kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eventyrernes Klub

Eventyrernes Klub (egentlig: The Adventurers' Club of Denmark) er en privat klub for eventyrere og globetrottere.

Historie 
Klubben blev stiftet 13. december 1938 af polarforskeren Peter Freuchen og talte ved stiftelsen otte mænd og to kvinder: Dr. Aage Krarup Nielsen, ingeniør Ib M. Nyeboe, fru Magdalene Freuchen, kaptajn A.P. Botved, Antoine Moller, direktør Chr. Ditlev Reventlow, Estrid Bannister (senere Estrid Good), Janus Sørensen og fremmedlegionæren Carl Mogensen. 

Klubben holder til i et pakhus i Nyhavn i København, og mødes hver tirsdag. På møderne vises foredrag og film fra medlemmernes eller inviterede gæsters rejser. Omkring det runde mødebord, hvori medlemmernes navne er skåret, fortælles historier og der deles oplevelser for at styrke kammeratskabets bånd. Foreningen skiftede i sin tid holdning og optager derfor ikke længere kvindelige eventyrere.

Klubbens formand er Henrik Juul-Nielsen (2023).

Noter

Ekstern henvisning 
 

Foreninger fra Danmark
Etableret i 1938
Lübeck Domkirke

Lübeck Domkirke (tysk: Lübecker Dom) er Lübecks ældste kirke. Grundstenen blev allerede lagt i 1160 af Lübecks grundlægger Henrik Løve. Kirken blev først opført som romansk kirke og blev 1335 en gotisk hallekirke. Lübeck Domkirken var den første store murstenskirke i Nordtyskland.

I kirkens indre befinder sig triumfkorset af Bernt Notke.

Kirken blev svært beskadiget ved et britisk luftangreb den 29. marts 1942, hvor det ældste kendte dannebrog gik til.

Eksterne henvisninger 

Domkirke
Domkirker i Tyskland
Musehamstere

Musehamstere er en lille gruppe gnavere med hovedudbredelsesområde i Mellemøsten. Gruppen har ført en omtumlet historie, med hensyn til både tilhørsforhold og indhold.

Systematik 
De var længe anset for at være medlemmer af de ægte hamstere Cricetinae, mest på grund af tændernes udseende. Men der er mange andre ting der adskiller dem fra hamsterne, bl.a. mangler de kindposer, og de har en lang hale. Igen med henvisning til tænderne har de også været associeret med de amerikanske mus Sigmodontinae, især hjortemusene Peromyscus. Men i dag er de fleste forskere enige om, at gruppen er så anderledes at de fortjener deres egen familie.

Også antallet af arter har svinget en del, fra kun en enkelt art til op mod ti. Første gang vi hører om disse gnavere er i 1905, hvor Oldfield Thomas beskriver slægten og arten Calomyscus bailwardi fra Iran. I årene fremover fandt man flere former af denne gruppe, og som det var traditionen på den tid, blev alle disse former beskrevet som selvstændige arter (på engelsk kalder man det splitting).

Så omkring 1940 udkom en stor bog om gnavere, der lavede om på dette. Udviklingen gik nu den modsatte vej, og former med små forskelle blev nu samlet i færre arter (på engelsk lumping), og det samme skete for musehamsterne, der alle blev samlet i én art.

De seneste 20-30 år er udviklingen dog vendt igen, især efter man har tilføjet studier af kromosomerne til studiet. Så den ene art blev splittet op i fem arter. Og i de senere år har man opdaget flere populationer, der er blevet beskrevet som nye arter. Tager man i betragtning at deres udbredelse i Mellemøsten i lange perioder umuliggør studier, så er der sikkert adskillige uopdagede arter endnu.

En art af disse musehamstere holdes også i fangenskab i flere lande i Europa, bl.a. i Danmark. Men hvilken art er endnu uvist.

Arter 
 Calomyscus bailwardi – Iran
 Calomyscus baluchi – Vestlige Pakistan og tilstødende dele af Afghanistan
 Calomyscus mystax – Sydlige Turkmenistan, nordlige Iran og nordvestlige Afghanistan
 Calomyscus hotsoni – Pakistan
 Calomyscus urartensis – Sydlige Aserbajdsjan og nordlige Iran.
 Calomyscus tsolovi – Syrien (ny art opdaget i 1982 og beskrevet i 1989)
 Calomyscus firiusaensis – Turkmenistan (ny art beskrevet i 2000)

Levevis 
Dyrene lever i klippefyldt terræn i naturen, og dette kan også ses på deres adfærd i terrariet. De er ekstremt hurtige og adrætte dyr, der nemt klarer lodrette spring på op mod en halv meter. Og bliver de skræmt, foretrækker de at klemme sig ind i små sprækker frem for at søge sikkerhed i et redehus.

Endelig kan nævnes at de bliver betydeligt ældre end andre arter af hamstere og små gnavere. En artikel publiceret af en zoologisk have beretter at deres dyr jævnligt bliver over fire år gamle, og at rekorden var på 9 år og 3 måneder.

Kilder og eksterne henvisninger 
Gnavere
Lübeck Rådhus

Lübeck Rådhus (tysk Lübecker Rathaus) er en af de største og mest kendte gotiske bygninger i Tyskland. Rådhuset blev opført 1308. 
 
Renaissancetrappen ved rådhusets østre side blev bygget efter nederlandsk forbillede i 1594. 

Rådhuset er i dag et af Lübecks vartegn. Foran Rådhuset ligger Lübecks markedsplads.

Eksterne henvisninger 

Rådhus
Rådhuse i Tyskland
Kinesiske dynastier

Rækken af skiftende kinesiske dynastier er den kortest mulige oversigt over Kinas historie. Der er dog stadig diskussion om datoerne og i visse tilfælde også om rækkefølgen i "det vestlige Zhou" og tidligere perioder. Kun sjældent gik det sådan for sig, at det ene dynasti sluttede og bare gav magten videre til det næste. Ofte blev dynastier skabt længe før det eksisterende styre blev væltet, eller de kunne fortsætte i en periode, efter at de formelt set var ophørt. Desuden har Kina været splittet gennem lange perioder af historien, hvor forskellige områder blev regeret af forskellige dynastier. I den slags perioder var der ikke nogen, der regerede over et samlet Kina. I de fleste tilfælde er tidspunkterne i tabellen derfor udtryk for, hvad der er almindelig enighed om at anvende som markør for et magtskifte.

Ét eksempel kan illustrere grundlaget for forvirring. Almindeligvis betragtes året 1644 som det tidspunkt, hvor det manchuriske Qing-dynastis hærstyrker besatte Beijing og indsatte deres første regent. Qing dynastiet var dog allerede blevet grundlagt i 1636 (eller måske i 1616, men da under et andet navn), mens den sidste af Ming-dynastiets kejseremner først blev fjernet i 1662. Udskiftningen af de regerende familier blev en rodet og langtrukken affære, og Qingkejserne brugte næsten 20 år om at sikre sig kontrollen over hele Kina. Hvis man påstår, at alt foregik på én gang i året 1644, laver man rod i beretningen om, hvad der egentlig skete.

Oversigt over dynastierne
Helligåndshospital (Lübeck)

Helligåndshospitalet (tysk: Heiligen-Geist-Hospital) i Lübeck blev bygget i 1286. Indtil 1970 boede der ældre og syge.

I dag er helligåndshospitalet en af byens mest besøgte bygninger.

Eksterne henvisninger 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Lübeck
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Tyskland
Gråsten-æble

Gråstenæblet er en af de ældste danske æblesorter. I 2005 kårede fødevareminister Hans Christian Schmidt gråstenæblet til Danmarks nationalfrugt.

Æblet kommer fra Gråsten ved Flensborg Fjord fra slotsparken omkring år 1700. 

Gråstenæblet er stort og rødt (eller gult) og har en høj bestanddel af sukker. Frugten dyrkes af godt 100 danske æbleavlere landet over. Gråstenæblet er også almindeligt i Sogn og Hardanger i Norge, hvor det kaldes gravenstein, som i Tyskland.

Æbler
Egnsretter, mad- og drikkevarer fra Sønderjylland (i Danmark)
Spiseæble
Langli

Langli oprindelig Langeleje er en ubeboet dansk småø (hallig) i Ho Bugt i nærheden af Esbjerg ved den jyske vestkyst.  Øens klitter er op til 14 meter høje. 1982 blev Langli købt af staten og forvaltes i dag af Naturstyrelsen.  I dag er der kun fundamenter tilbage af skole. Et sommerhus, der blev bygget i 1940'erne forvaltes af Naturstyrelsen og bruges som feltstation. Øen hører til Varde Kommune i Region Syddanmark og ligger i Blåvandshuk Sogn. 

Den 0,8 km² store Langli har en længde på to kilometer fra nordvest til sydøst og en bredde på 500 meter. Øen kan kun nås til fods ved ebbe via en 4 km lang ebbevej som er markeret med pæle i havbunden. Ebbevejen løber fra Nyeng ved Ho til øens nordvestlige spids. For at beskytte fugleverdenen er det kun tilladt at besøge øen mellem 16. juli og 15. september.

Langli udgør en del af et naturvidenskabeligt referenceområde, der også omfatter Hobo Dyb og den østlige del af Skallingen. Langli er lukket for offentlighedens færdsel det meste af året af hensyn til de mange rastende og ynglende fugle, men der er adgang til øen for publikum fra den 16. juli til den 15. september. Langli huser de vigtigste kolonier af sølvmåge, sildemåge og stormmåge i den danske del af Vadehavet. Desuden er her en af landets største kolonier af splitterne og en stor bestand af strandskade. Desuden de eneste kolonier (2009) af skestork og skarv i den danske del af Vadehavet. Fuglene og harernes værste fjende er ræven, som af og til benytter ebbevejen. Sker det, vil rævene blive "bortreguleret".

Historie 
Stednavnet Langli nævnes første gang i 1548. Langli var indtil den Anden store manddrukning 1634 en del af en halvø. Derefter dannedes der på havsiden en anden halvø (Skallingen), der siden den tid har afskærmet Langli fra det åbne hav. Først i 1840 bosatte to familier sig der permanent. De inddigede øen og drev landbrug. I 1911 havde øen 38 indbyggere og sin egen skole. Ødelæggelserne gennem to stormfloder og statens afvisning af at støtte genopbygningen af digerne, førte til at indbyggerne forlod øen i 1913.

Eksterne henvisninger 
 Naturstyrelsens folder "Langli og Skallingen" 

Øer i Danmark
Danske Vadehavsøer
Fredede arealer i Danmark
Varde Kommunes geografi
Stengården Station

Stengården Station er en S-togs-station der ligger i udkanten af Bagsværd. Stationen ligger på Farumbanen/Hareskovbanen og åbnede som S-togs-station 25. september 1977. Før det var det et trinbræt på København-Slangerup Banen, indviet i 1929. Fra 1954: København-Farum banen.

Adgang til stationen sker fra en stationsforplads/parkeringsplads ved Gammelmosevej, hvor der er stoppesteder for buslinje 68 mod Lyngby og Bella Center. Der er kun adgang i den ene ende af stationen. 

Stationens passagertal var vigende i begyndelsen af 1990'erne, måske pga. nedskæring i bustrafikken (1989) og bortfald af myldretidstog (1992) – desuden fik kvarteret præg af sølvbryllupskvarter. De seneste år har dog budt på et stigende børnetal i området – og et stigende passagertal. Fra sommeren 2007 indføres for første gang 10-minutters drift fra Stengården i dagtimerne.

Layout 
Stationen har gennem sin levetid haft flere forskellige udformninger; indvendige som udvendige. Den første indretning af stationen var, ganske klassisk for DSB's stationer i slutningen af 1970'erne og starten af 1980'erne, udført med sorte træpaneler på ydersiden af stationen, beklædt med røde fendere og døre, mens indersiden blev holdt i gule nuancer.

I 2007 var stationen genstand for en mindre renovering, hvor billetkontoret, der havde været lukket i nogle år, efter svigtende salg af fysiske billetter, blev revet ned, mens de røde fendere blev malet grå. Ved endnu en renovering i 2016 blev fenderne endnu engang malet røde, mens underetagens indervæg blev malet mørkegrå. Endelig blev der på væggene i trappeopgangen, samt på øverste etages indervægge opsat keramiske plader, ligeledes i postkasserød. De keramiske plader har vist sig at være utroligt slidstærke over for hærværk, og graffiti kan nemmere vaskes væk fra pladerne end fra en betonvæg.

Galleri

Antal rejsende 
Ifølge Østtællingen var udviklingen i antallet af dagligt afrejsende med S-tog:

Noter

Eksterne henvisninger 

 Stengården Station på dsb.dk
 KSB informationer
 Stengården Station på landsvig.dk

S-togs-stationer
Bagsværd
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Gladsaxe Kommune
Rupert Jee

Rupert Jee (født 16. juli 1956) er en amerikansk iværksætter og tv-stjerne som er blevet berømt gennem sin hyppige medvirken på The Late Show med David Letterman. Første gang han var med på showet var d. 20. september 1993. Hans butik Hello Deli ligger tæt på Ed Sullivan Theater hvor The Late Show bliver optaget.

Rupert Jee har en bachelorgrad i økonomi fra City University i New York.

Kilder og eksterne links 
 
 Hjemmeside for Rupert Jee og Hello Deli

Personer fra USA
TX-2

TX-2 (Transistorized Experimental computer two) var en tidlig computer opbygget med transistorer. TX-2 blev bygget på MIT Lincoln Laboratory i 1958 som efterfølger til TX-0.

Historie 
Allerede mens TX-0 var under opbygning, påbegyndtes udviklingen af TX-1, som skulle være meget større og mere komplex, men viste sig at være et for komplext projekt at færdigudvikle på daværende tidspunkt, og blev derfor om-designed til den mindre TX-2 med udgangspunkt i erfaringerne med TX-0. Design af den nye maskine blev ledet af Wes Clark, og den blev bygget af Clark, Ken Olsen, Harlan Anderson og Ben Gurley. 

Som for TX-0 var TX-2 beregnet på interaktivt brug, og til det formål fokuserede Clark på design af maskinens grafiske display. 

Opbygningen af maskinen startede i 1956, straks efter at TX-0 var færdig. Undervejs i projektet forlod Olsen og Anderson Lincoln Lab for at starte virksomheden DEC. Projektet blev fortsat af Clark og Gurley, og TX-2 var færdig i 1958.

Anvendelser 
Kombinationen af en hurtig computer, stort lager, intektivt brug, og en skærm, der tillod rigtig, interaktiv grafik, gjorde TX-2 velegnet til forkningsprojekter. TX-2 blev frem til midten af 1960'erne brugt til en række banebrydende projekter:

 Ivan Sutherland udviklede sit revolutionerende Sketchpad program på TX-2. Sketchpad var det første interaktive tegneprogram, og lagde grunden til såvel interaktiv grafik som moderne CAD- og tegneprogrammer.
 Larry Roberts brugte TX-2 til at udvikle kompression af digitale billeder og banebrydende algoritmer til representation og visning af 3-dimensionel grafik. 
 Len Kleinrock brugte TX-2 til at simulere transport af data i pakkekoblede netværk og skabte hermed det teoretiske grundlag for ARPAnet (og dets aftager, internet), og demonstrerede at pakkekobling lod sig realisere i praksis.

Brugen af TX-2 var dermed væsentlig for den senere udvikling i så forskellige felter som interaktiv grafik, visuel redigering, brugergrænseflader, visualisering af data, virtual reality og computer netværk.

Teknisk beskrivelser 
TX-2 var en transistor-baseret computer, opbygget med 20.000 transistorer og 800 radiorør. TX-2 havde kernelager, og havde en for sin tid meget stort lager på 64K 36-bit ord.

TX-2 og DEC 
Undervejs i TX-2 projektet besluttede Ken Olsen og Harlan Anderson at forlade Lincoln Lab og starte deres egne virksomhed. Virksomheden skulle i starten sælge transistor-baserede komponenter, og på længere sigt bygge transistor-baserede computere. Olsen og Anderson startede 27. august 1957 sammen med Olsens bror Stanley Olsen virksomheden Digital Equipment Corporation – DEC.

DEC første produkter var komponenter til computer-udstyr, i høj grad baseret på designs fra TX-2. DEC lancerede sin første computer – PDP-1 – i 1959. PDP-1 var designet af Ben Gurley, som var blevet hentet fra Lincoln Lab. Designet af PDP-1 var kraftigt inspireret af både TX-0 og TX-2.

Eksterne henvisninger 
 TX-2 dokumentation

Datamater
Grøde (ø)

Grøde (tysk Gröde nordfrisisk di Grööe) er en hallig i det nordlige Tyskland under Kreis Nordfriesland i delstaten Slesvig-Holsten. Øen er med cirka 277 ha den tredjestørste hallig i Sydslesvig. Grøde voksede i 1900-tallet sammen med den mindre nabohallig Abelland (tysk: Appelland, nordfrisisk: Åpellöön eller Aapellöön) i nord. På øen findes to værfter (eller: varfter). Et tredje værft blev ødelagt ved stormfloden i 1825.

Geografi 
Grøde er med sine om vinteren 5 indbyggere (31. december 2011) Tysklands mindste selvstændige kommune. Indbyggertallet veksler i de forskellige årstider, da halligen på grund isskruninger og storme om vinteren ofte kan være isoleret fra omverdenen. Kommunen har et areal på 2,52 km² og omfatter foruden Grøde også den ikke altid beboede hallig Habel.

Grøde er omgivet med en stenkant og mister derigennem ingen land ved stormfloder. Alligevel bliver Grøde årligt oversvømmet omkring værftene gennemsnitlig tyve til tredive gange ved Landunter (landunder). Begge værfter er omgivet af ringdiger og kan dermed modstå stormfloder. Alle beboelseshuse har på 1. etage et beskyttelsesrum, som står på fire betonpæle, der er gravet ca. 4 meter ned i værftjorden. Neu-Peterswarft, der blev ødelagt i slutningen af 1800-tallet, anvendes i nutiden som lagerplads for byggematerialer. Siden 1976 har Grøde været forbundet med fastlandet med en strøm- og vandledning.

På Knudsværft er der fire gårde, og på Kirkeværftet er der et hus med kirken, kirkegården, skolen og lærerlejligheden. Skolen og lærerlejligheden har siden 2012 stået tom. Grøde Kirke har et alter med dele af et renæssance-alter fra 1592 samt en prædikestol og døbefont af træ fra 1500-tallet. Kirkeskibet med Dannebrog er fra 1800-tallet. Der er en gang om måneden gudstjeneste på halligen.

Økonomi 
Indbygernes hovedindtægt er udlejning af ferielejligheder og en lille biindtægt med landbrug, hvor græsengene drives i fællesskab.

Trafik 
Færgerne Rungholt og Seeadler sejler fra fastlandhavnen Slutsil (Schlüttsiel) til Grøde. Der findes ingen regelmæssig færgeplan. Fra havnen Strucklahnungshörn på Nordstrand sejler jævnligt udflugtskibet Adler V. På Grøde er der ingen biltrafik. Foruden færgens anlægsplads er der en lille lystbådehavn.

Billeder

Eksterne henvisninger 

 Hallig Gröde
 Der Jahreslauf

Nordfrisland
Sydslesvig
Øer i Tyskland
Nordfrisiske Øer
Buddinge Station

Buddinge Station er en S-togsstation i Buddinge i Gladsaxe Kommune. Stationen åbnede sammen med Slangerupbanen (nu Hareskovbanen) 20. april 1906, og 25. september 1977 blev den omdannet til S-togsstation.

Adgang til stationen sker fra en stationsforplads hvor der også er busterminal. Stationsforpladsen ligger ud til Buddingevej/Klausdalsbrovej. Der er kun adgang i den ene ende af stationen. Stationsbygningen og stationsforpladsen blev ombygget sidst i 1990'erne – hvor kiosk og billetsalg blev bygget sammen i samme butik, der senere blev en Kort & Godt-butik. Nu er det en 7-Eleven. Der ligger også en fastfood-café på stationen.

Historie 
Da Slangerupbanens linjeføring skulle fastlægges, vejede hensynet til godstransporten tungest, og banen blev således ført tæt forbi Gladsaxe-Herlev Kommunes grusgrave. Stationen lå til gengæld et stykke fra bykernen ved det nuværende Buddinge Centret, og passagertallet var da også lavt i stationens første år. Først i begyndelsen af 1920'erne tog persontrafikken fart som følge af tilflytning.

Viaduktanlægget ved Buddingevej blev bygget i 1956-58, og den nuværende stationsbygning blev taget i brug 22. november 1959. 

Perronen blev anlagt med en højde på 55 cm, hvilket er den gængse højde for fjernbanen. Senere blev perronen hævet, så den passede til S-togsnettet.

Efter indvielsen af viaduktanlægget fungerede den oprindelige stationsbygning fra 1906 som godsekspedition indtil 1976, og i 1978 blev den revet ned. Der var også læssespor til godsvogne, som blev betjent indtil 1988.

Letbanestationen 
I forbindelse med anlæggelsen af Ring 3 Letbane kommer der en letbanestation på Buddingevej umiddelbart nord for broen, hvor banen krydser vejen. Letbanestationen kommer til at ligge midt på vejen og kommer til at bestå af to spor med en øperron imellem. Den bliver forbundet med S-togsstationen via en gangbro. Stationen forventes at åbne sammen med letbanen i 2025.

På forpladsen ved letbanestationen vil Gladsaxe Kommune efter planen etablere cykelstativer, skraldespand, siddemulighed og belysning. Derudover påtænkes etableret overdækning, en servicestation, rejseinformation, toiletter, et kiss-and-ride-anlæg, pendlerparkering og "coffee-to-go".

Beskrivelse 
Stationen ligger som en østation mellem to spor, et i hver sin retning. Perronen er forsynet med ventesal i glas. Perronen ligger hævet over gadeplan, og adgang sker via en trappe op og ned til gadeplan. I tilknytning til stationen ligger en 7-Eleven-butik.

I gadeplan findes der cykelstativer.

Busterminalen 
Busterminalen består af fem stoppesteder:
  mod Gl. Holte, Øverødvej/DTU
  mod Friheden st.
  mod Nørreport st.
  mod Friheden st./Avedøre Holme
  mod Ishøj st./Glostrup st.

Galleri

Antal rejsende 
Ifølge Østtællingen var udviklingen i antallet af dagligt afrejsende med S-tog:

Noter

Eksterne henvisninger 

 Buddinge Station på dsb.dk
 Movia terminalkort 
 Gladsaxe Kommune – Buddinges historie, herunder Buddinge station 
 København-Slangerup-banen

S-togs-stationer
Station
Heinrich Wenck
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Gladsaxe Kommune
Mobilportal

En mobilportal er websted designet til at kunne tilgås via et mobilt medie. Mobilportaler minder om websider, men er skrevet i et andet sprog, XHTML og ikke HTML, og samtidig optimeret til små skærme med mindre grafik. Fordelen er også, at de er hurtigere (og pga. betalingsformerne også billigere) at hente ned. 

Mobilportaler kan ses som næste generation af WAP og bliver også kaldt for WAP 2.0. 

For at få adgang til mobilportaler kræves det, at man har en mobiltelefon (eller lignende mobilt medie) med dataadgang (GPRS, EDGE eller UMTS – dvs. 3G). Dernæst skal mobiltelefonen have en browser, der kan vise XHTML websider. 

I efteråret 2006 blev der åbnet for et nyt top level domæne, .mobi, som giver brugerne mulighed for at adskille mobilportaler og almindelige websider fra hinanden. Adresser der ender på .mobi er til mobiltelefoner. 

Ordet mobilportal er også lidt fejlagtigt anvendt om websites, der sælger mobilt indhold som ringetoner, baggrundsbilleder m.v.

Mobile computere
Internetportaler
Nulreglen

Nulreglen siger, at et produkt er nul hvis og kun hvis en af faktorerne er nul.

Nulreglen kan benyttes til at visse 'te gradsligninger. Her ses et eksempel på hvordan nulreglen benyttes i praksis:

Løsningen bliver således: 

Princippet er, at man først og fremmest faktoriserer ligningen, for derefter at undersøge, hvorvidt det der står uden for parentes, eller det der står inden for parentesen, giver nul. Altså, i dette tilfælde, to nye ligninger.

Et andet eksempel kunne være følgende tredjegradsligning:

Princippet er altså nøjagtigt det samme, selvom der blot er kommet flere parenteser på.

Se også 
 Algebraens fundamentalsætning

Abstrakt algebra
Algebra
Oxidationstrin

Et oxidationstrin er en måde at holde regnskab med et grundstofs elektroner. Det svarer til den ladning et grundstof ville have hvis alle dets bindinger og/eller ligander blev fjernet. Det benyttes bl.a. ifb. med afstemmelse af redoxligninger.

Udtrykt på en anden måde svarer oxidationstrinnet til den ladning, som et atom ville have hvis alle bindinger var 100% ionbindinger, helt uden kovalente komponenter. Dette er aldrig helt korrekt, men ændrer ikke ved at oxidationstrin er et nyttigt værktøj.

Regler for tildeling af oxidationstrin 
 Et frit grundstof har oxidationstrinnet 0.
 For en monoatomisk ion (simpel ion) er oxidationstrinnet lig med dets ladning.
 Summen af alle elementers oxidationstrin i en forbindelse, er lig med forbindelsens nettoladning.
 I molekylære forbindelser har:
 Hydrogen oxidationstrinnet +1
 Fluor oxidationstrinnet -1
 Oxygen oxidationstrinnet -2
 Alkalimetaller har oxidationstrinnet +1 i næsten alle sine forbindelser.
 Alkalijordmetallerne har oxidationstrinnet +2 i næsten alle sine forbindelser.
 Halogenerne har oxidationstrinnene -1, medmindre de er bundet direkte til oxygen eller et andet halogen
Undtagelser
 Hydrogen, Fluor og Oxygen har oxidationstrin 0 som rene grundstoffer(Regel 1.)
 Hydrogen har oxidationstrin -1 i metalhydrider (eks. NaH)
 Oxygen har oxidationstrin -1 i peroxider (eks. hydrogenperoxid: H2O2) og +2 i oxygendifluorid (OF2)

Eksempler 
Cr(OH)3

Her har Oxygen oxidationstrinnet -2 (der er ingen O-O bindinger, eller binding til fluor).

H har oxidationstrinnet +1 da det er bundet til oxygen.

Derfor har de 3 OH ligander (eller Ioner om man vil) oxidationstrinnet -1*3=-3.

Da den samlede ladning er 0 må Chrom have oxidationstrinnet +3.

Eksterne henvisninger 
 "Oxidation state"  fra IUPAC Gold Book (PDF-fil)

Kemi