjet med en muldfjælsplov i en karakteristisk bølgeform af lange høje rygge og herefter tilsået. Ryggene er 10-20 m brede og adskilles af 1/2-1 m dybe furer. Agerfurerne vil automatisk opsamle og eventuelt bortdræne mindre mængder overskydende nedbør af marken, hvilket har den fordel, at:

 I våde år er udbyttet godt på "bølgetoppene".
 I tørre år er udbyttet godt i "bølgedalene".

Højryggede agre blev først mulige med indførelsen af muldfjælsploven, som var i stand til at vende det øverste jordlag. Jordvendingen tilfører desuden mere næring til planterne, end tidligere tiders ard-plov og øger derved udbyttet betragteligt.

Højryggede agre er typisk flere hundrede meter lange, da det var ret besværligt at vende den tunge muldfjælsplov, som havde mange dyr spændt for - især den tunge hjulplovs-type.

Højagrene, gjorde det muligt at dyrke vinter-rug, som ellers er meget sårbar overfor frost, hvis jorden ikke drænes. Vinter-rug blev en meget udbredt afgrøde i den tidlige middelalder i Danmark.

Dyrkning med højager blev visse steder anvendt helt frem til omkring 1800 her i Danmark og resterne af dem kan stadig findes som fortidsminder hist og her rundt omkring i landskabet, fortrinsvist i gamle skove, hvor moderne landbrug ikke har overtaget. I Østjylland findes der en en del højagre i Frijsenborgskovene ved Hammel, blandt andet midt i Tinning Skov, hvor der også ifølge stednavneoptegnelser skulle have ligget en landsby ved navn Knistrup i middelalderen.

Kilder 
 Jesper Laursen: Historien i skoven - Skove og fortidsminder i Århus Amt, Skippershoved 1994, 

Dyrkningssystemer
Grand Prix Cycliste de Montréal 2012

Grand Prix Cycliste de Montréal 2012 var den tredje udgave af Grand Prix Cycliste de Montréal. Løbet blev afviklet den 9. september 2012, som en del af UCI World Tour 2012. Løbet var 205,7 km langt og havde både start og mål i Montréal i den canadiske delstat Quebec.

Hold
 18 ProTeams deltog:3 UCI Professional Continental teams deltager:'

Resultat

References

Eksterne henvisninger 

 Officielle side 

UCI World Tour 2012
Grand Prix Cycliste de Montréal
Kvernes

Kvernes er en landsby og tidligere kommune i Møre og Romsdals amt () i Norge. Byen er især kendt for at have en stavkirke.

Prestegæld på Nordmøre 

Kvernes var i flere hundrede år prestegæld for blandt andet sognene Kvernes, Kornstad og Bremsnes på Averøya. Tidligere var også dele af det, som i dag er Eide kommune og Kristiansund kommune, med i Kvernes prestegæld.

Tidligere kommune 
Kvernes er en tidligere selvstændig kommune i Møre og Romsdal fylke oprettet som Kvernes formannskapsdistrikt i 1837.

Den 1. januar 1878 blev en del af Bud med 15 indbyggere overført til Kvernes. Det er uklart, hvorvidt dette gælder Kvernes sogn og/eller Kvernes kommune. Den 1. januar 1891 blev gården Bollien i Bud med 15 indbyggere overført til Kvernes kommune.

Den 1. september 1893 blev grænserne i Kvernes, Frei og Øre kommuner justerede og Gjemnes oprettet som egen kommune; 477 indbyggere fra Kvernes blev tilført den nye kommune.

Den 1. januar 1897 blev Kvernes delt og Bremsnes, Eide og Kornstad oprettede som egne kommuner. Efter fradelingen havde Kvernes kommune 857 indbyggere.

Den 1. januar 1964 blev Kvernes kommune og det meste af Kornstad og Bremsnes kommuner slået sammen til Averøy kommune. Kvernes havde ved sammenlægningen 693 indbyggere.

Byer i Norge
Adam Wilhelm Knuth (1854-1888)

Adam Wilhelm lensgreve Knuth (5. september 1854 på Knuthenborg – 22. oktober 1888 på Højstrup) var en dansk godsejer, bror til Eggert Christopher Knuth.

Han var søn af Frederik Marcus Knuth og hustru Karen født Rothe og arvede som 20-årig grevskabet Knuthenborg ved broderens død 1874. Han blev kammerherre og hofjægermester, men døde allerede 1888, blot 34 år gammel.

Knuth blev gift 2. december 1879 på Hvidkilde med Margarethe Christine Lucie baronesse Rosenørn-Lehn (14. april 1859 på Rossjöholm, Sverige – 30. december 1887 på Knuthenborg), datter af Erik Christian Hartvig baron Rosenørn-Lehn (1825-1904) og Polyxene Adelheid Louise Elise Pechlin von Löwenbach (1834-1910). Hun levede endnu kortere end sin mand. Knuth blev efterfulgt af sin søn, Eggert Knuth, der kun var 6 år gammel, da faderen døde.

Kilder 
Danmarks Adels Aarbog 1966.

Adam Wilhelm 01
Godsejere fra Danmark
Lensgrever fra Danmark
Personer fra Lolland
Danskere i 1800-tallet
Kammerherrer fra Danmark
Hofjægermestre fra Danmark
Erik Christian Hartvig Rosenørn-Lehn

Erik Christian Hartvig lensbaron Rosenørn-Lehn (født 26. maj 1825 på Orebygård, død 5. oktober 1904 på Hvidkilde) var en dansk godsejer og officer.

Han var søn af oberst, kammerherre Henrik Christian baron Rosenørn-Lehn (1782-1847) og Christiane Henriette von Barner (1788-1860). Rosenørn-Lehn blev under Treårskrigen 1848 sekondløjtnant i infanteriets krigsreserve (3. forst.-bataljon), samme år forsat til linjen (5. bataljon, 1856 som ordonnansofficer ved 3. Generalkommando à la suite, blev samme år karakteriseret premierløjtnant og fik 1857 afsked. Samme år blev han 19. marts Ridder af Dannebrog, 1865 hofjægermester, 1888 kammerherre og blev 1892 besidder af Baroniet Lehn efter Otto Rosenørn-Lehns død.

Han ægtede 17. maj 1856 i Ratzeburg Polyxene Adelheid Louise Elise Pechlin von Löwenbach (22. februar 1834 i København – 25. maj 1910 Svendborg). Parret fik kun døtre, og derfor gik baroniet til slægten Ahlefeldt-Laurvig, som føjede "Lehn" til navnet.

Han er begravet på Egense Kirkegård.

Kilder 
Danmarks Adels Aarbog 1932.

Erik Christian Hartvig
Lensbaroner fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Officerer fra Danmark
Personer i Treårskrigen fra Danmark
Hofjægermestre fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Lolland
Adam Knuth (postmester)

Adam Vilhelm Frederik greve Knuth (født 17. august 1829 på Bonderup, død 12. juni 1902 i København) var en dansk officer, postmester og kammerherre, far til Eigil og Henrich Knuth.

Han var søn af greve, stiftamtmand Julius Knuth og Georgine Vilhelmine født von Hauch, blev premierløjtnant og var postmester i Sorø i årene 1851-1900. I 1891 blev han kammerherre og var også Ridder af Dannebrog.

12. maj 1852 ægtede han Annette Marie baronesse Haxthausen (5. december 1828 i Aarhus – 28. maj 1898 i Sorø), datter af kavaleriofficer, senere postmester i Holbæk Johan Christian baron Haxthausen (1799-1866) og Elise Marie Friborg Schytte (1802-1878).

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1966.
 Ferdinand von Krogh: Dansk Adelskalender, 1878. Online-udgave
 Omtale af Adam Knuths søn i Soranerarkivet

Adam 01
Postfolk fra Danmark
Grever fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Kammerherrer fra Danmark
Officerer fra Danmark
Adam Knuth

Adam Knuth er navnet på flere personer:

 Adam Knuth til Lilliendal (1821-1897) – dansk greve, godsejer, kammerherre og hofjægermester (Adam Carl Vilhelm Knuth)
 Adam Knuth (postmester) (1829-1902) – dansk greve, officer, postmester og kammerherre (Adam Vilhelm Frederik Knuth)
 Adam Knuth til Knuthenborg (født 1973) – dansk lensgreve og godsejer (Adam Christoffer Knuth)

Se også:
 Adam Christopher Knuth
 Adam Wilhelm Knuth
Mellemmagt

En mellemmagt er i international politik en betegnelse for en stat der ikke er en stormagt og ikke en småstat, men som har moderat til stor indflydelse og international anerkendelse. Der er ingen specifik definition af hvilke lande der er mellemmagter, men Danmark er i flere sammenhænge nævnt, da Danmark er en småstat der fører stormagtspolitik.

Magter i international politik
Christian Frederik Knuth til Store Grundet

Christian Frederik greve Knuth (10. oktober 1862 i Sorø – 7. november 1936 i København) var en dansk jurist og godsejer.

Han var søn af ejer af Store Grundet Johan Sigismund greve Knuth (søn af Julius Knuth) og Johanne Charlotte Louise von Lüttichau, blev 1880 student fra Metropolitanskolen, 1887 cand.jur. og samme år ejer af Store Grundet, som han solgte 1909. Han blev 1897 hofjægermester, 1911 ansat i Forsikringsselskabet »Danmark«s brandforsikringsafdeling, 1914 som inspektør. Knuth var 1906-10 formand i Kystkommissionen for Vejle Amt.

Knuth ægtede 18. maj 1894 i Sankt Mortens Kirke Sigrid Lorck (23. marts 1869 i Høng – 20. oktober 1910 i Vejlby), datter af læge, senere overlæge i Hæren, etatsråd Lorentz Lorck og Odalie "Oda" Leontine Kemp.

Kilder 
Danske Jurister 1736-1936.

Christian Frederik 03
Godsejere fra Danmark
Hofjægermestre fra Danmark
Jurister fra Danmark
Grever fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Sorø
Studenter fra Metropolitanskolen
Næbfrø

Næbfrø (Rhynchospora) er en slægt med ca. 300 arter, der er udbredt i alle verdensdele undtagen Antarktis. Det er én- eller oftest flerårige, urteagtige planter med en løs, tueformet vækst. Stænglerne er trekantede eller runde i tværsnit. Bladene er grundstillede eller sidder få talligt op ad stænglerne. Bladbet er (bortset fra bladskeden) linjeformet og helrandet. Den endestillede blomsterstand består af flere aksagtige eller hovedagtige delstande. De enkelte blomster er enten alle tvekønnede, eller også er de nederste tvekønnede, mens de øverste er hankønnede eller sterile. Frugterne er nødder.

 Hvid næbfrø (Rhynchospora alba)
 Brun næbfrø (Rhynchospora fusca)

 Rhynchospora caduca
 Rhynchospora ciliata
 Rhynchospora colorata
 Rhynchospora corniculata
 Rhynchospora corymbosa
 Rhynchospora elliottii
 Rhynchospora globularis
 Rhynchospora glomerata
 Rhynchospora gracilenta
 Rhynchospora inexpansa
 Rhynchospora knieskernii
 Rhynchospora latifolia
 Rhynchospora nervosa
 Rhynchospora nivea
 Rhynchospora tenuis
Jazz fusion

Jazz Fusion, Jazz rock eller Jazz metal er en undergenre i Jazz og en crossover genre.

Avantgarde jazz 
Avantgarde jazz er en eksperimental jazzgenre, der blander fusion, avantgarde, jazz, blues osv.

Jazz rock 

Jazz rock er en undergenre i jazz og rock, som også kombinerer andre genrer som avantgarde.

Jazz metal 
Jazz metal er crossover, men er mest kendt for at blande jazz og heavy metal. Opeth har også været en stor inspiration.

Se også 
 Fusion
 Experimental rock
 Experimental metal

Rockgenrer
Jazzgenrer
Dæktætningssæt

Et dæktætningssæt erstatter i mange nye biler reservehjulet. Et dæktætningssæt til en bil består normalt af et specielt dæktætningsmiddel, som oftest på basis af latex. Dæktætningsmidlet sprøjtes ind i det punkterede hjul med en trykflaske eller med en kompressor, som tilsluttes bilens cigarettænder. I begge tilfælde tjener kompressoren til at pumpe hjulet op.

Fordele for bilens fører:
 Hurtigere, nemmere og sikrere afhjælpning i vejkanten, da man ved hjælp af kompressor og tætningsmiddel kan forsegle og pumpe hjulet op på få minutter, uden at vente på vejhjælpstjenesten eller montere det store og tunge reservehjul.
 Kriterierne i bilindustrien er: En viderekørsel på 200 km skal være garanteret ved en hastighed på maks. 80 km/t. Dæktætningssæt, som leveres med en ny bil, opfylder dette kriterie.
 Mere plads i bagagerummet, da reservehjulet ikke længere er nødvendigt.
 Mindre vægt, hvilket reducerer bilens brændstofforbrug.

Dæk
Biltilbehør
Henrik Christian Rosenørn-Lehn

Henrik Christian lensbaron Rosenørn-Lehn (født 6. september 1782 på Hersomgård, død 14. august 1847 på Orebygård) var en dansk godsejer og officer.

Karriere 
Han var søn af kammerherre Christian Teilmann Rosenørn til Hersomgård (1741-1812) og Kirstine Maria Wormskiold (1752-1817), blev stykjunker, i 1800 2. sekondløjtnant i Artillerikorpset, 1804 1. sekondløjtnant, 1807 karakteriseret premierløjtnant, 1808 virkelig premierløjtnant, 1809 adjoint i Generaladjutantstaben, 1811 divisionsadjudant i Generaladjutantstaben (overkomplet), 1812 virkelig divisionsadjudant. Han blev afskediget 7. marts 1814, blev 1816 sat à la suite i infanteriet, 1820 karakteriseret major (uden ancennitet).

1820 arvede han via sin hustru baroniet Guldborgland og blev 12. august samme år optaget i friherrestanden med navnet Rosenørn-Lehn (patent af 1. april 1826). Han fik 1825 majors anciennitet, blev 1826 kammerherre, 1832 karakteriseret oberstløjtnant og 1833 atter sat à la suite. Rosenørn-Lehn var 1836 stænderdeputeret, blev 1840 afskediget som oberst og blev samme år Ridder af Dannebrog.

Ægteskab og børn 
Han ægtede 2. juli 1820 Christiane Henriette von Barner (1. januar 1788 på Vedbygård – 26. marts 1860), datter af Hartvig Gottfried von Barner (1763-1811) og Margrethe Krabbe baronesse Lehn (1766-1789). Børn:

 Otto Ditlev baron Rosenørn-Lehn til baronierne Lehn og Guldborgland (1821-1892)
 Christine Marie baronesse Rosenørn-Lehn (11. december 1822 på Orebygård – 10. februar 1862 i Wiesbaden), gift med Rudolph Bielke (1810-1855)
 Erik Christian Hartvig baron Rosenørn-Lehn til baroniet Lehn (1825-1904)
 Christian Conrad Sophus baron Rosenørn-Lehn til Rössjöholm og Højstrup og til baroniet Guldborgland (1827-1899)

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1932.

Stænderdeputerede fra Østifterne
Godsejere fra Danmark
Lensbaroner fra Danmark
Officerer fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Henrik Christian
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Jylland
Personer fra Lolland
Riddere af Dannebrog