kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Football League 1924-25

The Football League 1924–25 var den 33. sæson af The Football League og dermed også det 33. engelske mesterskab i fodbold. Ligaen bestod af 88 hold fordelt i fire divisioner med 22 hold, hvor hver division spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle.

First Division blev vundet af Huddersfield Town FC, som dermed vandt ligaen og det engelske fodboldmesterskab for anden sæson i træk (og anden gang i alt).

Resultater

First Division 

Divisionen bestod af 22 hold, der spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle (ude og hjemme). De to lavest placerede hold ved sæsonens afslutning rykkede ned i Second Division.

Second Division 

Sæsonen 1924-25 var den 29. sæson i Second Division, der havde deltagelse af 22 hold, der spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle (ude og hjemme). De to bedst placerede hold rykkede op i First Division, mens de to lavest placerede hold rykkede ned i Third Division.

Third Division 
Sæsonen 1924-25 var den 5. sæson af Third Division. Divisionen var opdelt i to regionale puljer, Third Division North og Third Division South, begge med 22 hold, som hver spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle. Vinderne af de to divisioner rykkede op i Second Division, mens de to lavest placerede hold i hver division måtte søge genvalg for at forblive i ligaen. Alle fire hold blev dog genvalgt til ligaen.

Third Division North

Third Division South

Kilder / eksterne henvisninger 
 RSSSF – England 1924-25 
 RSSSF – English League Leading Goalscorers 
 Football Club History Database

Noter 

Sæsoner i The Football League
Fodbold i 1924
Fodbold i 1925
Motlys

Motlys er et norsk filmproduktionsselskab og blev grundlagt i 1983 af filmproducer- og instruktøren Sigve Endresen. 

Selskabet holder til i Oslo, og arbejder med film i Skandinavien, både spillefilm, dokumentarfilm og kortfilm.

Film 
 2009 – Nord
 2008 – Mannen som elsket Yngve (film)
 2008 – 99% ærlig
 2007 – Glatte gater
 2007 – Kunsten å gråte i kor
 2007 – 3269 Dagros
 2007 – Hur man gör
 2006 – Raballder
 2006 – Inga tårer
 2006 – Prirechnyy
 2006 – Gymnaslærer Pedersen 
 2006 – Trøbbel
 2005 – Alt for Norge 
 2005 – Panther Martin 
 2005 – Thomas Hylland Eriksen og historien om origamijenta 
 2004 – Armbryterskan fån Ensamheten 
 2004 – Alt for Egil 
 2004 – Sannhetens øyeblikk
 2004 – The Bum's rush
 2003 – Hamlet i is
 2003 – Livet og andre oppfinnelser
 2003 – Plassmangel
 2002 – Folk flest bor i Kina 
 2002 – Vektløs
 2002 – De beste går først 
 2002 – Redd barna (film)
 2002 – Did you leave us Blake?
 2002 – Vektløs
 2002 – Himmelfall 
 2001 – Balanse 
 2001 – Stakkars hedninger 
 2001 – Et portræt af Gud 
 2001 – Øyenstikker (film) 
 2000 – Gåten Scandinavian star 
 2000 – Totobua 
 2000 – Hovmod -De 7 dødssyndene 
 1999 – Flugten fra Jante
 1999 – Falkehjerte
 1999 – Frosset hjerte
 1998 – jenteweekend
 1998 – Fare for knockout
 1998 – Leve blant løver
 1998 – Trash talk
 1997 – Tid for karierre
 1996 – Mamma, det er langt på dag 
 1995 – Viddas testamente 
 1995 – Store gutter gråter ikke 
 1992 – Bare drep dem
 1990 – Buicken
 1990 – Blå sol
 1990 – Gjennom stillhetens landskap
 1988 – Bomberommet
 1988 – Hvalsommer
 1988 – Hjemme hjemmefra
 1987 – Årdal 1940-85
 1987 – Mama Tumaini
 1987 – Gatelangs
 1986 – Ikke trell, men frie menn
 1985 – Jiwans onkel
 1985 – Herfra til Tøyen
 1984 – Jakten på juni
 1984 – Landsbylys

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside 
 Motlys i medvind – artikel på rushprint.no. 

Filmselskaber fra Norge
Etableret i 1983
Sigve Endresen

Sigve Endresen (født 1953 i Stavanger) er en norsk filmproducer- og instruktør (dokumentarfilm). Han grundlagde og har siden ledet det norske filmproduktionsselskab Motlys.

Han har modtaget en række priser for sit filmarbejde. I 1998 fik Endresen Aamot-statuetten, den højeste udmærkelse indenfor norsk film.

Udvalgt filmografi
2011 – Jeg reiser alene
2009 – Nord
2005 – Alt for Norge 
2002 – Vektløs 
1998 – Leve blant løver 
1995 – Store gutter gråter ikke 
1989 – For harde livet

Eksterne links 
 

Filmproducere fra Norge
Personer fra Stavanger
Filminstruktører fra Norge

Nordmænd i 1900-tallet
Nordmænd i 2000-tallet
Doc Martin

Doc Martin er et engelsk tv-komediedrama (serie) med den engelske skuespiller, Martin Clunes, i titelrollen som praktiserende læge.

Serien foregår i det fiktive fiskerleje Portwenn.

Optagelserne er optaget i landsbyen Port Isaac, som er beliggende i England, på Cornwalls nordkyst.

Serien er blevet vist på TV2 Charlie.

Ekstern henvisning 
 Doc Martin – officiel hjemmeside (engelsk) 

Tv-programmer fra ITV
Britiske tv-serier fra 2000'erne
Britiske tv-serier fra 2010'erne
Britiske tv-serier fra 2020'erne
Ernst Rantzau

Ernst rigsgreve Rantzau (28. marts 1802 på Oppendorf – 17. juni 1862 i Wiesbaden) var en slesvigsk amtmand, bror til Otto Rantzau.

Rantzau var søn af overpræsident i Kiel, rigsgreve Christian Ditlev Carl Rantzau og Charlotte Henriette Susanne Diede zum Fürstenstein. Han blev immatrikuleret 1818 ved universitetet i Kiel og blev 1822 cand. jur. i Glückstadt, 1823 auskultant ved Slesvigs Over- og Landret, fik 1826 "votum consultativum" og blev 1829 landråd og ekstraordinært medlem af Den slesvigske Landret. 1830 blev Rantzau udnævnt til amtmand over Sønderborg og Nordborg Amter, 1834 kammerherre, 1840 Ridder af Dannebrogordenen, 1843 amtmand i Plön og Ahrensbök Amter, 1844 Dannebrogsmand, dernæst amtmand i Reinbek, Trittau og Tremsbüttel Amter og intendant over de kgl. godser Wandsbek og Wellingsbüttel. 1860 blev han Kommandør af Dannebrog.

17. februar 1823 ægtede han sin kusine Agnes Louise Ferdinandine rigsgrevinde Rantzau (28. januar 1803 – 6. marts 1884), datter af Carl Emil rigsgreve Rantzau og Emilie Hedevig Caroline født komtesse Bernstorff.

Friedrich Carl Gröger har udført et portrætmaleri af Ernst Rantzau som barn (1808).

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1930.

Grever fra Tyskland
Kammerherrer fra Danmark
Ernst
Danskere i 1800-tallet
Amtmænd fra Slesvig
Amtmænd fra Holsten
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Jurister fra Tyskland
Frederik Rantzau (1659-1723)

Frederik Rantzau (30. januar 1659 – 8. februar 1723 i Kiel) var en gottorpsk kancellipræsident, bror til Otto Rantzau og Christoph Rantzau.

Biografi 
Han var søn gottorpsk generalvagtmester, landråd og amtmand, oberst Hans Rantzau til Putlos m.m. (1613-1673) og Dorothea Øllegaard Blome (ca. 1625-1695). Rantzau undervistes i hjemmet af Lindholz og Otto Sperling. Han berejste derpå Holland, Spanske Nederlande, Frankrig, Italien og Schweiz, opholdt sig 1681 i Paris, hvor han af Just Høg blev indført ved Ludvig XIV's hof, men dræbte her i duel oberstløjtnant Jørgen Vind og måtte flygte. 1682 fik han pardon af Christian V for dette drab, men han var siden hjemsøgt af hyppige anfald af tungsindighed over denne tildragelse. Hjemvendt kom han til hoffet på Gottorp Slot og udnævntes til kammerjunker, fulgte 1686 med hertug Christian Albrecht til Holland og blev 1690 landråd. Ved hertug Frederik IV's regeringstiltrædelse udnævntes han til amtmand over Gottorp og Hytten Amter samt den hertugelige del af det slesvigske domkapitels gods. 1696-97 deltog han i forhandlingerne i Pinneberg. I juni 1702 udnævntes han til kancellipræsident og beklædte denne stilling under Christian Augusts formynderperiode. 1705 fik han ekspektance på amtmandsposten i Bordesholm.

Efter at have nedlagt præsidentposten 1709 levede han nogle år på sine godser, indtil han, efter en rejse til København som deputeret for ridderskabet, på sin hustrus tilskyndelse trådte i dansk tjeneste, udnævntes til gehejmeråd og 1717 til Hvid Ridder. Han var medlem af den holstenske landret og den rantzauske kriminalkommission (1721-23), som undersøgte mordet på grev Christian Ditlev Rantzau.

Med sin første hustru fik Rantzau godserne Knoop, Projensdorf og Uhlenhorst, af hertugen købte han 1695 Pahlhorn og på Langeland ejede han Nedergård, som han afstod 1694. Rantzau døde 8. februar 1723 i Kiel. Han omtales som "en Ynder af Videnskaben, ivrig for Retfærdigheden, en Hader af Skjænk og
Gave, en ordholden Mand, æret og yndet af mange".

Han er gengivet i et stik af Christian Fritzsch 1723.

Ægteskaber 
Rantzau blev gift 1. gang 1686 (ægtepagt i Kiel 24. november) med Abel Dorothea von Thienen (1. juni 1654 – 7. juli 1712 på Knoop, gift 1. gang med ritmester Joachim Christopher von Buchwald til Knoop og Nedergård, 1646-1685), datter af Godske von Thienen til Kühren (1621-1671) og Catharine Meinstorff (1624-1662). Gift 2. gang 2. september 1713 med Sophie Magdalene Reventlow (ca. 1684 – 29. august 1750 på Knoop), datter af Henning Reventlow til Glasau (1640-1705) og Margrethe Rumohr (1638-1705).

Kilder 
 Louis Bobé, "Frederik Rantzau", i: C.F. Bricka (red.), Dansk biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Geschichte des Schlesw.-Holst.-Gott. Hofes, s. 5.
 B. Majus, Lob-Rede auf F. R..

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Amtmænd fra Slesvig
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Frederik 02
Godsejere fra Slesvig og Holsten
Godsejere fra Danmark
Gehejmeråder fra Danmark
Amin Skov

Amin Skov Badrbeigi (født 8. august 1978) er en restauratør, som blev landskendt i sommeren 2012, da der i den såkaldte Vejlegården-konflikt blev indledt en blokade mod den restaurant, han forpagtede, fordi han nægtede at tegne overenskomst med 3F.

Baggrund 
Han blev født i Shiraz i Iran, og kom til Danmark som 7-årig med sin familie. Han voksede op nær Tølløse.
Han fik sit første job som 13-årig, som opvasker i Vejle. Inden han var fyldt 18 var han avanceret til kok, tjener og til sidst restaurantchef. Da han var 19 åbnede han sin første café sammen med to kompagnoner.

Han er kæreste med Maria Skov og sammen har de to børn, Oliver og Laura.

Vejlegården-konflikten 
Han blev landskendt, da han nægtede at tegne overenskomst med fagforbundet 3F, som det ellers er kutyme, og i stedet valgte Kristelig Fagforening (Krifa). Under konflikten blev Vejlegårdens blandt andet offentliggjort, via retssag om mangelfuldt ansættelsesbevis samt usaglig opsigelse af en kok, i marts 2012, som Vejlegården senere tabte. Kokken blev tildelt en erstatning på 89.494 kr. af retten i Kolding. Her kom det frem at arbejdstiden for kokke på Vejlegården, henviste til Arbejdsmiljølovens regler, og ikke til en Krifa overenskomst.  

Udover den egentlige Vejlegården-konflikt blev Skov involveret i en sag med 3F gennem hans rengøringsvirksomhed OL-Rengøring efter at et lettisk ægtepar havde henvendt sig til fagforeningen i oktober 2012.
Året efter i oktober 2013 indgik Skov og 3F et forlig, hvor han erkendte at have overtrådt arbejdstidsloven og loven om ansættelsesbeviser og skulle betale 45.000 kroner i erstatning til ægteparret.

Den 21. december 2012 brændte en mindre del af Restaurant Vejlegården, og Amin Skov Badrbeigi hævdede selv, at det var et brand-attentat. Den 22. januar 2013 blev han sigtet af Politiet for selv at have anlagt branden. Han var i grundlovsforhør den 23. januar, og anklageren rejste krav om varetægtsfængsling i 4 uger, men han blev dog løsladt efter forhøret. 

Et par måneder efter branden, den 4. marts 2013, meddelte Amin Skov at Restaurant Vejlegården var gået konkurs.
Skov forklarede konkursen med at den faglige konflikt havde kostet meget,
og at politiets fortsatte sigtelse betød at han ikke kunne få udbetalt erstatning fra forsikringsselskabet.
I juli 2013 frafaldt politiet sigtelsen mod Skov, og nogle måneder senere rejste han et erstatningssag mod Sydøstjyllands Politi med et krav på 1,5 millioner kroner, dels for sin frihedsberøvelse og dels for de økonomiske følger af sigtelsen. Dette krav blev dog afvist først af statsadvokaten i Viborg og siden af Rigsadvokaten.

Referencer 

Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Restauratører fra Danmark
Helicase

Helicaser er enzymer, der bidrager til DNA-replikation, transskription og andre cellulære processer. Når der skal foregå replikation, dvs. kopiering af DNA-strengen, skal de kodende baser blotlægges, men dette kræver, at DNA-strengens basepar adskilles først. Til denne proces bidrager helicase ved at katalysere opsplitningen af DNA'et i en replikationsgaffel.

Fodnoter 

Cellebiologi
Enzymer
Birger Vestmo

Birger Vestmo (født 25. juni 1970) er en norsk tv-vært og filmanmelder, mest kendt for at have ledet Filmpolitiet på NRK P3 siden opstarten d. 11. januar 1998.

Vestmo udgiver desuden også sine filmanmeldelser på NRKs hjemmesider.

Kilder 

Tv-værter fra Norge
Filmanmeldere
Hans Rantzau (1623-1673)

Hans Rantzau (1. juni 1623 på Putlos – 14. oktober 1673) var en holstensk godsejer og amtmand, far til Frederik Rantzau, Christoph og Otto Rantzau.

Han var søn af Joachim Rantzau til Putlos, Schwelbeck og Weissenhaus (1576-1652) og Hedevig Pogwisch (1695-1669). Rantzau blev 1643 kejserlig kaptajn i den nederlandske krig, 1657 oberst for et rytterregiment, 1635 dansk hofjunker og 1666 gottorpsk landråd og amtmand i Cismar Amt.

29. april 1646 ægtede han Dorothea Øllegaard Blome (ca. 1625-1695), datter af amtmand Otto Blome (1589-1645) og Dorothea Sested (1606-1640).

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1930.

Godsejere fra Slesvig og Holsten
Officerer fra Tyskland
Amtmænd fra Holsten
Danskere i 1600-tallet
Tyskere i 1600-tallet
Hans 02
Personer fra Holsten
Otto Blome (amtmand)

Otto Blome (født 23. februar 1589, død 3. juni 1645 i Krempelsdorf) var en holstensk godsejer og amtmand.

Blome var søn af Henrik Blome (1545-1600) og Abel Rantzau. Han blev immatrikuleret 1610 i Padua, blev 1622 hertugelig holsten-gottorpsk jægermester og foged på Boltingsted, underskrev 1623 den fornyede union mellem Danmark og Gottorp og blev 1631 amtmand i Aabenraa Amt. Han faldt den 3. juni 1645 ved Krempelsdorf ved Lübeck i duel med oberst Hartvig Asch von Schack, der også faldt.

Blome skrev sig til Rastorf (solgt 1616 til fru Dorothea von Ahlefeldt), Aschau (1626), Deutsch Nienhof (1630) og Dänisch Nienhof og Kaltenhof (1638).

Gift 1621 (livgedingsbrev dateret 6.-13. januar 1622) med Dorothea Sested (1606-1640).

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1935.

Otto 01
Godsejere fra Slesvig og Holsten
Amtmænd fra Slesvig
Tyskere i 1600-tallet
Personer der er blevet myrdet
Hans Rantzau (ca. 1685-1744)

Hans Rantzau (ca. 1685 – 19. oktober 1744) var en holstensk godsejer og amtmand.

Han var søn af Otto Rantzau (1648-1698) og Anna Magdalene Brockdorff (1649-1695). Rantzau blev 1710 immatrikuleret i Kiel, 1707 kammerjunker, 1711 landråd i Slesvig og Holsten, var 1720-22 [eller 1740-44?] amtmand i Segeberg Amt, blev 1722 konferensråd og viceamtmand i Rendsborg Amt og 11. oktober 1729 Hvid Ridder og gehejmeråd. 26. marts 1725 fik Rantzau ekspektance på embedet som stiftamtmand og amtmand efter Georg Ernst von Reichau, men fik ikke embedet. Derimod fik han tildelt pension fra 1735.

Han skrev sig til Putlos og Segalendorf.

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1930.

Godsejere fra Slesvig og Holsten
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Amtmænd fra Holsten
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Hans 03
Gehejmeråder fra Danmark
Otto Rantzau til Putlos

Otto Rantzau (19. januar 1648 – 15. marts 1698 i Poppenbüttel) var en holstensk godsejer og officer, bror til Christoph og Frederik Rantzau og far til Ditlev og Hans Rantzau.

Han var søn af Hans Rantzau og Dorothea Øllegaard Blome. Han skrev sig til Putlos (1673) og Bossee. Han blev 1692 generalmajor og chef for auxiliærkorpset i kejserlig sold i Ungarn, var 1692 med ved belejringen af Belgrad. Han døde i en hjemlig duel med Josias Breide Rantzau, som han mistænkte for at have dræbt sin søn Christian Albrecht Rantzau.

Han var først gift med Anna Magdalene Brockdorff (3. april 1649 på Rohlstorf – 15. december 1695), datter af hofmester Joachim Brockdorff (1607-1680 og Anna Margrethe Rantzau (1624-1689), og anden gang 1696 med Adelheid Benedicte Blome (1. juli 1647 på Hägen – 13. marts 1739), datter af Henrik Blome (1616-1676) og Lucia Pogwisch (1623-1685).

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1930.

Godsejere fra Slesvig og Holsten
Generaler fra Tyskland
Personer der er blevet myrdet
Tyskere i 1600-tallet
Otto 03
Gastroenteritis

Gastroenteritis er en betændelsestilstand (-"itis") i mave (-"gastro") og tarm (-"entero")-kanalen som fører til en kombination af diarre, opkast, bughulesmerter og kramper.

Globalt er de fleste gastroenteritter blandt børn forårsaget af rotavirus. I voksne norovirus og Campylobacter. Mere sjældne årsager skyldes andre bakterier (og deres toksiner). Smitte sker ofte som følge af indtag af dårligt tilberedt mad eller kontamineret vand eller via tæt kontakt med inficerede individer.

Fodnoter 

Mave- tarmkanalens sygdomme
Moltrup Kirke

Moltrup Kirke er en hvidkalket romansk kirke, der ligger på en bakketop 4 km nordvest for Haderslev. Med en beliggenhed på ca. 70 m over havet er det Sønderjyllands højest beliggende kirke.

Moltrup Kirke fik i 1728 tilføjet et sakristi øst for koret. Kirken har tegltag, dog er tårnets pyramideformet tag med blytækning. Skib og kor har fladt bjælkeloft, koret har tidligere haft hvælv. Altertavlen er et renæssancearbejde fra begyndelsen af 1600-tallet med Nadveren som hovedmotiv og Isaks ofring og Kobberslangen i sidefløjene. I kirken findes en figur forestillende Sankt Chrysogonus, der bærer en kappe over sin rustning, figuren stammer fra en tidligere altertavle. Prædikestolen er i blandingsstil af renæssance/barok og fra 1882. Orgelet er fra 1882 og istandsat af Marcussen & Søn i Aabenraa, senest i december 2009-januar 2010.

Galleri

Note

Ekstern kilde 
 Moltrup Kirke hos KortTilKirken.dk
 Moltrup Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)

Kirker i Haderslev Kommune
Kirker i Haderslev Stift
Kirker i Haderslev Amt
Christian Rantzau-Friis

Christian Johansen Rantzau-Friis, født Rantzau (21. oktober 1682 – 15. maj 1731) var en dansk officer og godsejer.

Karriere 
Han var søn af generalløjtnant Johan Rantzau til Bramsløkke (død 1708). Han blev 1700 kornet i Hestgarden, men gik med faderen til Nederlandene, hvor han gjorde tjeneste som generaladjudant hos hertugen af Marlborough. Han steg rask op gennem de forskellige grader til oberst (1708) og chef for faderens tidligere regiment, 2. sjællandske (1710). Senere fik han Holstenske Kyrasserregiment og blev 1717 generalmajor, men kom ikke til at spille nogen rolle under Den Store Nordiske Krig. 1722 tog han sin afsked; 1731 fik han generalløjtnants karakter og døde samme år.

Godsejer 
Han var gift med Anna Benedicte født Steensen (død 1756), datter af oberstløjtnant Erik Steensen. Af faderens godser fik Christian Rantzau Frydendal, som han solgte til sin svigerfader, og 1708 Bramming, som hans enke i 1732 bragte til sin 2. mand, gehejmeråd Christian Carl Gabel (død 1748). Desuden arvede Christian Rantzau, da hans mødrene slægt uddøde med oberst Cristian Friis (1652-1727), i juli 1727 stamhuset Hevringholm med Essenbæk og Tustrup, i hvilken anledning han med kongelig bevillig fra den 3. maj 1728 forenede Skaktavl-Friisernes navn og våben med sit eget. Da han ikke efterlod børn, gik stamhuset over til slægten Beck (Beck-Friis).

Kilder 
 H.W. Harbou, "Christian Rantzau-Friis", i: C.F. Bricka (red.), Dansk biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Christian
Generalløjtnanter fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Kavaleriofficerer fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Influenzavirus B

Influenzavirus B er en slægt i Orthomyxoviridae-familien. Den eneste art i denne slægt kaldes "Influenza B virus".

Influenzavirus B er kendt for kun at inficere mennesker og visse sælarter, og giver disse influenza.
Dets afgrænsede evne til at inficere andre arter end de to førnævnte gør, at influenza B ikke er i stand til at skabe pandemier, som det ses ved Influenzavirus A, hvis genom både kan mutere (antigen drift) og udveksles med andre virus (antigen skift).
Yderligere udvikler influenza B vira sig langsommere end A vira og hurtigere en C vira. Influenzavirus B muterer 2 til 3 gange mindre end influenzavirus A. Denne muterer dog så meget, at vedvarende immunitet ikke er mulig.

Proteiner 

 HA, se hemagglutinin
 M1
 M2

Se også

 Fugleinfluenza
 Fugleinfluenza i Danmark
 Den spanske syge
 Influenzapandemien 2009
 Naturligt reservoir
 Svineinfluenza
 Zoonose

Fodnoter 

Orthomyxoviridae
Virus B
Christian Fursman

Christian Fursman (født ca. 1660 i Skive, død 15. februar 1712) var en dansk officer.

Han var af en borgerslægt i Skive (hans fader hed Christen Jensen Fursman, død senest 1670), og moderen var Maren (?, død 15. februar 1712 i Kremper Marsk, begravet i Vejle Kirke), men valgte ligesom flere af sine samtidige slægtninge soldaterstanden. Han havde vistnok i en årrække tjent i underklasserne, da han 1689 blev løjtnant i Rudolf Reinhard Biegens nye dragonregiment, som 1692 sendtes til Ungarn i kejserens tjeneste. Her tjente Fursman sig op til kaptajnløjtnant 1693, kaptajn 1695 og major 1698 og blev efter hjemkomsten sendt til Norge som oberstløjtnant ved 1. Søndenfjeldske Dragonregiment. Da der 1704 i Danmark dannedes 2 landdragonregimenter, et sjællandsk og et jysk, blev det sidste tildelt Fursman. Under felttoget i Nordtyskland 1711 stod regimentet for første gang over for fjenden, og i kampen uden for Wismar 5. december samme år var det, at navnet "Fursmans Dragoner" blev bekendt. Deres indhug på de svenske karreer var glimrende, selvom måske traditionen, der med forkærlighed har beskæftiget sig med dette "nationale" regiment, har pyntet lidt på dets bedrifter og heller ikke har ret, når den lader dets forandring til et kyrasserregiment være en belønning for disse. Ordren om at sætte regimentet "paa Rytterfod" var dengang allerede et år gammel. Fursman blev derimod forfremmet til generalmajor, men allerede 15. februar 1712 afgik han ved døden efter kvæstelser, som han pådrog sig ved et fald fra hesten. Han er begravet i Vejle.

Hans nærmeste chef, den kendte rytterfører, general Jørgen Rantzau, der selv var jyde, bad kongen om igen at give regimentet til en født jyde (Theodosius von Levetzow), da regimentet ville opleve det som "en ikke ringe Behagelighed" at få en landsmand, der kunne behandle folkene med netop den "Douceur og gode Manér", som Fursman havde gjort det.

Fursman var gift med Ellen Marie Lange (død 1722), der var datter af kancelliråd, landsdommer Villum Lange til Asmild Kloster og enke efter major Gert Tantzen (død 1694). Fursman efterlod ikke børn.

Kilder 
 

Generalmajorer fra Danmark
Kavaleriofficerer fra Danmark
Personer i Den Store Nordiske Krig fra Danmark-Norge
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Personer fra Skive
Antonius von Fürstenberg

Antonius von Fürstenberg (død 1540 i Wesel) var provst i Børglum og rigsråd.

Han var en tysk adelig præmonstratenser fra Köln Stift og doktor (dr. decretorum) i kirkeretten, som i kong Hans' tid kom til Danmark og 1507 blev professor ved Københavns Universitet. Da han var af en forslagen karakter og ansås brugbar i statssager, blev han ved kong Hans' gunst ca. 1509 forstander (provst) for det rige præmonstratenserkloster Børglum, der tillige var stiftets domkapitel, og blev omtrent samtidig medlem af Rigsrådet. Som sådan var han til stede ved kong Hans' død i Aalborg 1513. I året 1520, da Stygge Krumpen var blevet koadjutor for den gamle biskop i Børglum Niels Stygge (Rosenkrantz), blev Antonius von Fürstenberg tvunget til at afstå provstiet, fordi han anklagedes for at have tilvendt sig en Del af klosterets kostbarheder. Han begav sig til Rom og klagede til paven, Hadrian VI, der stævnede de to biskopper til sig. Dette skete, ligesom de 1523 var i færd med at afsætte Christian II; men Frederik I udstedte straks fra Viborg, hvor han blev hyldet, et brev til paven om at lade sagen undersøge i landet selv. Udfaldet af denne sag er ukendt. Han døde som den sidste katolske præst i St. Willibrord i Wesel.

Kilder 

 
 Ny kirkehistorisk Samling, IV, 465 ff.

Antonius
Danskere i 1500-tallet
Rigsråder fra Danmark
Professorer fra Københavns Universitet
Domprovster fra Danmark
Teologer fra Tyskland