kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Erik Satie

Eric Alfred Leslie Satie (født 17. maj 1866 i Honfleur, død 1. juli 1925 i Paris) var en fransk komponist og pianist.

Barndom og ungdom 
Erik Satie voksede op i Honfleur i Normandiet som søn af Alfred Satie og Jane Leslie Anton, som var af skotsk afstamning. Han begyndte på musikundervisning som 10-årig i 1876 hos en lokal organist. Efter at være flyttet til Paris i 1878 begyndte Erik Satie på konservatoriet i 1879.

Efter konservatoriet 
Han sluttede på konservatoriet i 1886, og i 1887 publicerede hans far nogle af hans første kompositioner. Samme år flyttede han til Montmartre, hvor han frekventerede kabareten Le Chat Noir, hvor han af og til dirigerede orkestret. Satie fik hurtigt et ry som værende sindsyg, da han ofte talte med sig selv, og altid gik i det samme jakkesæt.

Han var nær ven af Claude Debussy og har tjent som inspiration for mange af Debussys mere progressive ideer.

Satie afskyede det franske musikalske ideal og var fascineret af H.C. Andersen og Vikinger. Derfor underskrev han sine værker med Erik med k. Hans afsky for det traditionelle ses også i hans skæve titler (f.eks. "Trois Morceaux en forme de poire" – Tre pæreformede stykker) og de kommentarer, han skrev til musikeren i sine noder, i stedet for de traditionelle italienske indfølende udtryk.

Satie var en excentriker: Han boede alene i et værelse, som ingen anden fik adgang til. Han samlede paraplyer i hundredvis, og sommer og vinter gik han i stribede bukser og jaket og var ikke accepteret af tidens musikkritikere og musikere. Det ændredes, da Maurice Ravel i 1911 fremførte nogle af Saties tidlige stykker.

Værkliste (ikke komplet) 
150 stykker for klaver: Trois gymnopédies (1888). 

14 sange. Seks sceniske værker: Parade (1917) og Relache, Socrate (1919).

Kilder/henvisninger 

 
 http://www.erik-satie.com/biographie-derik-satie/  

Komponister fra Frankrig
Pianister fra Frankrig
Impressionistiske komponister
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Malcolm Arnold

Sir Malcolm Henry Arnold  (21. oktober 1921 – 23. september 2006) var en engelsk komponist, dirigent og solotrompetist ved London Philharmonic fra 1941 til 1948, derpå komponist og dirigent.

Har komponeret 12 symfonier 3 sinfoniettas,  og 8 koncerter heriblandt
2 fløjtekoncerter, mange orkesterværker, samt operaer, balletter og filmmusik.

Udvalgte værker  

 Symfoni (1946) - for strygeorkester
 Symfoni nr. 1 (1950) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1953) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1957) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1960) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (1961) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (1967) - for orkester
 Symfoni nr. 7 (1973) - for orkester
 Symfoni nr. 8 (1979) - for orkester
 Symfoni nr. 9 (1984) - for orkester
 Legetøjssymfoni (1957) - for legetøjsinstrumenter, klaver og strygekvartet
 Symfoni (1972) - for brasband
 3 Sinfoniettas (1954, 1958, 1964) - for orkester

Kilde 
 Om Malcolm Arnold på musicweb-international.com

Eksterne henvisninger 

 

Komponister fra England
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Æresdoktorer
Briter i 1900-tallet
Oscar for bedste musik
Arthur Bliss

Sir Arthur Edward Drummond Bliss (2. august 1891 – 27. marts 1975) var en af de mest fremtrædende nyere engelske komponister.

Han skrev Farvesymfonien i 1922 og symfonien Morning Heroes i 1930. Han har også skrevet musik for strygere, en klaverkoncert, en violinkoncert,  en cellokoncert, orkesterværker, samt en ballet og en opera.

Udvalgte værker  

 "Farvesymfoni" (1922) - for orkester
 "Morgen Helte" (1930) - for sangsolister og orkester
 "Musik" (1935) - for strygeorkester
 "Salme til Apollo" (1926) - for orkester
 "Meditation over et Tema af John Blow" (1955) - for orkester
 "Introduktion og Allegro" (1926) - for orkester
 "Alder af alder" (1975) - for orkester
 "Metamorfe variationer" (1970) - for orkester
 Klaverkoncert (1939) - for klaver og orkester 
 Violinkoncert (1955) - for violin og orkester 
 Cellokoncert (1970) - for cello og orkester 
 "Skakmat" (1937) - ballet
 "Mirakel i Gorbals" (1944) - ballet

Komponister fra England
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Lili Boulanger

Lili Boulanger (født 21. august 1893, død 15. marts 1918) var en fransk komponist. Hun skrev bl.a. korværker med orkester, to symfoniske digte, adskillige sange samt stykker for klaver, violin og fløjte. Som den første kvinde vandt hun i 1913 Pariserkonservatoriets Prix de Rome for kantaten Faust et Hélène. Blandt hendes kompositioner kan i øvrigt fremhæves de tre værker for soli, kor og orkester Psaume 24, Psaume 129 og Psaume 130 med tekster fra gammeltestamentlige salmer, korværket Vieille prière bouddhique, de to symfoniske digte (eller klavertrioer) D’un matin de printemps og D’un soir triste og en sangcyklus Clairières dans le ciel. Hendes sidste fuldførte værk var Pie Jesu for sopran, strygekvartet, harpe og orgel, som hun dikterede til sin behjælpelige storesøster, komponisten og musikpædagogen Nadia Boulanger. Efter langvarig sygdom døde Lili Boulanger som 24-årig og efterlod sig en del ufuldendte værker, herunder operaen La Princesse Maleine med libretto af Maurice Maeterlinck.

Eksterne henvisninger 

 Fondation internationale Nadia et Lili Boulanger 
 Musicologie.org (med en værkfortegnelse)
 BBC Radio Composer of the Week archive
 Biografien Lili af Bodil Steensen-Leth  (en anmeldelse)
 Women of Note (med lydklip)

Komponister fra Frankrig
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Kvindelige komponister
Personer fra Paris
George Gershwin

George Gershwin (født 26. september 1898 Brooklyn, død 11. juli 1937 Los Angeles) var en amerikansk komponist. Han skrev den berømte opera Porgy og Bess og musicals, operetter, orkestermusik, (Rhapsody in Blue og En amerikaner i Paris). Han komponerede desuden mange sange, der er blevet en fast del af jazzrepertoiret og indspillet af Ella Fitzgerald, Billie Holiday og mange andre. Han fik sit første hit med Swanee, da han var 19 år gammel.

Eksterne henvisninger 

 

Komponister fra USA
Jazzkomponister fra USA
Musicalkomponister
Operakomponister fra USA
Hollywood Walk of Fame
Amerikanere i 1900-tallet
Personer fra New York City
Umberto Giordano

Umberto Giordano (28. august 1867 – 12. november 1948) var en italiensk komponist.

Umberto Giordano er blevet internationalt kendt for sine 12 operaer bl.a. Andrea Chénier fra (1896), af hans øvrige operaer kan nævnes Fedora fra (1898) og Siberia fra (1903).

Udvalgte værker 

 Marina (1888)
 Mala Vita (21.2.1892 Teatro Argentina, Rome)
 Regina Diaz (5.3.1894 Teatro Mercadante, Naples)
 Andrea Chénier (28.3.1896 Teatro alla Scala, Milan)
 Fedora (17.11.1898 Teatro Lirico, Milan)
 Il Voto Revision af Mala Vita (6.9.1902 Teatro Bellini, Naples)
 Siberia (19.12.1903 Teatro alla Scala, Milan, omskrevet 1927)
 Marcella (9.11.1907 Teatro Lirico, Milan)
 Mese mariano (17.3.1910 Teatro Massimo, Palermo)
 Madame Sans-Gêne (25.1.1915 Metropolitan Opera, New York)
 Giove a Pompei (6.7.1921 Teatro La Pariola, Rome)
 La cena delle beffe (20.12.1924 Teatro alla Scala, Milan)
 Il Re (12.1.1929 Teatro alla Scala, Milan)
 La festa del Nilo (ufuldendt)

Eksterne henvisninger 

 

Operakomponister fra Italien
Enrique Granados

Enrique Granados (født 27. juli 1867, død 24. marts 1916) var en spansk komponist og pianist.

Han grundlagte i 1901 sin egen klaverskole i Barcelona. 
Han har skrevet talrige klaverværker der har berøringspunkter med Frédéric Chopins værker.
Meget af hans musik er inspireret af den spanske folkemusik.
Har skrevet flere operaer, symfoniske digte, kammermusik m.m.
Han døde under 1. verdenskrig da en tysk ubåd torpederede det skib hvor han befandt sig sammen med sin hustru, på vej hjem til Spanien.

Eksterne henvisninger 

Komponister fra Spanien
Pianister fra Spanien

Spaniere i 1800-tallet
Spaniere i 1900-tallet
Karl Amadeus Hartmann

Karl Amadeus Hartmann (født 2. august 1905, død 5. december 1963).

Karl Amadeus Hartmann har bl.a. skrevet 8 symfonier.
Han er den betydeligste tyske symfoniker efter 2. verdenskrig.
Han har markeret sig med sine symfonier. Hans musik er inspireret af Gustav Mahler, Anton Bruckner og Max Reger.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Forsøg på et Requiem" (1955) - for alt og orkester
 Symfoni nr. 2 (1946) – (revideret version af Adagio) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1948–1949) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1947-1948) - for strygeorkester 
 Symfoni nr. 5  "Symfoni Koncertante" (1950) - for blæsere og kontrabasser og orkester
 Symfoni nr. 6 (1951–1953) – for orkester
 Symfoni nr. 7 (1957–1958) - for orkester
 Symfoni nr. 8 (1960-1962) - for orkester

Eksterne henvisninger 

Komponister fra Tyskland
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Senromantiske komponister
Paul Hindemith

Paul Hindemith (født 16. november 1895 i Hanau, død 28. december 1963 i Frankfurt am Main) var en tysk bratschist og komponist.

Hans nyklassicistiske værker er blandt de mest karakteristiske for det 20. århundrede. Det siges, at han kunne spille alle de instrumenter, som han har skrevet for. Blandt hans mest kendte værker er nok symfonien Mathis der Maler, hans Requiem for Those We Love og hans kammermusikalske værk Kleine Kammermusik. Paul Hindemith slog sig i 1939 ned i USA. Han vendte sent i sit liv tilbage til Tyskland, hvor han døde af et hjertestop på et hospital i Frankfurt i 1963.

Værker 
 Ni operaer, bl.a Mathis der Maler (1934) og Cardillac
 Fire balletter, bl.a Nobilissima visione
 Seks korværker, bl.a When Lilacs Last in the Dooryard Bloom'd (Requiem for Those We Love)
 Seks symfonier: 
 Symfoni Mathis der Mahler, (1933-1934) - for orkester
 Symfoni i Eb (1940) - for orkester
 Symphonia Serena (1946) - for orkester
 Die Harmonie der Welt Symphony (1951) - for stort orkester
 Symphony in Bb (1951) - for brassband 
 Pittsburgh Symphony (1958) - for orkester
 Madrigaler, motetter, værker for kor etc.
 Sange: "Das Marienleben"
 Syv kammermusikstykker
 Tolv koncerter: De fire temperamenter, Symfoniske metamorfoser (1943), Koncertmusik (1930), Der Schwanendreher (1935) m.m.

Eksterne henvisninger 

Komponister fra Tyskland
Bratschister
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Violinister fra Tyskland
Ansatte ved Harvard University
Ansatte ved Yale University
Dirigenter fra Tyskland
Tyskere i 1900-tallet
Personer døde af hjertestop
Personer fra Hanau
Arthur Honegger

Arthur Honegger (10. marts 1892 i Le Havre – 27. november 1955 i Paris) var en schweizisk-fransk komponist og en af den moderne musiks forgrundsfigurer. Meget produktiv og ivrig efter at beskrive omdannelserne i samfundet som kunst og sport. Honegger skrev for teater, radio og biografer (det var tiden for stumfilm) samt for koncertsalen: balletter, sange, kammermusik , filmmusik, operaer, oratorier samt fem symfonier. Også en ny genre Mouvements Symphoniques (bevægelses symfonier), som illustrerer sport og maskineri, hører med i hans repertoire.

Honegger blev født i Frankrig af schweiziske forældre, og selv om han det meste af livet opholdt sig i Frankrig, slap han aldrig forbindelsen til Schweiz. Han studerede harmonilære og violin i Paris. Efter kort tid på Konservatoriet i Zürich begyndte han (1911) at studere violin på Paris Konservatorium, hvor han mødte Darius Milhaud og Jacques Ibert. Da han 1918 forlod akademiet, havde han allerede komponeret melodier, sin første kvartet og et symfonisk digt.

Honegger var med i kredsen af yngre komponister omkring Erik Satie – kredsen, som senere blev kendt som Les Six. Et af hans kendteste værker er oratoriet Jeanne d'Arc på bålet (Jeanne d'Arc au Bûcher) fra 1935. Det oftest fremførte orkesterværk er Pacific 231, som er en efterligningen af et damplokomotiv. Fra 2. verdenskrigs begyndelse og indtil sin død, skrev Honegger symfonierne to til fem). De regnes blandt de mest magtfulde symfoniske værker fra det 20. århundrede.

Udvalgte værker  

 Symfoni nr. 1 (1930) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1941) - for trompet og strygeorkester
 Symfoni nr. 3 (1946) "Liturgisk - De Profundis" - for orkester
 Symfoni nr. 4 "Basel glæder" (1946) - for orkester
 Symfoni nr. 5 "At være" (1950) - for orkester
 "Pacific 231" (1923) - for orkester
 "Rugby" (1928) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 

 

Komponister fra Frankrig
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Filmkomponister fra Frankrig
Jacques Ibert

Jacques François Antoine Ibert (født 15. august 1890, død 5. februar 1962 i Paris) var en fransk komponist.

Ibert var elev af Paul Vidal på konservatoriet i Paris. Han vandt en Prix de Rome i 1919 for sin kantate, Le poète et la fée. Fra 1937 var han direktør for det franske akademi i Rom og fra 1955 til 1957 var han chef for Opéra-Comique i Paris.

Iberts musik er ret "let", ofte vittigt og fantasifuldt orkestreret med gode melodier. Selvom han ikke tilhørte gruppen, Les Six, er hans musik i nogen grad i samme stil som dennes. Hans bedst kendte værk er nok orkesterværket Divertissement (1930), som er baseret på den musik, han skrev til Eugène Labiches skuespil, Un chapeau de paille d'Italie (En italiensk ståhat). I løbet af værket er der komiske citater fra mange værker, herunder Mendelssohns Bryllupsmarch. Blandt Iberts andre værker kan Havnestæder (Escales) (1924) for orkester, 2 symfonier, et symfonisk digt, La Ballade de la geôle de Reading efter Oscar Wildes digt (omarbejdet og opført som ballet i 1947), hans koncert for fløjte og en Concertino da Camera for saxofon og Le petit âne blanc for klaver nævnes. Han skrev en række operaer og en operette, Les Petites Cardinaux, nogle sammen med Arthur Honegger. Han skabte også filmmusik, blandt andet til Orson Welles' version af Macbeth (1948).

Værkliste

Orkesterværker 

 "Marine Symfoni" (nr. 1) (1931) - for orkester
 Symfoni nr. 2 "Bostoniana" (en sats -ufuldendt) (1955-1961) - for orkester
 "Symfonisk suite" (1930) - for orkester
 "Escales" (Havnestæder) (1924) - for orkester
 Divertissement (Underholdning) (1930) - for orkester
 "Bacchanal" (1956) - for orkester

Koncerter 

 Fløjtekoncert (1934) - for fløjte og orkester
 Symfoni Koncertante (1949) - for obo og strygeorkester
 "Louisville Koncert" (1953) - for orkester
 Koncert (1925) - for cello og blæserorkester

Operaer 
 Persée et Andromède (1929)
 Angélique (1927)
 Le Roi d'Yvetot (1930)
 Gonzague (1931)
 L'Aiglon (1. og 5. akt, resten af Arthur Honegger, 1937)
 Les Petites Cardinal (operette med Arthur Honegger, 1938)
 Barbe-bleue, (1943)

Filmmusik 
 Invitation to the Dance (1956)
 Macbeth (1948)
 Panique (1946)
 Feu Mathias Pascal (1937)
 Golgotha (1935)
 Maternite (1934)
 Les Cinq Gentlemen Maudits (1933)
 Don Quixote (1933)
 Un Chapeau de Paille d'Italie (1927)

Litteratur 
 "Jacques Ibert" in Sax, Mule & Co, Jean-Pierre Thiollet, H & D, 2004, 135.

Eksterne henvisninger 

 

Komponister fra Frankrig
Filmkomponister fra Frankrig
Dmitrij Kabalevskij

Dmitrij Borisovitj Kabalevskij ( ; født 30. december 1904, død 14. februar 1987) var en russisk komponist.

Hans produktion omfatter værker i alle genrer, operaer, balletter, 4 symfonier og korværker indeholdende hyldest til Sovjetunionen, klaverværker m.m.

Han blev født i Sankt Petersborg i 1904. I hans barndom var han meget interesseret i poesi, kunst og musik. Han digtede, malede og spillede klaver. I 1925 kom han på konservatoriet i Moskva, imod hans fars ønsker. Han var færdig i 1932, som pianist og komponist, og blev professor ved konservatoriet.

Under 2. verdenskrig skrev han fædrelandssange, og var medlem af det kommunistiske parti i 1940'erne. Desuden komponerede han også musik til teater og film. Han har også skrevet 4 symfonier, og orkesterværker etc.

Generelt var han ikke så risikabel i udtryk af harmonier, men han foretrak det mere traditionelle sammenhængende spil, med dur og mol-sammenspil.

Kabalevski anstrengte sig meget for at forene musik med børn. Han skrev specielt børnemusik, og lavede en musikuddannelses program for 24 skoler. Han underviste også selv 7-årige. Han skrev også en bog omkring musik og uddannelse.

Kabalevsky skrev indenfor alle musikgenrer, alle hans stykker var nøjagtige billeder af de virkelige begivenheder i Rusland. Specielt det er han husket for.

Udvalgte værker  

 Symfoni nr. 1 (1932) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1933) - for orkester
 Symfoni nr. 3 "Requiem" (1934) - for kor og orkester
 Symfoni nr. 4 (1956) - for orkester

Eksterne henvisninger 
  om Dimitrij Kabalevskij på www.musicweb-international.com

Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Operakomponister fra Rusland
Personer fra Sankt Petersborg
Aram Khatjaturjan

Aram Ilitj  Khatjaturjan (, , ; født 6. juni 1903, død 1. maj 1978) var en sovjetisk/armensk komponist.

Han var en af Sovjetunionens mest spillede komponister.

Hans farverige og sprudlende balletpartiturer samt hans klaverkoncerter er stærkt præget af hans hjemlands musik og er blevet populære både i øst og vest.
 
Ét af hans mest kendte musikstykker er fra balletten Gajane, hvor den berømte Sabeldans stammer fra. 

Khatjaturian har også skrevet filmmusik, en violinkoncert samt 3 symfonier.

Aram Khatjaturjans nevø er den armenske komponist, lærer og pianist Karen Khatjaturjan (1920-2011).

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1934) - for orkester
 Symfoni nr. 2 "Med Klokker" (1943 rev. 1944) - for orkester
 Symfoni nr. 3 "Symfonisk digtning"(1947) - for 2 orgeler og orkester
 Klaverkoncert (1936) - for klaver og orkester
 Violinkoncert (1940) - for violin og orkester
 Cellokoncert (1946) - for cello og orkester
 Spartacus (1956, anden udgave - 1958, tredje udgave - 1962, fjerde udgave - 1968) - ballet
 Gayane  (1942, anden udgave - 1952) - ballet

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Komponister fra Sovjetunionen
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Personer fra Tbilisi
Zoltán Kodály

Zoltán Kodály (født 16. december 1882, død 6. marts 1967) var en ungarsk komponist og musikforsker. 

Sammen med Béla Bartók indsamlede han ungarske folkemelodier, hvis tonesprog indgik i hans egen musik.
Han gjorde en stor organisatorisk indsats for sit lands musikliv. 
Han virkede også som musikanmelder. 
Blandt hans mest kendte værker er operaen Háry János, korværker og en symfoni.

Eksterne kilder/henvisninger 
 

 Kodály-instituttet, som underviser efter Kodálys metode 

Komponister fra Ungarn
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Musikkritikere
Musikologer
Lars-Erik Larsson

Lars-Erik Larsson (født 15. maj 1908 i Åkarp, død 27. december 1986 i Helsingborg) var en svensk komponist.

Han regnes for en af de betydeligste repræsentanter for nyere svensk musik. Studerede hos Alban Berg.
Har skrevet 12 concertini for forskellige soloinstrumenter: fløjte, obo, klarinet, fagot, valdhorn, trompet, basun, violin, bratsch, cello, kontrabas og klaver. Han har også skrevet scenemusik og balletter, tre symfonier og en opera, Prinsessan av Cypern, kammermusik, strygekvartetter, koncerter og en del filmmusik. I Danmark kendes han måske bedst for sit værk Forklædt Gud for recitation, soli, kor og orkester, samt for orkesterværket Pastoral-suite.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1927-1928) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1936-1937) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1944-1945) - for orkester
 Divertimento (1955) - for kammerorkester
 Pastorale suite (1938) - for kammerorkester 
 Forklædt som gud (1940) (Kantate) -  for sopran, baryton, blandet kor og orkester

Kildeangivelser 

Komponister fra Sverige
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Personer fra Skåne
Witold Lutosławski

Witold Lutosławski  (født 25. januar  1913, død 7. februar 1994 ) var en polsk komponist, pianist og dirigent, og han betragtes som en af de vigtigste komponister i polsk musik siden Frederic Chopin.

Biografi 
Witold Lutosławski studerede klaverspil og komposition i Warszawa, og hans første værker var inspireret af polsk folkemusik. Han begyndte at udvikle sin egen stil i slutningen af 1950'erne, og hans kompositioner siden da har indarbejdet hans egne metoder til at opbygge harmonier af små grupper af intervaller. Der indgår også elementer af tilfældighed i  rytmen. Han har blandt andet skrevet fire symfonier, en orkesterkoncert, flere andre koncerter, kammermusik samt sangcykler.

Under det kommunistiske styre i Polen blev han bandlyst af styret for at være "formalist", og hans musik var kun tilgængelig for eliten i mange år. I 1980'erne støttede Lutosławski Solidarność-bevægelsen, og efter systemskiftet i 1989 blev han rehabiliteret.

Han modtog flere priser, herunder i 1967 Léonie Sonnings Musikpris samt i 1993 Polar Music Prize.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1941-1947) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1965-1967) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1981-1983) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1988-1992) - for orkester
 Symfoniske variationer (1936–1938) - for orkester

Kilder og henvisninger 

 Liste over samtlige værker 
 Schirmer.com: Witold Lutoslawski
 Classical Music Pages: Witold Lutoslawski 
 Culture.PL Profiles: Witold Lutoslawski
 BBC Music Profile: Witold Lutoslawski
 Polish Music Center: Witold Lutoslawski 

Komponister fra Polen
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Modtagere af Léonie Sonnings musikpris
Æresdoktorer ved University of Cambridge
Æresdoktorer
Medlemmer af Kungliga Musikaliska Akademien
Darius Milhaud

Darius Milhaud (født 4. september 1892 i Marseille, Frankrig, død 22. juni 1974 i Genéve, Schweiz) var en fransk komponist, pianist og dirigent. Han underviste på konservatoriet i Paris fra 1947-1971 hvor han havde flere berømte elever. Han var medlem af gruppen Les Six og var en af de mest produktive komponister i det 20. århundrede. Hans kompositioner er inspireret af jazz og polytonalitet

Han har skrevet i alt 441 værker der spænder fra lette underholdende stykker til to store operaer, 12 symfonier, 17 balletter, 18 strygerkvartetter, over 20 koncerter, skuespil, filmmusik, kammermusik m.m.

Liv og karriere 
Han blev født i Marseilles, i det sydlige Frankrig, ind i en jødisk familie fra Aix-en-Provence.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1939) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1944) - for orkester
 Symfoni nr. 3 "I guder" (1946) - for kor og orkester
 Symfoni nr. 4 (1947) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (1953) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (1955) - for orkester
 Symfoni nr. 7 (1955) - for orkester
 Symfoni nr. 8 "Rhône" (1957) - for orkester
 Symfoni nr. 9 (1959) - for orkester 
 Symfoni nr. 10 (1960) - for orkester
 Symfoni nr. 11 (1960) - for orkester
 Symfoni nr. 12 "Det landlige" (1961) - for orkester
 Kammersymfoni nr. 1 "Forår" (1917) - for kammerorkester
 Kammersymfoni nr. 2 "Pastorale" (1918) - for kammerorkester
 Kammersymfoni nr. 3 "Serenade" (1921) - for kammerorkester
 Kammersymfoni nr. 4 "Dixtuor" (1921) - for 10 strygerinstrumenter
 Kammersymfoni nr. 5 "Dixtuor" (1922) - for 10 blæserinstrumenter 
 Kammersymfoni nr. 6  (1923) - for sopran, kontraalt, tenor, bas, obo og cello 
 "Savner Brasilien" (1920-1921) - for orkester
 "Provencalsk suite" (1936) - for orkester
 "Oksen på taget" (1919) - ballet
 "Verdens skabelse" (1923) - ballet

Kilder/henvisninger 

 Darius Milhaud 1892–1974 , af Ronald Crichton. Musical Times, August 1974.

Eksterne henvisninger 

 

Komponister fra Frankrig
Pianister fra Frankrig
Dirigenter fra Frankrig
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Michael Nyman

Michael Laurence Nyman (født 23. marts 1944 i London) er en engelsk minimalistisk komponist, pianist, librettist og musikvidenskabsmand. 
Han har skrevet værker for mange forskellige besætninger, deriblandt 3 symfonier, soloværker, strygekvartetter, kor- og orkesterværker samt musik til hans eget ensemble Michael Nyman Band.

Michael Nyman har også skabt musik til mange film, blandt andre:
 The Piano
 Gattaca
 Man on Wire

Eksterne henvisninger 

 

Komponister fra England
Pianister fra Storbritannien
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Klassiske komponister fra det 21. århundrede