kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Beatrice Bonnesen

Beatrice Bonnesen (21. oktober 1906 i København – 19. januar 1979 smst) var en dansk skuespillerinde.

Debuterede 1922 på Folketeatret og optrådte på dette teater frem til 1927.

Herefter Aarhus Teater 1927-1929, Dagmarteatret 1929-1931, Det kongelige Teater 1931-1933 og så igen Dagmarteatret 1933-1937 og fra 1944 Det Ny Teater.

Fra 1955 free-lance.

Beatrice Bonnesen var gift to gange, nemlig med kapelmester Gerhard Rafn og skuespilleren og instruktøren John Price.

Udvalgt filmografi 
 Tretten år – 1932
 Rasmines bryllup – 1935
 Balletten danser – 1938
 Barnet – 1940
 En forbryder – 1941
 Tag det som en mand – 1941
 Ballade i Nyhavn – 1942
 Baby på eventyr – 1942
 Mine kære koner – 1943
 Familien Gelinde – 1944
 Mens sagføreren sover – 1945
 Familien Swedenhielm – 1947
 Hatten er sat – 1947
 Det hændte i København – 1949
 Adam og Eva – 1953
 Tre finder en kro – 1955
 Mor skal giftes – 1958
 Farlig sommer – 1969

Eksterne henvisninger 
 KVINFO: Bibliografi i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
 
 

Skuespillere fra Danmark
Personer fra København
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Data Encryption Standard

Data Encryption Standard (DES) er en kryptografisk algoritme designet af IBM i 1975. Den blev senere (i 1976) optaget som national standard i USA, og er siden blevet brugt internationalt. Der har været en del kontrovers om algoritmen, der indeholder hemmeligstemplede designelementer, har en relativt lille nøglestørrelse, og blev mistænkt for at have en bagdør indbygget af NSA.

DES er nok det bedst kendte eksempel på en algoritme der anvender blokkryptering, dvs. hvor klarteksten deles op i "blokke" af en fast størrelse, i dette tilfælde på 64 bits. Den hører desuden til klassen af symmetriske algoritmer, dvs. hvor den samme krypteringsnøgle benyttes til såvel kryptering som dekryptering.

DES anses ikke længere for sikker, da nøglestørrelsen på 56 bits gør at den kan brydes på under 24 timer. Til praktiske anvendelser anses den for sikker i form af Triple DES, der bl.a. anvendes til det danske Dankort system. I de senere år er algoritmen blevet afløst af AES.

Algoritmen 

DES algoritmen kan i grove træk beskrives på følgende måde:
 Inden algoritmen begynder, udledes 16 rundenøgler på hver 48 bits.
 En blok på 64 bits gennemgår en indledende permutation (IP).
 Blokken deles i to dele, A og B, på hver 32 bits.
 Hver blok udvides til 48 bits ved en ekspansionspermutation hvor nogle bits kopieres.
 Blok B "blandes" med den første rundenøgle ved en XOR operation.
 B ændres ved en substitution specificeret af en tabel, de såkaldte S-bokse.
 B ændres ved en permutation, der også er specificeret i en tabel, de såkaldte P-bokse.
 B blandes med A ved en XOR operation.
 Til sidst byttes blokkene om, så resultatet af trin 8 er den halvblok der behandles i næste runde, mens den oprindelige blok B bliver blok A i næste runde.
 Trin 5-9 gentages, hver gang med en ny rundenøgle, så man gennemfører i alt 16 runder. I sidste runde springes trin 9 over, dvs. blokkene byttes ikke om.
 Til sidst gennemføres en afsluttende permutation (FP). FP er den omvendte permutation af IP.

Et af de praktiske aspekter ved DES er at kryptering og dekryptering foregår på samme måde; ved dekryptering anvendes rundenøglerne blot i omvendt rækkefølge. Dette havde betydning i 70'erne, hvor computere og andet hardware havde begrænset kapacitet.

Kryptografi
Pasiphae-gruppen

Pasiphae-gruppen er en underinddeling af planeten Jupiters måner: Gruppen er opkaldt efter dens største medlem, månen Pasiphae, og omfatter 13 af de måner der færdes længst væk fra Jupiter. Gruppen omfatter følgende måner:
 Aoede
 Autonoe
 callirrhoe
 Cyllene
 Eurydome
 Hegemone
 Megaclite
 Pasiphae
 S/2003 J 4
 S/2003 J 14
 S/2003 J 23
 Sinope
 Sponde
Alle måner i Pasiphae-gruppen har retrograd omløb, dvs. de populært sagt kredser "den gale vej" omkring Jupiter. Den Internationale Astronomiske Union har vedtaget, at måner med sådanne omløb, herunder månerne i denne gruppe, skal have navne der ender på bogstavet e.

Jupiters måner
Morten Boje Hviid

Morten Boje Hviid (født Morten Boje Jensen 30. august 1966) er en dansk embedsmand og kommunikationsrådgiver med tilknytning til Socialdemokratiet. Han har været personlig rådgiver (spindoktor) for Mogens Lykketoft og Helle Thorning-Schmidt. Hviid var en af de overlevende fra Estonia skibsforliset.

Uddannelse og karriere 
Han er uddannet fra Roskilde Universitet og har været ansat ved Landbrugs- og Fiskeriministeriet samt Forsvarsministeriet.
I 2006 blev han partner i Public Affairs Group.

Hviid medvirkede i Lykketoft finale, en dokumentarfilm fra 2005, der skildrer Mogens Lykketofts valgkamp op til Folketingsvalget 2005.

Estonia 
Morten Boje Hviid var om bord på færgen Estonia, da den forliste i 1994. Han overlevede en nat i en redningsflåde, der om morgenen blev fundet af en redningshelikopter. Hviid skrev siden bogen Jeg ville overleve - fire år efter Estonia-tragedien om oplevelserne.

Bibliografi 
 Morten Boje Hviid, Jeg ville overleve - fire år efter Estonia-tragedien, . .

Eksterne henvisninger

Henvisning 

Socialdemokrater fra Danmark
Spindoktorer
Selvbiografer fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Rafn

Efternavnet Rafn har tilhørt flere notable personer:

 Carl Gottlob Rafn (1769-1808) – polyhistor og embedsmand
 Carl Christian Rafn (1795-1864) – forsker
 Hardy Rafn (1930-1997) – skuespiller
 Lina Rafn (født 1976) – sanger
 Aage Rafn – arkitekt

Se også 

 Ravn (flertydig)
Annaler

Annaler (af latin: annales = 'kronologiske optegnelser om årets begivenheder') er en ældre betegnelse for en genre (litteratur) med hændelser i en tidsmæssigt ordnet rækkefølge, dvs. år for år. Annaler kaldes også 'årbøger', men de må ikke forveksles med nutidige tidsskrifter, hvor ordet annal eller annaler indgår.

Annaler i klassisk tid 
I mange tilfælde har historieskrivningen annalform. Fortidens kineserne , egyptere, assyrere og persere havde annaler. Hos romerne førte præsterne annaler, og især de, der blev ført af pontifex maximus, var højt ansete. Korte årbogsoptegnelser kan også findes hos senere historieskrivere som Livius, og da en mere verdslig historieskrivning begyndte på den anden puniske krigs tid (Quintus Fabius Pictor), var fremstillingen også annalistisk. Efter at den romerske historieskrivning havde udviklet sig til litteratur med en næsten episk karakter, kom annalformen igen, og den holdt sig middelalderen igennem.

Middelalderens annaler 
Annalerne blev ofte ført af munke og skrevet på et til tider meget afvigende latin, der efterhånden blev afløst af optegnelser på de lokale sprog i den sidste del af middelalderen. Disse annaler er ikke alle lige så kortfattede og tørre som de danske, men de er ofte hovedkilder for flere århundreders historie. Derfor blev de tidligt udgivet med stor omhu.

De ældste annaler i Danmark blev forfattet i 1100-tallet, men de fleste stammer fra 1200- og 1300-tallet. Derefter ophører de næsten pludselig. Man kender så godt som aldrig forfatteren til dem, og formen udelukker også en stærkere fremtræden af et individuelt præg. Højst kan man finde frem til det kloster, hvor annalen er skrevet. Enkelte ser dog ikke ud til at være forfattet af munke som Valdemarårbogen, der handler om Valdemar Sejr, og som er en meget fyldig annal fra Valdemar Atterdags tid. Rydårbogen, der er skrevet på Ryd Kloster i Sønderjylland, er gennemsyret af en stærk antipati mod alt tysk.

Nyere udgivelser af annaler 
Da den historiske interesse atter vågnede i Danmark på reformationstiden, opsøgte man disse middelalderlige annaler og forfattede nye på samme grundlag. Selv Arild Huitfeldts store danmarkskrønike er opstillet rent annalistisk.

I Sverige begyndte nedskrivningen af annaler først midt i 1200-tallet. Lidt senere udviklede en fyldig annalistisk historieskrivning sig på Island, hvor formen afløste sagaerne. De danske annaler blev først udgivet af Jacob Langebek (Scriptores rerum Danicarum) og er senere udgivet af Erik Kroman. De svenske er udgivet i Scriptores rerum Svecicarum, og de islandske er udgivet af Gustav Storm i 1888.

Se også 
 Danske krøniker
 Diplomatarium
 Historiografi

Litteratur 
 Erik Kroman (udg.): Danmarks middelalderlige annaler, Selskabet for Udgivelse af Kilder til dansk Historie:København 1980 

Litteratur fra middelalderen
Tidsbestemmelse
Logisk positivisme

Logisk positivisme (senere betegnet nypositivisme eller logisk empirisme) er en filosofisk retning udviklet i 1920'erne af Wienerkredsen, der bl.a. bestod af Moritz Schlick (1882-1936), Rudolf Carnap (1891-1970) og Otto Neurath (1882-1945). Den logiske positivisme mener at filosofien skal stræbe efter den samme stringens som videnskab, hvorved bl.a. teologi og metafysik udelukkes fra logiske ræsonnementer. Den logiske sandhed af en sætning skal i sidste ende baseres på dens overensstemmelse med den fysiske verden. Alle argumenter skal baseres på reglerne for logisk deduktion kombineret med observerbare fakta.

For at forstå den logiske positivisme er det nødvendigt at sammenligne dens metodeidealer med andre metodeidealer, jf. videnskabelig metode. Mange logiske positivister opgav denne teori til fordel for andre teorier, fx Ludwig Wittgenstein.

Grundlæggende postulater 
Det mest karakteristiske postulat i logisk positivisme er at en sætning kun er meningsfuld hvis den er verificérbar, og at sætninger kun kan verificeres på to måder: empirisk, inklusive videnskabelige teorier, der verificeres ved eksperimenter og evidens; samt analytiske sandheder, sætninger der er sande eller falske pr. definition, og dermed også er meningsfulde. Alt andet, inklusive etik og æstetik, er ikke i bogstavelig forstand meningsfulde, og hører dermed til "metafysik". En betydelig konklusion er derfor at seriøs filosofi ikke bør beskæftige sig med metafysik. Det har imidlertid været erkendt, at den logiske positivisme selv er et udtryk for en metafysisk teori.

Fremtrædende logiske positivister 
Rudolf Carnap, Alfred Jules Ayer samt den tidlige Ludwig Wittgenstein er eksempler på logiske positivister, ligesom danskeren Jørgen Jørgensen var en fremtrædende repræsentant.

Se også 
 Behavioralisme

Noter

Eksterne henvisninger 
Faye, Jan (2007). Niels Bohr and the Vienna Circle.
Hjørland, Birger og Nicolaisen, Jeppe (eds.). The epistemological lifeboat. Positivism

Positivisme
Erkendelsesteori
Filosofiske retninger
Ballade i Nyhavn

Ballade i Nyhavn er en dansk film fra 1942, med manuskript af Arvid Müller og instruktion af Johan Jacobsen.

Medvirkende
Victor Montell
Svend Bille
Gunnar Lauring
Beatrice Bonnesen
Gull-Maj Norin
Edvin Tiemroth
Christian Arhoff
Knud Heglund
Schiøler Linck
Carl Fischer
Else Petersen

Eksterne henvisninger 
 

Komediefilm fra Danmark
Danske film fra 1942
Film instrueret af Johan Jacobsen
Baby på eventyr

Baby på eventyr er en dansk film fra 1942, instrueret af Johan Jacobsen efter manuskript af Arvid Müller.

Handling 
Landsretssagfører Erik Jessen får en dag besøg på kontoret af en af sin ungdoms sværmerier, Elisabeth, nu gift med godsejer Gustav Rosenfeldt. Elisabeth er utilfreds med, at hendes mand har inviteret en ung malerinde til at opholde sig på godset i flere måneder, og i sin jalousi ønsker hun selv at få en flirt på besøg. Jessen får det drilske indslag at lade reklamekonsulent Thomsen spille rollen som arkæolog og indfinde sig på godset, men da Thomsen ikke netop er den type, Elisabeth drømmer om, lykkes det hende at få lokket Jessen selv til Rosenfeldt.

Medvirkende
Angelo Bruun
Berthe Qvistgaard
Gunnar Lauring
Beatrice Bonnesen
Christian Arhoff
Erni Arneson
Carl Heger
Ego Brønnum-Jacobsen
William Bewer

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Spillefilm fra Danmark
Danske film fra 1942
Film instrueret af Johan Jacobsen
Ellen Gottschalch

Ellen Sofie Kathrine Gottschalch (født Nielsen Holm den 2. maj 1894 i Asaa, død 17. februar 1981 på Frederiksberg) var en dansk skuespillerinde.

Gennemgik elevskolen på Aarhus Teater og debuterede på dette teater i 1911.

Hun var knyttet til Det Ny Teater 1912-1928 og Casino 1928-1930.

1941-1961 var hun fastansat på Det kongelige Teater. Spillede her bl.a. Madam Rundholmen i De unges forbund (Henrik Ibsen). Hun modtog Filmprisen 1948, Teaterpokalen 1949, Ingenio et arti 1950 og Tagea Brandts Rejselegat 1951.

Hun var gift med skuespilleren Christian Gottschalch og levede derefter sammen med komponisten Kai Normann Andersen. Hendes to sønner, Hans Henrik og Jesper, var begge aktive modstandsfolk, og Hans Henrik Gottschalch blev dræbt af tyskerne i 1945, hvilket fik moderen til også at melde sig i kampen mod værnemagten.

Hun er begravet på Frederiksberg ældre kirkegård.

Filmografi 

Blandt de film hun medvirkede i kan nævnes:

 Den sorte Drøm – 1911
 Champagnegaloppen – 1938
 En desertør – 1940
 Jeg har elsket og levet – 1940
 Sommerglæder – 1940
 Far skal giftes – 1941
 En pige uden lige – 1943
 Erik Ejegods pilgrimsfærd – 1943
 Billet mrk. – 1946
 Ta', hvad du vil ha' – 1947
 Hvor er far? – 1948
 Berlingske Tidende (film) – 1949
 Historien om Hjortholm – 1950
 Susanne – 1950
 Familien Schmidt – 1951
 Fra den gamle købmandsgård – 1951
 Mød mig på Cassiopeia – 1951
 Bag de røde porte – 1951
 Vi arme syndere – 1952
 Ta' Pelle med – 1952
 Kriminalsagen Tove Andersen – 1953
 Tante Tut fra Paris – 1956
 Englen i sort – 1957
 Tre må man være – 1959
 Løgn og løvebrøl – 1961
 Tine – 1964

Eksterne henvisninger 
 
 Ellen Gottschalch i Dansk Kvindebiografisk Leksikon 
 

Stumfilmskuespillere fra Danmark
Skuespillere fra Danmark
Bodilprisen for bedste kvindelige birolle
Modstandsfolk fra Danmark
Modtagere af Ingenio et arti
Modtagere af Tagea Brandts Rejselegat
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Modtagere af Ole Haslunds Kunstnerfonds legat
Modtagere af Teaterpokalen
Capo

Capo kan være flere ting:

Capo (mafia) – en mafiaboss
Capo (øl) – et Carlsberg ølmærke fra 2003
Capodestra – et guitartilbehør, også bare kaldet 'capo' 

Se desuden:
Kapo – i kz-lejrene betegnelse for fanger, der fungerede som arbejdsledere for andre fanger
Sønderrivning med heste

Sønderrivning med heste var en henrettelsesmetode, som gik ud på at offerets arme og ben på én gang blev revet fra hans krop. Inden sønderrivningen blev iværksat, blev delinkventen klædt nøgen. Den nødvendige trækkraft var fire heste, der hver var bundet til et af hans fire lemmer. Hestene piskedes til at trække af alle kræfter.

Denne henrettelsesform anvendtes som straf for exceptionelt alvorlige forbrydelser som i Frankrig for anslag mod kongens liv. Se Robert-François Damiens (attentat på Ludvig den 15. 1757) og François Ravaillac (mordet på Henrik 4. 1610). Det spanske kolonistyre henrettede oprørslederen Túpac Amaru II ved sønderrivning.

Henrettelser betragtedes som et offentligt skuespil. Det gjaldt i særlig grad for aflivningen af gerningsmændene til celebre attentater. Store tilskuerskarer flokkedes for at overvære en sønderrivningseksekution. Casanova overværede henrettelsen af Damiens.

Når visse kristne martyrer siges at være sønderrevet af heste, er det snarere anekdotisk end historisk.

Der findes ingen antydning af, at henrettelsesmetoden har været brugt i Danmark.

Henrettelse
Samuelskolen

Samuelskolen var en kristen friskole i Rødovre, som har været stærkt kritiseret for sine undervisningsmaterialer. Med udgangen af oktober 2005 mistede skolen sit statstilskud, fordi dens undervisning på en række områder ikke levede op til, hvad der almindeligvis kræves i folkeskolen (efter Undervisningsministeriets hidtidige vurdering).

Efter et fjerde tilsyn blev skolen lukket d. 31. juli 2006.

Rektor for Samuelskolen var Knut Evensen, der er ægtefælle til Ruth Evensen.

Eksterne henvisninger
 Artikel "Forældrenes skole, Statens børn" i Information om Undervisningsministeriets særlige tilsyn

Rødovre
Friskoler i Danmark
Whiskeytown Falls

Whiskeytown Falls er et vandfald med tre trin og en samlet højde på 120 meter. Vandfaldet befinder sig i Whiskeytown National Recreation Area i det nordlige Californien. I 2005 blev vandfaldet officielt genopdaget efter at området i årtier har været mangelfuldt kortlagt.

Genopdagelse
Vandfaldet blev genopdaget af biolog Russ Weatherbee ved, at han ryddede ud i et skab og fandt et gammelt kort med navnet Whiskeytown Falls. Han besluttede at tage ud til det, men fandt det ikke, da det var forkert indtegnet. I foråret 2003 kiggede han på et on-line global imaging system kort via sin computer og opdagede en å eller bæk, som faldt 120 meter. Citat: "I thought, 'That looks like white water to me,". Nu er der lavet stier, så man kan komme til vandfaldet.

Kilder/referencer
August 12 2005, iol: US park uncovers giant waterfall  Citat: "...That such a spectacle should evade even park officials for nearly 40 years is remarkable, said park superintendent Jim Milestone...But for park officials, the falls were merely a rumor for many years, said Russ Weatherbee, the wildlife biologist credited with the find...In the spring of 2003, he was looking at global imaging system maps on his computer..."I thought, 'That looks like white water to me,"' he said..."

Eksterne henvisninger
Reddingmountainbiking.com: Superintendents Tour of the Hidden "Whiskeytown Falls"!  Citat: "...one of the longest drops around..." (Med mange billeder).

Californiens geografi
Vandfald i USA
Haplorhini

Haplorhini, også kaldet Haplorrhini, er den ene af to underordner inden for primaterne. Underordnen opdeles i de to grupper spøgelsesaber og aber (Simiiformes).

Etymologi 
Det taksonomiske navn Haplorhini kommer af det oldgræske  (, "enkel, simpel") og  (, "næse"). Det sigter til manglen på rhinarium, et vådt og nøgent område omkring næseborene, hvilket findes hos mange pattedyr, inklusiv hos den anden underorden af primater Strepsirrhini (halvaber).

Fællestræk 
Arterne i underordnen Haplorhini har en række fællestræk, der adskiller dem fra halvaberne (Strepsirrhini), fra hvilke de udspaltede sig for cirka 63 millioner år siden. Arterne i Haplorhini har alle mistet evnen til at producere C-vitamin, mens halvaberne som de fleste andre pattedyr har bibeholdt evnen til selv at danne C-vitamin. Overlæben hos arterne i Haplorhini har erstattet halvabernes rhinarium og er ikke direkte forbundet med næsen eller gummen, hvilket gør en stor mængde forskellige ansigtsudtryk mulige. Størrelsen af hjernen er større i forhold til kroppen end hos halvaberne, og den vigtigste sans er synssansen. De fleste arter er dagaktive, undtagelsen er spøgelsesaber og nataber.

Klassifikation 
En oversigt over familierne for de nulevende arter og deres placering i ordenen primater:

 ORDEN PRIMATES
 Underorden Strepsirrhini: halvaber
 Underorden Haplorhini: spøgelsesaber og aber
 Infraorden Tarsiiformes
 Familie Tarsiidae: spøgelsesaber
 Infraorden Simiiformes
 Parvorden Platyrrhini: vestaber
 Familie Callitrichidae: egernaber
 Familie Cebidae: kapucineraber og dødningehovedaber
 Familie Aotidae: nataber
 Familie Pitheciidae: springaber, sakiaber og uakarier
 Familie Atelidae: brølaber, edderkopaber og uldaber
 Parvorden Catarrhini: østaber
 Overfamilie Cercopithecoidea: hundeaber
 Familie Cercopithecidae
 Overfamilie Hominoidea: menneskeaber
 Familie Hylobatidae: gibboner
 Familie Hominidae: store menneskeaber

Noter

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Primater
Kursk (flertydig)

Kursk () er en by i Rusland.

Kursk kan også referere til:
 Kursk oblast (), en oblast i Rusland
 Guvernementet Kursk (), et guvernement i Rusland og RSFSR, 1779-1926.
 Kursk krater, et meteoritkrater i Rusland ()
 Kursk magnetosfære anomali magnetosfære anomali ()
 Panserslaget ved Kursk, det afgørende slag, som var Nazitysklands sidste store offensiv på østfronten under anden verdenskrig og et af de største kampvognsslag i historien
 Kursks Theotokos (Kursks Guds moder), et russisk ikon ()
 KYPCK, en musikgruppe ()
 K-141 Kursk, Atomundervandsbåd af Oscar II klassen, sank i 2000.
 Kursk (film), en film fra 2018
Harald Gråfeld

Harald 2. (Eriksson) Gråfeld (norrønt: Haraldr gráfeldr, død 970) var Norges konge efter Håkon den godes død år 959 og frem til sin død. Han var søn af Erik Blodøkse og Gunhild Kongemor, men voksede op hos sin morbror Harald Blåtand i Jylland. 

Sit tilnavn fik han ifølge en anekdote i Snorres Heimskringla under en rejse til Hardanger, hvor en islandsk handelsmand beklagede sig over, at han og hans folk ikke fik solgt de skind, de havde med. Harald bad ham om et af skindene, og dermed ville alle gå med dem, så islændingen snart fik udsolgt.

Harald overtog tronen efter slaget ved Fitjar mod kong Håkon den gode ca. år 959. Harald og de andre "Erikssønner" var i stadig kamp mod Håkon den gode, efter at han fordrev sin halvbror - deres far - fra Norge. Harald Gråfeld blev konge, med 4 yngre brødre som underkonger, under sin danske morbror Harald Blåtand. Erikssønnerne ville stadig have mere magt, og forsøgte at underlægge sig mere land. De gik til kamp mod de mægtige ladejarler i Trøndelag, på Vestlandet og i Nord-Norge. Harald Blåtand ønskede ikke, at de blev for stærke, og tog parti for ladejarlerne. Harald Gråfeld blev kaldt til Danmark, hvor han faldt i et baghold ved Hals ved Limfjordens udmunding i år 970. Hans død beskrives i kvadet Gráfeldardrápa:
Flådens tapre høvding, 
han som skibe elsked', 
falde måtte paa Lim- 
fjordens vide strandbred. 
Lå ved Hals i sandet 
landedrotten hin gæve; 
voldte det mord den meget 
målsnilde kongeyndling. 

Hans overlevende brødre forlod derefter landet, og Harald Blåtand overdrog så magten i Norge til ladejarlen Håkon jarl.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Sagan af Haraldi konungi gráfeld ok Hákoni jarli fra «Kulturformidlingen Norrøne Tekster og Kvad».

Tjek fødselsår
Regenter af Norge
Personer fra vikingetiden
Myrdede regenter
Capo (øl)

Capo var en af "kandidaterne" ved Carlsbergs "ølvalg" i 2003. Øllen var en stærk lagerøl (7,7%) med hyldeblomstsaft, men da den landede på andenpladsen i "valget", forsvandt den fra markedet igen.

Ølmærker fra Danmark
Ølmærker fra Carlsberg
Arnold (hæderspris)

Arnold-priserne uddeles en gang årligt til de danske reklamefilm, som efter en række kriterier vurderes at være bedst. Priserne blev uddelt af Dansk Reklame Film.

Priserne er uddelt hvert år siden 1986 med én pris og et antal diplomer indenfor hver kategori:

 1986-1989: Publikumspris og jury-pris samt 8 diplomer
 1990: Publikumspris, produktionspris og idépris samt 7 diplomer
 1991-1993: Publikumspris, produktionspris og idépris samt 6 diplomer
 1994: Publikumspris, produktionspris, idépris og specialpris samt 5 diplomer
 1995: Publikumspris, produktionspris, idépris, specialpris og Golden Arnold samt 6 diplomer
 1996: Publikumspris, produktionspris, idépris og specialpris samt 8 diplomer
 1997: Publikumspris, produktionspris, idépris og specialpris samt 9 diplomer
 1998: Publikumspris, produktionspris, idépris og specialpris samt 8 diplomer
 1999: Publikumspris, idépris og specialpris samt 8 diplomer – ingen Arnold i produktionspris-kategorien
 2000: Publikumspris, idépris og specialpris samt 7 diplomer
 2001-2006: Publikumspris, idépris, vovemodspris og instruktørpris samt 8 diplomer

Prisen er naturligvis opkaldt efter Arnold Schwarzenegger.

Ekstern henvisning 
 Danske Arnold-prisvindere siden 1986 

Filmpriser fra Danmark
Hermippe (måne)

Hermippe er en af planeten Jupiters måner: Den blev opdaget 9. december 2001 af Scott S. Sheppard, David C. Jewitt og Jan Kleyna, og kendes også under betegnelsen Jupiter XXX. Lige efter opdagelsen fik den den midlertidige betegnelse S/2001 J 3, men siden har den Internationale Astronomiske Union vedtaget at opkalde den efter Hermippe; en af Zeus' elskerinder ifølge den græske mytologi.

Hermippe er en af i alt 16 Jupiter-måner i den såkaldte Ananke-gruppe; 16 måner med omtrent samme omløbsbane som månen Ananke.

Jupiters måner