kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Christopher Knuth

Christopher Adam Valdemar greve Knuth (født 3. juli 1855 på Østergård i Mern Sogn, død 12. januar 1942) var en dansk godsejer, hippolog og politiker, far til Benedicte, Wilhelm og Kristian Knuth.

Han blev student fra Schneekloths Skole 1874 og tog filosofikum 1875. Han arvede i 1897 godset Liliendal efter sin far, og ejede desuden Valnæsgård på Falster fra 1903-1918, samt den sydlige del af Dehns Palæ i København fra 1871-1942. Inden for landbruget havde især hesteavl hans interesse, og han var derfor i perioden 1901-1910 formand for Foreningen til den ædle hesteavls fremme. Under sit formandsskab fik han, trods megen modstand, gennemført beslutningen om at flytte foreningens væddeløb fra Eremitagesletten til den nyanlagte Klampenborg Galopbane.

Som politiker var han valgt af Højre (fra 1915 Det Konservative Folkeparti) og sad i Landstinget fra 1910-1918. Han var før da medlem af Præstø Amtsråd 1895-1916. Han var medlem af Øster Egesborg Sogneråd.

Han var medlem af Nationalbankens repræsentantskab i to perioder fra 1904-1909 og igen fra 1913-1921, og direktør for Præstø Sparekasse i 1896 og Kalvehavebanen fra 1924. Han var Ridder af Dannebrog, Dannebrogsmand, kammerherre og hofjægermester.

Eksterne kilder/henvisninger 
 

 Dansk Biografisk Leksikon
 Kraks Blå Bog 1929

Godsejere fra Danmark
Christopher
Riddere af Dannebrog
Landstingsmedlemmer i 1910'erne
Amtsrådsmedlemmer fra Det Konservative Folkeparti
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Det Konservative Folkeparti
Grever fra Danmark
Landstingsmedlemmer fra Højre (1881-1915)
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Amtsrådsmedlemmer fra Højre (1881-1915)
Kammerherrer fra Danmark
Hofjægermestre fra Danmark
Hippologer fra Danmark
Bankdirektører fra Danmark
Simone Veil

Simone Veil (født 13. juli 1927 i Nice, død 30. juni 2017) var en fransk sagfører og politiker fra partiet Union pour la démocratie française. Hun var den første formand for Europa-Parlamentet efter det første direkte valg til parlamentet i 1979. Før sin europaparlamentariske karriere var Veil sundhedsminister i Valéry Giscard d'Estaings regering fra 1974 til 1979.

I sit civile liv arbejdede hun som advokat.

Simone Jacob blev født i 1927 i Nice og var datter af en jødisk arkitekt. Under anden verdenskrig fik hun studentereksamen og efter krigen studerede hun jura, og fik en embedseksamen fra Institut d'Etudes Politiques de Paris. Vichyregimet forbød faderen at udøve sit erhverv i 1941 og familien blev deporteret i 1944. Hendes forældre og bror døde, mens Simone og hendes to søstre overlevede Holocaust.

Hun blev gift med Antoine Veil efter krigen, med hvilken hun fik tre børn. I 1957 begyndte hun at arbejde politisk, da hun blev hvervet til justitsministeriet som attaché. Hun engagerede sig bl.a. offentligt i abort- og adoptionsspørgsmål. I 1969 blev hun teknisk rådgiver i ministeriet og i 1970 generalsekretær ved det Højere Retslige Råd (). Den stilling havde hun til 1974, hvor hun, under Valéry Giscard d'Estaing blev minister for sundhed og sundhedsvæsen. Hun blev internationalt kendt ved at gennemføre en abortlov, som går under navnet Veils lov. I 1979 blev hun valgt som Formand for Europa-Parlamentet, og hun forblev på posten i 2,5 år (en halv valgperiode). 

Herefter bestred hun flere forskellige poster i EU. I 1993 indtrådte hun atter i Frankrigs regering, denne gang som sundheds- og socialminister under Édouard Balladur. Hun var formand for Frankrigs Forfatningsråd fra 1998–2007.

I 2007 blev hendes selvbiografi Une Vie. udgivet. Fra 18. marts 2010 til sin død holdt hun den 13'ende stol i det Franske akademi, hvor hun efterfulgte den tidligere Premierminister Pierre Messmer ved hans død i 2007.

Blandt de udmærkelser som blev tildelt Veil kan nævnes Æreslegionens storkors, Karlsprisen, Order of the British Empire, Prinsessen af Asturiens pris, samt æresdoktorat ved Yale University og Cambridge University.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Frankrig
Medlemmer af Europa-Parlamentet fra Frankrig
Personer fra Nice
Personer tildelt Commander of the Order of the British Empire
Storkors af Æreslegionen
Quatraro Mysteriet

Quatraro Mysteriet er en undersøgende, journalistisk dokumentar, som blev sendt på tv-kanalen DR2 i 8 episoder. Mikael Bertelsen og Mads Brügger forsøger at opklare om Antonio Quatraro – tidligere embedsmand i Europa-Kommissionen – begik selvmord eller blev skubbet ud af et vindue fra sjette sal i landbrugsdirektoratets kontorbygning på Rue de la Loi 130 i Bruxelles, den 30. marts 1993. På det tidspunkt havde Quatraro været suspenderet som chef for tobaksenheden siden sommeren 1990, hvor han kom under mistanke for mulig svindel og korruption. 

Udsendelserne har interviews med flere nuværende og tidligere medlemmer af Europa-Parlamentet, herunder Freddy Blak, Britta Thomsen og Eric Meijer. Derudover medvirker en lang række uafhængige eksperter og nærmere personer, som familie og kollegaer til den afdøde, samt læger og politipersonale tilknyttet sagen. Seriens sidste afsnit blev sendt den 21. juni 2009, og den har overvejende fået en god modtagelse i de danske medier.

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 2009

DR-programmer
Eskær

Eskær eller Eskjær er en betegnelse der er blevet brugt som navn for flere hovedgårde i Jylland. De omgivende landskaber har så taget navn efter hovedgården som det er almindeligt.

Der er følgende hovedgårde:
 Eskjær (Grinderslev Sogn) er en hovedgård ved Breum i Grinderslev Sogn, Salling, i det tidligere Nørre Herred, Viborg Amt , nu Skive Kommune.
 Eskær (Mosbjerg Sogn) – større hovedgård Mosbjerg Sogn i Vendsyssel
 Eskær (Hellevad Sogn) – en bebyggelse i Hellevad Sogn, Brønderslev Kommune
 Eskær (Bregninge Sogn) – større hovedgård i Bregninge Sogn, Svendborg Kommune på Tåsinge, ca. en km nordøst for Troense
Det Ny Kammerkor

Det Ny Kammerkor blev stiftet den 29. august 2000. Det skete på baggrund af en fusion mellem de to kammerkor: Corda Vocale, stiftet af Claus Thorenfelt i 1985 og Vocalerne, stiftet af Mogens Helmer Petersen i 1988. Initiativet til fusionen blev taget af de to bestyrelser, da Corda Vocale manglede en dirigent, og Vocalerne manglede sangere. 
Det Ny Kammerkor har siden 2000 været dirigeret af organist og kantor ved Helligåndskirken i Århus Anders Gaden. Koret arbejder målrettet for gode musikalske og sociale oplevelser.

Koret synger alt overvejende a capella musik. Her strækker repertoiret fra Monteverdis madrigaler over romantiske værker af Mendelssohn, Brahms og Bruckner til nyere korlyrik af Britten, Poulenc, Duruflé, Schultz, Holmboe, Nørgaard, Buchenberg, Whitacre samt mange flere.

Korets koncerter er publikumsvenlige og bringer tilhørerne igennem et forløb, hvor samtlige sange introduceres grundigt. Programmet består altid af noget forholdsvist kendt, men blandet med mere ukendte, ofte nyere kompositioner, der i højere grad udfordrer og udvider tilhørernes lyttevaner.

Det ny kammerkor har siden stiftelsen haft et højt aktivitetsniveau og har bl.a. deltaget i flere internationale korkonkurrencer:
April 2007, Deltagelse i International Korkonkurrence i Tallinn, Estland. Juni 2006, Deltagelse i "Florilège Vocal de Tours", Frankrig. Maj 2006, Optagelse af DR-udsendelsen "Før Søndagen", som blev vist i perioden 22. juli – 30. september 2006. Juli 2005, deltagelse ved den 4. Internationale Brahmsfestival i Wernigerode, Tyskland. April 2004, deltagelse i den 20. Internationale korkonkurrence i Maribor, Slovenien. September 2009, deltagelse i International Choir Contest of Flanders, Maasmechelen, Belgien. August 2010, deltagelse i 1st Heart of Europe Choir Competition, Gelnhausen, Tyskland. Oktober 2016, deltagelse i "Canta al Mar" i Spanien, vinder af kategorien "Chamber Choir" med gulddiplom  samt sølvdiplom i kategorien ”Sacred Music”.

I forbindelse med korets 10 års jubilæum i september 2010, udgav koret deres første CD med titlen 'Go Lovely Rose'. CD’en afspejler noget af det repertoire koret igennem de seneste år har arbejdet med, nemlig den moderne kompositionsmusik.

Eksterne henvisninger 
 Det Ny Kammerkors hjemmeside
Kor fra Danmark
Musikgrupper fra 2000
Kasted Mose

Kasted Mose ligger ca. 7 km nordvest for Aarhus, nemlig i den vestlige del af Egådalen, som Egåen gennemløber. Mosen er ca. 30 ha stor, og en betydelig del ligger hen som græssede enge. Andre dele holdes opdyrket, men området er så lavtliggende, at det er mere eller mindre oversvømmet om vinteren. Ind imellem er der vandhuller og gamle tørvegrave, som efterhånden er skjult i krat, bestående af især Grå-Pil og Dun-Birk. Kasted mose er et af de vigtigste indvindingsområder for drikkevandsforsyningen til Aarhus Kommune.

Flora og fauna 
Kasted mose har en stor diversitet med mange plantearter. Især Grå-pil og Dun-birk dominerer, men på eng-arealerne finder man bl.a. Europæisk Engblomme, Grenet Pindsvineknop og Maj-Gøgeurt.

Mosen har et rigt dyreliv, hvor insekterne spiller en betydelig rolle som bestøvere af blomsterplanterne og som fødeemne for padder, krybdyr og fugle. Især fuglelivet er meget varieret, og man finder bl.a. nattergal, pungmejse, fiskehejre, vandrikse, rørhøg og tårnfalk.

Miljøforholdene
En tidligere forurening med tungmetaller i mosen blev opdaget ved et tilfælde i 1966. Et hold botanikere havde fundet en art levermos, som ikke kendtes andetsteds fra Danmark på det tidspunkt. Nærmere undersøgelser førte til opdagelsen af, at der er en nær sammenhæng mellem tungmetaller eller svovl i jorden og denne særlige mos-arts udbredelse. I Kasted Mose fandt man på den baggrund nedgravet industriaffald med bl.a. kobber og andre tungmetaller, fra en tidligere produktion af svovlsyre.

Kasted Mose har gennem mange år - helt  tilbage til 1870 -, modtaget forurenet vand via Moseåen; Egåens øvre løb. Det drejer sig om en del  ret giftige tungmetaller såsom arsen, bly samt mindre mængder cadmium, men også kobber og zink i større mængder. De giftige stoffer blev udledt fra den store gødningsfabrik der i sin tid lå ved Mundelstrup Stationsby ved Tilst. Fabrikken er lukket for mange år siden, udledningerne er standset og der blev iværksat et større oprydningsarbejde omkring fabrikken i 1991-1993. Egådalens øvre stykke er dog stadig forurenet, men det vurderes at det kun drejer sig om overfladejorden og at det ikke har eller vil få betydning for grundvandet i området. Der checkes løbende for forureninger i drikkevandet fra det store Kasted Værk i Kasted by.

Referencer

Kilder
 Søren Højager (tegninger af Jens Gregersen og Brian Zobbe): En naturhistorisk undersøgelse af Kasted Mose Gejrfuglen nr 2, oktober 1972, Østjysk Biologisk Forening
 Søren Højager: En mark ved Kasted/Geding Moser III Gejrfuglen, juli 2011, Østjysk Biologisk Forening
 Natur og Miljø, Aarhus Kommune: Naturkvalitetsplan 2013-2030  
 Det Grønne Råd (2009): Bilag 1: Kasted Mose - en bynær naturlokalitet i Egådalen  
 Natur og Miljø, Aarhus Kommune: Grønne Projekter 2013 , s.12: 3.1.7 Helhedsplan for Geding - Kasted Mose: Naturpleje, ny natur og friluftsliv

Eksterne henvisninger 

 Kasted Mose Kogræsser- og Naturplejeforening
 Sporet ved Kasted  Spor i Landskabet

Moser i Danmark
Aarhus Kommunes geografi
Dansk Forgylderlaug

Dansk Forgylderlaug var en brancheforening der varetog faglærte forgylderes interesser i Danmark fra 15. marts 1876 til 7. juli 1971.

Historie 
Dansk forgylderlaug blev stiftet den 15. marts 1876 i København. Lauget varetog fagets interesser; fastsatte priser, lønninger og var med til at modernisere det gamle, traditionalle håndværk. Lauget var blandt andet med til lægge guld på de store guldkupler i Alexander Nevsky Kirken (også kendt som Den Russiske Kirke) i København. Lauget blev nedlagt per 7. juli 1971 af daværende oldermand Børge Chr. Jeppesen på en ekstraordinær generalforsamling i Odense. Herefter skiftede organisationen navn til Forgylderforeningen af 7.7.1971.

Det skønnes at der i Danmark i 1971 fandtes ca. 10 forgyldervirksomheder og ca. 80 svende i faget.

Arbejdsforhold 
Ifølge arbejdsdirektoratet, marts 1974, er en forgylder en faglært håndværker eller specialarbejder, hvis væsentlige arbejde består i følgende: at forgylde eller forsølve, bronzere eller politurbehandle spejl- og billedrammer samt trælister og lign., at fremstille og påsætte forgyldte ornamenter til spejl-og billedrammer samt at restaurere genstande af den nævnte art. I 1969 steg en forgylders timeløn fra kr. 3,65 til kr. 4,50. Den gennemsnitlige timeløn i 1973 var kr. 24,40 i København og kr. 21,15 i provinsen.

Uddannelse og forudsætninger 
For at kunne optages i forgylderlauget var det en forudsætning at have fuldført den officielle forgylderudannelse. Uddannelsen tog 3 år og 10 måneder ifølge lærlingeloven. Der krævedes ingen forudgående uddannelse end den almindelige, obligatoriske folkeskoleundervisning. Oplæringen bestod i praktisk arbejde. Efter læretiden skulle lærlingen kunne udføre almindeligt godt forgylderarbejde og aflægge acceptabel svendeprøve inden for mindst 3 af følgende områder:

1) Politurarbejde bestående i udførelsen af matsorte lister.
2) Listeforgyldning og -forsølvning.
3) Indstøvningsbronze, dvs. bronzering med tør bronze.
4) Rammeforgyldning.
5) Bronzepolering, dvs. påsmøring af bronze og polering med agatsten.
6) Ornamentering af lister og rammer samt færdiggørelse af disse.

Ifølge lauget var de personlige forudsætninger for en forgylder at have et godt syn, normal farvesans og sikker håndføring. Kunstnerisk evne er en fordel.

Eksterne henvisninger 
 Forgyldernes Fagforening af 1887 : 50 Aar
 Den Russiske Kirke i København 
 Fagbevægelsen i Danmark

Forgylderlaug
Etableret i 1876
Ophørt i 1971
Hypotetisk-deduktiv metode

Den hypotetisk-deduktive metode eller model er en videnskabelig metode, hvor en hypotese efterprøves ved eksperimentering. Målet er at vurdere, hvorvidt hypotesen holder eller ej. Forskellige hypoteser kan ligeledes sammenlignes indbyrdes på basis af, hvor godt de eftervises i eksperimentet. Den hypotetisk-deduktive metode tilhører empirismen.  Bemærk, at denne fremgangsmåde i de fleste tilfælde ikke endegyldigt kan bevise eller modbevise at en hypotese holder – men kun sandsynliggøre den.

Proces 

Først formuleres en hypotese på basis af formodninger og eksisterende viden. Hypotesen skal kunne formuleres sådan, at den kan forudsige et eksperiment med en givet nøjagtighed. Karl Popper stiller det krav til en fremsat teori, førend den kan regnes for videnskabelig, at det skal være muligt at angive betingelser for, hvordan den principielt kan vises at være fejlagtig. Popper omtaler dette som falsificerbarhed. Dernæst udføres et eksperiment hvorved man opnår måledata. Til sidst analyseres måledata og man vurderer, i hvor stor grad hypotesen passer til måledata. Hvis der eksisterer en sammenhæng, kan man konstatere, at dette eksperiment påviser, at hypotesen kan holde. Omvendt er det muligt både for eksperimentet at fejle, selvom hypotesen er stærk, enten som resultat af eksperimentfejl eller fordi hypotesen alligevel ikke gælder.

At vise at en hypotese holder er stadig baseret på antagelsen, at ens eksperiment er repræsentativt for alle fænomener, som hypotesen udtaler sig om. Når en hypotese accepteres, er det muligt at bruge den som antagelse i nye hypoteser, også selvom man senere kan vise, at den oprindelige hypotese ikke er komplet tilfredsstillende. Hvis den oprindelige hypotese hverken kan eftervises eller udelukkes, kan man enten udføre eksperimentet igen eller ændre enten hypotesen eller eksperimentet. Et eksempel på en mængde af hypoteser, som har stor indflydelse, efter at man har vist, at de ikke er universelle, er Newtons love, som ved senere eksperimenter har vist sig ikke at gælde ved meget små skala og ved meget høje hastigheder. I dette eksempel kan man ændre hypotesen til, at Newtons love i stedet er approksimationer og at der er faktorer, som viser sig ved meget små skala og ved meget høje hastigheder, som skal forklares på anden vis.

Kritik 

Carl Hempel kritiserede den hypotetisk-deduktive metode fordi man deducerer (udleder) på basis af empirisk data snarere end aksiomer.

Videnskab
Logiske modeller
Dybvad

Dybvad er en lille by i det østlige Vendsyssel med .

Dybvad er beliggende 9 kilometer sydvest for Sæby. Byen ligger i Region Nordjylland og hører til Frederikshavn Kommune. Dybvad er beliggende i Skæve Sogn.

Dybvad er det første sted i Danmark, hvor der er givet tilladelse til en efterforskningsboring efter skifergas.

Historie 
Ved århundredeskiftet beskrives Dybvad således: "Dybvad Jernbanestation med By, stort Teglværk, Fællesmejeri (Dybbro) og Friskole".

Dybvad stationsby opstod i forbindelse med anlæggelsen af jernbanen i 1899 med station, hvor banen krydsede landevejen lige ved den store gård af samme navn. Her opstod hurtigt en lille stationsby: i 1906 havde den 348 indbyggere, i 1911 458 og i 1916 505 indbyggere. I 1911 levede 63 af landbrug, 216 af industri og håndværk, 90 af handel og 42 af transport.

Dybvad fortsatte sin vækst i mellemkrigstiden men stagnerede efter 2. verdenskrig: i 1921 havde den 658 indbyggere, i 1925 731, i 1930 878, i 1935 900, i 1940 940, i 1945 903, i 1950 802, i 1955 849, i 1960 817 indbyggere og i 1965 793 indbyggere. I 1930, da byen havde 878 indbyggere, var sammensætningen efter erhverv: 87 levede af landbrug, 472 af industri og håndværk, 83 af handel, 64 af transport, 38 af immateriel virksomhed, 81 af husgerning, 53 var ude af erhverv og ingen havde ikke angivet oplysninger. Forklaringen på Dybvads befolkningsudvikling og erhvervssammensætning er, at der blev oprettet et betydningsfuldt teglværk lige ved byen.

Om byen 
Hvert år afholdes musikarrangementet Dybvad open air i Dybvad.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Frederikshavn Kommune 

Byer i Frederikshavn Kommune
Byer og bydele med genforeningssten
Tolne Skov

Tolne Skov er en privatejet skov, der er beliggende ved Tolne i Vendsyssel. Skoven dækker et areal på ca. 577 ha.

Skoven består af løvtræer og fyrretræer og har et varieret fugle- og dyreliv. Der har vokset løvtræ i området siden skovens indvandring. I begyndelsen af 1800-tallet var skovene næsten forsvundet, men i slutningen af 1800-tallet plantede man nåletræer på nogle arealer, hvor der tidligere voksede lyng. Plantagedelen af skoven er fra 1880.

Sammen med Tolne Bakker udgør skoven den nordligste del af det nordjyske morænelandskab. 

Statsskove i Danmark
Hjørring Kommunes geografi
For Lies I Sire

For Lies I Sire er det tiende studiealbum af det britiske doom metal-band My Dying Bride, som blev udgivet den 23. marts 2009 og 21. april 2009 i USA. Dette er den første udgivelse hvorpå keybaodrspilleren Katie Stone bidrager. Yderligere spillede hun også violinpassagerne, som det tidligere medlem Martin Powell plejede at spille.

Spor 
 "My Body, a Funeral" – 6:47
 "Fall With Me" – 7:15
 "The Lies I Sire" – 5:29
 "Bring Me Victory" – 4:08
 "Echoes From a Hollow Soul" – 7:19
 "ShadowHaunt" – 4:37
 "Santuario di Sangue" – 8:27
 "A Chapter in Loathing" – 4:46
 "Death Triumphant" – 11:06

Placering på hitliste

Fodnoter 

Album fra 2009
My Dying Bride-album
Vrilissia

Vrilissia (græsk: Βριλήσσια) er en lille by i nærheden af Athen, Grækenland. Byen har ca. 31.000 indbyggere og er beliggende i den nordøstlige del af den regionale enhed  Nordathen.

Befolkning

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside 
 Vrilissia informationsportal

Byer i Grækenland
Forstæder til Athen
Regionale enheder i Grækenland
Carl Emil Wessel

Carl Emil Wessel (15. januar 1831 i Helsingør – 22. maj 1867) var en dansk arkitekt og kunstner. På grund af sin tidlige død nåede han stort set kun at tegne Taarbæk Kirke, som blev bygget i 1863-1864.

Wessel var søn af etatsråd, kæmmerer ved Øresunds Toldkammer Christian Gerhard Wessel og Emilie Christine født Duche. Han skulle have gået den militære vej og blev i 1843 optaget i Landkadetkorpset; men af lyst til kunsten forlod han Kadetakademiet og gik (1847) over til Kunstakademiet, hvor han i 1851 blev elev på arkitekturskolen og i 1854 vandt den lille sølvmedalje. Samtidig havde han tegnet hos G.F. Hetsch og gennemgået murerlæren.

Derefter foretog han for egen regning en rejse til Tyskland, navnlig for at blive fortrolig med den gotiske arkitektur (1854-1855). I Regensburg, hvor han også studerede, blev han kendt med Julie Regine Hagen, der i 1856 blev hans kone. På samme tid som han ved privat arbejde søgte sit underhold for sig og sin familie, konkurrerede han til Akademiets medaljer og vandt i 1859 den store sølvmedalje, i 1861 den lille og i 1863 den store guldmedalje for opgaven Et Nationaltheater. Han blev derefter lærer ved arkitekturskolen. På Kunstakademiets store rejsestipendium rejste han i 1864 atter udenlands, denne gang væsentligst til Italien, Frankrig og Spanien, hvor den mauriske bygningskunst især fængslede ham. Da han i foråret 1867 vendte hjem fra denne Rejse, var det med nedbrudt helbred, og den 22. maj samme år bortrev en tyfusfeber den unge lovende kunstner, for hvem nu først en egentlig virkekreds skulle have åbnet sig.

Inden da havde han nået at tegne forlystelsesetablissementet Alhambra på Frederiksberg for Georg Carstensen (1857, nedrevet), Taarbæk Kirke for C.F. Tietgen, kaldet Skovkapellet (1863-64, inspireret af en kirke i Limerick), en kontorbygning i schweizisk stil for Tivoli (1866, nedrevet) og et projekt til kunstmuseum i Hamborg (sammen med Vilhelm Dahlerup).

Han udstillede på Charlottenborg Forårsudstilling 1854, 1861-62, 1864 og var repræsenteret posthumt på Raadhusudstillingen i København 1901. 

Wessels søn, J.H. Wessel, har tegnet Dragør Kirke i en stil inspireret af Taarbæk Kirke.

Kilder 
 www.rosekamp.dk

Arkitekter fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Helsingør
Ansatte ved Kunstakademiets Arkitektskole
Historicistiske arkitekter
Kirkearkitekter
Personer med tilknytning til Tivoli