kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Peder Schwane Bang

Peder Schvane Bang (eller Peder Schwane Bang) (født 21 oktober 1744 i Egebjerggård i Danmark, død 7 maj 1792 i Odsherred, Sjælland, Danmark), var en dansk teolog. 

Bang var født på Egebjerggård, som søn af kommerceråd Niels Christian Jørgensen Bang, der var godsforvalter over de kongelige godser i Odsherred, og Ulrikke Eleonore Pedersdatter Schvane. 
Han blev student fra Herlufsholm 1761, cand.theol. fra Københavns Universitet 1764 og derefter residerende kapellan i Vig og Asmindrup. 

I perioden 1774-1780 var Bang præst i Hitra præstegæld (bestående af dagens Hitra kommune og Freya kommune) i Norge. Måske er hans vigtigste bidrag til eftertiden det litterære værk "Beskrivelse over Hitterens Præstegield". Værket giver en unik indsigt i 1700-tallets samfund på Hitra, den blev udgivet efter at han forlod præstegældet. Bang bidrog også til samfundet på andre måder i overensstemmelse med de offentlige uddannelse idealerne. Bang sikret, at en forening var et skolesystem og reformeret fattigvesenet. Han var en typisk norsk kartoffel præst og påståde selv, at han introducerede kartoflen til præstegældet.
Fra 1780 var han i Aggershus stift i Norge.
Han blev derefter præst i Stenløse og Veksø fra 2. september 1785 til 1787.

Peder Schwane Bangs barnebarn Peter Georg Bang (1897-1861) var Danmarks fjerde statsminister, professor i romerret ved Københavns Universitet og direktør for Nationalbanken.

Kilder og litteratur 
 S.V. Wiberg: Personalhistoriske, statistiske og genealogiske Bidrag til en almindelig dansk Præstehistorie, 1870-71, genoptryk 1959-60, bind 3, 182, 565 Virket i Hitra er også oplyst af Kystmuseet i Sør-Trøndelag.
 Peder Schvane Bang, Beskrivelse over Hitterens Præstegield. Udgivet i 1984 af partnerskab Udvalg om lokale historie til Frøya og Hitra.

Noter

Eksterne links 
 Bangs slægtstræ

Præster fra Danmark
Personer fra Fyn
Danskere i 1700-tallet
Peder Schwane
Kolorisme

Kolorisme er en retning inden for maleriet hvor hovedvægten lægges på farvevirkningen snarere end på andre udtryksmidler som kontur, komposition, tegning, formgivning etc. 

Kolorisme er ikke en afgrænset periode i maleriets historie, betoningen af farverne er vendt tilbage adskillige gange, således i begyndelsen af 1980'erne med "De unge vilde" i Danmark med inspiration fra de tyske "Junge Wilde".

I 1800-tallets slutning satte især malerne fra impressionismen farven før den tegnemæssige komposition.

Galleri

Noter

Se også
 Koloristerne, en dansk kunstnersammenslutning dannet i 1932
 "Kniven på hovedet", en udstilling i 1982 med betydning for "de unge vilde" malere
 Maleriets historie i 1800-tallet

Eksterne henvisninger

 'Kolorisme' hos Ordnet.dk
 "Farbauftrag und Malweise" ('Farveholdning og malemåde', tysk)
 "Kolorismus in der Malerei" ('Kolorime i maleriet', tysk)
 Om "Göteborgskoloristerna" fra Goteborgskonstmuseum.se

Maleri
Kunstens teknikker
Zuni

Zuni folket er et af de indianske pueblofolk i USA, som især bor i Zuni Pueblo og det omkringliggende område i New Mexico. Zuni sproget er et isoleret sprog, som ikke påviseligt er beslægtet med andre indianske sprog. Zunierne har formentlig boet som landbrugsfolk i samme område i mindst 3,000 til 4,000 år, og har muligvis været relateret til den arkæologiske Mogollón kultur. Zunierne er kendt for deres håndværk: flettede kurve, sølvsmedearbejde, vævede tekstiler; og også for deres religiøse traditioner som søger at holde hemmelige for udefrakommende. I 2000, var der 10,228 medlemmer af zunistammen.

Noter 

Oprindelige amerikanere
J.L. Austin

John Langshaw Austin (bedst kendt som J. L. Austin) (født 26. marts 1911 i Lancaster, død 8. februar 1960 i Oxford) var en britisk sprogfilosof en af dagligsprogsfilosofferne, som er bedst kendt for at udvikle teorien om talehandlinger i sin bog How to do things with words (1955/1962) (Dansk titel Ord der virker). Austin modsagde det positivistiske sprogsyn der først og fremmest analyserede sproglige ytringer ud fra deres logiske form og sandhedsværdi. Austin mente at de færreste ytringer i virkeligheden har en sandhedsværdi, men at de snarere er en form for handling der udføres - hvad Austin kalder performative ytringer, eller lokutionære handlinger. Eksempler på performative ytringer er løfter eller spørgsmål, hvor selve ytringen udfører en handling i forhold til andre. Austin skelnede mellem to slags lokutionære handlinger: illokutionære handlinger (hvor selve ytringen udfører handlingen, f.eks. at love, at navngive, at true, at takke) og perlokutionære handlinger (hvor handlingens effekt opnås igennem ytringer, f.eks. at overtale, imponere, udvise respekt eller høflighed). Austin var professor ved Oxford University. Hans talehandlingsfilosofi udvikledes videre af John Searle.

Udvalgte udgivelser 
 Sense and Sensibilia, 1962, (ed. G. J. Warnock), Oxford: Clarendon Press. 
 How to Do Things with Words: The William James Lectures delivered at Harvard University in 1955, 1962 (eds. J. O. Urmson and Marina Sbisà), Oxford: Clarendon Press. 
 Philosophical Papers, 1961, 1970, 1979, (efterladte værker redigeret af J. O. Urmson and G. J. Warnock), Oxford: Oxford University Press.

Litteratur på dansk 

 Austin, John Langshaw (1997): Ord der virker. Gyldendal. Oversættelse og indledning af John E. Andersen og Thomas Bredsdorff

Referencer 

Filosoffer fra England
Sprogvidenskabsfolk
Agostino Steffani

Agostino Steffani (født 25. juli 1654 i Castelfranco Veneto, død 12. februar 1728 i Frankfurt am Main) var en italiensk komponist, diplomat og katolsk ekklesiologi og titulærbiskop.

Steffani integrerede elementer fra fransk og tysk musik i den italienske tonekunst. Ved siden af operaer offentliggjorde han frem for alt kammerduetter, disse var populære til langt ind i 1700-tallet. Hans værker blev kopierede i et stort antal afskrifter, og mange kilder fra hans samtid lovpriser hans indsats som både musiker og digter.

Liv og virke

Baggrund 
Agostino Steffani fik som protege hos kurfursten af Bayern sin musikalske uddannelse af Johann Caspar von Kerll og Ercole Bernabei i München og i Rom. I Rom begyndte han også studiet af katolsk teologi.

Geistlig, musiker 
Han blev i 1674 kammermusiker ved hoffet i München og lærte Jean-Baptiste Lullys musik at kende i Paris i 1678–79. Han blev præsteviet i 1680, blev i 1681 kammermusikdirektør hos kurfyrsten, flyttede i 1689 som hofkapelmester til Hannover, rejste i årene 1692–1702 i diplomatiske opgaver for Hannovers regning. 

Han blev udnævnt i 1703 til geheimeråd i Düsseldorf, blev adlet og blev i 1706 titulærbiskop og i 1709 apostolisk vikar i Nordtyskland for det da netop oprettede apostoliske vikariat for Ober- und Niedersachsen. 

Agostino Steffani blev regnet som en af sin tids fremmeste komponister. I flere operaer forenede han den venezianske og den franske skole og blev anset som uovertruffen såvel i det elegiske og det tragiske som i den instrumentale teknik. Hans første opera, Marco Aurelio (1681), blev fulgt af over 20 andre, blandt andet Servio Tullio (1686), Alarico (1687; nyudgivet af Hugo Riemann), Niobe (1688), Enrico Leone (1689), Arminio (1707) og Tassilone (1709). 

Steffanis kammerduetter udgør mønsterværker af italiensk sang (16 af dem blev udgivede i "Denkmäler der Tonkunst in Bayern", 1905, med en biografi over Steffani af Alfred Einstein). Også hans Stabat mater tilhører hans fremmeste værker. Han komponerede endvidere trestemmige motetter, åndelige kantater, madrigaler og sonater. 

Efter bispesudnævnelsen signerede han sine toneverker med sin sekretær Gregorio Pivas navn. Den unge Georg Friedrich Händel var stærkt influeret af Steffani og kunne i 1710 overtage hans kapelmesterplads i Hannover. Steffani optrådte også som musikforfatter, med et forsvar for tonekunstens værdi.

Værker 
 Tassilone. Tragedia per Musica 1709, utgitt av Gerhard Croll i serien Denkmäler Rheinischer Musik
 Alarico il Baltha, cioè l’Audace, Re de’ Gothi. Dramma per musica i tre akter (uropført 18. januar 1687 i München)
 Niobe, Regina di Tebe. Dramma per musica i tre akter (uroppført 1688 i München)
 Enrico Leone, Dramma i tre akter (uropført 30. januar 1689 ved åbningen af Hannover Hoffteater)
 Stabat Mater for 6 sangere og 7 instrumentalister

Eksterne henvisninger 
 
 

Barokkomponister
Komponister fra Italien
Biskopper fra Italien
Personer fra Treviso
Ercole Bernabei

Ercole Bernabei (født ca. 1622 i Caprarola, død 5. december 1687 i München) var en italiensk organist, kapelmester og komponist.

Biografi 
Bernabei fik sin musikuddannelse i Rom, hvor han var elev af Orazio Benevoli. I tiden 1653–1665 var han organist ved San Luigi dei Francesi. Forgængeren i dette embede var Luigi Rossi. Juli 1665 blev Bernabei udnævnt til kapelmester ved San Giovanni in Laterano. I 1667 var han igen ved San Luigi dei Francesi, denne gang som kapelmester. I 1672 hjalp dronning Christina af Sverige ham til en post som kapelmester i Det Sixtinske Kapel i Vatikanet.

I 1674 rejste han på invitation af Ferdinand Maria af Bayern til München, hvor han gik i tjeneste som hofkapelmester efter Johann Kaspar Kerll. Her blev han resten af livet. Sønnen Giuseppe Antonio Bernabei blev i 1688 hans efterfølger som kapelmester.

Ercole Bernabei skrev hovedsagelig kirkelig vokalmusik, men mens han var i München komponerede han fem operaer. Musikalsk blev han regnet blandt de konservative og kæmpede for en tilbagevenden til Palestrinas stil.

Værker 
 Concerto madrigalesco per 3 voci e basso continuo (1669, Roma)
 Sacrae modulationes op. 2, per 5 voci, 2 violini e basso continuo
 2 messe per 16 voci
 23 fra mottetti, inni, antifone per 4-8 voci
 Varie cantate, canzonette, arie per 1 voce e basso continuo

Eksterne henvisninger 
 
 Sceneværker  

Barokkomponister
Operakomponister fra Italien
Komponister fra Italien
Hofkapelmestre
Personer fra provinsen Viterbo
Kains efterkommere

Kains efterkommere eller "Jabal, Jubal og Tubalkain" er et monument opstillet for enden af Lyshøj Allé ud mod Toftegårds Allé, i nærheden af Toftegårds Plads i Valby i København. Bronzeskulpturen er udført af franskmanden Paul Maximilian Landowski (1875-1961) og bekostet af legatet Albertina. Den forestiller tre gammeltestamentlige oldinge. Kain var tipoldefar til Lemek, der havde tre sønner. I 1. Mosebog, kap. 4, fortælles, at Lemek fik de to af dem med hustruen Ada: Hyrden Jabal, der blev stamfader til alle dem, der lever i telte og holder kvæg, digteren Jubal, der blev stamfader til alle dem, spiller harpe (han står med en harpe lavet af et oksehoved). Med Zilla fik han smeden Tubalkain, der blev stamfader til alle dem, der smeder kobber og jern. Han står og værner om ilden.

Skulpturen blev oprindelig opstillet i 1914 på Vester Boulevard, nu H.C. Andersens Boulevard, men blev nedtaget ved dennes omlægning og anbragt på den nuværende plads i 1956.

Referencer

Litteratur 
 Bent Zinglersen: Københavnske monumenter og mindesmærker, Politikens forlag, København 1974

Skulpturer i Danmark
Valby
Monumenter i København
Puebloindianere

Puebloindianere er en fællesbetegnelse for en gruppe indianske folk i det sydvestlige USA (New Mexico, Arizona og Texas) som er kendetegnet ved en tradition for majs-landbrug og faste bosættelser i "puebloer" med huse bygget af adobe (ubrændte mursten). Deres religion inkluderer troen på omkring 400 forskellige kachinaer, åndevæsner relateret til forskellige aspekter af naturen og som repræsenteres af dansere i ceremonier, og af små rituelle dukker. De bruger også underjordiske kiva bygninger til ceremonier og politiske møder.  De er organiseret i exogame klaner og klanmedlemsskab arves gennem moderen.

Betegnelsen "Pueblo", der betyder "landsby" på spansk, opstod med opdagelsesrejsende, der omtalte deres specielle boliger. Navajo folket, som nu bor i dele af det tidligere Pueblo-område, henviser til de tidligere beboere som "Anaasází", et eksonym, der betyder "forfædrene, vore fjender", selv om det nu bliver brugt som "tidligere folk", eller "de fortidige".

Oversigt over Pueblofolk

Keres-talende puebloer:
Acoma Pueblo
Cochiti Pueblo
Laguna Pueblo 
San Felipe Pueblo 
Santa Ana Pueblo 
Zia Pueblo
Kewa Pueblo 

Tiwa/tewa/towa-talende puebloer:
Isleta Pueblo (Tiwa) 
Jemez Pueblo (Towa)
Nambe Pueblo (Tewa) 
Ohkay Owingeh Pueblo (Tewa) 
Picuris Pueblo (Tiwa) 
Pojoaque Pueblo, (Tewa) 
Sandia Pueblo, (Tiwa) 
San Ildefonso Pueblo, (Tewa) 
Santa Clara Pueblo, (Tewa) 
Taos Pueblo (Tiwa) 
Tesuque Pueblo (Tewa) 
Ysleta del Sur Pueblo, El Paso, Texas — oprindeligt (Tiwa). Zuni-talende puebloer:
Zuni Pueblo

Hopi-talende puebloer:
Hopi Tribe Nevada-Kykotsmovi

Oprindelse

Nutidens Pueblo indianere stammer formentlig fra de såkaldte Anasazi, Hohokam og Mogollón kulturer der beboede området for 2000 år siden. Disse tidlige pueblo kulturer byggede deres byer i klippe siderne, for eksempel i Chaco Canyon.

Kolonitid

Deres første kontakt med europæere var med Spanske kolonister i det 16 århundrede, Spanierne oprettede missioner og prøvede at samle indianerne i missionsdistrikter. I 1680 udførte Pueblo indianere under ledelse af Popé et stort og succesfuldt oprør i mod Spanierne.

Sprog
Pueblo indianere taler sprog fra fire forskellige sprogfamilier Keresanske sprog, Tanoanske sprog, Hopi (Uto-Aztekiske sprog) og Zuni sproget. Da de forskellige pueblosprog har eksisteret sammen i mange tusinde år har de påvirket hinanden så de i dag udgør et sprogområde, eller Sprachbund, med adskillige fællestræk.

Noter

Oprindelige amerikanere
Allan Heine

Allan Heine (født 13. januar 1980) er en dansk håndboldtræner og nuværende assistenttræner for FTC Rail Cargo Hungaria (kvinder). Han har tidligere været træner for Nantes Atlantique Handball, Viborg HK, Ringkøbing Håndbold, Aalborg DH, samt været cheftræner for Danmarks B-landshold.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Allan Heine - Profil hos Viborg HK 

Håndboldspillere fra Danmark
Håndboldtrænere fra Viborg HK
Johan Georg 3. af Sachsen

Johan Georg III af Sachsen (; 20. juni 1647 – 12. september 1691) var kurfyrste af Sachsen fra 1680 til 1691 Han tilhørte den albertinske linje af Huset Wettin.

Liv og gerning 
Han ændrede faderens franskvenlige kurs og tog parti mod Ludvig XIV af Frankrig. Han deltog i slaget ved Wien mod Det osmanniske rige i 1683 som marskalk af Det tysk-romerske rige og støttede Leopold videre i den store tyrkiske krig fra 1686. Han var ikke med i Augsburgforbundet i 1686 mod Frankrig i Niårskrigen, men rejste personligt til Haag i marts 1688 for at diskutere med Vilhelm af Oranien, Georg Vilhelm af Braunschweig-Lüneburg og Frederik Vilhelm af Brandenburg om mulige træk mod Ludvig XIV. Han gav imidlertid ikke direkte støtte til, at Vilhelm skulle overtage den engelske trone.

Efter en ny invasion af Frankrig under niårskrigen i 1689, lejede han sine soldater ud for at beskytte Franken. Han kom senere med i hæren under Karl af Lorraine og deltog i belejringen af Mainz.

Ægteskab og børn 
Han blev 6. oktober 1666 gift med Anna Sophie af Danmark. De fik to børn:
 Johan Georg IV af Sachsen, født 18. oktober 1668 i Dresden, død af kopper 28. maj 1694 i Dresden. Efterfulgte faderen som kurfyrste.
 Frederik August I af Sachsen, født 22. maj 1670 i Dresden, død 1. februar 1733 i Warszawa. Efterfulgte sin broder som kurfyrste og senere som August den Stærke, konge af Polen.

Eksterne henvisninger 

Kurfyrster af Sachsen
Albertinske linje af Huset Wettin
Personer fra Dresden
Sven Møller Jensen

Sven Møller Jensen, født 16. maj 1947 i Esbjerg.

Kommunalpolitiker i Gjern Kommune 1976-1992 valgt for Socialdemokratiet.

Borgmester i Gjern Kommune 1987-1990. 

Uddannet politibetjent (politiassistent) 1969. Aktiv i tjenesten indtil 2010, henholdsvis Frederiksberg politi, Silkeborg politi samt Horsens politi.

Medlem af Seniorrådet Silkeborg kommune, valgt 20117.
Formand for Socialdemokratiet Gjern fra 2016.
Aktiv i Offerrådgivningen i Danmark fra 2015.

Borgmestre fra Socialdemokraterne
Tidligere borgmestre fra Danmark
Politifolk fra Danmark
Personer fra Esbjerg
Canal des Ardennes

Canal des Ardennes (Ardenner-kanalen) er en kanal, der forbinder floddalene Aisne og Meuse i Ardennes-departementet i det nordlige Frankrig. Den er 88 km. lang og passerer undervejs 44 sluser. Den kan bruges af fartøjer på op til 300 tons med 38,5 m. længde, 5,05 m. bredde, dybgang 2,2 m. og 3,5 m. frihøjde. Kanalen blev åbnet i 1835.

Det relativt høje antal sluser skyldes, at kanalen på sin vej skal overskride vandskellet som ligger 151 m.o.h. og derfra falde til 60 m.o.h. på en strækning af blot 9 km., hvilket kræver 26 sluser. Den nødvendige vandtilførsel hertil kommer dels fra et vandreservoir ved Bairon, dels pumpes op fra Meuse-floden. Efter lange tørkeperioder må kanalen derfor lukkes for trafik.

Henvisninger 

Ardennes
Etableret i 1835
Sophie Dorothea af Hannover

Sophie Dorothea af Hannover (16. marts 1687 – 28. juni 1757) var dronning af Preussen fra 1713 til 1740 som ægtefælle til kong Frederik Vilhelm 1. af Preussen (kaldet soldaterkongen). Hun var datter af kurfyrsten af Hannover, som senere blev kong Georg 1. af Storbritannien, og mor til Frederik den Store af Preussen.

Eksterne links 

Dronninger af Preussen
Huset Hannover
Personer fra Hannover
Dronningemødre
Mette Hønningen

Inge Mette Hønningen (født 3. oktober 1944 på Frederiksberg) er en internationalt kendt dansk balletdanser. Hun spillede hovedrollen i filmen Ballerina i 1966. Hun blev uddannet på det Kongelige Teaters Balletskole, hvorefter hun dansede ved den Kongelige Ballet frem til 1992. Hun har desuden deltaget i Flemming Flindts Enetime i 1964, Etudes i 1970, Romeo og Julie i 1974 i Wittness i 1986, der var lavet til hende.

Hønningen blev udnævnt til ridder af Dannebrogordenen i 1974, og hun modtog Tagea Brandts Rejselegat i 1976.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Mette Hønningen i Kvindebiografisk leksikon hos Lex.dk

Balletdansere fra Danmark
Dansere fra Den Kongelige Ballet
Personer fra Frederiksberg
Personer i Kraks Blå Bog
Riddere af Dannebrog
Modtagere af Tagea Brandts Rejselegat
Emma Morano

Emma Morano (født 29. november 1899, død 15. april 2017) var den ved sin død ældste levende person i verden og formentlig den sidste overlevede person, som er født i 1800-tallet. På trods af at hun var den ældste af otte søskende (fem piger og tre drenge), har hun overlevet dem alle. Hun siger selv, at hendes alder dels skyldes gener (hendes mor blev 91 år og flere af hendes søskende rundede de 100 år) og dels skyldes, at hun i over 90 år har spist tre æg om dagen, hvoraf de to var rå. Det var en anbefaling hun fik som teenager.

I slutningen af 1930'erne fødte hun et barn, som døde et halvt år efter, hvorefter hun forlod sin ægtemand, der var voldelig. Hun blev aldrig gift igen. I sit arbejdsliv har hun dels arbejdet på en fabrik og i køkkenet på kostskole. Hun gik på pension i en alder af 75 år, 42 år før sin død. I 2015 modtog hun lykønskninger fra både præsidenten og paven.

Referencer 

Ældste mennesker i nyere tid
Welcome to the Black Parade

"Welcome to the Black Parade" (forkortet "The Black Parade", med den originale titel "The Five of Us Are Dying") er den første single og femte spor fra My Chemical Romances tredje studiealbum, The Black Parade. Den blev udgivet den 12. september 2006 på iTunes og 9. oktober 2006 som Cd. Den blev af Rock and Roll Hall of Fame sat på listen som en af  500 Songs That Shaped Rock and Roll (sange der "har haft indflydelse på" Rock and roll).

Sangen toppede desuden som nummer 18 på de danske hitlister, og har solgt mere end 4000 eksemplarer 

Sangen blev akkompagneret af en musikvideo instrueret af Samuel Bayer.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 "Welcome to the Black Parade" på My Chemical Romances website

Singler fra 2006
Leeward Islands

Leeward Islands er en øgruppe i Caribien der består af de nordlige øer i de Små Antiller. Kæden af øer starter øst for Puerto Rico og går mod syd til Dominica. De danner en del af grænsen mellem det Caribiske Hav og Atlanterhavet. Mod syd fortsætter kæden de Små Antiller med Windward Islands.

Øerne 
Fra nordvest til sydøst, er øerne:
  Spanske Jomfruøer: Vieques, Culebra (Puerto Rico USA)
  Amerikanske Jomfruøer: Sankt Thomas, Sankt Jan, Sankt Croix, Water Island (USA)
  British Virgin Islands: Jost Van Dyke, Tortola, Virgin Gorda, Anegada (UK)
  Anguilla (UK)
   Saint Martin/Sint Maarten (Frankrig/Holland)
  Saint-Barthélemy (Fr.)
  Saba (Holland)
  Sint Eustatius (Holland)
  Saint Kitts (Commonwealth, danner en stat under British Crown med Nevis)
  Nevis (Commonwealth; se St. Kitts)
  Barbuda (Commonwealth; se Antigua)
  Antigua (Commonwealth, danner en stat under British Crown med Barbuda)
  Redonda (ubeboet del af Antigua & Barbuda; se ovenfor)
  Montserrat (UK)
  Guadeloupe (fransk oversøisk departement)
  la Désirade (del af Guadeloupe, Fr.)
  Îles des Saintes (del af Guadeloupe, Fr.)
  Marie-Galante (del af Guadeloupe, Fr.)
  Dominica (Commonwealth)

Eksterne kilder og henvisninger 

 Digital Library of the Caribbean−dloc.org: "The Leeward Islands Gazette"  — freely−openly available, with full page images and searchable text.
 Digital Library of the Caribbean−dloc.org: "Antigua, Montserrat and Virgin Islands Gazette"  — openly−freely available, with searchable text and full page images.

Caribiske øer
Kvalifikation til VM i fodbold for kvinder 2019, UEFA

Den europæiske kvalifikation til VM i fodbold for kvinder 2019 var en turnering, der bestemte, hvilke hold, der sammen med værtsnationen Frankrig, kom til at deltage i slutspillet.

I alt 46 UEFA medlemslande deltog i den indledende turnering, hvor Andorra var med til deres første VM-kvalifikation, og Kosovo var med i deres allerførste turnering overhovedet.

Deltagere 

De 30 højest rangerede hold kom direkte i det kvalificerende gruppespil, mens de 16 lavest rangerede hold kom i en indledende prækvalifikationsrunde.

Kvalificerede hold 
Følgende ni hold fra UEFA har kvalificeret sig til slutspillet.

1 Fed viser mesteren for pågældende år. Kursiv viser værten for det år.

Topscorere 

10 mål
  Janice Cayman

7 mål
  Nadia Nadim
  Cristiana Girelli
  Vivianne Miedema
  Lisa-Marie Karlseng Utland
  Jennifer Hermoso

6 mål

  Sanne Troelsgaard Nielsen
  Nikita Parris
  Alexandra Popp
  Lea Schüller
  Sherida Spitse
  Caroline Graham Hansen
  Elena Danilova
  Nadezhda Smirnova
  Lara Dickenmann

Referencer 

VM i fodbold (kvinder)
Fodbold i 2017
Fodbold i 2018
Kvalifikation til VM i fodbold for kvinder 2019
Crazy (Gnarls Barkley-sang)

"Crazy" er debutsinglen fra 2006 af duoen Gnarls Barkley, som består af Danger Mouse og CeeLo Green, fra deres debutalbum St. Elsewhere.

Sangen vandt en Grammy Award for Bedste Urban/Alternative-præstation i 2007, og blev også nomineret til Årets indspilning.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 , på Downtown Records'-kanal

Singler fra 2006
Amelia af Storbritannien

Amelia af Storbritannien (10. juni 1711 – 31. oktober 1786) var en britisk prinsesse, der var datter af kong Georg 2. af Storbritannien og Caroline af Ansbach.

Biografi 

Amelia blev født i Tyskland, hvor hendes farfar Georg Ludvig var kurfyrste af Hannover; da farfaderen blev konge i Storbritannien og faderen blev britisk tronfølger i år 1714, fulgte hun med resten af familien til London. Hun var udset som brud til sin fætter, kong Frederik den Store af Preussen, men Frederik blev i 1733 tvunget til at gifte sig med en anden. Amelia forblev herefter ugift og opholdt sig ved sin fars hof til hans død i 1760.

Eksterne links 

Prinsesser fra Storbritannien
Huset Hannover
Personer fra Hannover
Butterfly (Crazy Town sang)

"Butterfly" er en sang af bandet Crazy Town. Den blev udgivet som single i november 2000 fra deres tredje album The Gift of Game.

Hitlister

Referencer

Eksterne henvisninger 
 s Vevo-kanal

Singler fra 2000
Sange fra 2000