kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jersey Shore

Jersey Shore er betegnelsen for kystområdet omkring New Jersey i det østlige USA. Regionen strækker sig fra Sandy Hook i nord til Cape May i syd, hvilket er en strækning på ca. 210 km.

New Jerseys geografi
Augusta af Mecklenburg-Güstrow

Augusta (også Auguste), hertuginde af Mecklenburg-Güstrow (27. august 1674 i Güstrow – 9. maj 1756 i Dargun) var en mecklenburgsk prinsesse, der var søster til Dronning Louise af Danmark og Norge.

Hun var datter af hertug Gustav Adolf af Mecklenburg-Güstrow (1633-1695) og Magdalene Sibylle af Slesvig-Holsten-Gottorp (1631-1719), datter af hertug Frederik 3. af Slesvig-Holsten-Gottorp (1597-1659). Hun forblev hele livet ugift og fik Dargun Slot i apanage.

Augusta var tante til den pietistiske grev Christian Ernst zu Stolberg-Wernigerode og var også selv engageret i pietismen og derfor tæt knyttet til Christian 6. af Danmark og hans dronning Sophie Magdalene. Hoffet i Dargun blev centrum for pietismen i Mecklenburg, der dog ikke var nogen stærk funderet bevægelse. Således kom hertugindens religiøsitet flere gange i konflikt med de lokale indbyggeres traditionelle kristendom.

Hun var Dame de l'union parfaite.

Kilder 
 Friedhelm Ackva, Johannes van den Berg, Martin Brecht & Klaus Deppermann, Geschichte des Pietismus: Der Pietismus im achtzehnten Jahrhundert, Göttingen: Vandenhoeck, s. 348. Hos Google Books
 Heinrich Wilhelmi, Augusta, Prinzessin von Meklenburg-Güstrow, und die Dargunschen Pietisten. In: Jahrbücher des Vereins für Mecklenburgische Geschichte und Altertumskunde 48 (1883), S. 89-284
 Karl Schmaltz, Kirchengeschichte Mecklenburgs. Dritter Band. Berlin: Evangelische Verlagsanstalt 1950, S. 151-165
 Martin Brecht, Der Hallische Pietismus in der Mitte des 18. Jahrhunderts – seine Ausstrahlung und sein Niedergang., in: Geschichte des Pietismus: Der Pietismus im achtzehnten Jahrhundert. Göttingen: Vandenhoeck & Ruprecht 1995. (Geschichte des Pietismus, bind 2) , s. 319-357.

Modtagere af l'union parfaite
Huset Mecklenburg
Pietister
Tyskere i 1600-tallet
Tyskere i 1700-tallet
Heiberglampe

Heiberglampen er en klassistisk bordlampe – oprindelig en olielampe af moderatørtypen kendt fra omkring 1830'erne.

Lampen har navnet efter Wilhelm Marstrands maleri fra ca. 1870 af familien Heiberg, der sidder omkring en sådan lampe.

Beskrivelse 

Lampen har nederst en høj, tolvkantet sokkel i grå/rødlig opaline (glas) eller grå/hvid porcelæn, som skjuler oliebeholderen. Foroven buer den brat ind og går – med en forgyldt messingering som mellemled – over i et ottekantet skaft, også i samme materiale. Herpå sidder en messingholder med en opskruelig væge, som tillige er fatning for et højt lamperør af glas – en "skorsten", samt en matteret glaskuppel.

Den kendes i hvidt, sort og farver og i mange størrelser. De oprindelige moderatørlamper er med tiden kopieret og ændret. F.eks. fra 1860'erne til petroleum og i dag til elektricitet.

Lampen har været fremstillet af Søholm Keramik på Bornholm.

Størrelser 

Måles fra bund til messingetop:

Antik-handel 

I antikivitetsbutikker og på loppemarkeder sælges en del lamper til elektricitet; ofte uden lampeskærm og med forskellige fatninger. På Københavnske loppemarkeder i år 2010 var prisen på lampen omkring kr. 200-350 stykket afhænging af stand og størrelse.

De oprindelige moderatørlamper er meget sjældne og kostbare.

Kilder 

Belysning
Levende lys
Lamper
Moderatørlampe

En moderatørlampe (efter fr. lampe à modérateur) er en (olie) lampetype med en konstruktionsvariant på basis af Carcellampen patenteret af pariseren Jean-Baptiste Franchot i 1824, hvori olietilførelsen modereres. Den mekaniske pumpe erstattedes med et stempel, som via et fjerder satte væskebeholderen under tryk. Desuden indførte han en nåleventil til at regulere tilførelsen af den brændbare væske.

Herhjemme anvendte man i fyr moderatørlamper med op til 6 væger, hvoraf den yderste havde en diameter på 120 mm. Gennem næste et helt århundrede var lamper af moderatørtypen de foretrukne til fyrbelysning. Afløseren kom med glødenetsbrænderen.

Eksempler 
 Det sidste fyr med moderatørlampe var Hirsholm Fyr.
 Den oprindelige Heiberglampe er et eksempel på en bordlampe af moderatørtypen.

Fodnoter 

Levende lys
Hunderfossen Familiepark

Hunderfossen Familiepark er en forlystelsespark i Lillehammer kommune i Oppland fylke i Norge, og er en af Norges største turistattraktioner med årligt over 250.000 besøg.

Parken har mere end 50 attraktioner og seværdigheder.

Hunderfossen har også en vinterpark, der har åbent fra ultimo december til medio marts.

Eksterne henvisninger 

 Hunderfossen Familiepark, hjemmeside
 Vinterparken
 Hunderfossen Familiepark på visitnorway.com

Lillehammer
Forlystelsesparker i Norge
Etableret i 1984
Heinrich Ernst zu Stolberg-Wernigerode

Heinrich Ernst rigsgreve af Stolberg-Wernigerode (født 7. december 1716 i Wernigerode, død 24. oktober 1778 i Halberstadt) var en tysk greve, provst og salmedigter.

Han var den ældste overlevende søn af grev Christian Ernst zu Stolberg-Wernigerode. Både faderen og hans moder, Sophie Charlotte født grevinde af Leiningen-Westerburg var stærkt påvirkede ar pietismen og opdrog sønnen i denne ånd. Heinrich Ernst studerede ved universiteterne i Halle (Saale) og Göttingen og fik allerede i 1739 bestalling som præbende ved stiftet i Halberstadt og modtog samtidig Dannebrogordenen af kong Christian 6. af Danmark. Kong Frederik 2. af Preussen gav ham desuden udnævnelse til provst over stiftet St. Bonifatius og St. Mauritius i Halberstadt.

Grev Heinrich Ernst tog tidligt del i regeringen og tog fra 1742 del i regeringsmøderne. Således var han med til at etablere en tørvegrav ved bjerget Brocken i 1743, der fik navnet Heinrichshöhe.

I 1763 bestilte greven hos maleren Johann Georg Ziesenis et knæstykke af kong Frederik 2. af Preussen.

Efter faderens død i 1771 overtog den 55-årige greve regeringsmagten i grevskabet Wernigerode, hvor han fortsatte den pietistiske atmosfære. Han digtede selv hele 400 salmer og samlede på salmer til biblioteket i Wernigerode. Han understøttede desuden folkedigteren Anna Louisa Karsch.

Værker 
 Geistl. Gedichte, hrsg. v. Siegmund Jakob Baumgarten, 4 Bde., Halle 1748-52.
 Der sel. u. sichere Glaubensweg eines ev. Christen in gebundene Rede gebracht, Wernigerode 1747
 Neue Sammlung geistlicher Lieder, Wernigerode 1752 [udgiver], heriblandt hans salme: Fort, fort, mein Herz, du mußt stets aufwärts steigen.

Familie 
Heinrich Ernst ægtede 11. december 1738 i Sorau en datter af grev Erdmann II. von Promnitz, Marie Elisabeth. Hun døde efter at have født sin anden datter 29. juli 1741 i Wernigerode. 
 Auguste Charlotte (9. oktober 1740 – 20. september 1741)
 (datter) (1741)
Efter et sørgeår indgik han i Köthen sit andet ægteskab med Christiane Anna, prinsesse af Anhalt-Köthen, datter af fyrst August Ludvig af Anhalt-Köthen og dennes anden gemalinde Emilie grevinde af Promnitz. Sønnen født i dette ægteskab, Christian Friedrich overtog i 1778 grevskabet og regeringen.
 Christian Friedrich (1746-1824) ∞ Auguste Eleonore zu Stolberg-Stolberg (1748-1821)
 Auguste Friederike (4. september 1743 – 9. januar 1783)
∞ 5. december 1767 Gustav Friedrich zu Ysenburg und Büdingen (7. august 1715 – 12. februar 1768)
∞ 24. september 1768 Ludwig Casimir zu Ysenburg und Büdingen (25. august 1710 – 15. december 1775)
∞ 26. juni 1777 Friedrich von Wendt (død 24. september 1818)
 Luise Ferdinande (30. september 1744 – 3. februar 1784) ∞ 13. juni 1766 Frederik Erdmann af Anhalt-Köthen-Pless (1731-1797)

Grever fra Tyskland
Salmedigtere fra Tyskland
Pietister
Heinrich Ernst
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Tyskere i 1700-tallet
Henry Rinnan

Henry Oliver Rinnan (14. maj 1915 i Levanger – 1. februar 1947 i Trondheim) var en norsk agent i Rinnanbanden (Sonderabteilung Lola) under 2. verdenskrig, og var tilknyttet Sicherheitsdienst i Trondheim. Han byggede en organisation op, der til sidste talte mere end 60 medlemmer. Flere hundrede blev tortureret og over 80 mennesker dræbt som følge af Rinnanbandens virksomhed. Efter krigen blev Rinnan dømt som landsforræder for tortur og 13 drab. Desuden blev han stillet til ansvar for, at omkring 1.000 modstandsfolk blev arresteret og sendt i fængsel eller i koncentrationslejre under frygtelige vilkår.

Før krigen arbejdede Rinnan i en sportsforretning, som bilsælger og lastbilchauffør. Under besættelsen deltog han som chauffør for de væbnede styrker i Snåsa, og blev sammen med dem interneret af besættelsesmagten. Han lod sig hverve som tysk agent allerede i slutningen af juni samme år.

Ved retsopgøret i Norge blev han idømt dødsstraf ved skydning på Kristiansten fæstning i Trondheim klokken 04.05 den 1. februar 1947. Umiddelbart efter blev han kremeret, hvilket har givet anledning til spekulationer. Urnen med hans aske er sat ned i en umærket grav på hjembyen Levangers kirkegård i Trøndelag.

Rinnan er beskrevet som den værste norske kollaboratør under 2. verdenskrig. Hans søn Roar Rinnan, der skiftede navn til Roar Baglemo (1937-99) blev forfulgt for sin fars gerninger. Han voksede op hos sin bedstemor og flyttede senere til Sverige. Også den øvrige familie er blevet stærkt generet.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Historien om Rinnanbanden 
 «Selve symbolet på ondskap», Terje Emberland i Aftenposten 1. december 2007
 Uddybende biografi på SNL

Personer henrettet ved skydning
Nordmænd i 2. verdenskrig
Henrettede i Norge i retsopgøret efter 2. verdenskrig
Odd Sørli

Odd Sørli (15. juli 1912 i Trondheim – 1976) var en norsk modstandsmand under 2. verdenskrig. Han var medlem af Kompani Linge og blev for sin indsats tildelt Krigskorset, Norges højeste udmærkelse.

Krigen 
Efter det tyske angreb på Norge den 9. april 1940, deltog Sørli i kampen mod invasionsstyrkerne i Trøndelag. Han blev hurtigt en del af modstandsarbejdet. I 1941 rejste han til Storbritannien, hvor han gik ind i de norske styrker for at fortsætte kampen og blev medlem af Norwegian Independent Company No. 1, senere kendt som Kompani Linge. Sørli fik som opgave at organisere modstandsarbejdet i Trøndelag, etablere radiosendere og udbygge Milorgs virksomhed i regionen. 

Modstandsvirksomheden til Sørli og hans medarbejdere blev forsøgt standset af Henry Rinnan og Sonderabteilung Lola. Flere blev arresteret, men Sørli selv undgik arrestation. Medlemmer af Sørlis familie blev arresteret og tortureret og familien blev frataget sit hjem.

Efter krigen 
Efter krigen blev Sørli og broren Kjell efterforskere i retsopgøret i Trondheim og fik i foråret 1945 blandt andet som opgave, at afhøre Henry Rinnan. Sammen med sin bror udarbejdede han et manuskript baseret på Henry Rinnans fortælling om sine aktiviteter under krigen. Manuskriptet blev efter Sørlis død overladt til Norges Hjemmefrontmuseum. I 2007 blev det publiseret i bogen Rinnans testamente (Aschehoug).
Efter krigen var Sørli med i filmen Det grodde fram (1947).

Udmærkelser 
I statsrådet den 26. marts 1943 blev Sørli tildelt Krigskorset med sverd for sin indsats. Det blev vedtaget at påføre diplomet med begrundelsen: For fremragende personlig krigsindsats for Norges sag. Han blev også tildelt Order of the British Empire og den amerikanske frihedsmedalje.

Sørli var norsk mester i roning og orientering. Alpinisten Odd Sørli, søn af Kjell Sørli, er opkaldt efter sin onkel. Han har også en vej i Trondheim opkaldt efter sig, Odd Sørlis vej.

Referencer 

Personer tildelt Order of the British Empire
Medlemmer af Kompani Linge
Āgenskalns

Āgenskalns er en af Rigas 47 bydele (, sing.) beliggende i Pārdaugava. Āgenskalns har 30.162 indbyggere og dets areal udgør 461,3 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 65 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Sam Bradford

Samuel Jacob "Sam" Bradford (født 8. november 1987 i Oklahoma City, Oklahoma, USA) er en professionel amerikansk fodbold-spiller fra USA, der spiller som quarterback i NFL (han er pt. free agent). Han har spillet i NFL siden 2010-sæsonen, hvor han blev valgt af Rams som den allerførste spiller i sæsonens draft. I løbet af offseason 2015 byttede Philadelphia sig til Sam Bradford i en omdiskuteret byttehandel med Nick Foles, Foles var på daværende tidspunkt den startende Quarterback for Eagles. Bradford oplevede dog begrænset succes hos Eagels og blev i løbet af offseason 2016 sendt til Minnesota Vikings for et 1. runde valg i 2017 draften, samt et præstationsbaseret 4. runde valg i 2018 draften.

Klubber 
 2010-2015: St. Louis Rams
 2015-2016: Philadelphia Eagles
 2016-2018: Minnesota Vikings
2018: Arizona Cardinals

Eksterne henvisninger 

 

Amerikansk fodbold-spillere fra Oklahoma
Amerikansk fodbold-quarterbacks
Personer fra Oklahoma City
Amerikansk fodbold-spillere fra St. Louis Rams
Beberbeķi

Beberbeķi er en af Rigas 47 bydele (, sing.) beliggende i Pārdaugava. Beberbeķi har 387 indbyggere og dets areal udgør 120,40 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 3 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Kompani Linge

Norwegian Independent Company No. 1 (NORIC 1) (populært kaldt Kompani Linge) var en norsk militærafdeling oprettet under 2. verdenskrig. Det uofficielle navn, Kompani Linge, kom fra den første kompagnichef, kaptajn Martin Linge. Norwegian Independent Company No. 1 blev oprettet af det britiske Special Operations Executive (SOE) i juli 1941. Kompagniet skulle dels deltage i britiske-ledede operationer i Norge, dels organisere, instruere og lede den norske modstandsbevægelse samt være bindeled mellem ude- og hjemmefronten og drive efterretningsvirksomhed.

 
Modstandsgrupper fra Norge
Bolderāja

Bolderāja er en af Rigas 47 bydele (, sing.) beliggende i Pārdaugava. Bolderāja har 14.771 indbyggere og dets areal udgør 832,90 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 18 indbyggere per hektar.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Čiekurkalns

Čiekurkalns er en af Rigas 47 bydele (, sing.). Čiekurkalns har 8.194 indbyggere og dets areal udgør 567 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 14 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Dārzciems

Dārzciems er en af Rigas 47 bydele (, sing.). Dārzciems har 21.139 indbyggere og dets areal udgør 457,70 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 46 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Dreiliņi

Dreiliņi er en af Rigas 47 bydele (, sing.). Dreiliņi har 3.799 indbyggere og dets areal udgør 415,50 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 9 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Dzirciems

Dzirciems er en af Rigas 47 bydele (, sing.) beliggende i Pārdaugava. Dzirciems har 12.856 indbyggere og dets areal udgør 244.40 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 53 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Iļģuciems

Iļģuciems () er en af Rigas 47 bydele (, sing.) beliggende i Pārdaugava. Iļģuciems har 26.131 indbyggere og dets areal udgør 244,20 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 107 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Imanta

Imanta er en af Rigas 47 bydele (, sing.) beliggende i Pārdaugava. Imanta har 49.867 indbyggere og dets areal udgør 900,30 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 55 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Jugla

Jugla er en af Rigas 47 bydele (, sing.). Jugla har 27.250 indbyggere og dets areal udgør 1.409,90 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 19 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Ķengarags

Ķengarags er en af Rigas 47 bydele (, sing.). Ķengarags har 55.828 indbyggere og dets areal udgør 519 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 108 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Maskavas Forštate

Maskavas Forštate er en af Rigas 47 bydele (, sing.). Maskavas Forštate har 32.157 indbyggere og dets areal udgør 759,40 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 42 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Mežaparks

Mežaparks er en af Rigas 47 bydele (, sing.). Mežaparks har 4.413 indbyggere og dets areal udgør 1.182,10 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 4 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Pleskodāle

Pleskodāle er en af Rigas 47 bydele (, sing.) beliggende i Pārdaugava. Pleskodāle har 5.375 indbyggere og dets areal udgør 348 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 15 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Pļavnieki

Pļavnieki er en af Rigas 47 bydele (, sing.). Pļavnieki har 47.625 indbyggere og dets areal udgør 298,50 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 160 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Purvciems

Purvciems er en af Rigas 47 bydele (, sing.). Purvciems har 61.609 indbyggere og dets areal udgør 501,70 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 123 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Sarkandaugava

Sarkandaugava er en af Rigas 47 bydele (, sing.). Sarkandaugava har 19.708 indbyggere og dets areal udgør 759,60 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 26 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Šampēteris

Šampēteris er en af Rigas 47 bydele (, sing.) beliggende i Pārdaugava. Šampēteris har 5.332 indbyggere og dets areal udgør 136,60 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 39 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Sigurd Eskeland

Sigurd Eskeland (10. januar 1902 i Gjerstad – 7. april 1943) var en norsk næringsdrivende, som under 2. verdenskrig tjenestegjorde i Kompani Linge.

Eskeland var uddannet postassistent. Omkring 1925 flyttede han til Argentina, hvor han drev en teplantage. Da krigen brød ud i Norge, meldte han sig telegrafisk til krigstjeneste. I juni 1940 kom han til Storbritannien, hvor han begyndte at tjenestegøre med de norske styrker i Skotland (Kompani Linge). I februar 1943 ledede han en ekspedition til Norge for at organisere Milorg i den nordlige landsdel. Den 28. marts blev han taget til fange af tyske styrker på Rebbenesøya. Sammen med syv andre blev han skudt den 7. april.

Eskeland blev tildelt Krigskorset med sværd, Krigsmedaljen og Haakon VIIs 70-årsmedalje for sin indsats under krigen.

Kilde 
 Våre falne 1939–1945; udgivet af Den norske stat 1949–51

Militærfolk fra Norge
Medlemmer af Kompani Linge
Joaquín Turina

Joaquín Turina (født 9. december 1882 i Sevilla, død 14. januar 1949 i Madrid) var en spansk komponist.

Turina studerede i sin ungdom i Sevilla og Madrid, men flyttede i 1905 til Paris, hvor han studerede under Vincent d'Indy på dennes musikskole, Schola Cantorum.

Turina tog i 1914 tilbage til Madrid, hvor han fra 1931 blev professor i komposition på Madrids kongelige musikkonservatorium.

Turina har komponeret en symfoni, Sinfonia Sevilla, som nok er hans mest kendte værk, og orkesterværker, klaverværker, guitarværker, operaer og kammermusik.

Udvalgte værker 

 Symfoni "Sevilla" (1920) – for orkester
 "Symfonisk rapsodi" (1934) – for orkester
 "Fantastisk dans" (1919) – for klaver og orkester
 "Margot" (1914) – opera
 "Orientens have" (1923) – opera
 "Sevillana fantasi" (1923) - for guitar
 "Hyldest til Tárrega" (1932) - for guitar
 "Digt af en Saluqueña" (1924) - for violin og klaver

Referencer 

Komponister fra Spanien
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Ķīpsala

Ķīpsala er en ø ved venstre bred af Daugava og en af Rigas 47 bydele (, sing.) beliggende i Pārdaugava. Ķīpsala har 817 indbyggere og dets areal udgør 197,50 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 4 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Øer i Letland
Øer i vandløb
Mežciems

Mežciems er en af Rigas 47 bydele (, sing.). Mežciems har 16.151 indbyggere og dets areal udgør 766,70 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 21 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Teika

Teika er en af Rigas 47 bydele (, sing.). Teika har 31.958 indbyggere og dets areal udgør 468,20 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 68 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Torņakalns

Torņakalns er en af Rigas 47 bydele (, sing.) beliggende i Pārdaugava. Torņakalns har 7.721 indbyggere og dets areal udgør 321 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 24 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Vecmīlgrāvis

Vecmīlgrāvis er en af Rigas 47 bydele (, sing.). Vecmīlgrāvis har 25.409 indbyggere og dets areal udgør 607,30 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 42 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Ziepniekkalns

Ziepniekkalns er en af Rigas 47 bydele (, sing.) beliggende i Pārdaugava. Ziepniekkalns har 35.105 indbyggere og dets areal udgør 594,20 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 59 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Zolitūde

Zolitūde er en af Rigas 47 bydele (, sing.) beliggende i Pārdaugava. Zolitūde har 20.036 indbyggere og dets areal udgør 288,80 hektar, hvilket giver en befolkningstæthed på 70 indbyggere per hektar.

Eksterne kildehenvisninger 
 Apkaimes – Rigas bydelsprojekt

Kildehenvisninger 

Bydele i Riga
Odd Starheim

Odd Kjell Starheim (14. juni 1916 i Lista – 1. marts 1943) var en norsk officer (kaptajn), som tjenestegjorde i Kompani Linge under 2. verdenskrig.

Biografi 
Starheim var uddannet styrmand. I sommeren 1940 rejste han til Storbritannien og sluttede sig til Special Operations Executive og Kompani Linge. Han vendte tre gange tilbage til Norge og organiserede efterretningsvirksomhed på Sørlandet, blandt andet en radiostation drevet af Gunvald Tomstad. Han blev arresteret af tyske styrker i Oslo, men havde held til at flygte.

Han var chef for gruppen, som den 15. marts 1942 kaprede skibet DS Galtesund og førte det til Aberdeen. Efter den mislykkede Operation Carhampton ville man i vinteren 1943 igen kapre et skib og sejle det til England. Kapringen af skibet DS Tromøsund gik dog galt, da det den 1. marts 1943 på vej over Nordsøen blev bombet af tyske fly. Alle om bord omkom. Starheims krop drev i land i Tjörn i Bohuslän i Sverige. Han blev begravet i Lista.

Starheim blev posthumt hædret med Krigskorset med sverd, St. Olavsmedaljen med ekegren og den britiske Distinguished Service Order.

Note

Kilder 
 Våre falne 1939–1945; udgivet af Den norske stat 1949–51
 Artikel om Arendals Dampskibsselskab af Dag Bakka jr. i «Skipet» 1.2000
 E. O. Hauge: Mannen som stjal Galtesund, 1955
 Birger Dannevig: Arendalsregionens krigshistorie. Arendalsregionen og dens handelsflåte 1939–1945, 1985, 
 Erling Jensen, Ragnar Ulstein: Kompani Linge, 1948,

Eksterne henvisninger 
 Norsk biografisk leksikon om Odd Kjeld Starheim

Medlemmer af Kompani Linge
Militærfolk fra Norge
Militærfolk faldet i kamp
Special Operations Executive