kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
1. division i ishockey 1972-73

1. division i ishockey 1972-73 var den 13. sæson i 1. division i ishockey, og det var samtidig turneringen om det 16. DM i ishockey. Mesterskabet blev arrangeret af Dansk Ishockey Union, og de 10 deltagende hold spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle, hvilket gav 18 kampe til hvert hold.

Mesterskabet blev vundet af Herning IK, som dermed vandt DM-titlen for første gang nogensinde. Indtil da havde klubbens bedste placering været en sjetteplads i ligaen. Sølvmedaljerne gik til de forsvarende mestre fra KSF, mens Esbjerg IK måtte nøjes med bronzemedaljerne.

Inden de to sidste spillerunder var tre hold med i kampen om mesterskabet: Herning IK med 28 point, KSF med 27 point og Esbjerg IK med 26 point. Der var derfor masser på spil, da Herning IK i Herning Messecenter tog imod Esbjerg IK i næstsidste spillerunde. Det var første gang nogensinde, at midtjyderne var involveret i mesterskabskampen, og ishockeyfeberen rasede i Herning, så hele 3.700 tilskuere var på plads til opgøret, og det skulle vise sig at netop tilskuerne fik hovedrollen.

Hjemmeholdet kom imidlertid bagud 0-5, og ved reduceringen til 1-5 i slutningen af anden periode blev der kastet en ølflaske på banen, og kastet var rettet mod Esbjerg-spilleren Niels Schack. Perioden blev derfor afbudt to minutter før tid, og da der tidligt i tredje periode ved stillingen 3-5 blev kastet endnu en flaske på isen, vurderede dommerne, at det var uforsvarligt at fortsætte kampen. Dansk Ishockey Union beordrede kampen spillet om på neutral bane i Forum i København, hvor Herning IK vandt med 3-2 efter at have afgjort kampen i slutminutterne, og så kunne midtjyderne sikre sig danmarksmesterskabet for første gang med en 8-5-sejr i sidste spillerunde mod Rungsted IK i Hørsholm.

Resultater og stillinger 

De ti deltagende hold spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle, hvilket gav 18 kampe til hvert hold.

IK Aalborg sluttede på sidstepladsen og rykkede dermed ned i 2. division igen efter blot én sæson i den bedste række. Op fra 2. division rykkede Frederikshavn IK, som i oprykningsfinalen over to kampe besejrede Hvidovre IK.

Kilder / eksterne henvisninger 
 Michael Søvsø: Fra pionerånd til verdensklasse – Danmarks Ishockey Union i 60 år (2009)
 EliteProspects - DENMARK TEAM STANDINGS 1972 - 1973  
 EliteProspects - 1972-1975 - Denmark - PLAYER STATS

Noter 

1972-73
Sæsoner i Superisligaen
Ishockey i 1972
Ishockey i 1973
Idom Hede

Idom Hede  eller Ormstrup Hede er et omkring 2,8 	km² stort hedeareal der ligger vest for Idom Å,  syd for Idom og primærrute 16 omkring 9 km sydvest for Holstebro i Holstebro Kommune. Heden er en del en del af Natura 2000-område nr. 64 Heder og klitter på Skovbjerg Bakkeø, Idom Å og Ormstrup Hede, og en del af den  423 ha store naturfredning  fra 1985 af Idom Å .

Eksterne kilder/henvisninger 

Danske heder
Lokaliteter i Holstebro Kommune
Fredede arealer i Danmark
Vladimir oblast

Vladimir oblast (, ) er en af 46 oblaster i Den Russiske Føderation. Den ligger 66 km øst for Moskvas centrum. Oblasten har et areal på  km² og  indbyggere. Det administrative center er den middelalderlige russiske hovedstad, Vladimir, der ligger 190 kilometer øst for den nuværende hovedstad, Moskva. Med  indbyggere er Vladimir oblastens største by. Andre større byer i oblasten er Kovrov, der har  indbyggere, Murom med  indbyggere og Aleksandrov, der har  indbyggere.

Historie 

Området, hvor den nutidige Vladimir oblast ligger, har været beboet siden oldtiden. De ældste kendte spor af menneskelig bosættelse dateres til ældste stenalder. En Homo Sapiens beboelse ved Sungir dateres tilbage til 25.000 fvt. Arkæologiske udgravninger af volgafinske bosættelser dokumenterer befolkningens finsk-ugriske rødder.

Fra 900-tallet indvandrede slaviske folkeslag til Murom og Suzdal og det nuværende Vladimir oblasts område blev en del af det gamle russisktalende område. I 1000-tallet blev området en del af Rostov-Suzdal fyrstendømme og i 1100-tallet Storfyrstendømmet Vladimir-Suzdal. Vladimir-området udviklede sig hurtigt i midten af 1100-tallet under Jurij Dolgorukijs og Andrej Bogoljubskijs styre.

Geografi 
Vladimir oblast grænser mod vest op til Moskva oblast, mod nordvest til Jaroslavl oblast, mod nord til Ivanovo oblast, mod syd til Rjasan oblast og mod øst op til Nisjnij Novgorod oblast. Oblasten ligger centralt på den Østeuropæiske Slette og floderne Kljazma og Oka er de vigtigste floder i Vladimir oblast.

Referencer

Eksterne henvisninger  

 Vladimir oblasts officielle hjemmeside  

 
Etableret i 1944
Natura 2000-område nr. 64 Heder og klitter på Skovbjerg Bakkeø, Idom Å og Ormstrup Hede

Natura 2000-område nr. 64 Heder og klitter på Skovbjerg Bakkeø, Idom Å og Ormstrup Hede  består af to habitatområder der er beliggende i trekanten mellem Herning, Videbæk og Holstebro. Natura 2000-området består af bakkeøer, som er moræneaflejringer fra næstsidste istid, Saale-istiden, og af smeltevandsfloderne under den sidste istid, Weichsel-istiden. Det ene habitatområde (H225), der omfatter Ormstrup Hede/Idom Hede, ligger op til Idom Å, der afgrænser heden mod øst. Det andet område (H57), udgøres af områderne på Skovbjerg Bakkeø, og består af 6 adskilte arealer: Nørre- og Sønder Vosborg Hede, Vind Hede samt 3 arealer ved Kronhede. Det samlede areal er på 2.214 ha, hvoraf 62 % er statsejet.

Området er domineret af indlandsklitter som er opstået ved sandflugt i slutningen af sidste istid. Denne sandflugt blev
først bragt til ophør i slutningen af 1700-tallet med sandflugtsloven. Klitområderne i Natura 2000-området er omkranset af plantager. I den sydlige del af Vind Hede
er der en nogle egekrat, som menes at være nogle af de sidste rester
af de skove, der engang dækkede hele området. Vind og Sdr. Vosborg Hede var før urfuglen uddøde reservat for disse.

Fredning 
I 1985 blev 423 ha, efter 7 års forhandlinger, opkøb og fjernelse af det ene af de to dambrug, fredet, for at sikre åen som et ureguleret vandløb, og i 1990 genskabte det daværende Ringkøbing Amt nogle af de slyngninger i åens øvre løb, som tidligere var rettet ud. .

Videre forløb 
Natura 2000-planen blev vedtaget i 2011, hvorefter kommunalbestyrelserne
og Naturstyrelsen udarbejdede bindende handleplaner for
gennemførelsen af planen. Planen videreføres og videreudvikles i anden planperiode 2016-21. Natura 2000-området ligger i Herning-, Skjern- og Holstebro Kommuner, og naturplanen koordineres med vandplanen for 1.4 Hovedvandopland Nissum Fjord

Se også 
 Internationale naturbeskyttelsesområder i Danmark
 Naturtyper i Danmark

Eksterne kilder og henvisninger 

 Naturplanen
 Naturplanen 2016-2021
 Basisanalyse Idom Å og Ormstrup Hede
 Basisanalysen for hederne 2016-21

Natura 2000-planer
Lokaliteter i Herning Kommune
Ringkøbing-Skjern Kommunes geografi
Lokaliteter i Holstebro Kommune
EU-habitatområder i Danmark
Fuglebeskyttelsesområder i Danmark
Up (Great Big Sea-album)

Up er det andet studiealbum fra det canadiske folkrockband Great Big Sea. Det blev udgivet i september 1995. Det blev godt modtager af anmeldere og publikum, og med over 100.000 solgte eksemplarer i Canada modtog albummet 4x platin.

Spor 
"Run Runaway" (Noddy Holder, Jim Lea) 2:51
"Goin' Up" (Alan Doyle) 3:12
"Fast As I Can" (Alan Doyle) 4:11
"Mari-Mac" (arrangeret af Alan Doyle, Séan McCann, Bob Hallett, Darrell Power) 2:33
"Dancing With Mrs. White" (Traditionel) 2:07
"Something To It" (Séan McCann) 2:21
"Buying Time" (Bob Hallett, Séan McCann) 3:07
"Lukey" (arranget af Alan Doyle, Séan McCann, Bob Hallett, Darrell Power) 3:10
"The Old Black Rum" (Bob Hallett) 2:29
"The Chemical Worker's Song (Process Man)" (Ron Angel) 2:41
"Wave Over Wave" (Jim Payne, Janice Spence) 3:49
"Billy Peddle" (Traditional) 2:46
"Nothing Out Of Nothing" (Séan McCann) 2:39
"The Jolly Butcher" (Traditionel) 3:14
"Rant & Roar" (Traditionel) 2:40

Singler 
"Going Up" toppede som #70 på Canadian Singles Chart
"Fast As I Can" toppede som #50 på Canadian Singles Chart

Referencer

Eksterne henvisninger 
Up  side på Official GBS Website 

Great Big Sea-album
Album fra 1995
The Simpsons (sæson 21)

Den enogtyvende sæson af tv-serien The Simpsons blev første gang sendt i 2009 og 2010.

Afsnit

Noter 

21
Ejderstedfrisisk

Ejderstedfrisisk var en nordfrisisk dialekt, der blev talt på halvøen Ejdersted i Nordfrisland i det sydvestlige Slesvig / Sønderjylland. Dialekten har sit udspring i frisiske tilvandrere, som bosatte sig på de højtliggende dele af området omkring år 800. Det antages, at området dengang bestod af de mere eller mindre sammenhængende øer Holm (omkring Tating), Hever (omkring Vesterhever), Everschop (omkring Garding) og selve Ejdersted (omkring Tønning), som senere voksede sammen til den nuværende halvø. Ejderstedfrisisk var den sydligste nordfrisiske dialekt. Det ejderstedfrisiske dialektområde grænsede i syd op til tysk, i øst til dansk og i nord til de øvrige nordfrisiske dialekter. I løbet af 1700-tallet blev det ejderstedske nordfrisisk dog afløst af nedertysk og senere af højtysk (standardtysk). Halvøens frisiske dialekt blev dermed til substrat til det efterfølgende ejderstedske tysk. Sprogskiftet skyldtes blandt andet nederlandske tilflyttere i 1500-tallet og den dominerende indflydelse af tysk. Endnu i 1636 berettede den nordfrisiske kronist Peter Sax, at der blev talt frisisk på halvøen. Derimod oplyste den slesvigske filosof Johan Nicolai Tetens 1770, at halvøens nordfrisiske dialekt nu var blevet afløst af tysk . Længst holdt nordfrisisk sig i Ejdersteds vestlige del. Måske var der en sproglig-kulturel forbindelse med Helgoland . Ejderstedfrisisk tilhørte sandsynligvis den øfrisiske dialektgruppe.

Den ejderstedfrisiske dialekt er bevaret i en del stednavne og i enkelte reliktord i retsskrifter fra middelalderen. I en retsskrift fra 1426 findes f.x. ordet sebbe for slægtskab.

På halvøen tales nu overvejende standardtysk, men også nedertysk og sydslesvigdansk.

Litteratur 
 Dietrich Hofmann: Zum Eiderstedter Friesisch. I: Niederdeutsche Mitteilungen 14, sider 59-68.
 Munske / Århammar / Faltings: Handbuch des Friesischen / Handbook of Frisian Studies, Tübingen 2001, , side 328

Referencer 

Frisiske dialekter
Ejdersted
Fjoldemål

Fjoldemål eller Fjoldedansk var en sønderjysk dialekt, der blev talt i området omkring landsbyen Fjolde i det sydlige Slesvig / Sønderjylland. 

I løbet af 1800-tallet foregik der i de sydlige dele af Slesvig et sprogskifte, hvorved dansk blev afløst af tysk som hverdagssprog. På gesten 
holdt det danske sprog sig dog lidt længere end i Angel og Svansø . Især i Fjolde Sogn i Nørre Gøs Herred vedblev mange med at tale sønderjysk. Det skyldtes især sognets isolerede beliggenhed på gesten uden for de store byer og handelsveje. Området omkring Fjolde blev dermed efterhånden til en sproglig ø i et tysk-domineret område.

Fjoldemålet var en af de mest arkaiske danske dialekter og havde blandt andet bevaret personbøjning af verber. Dialekten havde også optaget ord fra det omgivende tysk (fx viinachsman i stedet for julemand).

I 1931 og 1932 foretog sproghistoriker Anders Bjerrum en optegnelse i lydskrift af dialektens ordforråd ved hjælp af lokale meddelere. Blandt dem var Catharina Carstensen fra Bjerndrup, som døde i 1937. Hun var en af de sidste talere af fjoldedansk. I området tales nu overvejende standardtysk, men også nedertysk og sydslesvigdansk.

Litteratur 
 Anders Bjerrum: Fjoldemaalets Lydsystem. 1944.
 Anders og Marie Bjerrum: Ordbog over Fjoldemålet. 1974.
 Anders Bjerrum: Skal æ gi dæ ien lik ind i ar freet? - Død og glemt: den danske dialekt i Fjolde, i: Flensborg Avis den 30. januar 1982
 Loránd-Levente Pálfi: Folkemålets rigdomme. 2006.

Referencer 

Fjolde
Sydslesvig
Danske dialekter
Fugletårn

Fugletårne er tårne hvorfra fugle kan observeres, de er opsat ved gode fuglelokaliteter.

Fugletårne er opsat således at man får et godt overblik over stedets område og fuglelivet. Der er som regel opsat informationstavler med oplysninger om stedet og dets fugleliv inde i tårnene. Tårnene er åbne døgnet rundt.

Eksterne henvisninger 

Tårntyper
Tårn
Oldtidsvejen (Ellemosen)

Oldtidsvejen i Ellemosen ved Tibirke er Danmarks ældste kendte vej, idet en træstolpebro, hvis stolper ligger skjult under græsset, er anlagt i yngre stenalder ca. 2800 år f. v.t. Den stenbelagte vej er ca. 100 m. lang og udgør sammen med en række trædesten få meter længere ude i mosen et samlet vejforløb over en strækning på 150 m. 
  
Den er solidt bygget med en 3 meter bred og 60 cm. tyk brolægning af marksten med kantrækker af store sten, der hviler på et fundament af grus sand og trærafter. Dette anlæg er fra førromersk jernalder ca. 500 år f.v.t. Fra samme periode er der i området fundet offergaver, bl.a. i form af lerkar, gedebukkeskind og hunde. Vejanlægget friholdes for oversvømmelse ved pumpning.

Udgravningen af Oldtidsvejen blev foretaget i 1943 og årene herefter under ledelse af Georg Kunwald, (1918 - 2013) som var en af landets mest ansete arkæologer og boede i Tibirke bakker tæt på udgravningsstedet.

Beliggenheden 

Oldtidsvejen ligger i et område på ca. 43 ha. ved Holløse Bredning og Ellemosen, som er fredet. Et stianlæg fra Tirsvæld ca. 800 meter fra Tibirke Kirke gennem mosen til Hyrdehøj gør det muligt for publikum at besøge stedet, hvor vejen ligger.

I stenalderen (ca. 5.000 f.Kr.) var den nuværende mose en fjordarm til Arresøfjorden og havde direkte forbindelse med Kattegat. Oldtidsvejen har, da den blev anlagt, formentlig ført til en beboet holm i mosen.  Fjorden blev senere afsnøret, da landskabet hævede sig. Der er gjort fund, som stammer fra flere bopladser her, fordi der var fisk i vandet og dyr i de tilgrænsende skove. Senere blev skovene afbrændt og jorden opdyrket, som det var tilfældet i bronzealderen (1800-500 f.Kr.), hvorfra de omkringliggende gravhøje stammer. 

Herefter afgræssedes området af kreaturhold, men i løbet af 1950´erne fjernede bønderne kreaturerne fra området og mosen groede til. I 1999 blev der indført naturpleje som led i en genopretningsplan for Holløse Bredning. Herefter genskabtes nogle af engarealerne og forskellige dyre- og plantearter vendte tilbage.

Litteratur 
 Rune, Flemming (2014): Tisvilde Hegn, bd. 2, Forlaget ’’Esrum Sø’’, Fredensborg, , s. 92-95

Referencer 
 Seværdigheder i Tisvilde Hegn naturstyrelsen.dk
 Naturstyrelsen, Vandreruten Ellemosestien

Noter 

Vejhistorie
Arkæologiske områder i Danmark
Fredede fortidsminder i Danmark
Gribskov Kommunes geografi
Tihøje

Tihøje  er en 111 meter høj (moh.) bakke beliggende nordvest for Røddinglund Plantage, på Tihøje Hede nordvest for Vildbjerg i Herning Kommune. Den  er det højeste punkt på Skovbjerg Bakkeø. Heden er udpeget som  vildtreservat. 
Den er den nordligste og højeste  af  en gruppe på 11 bronzealderhøje.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Områdeplan for Rejkær, Øster Lem og Tihøje heder  
 Bekendtgørelse om fredning og vildtreservat i Tihøje og Vind

Lokaliteter i Herning Kommune
Bakker i Danmark
Fredede arealer i Danmark
Alfons 3. af Aragonien

Alfons 3. af Aragonien, kaldet Alfons den Liberale (, ) (4. november 1265 – 18. juni 1291) var konge af Aragonien og greve af Barcelona (som Alfons 2.) fra 1285 til 1291. Han erobrede Kongeriget Mallorca mellem sin tronbestigelse og 1287.

Biografi 
Han var søn af Peter 3. af Aragonien og Constance af Sicilien, datter af og arving til Manfred af Sicilien. Hans mormor Beatrice af Savoien var datter af Amadeus 4. af Savoien og Margrete af Burgundiet, grevinde af Savoien. Efter Peter 3.s død blev hans rige delt mellem to af hans sønner. Alfons fik Aragonien, Valencia og Barcelona mens Jakob fik Sicilien.

Straks efter sin tronbestigelse indledte han et felttog mod Balearerne for at genvinde øerne, som var blevet tabt da hans farfar, Jakob 1. af Aragonien, delte landene under den Aragonske Krone mellem sine 2 sønner. Derfor erklærede Alfons i 1285 krig mod sin onkel, Jakob 2. af Mallorca, og erobrede såvel Mallorca (1285) og Ibiza (1286). Han fulgte op med erobringen af Menorca, indtil da en selvstyrende muslimsk stat (Manûrqa) underlagt Kongeriget Mallorca, den 17. januar 1287, som i dag er Menorcas nationale helligdag.

Han søgte til at begynde med også at få kontrol over Sicilien og støttede sin bror Jakobs krav på øen, men senere skiftede han side og støttede paven, der ville give øen til Karl af Valois.

Alfons' regeringstid blev plaget af stridigheder med den aragonske adel. Det kulminerede da den Aragonske Union, en antiroyal bevægelse, pressede Alfons til at overdrage en række kongelige privilegier til adelen. Hans manglende styrke til at styre adelen, som også indbyrdes var uenige, førte Kongeriget Aragonien tæt på anarkistiske tilstande.

Et ægteskab mellem Alfons og prinsesse Eleanor af England, datter af kong Edvard 1. af England blev arrangeret, men Alfons døde før han mødte sin brud. Han var kun 25 år, da han døde i 1291. Han blev begravet i franciskaner-konventet i Barcelona, men blev i 1852 flyttet til katedralen i Barcelona.

Eftermæle 
Dante Alighieri fortæller i den Guddommelige Komedie, hvordan Alfons sidder uden for porten til skærsilden sammen med de andre monarker, som Dante anklagede for de kaotiske tilstande i Europa i det 13. århundrede.

Stamtavle

Noter

Referencer 
 Alighieri, Dante, Purgatorio, Canto VII, l. 115ff.
 Nelson, Lynn. The Chronicle of San Juan De LA Pena: A Fourteenth-Century Official History of the Crown of Aragon (University of Pennsylvania Press, 1991) 
 O'Callaghan, Joseph. A History of Medieval Spain (Cornell University Press, 1983) 

|-

|-

Huset Barcelona
Kongelige fra Spanien
Konger af Aragonien
Alfons 01
Alfons 02
Fyrster fra middelalderen
Katolske monarker
Personer fra Valencia
Hans Lassen

Hans Lassen (født 11. februar 1831 i Lysabild på Als, død 10. januar 1896) var en sønderjysk politiker.

Lassen var søn af en gårdejer i Lysabild, var i 1847—48 elev på Rødding Højskole og arvede efter Treårskrigen en gård i sin fødeby, som han ejede og drev til sin død. 

I den danske tid fik han efterhånden flere kommunale hverv, efter 1864 og Slesvigs indlemmelse i Preussen blev han alsingernes mest betroede tillidsmand i offentlige ombud, både politiske (medlem af Sønderborg Kredsdag og Provinslanddagen i Rendsborg) og kirkelige (medlem af provsti- og provinssynode). Da Nicolai Ahlmann i 1875 var flyttet til kongeriget, blev Lassen hans eftermand som medlem af den preussiske landdag for Aabenraa-Sønderborg Kreds. Efter H.A. Krügers eksempel nægtede han dog foreløbig at aflægge ed på den preussiske forfatning og kunne derfor lige så lidt som Krüger indtage sit sæde i den berlinske landdag. Men da den preussisk-østrigske traktat af 11. oktober 1878, hvorved forbeholdet om Nordslesvig i Pragfredens § 5 ophævedes, var blevet offentliggjort, udtalte Lassen sig for, at landdagsmændene nu burde aflægge eden for under de nye forhold at kunne varetage deres vælgeres tarv i Berlin. Så længe, Krüger levede, holdt Lassen sig dog — for at undgå et brud med sønderjydernes anerkendte fører — tilbage fra at aflægge eden, men da han efter Krügers død 1881 var blevet dennes eftermand som medlem af den tyske rigsdag for 1. slesvigske Valgkreds (Haderslev-Sønderborg), valgt ved sine trofaste alsingernes hjælp, men med knebent flertal mod J.P. Junggreen, som holdt fast ved edsnægtelsen — gjorde han det afgørende skridt, aflagde eden og tog sæde på landdagen. Hans politik mødte dog så megen modvilje blandt sønderjyderne, at han ved de næste valg i 1884 måtte afstå sit rigsdagsmandat til Junggreen. Til Landdagen genvalgtes han derimod lige til sin død og kom efterhånden igen i god forståelse med sønderjydernes øvrige repræsentanter efter, at striden om edsaflæggelsen var død hen, og Junggreens eftermand, Gustav Johannsen, også havde aflagt forfatningseden. 

Lassen var ikke nogen stor begavelse, men havde vundet sine landsmænds tillid ved sin rolige, støtte og sindige optræden og ved den praktiske dygtighed og forstandighed, hvormed han varetog sine Offentlige hverv. Både blandt venner og modstandere gjaldt han for en ubetinget hæderlig og retsindig mand; des større var derfor skuffelsen og sorgen blandt sønderjyderne, da det efter hans død kom for dagen, at han gennem en årrække havde besveget Lysabild Sparekasse, hvis bestyrelsesformand han havde været, for store summer (ca. 250.000 mark). Denne opdagelse, der fulgte kort efter den danske Sønderborg Banks fallit, tilføjede danskheden, især på Als, et hårdt slag, som de dog siden forvandt.

Eksterne henvisninger 
Dansk Biografisk Leksikon, bind X, s. 108-109; opslag: Lassen, Hans

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Danskere i 1800-tallet
Politikere fra Det Tyske Kejserrige
Personer fra Als
Nisjnij Novgorod oblast

Nisjnij Novgorod oblast (, ) er en af 46 oblaster i Den Russiske Føderation. Oblasten har et areal på 76 900 km² og  indbyggere. Det administrative center i oblasten er placeret i byen Nisjnij Novgorod (), der har  indbyggere. Den næststørste by i oblasten er Arzamas () med  indbyggere.

Geografi 

Nisjnij Novgorod oblast ligger øst for Moskva i den europæiske del af Rusland i den centrale del af den Østeuropæiske Slette. Floden Volga opdeler oblasten i lavlandet øst for floden (Volgas venstre bred), og den høje vestlige bred (Volgas højre bred), der går over i Volgaplateauet. Nisjnij Novgorod oblast strækker sig fra nord til syd omkring 400 km, og fra øst til vest omkring 300 km. Oblasten har et areal på 76.900 kvadratkilometer, hvilket er omtrentligt svarer til det samlede areal for Beneluxlandene.

Klima 

Hele oblasten har moderat fastlandsklima. Der er væsentligste forskelle i klimaet mellem skovene øst for Volga og den højre bred af Volga. Den gennemsnitlige årlige temperatur varierer fra 3,0 °C nord til 4,5 °C i den sydlige del af regionen. Den gennemsnitlige årlige nedbør øst for Volga er 600-650 mm, vest for Volga 500-550 mm, totredjedele a nedbøren falder som regn. Fra september til maj er oblasten domineret af sydlige og sydvestlige vinde, og i sommermånederne af det nordvestlige. Landbrugsarealer udgør 41% af dette område; skove, 48%, søer og floder, 2%; og andet 9%.

Grænser 

Nisjnij Novgorod oblast grænser op til Kostroma oblast mod nord, Kirov oblast mod nordøst, Republikken Marij El og Republikken Tjuvasjien mod øst, Republikken Mordovija mod syd, Rjasan oblast mod sydvest, Vladimir oblast mod vest og Ivanovo oblast mod nordvest.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Nisjnij Novgorod oblasts officielle hjemmeside 

 
Etableret i 1938