kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Flintøkse

En flintøkse er et flinteværktøj der blev brugt i forhistorisk tid til forskellige opgaver.

De første stenøkser, var blot et stykke flint, der blev brugt som håndøkser, men de udviklede sig senere til at også at have et træskaft hvor øksehovedet sad fast. Stenen laver frakturer lidt ligesom glas eller obsidian, og kan blive hugget i form. De afslag der fremkommer ved fremstillingen af en flintøkse er skarpe nok til at også at kunne bruges til eksempelvis flintknive eller skrabere. Stenøkser var meget udbredte i neolitikum, hvor de blev brugt til at fælde træer, tilvirke tømmer og i det tidlige landbrug.

Andre stenøkser blev fremstillet i greenstone, der kom fra Langdale i Storbritanniens Lake District.

Flintestenene, der blev brugt til flintøkser, blev typisk fundet i aflejringer fra kridttiden, som der findes utallige af i Storbritannien og Danmark. I stenalderen gravede man dem i miner som eksempelvis Grime's Graves i Norfolk. I Danmark er der blandt andet blev udvundet flint ved minedrift ved Hov i Jylland.

Referencer 

Økser
Stenalder
Esbjerg Skibet

Esbjerg Skibet er et kunstværk i granit udført af Jørgen-Martin Pedersen fra Vejrup forestillende et sejlskib. Det er placeret på en prominent plads ved Esbjerg Strand, et kommende rekreativt område ved havnen i Esbjerg. 

Værket var en donation fra Claus Sørensens Fond til Esbjergs borgere i anledningen af Tage Sørensens 100-års fødselsdag. Det blev afsløret den 5. december 2015, og i samme forbindelse blev pladsen hvor værket er placeret officielt navngivet Tage Sørensens Plads.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Billedgalleri fra indvielsen, Lokalavisen Esbjerg 
 Artikel og stemningsvideo fra området, TV-Syd 
 Video af afsløringen, DR P4 Facebook
 Artikel, Hjertingposten 
 Voxpop om værket, Lokalavisen Esbjerg
 Kunstnerens hjemmeside 

Skibet
Skulpturer i Danmark
Claus Sørensen Gruppen

Claus Sørensen Gruppen er en dansk fiskerivirksomhed der har sin historiske oprindelse i 1926 i Esbjerg. Virksomheden blev startet med etablering og drift af frysehuse på hele den jyske vestkyst for øje. I dag omfatter aktiviteterne mange andre brancher, og har fostret flere af de største virksomheder i området.

I 1964 etablerede stifteren Claus Sørensen en fond, Claus Sørensens Fond, der igennem årene har bidraget til mange almennyttige formål i Esbjerg Kommune.

Claus Sørensen selv døde i 1976, men hans søn, Tage Sørensen, videreførte med stor succes hans livsværk.

Den 5. december 2015 fyldte Tage 100 år, og i den forbindelse afsløredes et kunstværk doneret af Claus Sørensens Fond forestillende et sejlskib, Esbjerg Skibet, på en prominent plads ved det kommende rekreative område Esbjerg Strand. Tage Sørensen døde efterfølgende den 17. maj 2016.

Noter

Eksterne Henvisniger 
 Hjemmeside
 Hjemmeside for Claus Sørensens Fond

Virksomheder i Esbjerg
Etableret i 1926
Dustin the Turkey

Dustin the Turkey er en irsk kalkun, som er kendt på irsk tv.

Dustin the Turkey har siden 1989 været en kendt stjerne i irsk tv. Han har medvirket i alt fra talks shows til børne-tv og er kendt for at lægge an på alle de kvinder, han laver tv med.

I 1994 udgav Dustin en coverversion af "Spanish Lady" sammen med Ronnie Drew. Den opnåede fire uger som #1 på Irish Singles Chart.
I 2008 deltog han for Irland i Eurovision Song Contest med sangen Irelande Douze Pointe (). Alle i Irland troede, at han ville få Irlands førsteplads, men han klarede ikke sig igennem semifinalen.

I 2014 besøgte DR ham i programmet Europa i glimmer.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Sangere fra Irland
Etableret i 1989
Fiktive dyr
Irlands Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2008
Daneøkse

Daneøksen eller den danske økse er en stridsøkse, der blev brugt i vikingetiden og i den tidlige middelalder. Navnet indikerer, at den var særlig populær blandt danske vikinger.

Et andet navn er den engelsk langøkse. Øksen har et stort blad og et skaft på op til en meter.

Historie 

I 900- og 1000-tallet var daneøksen populær uden for Skandinavien i områder, hvor indflydelsen fra vikingerne var stærk som i England, Irland og i Normandiet. Historiske beretninger fortæller om daneøksen som et våben for krigereliten som huskarlene i det angelsaksiske England. På Bayeux-tapetet, der viser hvordan Vilhelm Erobreren vandt Englands trone, bliver daneøksen næsten udelukkende brugt af huskarle. Det var Harold Godvinsons nærmeste soldater under Slaget ved Hastings. Bayeux-tapetet viser også en normanner, der kløver et hestehoved med ét hug. Daneøksen blev også brugt af Væringerne kendt som pelekyphoros phroura (πελεκυφόρος φρουρά), den "øksebærende vagt". Billedmateriale fra Konstantinopel] viser en vagt fra væringerne, der holder en høj økse.

Selv om den stammer fra Skandinavien, blev daneøksen brugt i store dele af Europa i 1100-tallet, hvor økser blev anset for et ridderligt våben, selv om det ikke helt nåede samme status som sværdet. De begyndte også at blive brugt som et stagevåben til infanteri med et længere skaft på omkring 1,8 m. I 1200- og 1300-tallet blev formen også ændret ved at gøre den nederste del af bladet længere, så det berørte skaftet. Denne type våben blev i England kaldt en sparth-økse. Nogle mener, at den er forløberen for hellebarden.

Brugen af daneøksen fortsatte ind i 1300-tallet, men økser med spydspidser og spidser bag på bladet som en stridshammer, blev mere populære, da de nemmere kunne ødelægge rustninger. De udviklede sig til den såkaldte poleaxe i 1400-tallet. Den simple daneøkse blev fortsat brugt i Skotland og Irland op i 1500-tallet. I Irland blev den særlig associeret med Gallóglaigh-lejesoldater.

Berømtheder med øksen 
Under Slaget ved Stiklestad i 1030 blev kong Olav dræbt med  en daneøkse, der i dag indgår i Norges rigsvåben.

Stefan af Blois - konge af England - brugte efter sigende en daneøkse under slaget ved Lincoln i 1141. En beretning siger, at hans sværd knækkede, mens en anden siger at han først brugte sit sværd, efter at hans økse var gået i stykker.

Robert 1. af Skotland dræbte Henry de Bohun i slaget ved Bannockburn i 1314 med et hug af sin økse. Det skulle have været så kraftigt at både Bohuns hjelm og kranium blev kløvet, og økseskaftet knækkede.

Se også 
 Middelaldervåben

Referencer

Eksterne henvisninger 
A Warrior with a 'Danish axe' in a Byzantine Ivory Panel  Article by Peter Beatson in Gouden Hoorn: Tijdschrift over Byzantium / Golden Horn: Journal of Byzantium 8(1) (2000)
Hurstwic Viking Axe article
Viking Axe Reproductions

Økser
Vikingernes krigsførelse
Stagevåben
Krydsøkse

En krydsøkse eller en krydsbil (undetiden også syldøkse) er en økse hvor bladet sidder på tværs, så det er muligt at bruge værktøjet til at lave taphuller, idet den rette æg blev brugt på langs af træet, den tværgående til overhugning af fibrene og tømning af taphullet for spåner. Krydsøksen bliver ikke længere brugt i stor udstrækning, da man i stedet er gået over til at bruge stemmejern (afbindingsjern) og lokbejl.

Øksen minder meget om en jordhakke, dog uden dennes udprægede krumning; den er smal og "høj", den ene æg er ret med dobbelt fas, den anden sidder på tværs af skaftet og har ensidig, indvendig fas. Waagepetersen (op. cit. p. 33) nævner én fundet i Kalundborg Museum; længden af skaftet er her 67 cm. 

Økser
Steven Hill

Steven Hill (født 24. februar 1922 i Seattle, Washington, død 23. august 2016) var en amerikansk film og tv-skuespiller.

Eksterne henvisninger 

 
 

Filmskuespillere fra USA
Skægøkse

En skægøkse eller Skeggöx (fra norrønt Skegg, skæg og öx, økse) er en type økse hvis nederste del af bladet går ned i som et fipskæg, hvilket lagt givet den navnet.
Den skærende del af bladet går således længere ned en selve øksehovedet, hvilket øger den effektive æg men holder samtidig vægten nede. Typen kendes helt tilbage fra 500-tallet, men den associeres hyppigst med vikingetidens Skandinavien, hvor vikingerne brugte dem i kamp.

Skægøkser kan både anvendes som et værktøj til træarbejde, men den har også været anvendt som stridsøkse. "Skægget" har været anvendeligt til at gribe fat om en modstanders våben eller skjold.

Designet med "skægget" gør desuden typen anvendelig til finere træarbejde, hvor kun mindre spån skal høvles af, eller hvor træ på anden måde skal afrettes. Skægøkser bruges også i moderne tid af tømrere og visse skovarbejdere.

Se også 
 Vikingetidens rustning og våben
 Daneøkse

Referencer

Eksterne henvisninger 

Økser
Loki

Loki er det norrøne navn for Loke.

Loki kan også henvise til

 Loki (tv-serie), en amerikansk tv-serie
 Loki (spil), et spil
Giesensdorf

Giesensdorf er en kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Lauenburgische Seen under Kreis Herzogtum Lauenburg. Kreis Herzogtum Lauenburg ligger i delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Giesensdorf ligger ca. 4 kilometer sydvest for Ratzeburg og godt 6 kilometer nord for Mölln.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Herzogtum Lauenburg
Daniel Boysen

Daniel Boysen (født Pedersen den 28. maj 1986 i Sydvestjylland), er en dansk forfatter. Daniel Boysen er født og opvokset i Stenderup, men er i dag bosat i København.

Daniel Boysen arbejdede tidligere som litteraturformidler på Hovedbiblioteket Dokk1 i Aarhus.

Han veksler mellem prosa og poesi i sit forfatterskab. Han har udgivet romaner, digte og noveller. Et gennemgående træk i hans skrift er et impressionistisk blik med elementer af fantastik.

Bibliografi 
 Forudsat, at du har lyst til at fortsætte, mellemgaard, 2012, .
 Efterhånden blot dages genklang (noveller) Mellemgaard, 2013, 
 Røntgen, Det Poetiske Bureaus Forlag, 2015, .
 Alt kan sam l e s igen, privattryk, 2015.
 Fordi ilden er vores, Jensen & Dalgaard, 2016, .
 En vase i brystet, Silkefyret, 2018, .
 På sit yderste, Jensen & Dalgaard, 2019, .
 Står på tæer under vand, Silkefyret, 2020, .
 gå til grunde, Jensen & Dalgaard, 2021, .

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Daniel Boysen på Litteratursiden.dk
 

Personer fra Vejen Kommune
Digtere fra Danmark
Ivvavik National Park

Ivvavik National Park er en nationalpark i Yukon, Canada. Parken blev oprettet i 1984 og det beskyttede område omfatter 10.168 kvadratkilometer.

Geografi og klima 
Ivvaviks National Park ligger nord for Vuntut National Park og er en del af et større vildmarksområde i det nordlige Yukon som også strækker sig ind i Alaska. Længst mod nord findes kysten til Beauforthavet, en stor del af nationalparken udgøres ellers af fjeldområder. Mellem bjergene og havet findes en mere eller mindre kuperet 10 til 30 kilometer bred kystslette. I parken findes også mange søer, vandløb og dale. Området har et arktisk klima med lange, kolde vintre og korte somre. Middeltemperaturen over døgnet kan om vinteren nå ned på minus 29 grader. Om sommeren kan den derimod være oppe på plus 14 grader. Kystområderne har mere marint klima end de sydlige dele af parken, det vil sige variationerne i temperatur er lidt mindre og nedbøren noget mere rigelig her end inde i landet. Tundra er den dominerende naturtype i de fladere områder.

Fauna og flora 

Ivvaviks National Park er et kælveområde for rensdyr. Andre større pattedyr som kan forefindes i parken er eksempelvis moskusokse, isbjørn, ulv og polarræv. Snefår (Ovis dalli) kan forekomme i de sydlige fjeldområder og når her den nordlige grænse for sin udbredelse. I løbet af sommeren yngler mange fugle på tundraen eller langs kysterne, for så at trække sydpå igen når vinteren bliver for streng til at kunne at overleve. De urter som vokser her er sådanne som er tilpassede til arktisk klima, hvor foruden fugtighed, temperatur, lys- og vindforhold også permafrosten er en vigtig faktor som påvirker betingelserne på voksestedet.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Officielt websted
 Om parken  på thecanadianencyclopedia.ca

Nationalparker i Canada
Yukon
Etableret i 1984
Grænseoverskridende beskyttede områder
Golden (Brandon Beal sang)

"Golden" er en sang af den amerikanske sanger Brandon Beal og den danske gruppe Lukas Graham. Sangen opnåede succes i Danmark.

Baggrund 
Sangen er skrevet af Brandon Beal, Lukas Forchammer, Rebecca Johnson, Rasmus Hedegaard og Henrik Wolsing. Sangen er produceret af Hennedub.

Musikvideo 
Den 11. februar 2016, blev en musikvideo til sangen udgivet på YouTube. Video består af en fiktionel historie i cirka 4/5, og slutter af med klip fra en koncert med Lukas Graham og Brandon Beal, hvor sangen synges.

Sporliste

Præstation 
Sangen har opnået succes i Danmark med en fjerdeplads,, samt markeret sig på hitlisten i Sverige,

Hitlister og certifikationer

Ugentlige hitlister

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sange fra 2016
Singler fra 2016
Lukas Graham
Nummer-et hits i Danmark
Vindtunnel

En vindtunnel er et forskningsværktøj, som bruges til at studere luft som strømmer forbi faste legemer. Især fly og bilers aerodynamik og luftmodstand bliver testet i vindtunneler, under udviklingen af forskellige modeller.

Eksterne henvisninger 

Aerodynamik
Brattlikollen Station

Brattlikollen Station (Brattlikollen stasjon) er en metrostation på Lambertseterbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger i den sydlige ende af Brannfjel. Det er den station, der ligger nærmest Ekebergsletta, Bekkelaget kirke, Holtet, Sandstuveien og Libakkveien.

Eksterne henvisninger 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1957
Ryen Station

Ryen Station (Ryen stasjon) er en metrostation på Lambertseterbanen på T-banen i Oslo. T-banens østlige depot ligger ved stationen. Stationen blev ombygget og opgraderet til metrostandard i 2011 og genåbnet 3. september 2013.

Eksterne henvisninger 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1957
Manglerud Station

Manglerud Station (Manglerud stasjon) er en metrostation på Lambertseterbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger i Manglerud i bydelen Østensjø. Stationen blev etableret sammen med banen, der blev oprettet som sporvej 28. april 1957 og omstillet til T-bane 22. maj 1966. I sommeren og efteråret 2010 blev stationen opgraderet til metrostandard og genåbnet 14. august 2011.

Eksterne henvisninger 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1957
Høyenhall Station

Høyenhall Station (Høyenhall stasjon) er en metrostation på Lambertseterbanen på T-banen i Oslo. Stationen, der er en af de mindre på Lambertseterbanen, ligger i nærheden af Bryn senter. Fra stationen er det muligt at se til nabostationen Brynseng, der ligger 600 meter væk.

Lambertseterbanen åbnede som sporvej i 1957 men blev forberedt på senere omstilling til T-bane. Under Høyenhall blev der således bygget transformatorstationer. Banen blev omstillet til T-bane i 1966. Stationen blev opgraderet til metrostandard i sommeren og efteråret 2011 med genåbning 14. august 2011.

Eksterne henvisninger

Noter 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1957
Otto H. Svensson

Otto H. Svensson (født 24. februar 1917 i Holbæk, død 7. marts 2004 i København) var en dansk maler.

Han var søn af Olga Hansine M. Svensson og overtjener Otto Carl Svensson. Han blev gift på Christiansø 17. august 1949 med maleren Bente Chor Hansen. Parret blev senere skilt, og 20. august 1966 giftede han sig med Randi Vejby Mortensen.

Eksterne henvisninger 
Otto H. Svensson (Weilbachs kunstnerleksikon)

Malere fra Danmark
Kluane National Park

Kluane National Park and Reserve er en nationalpark, der ligger i det sydvestlige hjørne af Yukon i Canada. Parken dækker et 21.980 km² stort område og omfatter Canadas højeste bjergtop, Mount Logan (5.959 moh.). Bjerge og gletsjere optager hele 82% af arealet og dominerer nationalparkens landskab.

Kluane National Park blev i 1979 en del af et verdensarvsområde, sammen med Wrangell-St. Elias National Park i USA. Dette område blev i 1992 og i 1994 udvidet med Glacier Bay National Park (USA) og Tatshenshini-Alsek Provinspark i Canada til Kluane/Wrangell-St. Elias/Glacier Bay/Tatshenshini-Alsek.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Parks Canadas websted om Kluane National Park 
 UNESCO World Heritage Centre - Kluane-Wrangell-St. Elias-Glacier Bay-Tatshenshini-Alsek på unesco.org

Nationalparker i Canada
Yukon
Verdensarvsområder i Canada
Grænseoverskridende beskyttede områder
Peter Lauritsen

Peter Lauritsen (født 30. september 1969 i København) er en dansk professor MSO i overvågning ved Institut for Informations- og Medievidenskab på Aarhus Universitet.

Karriere 
Lauritsen blev født i 1969 i København. I 1994 færdiggjorde han en cand. mag. i humanistisk datalogi og sociologi fra Aalborg Universitet, og i 1999 blev det til en ph.d. fra Institut for Kommunikation, også i Aalborg. Fra 1991 til 1998 var han ligeledes undervisningsassistent i humanistisk informatik på universitetet.

Efter endt uddannelse i Aalborg, fik han i 1999 ansættelse som adjunkt ved Institut for Informations- og Medievidenskab på Aarhus Universitet. I 2003 blev han lektor samme sted. I februar 2016 blev han på institutet i Aarhus udpeget til Danmarks første professor i overvågning.

Bibliografi

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Peter Lauritsens profil på Aarhus Univetsitet

Personer fra København
Ansatte ved Aarhus Universitet
Overvågning
Faglitterære forfattere fra Danmark
Malabarlærke

Malabarlærke () er en fugl i lærkefamilien, der lever i det vestlige Indien.

Noter 
 Avibase - the world bird database

Eksterne henvisninger 

Fugle fra Indien
Lærker
Umm Salal

Umm Salal er en provins i Qatar. Umm Salal er en landets mindste provinser med et areal på 317,9 km2, og i 2010 boede der 60.509 personer i provinsen.

Qatars geografi
Miodio

Miodio er en musikgruppe fra San Marino. Gruppen er nok mest kendt for sin deltagelse i Eurovision Song Contest 2008, hvor de deltog for San Marino med sangen "Complice". De nåede dog en sidsteplads i semifinalen med kun 5 point.

Musikgrupper fra 2001
Musikgrupper fra San Marino
San Marinos Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2008
Asynje (band)

Asynje er en dansk folktronicagruppe, der har eksisteret siden begyndelse af 2000'erne. Gruppen tager udgangspunkt i nordisk folkemusik og fortællinger fra vikingetiden. Asynje består af Nanna Barslev, Martin Seeberg, Søren Hammerlund, Troels Dueholm Nørgaard, Jacob Lund. Flere af gruppens medlemmer har tidligere spillet i lignende bands som Virelai og Valravn

Historie 
Den oprindelige sammensætning bestod af duoen Barslev og Hammerlund, nogle år senere Seeberg og Mads Kjøller-Henningsen, der ikke længere er en del af bandet.

Gruppen har spillet på Castlefest i Holland flere gange, og forskellige danske vikingemarkeder og Aarhus Festuge. Deres debutkoncert forgik på Nationalmuseet i oktober 2010 til Københavns kulturnat.

Asynjes første udgivelse var en selvbetitlet EP fra 2004.

I maj 2011 udgav Asynje deres debutalbum Genkaldt. En tysk anmelderside skrev, at "Musikken er fortrinlig til at glemme verden omkring sig for et øjeblik, og sorgløst forsvinde ind i klanguniverset" og gav 9/10 point. Rootzone.dk skrev "Asynjes debutalbum lover godt for fremtiden og for fornyelse af en ellers gammel genre."

Den 5. september 2013 gav bandet en koncert i Vordingborg i anledning af at Dronning Margrethe og prins Henrik besøgte byen. Ved samme lejlig havde man lavet et middelalderarrangement i gågaden og omkring borgterrænet omkring Gåsetårnet, hvor Middelaldercentret reenactede et slag. Asynjes koncerter startede ligeledes ved borgruinen, og bevægede sig ned mod Sydhavnen, hvor Kongeskibet Dannebrog lå for anker, idet bandet spillede på en åben lastbil.

I 2015 udkom deres andet album kaldet Galdr.

Medlemmer

Nuværende medlemmer 
 Nanna Barslev – vokal
 Martin Seeberg – violin, bratsch, fløjter, lyre
 Søren Hammerlund – drejelire, nøgleharpe, elektronik
 Troels Dueholm Nørgaard – fløjte, skalmeje, drejelire, bouzouki
 Jacob Lund – trommer, perkussion

Tidligere medlemmer 
 Mads Kjøller Henningsen (2010-2012) - fløjte, sækkepibe, bouzouki

Diskografi 
 2004 Asynje (EP)
 2011 Genkaldt
 2014 Færd
 2015 Galdr

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officielle hjemmeside 
 Asynje på Discogs

Folkemusikgrupper fra Danmark
Saliamonas Banaitis

Saliamonas Banaitis (født 15. juli 1866 i Vaitiekupiai, Augustowska Guvernement, Kongrespolen, død 4. maj 1933 i Kaunas, Litauen) var en litauisk forlægger, lærer og bankmand. Han var en af underskriverne Litauens uafhængighedserklæring i 1918.

Eksterne henvisninger 

Udgivere fra Litauen
Lærere
Bankfolk
Franz Joseph af Battenberg

Prins Franz Joseph af Battenberg (tysk: Prinz Franz Joseph von Battenberg) (født 24. september 1861 i Padova, Veneto, Italien, død 21. juli 1924 i Schweiz) var en tysk-polsk adelsprins, der var tronfølger i Bulgarien fra 1879 til 1886.

Forældre 
Franz Joseph af Battenberg var søn af prins Alexander af Hessen-Darmstadt og den polsk fødte komtesse Julia Hauke. Prins Alexander var søn af storhertug Ludvig 2. af Hessen og ved Rhinen og storhertuginde Vilhelmine af Hessen og ved Rhinen.

Bulgarsk tronfølger 
I 1879 blev Franz Josephs ældre bror Alexander 1. fyrste af  Bulgarien. På dette tidspunkt havde Alexander ingen børn, og Franz Joseph blev landets tronfølger. Han gjorde tjeneste som oberst i den bulgarske hær, og han skrev en bog om landets økonomi.

Brødrene blev afsatte ved et militærkup i 1886.

Ægteskab 
I 1897 giftede Franz Joseph sig med prinsesse Anna af Montenegro (1874–1971). Hun var den sjette af de ni døtre, som kong Nikola 1. af Montenegro fik. Nikola 1. var regerede fyrste af Montenegro fra 1860, og han var landets konge i 1910–1918. Parret fik ingen børn.

Fra 1923 (da Franz Josephs søster døde) og frem til sin egen død i 1971 var Anna af Montenegro den eneste (og dermed den sidste), der brugt titlen prinsesse af Battenberg. Tilsvarende var Franz Joseph den eneste (og den sidste), der brugte titlen prins af Battenberg i 1917–1924.

Franz Josephs niece Alice af Battenberg (1885–1969) gav afkald på sin battenbergske titel, da hun giftede sig med prins Andreas af Grækenland og Danmark i 1903. Tilsvarende gav en anden niece (Victoria Eugenie af Battenberg) afkald, da hun giftede sig med kong Alfons 13. af Spanien i 1906. De britiske medlemmer af slægten Battenberg ændrede deres navn til Mountbatten i 1917.

Referencer 

Huset Battenberg (Mountbatten)
Personer fra Padova