kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Grignardreaktion

En Grignardreaktion er en kemisk reaktion, der involverer det såkaldte Grignardreagens. Reaktionen, såvel som reagenset, er opkaldt efter den franske forsker Victor Grignard, som opdagede det. Victor Grignard modtog nobelprisen i 1912 for opdagelsen.
 
Grignardreagenset består organiske alkyl- eller aryl-magnesium-halider, og har den generelle form R-Mg-X eller Ar-Mg-X, hvor R er en alkylgruppe, Ar en arylgruppe og X et halogen.

Grignardreaktionen bruges i synteser hvor målet er at sætte alkyl- eller arylgrupper på andre molekyler.

Fremstilling 

Grignardreagenset dannes ved at tilsætte metallisk magnesium til en opløsning af et alkylhalid i et tørt aprotisk solvent, som fx æter eller tetrahydrofuran. Ved den reaktion der sker, som kan være ret voldsom, indsættes et magnesiumatom i alkylhalidet således at det sidder mellem alkylgruppen og halogenatomet.

Reaktioner 
Grignardreagenset er meget reaktivt, og bruges i en lang række kemiske reaktioner.

Reaktion med carbonylgrupper 
Ved reaktion med organiske forbindelser der indeholder carbonylgrupper kan Grignardreaktionen bruges til at fremstille både primære, sekundære og tertiære alkoholer. Ved reaktion med estere eller amider kan der dannes henholdsvis aldehyder og ketoner, og ved reaktion med CO2 dannes en carboxylsyre.

Reaktion med andre stofklasser 
Ved reaktion med peroxider dannes alkoholer, og med S8 dannes thioler.
Man kan også fremstille aminer ved reaktion med iminer, eller ketoner ved reaktion med en nitril.

Reaktion med vand 
Ved reaktion med vand ødelægges Grignardreagenset, og det er derfor vigtigt at der ikke er vand tilstede under reaktionen med andre forbindelser. Derfor foregår reaktionen bedst i en vandfri og inert, dvs. kemisk inaktiv, atmosfære. Denne kan f.eks. være nitrogen eller argon.
Imidlertid kan denne egenskab ved grignardreagenset også være til nytte. Det går nemlig i stykker på en sådan måde at halogenatomet bliver erstattet af et brintatom, og man fjerner derved halogenet fra forbindelsen.

Kemiske reaktioner
Hvidbjerg (Struer Kommune)

Hvidbjerg er en stationsby i Thy med , beliggende i Hvidbjerg Sogn på halvøen Thyholm. Byen ligger i Struer Kommune og hører til Region Midtjylland.

I Hvidbjerg ligger Hvidbjerg Kirke med en altertavle sammensat fra fire forskellige historiske perioder. Desuden findes en bemærkelsesværdig hængende figur, Jonas og Hvalen, i kirkens skib.

Før 2007 var byen den største i Thyholm Kommune og hovedsæde for kommunekontoret.
Hvidbjerg Bank har hovedsæde i byen.

Historie 
Hvidbjerg landsby bestod i 1682 af 13 gårde og 15 huse med jord. Det samlede dyrkede areal udgjorde 428,3 tønder land skyldsat til 63,37 tønder hartkorn. Dyrkningsformen var græsmarksbrug (limfjordssystemet).

I 1875 beskrives byen således: "Hvidbjerg med Kirke og Præstegaard".

I 1882 anlagdes jernbanen fra Struer til Thisted med station i Hvidbjerg, og hurtigt voksede en lille stationsby frem.

Omkring århundredeskiftet blev byen beskrevet således: "Hvidbjærg med Kirke, Præstegd., Skole, Missionshus (opf. 1884), Apotek, Distriktslægebolig, Sparekasse for H.-Lyngs Pastorat (opr. 11/12 1870; 31/3 1898 var Sparernes Tilgodehav. 335,187 Kr., Rentef. 4 pCt., Reservefonden 9638 Kr., Antal af Konti 911), Gæstgiveri, Købmandsforretninger, Bryggeri, Haandværkere, Markedsplads (Marked i Apr. og Okt.), Fællesmejeri, Jærnbane-, Telegraf- og Telefonstation samt Postekspedition".

I 1906 havde Hvidbjerg 472 indbyggere, i 1911 598 og i 1916 659 indbyggere. Hvidbjerg Bank blev etableret i 1912.

Hvidbjerg fortsatte sin udvikling i mellemkrigstiden: indbyggertallet var i 1916 712, i 1921 767, i 1925 757, i 1930 757, i 1935 801 indbyggere og i 1940 785 indbyggere.

Også efter 2. verdenskrig fortsatte Hvidbjerg sin rolige befolkningsudvikling: indbyggeratallet var i 1945 902 indbyggere, i 1950 906, i 1955 917, i 1960 978 indbyggere, i 1965 946 indbyggere.

Noter

Litteratur 
 Karl-Erik Frandsen: Vang og tægt. Studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83 (Bygd 1983), 
 Henrik Pedersen: De danske Landbrug fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688. Udgivet efter hans Død paa Bekostning af Carlsbergfondet (København MCMXXVIII; Reprotryk for Landbohistorisk Selskab, København 1975), 

Byer i Struer Kommune
Byer og bydele med genforeningssten
Den Jødiske Brigade

Den Jødiske Brigade (Engelsk: Jewish Brigade) var den eneste militære enhed af sin art i britisk tjeneste under 2. verdenskrig. Den Jødiske Brigade var  frivillig og bestod hovedsagelig af jøder fra mandatområdet i Palæstina. Etableringen af brigaden var resultatet af hårdt arbejde af jøderne i Palæstina og zionistbevægelsen.

Det specielle ved brigadens oprettelse var, at den zionistiske organisation på den ene side var i opposition til briterne, som var travlt optaget af at forhindre jøder i at komme ind i Palæstina, og på den anden side naturligt nok måtte være i opposition til de tyske nazister, som i Europa var i færd med at igangsætte Holocaust.

Briterne havde i Hvidbogen af 1939 gjort klart, at de ikke længere sympatiserede med ideen om en jødisk stat i Palæstina og gjorde nu i stedet alt, hvad de kunne for at komme araberne i møde. At palæstinensiske jøder derfor meldte sig i britisk uniform var et simpelt spørgsmål om, hvad der var værst: den britiske kolonialisme eller den tyske nazisme. Og stillet over for det valg fandt mange jøder, at der ikke var så meget at tænke over. Der foregik et omfattende tysk-nazistisk samarbejde med de arabiske lande, og Adolf Hitler havde lovet Stormuftien af Jerusalem, at såfremt det endte med en tysk sejr, ville hele den jødiske befolkning i Palæstina blive udslettet.

Winston Churchill pressede på for oprettelsen af Den Jødiske Brigade, som blev indrulleret i The East Kent Regiment, "The Buffs". De kompagnier var igen en del af tre infanteribataljoner i det nyligt oprettede Palestine Regiment. Den Jødiske Brigade blev en kampenhed med ret til at benytte Davidstjernen på emblem og fane.

Efter en træningslejr i Egypten deltog de omkring 5.000 palæstinensiske jøder i Den Jødiske Brigade i bl.a. de sidste kampe på den italienske front under kommando af den canadisk fødte brigadegeneral Ernest Benjamin. I maj 1945 blev brigaden flyttet til det nordøstlige Italien, hvor den for første gang mødte Holocaustoverlevende. I sommeren 1946 besluttede de britiske myndigheder at opløse brigaden, hvorfra de fleste nu strømmede over i de forskellige jødiske forsvarsforbund som Haganah og Irgun, som efter uafhængighedserklæringen i 1948 dannede Israel Defence Forces (IDF).

2. verdenskrig
Jødedom
Palæstina
Israels historie
Etableret i 1944
Ophørt i 1946
PTHC

PTHC er en forkortelse for PreTeen HardCore, dvs. pornografisk materiale med personer under 13 år, og dermed børneporno. Forkortelsen PTHC er en forkortelse der har til formål at maskere det ulovlige og krænkende indhold for øvrigheden, så pædofile diskret kan dele filerne med hinanden. Indgår forkortelsen i et filnavn er det således sandsynligt at filen indeholder børneporno.

Eksterne links  
 Red Barnets side om børneporno 

Pornografi
Slang
Guldborg

Guldborg er en lille havneby placeret på både Lolland og Falster. Samlet har byen , ca. 500 på Lolland, og knap 100 på Falster. Det særlige ved byen er, at den er beliggende på det smalleste sted mellem de to øer, hvilket har navngivet farvandet "Guldborg Sund". De to bydele forbindes af Guldborgbroen.

Byen ligger i Guldborgsund Kommune som hører til Region Sjælland.

I en tidligere æbleplantage 1 km fra havnen ligger den mere end 50 år gamle campingplads, Guldborg Camping. Pladsen er siden 2014, hvor nye ejere kom til, gennemmoderniseret og udvidet.

Kendte personer fra Guldborg 
 Mads Kruse Andersen - Dansk olympisk mester i roning 2008

Kilder

Galleri 

Byer på Falster
Byer på Lolland
Byer i Guldborgsund Kommune
Havnebyer i Danmark
Olsker

Olsker (udtales med langt "O") er et meget lille bysamfund i Olsker Sogn på det nordlige Bornholm. 

Den er kendt for en af Bornholms fire rundkirker: Sankt Ols Kirke, den store antikvitetshandel, behandlingshjemmet Sct. Ols. Olsker havde tidligere en Brugsforretning og en mølle - Bakkemøllen - der som en af de sidste møller producerede brødmel. 

Frem til kommunesammenlægningen på Bornholm pr. 1. januar 2003 eksisterede Olsker Centralskole for elever fra Olsker sogn - inkl. Tejn. Skolen havde klassetrin fra børnehaveklassen til 7. klasse, hvorefter eleverne fortsatte på Allinge-Sandvig Borgerskole. Ved kommunesammenlægningen blev skolen nedlagt, men er fortsat skole - Kildebakkeskolen - for elever med særlige behov. 

Olsker havde og har desuden en række mindre håndværkervirksomheder. 

Lokaliteter på Bornholm
Nylars

Nylars er en by med  på det sydlige Bornholm 8 km vest for Aakirkeby og 8 km øst for Rønne. Byen ligger i Bornholms Regionskommune, der hører til Region Hovedstaden.

Nylars hører til Nylarsker Sogn. Nylars Kirke, der er en af Bornholms fire rundkirker, ligger lige nordøst for byen.

Historie 
I 1899 blev Nylars beskrevet: "Nylars Kirke, nær ved Landevejen, og i Nærheden Præstegaarden og Skolen (Kirkeskolen), den sidste ved Landevejen; desuden søndre Skole; to Møller."

Jernbanen 
Nylars fik trinbræt på Rønne-Nexø jernbanen (1900-68). Selvom det kun var et trinbræt, var der læssespor med sporskifte i begge ender. Trinbrættets læskur er ikke bevaret, men gennem byen går der en asfalteret sti, som med få afbrydelser følger banens tracé fra Robbedale til øst for Lobbæk.

Samlingshuset 
I 1901 fik Nylars et "samlingshus" – det var ofte betegnelsen for et forsamlingshus, der udsprang af afholdsbevægelsen, og huset havde spiritusforbud i begyndelsen. Dets formål var "ved kristelige og folkelige foredrag, oplæsning, sang, gymnastik og deslige at fremme udviklingen af en god, dygtig og åndeligt vågen slægt". Komedier og maskerader måtte ikke afholdes i huset. Bestyrelsen kunne en gang imellem tillade selskabelige sammenkomster, men kun til sluttede selskaber og ikke på lørdage og søndage, så det var ikke husets hovedformål at skaffe selskabslokaler til sognets beboere.

Præst og lærere benyttede huset gratis, skytteforeningen, sognerådet, afholdsforeningen og andre måtte betale. I 1902 blev den store sal udlejet 31 gange til gymnastik, 2 gange til dans, 2 gange til koncerter, 5 gange til brugsforening og mejeri, 30 gange til foredrag og 1 gang til årsmøde. Den lille sal blev benyttet til 11 sognerådsmøder, 18 foreningsmøder, 4 selskabelige sammenkomster, 1 privat møde, 7 foredrag og 2 bestyrelsesmøder. I alt blev huset altså benyttet 114 gange. I 1903 fik skolen lov til at benytte salen til gymnastik 1 time om dagen i sommerhalvåret. Bestyrelsen vedtog i 1910 at søge dansen begrænset.

Sidst i 1930'erne blev huset udvidet med 2 sognerådslokaler, bibliotek og en ny fløj til idrætsfolkene. I 1966 flyttede sognerådet til det nye alderdomshjem, og dets lokaler i Samlingshuset blev til møderum eller selskabslokaler. I 1969-70 opførte Nylars en "kvart" idrætshal inden den sammen med 4 andre kommuner skulle indgå i Aakirkeby Kommune ved kommunalreformen i 1970.

Nyvest Idrætsforening sparede bl.a. sammen med havnefester i Arnager, og med betydelig støtte fra kommunen blev den kvarte hal i 1983 udbygget til en hel. Hele komplekset hedder nu Nyvest Centret, og i den selvejende institutions bestyrelse sidder stadig repræsentanter for borgerforeningerne i Arnager, Lobbæk, Vestermarie og Nylars for at sikre, at Samlingshuset fortsat kan bruges som kulturhus.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 

 Fra Mark til Center. Et samlingshus i 100 år. – Samlingshusets jubilæumsskrift 2001
 Nyvest Idrætsforening
 Geodatastyrelsen: Høje målebordsblade 1842-1899 og lave målebordsblade 1901-1971

Byer på Bornholm
Elizabeth Arnold Hopkins Poe

Elizabeth Arnold Hopkins Poe (1787 – 8. december 1811) var skuespillerinde og mor til den amerikanske forfatter og digter Edgar Allan Poe. Hun blev født i England, hvor hun medvirkede i stykker i Londons udkantsområder. I 1796 emigrerede hun til Amerika med sin mor og bosatte sig i Boston.

Hun ligger begravet på kirkegården ved St. John's church i Richmond i Virginia, hvor der står monument til hendes ære. Det vides ikke med sikkerhed, hvor på kirkegården, hun ligger begravet.

Skuespillere fra USA
IF

IF eller if henviser til forskellige artikler:
 Idrætsforening – ofte forkortet IF i navne på idrætsforeninger
 if – en engelsk konjuktion der svarer til dansk hvis eller om
 If Skadeforsikring – et nordisk forsikringsselskab
 IF-båd – er en 26-fods sejlbåd
 I-faktoren – videnskabelig status bestemmelse
 Château d'If – slottet/fængsels-øen If nær Marseille, kendt fra bl.a. Greven af Monte Cristo.
Peter Townsend

Peter Wooldridge Townsend (født 22. november 1914, død 19. juni 1995) var staldmester for den britiske kong George 6. 1944–1952 og havde den samme stilling for dronning Elizabeth 2. 1952–1953. Townsend er mest kendt for sin ulykkelige romance med Prinsesse Margaret, som han ikke kunne indgå ægteskab med som fraskilt, og deres forhold skabte en del opmærksomhed i begyndelsen af 1950'erne. 

Townsend blev født i 1914 i Rangoon, Burma og uddannet på skolen Haileybury. Han gik ind i Royal Air Force i 1933 og fik træning ved Cranwell. Senere gjorde han tjeneste i RAF's træningsenhed og som flyinstruktør ved RAF Montrose. I 1937 udstationeredes han ved RAF Tangmere. I 1940, hvor han var blevet udnævnt til kaptajn, tilknyttedes han eskadrille 43. Han blev oberstløjtnant (engelsk titel: Wing Commander) ved RAF Hunsdon fra 1941 og ledende officer ved RAF Drew og eskadrille 611, der var en spitfire-enhed.

Townsend var en af de navnkundige piloter fra luftslaget om England og gjorde tjeneste igennem denne tid som ledende officer for eskadrille 85, der bestod af flytypen Hawker Hurricane, og han fortsatte med at lede denne enhed også efter at være blevet såret i kamp. 

Townsend blev senere leder af eskadrille 605, der var en natjager-enhed, og fik stabsuddannelse fra oktober 1942. I januar 1943 udnævntes han til ledende officer for RAF West Malling og forfremmedes til oberst i 1948.

I 1944 udnævntes han til midlertidig hofstaldmester for George 6, og udnævnelsen blev gjort permanent samme år. I denne stilling gjorde han tjeneste til 1953, hvor han blev æres-staldmester, en ærefuld titel, som han havde til sin død. I august 1950 blev han vicehovmester, hvorfra han flyttedes over som tilsynsførende for dronningemoderens hof i 1952. Han trak sig tilbage fra tjenesten ved hoffet året efter og var flyverattaché i Bruxelles i årene 1953 til 1956. 

Han var en af flere militære rådgivere for filmen Slaget om England i 1968.

Ægteskab 

17. juli 1941 giftede han sig med Rosemary Cecil Pawle (1921–2004), med hvem han fik to sønner, Giles (1942) og Hugo (1945). Ægteparret blev skilt i 1952, og denne skilsmisse kom til at forhindre hans forhold til prinsesse Margaret.

Han giftede sig senere med Marie-Luce Jamagne. 

Townsend døde i 1995 i Rambouillet, Frankrig. Sønnen Giles Townsend er præsident for "Cambridge Bomber and Fighter Society", og sønnen Hugo er gift med prinsesse Yolande.

Udmærkelser 
Townsend modtog ordenerne 
 CVO (1947).
 DSO (1941).
 DFC – med bjælke (1940).

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 Biografi på engelsk 

Officerer fra Storbritannien
Embedsmænd fra Storbritannien
Machal

Machal (Hebraisk: מח"ל) er et jødisk akronym, som betyder frivillige fra udenfor Israel (Hebraisk: מתנדבי חוץ לארץ, translitteration: Mitnadvei CHutz Laaretz) og bruges til at bekrive de jødiske og ikke-jødiske frivillige, som kæmpede i det israelske forsvar, men beholdt deres statsborgerskab fra deres oprindelsesland.

I årene 1947-49 deltog henved 3.500 unge mænd og kvinder fra 43 lande som frivillige på den jødiske side i det, der senere skulle kendes som Israels uafhængighedskrig. Først som indrullerede i de illegale jødiske undergrundshære, Haganah, Irgun eller Lehi, og efterfølgende som hvervede soldater i Israels officielle hær, Israel Defense Forces (IDF).

En beskeden del var trænede soldater, idet disse under 2. verdenskrig havde været i aktiv tjeneste enten i amerikanske eller canadiske uniformer, i Den Jødiske Brigade eller i andre afdelinger af De Allieredes hære. Disse frivillige blev ved ankomsten til det daværende Palæstina omgående udnævnt til officerer eller befalingsmænd.

Men den største del af de frivillige var aldeles uden militær erfaring. Ved ankomsten til fronten et par timer senere befandt disse unge mennesker sig midt i en blodig krig i kamp mod fem arabiske hære. Mens hovedparten af de 3.500 frivillige på israelsk side var amerikanere, briter, canadiere eller franskmænd, var 40 fra Danmark.

Fem af danskerne var kvinder og 35 mænd. Fem af de 40 var ikke-jøder. I foråret 1949 var de alle afmønstret. Enkelte blev for at være med i opbygningen af den nye jødiske stat. Men de fleste rejste hjem til Danmark.

Af de mere kendte danskere, der kæmpede i uafhængighedskrigen, kan nævnes Herbert Pundik.

Israels historie
Robert for årets danske spillefilm

Robertprisen for årets danske spillefilm er en filmpris, der uddeles ved den årlige Robertfest af Danmarks Film Akademi. 


Prismodtagere

2010'erne

2020'erne

Referencer
Ravnen og andre digte

Ravnen og andre digte er titlen på en digtsamling af den amerikanske forfatter og digter, Edgar Allan Poe. Digtsamlingen blev oprindeligt udgivet 1845 på engelsk under titlen The Raven and Other Poems. Bogen blev udgivet på dansk i 1995. 

Bogen var dedikeret til Elizabeth Barrett og indeholdt en række af Poes digte, hvoraf nogle tidligere var blevet udgivet. Der findes i dag kun enkelte overlevende eksemplarer af originaludgaven.

Digte 
The Raven and Other Poems indeholdte digtene:
The Raven
The Valley of Unrest
Bridal Ballad
The Sleeper
The Coliseum
Lenore
Catholic Hymn
Israfel
Dream-Land  
Sonnet — to Zante
The City in the Sea 
To One in Paradise  
Eulalie — A Song 
To F——s S. O——-d 
To F—— 
Sonnet — Silence
The Conqueror Worm 
The Haunted Palace
Scenes from "Politian"
Sonnet — to Science 
Al Aaraaf 
Tamerlane
A Dream
Romance
Fairy-land 
To —— 
To the River —— 
The Lake — To ——
Song 
To Helen

Litteratur 
Poe, Edgar Allan, Ravnen og andre digte, oversat af Erik Rosekamp
The Complete Tales & Poems of Edgar Allan Poe, Castle Books, 1985

Litteratur i 1845
Poesi
Qlimax

Qlimax er navnet på en ud af mange koncerter med elektronisk musik, som Q-dance arrangerer i Holland og Belgien.

Historie 

Qlimax blev for første gang afholdt den 3. juni 2000 i Beursgebouw Arena i byen Eindhoven, men har siden da været afholdt i Amsterdam, Heerenveen, Zoetermeer, Arnhem og Hasselt (Belgien). Efter etableringen i GelreDome i Arnhem, voksede koncertens dimensioner væsentligt, og samtidig med at koncertens primære genrer blev mere og mere udbredte i Europa, blev Qlimax kendt i udlandet.

I 2006 valgte Q-dance også at afholde en koncert i Belgien, for at nå et stadigt større publikum.

Tema 
Som det ofte er set ved mange andre koncerter, produceres der hvert år en tema- eller kendingsmelodi, der skal gengive stemningen eller temaet for koncerten.
 2002 The Prophet – Follow The Leader
 2003 Deepack – The Prophecy 
 2004 Future Tribes – Deadlock
 2005 Zany – Science & Religion
 2006 Alpha² – The Darkside
 2007 Headhunterz – The Power Of The Mind
 2008 Technoboy – Next Dimensional World
 2009 D-Block & S-Te-Fan – The Nature Of Our Mind
 2010 Brennan Heart – Alternate Reality
 2011 Zatox – No Way Back
 2012 Psyko Punkz – Fate Or Fortune
 2013 Gunz For Hire ft. Ruffian - Immortal
 2014 Noisecontrollers - The Source Code of Creation
 2015 Atmozfears - Equilibrium
 2016 Coone - Rise Of The Celestials
 2017 Wildstylez - Temple of light
2018 Sub Zero Project - The Game Changer
2019 B-Front - Symphony of Shadows

Eksterne henvisninger 

    

Musikfestivaler i Nederlandene
Theodor Kittelsen

Theodor Severin Kittelsen (født 27. april 1857 i Kragerø, død 21. januar 1914) var en norsk maler, tegner og illustrator. 

Kittelsen blev særligt kendt for sine illustrationer til Asbjørnsen og Moes eventyr, og i særdeleshed sine tegninger af trolde.

Malere fra Norge
Tegnere fra Norge
Illustratorer fra Norge
Stjernerne på Hollywood Walk of Fame

Denne følgende oversigt er en liste over stjernerne på Hollywood Walk of Fame, med navn, kategori og adresse for hver stjerne.

Mere end 2.800 skuespillere, artister m.v. havde i 2018 fået lagt en stjerne på Hollywood Walk of Fame

A

B

C

D

E

F

G

H

I

J

K

L

M

N

O

P

Q

R

S

T

U

V

W

X 

(Der er ingen stjerner på Hollywood Walk of Fame hvis efternavn begynder med 'X')

Y

Z

Kilder 
 Hollywoodchamer.net med en opdateret liste over modtagere 

Lister
Hollywood
Busfronten

Busfronten er en dansk forening for busintereserede. Foreningen blev stiftet 28. oktober 1986 og tæller ved årsskiftet 2015-16 139 medlemmer.

Foreningens aktiviteter omfatter medlemsbladet Busfronten, der udkommer 6 gange årligt med nyheder om danske busser og buslinjer, medlemsmøder, udflugter og en hjemmeside med forum for medlemmerne. Foreningen ledes af en bestyrelse med Peter Berggrén Brandsen som formand.

Historie 
Foreningens historie startede med bladet Nyt fra Busfronten, der udkom første gang i oktober 1984. Der var ikke tale om et medlemsblad men om et månedsblad til abonnenter, som der indledningsvis var 12 af.

I januar 1985 stiftedes Bus-Historisk Forening med Anders Riis som formand. Foreningens medlemmer fik fra sommeren 1985 Nyt fra Busfronten som en del af deres medlemskab. Foreningen blev imidlertid ingen succes, og i løbet af 1986 kom en fusion med Busfronten på tale. Bladet var allerede på abonnenternes ønske begyndt at arrangere medlemsmøder og udflugter for abonnenterne. Enden på diskussionen blev, at der indkaldtes til stiftende generalforsamling i foreningen Busfronten 28. oktober 1986. Her blev foreningen en realitet med Svenn Erik Nielsen som formand.

Om den videre historie er ikke meget at berette. I juli 1988 noteredes at foreningen havde 137 medlemmer – et tal der skulle holde sig rimelig stabilt den følgende halve snes år. Stabil var derimod ikke udgivelsen af medlemsbladet, der konstant var forsinket 1988-1996. For at sikre regulariteten sænkedes det årlige antal udgivelse fra 12 til 10 i 1990 og til 8 i 1992. Samme år ændredes bladets navn fra Nyt fra Busfronten til blot Busfronten. Bladet, der er i A5-format, var oprindelig i sort/hvid, men fra 2005 gik man over til at trykke delvist i farver, og siden slutningen af 2007 er det helt i farver.

Med tiden er også en hjemmeside kommet til, men ellers er aktiviteterne stort set forblevet de samme lige siden foreningens stiftelse. Hovedfokus er på blad, medlemsmøder, hjemmeside med forum, en årlig udflugt og en mindre salgsafdeling med bestillingsbilleder og lejlighedsvis udgivne særhæfter. Til gengæld gav forummet på hjemmesiden anledning til ønske om særlige netmedlemsskaber til lavere kontingent men uden blad, hvilket indførtes med virkning fra 2012.

Busbevaring har foreningen ikke beskæftiget sig med. Man har godt nok i tidens løb modtaget flere tilbud om at overtage forskellige busser, men økonomi og mangel på opbevaringsmuligheder har forhindret det. Til gengæld har søsterforeningerne Sporvejshistorisk Selskab og Bushistorisk Selskab bevaret en række busser, mens et antal medlemmer privat har dannet Busbevarelsesgruppen Danmark.

Formænd 
 Svenn Erik Nielsen (1986-1992)
 Johannes Baagøe-Nielsen (1992-1996)
 Thomas Hildebrand (1996-2000)
 Steen Byllemos (2000-2010)
 Magnus Persson (2010-2011)
 Peter Berggrén Brandsen (2011- )

Kilder 
 Om Busfronten på Busfrontens hjemmeside.
 Busfrontens historie på Internet Archive Wayback Machine.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Foreningen Busfronten

Foreninger fra Danmark
Etableret i 1986