kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vindafjorden

Vindafjorden er en 18 kilometer lang fjordarm af Boknafjorden. Fjorden går ind i den sydlige del af Vindafjord kommune og er tildels en kommunegrænse mellem Vindafjord, Suldal og Tysvær kommuner i Rogaland fylke i Norge.

Vindafjorden er kendt for at være isfri og specielt dyb 580 m ud for Imsland kirke i den indre, østgående del. Den har en høj koncentration af alger om somrene, sammenlignet med nabofjordene. Der drives et betydelig blåmuslingeopdræt langs østsiden af fjorden.

Vindafjorden er den centrale del af et fjordsystem som kaldes Krossfjorden. I syd begynder dette med Nedstrandsfjorden, hvor Vindafjorden går mod nord før den drejer af mod øst, Yrkjefjorden går mod vest og Sandeidfjorden stik nord. Vatsfjorden er en nordgående arm af Yrkjefjorden. Længst mod øst ender Vindafjorden ved Robeid, en kun ca. 500 meter bred landtange over til Sandsfjorden.

Kilder og henvisninger 

Fjorde i Rogaland
Suldal
Tysvær
Vindafjord
Elisabeth Munksgaard

Elisabeth Munksgaard (1924 – 13. november 1997) var en dansk historiker og kurator på afdelingen for forhistorie på Nationalmuseet i København, fra 1962 til hun blev pensioneret 1990. Hun var anerkendt som en af de fremmeste eksperter i Danmark inden for kunst i den sene jernalder (germansk jernalder) og vikingetid.

Munksgaards arbejde omhandlede flere forskellige aspekter af Danmarks forhistorie. I 1974 udgav hun værket Oldtidsdragter, der kom til at blive et autoritativt værk i de følgende årtier inden for skandinavisk beklædning. Over tid udviklede hende ideer sig til en særlig type kjortel i 1000-tallet for Knud den Store, og en rekonstruktion af denne blev afsløret umiddelbart inden hendes pensionering i 1990, og som betegnes som "finalen" på hendes karriere. I 1984 identificerede Munksgaard desuden Tjele hjelmfragmentet som værende en del af den eneste kendte vikingehjelm fra Danmark, i stedet for det saddelspænde, som man havde troet i 130 år.

Bibliografi 
 Skattefund fra jernalderen (1970)
 Oldtidsdragter (1974)

Referencer 

Litteratur

   
  
 
 
  

Historikere fra Danmark
Ansatte ved Nationalmuseet
Alumni fra Københavns Universitet
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Klassens perfekte jul

Klassens perfekte jul er en tv-julekalender, der bliver vist på DR Ultra fra den 1. December 2018, Serien er baseret på Klassen, der i flere omgange er sendt på DR Ultra.

Nuværende medvirkende 

 Lærer Michael: Jesper Ole Feit Andersen
 Lærer Vicky: Sofie Kaufmanas
 Lærer Søren: Kasper Leisner
 Lærer Munir: Shahbaz Sarwar
 Magnus: Oliver Tikotzki
 Alberte: Matilde Wagner
 Christian: Nikolaj Nording-Grooss
 Ida: Anna Haarup Munch
 Kasper: William Sigby
 Laurits: Frederik Toft
 Mika: Katrine Sikujua Abrahamsen
 Ronja: Rigmor Scott-Mønsted
 Viola: Sally Balck Sørensen
 Nanna: Lucca Loft
 Luna: Milla Cæcilia Lodahl
 Ellie: Gabriella Canto Hallager
 Lea: Ella Isabel Camara
 Storm: Frederik Martens Frimodt
 Pelle: Bertil Cummings
 Stine: Flora-Sofie Leisner
 Maja: Josephine Senyondwa
 Smilla: Clara Østerskov Heilesen
 Nisha: Sameena Vijay
 Gry: Sofie Lien
 Thea: Caroline Søby
 Inge: Emilia Isabel Wischmann
 Ane: Ella Nørholm
 Nomi: Hanne Salim
 Vigdis: Alisa Mølvig
 Vera: Asta-Marie Baunsgaard
 Eleanor: Clara Dragsted Hansen
 Johanne: Kaya Bruhn Mariendal
 Lukas: Jonas Meftahi Møller
 Alfred: Benjamin Rud Hansen
 Hugo: Alvin Festo
 Theis: Victor Lund-Redin
 Noah: Elliot Metzdorff
 Otto: Oscar Køhler
 Sigurd: Villads Winther
 Ask: Tore Ellingsen
 Adam: Sander Thorlaksen
 Inspektør: Therese Damsgaard

Julekalendere
DR Ramasjang programmer
Dávur á reynatrøð

Dávur á Reynatrøð (født 16. marts 1997 i Leirvík) er en færøsk sanger og musiker. Dávur er sanger í musikgruppen VSJ. de andre i gruppen er Villiam Soo Joensen (Elektrisk guitar, producer), Fríði Bjarkhamar (Trummer), og Høgni Jógvanson (Bass, Klaver, Synth, Ukulele). Dávur gav ud sin første single Solution i 2017, og sangen var allerede fra dag et godt modtaget på Færøerne. gruppen spillede sin første store konsert på den Færøske [summarfestivalur.com Summarfestivalur] (dansk: Sommerfestival) i 2018, hvor de spillede på Vágsbøur for omkring 7.000-10.000 mennesker.

Diskografi 

 2017 - Solution
 2017 - The Road
 2018 - Something Magical
 2018 - Super Hero
 2018 - God's Work (Sammen med Dania O. Tausen)
 2018 - Awesome Time

Kilder 

Sangskrivere fra Færøerne
Musikere fra Færøerne
Grinchen

Grinchen er en amerikansk 3D computer animeret julefilm fra 2018 produceret af Illumination. Filmen er baseret på Dr. Seuss bog How the Grinch Stole Christmas! fra 1957.

Medvirkende 

 Birthe Neumann som Borgmester Gevinkel (stemme)
 Rasmus Kolbe som Fred (stemme)
 Anders Stegger som Bartholomew (stemme)

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 2018
Julefilm fra USA
Engelsksprogede film
Filmgenindspilninger
Animationsfilm fra USA
Film baseret på bøger
Smallfoot (film)

Smallfoot er en amerikansk 3D computer animeret film fra 2018 produceret af Warner Animation Group.

Medvirkende 
 Kenneth M. Christensen som Migo (stemme)
 Silas Holst som Percy (stemme)
 KARUI som Meechee (stemme)
 Liam O'Connor som Stenmesteren (stemme)
 Camilla Lau som Kolka (stemme)
 Alexandre Willaume som Gwangi (stemme)
 Ole Boisen som Dorgle (stemme)
 Laus Høybye som Fleem (stemme)

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 2018
Animationsfilm fra USA
Familiefilm fra USA
Peddersen og Findus: Findus flytter hjemmefra

Peddersen og Findus: Findus flytter hjemmefra er en tysk computeranimeret film fra 2018 baseret på Sven Nordqvist børnebogsserie Peddersen og Findus. Filmen Instrueret af Ali Samadi Ahadi.

Medvirkende 
 Stefan Kurt som Peddersen
 Per Pallesen som Peddersen (stemme)
 Vitus Magnussen som Findus (stemme)
 Max Herbrecher som Gustavsen
 Lars Knutzon som Gustavsen (stemme)
 Marianne Sägebrecht som Beda
 Judith Rothenborg som Beda (stemme)
 Bente Eskesen som Høne (stemme)
 Pauline Rehne som Høne (stemme)
 Carsten Svendsen som Bukler (stemme)
 Chresten Speggers som Bukler (stemme)

Eksterne henvisninger 
 

Tyske film fra 2018
Børnefilm fra Tyskland
Film baseret på bøger
Computeranimationsfilm
Tysksprogede film
Eitel Friedrich af Preussen

Eitel Friedrich af Preussen () (født 7. juli 1883, død 8. december 1942) var en tysk prins, der var næstældste søn af Tysklands sidste kejser, Wilhelm 2., og dennes hustru Augusta Viktoria af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg. 

Prins Eitel Friedrich blev officer og deltog i kampene under Første Verdenskrig. Efter afskaffelsen af monarkierne i Tyskland ved Novemberrevolutionen i 1918 var han aktiv i monarkistiske kredse og i den paramilitære organisation Stahlhelm.

Han blev gift den 27. februar 1906 med hertuginde Sophie Charlotte af Oldenburg. Parret fik ingen børn og blev skilt i 1926.

Eksterne henvisninger 

Huset Hohenzollern
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Potsdam
Kongelige fra Preussen
Prinser
E. Bank Lauridsen Holding A/S

E. Bank Lauridsen Holding A/S er et familieejet ejendoms- og investeringsselskab med base i Esbjerg.

Selskabet er stiftet af erhvervsmanden Erik Bank Lauridsen i 1992, og blandt selskabets erhvervsinvesteringer findes medejerskaber af sodavandsfabrikken Baldur, Cocio Chokolademælk, softwarevirksomheden Systematic, Fanø Bryghus og aktuatorproducenten Concens.

I hjembyen Esbjerg er E. Bank Lauridsen Holding A/S desuden en af de største private udlejere med omkring 150 bolig- og erhvervslejemål i ejendomsporteføljen, der også tæller medejerskab af Hotel Britannia i midtbyen, Hjerting Badehotel og Hotel Arnbjerg.

Eksterne henvisninger 
 Hjemmeside 

Ejendomsselskaber i Danmark
Investering
Greta Thunberg

Greta Tintin Eleonora Ernman Thunberg (født 3. januar 2003) er en svensk skoleelev fra Stockholm og klimaaktivist, som kæmper imod global opvarmning og for grøn omstilling med slagordene; "Skolstrejk för klimatet" (Skolestrejke for klimaet).

Greta Thunberg er blevet nomineret til Nobels fredspris.

Liv 
Greta Thunberg blev født den 3. januar 2003 i Stockholm. Hun er diagnosticeret med aspergers syndrom. Hun er datter af sangerinden Malena Ernman og skuespilleren Svante Thunberg. Hendes bedstefar er skuespilleren og teaterinstruktøren Olof Thunberg.

Hun beskrev sig selv i december 2018 som "diagnosticeret med aspergers syndrom, OCD og selektiv mutisme". For at formindske sin families klimaaftryk har hun fået dem til at blive veganere og holde op med at flyve.

Klimaengament 
Hun startede den planlagte skolestrejke foran Riksdagen fra 20. august 2018 og strejkede hver skoledag frem til Rigdagsvalget i Sverige den 9. september. Efter dette har hun strejket hver fredag for at få Sverige til at opfylde Parisaftalen, og hun har også deltaget i demonstrationer i blandt andet Bruxelles, Helsingfors og London.

I begyndelsen af december 2018 blev hun indbudt til FN:s klimakonference i Katowice, hvor hun holdt en tale til generalsekretæren.

I januar 2019 besøgte hun World Economic Forum i Davos, hvor hun holdt talen Our House is on Fire.

Bibliografi 
 Greta Thunberg (2022): Klimabogen. Politikens Forlag, 472 sider,  (oversat fra engelsk)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Miljøforkæmpere
Personer fra Stockholm
Personer med Aspergers syndrom
Svenskere i 2000-tallet
Liang Daoming

Liang Daoming (kinesisk: 梁道明; pinyin: Liáng Dàomíng; Kantonesisk: Lèuhng Douh-mìng) var en flygtning fra Ming-dynastiet i Kina, der blev konge af Palembang i Srivijaya. Han stammede fra Guangdong-provinsen og var af kantonesisk afstamning. Ifølge Ming-optegnelserne havde han tusindvis af tilhængere og en betydelig militær styrke i Palembang. Liang Daomings styre over Palembang blev anerkendt af Ming-kejseren og beskyttet af Zheng Hes armada (1403-1424).

Noter 

Kinas historie
Konger
Personer i 1900-tallet
Zheng Zhilong

Zheng Zhilong (kinesisk: 郑芝龙, pinyin: Zhèng Zhīlóng, født 1604 i Nan'an i provinsen Fujian i Kina, død 1661), også kendt som Iquan eller Yiguan (一官), var en kinesisk handelsmand, sørøver og admiral fra Ming-dynastiet. Han var fader til Zheng Chenggong (Koxinga).

Liv og virke 
Han forlod sin familie og drog til Macau, da han var 18 år gammel. Der konverterede han til katolicismen og blev døbt, og fik døbenavnet Nicolas Gaspard. Senere arbejdede han for den kinesiske handelsmand Dan Li i Nagasaki. Der giftede han sig med japanerinden Tagawa Matsu. I 1622 gik nederlændingene i land på Pescadores-øerne, og Dan Li sendte da Zheng Zhilong til dem for at være deres tolk. Nederlændingene håbede på at få kontrol med handelen mellem Kina og Japan og samarbejdede i dette øjemed med kinesiske pirater som Zheng Zhilong.

Hans søn Zheng Chenggong blev født i 1624, samme år som Zheng flyttet sin forretningsvirksomhed til Taiwan. Han etablerede ti handelsposter langs øens sydvestlige kyst, men efter nederlændingenes landgang der, blev han udvist. Zheng etablerede sig da på en ø ud for Fujian-kysten, og der opbyggede han en stor sørøverflåde, som hærgede langs Kinas og Vietnams kyster.

I 1625, efter Dan Lis død, blev Zheng Zhilong de kinesiske sørøveres nye leder. Han vandt over Dan Lis søn og formåede således at vinde kontrol over hele dennes forretningsimperium. Han fortsatte tidvis sit samarbejde med nederlændingene.

I 1628 udnævnte Ming-kejseren ham til admiral (游击将军), og han fortsatte at tjene Ming-imperiet selv efter Beijings fald i 1644. Fra 1633 var forholdet til nederlændingene alvorlig skadet. Af frygt for, at Zheng skulle monopolisere søhandelen, havde de angrebet Zhengs hovedkvarter.

Efter, at Qing-styrkerne erobrede Nanjing i 1645, accepterede Zheng Zhilong et tilbud om at blive kommandant for de Ming-kejserlige flådestyrker og fik til opgave at forsvare den nye Ming-hovedstad Fuzhou under prinsen af Tang. I 1649 tillod Zheng Zhilong manchuernes styrker at okkupere Fuzhou.

Han blev henrettet af manchuerne i 1661.

Noter

Litteratur 
 Tonio Andrade: Lost Colony: The Untold Story of China's First Great Victory over the West, Princeton University Press, 2011. .
 
 
 
 

Kinas historie
Erhvervsfolk fra Kina
Militærfolk
Lai Choi San

Lai Choi San (Velstandens bjerg) var en kinesisk pirat fra det 20. århundrede. Den eneste dokumentation for hendes eksistens er bogen, I Sailed With Pirates (Jeg sejlede med pirater) af Aleko Lilius, udgivet i 1931, hvor hun hævdes at være den mest magtfulde og velkendte kvindelige piratleder i kinesisk historie, som måske kun blev rivaliseret af Ching Shih fra det forrige århundrede.

Liv og gerning 

Hun ledede en flåde på omkring 12 djunker i området ved Macao og i det Sydkinesiske Hav i 1920'erne og 1930'erne. Selvom hendes flåde var baseret i Sydkinesiske Hav, besøgte hun det Østkinesiske Hav og undertiden Suluhavet nær Palawan i Filippinerne.

Laoi Choi San var en af flere pirater, som Lilius hævder at have rejst med i slutningen af 1920'erne. Lilius beskriver hendes flåde som "tolv glatløbede våben, middelalderlige kanoner ombord og to temmelig moderne. Langs djunkens bastioner blev boltet rækker af tunge jernplader". Hendes besætningsmedlemmer benævnes ladroner (pirater, sørøvere) af portugiserne og, ifølge Lilius, var "alle frygtelige fæller, muskuløse barskede mænd, der havde brede hatte og bundet røde tørklæder rundt om halsen og hovederne". Lai Choi San er blevet omtalt som en kvindelig "Robin Hood" -figur, men hun og hendes besætning blev ofte betalt beskyttelsespenge af lokale købmænd og opererede med ringe indblanding fra hverken portugisiske eller kinesiske myndigheder efter, at hun havde arvet flåden fra sin fader ved hans død.

Indflydelse på kultur 

I Arthur Ransomes ungdomsroman Missee Lee, henlagt til de sydkinesiske havområder, er titelrollen givet til en person, der deler mange af Lai Choi Sans træk. Missee Lee, som leder en flåde af væbnede djunker bemandede af muskuløse kinesiske pirater, både kidnapper og redder derefter de heroiske engelske børn, der sejler i området.

Lai Choi San var også modellen for Dragon Lady, en af de største skurke, der optrådte i tegneserie-, radio- og tv-serien Terry and the Pirates. Seriens skaberen Milton Caniff hævdede senere at have været inspireret af at læse en historie om hende. Karakteren skabte en arketype, hvis person sædvanligvis er portrætteret som en smuk, men koldhjertet skurkinde som optræder i senere populærkultur. I bogen "Los Futbolisímos" af Roberto Santiago, bruger en spansk tyvagtig pige, der hedder Almudena García, Laoi Chai Sans navn som et pseudonym.

Noter

Litteratur 
 Blackham, Robert James. Woman: In Honour and Dishonour. London: Sampson Low, Marston & Co. Ltd., 1936.
 Lintner, Bertil. Blood Brothers: Crime, Business and Politics in Asia. Sydney: Allen & Unwin, 2002. 
 Lorimer, Sara. Booty: Girl Pirates on the High Seas. San Francisco: Chronicle Books, 2001. 

Kinas historie
Pirater
Shap-'ng Tsai

Shap-'ng Tsai (kinesisk: 十五仔) var en kinesisk pirat som var aktiv i det Sydkinesiske Hav fra omkring 1845 til 1859. Han havde kommando over omtrent 70 djunker med sørøverbase i bugten Tien-pai i prefekturet Yangjiang på Guangdongs kyst vest for Macao. Kystbyer og handelsfolk betalte beskyttelsespenge til Shap-'ng Tsai for ikke at blive angrebet. Kinesiske krigsskibe risikerede at blive kapret og deres officerer holdt fanget for løsepenge. Den kinesiske regering tilbød ham amnesti og en officerspost, men han tog ikke imod tilbuddet.

I foråret 1849 fik Tsai skylden for sænkningen af et amerikansk og tre britiske opiumsskibe. I september sejlede da en skvadron britiske skibe til Tien-pai, hvor de fandt 100 kaprede skibe, som blev tilbageholdt for løsepenge, men de fandt ikke piraternes hovedstyrker. Måneden efter forfulgte tre britiske skibe piraterne ind blandt øerne og kanalerne ved Haiphong. Briterne var talmæssigt underlegne og kæmpede mod piraterne i to døgn. De formåede at ødelægge 58 djunker med 1.200 kanoner og mandskaber på omkring 3.000 sørøvere. Tsai slap væk med seks mindre djunker og 400 mand. Senere overgav han sig til den kinesiske regering og tog imod officersposten, som han var blevet tilbudt.

Noter 

Kinas historie
Pirater
Personer i 1800-tallet
Adalbert af Preussen

Prins Adalbert af Preussen (Adalbert Ferdinand Berengar Viktor) (14. juli 1884 – 22. september 1948) var en tysk prins, der var den tredjeældste søn af Tysklands sidste kejser, Wilhelm 2. og dennes hustru Augusta Viktoria af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg. 

Prins Adalbert blev uddannet som søofficer og gjorde karriere i Den Kejserlige Marine.

Prins Adalbert giftede sig den 3. august 1914 i Wilhelmshaven med prinsesse Adelheid af Sachsen-Meiningen. Parret fik tre børn:
 Prinsesse Viktoria Marina (4. september 1915 – 4. september 1915)
 Prinsesse Viktoria Marina (11. september 1917 – 22. januar 1981)
 Prins Wilhelm Viktor (15. februar 1919 – 7. februar 1989)

Eksterne henvisninger 

Huset Hohenzollern
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Potsdam
Kongelige fra Preussen
Prinser
Riddere af Serafimerordenen
Cai Qian

Cai Qian (1761-1809) (Kinesisk: 蔡 牽; Pinyin: Cài Qiān) var en kinesisk søkøbmand, som nogle betragter som pirat under Qing-dynastiet.

Liv og gerning 

Cai Qian blev født i Tong'an-distriktet, som er et område i præfekturet Quanzhou i Fujian i Kina. Disse oplysninger er imidlertid ikke i overensstemmelse med de oplysninger, der findes i andre kilder. For eksempel identificerede forskeren Jiao Xun, Zhangzhou som Cais fødested, mens officielle optegnelser viser - baseret på en rapport fra generalguvernøren i Fujian til kejseren (under Ruan Yuans tid som guvernør) - at Cai kom fra landsbyen Xiapu, også i Tong'an-området.

Der er meget lidt information om hans tidlige liv, bortset fra at han levede et hårdt liv, først som bonde og derefter som fisker. På grund af sult blev han pirat i 1794. Han blev beskrevet af andre pirater som lille af statur, men ret ambitiøs og lod sig ikke stoppe af noget for at stige i rangordningen. Han siges at have brugt sin egen kone til at lokke en rival i en fælde. Hans list og ambition tillod ham at trives blandt de konstant stridende bander og pirathøvdinge i det Sydkinesiske Hav.

På højden af sin magt kommanderede han og Cheung Po Tsai over hundredvis af skibe og tusindvis af pirater; han var Cheungs samarbejdspartner. De udbyttede andre på havene i Fujian, Guangdong og Taiwanstrædet og blev betragtet som en stor trussel mod kinesisk politisk stabilitet. Eftersom britiske forretningsmænd solgte engelske våben til Cheung, blev Qianlong-kejseren vred på briterne. Qianlong-kejseren lagde skylden på George Macartney for dette problem, hvilket førte til kinesisk fjendtlighed over for Storbritannien under Ritestriden i Kina. I 1799 giftede Cai sig med en våbenekspert, der talte engelsk. Hendes ekspertise kan have været til gavn for deres ophobning af rigdom. Nogle kilder siger, at hun hedder Lin Yuyau (林玉 腰), og at hun havde boet i Fangyuan i Changhua på Taiwan.

I 1802 besatte Cai Xiamens våbenbaser.

I 1804 og 1805 angreb Cai og Cheung to gange Taiwans provinsielle hovedstad Tainan, men blev besejret. I kamp i 1804 besejrede Cheung Qing-flåden fra Wenzhou. Inden for de næste fire år kæmpede han for mange kampe mod Tsai og Cai og sværgede på at ødelægge deres flåder.

I januar 1808 lykkedes det næsten for admiraler fra Fujian og Zhejiang at ødelægge deres flåde nær Hong Kong under en kamp, der varede en dag og nat. De lykkedes at besejre deres fjender og forårsagede, at Qings flåde begyndte at frygte Cheung og Cai.

I 1809 omringede Wang Delu, der nu var generalkaptajn for Fujians flåde, Cai Qian ud for Wenzhou-kysten (Zhejiang). På grund af manglende styrke til at undslippe omringningen begik Cai selvmord ved at skyde sig med en kugle af guld. Ryder hævder, at Cai havde en stor skat, der var skjult på Matsuøerne, men den er aldrig blevet fundet.

Noter 

Kinas historie
Pirater
Købmænd
Shirahama Kenki

Shirahama Kenki (白 濱 貴, Viet: Bạch Tân Hiển Quý ) var en japansk pirat fra slutningen af det 16. århundrede til det 17. århundrede, en af de første japanske med hvem det sydvietnamsiske rige under Nguyễn-fyrsterne etablerede kontakt.

Liv og gerning 
Han ankom først til den vietnamesiske kyst i 1585 med fem skibe og begyndte at engagere sig i piratvirksomhed og kystoverfald. Han blev til sidst fordrevet af en flåde på mindst ti skibe ledet af den sjette søn af lord Nguyễn Hoàng; To af piratskibene blev ødelagt, og Shirahama flygtede. Det siges, at han fejlagtigt blev antaget for en vesterlænding af de vietnamesere, han stødte på på det tidspunkt.

Fjorten år senere, i 1599, havarerede Shirahamas fartøj tæt ved havnen i Thuận An. Den lokale magistrat, der korrekt antog ham for at være en slags pirat eller fribytter, angreb Shirahama og blev dræbt. Shirahama blev derefter fængslet, og Nguyễn Hoàng sendte et missive til Tokugawa Ieyasu, ny shōgun i Japan, og spurgte, hvordan han skulle håndtere japanske søfolk i fremtiden. Dette var den første officielle kontakt mellem de to regeringer og markerede begyndelsen af et venskabeligt forhold, der varede adskillige årtier.

Noter 

Japans historie
Pirater
Personer i 1500-tallet
Claus Kniphof

Claus Kniphof (ca. 1500 – 30. oktober 1525) var en dansk kaper.

Claus Kniphofs far Walter døde, da sønnen var barn, hvorefter Claus opvoksede i Malmø som borgmester Jørgen Kocks stedsøn. Hans opvækst indtil han i 1523 gik i tjeneste hos den afsatte Christian II er i øvrigt svagt belyst. I 1525 angreb han på Christian II's vegne Bergen to gange. I april måned slap hans flåde afsted med en kapret last, som han førte til Skotland, hvor Christian II's kapere ofte afsatte deres bytte. Herfra forsøgte han at opnå støtte til at komme Søren Norby til hjælp i Skåne. Tyske kilder betegner ham som den afsatte konges øverstkommanderende. Hans sørøveri tilføjede hansestæderne stor skade, og i juni 1525 udstyrede Hamburg en flåde, der skulle opspore ham. Han søgte derfor beskyttelse i Edinburgh, hvorfra han dog måtte flygte for en ophidset folkemængde. Han søgte nu tilflugt i Nederlandene, men blev her erklæret som "sørøver". Den 7. oktober blev hans skibe angrebet af en flåde fra Hamburg og selv blev han taget til fange af Ditmar Koel sammen med ca. 160 af sit mandskab. Både hans stedfar og grev Edzard af Ostfriesland søgte forgæves at komme ham til hjælp, blandt andet med henvisning til, at han var i besiddelse af den afsatte konges fuldmagt og taget til fange i grevens farvand. Kock, som senere blev en central figur under Grevens Fejde tilbød endog en større sum løsepenge for at få stedsønnen frigivet. Retten i Hamburg lod ham imidlertid henrette som sørøver den 30. oktober 1525, hvorefter hans hoved blev anbragt på en stage til skræk og advarsel for ligesindede.

Noter

Eksterne links 
 Kaperen Claus Kniphof.Dansk militærhistorie
 Claus Kniphoff. Deutsche Biographie

Danmarks historie
Tjek fødselsår
Personer fra Danmark
Danskere i 1500-tallet
Kapere fra Danmark
Økstrafjorden

Økstrafjorden er en fjordarm af Nedstrandsfjorden i Suldal kommune i Rogaland fylke i Norge. Fjorden har indløb på nordsiden af Nedstrandfjorden mellem Barkaneset i vest og Ullestad i øst.
Fjorden går 6 kilometer mod  nord og smalner ind ved Hestholmsundet. Nord for Hestholmsundet bliver fjorden langt bredere igen og deler sig i tre. Den ene del er Grønnevik der går mod vest på den anden siden af holmene Skadholmen og Bergaholmen. I nord går Naustvik på østsiden af næsset Husgavlen ind til bebyggelsen Økstra, som har givet navn til fjorden. På vestsiden af Husgavlen går fjorden videre mod nord og bliver igen meget smal. Hvor fjorden er på det smalleste, omkring 20 meter bred, krydser Fylkesveg 686 fjorden. Nord for broen ligger Krossvikene, to lige lange vige på hver side af fjorden som oppefra ser ud som et kors. Inderst i fjorden ligger et gammelt savværk, som bliver kaldt Sagjå.

Kilder og henvisninger

Fjorde i Rogaland
Suldal