kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jørgen Klubien

Jørgen Alex Klubien (født 20. maj 1958 i København) er en dansk sanger, sangskriver og tegner. Han er bedst kendt som forsanger i popgruppen Danseorkestret, som han var med til at danne i 1984. Han har sideløbende arbejdet som animator og storyboarder på en række udenlandske film. Klubien har arbejdet for animationsstudierne Pixar og Disney, og har bl.a. arbejdet på Løvernes Konge (1994), Pocahontas (1995), Græsrødderne (1998), Toy Story 2 (1999) og Monsters, Inc. (2001). I Løvernes Konge skrev Klubien scenen, hvor hyænerne går strækmarch foran Scar.

Med inspiration fra "Den grimme ælling" og elbilen Ellert begyndte han i 1997 at arbejde på et koncept til en animationsfilm, der senere blev videreudviklet i samarbejde med Pixar til filmen Biler (2006). Han har instrueret den nærmest selvbiografiske novellefilm Pinocchio i Hollywood (1998).

Den instrumentale version af "Regndans" blev valgt som temasang for "Vild Med Dans"

Filmografi 
 Pelle Haleløs (1981) 
 Otto er et næsehorn (1983)
 Pee-wee's Big Adventure (1985)
 Rejsen til Amerika (1986)
 Oliver & Co. (1988)
 Den lille Havfrue (1989)
 Bernard og Bianca: SOS fra Australien (1990)
 Verdenshistorien (1993)
 Thomas og Tim (1993)
 The Nightmare Before Christmas (1993)
 Løvernes Konge (1994)
 Pocahontas (1995)
 James and the Giant Peach (1996)
 Pinocchio i Hollywood (1998)
 Mulan (1998)
 Græsrødderne (1998)
 Toy Story 2 (1999)
 Monsters, Inc. (2001)
 Mit sande jeg (2003)
 Musik og bøgetræer i 25 år (2004)
 Solkongen (2005)
 Peter Pedal (2006)
 Biler (2006)
 Sådan træner du din drage (2010)
 Shrek Den Lykkelige (2010)
 Frankenweenie (2012)

Kilder 
 Henrik Friis: Travl mand med alsidigt talent (Aarhuus Stiftstidende, 24.8.1985)
 Nicolas Barbano: Der vil altid være brug for, at vi underholder hinanden (Kosmorama nr. 217, 1996)
 Christian Grau: Danser med Disney (Euroman nr. 58, 1998).
 Jannik Preisler: Der er ingen bånd der binder mig (Børn & unge nr. 5, 1999).
 Rasmus Strøyer: Da Ellerten kom til Hollywood (Politiken, 1.9.2006)
 Peter Schollert: Tegnefilmdrømmen bristede (Jyllands-Posten, 1.2.2009)
 Lene Halmø Terkelsen: En værdig ældre popsanger  (Dagbladenes Bureau)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Personer fra København 
Sangere fra Danmark
Tegnere fra Danmark
Filminstruktører fra Danmark
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 1982
Danskere i Hollywood
Danseorkestret
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 1981
Englekort

Englekort er en form for kort i familie med tarotkort, der på bagsiden har et billede af en lille engel. Tanken er, at kortene skal kunne trækkes fra en æske, hvis man har en dårlig dag eller uge. Der findes mange forskellige englekort som fx "Tilgivelse".

Kortspil
Lorentz Heinrich Fisker

Lorentz Heinrich Fisker eller Lorents Henrik Fisker kan henvise til flere personer:

 Lorentz Heinrich Fisker (1720-1797) – dansk søofficer
 Lorentz Heinrich Fisker (1753-1819) – dansk søofficer
Trollenäs slot

Trollenäs (før 1700-tallet ) er et slot i Eslövs kommun i det tidligere Onsjö herred i Skåne i Sverige.
Trollenäs hed Næs på grund af beliggenheden mellem to åer, der løber sammen i Saxåen lige efter slottet. I 1700-tallet fik slottet sit nuværende navn.

Historie 
Trollenäs er kendt siden 1300-tallet og har været ejet af to adelsslægte: Thott og Trolle.
Slottet blev bygget i korsform. I 1559 påbegyndte Tage Ottesen Thott bygningen af det nuværende slot, som tilhørte slægten Thott til 1682, hvor Niels Trolles enke, Helle Rosenkrantz overtog det. Hendes sønnesøn Fredrik Trolle gjorde Trollenäs og Fulltofta til fideikommis for hans sønnesøn Fredrik Trolle og arvinger. Godset er nu overført til aktieselskabet Trollenäs Gods AB, der er ejet af familien Trolle.

1891-1893 blev slottet ombygget af de danske arkitekter Ferdinand Meldahl og Albert Jensen til et fransk-inspireret renæssanceslot.

Slottet består af en tre-etages hovedbygning og to sidelænger på to etager. Hovedindgangen, der går igennem en rund tårnbygning, vender ud mod den åbne slotsgård. På hovedbygningens vestside er et firkantet tårn med en stor veranda; fra verandaen fører en bred trappe ned til slotsparken.

Slottet er åbent for offentligheden med mulighed for bryllupper, konferencer, middage og udflugter. Parken har en café. er Nas gamle kirke støder op til slottet .

Se også 
Trolleholm slot

Eksterne henvisninger 
 Trollenäs – officiel hjemmeside 
 Sylve Åkesson: Om Trollenäs  
 slottsguiden.info Trollenäs historie 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Eslövs kommun
Slotte i Skåne
Byggnadsminnen i Skåne län
Ferdinand Meldahl
Renæssance
Elisabeth Hedevig von Roepstorff

Elisabeth Hedevig von Roepstorff, gift von Bülow (født 16. september 1698 i Flensborg, død 6. januar 1758 i Kolding) var en dansk adelsdame. Hun blev 29. november 1737 gift med Ludwig Wilhelm von Bülow og samme år fik hun ordenen l'union parfaite.

Kilder 
 Slægtsside

Personer fra Flensborg
Danskere i 1700-tallet
Elisabeth Hedevig
Modtagere af l'union parfaite
Andreas Bodenhoff

Andreas Bodenhoff (5. januar 1723 i København – 8. august 1794) var en dansk handelsmand.

Han har navnlig sat sig et navn i efterverdenen som grundlægger af Bodenhoffs Plads på Christianshavn. Efter at han havde taget borgerskab som skipper i København 1749, begyndte han en tømmerhandel, som efterhånden antog betydelige dimensioner, især ved leverancer til Marinen. Herved erhvervede han midler til sit forehavende, og 1766 og 1768 fik han tilladelse til at opfylde et udstrakt areal grundt vand mellem Christianshavns Vold og daværende almindeligt handelskompagnis plads (Wilders (tidligere Bjørns) og Krøyers Plads), hvor han med stor bekostning anlagde den fordelagtige skibsbygnings- og handels-oplagsplads, hvortil han støttedes af Staten ved toldfrihed for det til bolværkerne anvendte tømmer.

Han blev grosserer 1765, agent med virkelig kancelliråds rang 1767 og tjente sig ved handel, skibsrederi og skibsbygning en anselig formue. Bodenhoff var gift to gange, 1. gang med Mette Marie Andersdatter (død 1757), 2. gang med Mathilde Cathrine Rohde (17. oktober 1737 – 1. marts 1770), og efterlod sig flere børn. Hans søn, der også hed Andreas Bodenhoff, giftede sig 6. januar 1796 med Giertrud Birgitte Rosted (8. januar 1779 – 18. juli 1798), begge led en sørgelig skæbne. Hans datter Gjertrud Cathrine Bodenhoff (1. april 1765 – 19. november 1814) blev gift 1795 med officeren Frederik Caspar Conrad Frieboe. Derved kom Bodenhoffs landsted Vildnisset i Kongens Lyngby i Frieboes eje, hvorefter det blev kendt som Frieboeshvile.

På hans smukke gravmonument, et af de betydeligste på Assistens Kirkegård, gives ham eftermælet: En virksom, klog og goddædig Mand. Mange, som han skaffede underhold, erindrer ham med taknemmelig vemodighed. Han døde 8. august 1794.

Kilder 

 G.L. Grove, "Bodenhoff, Andreas", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra København
Danskere i 1700-tallet
Grosserere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Andreas
Andreas Bjørn

Andreas Bjørn (døbt 28. oktober 1703 i Skælskør, død 27. januar 1750) var en dansk handelsmand.

Andreas Bjørn eller, som han oprindelig hed, Anders Bjørnsen, var født i Skælskør og søn af Mads Andersen Bjørn og Karen Pedersdatter; efter svigersønnens udsagn var han en bondesøn. 1730 tog han borgerskab i København som købmand og drev i de første år tømmerhandel, men kom snart ind på større foretagender. Han opfyldte den grund på Christianshavn, der nu hedder Wilders Plads, men længe bevarede navnet Bjørns Plads, som ved hans død var 6 tdr. land stor; han indpælede den kanal, der skiller pladsen fra Strandgade, og bebyggede i denne sidste gade grunden mellem Bådsmandsstræde og Christianshavns Kanal. På det store inddæmningsforetagende fik han kgl. privilegium 18. juli 1735, og her anlagde han et skibsværft, der blev drevet i en målestok, som man hidtil ikke havde kendt i København. Han byggede her henved 50 skibe og opnåede 1742 den begunstigelse, at alle hans arbejdere blev forskånede for borgerlig tynge; 1747 fritoges de for enhver laugstvang. Hans plads blev også en tid benyttet af Skydeselskabet det danske Kompagni, og da kong Frederik V blev medlem af dette, gjorde Bjørn på egen bekostning en stor fest for ham. Det fortælles, at det var en yndet fornøjelse for samme konge at være til stede, når agent Bjørns skibe løb af stabelen. Bjørn var desuden en af stadens driftigste købmænd. 1747 var han medstifter af Det almindelige Handelskompagni, til hvilket en del af hans plads blev overdraget, og som navnlig drev handel på Island og Finmarken og senere på Grønland. Ved hans død lå der 2 skibe færdige på hans værft, hvilke på hans egen bekostning skulle have gjort opdagelsesrejser i Grønland. Han var også medlem af det islandske og det vestindiske Handelskompagni. 1748 udnævntes han til en af de 4 direktører for Det Kongelige Teater. Han døde 27. januar 1750. Andreas Bjørns Gade på Christianshavn er opkaldt efter ham.

Han var gift 1. gang (27. november 1733) med Karen Arildsdatter Hansen (død 1740, begravet 14. december, 36 år gammel), 2. gang (27. september 1741) med Margrethe Lentz (f. 1717), datter af hofbager i København Jochum Lentz; hun ægtede efter hans død godsejer Emanuel Thygesen. Han havde fire børn af første ægteskab. Hans eneste barn af 2. ægteskab, Karen, var gift med den kendte forfatter Tyge Rothe.

Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot har et portrætmaleri af Bjørn tilskrevet Andreas Brünniche.

Kilder 
 O. Nielsen, "Bjørn, Andreas", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Gustav Ludvig Baden, Danmarke og Norges Kong Frederik den Femtes Regjerings Aarbog.
 Historisk Tidsskrift, 3. række, IV, 229.
 Thomas Overskou, Den danske Skueplads II, 58.
 Tyge Rothe, Karen Bjørns Minde.
 Camillus Nyrop, Johan Frederik Classen, s. 44 f.

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Skælskør
Danskere i 1700-tallet
Det Kongelige Teaters direktører
Skibsredere fra Danmark
Grosserere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Carl Wilder

Carl Wilder (ca. 1698 i København – 6. januar 1765) var en dansk mægler, skibsværftsejer og handelsmand.

Han var født i København; han viste allerede før 1740 sin interesse for dansk skibsyggeri ved at indgive forskellige forslag derom til Kommercekollegiet, hvoraf bl.a. fremgår, at han havde
forskrevet en dygtig fagmand i denne kunst fra Karlskrona. Wilder fik senere lejlighed til at drive skibbyggeri i større omfang, da han 1762 fik tilskødet den mod Christianshavn vendende del af den af Andreas Bjørn anlagte plads og det derværende betydelige skibsværft med tilhørende bygninger, bolværker og privilegier og et areal på over 80000 kvadratalen, og han udvidede virksomheden efter samme år at have opnået konglig bevilling på her at anlægge en nagelsmedje. Efter kongelig bevilling af 1. januar 1740 havde Wilder på Gammel Estrup i Jylland oprettet den første spånfabrik her i landet "for den Slags Spaane, som bogbinderne, Skomagerne og andre til deres Brug have fornødent", men opgav den 1760, navnlig på grund af en uheldig kontrakt om leverance til isenkræmmerlauget, der ikke havde interesse i fabrikkens fremgang i Wilders hænder.

Wilder, der også blev mægler i København, var gift med Anna Maria Grøngaard og døde 6. januar 1765 i
sit 68. år; hans enke døde 3. maj 1786 i sit 73. år. Sønnen Lars eller Lauritz Wilder, født 1738, blev skibbygger som faderen og fik 1767 skøde på hans store skibsværft og plads, der endnu bærer navn – Wilders Plads – efter fader og søn (som ejede den fra 1762 til 1803), skønt den siden har været på mange hænder. En bro og en gade på Christianshavn fik også navn efter dem, gaden dog først omkring 1859. Lars Wilder døde ugift 16. april 1810 som velgører mod sin fødeby, i det han testamenterede en formue på henimod 500.000 Dlr. til velgørende formål, navnlig til Almindeligt Hospital, Sct. Hans Hospital og Claudi Rossets Stiftelse. Flere stuer i Almindeligt Hospital opkaldtes efter ham og forsynedes med små trætavler, hvorpå et spejl og indskriften: Lars Wilder skylde I Taknemlighed.

Kilder 
 G.L. Grove, "Wilder, Carl", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 «Penia» 1810, s. 153 ff.
 Wendt, Almindeligt Hospital, s. 36 f.
 Thaarups Journal for Kjøbenhavn II, 109.
 Rawert, Danmarks industrielle Forhold, s. 256 f.
 Camillus Nyrop, Danmarks Kridtpibefabrikation, s. 29 f. 47.

Erhvervsfolk fra Danmark
Filantroper fra Danmark
Personer fra København
Danskere i 1700-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Shabby chic

Shabby chic er en modestil, skabt af den britiske indretningsarkitekt Rachel Ashwell i slutningen af 1980'erne. Stilen var oprindeligt inspireret af de traditionelle huse i det engelske landskab. Gamle møbler eller nye møbler behandlet for at give gammelt indtryk. Farvetema er i hvid eller lyse farver. Stofpolstring er ofte i bomuld eller hør.

I den mere populære udgave er shabby chic ofte en feminin stil karakteriseret ved pastelfarver. Romantiske detaljer og self-made ornamenter er populære. Møblerne er ofte fund fra de lokale loppemarkeder, som genanvendes og males på. Metaldele kan godt have et element af rust. Undertiden indgår kristne genstande som f.eks. madonnaer, kors, og gamle bibler.

Mode
Magmakammer

Et magmakammer er en isoleret smeltemasse under en vulkan. Et magmakammer kan variere i størrelse og ligge i både den øvre og den nedre del af jordskorpen eller i Jordens kappe og danner fødekamre til vulkanerne. Magmakamrene kan dannes på flere måder, men altid i forbindelse med opstrømning af smeltemasser fra dybet ved kontinentalpladernes bevægelser og trykfald. Magma er et græsk ord for dejagtig masse og dannes i forbindelse med opsmeltning af bjergarterne i den øverste del af jordens kappe eller nederst i skorpen ved temperaturstigningen indad mod jordens midte ved pladeforskydningerne og trykændringerne ved – dels underskydningen af den ene af to plader – eller hvor to plader trækkes fra hinanden, som Island er så tydeligt et eksempel på.

Når omgivelsernes massefylde er lig med eller mindre end magmaets, standses opdriften, og der dannes et magmakammer, hvori der på grund af temperaturforskelle opstår strømninger. Da omgivelserne er koldere end magmaet, begynder smelten at størkne, hvorved der udskilles krystaller af mineralerne, som får gastrykket til at stige i restsmelten. I den øverste del af magmakammeret dannes gasbobler, der nedsætter magmaets vægt, og et udbrud kan begynde.

Ekstern henvisning og kilde 
 Vulkaneksperten.dk Henning Andersen 

Vulkaner
Christian III's kanal

Christian III's kanal var en 5.400 meter lang og 4-5 meter bred kanal, der i det 16. og 17. århundrede forbandt den dengang opstemmede Nørreå, med voldgravene omkring Randers. Kanalen tager sin begyndelse ved Fladbro vest for Randers.

Kanalen er i dag tørlagt, selv om bunden ligger ca. 1 meter under terrænniveau. Den blev anlagt kort efter Grevens Fejde i 1534-36, hvor man havde oplevet, at befæstningen af byen ikke var tilfredsstillende – mest fordi, voldgravene blev forsynet fra kilder og bække nord for byen, som ikke gav tilstrækkeligt vand. Kanalen skulle derfor sikre, at voldgravene altid stod vandfyldte.

Fortidsmindet er fredet i 1964, og ifølge fredningsbestemmelserne må der ikke ske nogen form for indgreb i det.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Om Christian III's kanal på Fund og Fortidsminder
 Om Christian III's kanal  på fortidsmindeguide.dk

Etableret i 1536
Kanaler i Danmark
Randers
Fredede arealer i Danmark
Pink Floyds diskografi

Det engelske rock band Pink Floyds diskografi består af 15 studiealbum (hvoraf det ene er en blanding af live og studie), 3 livealbum (hvis man udelader det blandede album), 6 opsamlingsalbum, 3 box-pakker, 1 ep, 26 singler, 10 musikvideoer og 4 DVD’er.

Studiealbum

Studio-optagelse 
Nummere i kursiv tekst er også udgivet på Kompilationalbumet "Echoes: The Very Best Of Pink Floyd".

Medlemmer og medvirkende musikere

Numre ikke udgivet på album 
Nogle numre er aldrig udgivet på et studioalbum, men på single eller kompilation-CD:
 "Apples And Oranges" – 1967 – Single.
 "Arnold Layne" – 1967 – Single.
 "Biding My Time" – 1969 – kompilation-album Relics.
 "Candy And A Currant Bun" – 1967 – Single: B-side af "Arnold Layne" -Single
 "Careful With That Axe, Eugene": – 1968 – Single: B-side af "Point Me At The Sky"
 "Hollywood": Optaget for filmen More, men blev aldrig tilføjet til soundtrack-albummet af samme navn. Nummeret er på kompilation-CD'en A Tree Full Of Secrets.
 "Julia Dream" – 1968 – Single: B-side af "It Would Be So Nice".
 "Paintbox": – 1967 – Single: B-side af "Apples And Oranges" single.
 "Point Me At The Sky" – 1968 – Single
 "Scream Thy Last Scream" – 1967 – den er på kompilation-CD-en A Tree Full Of Secrets.
 "Seabirds": Optaget for filmen More, men blev aldrig tilføjet til soundtrack-albummet af samme navn. Nummeret er på kompilation-CD'en A Tree Full Of Secrets.
 "See Emily Play": – 1967 Single.

Referencer 

Diskografier
Pink Floyd
Gråhede (Ådum Sogn)

Gråhede er en mindre bebyggelse i Ådum Sogn beliggende omtrent 2 km vest for Ådum og 5 km sydøst for Tarm. 
Tidligere var der 7 selvstændige gårde. I 2010 er der et enkelt aktivt landbrug tilbage, samt to deltidslandbrug og fire huse/bebyggelser.

Lokaliteter i Ringkøbing-Skjern Kommune
Ronin

Ronin (浪人, rōnin), var en japansk kriger, som ikke havde nogen herre under den feudale periode (før 1867-1869 e.Kr.).

Etymologi 
Ronin, eller mere korrekt stavet rōnin, betyder på japansk "bølge-mand". Betegnelsen er kendt tilbage fra Nara-perioden (710 – 741 e.Kr.), hvor betegnelsen refererede til en person, som var undergivet en anden persons myndighed og forpligtet til at arbejde for ham og bo på hans jord, men ikke længere tjener under denne herre. Heraf kommer betegnelsen herreløs kriger.

Historie 
Før Edo-perioden (før 1603 e.Kr.) havde lensherrerne (daimyo) periodevis behov for krigere, når der var krig. Ronin kunne herved få mulighed for at tjene en herre. En mindre flatterende kendsgerning var, at nogle ronin tjente deres levebrød gennem kriminelle handlinger. Ninja (lejesoldater) rekutterede primært blandt kriminelle, hvorved den kriminelle ronin således kunne få beskæftigelse, -med udsigt til dødsstraf, hvis han blev pågrebet. Alternativet var, at ronin kunne skifte erhverv og ernære sig som bonde eller købmand.

I den fredlige Edo-periode (1603-1868 e.Kr.) havde lensherrerne ikke længere det store behov for en stående hær og dermed ikke længere behov for rekuttering af ronin. I denne periode blev mange samuraier herreløse og skiftede dermed status til ronin. I starten af denne periode ændrede samfundets syn på ronin. Tokugawa shogunatet anså ronin som 'udskudte' mennesker, fordi de blev karakteriseret som farlige. De blev herved forvist eller indlemmet i distrikter. Der er flere eksempler på, at såfremt en samurai fik status som ronin, begik denne person selvmord, fordi det var forbundet med skam at blive 'degraderet' fra samurai til ronin. Senere i denne periode blev shogunatets politik lempet, hvorved det atter blev muligt for ronin at få beskæftigelse hos en herre.

Eksempel på en meget kendt ronin er Miyamoto Musashi, som har fået hovedfiguren i adskillige film.

Referencer 

Krigertyper
Japans historie
Japanske vendinger
Peter Ejlerskov

Peter Ejlerskov (født 1964 i Aarhus-bydelen Viby) er en maler, grafiker, skulptør og
autodidakt kunstner samt uddannet grafisk designer.

Peter Ejlerskov arbejder med maleri, tegning, keramik og glas. Har desuden lavet flere store udsmykninger, blandt andre Læsø Kur og Helse i samarbejde med Friis og Moltke og illustreret bøger, digtsamlinger etc.

Udvalgte udstillinger
Separatudstilling Dronninglund Kunstcenter
Gruppeudstilling/auktion KUNSTEN, Museum of Modern Art Aalborg
Separatudstilling Jens Nielsen og Olivia Holm-Møller Museet
Nordart International Art Exhibition, DE
Separatudstilling Frederikshavn Kunstmuseum
Gruppeudstilling/auktion AroS, Aarhus Kunstmuseum
Collective exhibition, Galeria Krabbe, Frigiliana Málaga, ES
Separatudstillng Galleri Provence

Eksterne henvisninger 
 www.Peterejlerskov.com
 Noget om træer, Gitte Ørskou, Direktør Kunsten, Museum of Modern Art Aalborg
 Spor af skønhed, Dorthe Jørgensen, Ph.D & Dr.Phil., Institut for filosofi og idéhistorie, Aarhus Universitet
 Samtale imellem Peter Ejlerskov og Museumsinspektør Klaus Rødel, Frederikshavn Kunstmuseum

Udgivelser 
Publikationer
143 mtr./
SPOR, 
Skitser, 
Vand. Salt. Ø, 
ESSE, 978-87-991932-0-2

"Øvrige"
Moment, katalog Frederikshavn Kunstmuseum
KIC Nord Art, Int. Exhibition 2009, D

Kunstnere fra Danmark
Malere fra Danmark
Personer fra Aarhus
Motiv (årsag)

Et motiv som årsag er et individs begrundelse for at udføre bestemte handlinger. Motiverede handlinger opfattes som intentionelle i modsætning til kausale hændelser, der ligger uden for den enkeltes kontrol. En videnskabelig afklaring af motiver er næppe mulig, uden at der a priori er foretaget en analyse af menneskets natur.

Filosofien om motiver 

De klassiske filosoffer Platon og Aristoteles tilstræbte begge en etisk begrundelse for menneskets handlinger. Forudsætningen for at gennemføre en handling er et valg mellem forskellige midler til at opnå et bestemt mål. Aristoteles argumenterer imod eksistensen af en fri vilje, idet menneskets handlinger er bundet til begivenheder. . Selv når mennesket handler i overensstemmelse med det gode er det underkastet en skæbne. Aristoteles' nøglebegreb phronesis sammenfatter de dyder, der er nødvendige for det gode liv.

Den religiøse determinisme afviser ligeledes et subjekt, der handler på grundlag af fri vilje, men tilbyder en alternativ frihed gennem syndsforladelsen.

Med humanismen udvikledes forskellige filosofiske retninger, der betonede menneskets evne til at handle på baggrund af valg mellem alternativer. Max Weber fandt fire idealtyper for handlen, der hver for sig kan henføres til et grundmotiv. De fire grundmotiver er: 
 tradition, især indgroede vaner og skikke
 affektion, dvs. følelsesbestemte motiver
 etiske motiver
 målrationelle motiver, dvs. kalkuler over, hvorledes individet bedst opnår et ønsket resultat.

Sociologien om motiver 

Berger og Luckmann forudsatte – inspireret af Max Weber - at motiver for handling foregik i et samspil mellem menneske og samfund. Mennesket er kulturbundet og internaliserer forudsætninger for at handle, men motiver for at gennemføre konkrete handlinger er menneskeskabte.

Over for disse argumenter hævdede utilitarismen, at mennesket handler ud fra en vurdering af egennytten. Også Talcott Parsons tillagde menneskets frie valg en væsentlig betydning for motivering af handlinger. Efter murens fald dominerede voluntarismen forskningen, men de senere år er der opblusset en fornyet interesse for deterministiske forklaringer.

Juraen om motiver 

I juraen er et motiv snævert defineret som en gerningsmands bevæggrunde for at begå kriminalitet. I en dokumentar om syv danske drabssager - De 7 drab – i foråret 2010, henfører TV2 årsagerne til at begå drab til 7 grundmotiver:
 Begær, hævn, jalousi, profit, spænding, fanatisme og udstødelse.

Disse 7 motiver er beslægtede med de syv dødssynder. Øvrige motiver, der indgør i kriminologien er frygt og fejltagelse. I de fleste krimier har en eller flere mistænkte et motiv, der kan henføres til et eller flere af de nævnte motiver.

Noter

Litteratur 
 Flyvbjerg, Bent, Making Social Science Matter: Why Social Inquiry Fails and How It Can Succeed Again (Cambridge: Cambridge University Press, 2001).
 Berger, Peter& Thomas Luckmann (1983): Den samfundsskabte virkelighed (Lindhardt & Ringhof, Kbh.)
 Kirkeby, Ole Fogh (1999): Secunda philosophia (Samfundslitteratur, Kbh)

Filosofi
Jura
Filosofiske grundbegreber
Socialvidenskabelige begreber
Psykologi