kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ib Madsen (matematiker)

Ib Madsen (født 12. april 1942 i København) er en dansk matematiker, som siden 2008 har været professor i matematik ved Københavns Universitet.

Han er uddannet cand.scient. fra Københavns Universitet 1965 og PhD fra University of Chicago 1970. 1983-2008 var han professor ved Aarhus Universitet. Hans største forskningsinteresser er algebraisk og geometrisk topologi. I 2002 lykkedes det Madsen og Michael Weiss at bevise Mumfords formodning (om kohomologien af stabile afbildningsklassegrupper).

Han er medlem af Kungliga Vetenskapsakademien.

Kilder 
 Ib Madsens CV (PDF)
 Ib Madsen på Den Store Danske

Matematikere fra Danmark
Professorer fra Københavns Universitet
Ansatte ved Aarhus Universitet
Personer fra København
Medlemmer af Kungliga Vetenskapsakademien
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Alumni fra Københavns Universitet
Holger Schwarz-Nielsen

Holger Schwarz-Nielsen (12. april 1889 på Frederiksberg – 14. august 1978) var en dansk officer og kammerherre.

Han var søn af ritmester, statskonsulent J.C.A. Schwarz-Nielsen og hustru Mathilde f. Jensen, blev student fra Vestre Borgerdydskole 1907, sekondløjtnant 1910 og premierløjtnant ved 1. regiment samme år, forsat til Den Kongelige Livgarde 1917, kaptajn 1920, tjenstgørende ved Hærens Officersskole 1922-26. Schwarz-Nielsen var kompagnichef ved 5. bataljon 1926-27, blev atter forsat til Livgarden 1927, oberstløjtnant 1932, chef for 3. livgardebataljon og slutteligt oberst og chef for Livgarden 1941. Han tog afsked fra Hæren 1946 og var tjenstgørende kammerherre hos H.M. Dronning Alexandrine 1948-52. Schwarz-Nielsen var Kommandør af Dannebrogordenen, Dannebrogsmand, modtog Hæderstegnet for god tjeneste ved Hæren og en række udenlandske ordener.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974

Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kammerherrer fra Danmark
Officerer fra Danmark
Kommandører af Dannebrog
Danskere i 1900-tallet
Personer fra Frederiksberg
Holger
Studenter fra Københavns Åbne Gymnasium
Justus Schwensen

Justus Schwensen (28. november 1893 i København – 14. december 1976) var en dansk godsejer.

Han var søn af proprietær Holger Fangel Schwensen (død 1910) og hustru Anna f. Hillisøe (død 1937), blev student fra Frederiksborg Statsskole 1911 og tog filosofikum 1912. Schwensen blev uddannet til landmand som elev og forvalter på større gårde, blev løjtnant i Den Kongelige Livgarde 1916, var ejer af Nørlykkegården 1919-21, forpagter af Arnakkegård 1920 og slutteligt ejer 1927-73.

Schwensen var Ridder af Dannebrog, formand for udtørringsselskabet Svinninge Vejle 1927-51; medlem af bestyrelsen for Holbæk Amts økonomiske Selskab 1942-73, for Hotaco A/S, Holbæk 1954-71 og for Motorfabriken Bukh 1954-73, formand 1962-73; næstformand og formand i Landmandsbanken, Holbæk 1950-61, medlem af bankens delegation 1961-73; medlem af direktionen 1955 og bestyrelsen 1955-71 for Nordvestsjællands Elektricitetsværk; landbrugskyndig rådgiver for Holbæk Byråd 1937-58 og medlem af bestyrelsen og rådgiver for Tanganyika Planting Company Ltd. 1951-73.

Han blev gift 22. maj 1920 med Louise Kissmeyer (30. maj 1891 på Færøerne – 1973), datter af distriktslæge Carl Kissmeyer (død 1897) og hustru Christiane f. Jensen (død 1956).

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974

Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Godsejere fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Officerer fra Danmark
Personer fra København
Danskere i 1900-tallet
Erhvervsfolk fra Danmark
Stephan Middelboe

Stephan Middelboe henviser til:

 Stephan Middelboe (biskop) (1730-1811) – dansk-norsk biskop
 Stephan Middelboe (søofficer) (1802-1856) – dansk søofficer
Eigil Jørgensen

Eigil, Ejgil og Ejgill Jørgensen er navne på flere personer:

 Eigil Jørgensen (officer) (1865-1937) – dansk officer
 Ejgil Jørgensen (1909-1994) – dansk malermester
 Eigil Jørgensen (1913-1985) (1913-1985) – dansk direktør
 Eigil Jørgensen (diplomat) (1921-2014) – dansk diplomat og direktør for Udenrigsministeriet
 Ejgill Jørgensen (1910-1975) – dansk revisor
Bernhard Middelboe

Bernhard Middelboe henviser til:

 Bernhard Middelboe (søofficer) (1768-1825) – dansk søofficer
 Bernhard Middelboe (maler) (1850-1931) – dansk maler
Bernhard Middelboe (søofficer)

Bernhart (Bernhard) Ulrich Middelboe (16. november 1768 i Aarhus – 25. oktober 1825 i København) var en dansk søofficer. Han var søn af biskop Stephan Middelboe, far til søofficeren Stephan Middelboe og farfar til maleren Bernhard Middelboe.

Middelboe blev volontærkadet i Marinen 1778, kadet 1782, sekondløjtnant 1789, premierløjtnant i 1796, kaptajnløjtnant i 1804 og kaptajn i 1810. I 1815 erholdt han afsked (fra 1816 med titel af kommandørkaptajn). Han var i hollandsk tjeneste i 1793-95, hvorfra han vendte syg hjem. Han gjorde derefter tjeneste ved den glückstadtske ekvipage og var derefter ansat ved indrulleringen i Aabenraa. Han kommanderede skonnerten Den Aarvaagne i Caribien (daværende Vestindien) i 1799 og var i kamp mod en engelsk kaper. 

Efter sin hjemkomst blev Middelboe beordret til indrulleringen i Randers. I slaget på Reden den 2. april 1801 var Middelboe chef for stykprammen Søhesten. I kampen blev 25 af hans 74 besætningsmedlemmer dræbt, og 22 blev såret. I et forsvar mod tre fregatter og nogle brigger måtte han overgive sig for overmagten. Under Københavns bombardement i 1807 var han chef for batteriet Prøvestenen. Da han ved reduktionen af forsvaret i 1815 var blevet afskediget, købte han landejendommen Pedersdal på Amager og bosatte sig der. 

Middelboe mistede sit hus og alle ejendele under Københavns bombardement og fik derfor i 1808 et lån på 500 rigsdaler, så kan kunne forsørge sin familie og husstand, som bestod af 11 personer. Alligevel døde han i temmelig trange kår. Han var gift med Magdalene f. Foersom (født i Øster Lindet 1. juli 1773, død i Ribe 23. december 1861), datter af provst Christian Foersom og enke efter konsumtionsinspektør P. Buch i Viborg. Han er begravet på Holmens Kirkegård. Det Kongelige Bibliotek og Forsvarets Bibliotek har portrætter af Middelboe.

Kilder 

 
 T.A. Topsøe-Jensen og Emil Marquard, Officerer i den dansk-norske Søetat 1660-1814 og den danske Søetat 1814-1932, bind 2, København: H. Hagerups Forlag 1935, s. 188-189.

Søofficerer fra Danmark
Bernhard 01
Personer i Englandskrigene fra Danmark-Norge
Personer fra Aarhus
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Landmænd fra Danmark
Stephan Middelboe (biskop)

Stephan Middelboe (født 22. september 1730 i Sogndal, død 1. december 1811) var en dansk-norsk biskop. Han var far til søofficeren Bernhard Middelboe.

Stephan Middelboe var søn af handelsmanden Oluf Amundsen Middelboe og Magdalene Marie, født Hindsholm. Han blev student fra Bergens Skole i 1751 og tog sin attestats i 1755. Året efter blev han personel kapellan (præst) i Askevold (Bergens Stift) hos senere biskop Frederik Arentz. Efterfølgende var Middelboe i en kort tid hjælpepræst hos stiftsprovst Bützow i København. Han blev feltpræst i 1762 og sognepræst i Askevold i 1763.

Middelboe giftede med Marie Kirstine Bildsøe, den ældste datter af dr. theol. P.M. Bildsøe. Som biskop lykkedes det P.M. Bildsøe at få Middelboe til Aarhus som provst og sognepræst ved Vor Frue Kirke i 1766. Stephan Middelboe havde hans virke her igennem 15 år, indtil han i 1781 blev stiftsprovst i Ribe og senere i 1786 biskop. I 1779 blev han tildelt en teologisk doktorgrad ved Københavns Universitet i anlednings af universitets 300 års jubilæum.

Syv måneder efter hans første hustrus, Marie Kirstine Bildsøe, død den 2. februar 1807 giftede den 77-årige biskop sig med Georgine Grubbe Kaas (1760-1835), som var datter af kommandørkaptajn Malte Kaas. Georgine Grubbe Kaas havde været hofdame hos de russiske prinsesser i Horsens. På grund af sin høje alder blev Stephan Middelboe afskediget som biskop i 1811.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Biskopper over Ribe Stift
Stephan 01
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Stephan Middelboe (søofficer)

Stephan Middelboe (født 8. marts 1802 i København, død 16. juli 1856 i Ottensen) var en dansk søofficer og søn af Bernhard Middelboe.

Stephan Middelboe blev 1813 kadet i Marinen, vandt 1821 Gerners Medalje, blev sekondløjtnant 1823, var 1824-25 med korvetten Najaden til Vestindien, blev premierløjtnant 1832 og holdt året efter afsked som kaptajnløjtnant, idet han samtidigt blev ansat som navigationseksaminator for Slesvig og Holsten med bopæl i Tønning. Efter egen begæring blev han ansat som reserveløjtnant i Marinen under Treårskrigen 1848-50 og gjorde tjeneste på kanonbådene, hvor han blev såret under kanonbådens beskydning af Fredericia. 6. oktober 1852 blev han Ridder af Dannebrog.

Som ung officer studerede han særlig matematik; 1833 blev han ansat som auskultant i  Konstruktions- og Regeringskommissionen, men afgik kort efter igen. Som navigationseksaminator blev han kort før sin død tildelt titlen generalkrigskommissær. I sine sidste leveår var hans helbred svagt, hvorfor han jævnlig måtte foretage rejser til tyske badesteder. Stephan Middelboe er forfatter af navigationsvidenskabelige skrifter, blandt andet Haandbog for den praktiske Navigatør (1843).

Han blev gift 1835 med Johanne f. Thor Straten (1807-1861), datter af borgmesteren i Flensborg Johann Jacob Thor Straten og Anna Maria f. Rønnenkamp.

Det Kongelige Bibliotek og Forsvarets Bibliotek har portrætter af Middelboe.

Kilder 

 
 T.A. Topsøe-Jensen og Emil Marquard, Officerer i den dansk-norske Søetat 1660-1814 og den danske Søetat 1814-1932, bind 2, København: H. Hagerups Forlag 1935, s. 190-191.

Søofficerer fra Danmark
Stephan 02
Krigskommissærer fra Danmark
Personer i Treårskrigen fra Danmark
Personer fra København
Danskere i 1800-tallet
Faglitterære forfattere fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Modtagere af Gerners Medalje
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Eigil Jørgensen (diplomat)

Eigil Jørgensen (26. februar 1921 i Hulemølle, Allerslev Sogn - 5. december 2014) var en dansk ambassadør, departementschef og diplomat, bror til Erling Jørgensen.

Jørgensen var søn af gårdejer, senere undervisningsminister Jørgen Jørgensen (1888-1974) og Ester Frandsen (1893-1976) og voksede op i et politisk domineret hjem, som også var præget af grundtvigianismen. Han blev student (privat dimitteret) 1941 og cand.polit. 1947 fra Københavns Universitet.

Eigil Jørgensen blev dernæst sekretær i Handelsministeriet og blev 1949 sendt som attaché (fra december 1952 med titel af økonomisk sekretær) til Danmarks ambassade i Washington D.C. I april 1953 blev Jørgensen sekretær i Udenrigsministeriet og i oktober 1956 ambassadesekretær ved den danske NATO-repræsentation i Paris. Fra april 1959 var han tilbage til tjeneste i Udenrigsministeriet, først som fuldmægtig, senere som kontorchef i den økonomisk-politiske afdelings 1. kontor, men overgik fra 1. januar 1965 overgik til Statsministeriet som departementschef og statsrådssekretær.

Statsminister Jens Otto Krag ønskede, at Jørgensen skulle omforme Statsministeriet til et sekretariat, der kunne assistere statsministeren i hans egenskab af regeringsleder for derigennem at styrke koordinationen af regering og centraladministration. Efter at have bestredet denne stilling i otte år blev Jørgensen i januar 1973 Danmarks ambassadør i Bonn, Vesttyskland og leder af militærmissionen i Berlin. Allerede 1. februar 1974 blev Jørgensen dog kaldt tilbage og udnævnt til direktør for Udenrigsministeriet, fordi den hidtidige direktør, Torben Rønne, pludselig døde i oktober 1973. I løbet af Eigil Jørgensens næsten tiårige tid som leder, der varede til 1983, var det hans vigtigste opgave at tilpasse Udenrigsministeriet til Danmarks nye rolle som medlemsland i EF. Derudover var det i Jørgensens tid, at ministeriet for første gang siden 1941 blev samlet på én adresse i det store bygningskompleks på Christianshavn tegnet af Halldor Gunnløgsson.

Derpå blev Jørgensen atter dansk ambassadør i Washington D.C., hvilket han var indtil 1989.

Eigil Jørgensen blev den 3. marts 1953 (gift på De Vestindiske Øer) gift med korrespondent Alice Saurbrey (født 17. december 1926 i København), datter af grosserer Bent Emil Saurbrey (1898-1936) og lærer Emmerentze Kragh, f. Petersen (1893-1929).

Han blev Ridder af Dannebrogordenen 1962, Ridder af 1. grad 1965, Kommandør 1971, Kommandør af 1. grad 1976 og fik Storkorset ved sin afgang 1989. Han bar også en række udenlandske ordener.

Kilder 
 Biografi i Dansk Biografisk Leksikon, 3. udgave

Eksterne henvisninger 
 

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Storkors af Dannebrog
Ambassadører fra Danmark
Departementschefer i Udenrigsministeriet
Departementschefer i Statsministeriet
Økonomer fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Poul Mathias Bildsøe

Poul Mathias Bildsøe (15. februar 1710 i Kettinge – 27. juli 1777) var en dansk biskop. 

Han blev født i Kettinge på Lolland, hvor hans far, Laurids Bildsøe, var præst. Hans mor, Anna Sophie (født Lund), var en præstedatter fra Falster. I 1726 blev han student, og da han i 1730 havde bestået sin teologiske embedseksamen (daværende attestats), blev han, trods sin lave alder, rektor i Svendborg. 

I 1736 blev han sognepræst i Torkilstrup og Lillebrænde på Falster, men allerede to år efter blev han forflyttet til København. Der havde han sit virke som sognepræst igennem 26 år ved fire forskellige kirker:
Garnisons Kirke ved Sankt Annæ Plads indtil 1754
Helligåndskirken ved Amagertorv indtil 1757
Sankt Nicolai Kirke (i dag Nikolaj Kunsthal) på Nikolaj Plads indtil 1759
Holmens Kirke ved Holmens Kanal indtil 1764 

I 1752 fik han tildelt en teologiske doktorgrad for en afhandling om Brevet til Philemon, og i 1764 blev han udnævnt til biskop over Aarhus Stift; et embede han beholdt indtil sin død den 27. juli 1777. 

Foruden nogle mindre eksegetiske fortolkninger har han kun udgivet enkelte prædikener, men flere af hans prædiken-dispositioner blev trykt i den københavnske Adresseavis.

Poul Matthias Bildsø var i løbet af sit liv gift fire gange:
 I 1737 med Marie Christiane Ernst (død 1738), datter af en købmand og rådmand i Svendborg
 I 1739 med Anne Marie Fjeldsted (død 1756), datter af justitsråd og stadshauptmand Michael Fjeldsted i København
 I 1757 med Elisabeth Sophie Hagerup (død 1773), datter af biskop Eiler Hagerup den ældre i Trondhjem
 I 1775 med Sophie Elisabeth Nørkencrone, datter af generalmajor Christian Nørckencrone

Kilder 

 

Biskopper over Århus Stift
Danskere i 1700-tallet
Personer fra Lolland
Skolefolk fra Danmark
Erling Jørgensen (embedsmand)

Erling Jørgensen (13. januar 1931 i Lejre – 15. december 1990) var en dansk embedsmand, bror til Eigil Jørgensen.

Jørgensen var søn af gårdejer, senere undervisningsminister Jørgen Jørgensen (1888-1974) og Ester Frandsen (1893-1976) og voksede op i et politisk domineret hjem, som også var præget af grundtvigianismen. Han blev student fra Roskilde Katedralskole 1950 og cand.polit. 1956 fra Københavns Universitet.

Dernæst blev Jørgensen sekretær i det statistiske departement 1956, forskningsleder i Socialforskningsinstituttet 1963, kontorchef i Danmarks Statistik 1969, afdelingschef fra 1973. Samme år blev han formand for regeringens centrale uddannelsesråd. 1975 afløste Jørgensen Erik Ib Schmidt som departementschef i Finansministeriet, hvor han hentede Jørgen Rosted ind som økonom. I foråret 1988 blev Erling Jørgensen udnævnt til en direktørpost i Den Europæiske Investeringsbank i Luxembourg og blev afløst af Hans Würtzen. Erling Jørgensen døde allerede 1990.

Han gennemførte undervisning på Københavns Universitet 1957-70, var censor ved Handelshøjskolen i København fra 1965 og ved Københavns Universitet fra 1970.

Han blev gift 5. september 1953 med Kirsten Jørgensen.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974 
 Finansministeriet 1848-1998 

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Departementschefer i Finansministeriet
Økonomer fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Alumni fra Københavns Universitet
Skjærhalden

Skjærhalden (uofficielle navne: Skjærhallen, Skjærhollen) er en  by på Kirkøy i Hvaler kommune i Viken fylke i Norge, med  666 indbyggere per 1. januar 2011. Byen er administrationscenter for Hvaler kommune.

Om sommeren er Skjærhalden et populært feriested. I julen, til påske og flere gange om sommeren går der færge til Strömstad med færgen Vesleø II.

I Skjærhalden blev der i 2000 rejst en buste af den kendte norsk-canadier Henry A. Larsen, som voksede op på naboøen Herføl.

Galleri

Eksterne henvisninger 

 

Vikens geografi
Hvaler kommune
Ignition

Ignition er det andet studiealbum fra det amerikanske punk-rock band The Offspring. Det er det andet Offspring album produceret af Thom Wilson, og det blev udgivet den 16. oktober 1992 af Epitaph Records, hvilket blev bandets første udgivelse på dette pladeselskab.

Albummet blev udgivet under den alternativ rock og grunge-æra, men albummet bragte kun bandet en lille succes i Southern California. "Kick Him When He's Down" blev udgivet som en salgsfremmende singe i 1995, efter at bandet var steget i popularitet.

Udgivelse og modtagelse 
Ignition blev udgivet af Epitaph Records den 16. oktober 1992. The Offspring opnåede en lille succes i den sydlige region af Californien, hovedsagelig inden for San Diego, Orange County og Los Angeles (hvor albummet blev indspillet). Der blev ikke udgivet nogle musikvideoer til Ignition, "Kick Him When He's Down" blev udgivet som en airplay-single i 1995. Bandet blev overrasket af albummets salg, som på daværende tidspunkt overgik 1 million solgte eksemplarer på verdensplan. Ignition blev certificeret Guld den 22. januar 1996, næsten to år efter udgivelsen af Smash.

Albummet har fået generelt gode anmeldelser i årene siden udgivelsen og flere korrekturlæsere har anset Ignition som et af bandets bedste album. I oktober 2011 blev albummet placeret som nummer to (mellem Alice in Chains' Dirt og Bad Religions Generator) på Guitar World magasinets top ti liste over guitar album fra 1992.

Den 17. juni 2008 genudgav Epitaph Records Ignition (sammen med Smash) i remasterede form. Den samme dag udkom bandets nye album også, Rise and Fall, Rage and Grace.

Trackliste

Noter

Eksterne henvisninger 
 

Album fra 1992
Punkalbum
Offspring-album
MV Rachel Corrie

MV Rachel Corrie er et motorskib (coaster), der drives af Free Gaza Movement og bruges til humanitære opdrag. Skibet er opkaldt efter Rachel Corrie, der blev dræbt af en israelsk pansret bulldozer i 2003, da hun forsøgte at beskytte et palæstinensisk hjem fra ulovlig nedrivning. Skibet blev bygget af J.J. Sietas i Hamborg i 1967, og har haft navnene Carsten, Norasia Attika, Manya og Linda. Skibet er registreret i Phnom Penh i Cambodja siden 2005 og blev købt på auktion af Free Gaza Movement i 2010, efter at skibet og besætningen var blevet efterladt af de tidligere ejere, der gik konkurs.

31. maj 2010 sejlede Rachel Corrie med kurs for den belejrede Gaza-striben for at levere forsyninger. Trods gentagne opfordringer fra irske regering og andre, om at skibet måtte komme frem, blev skibet bordet af Israel i internationalt farvand 5. juni.

Kilder 

Fragtskibe
Rachel Corrie Foundation for Peace and Justice

Rachel Corrie Foundation for Peace and Justice er en amerikansk menneskerettighedsorganisation i Olympia, Washington, der blev grundlagt for at fremme græsrodsbevægelse der arbejder for menneskerettigheder, fred og social, økonomisk og miljømæssig retfærdighed i Rachel Corries ånd. Organisationen blev grundlagt af Corries forældre i 2003, og har udmærket sig i spørgsmål vedrørende situationen i Palæstina.

Referencer

Eksterne lenker 
 Rachel Corrie Foundation for Peace and Justice

Menneskerettigheder
Fonde (stiftelser)
Organisationer fra USA
Frode Jørgensen

Frode Severin Jørgensen (11. januar 1903 i København – 4. november 1988 sammesteds) var en dansk stadsarkitekt.

Uddannelse 
Han var søn af købmand Sophus Jørgensen (død 1919) og hustru Johanne f. Hansen (død 1924), blev student fra Efterslægtselskabets Skole 1921, fik afgang fra Det tekniske Selskabs Bygningsskole 1925 og blev uddannet arkitekt på Kunstakademiets Arkitektskole 1925-29. Han var medarbejder hos arkitekt P.V. Jensen Klint og professor Kay Fisker og arbejdede i årene 1923-33 en del med teaterkunst, herunder aktivt med teater og filmdekoration. Jørgensen beskæftigede sig således 1925-26 med teaterdekoration og -teknik i Berlin hos Jessner, Max Reinhardt og Piscator, var på ophold på Bauhaus i Dessau 1927-28 og var senere i Paris.

Karriere 
Han blev ansat i Stadsarkitektens Direktorat under Københavns Kommune 1928. Frode Jørgensen blev afdelingsarkitekt 1951, vicestadsarkitekt 1967 og var stadsarkitekt 1969-73.

Som stadsarkitekt er han især kendt for forbilledlig grafik og design, og meget elegant gadeinventar blev formgivet i hans periode som stadsarkitekt, f.eks. affaldskurve, cykelstativer, kiosker, skilte. Ud over en række markante hospitalsopgaver var tilsynsopgaver som f.eks. Thorvaldsens Museum, noget der optog ham meget. 

Han var medlem af en række udvalg og kommissioner, bl.a. inden for Akademisk Arkitektforening (konkurrenceudvalg, udstillingsudvalg, byggeudstillingens administrationsudvalg m.v.), Landsforeningen Dansk Kunsthåndværk, Kunstnersamfundets arkitektjury, Charlottenborgs udstillingsudvalg samt endvidere i forbindelse med talrige opgaver under Københavns Kommune og staten. Han var medlem af bedømmelseskomiteer, bl.a. ved internordiske sygehuskonkurrencer. 

Jørgensen var medlem af Det Kongelige Teaters programredaktion 1948-66. Han modtog uddelinger til studierejser fra De Bielkeske Legater 1927, K.A. Larssens og Hustru L.M. Larssens født Thodbergs Legat 1933 og blev tildelt Knud V. Engelhardts Mindelegat 1940. Han modtog også flere gange Akademiets stipendier.

Jørgensen blev gift 7. oktober 1962 med Rigmor Margrethe Holmboe Valentin Jensen (4. marts 1910 i Nykøbing Falster – 27. juni 1987 i København), datter af købmand Valentin Jensen (død 1932) og hustru Beta f. Holmboe (død 1964).

Værker 
 Lersø Park Hospital (1956-62, nu afdeling i Bispebjerg Hospital)
 Pavillon på Sct. Hans Hospital, Roskilde
 Tuberkulosestation, Ingerslevsgade, Vesterbro
 Fornyelse af pladser og torve
 Ændret gader til fodgængerstrøg
 Arbejder inden for skrift, grafik, industriel formgivning og gadeinventar

Kilder 
 
 Kraks Blå Bog 1974

Eksterne henvisninger 
 

Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Stadsarkitekter i København
Arkitekter fra Danmark
Personer fra København
Modernistiske arkitekter
Danskere i 1900-tallet
Designere fra Danmark
My Name Is Rachel Corrie

My Name Is Rachel Corrie er et skuespil baseret på dagbøger og breve fra Rachel Corrie, en amerikansk fredsaktivist, der blev dræbt af en israelsk pansret bulldozer i Gazastriben i 2003, mens hun prøvede at beskytte et palæstinensisk hjem fra ulovlig nedrivning. Stykket blev redigeret og instrueret af Alan Rickman, med assistance fra The Guardians journalist Katharine Viner. Det havde premiere på Royal Court Theatre i London i 2005, og vandt adskillige britiske teaterpriser. Det er vist i en række teatre i flere lande. Skuespillet er også udgivet i bogform.

Kilder

Skuespil fra England
Skuespil fra 2005