kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anton Ræder

Anton Henrik Ræder (født 25. november 1855 i Kristiania, død 26. januar 1941 i Billingstad) var en norsk skolemand og historiker.

Ræder blev student 1874, cand. philol. 1880 og Dr. phil. 1893. Han grundlagde 1885 "Oslo Latin- og Realskole", hvis ejer og bestyrer han var indtil 1895, da han fik det Bennecheske stipendium og en tid holdt forelæsninger ved Universitetet i Kristiania. Han var inspektør ved Kristiania folkeskoler 1898—1900, da han udnævntes til ekspeditionschef for
Kirkedepartementets undervisningsafdeling; 1907—1927 var han rektor ved Kristiania Katedralskole. Levende interesseret for Spørgsmaal vedrørende skole og folkeoplysning og i besiddelse af et betydeligt administrativt talent har Ræder indtaget en ledende stilling indenfor en række institutioner og foreninger på dette område. Han har således været formand i Kristiania skolestyre, i
bestyrelsen for Kristiania arbeiderakademi, Filologisk Forening, Pædagogisk Samfund, Filologernes og Realisternes Landsforening og (fra 1909) i undervisningsrådet. Ved siden heraf har han drevet indgående historiske studier, særlig i den græske og romerske oldtid. 1883 vandt han Kronprinsens Guldmedaille for en Afh. over Tacitus’ Annaler
og deres Kilder. Hans vigtigste videnskabelige
Arbejder forøvrigt er: »Athens politiske
Udvikling i Tiden fra Kleisthenes til Aristides’
Reform« (Doktorafhandling; i
Videnskabsakademiets Skrifter, 1893), »Keiser Hadrian« (1897),
»Det rom. Kolonats Udvikling« i »Nord. Tidsskr.
f. Filologi«, (1898), »Kulturhistoriske
Skildringer fra den romerske Keisertid« (1904),
Afsnittet »Rom under Republikken og Kejsertiden« i
»Folkenes Historie«, L’arbitrage international
chez les Hellènes (bl. Nobelinstitutets Skrifter,
1912) og »Fra Keisertidens Rom, paa Grundlag
av Plinius den yngres Brevveksling« (1915);
desuden har han udgivet flere stærkt benyttede
Lærebøger i Historie for Middelskolen og
Gymnasiet. Formand i den store Skolekommission
af 1921 og i den efter dennes Opløsning
nedsatte parlamentariske Skolekommission.
1929 udgav han »Rom og kampen om jord«.

Kilder 

 
 

Skolefolk fra Norge
Historikere fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Nordmænd i 1900-tallet
Personer fra Oslo
François-Joseph Gossec

François-Joseph Gossec (født 17. januar 1734, død 16. februar 1829) var en belgisk komponist.

Uagtet Gossecs værker, der var talrige og omfattede omtrent alle musikkens genrer, gik i glemme til dels endnu inden hans død, og uagtet han ikke var nogen genial kunstner, fortjener Gossecs  gerning at mindes for den betydelige musikhistorie interesse, der knytter sig dertil, og hans personlighed for den flid og energi, hvormed han udviklede sin store musikbegavelse og kæmpede sig frem til en højt anset stilling i datidens fr. musikliv.  

Gossec var født i en bondefamilie og måtte som dreng vogte kvæg; tidlig gjorde imidlertid hans lyst til musikken sig gældende, og han kom til Paris, hvor Rameau blev hans lærer og senere skaffede ham ansættelse som dirigent i generalforpagteren La Pouplienières kapel. For dette skrev Gossec, der tidlig var optaget af tanken om at hæve den fr. Instrumentalmusik, sin første symfoni (1754), 5 år før Haydn komponerede sin første for det Morzinske kapel. Gossec har således været med blandt dem, der allertidligst var virksomme på dette betydningsfulde musikfelt.  

Også på kammermusikkens område var Gossec en fremskridtsmand. 1759 lod han sine første strygekvartetter opføre, kun få år efter Haydns ældste. 1762 blev Gossec kapelmester hos grev Conti og steg stadig i anseelse, idet han blev leder af Concerts des Amateurs (1770) og Concerts spirituels (1773), direktør ved den store opera (Académie de musique, 1780—82), og endelig generaldirektør og organisator af École royale de chant og inspektør ved det 1795 oprettede Conservatoire de musique. Gossec, der endvidere var Medlem af Akademiet, trak sig først 1815 tilbage fra offentlig virksomhed.  

Foruden instrumentalværker (derunder ca. 30 Symfonier) skrev Gossec en række operaer, der til dels havde stort sceneheld; to af dem er republikanske festspil, Offrande à la patrie (1792) og Le champ de Grand-Pré (1793), i hvilke Gossec på virkningsfuld kunstnerisk vis udnyttede Marseillaisen. I det hele var Gossec ivrig republikaner og »så at sige republikkens officielle komponist«, der forsynede alle revolutionens store fester med musik. Blandt disse hymner og kantater (Chant du 14. Juillet, Messe des morts, A la divinité, A l’étre supréme, Serment républicain etc.) skal nogle af Gossecs værdifuldeste kompositioner findes.

Kilder 

 

Komponister fra Belgien
Amrum Øbane

Amrum Øbane var en smalsporsbane med en sporvidde på 900 millimeter på øen Amrum i Nordfrisland i det vestlige Sydslesvig, der var i drift mellem 1893 og 1939. 

Amrumbanens regulære drift begyndte i 1901 på strækningen mellem færgebyen Vitdyn og Nebel. Et år senere blev strækningen forlænget til Nordtorp havn (Kniphavn). Allerede fra 1893 var der flere års prøvedrift mellem Vitdyn by og Vitdyn strand. Banens formål var at bringe turisterne fra færgehavnen i Vitdyn til hotellerne i Nebel og Nordtorp og videre til Nordtorp havn, hvorfra færgerne sejlede til Hørnum på Sild. Strækningen var på sammenlagt tolv kilometer.

Efter at der i 1938 blev bygget en vej med fast underlag mellem Vitdyn og Nordtorp, blev Amrumbanen nedlagt den 31. oktober 1939. Et år senere blev skinnerne fjernet.

Eksterne henvisninger
 Billeder

Øbane
Jernbanestrækninger i Tyskland
See You Again

See You Again har flere betydninger:

 See You Again (Wiz Khalifa-sang) – en sang af den amerikanske rapper Wiz Khalifa
 See You Again (Miley Cyrus-sang) – en sang af den amerikanske sangerinde Miley Cyrus
 See You Again (Carrie Underwood-sang) – en sang af den amerikanske sangerinde Carrie Underwood
Sankt Michaelisdonn

Sankt Michaelisdonn er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Burg-Sankt Michaelisdonn under Kreis Dithmarschen. Kreis Dithmarschen ligger i den sydvestlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Kommunen har et afvekslende landskab i overgangen mellem marsk og gest.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Dithmarschen
Süderhastedt

Süderhastedt er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Burg-Sankt Michaelisdonn under Kreis Dithmarschen. Kreis Dithmarschen ligger i den sydvestlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Kommunen er beliggende på Heide-Itzehoer Geest. Ud over Süderhastedt, ligger landsbyerne Neuhof, Kleinrade og Kleinhastedt i kommunen.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Dithmarschen
Écu

Écu var en fransk mønt, produceret i flere perioder. Navnet kommer fra det latinske ord for skjold, scutum.

Den første écu var en guldmønt slået under Ludvig 9.s regeringstid i 1266. 

I 16- og 1700-tallet blev écuen på ny slået, denne gang i form af en sølvmønt, i tre perioder, første gang under Ludvig 13.

Écu forsvandt med den franske revolution.

Historiske møntenheder
Frankrigs historie
PLI

PLI kan henvise til:

 Pli, en betegnelse for høflighed og forståelse
 Practising Law Institute, en virksomhed, der driver juridisk efteruddannelse
 PL/I ("Programming Language One"), et programmeringssprog
 en forkortelse for et tidligere politisk parti i Italien Partito Liberale Italiano (1922-94)
 en forkortelse for et politisk parti i Italien Partito Liberale Italiano (1997) (1997-)
Springtamarin

Springtamarin (Callimico goeldii), også kaldet Goeldis abe eller Goeldis marmoset, er en lille sydamerikansk vestabe, der lever i den øvre del af Amazonområdet i Bolivia, Brazil, Colombia, Ecuador, og Peru.  Det er den eneste art, der er klassificeret i slægten Callimico, og aberne bliver undertiden kaldet for "callimicos".

Navnet "Goeldis marmoset" kommer af den schweiziske naturforsker Émil August Goeldi (1859–1917).

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
Egernaber
CCC Development Team

CCC Development Team (UCI-holdkode: CDT), tidligere CCC-Sprandi-Polkowice, er et polsk indregistreret UCI kontinentalhold, der deltager i cykelløb i UCI Continental Circuits. Marek Leśniewski er manager fra holdet. Hovedsponsoren er CCC, der en polsk tøjfabrikant.

Sæsoner

2018

Sejre

2017

Sejre

Eksterne henvisninger 

Cykelhold fra Polen
Friedrich Carl Andreas

Friedrich Carl Andreas (1846—1930) var en tysk orientalist. 

Andreas dyrkede iransk filologi ved tyske universiteter og tillige hos N.L. Westergaard i København. Efter et langvarigt Ophold i Persien levede han som privat videnskabsmand i Berlin, indtil han 1903 blev kaldet til et professorat i forasiatiske sprog i Göttingen, hvor han endnu efter sin afgang fra universitetet fortsatte sin virksomhed som lærer i iranske sprog. Hans videnskabelige produktion er lidet omfattende, men banebrydende; mange af hans forskningsresultater er dog først bragt frem i andre forskeres arbejder. En skole af yngre iranister knyttede sig til Andreas.

Kilder 

 

Orientalister fra Tyskland
Iranister
Ansatte ved Göttingens Universitet
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Vini Zabù

Vini Zabù (UCI-holdkode: THR) er et italiensk indregistreret UCI Professional Continental-cykelhold, der deltager i cykelløb i UCI Continental Circuits og i UCI World Tour, når de bliver inviteret. Angelo Citracca er manager fra holdet, hvor Luca Amoriello er sportsdirektør.

Sæsoner

2021

Sejre

2020

Sejre

2019

Sejre

Eksterne henvisninger 

Ophørte cykelhold fra Italien
Amt Büsum-Wesselburen

Amt Büsum-Wesselburen er et amt i det nordlige Tyskland, beliggende i den nordvestlige del af Kreis Dithmarschen i delstaten Slesvig-Holsten. Amtets administration ligger i byen Büsum.

Kommuner i amtet 
 Büsum
 Büsumer Deichhausen
 Friedrichsgabekoog
 Hedwigenkoog
 Hellschen-Heringsand-Unterschaar
 Hillgroven
 Norddeich
 Oesterdeichstrich
 Oesterwurth
 Reinsbüttel
 Schülp
 Strübbel
 Süderdeich
 Warwerort
 Wesselburen, Stadt
 Wesselburener Deichhausen
 Wesselburenerkoog
 Westerdeichstrich

Historie 
Amt Büsum-Wesselburen blev dannet 25. maj 2008 af den amtsfrie by Wesselburen og kommunerne i amterne Kirchspielslandgemeinde Büsum og Kirchspielslandgemeinde Wesselburen.

Geografi 
Amtet grænser til Nationalpark Schleswig-Holsteinisches Wattenmeer. Mod nord danner Eideren og Eidersperrwerk grænse Kreis Nordfriesland.

Erhverv 
Vindenergi, landbrug og turisme er de fremherskende erhverv.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Amtets websted
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Bysum-Wesselburen
Poul Georg Andræ

Poul Georg Andræ (26. august 1843—15. juni 1928) var en dansk historisk forfatter. Han var søn af stats- og finansminister Carl Georg Andræ og hustruen Hansine Pauline, født Schack.

Poul Andræ blev i 1862 student fra Metropolitanskolen, og i 1868 cand. jur. fra Københavns Universitet med årgangens næsthøjeste karaktergennemsnit. Han var en årrække ansat i Finansministeriet, indtil han i 1889 blev udnævnt til amtsforvalter i Skanderborg. I 1894 fik han sin afsked i nåde og med pension, og vendte nu tilbage til København, hvor han brugte de næste mange år til at skrive om sin berømte faders liv og virksomhed, bl.a. i den stort anlagte biografi Carl Georg Andræ (4 bind 1897-1912), der dog desværre kun dækker faderens første 40 år. Han udgav også moderens interessante dagbøger, der udgør en vigtig kilde til 1850'ernes og 1860'ernes Danmarkshistorie (Gehejmeraadinde Andræs politiske Dagbøger (1914-16). Han har desuden skrevet Via Appia (1882-89) samt under  pseudonymet Tandem den store artikel Den kontrære Sexualfornemmelse. Fragmenter til Oplysning, der udkom i Bibliothek for Læger i 1892. Her talte han som den første i Danmark for homoseksuelles ligestilling, og det var også i denne artikel, at begreberne homoseksuel og heteroseksuel for første gang anvendtes på dansk grund. 

Poul Andræ oplevede allerede i skoletiden, at han seksuelt kun tændte på mænd, og denne fornemmelse af at være anderledes tumlede han med i mange år, indtil han fandt ro i den forklaring, som hans tyske ligesindede Karl Heinrich Ulrichs fremlagde, da han beskrev sig selv som "en kvindelig sjæl indesluttet i en mands krop". Sådanne mænd begyndte psykiaterne snart at kalde kontrærseksuelle, og dette ord foretrak Poul Andræ at bruge om sig selv hele livet igennem.

Poul Andræ har efterladt sig en række dagbogsnotater og breve på Det kgl. Bibliotek, der sammen med hans omfattende skiftesag på Rigsarkivet danner kildegrundlag for historikeren Karl Peder Pedersens biografi: Poul og kærligheden. En kontrærseksuels bekendelser. Gads Forlag 2021.

Kilder 
 
 Dansk Biografisk Leksikon
 Pedersen, Karl Peder: Poul og kærligheden. En kontrærseksuels bekendelser. Gads Forlag 2021

Referencer 

Historikere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Egyptens demografi

Egypten er det folkerigeste land i Mellemøsten og det tredjemest folkerige på det afrikanske kontinent (efter Nigeria og Etiopien). Næsten 100% af landets 88.5 millioner  mennesker bor i tre store områder af landet (2012 est.) Kairo og Alexandria og andre steder langs bredderne af Nilen i hele Nil-deltaet, som breder sig ud nord for Kairo og langs Suez-kanalen.

Referencer 

Egyptens geografi
Demografi efter land
Kejsertamarin

Kejsertamarin (Saguinus imperator) er en art af tamariner angiveligt opkaldt efter sin lighed med den tyske kejser Wilhelm II. Den lever i det sydvestlige Amazonområdet, øst i Peru, nord i Bolivia og i vest i de brasilianske stater Acre og Amazonas.

Der er to underarter af Kejsertamarin:
 Saguinus imperator imperator
 Saguinus imperator subgrisescens

Referencer

Eksterne henvisninger 

Aber fra Sydamerika
Dyr fra Amazonas
Egernaber
Arica

Arica er en kommune og havneby i Chile. Den er hovedstad i landets nordligste region Arica og Parinacota samt i provinsen Arica og har et indbyggertal på 229.689 pr. 2017. Arica er samtidig Chiles nordligste by beliggende kun 20 km fra grænsen til Peru. Byen ligger, hvor de to frodige dale Azapa og Lluta, der skærer sig gennem Atacamaørkenen, mødes.

Arica er en vigtig havneby for et stort opland, ikke bare i Chile, men også i dets nabolande, og den er således frihavn for Bolivia, hvis udenrigshandel for en stor dels vedkommende går herigennem, heriblandt olieeksport via en rørledning fra Oruro i dette land. Byens strategiske betydning understreges yderligere af, at den ligger ved den panamerikanske landevej og derigennem har direkte forbindelse til Tacna i Peru og La Paz i Bolivia. Desuden ligger den internationale Chacalluta Lufthavn nær byen, kun en kilometer fra grænsen til Peru.

Der er i området gjort arkæologiske fund, der viser menneskelig beboelse omkring 9.000 år tilbage i tiden. Havnen i byen var vigtig allerede under den spanske kolonisering, og med den nuværende stats opståen i begyndelsen af det 19. århundrede kom Arica til at høre til Peru fra 1821, indtil området under Salpeterkrigen blev erobret af Chile i 1880 og ved fredsaftalen i 1883 blev chilensk.

Med sine milde vintre er Arica kendt som "byen med evigt forår". Blandt turistattraktionerne i og ved byen er Morro de Arica, en stejl klippe i selve byen, byens katedral, der blev designet af Gustave Eiffel og bygget i 1870'erne, samt strandene nord og syd for byen, der blandt andet opsøges af surfere fra både Nord- og Sydamerika.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Chile
Havnebyer
Giro d'Italia 2015

Giro d'Italia 2015 var den 98. udgave af verdens næststørste etapeløb, Giro d'Italia. 2015 udgaven begyndte den 9. maj i San Lorenzo al Mare, nær Sanremo

Deltagere 
Siden Giro d'Italia er en del af UCI World Tour, var alle 17 UCI ProTour-hold automatisk inviteret og forpligtet til at sende et hold. Derudover inviterede arrangøren RCS Sport yderlige fem hold til løbet. Dermed blev der i alt 198 ryttere i feltet med ni på hvert hold.

UCI ProTour hold

● Ag2r-La Mondiale
● Astana Pro Team
● BMC Racing Team
● Etixx-Quick Step
● Cannondale-Garmin
● FDJ.fr
● IAM Cycling
● Lampre-Merida
● Lotto-Soudal
● Team Movistar
● Orica GreenEDGE
● Team Cannondale-Garmin
● Team Giant-Alpecin
● Team Katusha
● Team LottoNL - Jumbo
● Team Sky
● Tinkoff-Saxo
● Trek Factory Racing

UCI Professionel Kontinental hold

● Androni-Sidermec
● Bardiani CSF
● CCC-Sprandi-Polkowice
● Nippo - Vini Fantini
● Southeast

Etaper

Trøjerne dag for dag

Noter 

• På 3. og 4. etape, bar Esteban Chaves, der var nummer 2 i ungdomskonkurrencen, den hvide ungdomstrøje, fordi Michael Matthews (på førstepladsen) bar den pinke føretrøje som nummer 1 i den samlede stilling på etaperne.

• På 14. etape, bar Davide Formolo, der var nummer 2 i ungdomskonkurrencen, den hvide ungdomstrøje, fordi Fabio Aru (på førstepladsen) bar den pinke føretrøje som nummer 1 i den samlede stilling på etapen.

Samlet klassement

Pointtrøjen

Bjergtrøjen

Ungdomstrøjen

Holdkonkurrencen

Referencer 

2015
Cykelløb i 2015
Hokkoer

Hokkoer (Cracidae) er en gruppe af hønsefugle som lever i subtropiske og tropiske regioner i Mellem- og Sydamerika.

Artsliste 
Penelopinae
Penelopina
Chalopehøne, Penelopina nigra
Chamaepetes
 Sort penelopehøne, Chamaepetes unicolor
 Seglvinget penelopehøne, Chamaepetes goudotii
Penelope
 Sølvøret penelopehøne, Penelope argyrotis
 Skægpenelopehøne, Penelope barbata
 Chocó-penelopehøne, Penelope ortoni
 Andespenelopehøne, Penelope montagnii
 Cayennepenelopehøne, Penelope marail
 Rustrandet penelopehøne, Penelope superciliaris
 Rødmasket penelopehøne, Penelope dabbenei
 Toppet penelopehøne, Penelope purpurascens
 Caucapenelopehøne, Penelope perspicax
 Hvidvinget penelopehøne, Penelope albipennis
 Spix' penelopehøne, Penelope jacquacu
 Mørkbenet penelopehøne, Penelope obscura
 Hvidtoppet penelopehøne, Penelope pileata
 Kastanjebuget penelopehøne, Penelope ochrogaster
 Hvidbrynet penelopehøne, Penelope jacucaca
Aburria
 Sortpandet fløjtehøne, Aburria jacutinga (Pipile jacutinga)
 Lappe-penelopehøne, Aburria aburri
 Rødstrubet pløjtehøne, Aburria cujubi (Pipile cujubi)
 Trinidadfløjtehøne, Aburria pipile (Pipile pipile)
 Blåstrubet fløjtehøne, Aburria cumanensis (Pipile cumanensis)
[Gruppe uden navn]
Ortalis
 Brun chachalaca, Ortalis vetula
 Mexicansk chachalaca, Ortalis cinereiceps
 Kastanjevinget chachalaca, Ortalis garrula
 Venezuela-chachalaca, Ortalis ruficauda
 Kastanjehovedet chachalaca, Ortalis ruficeps
 Rusthovedet chachalaca, Ortalis erythroptera
 Rødbuget Chachalaca, Ortalis wagleri
 Sierra Madre-chachalaca, Ortalis poliocephala
 Chaco-chachalaca, Ortalis canicollis
 Colombiansk chachalaca, Ortalis columbiana
 Hvidbuget chachalaca, Ortalis leucogastra
 Spættet chachalaca, Ortalis guttata
 Lille chachalaca, Ortalis motmot
 Lysbrynet chachalaca, Ortalis superciliaris
Oreophasinae
Oreophasis
Hornhokko, Oreophasis derbianus
Cracinae
Nothocrax
 Nathokko, Nothocrax urumutum
Crax
 Stor hokko, Crax rubra
 Blåknoppet hokko, Crax alberti
 Gulknoppet hokko, Crax daubentoni
 Gullappet hokko, Crax globulosa
 Rødnæbbet hokko Crax blumenbachii
 Nøgenmasket hokko, Crax fasciolata
 Kamhokko, Crax alector
Mitu
 Topløs hokko, Mitu tomentosum
 Salvins hokko, Mitu salvini
 Kamnæbshokko, Mitu tuberosum
 Alagoashokko, Mitu mitu
Pauxi
 Hjelmhokko, Pauxi pauxi
 Sydlig hjelmhokko, Pauxi unicornis

Referencer

Eksterne henvisninger

Hønsefugle
Joachim Ernst af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Plön

Joachim Ernst, hertug af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Plön (29. august 1595 – 5. oktober 1671) var en af de mange afdelte sønderborgske hertuger. Han var første hertug af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Plön fra 1622 til 1671.

Han var søn af Hertug Hans den Yngre af Slesvig-Holsten-Sønderborg. Ved arvedelingen efter faderens død i 1622 arvede han området omkring Plön i Holsten. Han blev efterfulgt som hertug af sin søn Hans Adolf.

Biografi 

Joachim Ernst blev født den 29. august 1595 i Sønderborg som attende barn og tiende søn af Hertug Hans den Yngre af Slesvig-Holsten-Sønderborg i hans andet ægteskab med Agnes Hedvig af Anhalt. Hans den Yngre var en yngre søn af Kong Christian 3., der i 1564 ved arvedelingen efter faderens død havde fået tildelt nogle mindre dele af hertugdømmerne Slesvig og Holsten: Als, Sundeved, Ærø og Plön. Stænderne nægtede imidlertid at hylde og anerkende hertug Hans som regerende hertug på linje med sin bror Frederik 2. og onkler Hans den Ældre og Adolf. Hans den Yngre havde dermed ikke andel i hertugdømmernes fælles regering og blev derfor betegnet som afdelt hertug.

Som ung studerede Joachim Ernst ved universiteterne i Gießen og Tübingen. Derefter tog han på dannelsesrejse gennem Europa, hvor han blandt andet besøgte Holland, England, Frankrig og Italien. Han gjorde et stykke tid krigstjeneste for Republikken Venedig, hvor han i 1617 deltog i Uskok-krigen.

Ved arvedeligen efter faderens død i 1622 arvede han i henhold til faderens testamente området omkring Plön i Holsten, herunder de sækulariserede klostre Ahrensbök og Reinfeld. Den 16. maj 1632 giftede han sig med prinsesse Dorothea Augusta, en datter af hertug Johan Adolf af Slesvig-Holsten-Gottorp. I anledning af brylluppet lod Joachim Ernst i 1632 den gamle borg i Plön nedrive og opførte fra 1633 til 1636 Plön Slot som residens og regeringssæde. Byggeriet var afsluttet på blot tre år og fandt sted under Trediveårskrigen.

Da hans storebror, Hertug Christian af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Ærø døde i 1633, arvede han Søbygård og en række godser på Ærø.

Hertug Joachim Ernst døde den 5. oktober 1671 i Plön og blev efterfulgt i sine besiddelser af sin søn Hertug Hans Adolf.

Se også 
 De sønderborgske hertughuse

Referencer

Kilder

Eksterne links 

 Hans den Yngres efterkommere

Sønderborgske fyrstelige
Hertuger af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Plön
Huset Oldenburg
Danskere i 1600-tallet
Alagoashokko

Alagoashokko (Mitu mitu) er en blank-sort, fasan-lignende fugl, der tidligere kunne findes i skove i de nord østlige dele af Brasilien som Pernambuco og Alagoas (deraf navnet), men den er nu uddød i naturen ; der er omkring 130 medlemmer i fangenskab.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
Hønsefugle
Brasiliens fugle
Richard, 4. Fyrste af Sayn-Wittgenstein-Berleburg

Richard, 4. Fyrste til Sayn-Wittgenstein-Berleburg (27. maj 1882 – 25. april 1925) var den fjerde og sidste fyrste af det mediatiserede tyske fyrstendømme Sayn-Wittgenstein-Berleburg fra 1904 til 1918, hvorefter han var familieoverhoved for fyrstehuset Sayn-Wittgenstein-Berleburg frem til sin død i 1925.

Biografi 

Prins Richard blev født den 27. maj 1882 i Bad Berleburg i Tyskland som søn af Albrecht, 3. Fyrste af Sayn-Wittgenstein-Berleburg i hans ægteskab med baronesse Marie von Gemmingen-Hornberg. 

Ved faderens død i 1902 blev han fyrste. Han mistede dog sin titel, da monarkiet blev afskaffet i Tyskland ved Novemberrevolutionen i 1918. Uofficielt fortsatte brugen af fyrstetitlen dog, også efter 1918.

Fyrst Richard døde som 42-årig ved en trafikulykke i Hanau den 25. april 1925. Han blev efterfulgt som familieoverhoved af sin ældste søn, Gustav Albrecht.

Ægteskab og børn 
Arevprins Richard giftede sig den 21. november 1902 på Langenzell med prinsesse Madeleine af Löwenstein-Wertheim-Freudenberg. De fik tre børn:

Gustav Albrecht af Sayn-Wittgenstein-Berleburg (28. februar 1907 - 1944) (erklæret død i 1969)
Christian Heinrich af Sayn-Wittgenstein-Hohenstein (20. september 1908 - 17. august 1983)
Ludwig Ferdinand af Sayn-Wittgenstein-Berleburg (4. april 1910 - 22. november 1943)

Se også 
 Kongelige og fyrstelige titler

Litteratur

Eksterne henvisninger 
 Det Wittgenstein-Berleburg'sche Rentkammer's hjemmeside 

Huset Sayn-Wittgenstein
Fyrster fra Tyskland
Personer fra Hessen
Tyskere i 1900-tallet