kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ludwig Christian Detlev Friederich Reventlow

Ludwig Christian Detlev Friederich greve Reventlow (6. januar 1824 på Sandbjerg Gods – 14. juni 1893 i Lübeck) var en slesvigsk amtmand og preussisk landråd, bror til Arthur Christian Detlev Ludvig Eugenius Reventlow og far til Fanny zu Reventlow.

Han var søn af kammerherre, oberstløjtnant Ludvig Detlev greve Reventlow (6. juni 1780 – 10. juni 1857) og Agnes født friherreinde von Hammerstein-Loxten (18. april 1795 – 19. januar 1824). Han blev 1854 cand. jur. i Flensborg, var 1855-56 kancelliauditør i Schwerin, 1857 underretsadvokat i Kiel og blev efter den 2. Slesvigske Krig 1865 den sidste amtmand i Husum Amt. 1866-68 var han overstaller i Ejdersted og 1868-69 landråd.

Han var ven med forfatteren Theodor Storm og tilhænger af slesvig-holstenismen.

20. juni 1860 ægtede han i Reinbek Emilie Julie Anna Louise rigsgrevinde Rantzau (19. april 1834 i Sønderborg – 19. november 1905 i Preetz), datter af amtmand Ernst Rantzau.

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog 1939.

Ludwig Christian Detlev Friederich
Grever fra Danmark
Amtmænd fra Slesvig
Tyskere i 1800-tallet
Jurister fra Tyskland
Personer fra Sønderjylland (i Danmark)
Tilhængere af slesvig-holstenismen
Embedsmænd fra Preussen
Chresten W. Reves

Chresten William Reves (3. september 1936 på Frederiksberg – 23. april 2007) var en dansk erhvervsleder, der blandt andet var administrerende direktør for Det Berlingske Officin.

Reves kom til medieverdenen som direktionssekretær i Den Danske Presses Fællesindkøbs-Forening i 1965. Sidenhen blev han direktør for Aalborg Stiftstidende. Her fik Berlingskes bestyrelsesformand Ole Scherfig øje på ham, og fra 1982 og 15 år frem var han husets koncernchef. Reves kom således til at spille en nøglerolle i redningen af bladhuset, og det lykkedes at gennemføre en turn-around. 

Reves havde adskillige organisatoriske poster inden for avisverdenen, blandt andet som formand for Dagspressens Finansieringsinstitut, men han var også formand for bestyrelsen for Fysioterapiskolen, ligesom han sad i det af statsministeren nedsatte medieudvalg fra 1994 til 1996. Han var Ridder af 1. grad af Dannebrogordenen.

Han døde efter flere års sygdom.

Kilder
 Fra banken til Berlingske Berlingske 25. april 2007
 Pressens sidste gentleman Kristeligt Dagblad 27. april 2007

Personer fra Frederiksberg
Erhvervsfolk fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Riddere af 1. grad af Dannebrog
Danskere i 1900-tallet
Paustians Hus

Paustians Hus (også kaldet Utzonhuset) er tegnet  i 1987 af den verdensberømte arkitekt arkitekt Jørn Utzon, der også tegnede Sydney Opera House. Utzons søn Kim Utzon tegnede to tilhørende bygninger i 2010.

Huset er placeret ved Kalkbrænderiløbskaj i Københavns Nordhavn. I dag ejes huset af softwarevirksomheden cBrain og består af åbne kontorlandskaber på tre etager, mødelokaler og en bistro for medarbejderne. Tidligere husede bygningen et stort møbelshowroom ejet af design- og møbelkæden Paustian.

Inspirationen til husets høje søjler er hentet fra de høje, slanke stammer fra en bøgeskov. Oppe under loftet deler søjlerne sig som grene og blade i en trækrone. Den hvide facade og de elegante søjler får huset til at minde om et tempel, der får en ekstra kontrast, fordi det ligger modsat det bastante Svanemølleværk.

Huset blev i 2012 fredet.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Paustians website

Københavns Havn
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Jørn Utzon
Etableret i 1987
Deletime

En deletime er en undervisningslektion eller skoletime, hvor en klasse undervises holddelt. Eksempelvis kan halvdelen af klassen have dansk, mens resten har engelsk med en anden lærer i et andet lokale.

Deletimer kan anvendes som løsning på lokaleforhold, f.eks. flere elever i en klasse end antallet af arbejdspladser i et faglokale, men kan også skyldes store klassestørrelser; i sidstnævnte tilfælde kan også anvendes en flerlærerordning, hvor der er flere lærere i samme lokale ad gangen.

Udtrykket er kendt siden 1958 (ny skolelov). De timer, der ikke er deletimer, kaldes fællestimer.

Undervisning
Thomas Skov Gaardsvig

Thomas Skov Gershøj Gaardsvig (født 29. april 1986 i Sdr. Felding) er programleder på Danmarks Radio. Han blev kendt som praktikanten i tv-programmet Det Nye Talkshow - med Anders Lund Madsen i 2009 og 2010 efter at have været praktikant på De Sorte Spejdere fra august 2008. Thomas Skov Gershøj Gaardsvig  er fra Sdr. Felding i Vestjylland.

Som praktikant i Det Nye Talkshow havde han i oktober 2009 stillet sig blandt publikum bag dommerpanelet i det direkte program Vild med Dans på TV 2. Da Lisa Lents og Michael Olesen fik point fra dommerne, viste han et skilt, hvorpå der på den ene side stod: "Juhuu Lisa Lents", hvorefter han vendte det og viste bagsideteksten: "Du gør mig våd" Episoden fik en del kritik.

Derefter har han medvirket i flere realityprogrammer og har haft sine egne programmer på DR Mama og DR K som Thomas Skovs Bilprogram, Thomas Skovs Sportsprogram, Verdens Bedste Tv-program og Høflighed på 100 dage

Filmografi 
 Det Nye Talkshow - med Anders Lund Madsen (2009-2011)
 4-stjerners Middag (2010)
 Zulu Djævleræs (2010-2013)
 Verdens bedste tv-program (2011)
 Vild med Comedy (2011)
 Aftenshowet (2011-2013)
 Høflighed på 100 dage (2012)
 Thomas Skovs Bilprogram (2013)
 Thomas Skovs Sportsprogram (2013)
 Revolver (2013-)
 Kridhvid i Kina (2014) med Emil Thorup
Hva så nu (2018) med Geo

Referencer

Eksterne henvisninger 
thomasskov.dk 

Ansatte i DR
TV 2 Fri

TV 2 Fri er en dansk fritids- og friluftskanal, der blev lanceret d. 5. maj 2013. Cecilie Hother er en af hovedværterne på den nye kanal, hvor hun stod i spidsen for Frihuset i Hornsherred, hvorfra der hver dag blev sendt direkte tv.
TV 2 Fri er TV 2s livsstilskanal, der bl.a. sender haveprogrammer, udsendelser med fokus på hjemmet og fritiden, samt livsstilsprogrammer fra hele verden.

Blandt kanalens andre programmer er Krejlerkongen.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 TV 2 lancerer ny kanal: TV 2 FRI
 

Etableret i 2013
Fri
Svælgkatar

Svælgkatar er en betændelsestilstand i svælget, og kan inddeles i akut svælgkatar og kronisk svælgkatar.

Den akutte svælgkatar er karakteriseret ved "ondt i halsen". Den begynder som en kradsende fornemmelse i halsen, som senere bliver til decideret smerte ved synkning. Svælget forekommer rødlig og irriteret evt. med øget slimproduktion, og let feber. Den akutte svælgkatar skyldes ofte infektion med virus, som det ses ved forkølelse, influenza og mononukleose. Denne kan dog også skyldes bakterier som mykoplasma, streptokokker eller klamydia.

Kronisk svælgkatar er karakteriseret ved langvarig fornemmelse af kradsen, svien, brænden og tørhed i svælget. Lidelsen er dog dårligt afgrænset, og nogle af årsagerne kan være:
 Mange tilbagevendende tilfælde af akut svælgkatar, hvor slimhinderne efterhånden har taget skade.
 Udtørrende indeklima
 Allergi
 Rygning og alkohol
 Fjernelse af mandlerne (tonsillektomi)

Eksterne henvisninger 
 Sundhedsguide.dk - Om svælgkatar

Fodnoter 

Virussygdomme
Bakteriesygdomme
Myalgi

Myalgi (af  mys "muskel" og άλγος algos "smerte") muskelsmerte eller muskelømhed er et symptom på en lang række lidelser. Oftest ses muskelsmerter i forbindelse med traumer som f.eks. at overstrække en muskelgruppe. Ikke-traumatiske muskelsmerter skyldes ofte virale infektioner, som det ses ved influenza, eller ved autoimmune lidelser som Systemisk lupus erythematosus.

Referencer 

Symptomer
Jahor Filipenka

Jahor Usevaladavitj Filipenka (bel. Ягор Усеваладавіч Філіпенка; født 10. april 1988) er en hviderussisk fodboldspiller, der spiller for FC Ashdod i Israel, udlejet fra Maccabi Tel Aviv

Filipenko blev født i Minsk og var en del af Smena Minsk's ungdomshold.

Under bronzekampen ved U21-EM i 2011 spillede han for Hviderusland's U21-fodboldlandshold og scorede kampens eneste mål til 1-0. Dette gjorde at holdet for første gang kvalificerede sig til et OL (Sommer-OL 2012).

Kilder 

Fodboldspillere fra Hviderusland
Fodboldspillere fra BATE Borisov
Fodboldspillere fra FC Spartak Moskva
Fodboldspillere fra Málaga CF
Kolbäcksbron

Kolbäcksbron er en broforbindelse i den østlige del af Umeå i Västerbottens län i Sverige. Den består af to broer: Pylonbroen over Storån på 530 m og Lillåbron på 170 m, hvilket giver en totallængde på 700 m. Broen er tegnet af arkitekten Inger Berglund og man påbegyndte opførelsen i 1998, og den blev indviet 5. september 2001. Kolbäcksbron er Umeås fjerde bro over Umeälven og indgår i ringvejen omkring Umeå. Over broen passerer E4.
.

Se også
 Gamla Bron
 Kyrkbron
 Tegsbron
 Umeälvsbron

Broer i Sverige
Umeå
The Football League 1922-23

The Football League 1922–23 var den 31. sæson af The Football League og dermed også det 31. engelske mesterskab i fodbold. Ligaen bestod af 86 hold fordelt på tre divisioner med 22 hold og én division med 20 hold. I hver division spillede holdene en dobbeltturnering alle-mod-alle.

First Division blev vundet af Liverpool FC, som dermed vandt ligaen og det engelske fodboldmesterskab for anden sæson i træ og fjerde gang i alt. De tre første titler blev vundet i sæsonerne 1900-01, 1905-06 og 1921-22.

Resultater

First Division 

Divisionen bestod af 22 hold, der spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle (ude og hjemme). De to lavest placerede hold ved sæsonens afslutning rykkede ned i Second Division.

Second Division 

Sæsonen 1922-23 var den 27. sæson i Second Division, der havde deltagelse af 22 hold, der spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle (ude og hjemme). De to bedst placerede hold rykkede op i First Division, mens de to lavest placerede hold rykkede ned i Third Division.

Third Division 
Sæsonen 1922-23 var den 3. sæson af Third Division. Divisionen var opdelt i to regionale puljer, Third Division North med 20 hold og Third Division South med 22 hold, som hver spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle. Vinderne af de to divisioner rykkede op i Second Division, mens de to lavest placerede hold i hver division måtte søge genvalg for at forblive i ligaen. Alle fire hold blev genvalgt til ligaen.

Til gengæld forlod Stalybridge Celtic FC ligaen efter sæsonen, og holdet blev erstattet af Bournemouth & Boscombe Athletic FC. Derudover blev Third Division North efter sæsonen udvidet fra 20 til 22 hold, og ligaen valgte Doncaster Rovers FC og New Brighton AFC som de to nye hold.

Third Division North

Third Division South

Kilder / eksterne henvisninger 
 RSSSF – England 1922-23 
 RSSSF – English League Leading Goalscorers 
 Football Club History Database

Noter 

Sæsoner i The Football League
Fodbold i 1922
Fodbold i 1923
The Football League 1923-24

The Football League 1923–24 var den 32. sæson af The Football League og dermed også det 32. engelske mesterskab i fodbold. Ligaen bestod af 88 hold, og i forhold til sidste sæson var Third Division North blevet udvidet fra 20 til 22 hold, således at alle fire divisioner i ligaen for første gang havde deltagelse af 22 hold. Hver division spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle.

First Division blev vundet af Huddersfield Town FC, som dermed vandt ligaen og det engelske fodboldmesterskab for første gang.

Resultater

First Division 

Divisionen bestod af 22 hold, der spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle (ude og hjemme). De to lavest placerede hold ved sæsonens afslutning rykkede ned i Second Division.

Second Division 

Sæsonen 1922-23 var den 28. sæson i Second Division, der havde deltagelse af 22 hold, der spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle (ude og hjemme). De to bedst placerede hold rykkede op i First Division, mens de to lavest placerede hold rykkede ned i Third Division.

Third Division 
Sæsonen 1923-24 var den 4. sæson af Third Division. Divisionen var opdelt i to regionale puljer, Third Division North og Third Division South, begge med 22 hold, som hver spillede en dobbeltturnering alle-mod-alle. Vinderne af de to divisioner rykkede op i Second Division, mens de to lavest placerede hold i hver division måtte søge genvalg for at forblive i ligaen. Alle fire hold blev genvalgt til ligaen.

Third Division North

Third Division South

Kilder / eksterne henvisninger 
 RSSSF – England 1923-24 
 RSSSF – English League Leading Goalscorers 
 Football Club History Database

Noter 

Sæsoner i The Football League
Fodbold i 1923
Fodbold i 1924
Michael Johan Christian Herbst

Michael Johan Christian Herbst (født 18. december 1775 i København, død 25. februar 1830 i Slagelse) var en dansk generalkrigskommissær og direktør for Den militære Klædefabrik, far til Adelgunde Vogt.

Han var søn af kommandør, senere viceadmiral Adolph Tobias Herbst og Anne Magdalene Rasch, blev 1792 student (privat dimitteret), 1795 cand. jur. og volontør i Rentekammerets sjællandske landvæsenskontor, 1798 2. kopist i jydske stifters kontor, 1799 kopist i General- Landøkonomi- og Kommercekollegiets konsulatkontor og 1800 konstitueret fuldmægtig. 1802 blev Herbst medadministrator ved Den kgl. danske Manufakturhandel og auskultant i nævnte kollegium, 1804 virkelig kommerceassessor, 1805 1. administrator, 1809 surnumerær kommitteret i kollegiet, 1810 virkelig justitsråd, 1811 medlem af direktionen for De militære Manufakturer i Danmark, 28. januar 1813 Ridder af Dannebrog, 1815 generalkrigskommissær og fik 1816 afsked ved General-Land-Økonomi- og Kommercekollegiets ophævelse.

Herbst blev 1809 medlem af Fabrikdirektionen, 1813 af Kommissionen vedr. Bedømmelse af den Sikkerhed, der af Vekseldebitorer tilbydes for Hamburger Banco og 1816 af Kommissionen til Undersøgelse af de under Økonomi- og Kommercekollegiet henhørende Fabrikkers eller Manufaktur-Indretningers Ophævelse, Indskrænkning eller Realisation til Fordel for den kgl. Kasse.

Han blev gift 11. marts 1804 i Holmens Kirke med Michelle Elisabeth Charlotte Christiane Stibolt (10. september 1788 i København – 31. december 1861 sammesteds), datter af kaptajn, senere kommandørkaptajn, kammerherre Andreas Henrik Stibolt og Christiane de Hemmer.

Kilder 
 Danske Jurister 1736-1936.

Eksterne henvisninger 
 

Michael Johan Christian
Krigskommissærer fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Jurister fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Fabrikanter fra Danmark
Justitsråder fra Danmark
Kyrkbron

Kyrkbron er en bro i Umeå 
Kolbäcksbron er en broforbindelse i den østlige del af Umeå i Västerbottens län i Sverige. Den fører Östra Kyrkogatan over Ume älv til den bydelen Teg på den sydlige side af af elven. Man påbegyndte byggeriet af Kyrkbron i 1973 og den blev indviet 26. september 1975 som Umeås tredje bro over elven. Broen består af to parallelle betonbroer med hver sine kørebaner med til- og afkørselsramper som strækker sig ud over elven på den nordlige side. Det var planen at Kyrkbron skulle aflaste Tegsbron.

Kyrkbron var beregnet til at tage 54,5 procent af trafikken fra Tegsbron som da havde cirka 25.000 køretøjer pr. døgn, hvilket var maksimumkapaciteten for broen. Prognosen for år 1990 typede på 60.000 køretøjer pr. døgn.

I forbindelse med brobyggeriet gennemførtes også en omfattende trafikomlægning i Umeå centrum og Teg blev den første bydel i Umeå der fik sin egen gang- og cykelvej hele vejen til centrum.

Efter brobyggeriet 

Da byggeriet af Kolbäcksbron påbegyndtes i 1998 havde kyrkbron cirka 16.600 og Tegsbron cirka 21.600 køretøjer pr. årsmiddeldøgn. År 2010 havde kyrkbron cirka 15.100, Tegsbron cirka 27.300 og Kolbäcksbron cirka 12.000 køretøjer pr. årsmiddeldøgn.

Se også 
 Gamla Bron
 Kolbäcksbron
 Tegsbron
 Umeälvsbron

Eksterne kilder/henvisninger

Trykte kilder 
 Så blev det en kyrkbro i Umeå, Kommunkansliet 1975 
 Umeå kommuns ritningsarkiv. Ritningarna 3310-07 och 3311-07 (Revisionsritningar från 1975-09-16).

Broer i Sverige
Umeå
Sømandshvile

Sømandshvile var et landsted i Rungsted i Nordsjælland.

Oprindelsen til landstedet var bondegården Storkegården. Gården blev i en indberetning fra omkring år 1760 fra den stedlige amtsforvalter omtalt som værende i meget ringe tilstand. Dens ejer var da bonden Peder Nielsen. Nogle år senere blev den overtaget af kommandørkaptajn og kammerherre Andreas Henrik Stibolt (1739-1821), som boede her fra 1797 til 1808.

Landstedet blev senere overtaget af den skandaleramte kammerherre Reinhard von Eppingen (1745-1821). Dernæst blev Sømandshvile solgt til ejeren af Rungstedgård, oberst Martinus Braëm (1762-1834). Som ung løjtnant forelskede han sig i Charlotte Schinkel, datter af herremanden på Hald, landsdommer, kammerherre Frederich Schinkel, og blev gift med hende mod hendes fars vilje. Hun levede som enke på landstedet til 1861. 1849 blev ejendommen købt af Aron David.

Ejendommen blev i 1905 handlet til Alfred Blom, direktør i H.C.Petersen & Co. og søn af Julius Blom, entreprenør.
Familien anvendte huset som sommerbolig.
På skødet af 1905 står anført at sælger er Dinesen, Rungstedlund.  

I 1937 brændte den gamle hovedbygning delvist. Så købte ingeniør H. Steen Christensen Sømandshvile og lod den nuværende hovedbygning opføre 1948. 
Således blev hovedbygningen med en mindre udvidelse af havestuen nu forbundet med den ellers fritstående gartnerbolig i bindingsværk.
Christensen opbyggede gradvist en interesse for haveanlæg, og han omlagde den 15 tønder land store park med forbillede i ældre danske herregårdshaver. Resultatet blev beundret af andre, og han blev derfor engageret til at omlægge en række parkanlæg ved danske og svenske herregårde.

I 1954 blev Sømandshvile overtaget af ingeniør Christian Islef. Han plejede parken, men han og hans entreprenørfirma, Chr. Islef & Co., led i 1980'erne så store tab, at både landsted og firma blev solgt 1982 til entreprenør Tom Petersen. Han var ansvarlig for udstykningen af den nordlige og østlige del af parken til villakvarteret Sømandshvileparken. Arkitekten Hans Munch-Hansen tegnede 16 rækkehuse langs nordsiden af Sømandshvile og andre 16 tilsvarende langs den nye sidevej til Sømandshvilevej. Ved Islef-firmaets engagement i Londons nye dokbyggeri gik entreprenør Tom Petersen fallit.

Ejendommen, som i dag ejes af Alfred Bloms efterkommere har gennem de senere år fået reetableret en del af den gamle Rosenhave og en renovering af hovedbygningen med respekt for den oprindelige byggeskik. 

J.V. Gertner har i 1850 tegnet Sømandshvile (Hørsholm Egns Museum).

Ejerliste 

 Peder Nielsen
 Andreas Henrik Stibolt
 -1821: Reinhard Henrik von Eppingen
 1821-1834: Martinus Braëm
 1834-1849: Enkefru Charlotte Amalie Braëm, født Schinkel
 1849-1868: Anton Aron David
 19??-1954: H. Steen Christensen 
 1954-1982: Johan Christian Islef
 1982-1990: Tom Petersen
 1990–2007: Ole Lottrup
 2007–2011: Jes Kølpin
 2011-nu: Sofie Kirk Christiansen & Christopher Kiær Thomsen

Kilder 
 Bo Bramsen: Strandvejen – før og nu, København: Politikens Forlag 1995.
 Sømandshvileparkens hjemmeside

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Hørsholm Kommune
Rungsted
Strandvejen
Aggershvile

Aggershvile (Agershvile) var et landsted i Skodsborg i Nordsjælland.

Aggershvile blev opført i begyndelsen af 1700-tallet af storkøbmanden Gregorius Klauman (1678-1752), der opkaldte ejendommen efter sin hustru Maren Aggers. Den afsides beliggenhed blev sikkert valgt, fordi der på den tid var vid udsigt mod Øresund. Næste ejer var den rige handelsmand John Brown (1723-1808). Aggershvile blev så 1759 overtaget af plantageejeren fra Dansk Vestindien Jens Peter de Hemmer (1720-1778), som allerede 1762 solgte stedet til en københavnsk handelsmand ved navn Laurids Glerup. I hans tid bestod Aggershvile af en hovedbygning med 13 værelser, domestikbygning, stald m.v. Glerup beholdt lystgården i en halv snes år, men i 1772 tilbagekøbte Jens Peter de Hemmer den og udvidede den med 4,5 tønder hartkorn af Frydenlunds tidligere tilliggende. Ligesom Aggershviles gamle haver lå de nye jorder langs Dyrehavens periferi.

Jens Peter de Hemmers datter Christiane blev 1773 gift på Aggershvile med søofficeren Andreas Henrik Stibolt (1739-1821), som senere ejede et andet kendt landsted, Sømandshvile.
 
Landstedet brændte ned i 1780 og blev genopført.

Landstedet er nu nedrevet og en del af jorderne udstykket, men avlsgården, som tidligere hed Sømærke men nu Aggershvile, eksisterer stadig. Et areal  på  41 hektar ved nordenden af Jægersborg Hegn, blev fredet i 1943.

Der findes et landskabsmaleri fra ca. 1800 af Jens Juel,
som viser Strandvejen med Aggershvile set mod øst fra nuværende Køromvej. I baggrunden ses de to oldtidshøje: i midten Lokeshøj; til venstre Urnehøj.

Kilder og henvisninger

 Bo Bramsen: Strandvejen – før og nu, København: Politikens Forlag 1995.
 Jan Møller: Strandvejens fiskerlejer: Træk af Øresundskystens kulturhistorie, Cicero 1994.
 Eiler Nystrøm: Fra Nordsjællands Øresundskyst, København: Gyldendal 1938.
 Slægtsside

Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i Danmark
Skodsborg
Strandvejen
André Le Nôtre

André Le Nôtre (født 12. marts 1613, død 15. september 1700) var en fransk landskabsarkitekt. Han var gartner for kong Ludvig 14. fra 1645 til 1700 og er bedst kendt for parken til Slottet i Versailles. 

Le Nôtre udformede også mange andre haver og parker som Château de Chantilly, Slottet i Fontainebleau, Racconigi, Saint-Cloud, Saint-Germain-en-Laye og St. James's Park. Han samarbejdede med Louis Le Vau og Charles Le Brun om parkerne i Vaux-le-Vicomte. André Le Nôtres far, Jean Le Nôtre, var gartner for
Ludvig 13.

Eksterne henvisninger

André Le Nôtre hos Culture.gouv.fr
Andre Le Notre – biografi  fra GardenVisit.com
André Le Nôtre  

Landskabsarkitekter fra Frankrig
Personer fra Paris
Franskmænd i 1600-tallet
Glee: 3D Concert Movie

Glee: 3D Concert Movie er en amerikansk 3D koncertfilm fra 2011. Den instrueret af Kevin Tancharoen. Den er baseret på Fox' tv-serie Glee, hvor skuespillerne performer under Glee Live! In Concert! tour.

Synopsis 
Glee: 3D Concert Movie viser en Glee Cast koncert i East Rutherford, New Jersey i løbet af koncernens Glee Live! In Concert! tour. Den er udstyret med behind-the-scenes optagelser, og en sætliste med sange fra showets første og anden sæson.  Sammen med behind-the-scenes optagelser, skildrer filmen serien indflydelse på teenagere, herunder en der er homoseksuel navngivet Trenton, en med Aspergers syndrom kaldt Josey, og en cheerleader med kort vækst kaldt Janae.

Cast 
Filmen byder på forestillinger fra de medvirkende som deres respektive figurer fra showet.  De fjorten centrale roller er Dianna Agron (Quinn Fabray), Chris Colfer (Kurt Hummel), Darren Criss (Blaine Anderson), Ashley Fink (Lauren Zizes), Kevin McHale (Artie Abrams), Lea Michele (Rachel Berry), Cory Monteith (Finn Hudson), Heather Morris (Brittany Pierce), Chord Overstreet (Sam Evans), Amber Riley (Mercedes Jones), Naya Rivera (Santana Lopez), Mark Salling (Noah "Puck" Puckerman), Harry Shum, Jr. (Mike Chang) og Jenna Ushkowitz (Tina Cohen-Chang). Jane Lynch (Sue Sylvester) og Gwyneth Paltrow (Holly Holliday) dukkede ved koncerter skudt til filmen, , men Lynchs scener vil kun blive optaget på den medfølgende DVD/Blu-ray udgivelse.  Ti skuespillere og dansere optrådte som Dalton Academy Warblers, og slutter gig til Criss til et mini-sæt af tre sange. Fire af disse sangere optrådte i Glee i den anden sæson: Titus Makin, Jr. (David), Curt Mega (Nick), Riker Lynch (Jeff), og Jon Hall (vokal perkussionist).

Sange

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

3D Concert Movie
Amerikanske film fra 2011
Musicalfilm fra USA
3-D-film
Tegsbron

Tegsbron er en bjælkebro i det centrale Umeå, i Västerbottens län i Sverige. Den førte frem til 2012 E4 og E12 over Ume älv, da Östra länken indviedes forbi byen. Tegsbron blev indviet 10. oktober 1949 som Umeås anden bro over elven, og derefter blev den første bro, (nu mest kaldt Gamla bron), omdannet til gang- o cykeltrafik.

Se også 
 Gamla bron
 Kolbäcksbron
 Kyrkbron
 Umeälvsbron

Referenser 

Broer i Sverige
Umeå