kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Prøvesølv

Prøvesølv er en betegnelse for sølv med en bestemt og kontrolleret finhed. 

I 1888 indførtes i Danmark ved lov en ordning om stempling af guld og sølv. Kravet for stempling af sølv fastsattes til, at andelen af rent sølv skulle være mindst 826/1000. Finheden skulle stemples i 1000-dele, og sølvsmeden skulle anbringe sit stempel. Københavns prøvesølv kaldes også tretårnet sølv efter Købehavns tre tårne i stemplet.

Håndværk
Sølv
Almindelig konvalbusk

 
Almindelig konvalbusk (Clethra alnifolia) er en løvfældende busk med oprette hovedgrene og overhængende sideskud.

Beskrivelse 
Bar­ken er først gulgrøn med fine, brune prikker, derefter brun og lidt ru, og til sidst stribet i brunt og beige. Knopperne er spredte, bittesmå, næsten prikformede og brune. Bladene er omvendt æg­formede og ret smalle. Randen er skarpt savtakket. Oversiden og undersiden har omtrent samme, lysegrønne farve. Høstfarven er gul. 

Blomsterne er samlet i tætte, endestillede aks. De enkelte blomster er femdelte, hvide og dufter godt (af liljekonval eller måske snarere lidt Kejserbusk-ag­tigt). Frøene modner sjældent i Danmark.

Rodnettet er fint forgrenet med masser af tynde siderødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 3 x 2 m (30 x 20 cm/år). Målene kan anvendes ved udplantning.

Hjemsted 
Almindelig konvalbusk træffes i Allegheny-bjergene fra Canada til Florida. Her findes den i krat på sumpet bund eller som skovbryn eller som underskov i blandede løvskove.

I området omkring Roosevelt i New Jersey, USA, findes arten i skove og som pionertræ sammen med bl.a. alm. robinie, alm. tulipantræ, amerikansk bøg, amerikansk knapbusk, amerikansk nældetræ, amerikansk platan, amerikansk vin, blyantene, brunfrugtet surbær, glansbladet hæg, hvid ask, hvid hickory, klatrevildvin, koralsumak, pennsylvansk vokspors, rødløn, skovtupelotræ, sukkerbirk, sumpeg, sumprose, virginsk ambratræ, virginsk troldnød, virginsk vinterbær, weymouthfyr og østamerikansk hemlock

Noter

Kilde 
 Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).

Buske
Axel Kristensen

Axel Christian Kristensen f. Christensen (født 1. april 1895 i København, død 11. november 1971 på Frederiksberg) var en dansk politiker, minister og direktør.

Axel Kristensen var søn af en handelsgartner Mathias Peter Christensen og hustru Oline Hansigne (f. Hansen) fra København samt bror til Oluf Kristensen. Han blev i 1918 civilingeniør. I 1921 blev han driftsingeniør på Dansk Porcelænsfabrik. I 1929 blev han ansat ved Porcelænsfabrikken Norden, hvor han 1939 blev underdirektør. I 1944 blev han direktør for fabrikken og for Bing & Grøndahl.

I Bo Bojesens tegninger af Venstre-vikinger blev han derfor kaldt Axel Kummeklinker.

Han var folketingskandidat fra 1935, men først valgt i 1945 og sad frem til 1950. Han var igen medlem af Folketinget 1957-1966.

Da en del af handelsministeriet blev udskilt som et selvstændigt forsyningsministerium, blev han forsyningsminister i Ministeriet Knud Kristensen. Da Jens Villemoes trådte tilbage senere samme år, blev han kortvarigt handelsminister.

Eksterne henvisninger 
 

Danske ministre fra Venstre
Erhvervsfolk fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 1940'erne
Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Personer fra København
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Kommandører af Dannebrog
Handelsministre fra Danmark
Civilingeniører fra Danmark
John Profumo

John Dennis Profumo (30. januar 1915 – 9. marts 2006) eller Jack Profumo var krigsminister for det konservative parti i Storbritannien fra 1960 – 1963 udpeget af Harold Macmillan. Hans navn er knyttet til Profumo-skandalen, som betød et stort prestigetab for regeringen og var medvirkende til dens nederlag ved valget i 1964.

Profumo blev uddannet ved Harrow og Magdalen College i Oxford og indvalgtes i parlamentet i 1940. Han var parlamentets yngste medlem, og han var ved sin død den sidste af de 41 konservative medlemmer, som stemte mod deres egen regering efter debatten om Narvik i begyndelsen af maj 1940. Det førte til, at premierminister Neville Chamberlain trådte tilbage og afløstes af Winston Churchill.

Han trak sig efter skandalen tilbage fra det offentlige liv, men deltog i godgørende institutioner som Toynbee Hall, som han blev formand for i 1982, og Attlee Foundation, som han stiftede sammen med Lord Longford og Roy Jenkins i 1967. Han fik udmærkelsen CBE i 1975. 

I oktober 2005 deltog han i tidligere premierminister Margaret Thatchers 80-års fødselsdag, men uden at udtale sig til offentligheden. En måned senere viste han sig igen offentligt ved begravelsen af en anden tidligere premierminister, Edward Heath. Profumo benyttede  kørestol de sidste år.

Profumo var gift med skuespilleren Valerie Hobson.

Profumo-skandalen 
Efter i 1960 at være blevet udnævnt til krigsminister under Harold Macmillan, indledte han et intimt bekendtskab med korpigen Christine Keeler, som uden hans vidende samtidig havde et forhold til en attaché ved den sovjetiske ambassade.

Profumo løj over for parlamentet om sin forbindelse til Keeler og erklærede, at han ville anlægge sag mod enhver, der fremkom med skandaliserende bemærkninger om ham. Selv om der ikke var beviser for, at han havde afsløret eller videregivet statshemmeligheder, blev Profumo tvunget til at trække sig tilbage den 5. juni 1963. Dronning Elizabeth 2. greb personligt ind for at tillade Profumo at træde tilbage fra det engelske Privy Council (gehejmeråd) i stedet for at blive udstødt af det.

Se også 
 Mandy Rice-Davies

Eksterne henvisninger 
 BBC's nekrolog (engelsk)
 Former BBC's meddelelse om dødsfaldet (engelsk)

Personer tildelt Commander of the Order of the British Empire
Politikere fra Storbritannien
Balles Lærebog

Balles Lærebog er en populære betegnelse for en udgave af Luthers Lille Katekismus med forklaringer, som biskop Nicolai Edinger Balle (1744-1816) udgav i 1791 med titlen Lærebog i den evangelisk christelige Religion til brug for alle skoler i Danmark til afløsning for Pontoppidans Forklaring af Erik Pontoppidan den yngre. I 1849 blev den delvist afløst af biskop Balslevs (1805-1895) Luthers Katekismus med en kort Forklaring; men de to var indtil 1856 de eneste autoriserede til anvendelse i skolen.

Brugen af Balles Lærebog vakte en del modstand, hvor det særligt blandt De Stærke Jyder mellem Horsens og Vejle, hvor der var tale om deciderede "lærebogskampe" i Korning Sogn 1812-1820 og i Øster Snede Sogn 1830-1847 i forbindelse med de gudelige vækkelser. Et resultat af striden blev, at man fra 1839 tillod De Stærke Jyder selv at sørge for undervisningen af deres børn. I årene herefter blev der oprettet flere friskoler på denne baggrund.

Katekismus
Lærebøger
Litteratur i 1791
Thorkil Kristensen

Thorkil Kristensen (født 9. oktober 1899 i Fløjstrup ved Vejle, død 26. juni 1989 i Birkerød) var en dansk politiker, finansminister og nationaløkonom samt professor og futurist.

Karriere

Opvækst, uddannelse og professorat 

Han blev født som gårdmandssøn i Fløjstrup og tog først realeksamen i Vejle i 1915 og siden handelseksamen i Odense i 1916. I 1927 fik han eksamen som cand.polit. i nationaløkonomi ved Københavns Universitet.

Han var 1938-1945 professor ved Aarhus Universitet og 1947–1960 ved Handelshøjskolen i København.

Politisk virke 

Thorkil Kristensen blev valgt medlem af Folketinget 1945-1960 og blev finansminister i Ministeriet Knud Kristensen 1945-1947 og i Ministeriet Erik Eriksen 1950-1953, hvor han fik tilnavnet Thorkil Livrem. 

Han kom i konflikt med Venstre om den økonomiske politik og udtrådte af dette parti i 1960. Den direkte årsag til bruddet var uenighed om en aftale, som partiledelsen i efteråret 1959 havde indgået med Det konservative Folkeparti, og som indebar forslag om betydelige skattelettelser, hvad han i den daværende situation anså for at være uansvarligt. En kreds af hans tilhængere stod herefter (uden hans medvirken) bag oprettelsen af Liberalt Centrum, der i nogle år i 1960'erne blev repræsenteret i Folketinget.

Generalsekretær 

Efter sin udtræden af politik var han 1960-1969 den sidste generalsekretær for Organisation for European Economic Co-operation (OEEC) og første generalsekretær for OECD. 1946 var han blevet medlem af Akademiet for de Tekniske Videnskaber.

Fremtidsforsker 

Han var en af initiativtagerne til Instituttet for Fremtidsforskning, hvor han fungerede som direktør i perioden i 1970-1988.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1974

Eksterne henvisninger 
 

Finansministre fra Danmark
Danske ministre fra Venstre
Økonomer fra Danmark
Ansatte ved Aarhus Universitet
Medlemmer af Akademiet for de Tekniske Videnskaber
Folketingsmedlemmer i 1940'erne
Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Politikere fra Liberalt Centrum
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Ansatte ved Copenhagen Business School
Peter Larsen (politiker)

Peter Larsen (29. juni 1924 i Østrup – 7. juli 1970 i Odense) var en dansk politiker, minister og gårdejer.

Efter flere højskoleophold blev han aktiv i Venstre og blev valgt til medlem af Folketinget i Otterup-kredsen fra 1953.

I Regeringen Hilmar Baunsgaard var han landbrugsminister indtil sin død i 1970.

Kilde 
HVEM-HVAD-HVOR 1971, Politikens Forlag, København 1970.

Landbrugsministre fra Danmark
Danske ministre fra Venstre
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Landmænd fra Danmark
Thomas C. Larsen

Thomas Christian Larsen (17. februar 1854 i Milbakken, Lendum Sogn – 27. december 1944 i Vrå) var en dansk politiker og minister fra Venstre.

Thomas Larsen var oprindelig smed og husmand. Han havde i 1874 bosat sig på Glimsholdt Hede i Ugilt Sogn; men i 1883 kunne han købe en større ejendom i Hørmested. Her blev han aktiv i landarbejderbevægelsen og medlem af bestyrelsen for Dansk Arbejderforbund.

I perioderne 1895-1909 og igen 1910-1920 var han medlem af Folketinget.

Han blev trafikminister (Minister for offentlige arbejder) i Ministeriet Holstein-Ledreborg 1909 og også i Ministeriet Klaus Berntsen 1910-1913.

Fra 1920-1931 var han medlem af Landstinget.

Som historiker beskæftigede han sig med kulturhistorie fra Vendsyssel og udgav et anset egnshistorisk værk.

Eksterne henvisninger 
 

Transportministre fra Danmark
Danske ministre fra Venstre
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Folketingsmedlemmer i 1890'erne
Folketingsmedlemmer i 1900'erne
Folketingsmedlemmer i 1910'erne
Landstingsmedlemmer i 1920'erne
Landstingsmedlemmer i 1930'erne
Landmænd fra Danmark
Smede fra Danmark
Historikere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kommandører af Dannebrog
Landstingsmedlemmer fra Venstre
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Vilhelm Lassen

Vilhelm Herman Lassen (født 10. juni 1861 i Butterup ved Holbæk, død 6. april 1908 i København) var en dansk politiker, jurist og journalist.

Vilhelm Lassen, hvis far var møller, blev student fra Roskilde Katedralskole i 1879 og cand.jur. i 1884.

Efter eksamen blev han journalist ved Aarhus Amtstidende og i 1885-1889 ansvarlig leder. Da Hermann Meyer Bing i 1889 oprettede Aalborg Amtstidende, blev Vilhelm Lassen redaktør her og senere ejer. Under valgsproget "Mod Vrøvlet!" moderniserede han måden, hvorpå aviser blev skrevet, og avisen voksede til en af de største provinsaviser.

Politisk begyndte han på den hørupske fløj af Venstre, men bevægede sig efterhånden over mod J.C. Christensen. Han var finansminister i Regeringen Christensen l 1905 til sin død i 1908.

Han blev gift med Alexandra Karen Marie Balle i 1886. Hun blev selv, under navnet Marie Lassen, medlem af Landstinget 1920-1921.

Han er begravet på Almen Kirkegård i Aalborg.

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Danske ministre fra Venstre
Journalister fra Danmark
Finansministre fra Danmark
Chefredaktører fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Jurister fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 1900'erne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Substrat

Substrat har flere betydninger:

Substrat (jord) – jordbund
Substrat (sprog) – et lands oprindelige, nu fortrængte sprog
Substrat (enzym) – det kemiske stof, som et enzym omdanner
Substrat (fysik) – et understøttende materiale
Nathalie Lind

Bertha Frederikke Nathalie Lind (1. oktober 1918 i København – 11. januar 1999 på Frederiksberg) var en dansk politiker, minister og advokat.

Hun var datter af fiskehandler i Hillerød Aage Lind (1861-1921) og bogholder Ane Johanne Björndahl (1878-1942). I 1943 blev hun gift med advokat Erik Knud Desiré Tfelt-Hansen (1918-1962) og i 1968 med direktør Niels Erik Langsted. Med den førstnævnte fik hun børnene Peer Carsten (1945) og Jan (1947).

Efter faderens tidlige død drev Nathalie Linds mor fiskeforretningen til sin død i 1942, hvorefter Nathalie Lind overtog den og drev den ved en bestyrer indtil 1954.

Hun blev student i 1936 og cand. jur. fra Københavns Universitet 1943. I 1943-1944 var hun sekretær i Mødrehjælpen og giftede sig i 1943 med sin studiekammerat Erik Tfelt-Hansen. I 1945 fik de begge ansættelse som politifuldmægtige i Ålborg. Da han blev ramt af sygdom, valgte hun i 1948 at etablere sig som advokat, fra 1949 som landsretssagfører i Ålborg. I 1955 flyttede hun til Virum.

Hun var tidligt kvindepolitisk aktiv og 1966-1968 landsformand i Dansk Kvindesamfund.

I 1964 blev hun valgt til Folketinget, men opnåede ikke genvalg i 1966. Da Varde-kredsen i 1968 blev ledig efter Erik Eriksen var hun derimod sikker på valg. Hun var medlem af Folketinget til 1981.

Hun var socialminister i Regeringen Hilmar Baunsgaard 1968-1971, justits- og kulturminister i Regeringen Poul Hartling 1973-1975 og justitsminister i Regeringen Anker Jørgensen III 1978-1979.

Hun blev kommandør af Dannebrog 1969; kommandør af 1. grad 1975.

Hun er begravet på Frederiksberg ældre kirkegård.

Noter 

Danske ministre fra Venstre
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Justitsministre fra Danmark
Kulturministre fra Danmark
Socialministre fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Folketingsmedlemmer i 1980'erne
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Advokater fra Danmark
Jurister fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
V.H.O. Madsen

Vilhelm Hermann Oluf Madsen (11. april 1844 i København – 14. juni 1917 på Frederiksberg) var en dansk officer, militærtekniker, opfinder og politiker. Han var krigsminister i Ministeriet Deuntzer 1901-1905. Madsen var far til lægen Thorvald Madsen.

Madsen var søn af overfyrværker Jeppe Madsen og Johanne Christine født Becker. I 1868 blev han gift med Albertine Henriette Petersen, datter af sognepræst Jens Christian Petersen i Gørslev (Gjerslev).

Den militære løbebane 
Han blev landkadet 1859 og sekondløjtnant ved 16. bataillon i 1861. I 1863 kom han på Den kongelige militære Højskole, hvorfra han først afgik 1868, idet krigen i 1864, under hvilken han var ved 11. regiment, afbrød studierne. 

Han var blevet premierløjtnant ved fodfolket i 1867, men kom 1868 til artilleriet og blev ansat ved staben. Samme år blev han lærer i matematik på Officersskolen og var lærer heri til 1896. Han udgav også lærebøger inden for ballistik mv.

Med en kort afbrydelse fra 1870-1872, da han var tjenstgørende ved 2. artilleriregiment, var han i øvrigt ansat ved artilleristaben. Fra 1887-1889 var Madsen ved 1. artilleribataillon, hvor han blev forfremmet til oberstløjtnant og ansat som stabschef ved artilleriet. Endelig blev han ved artilleriets omordning 1895 direktør for artilleriets tekniske tjeneste. Kort forinden var han forfremmet til oberst, og i 1896 fik han kommandørkorset af Dannebrog af 2. grad.

Et rekylgevær, som han konstruerede sammen med rustmesteren Alexander Bjarnov, blev under navnet System Madsen solgt til flere lande. Til det formål blev firmaet Compagnie Madsen A/S stiftet i 1900. Det fik senere navnet Dansk Rekyl-Riffel Syndikat. Dette selskab skiftede i 1936 navn til Dansk Industri Syndikat A/S (DISA).

V.H.O Madsen blev general i 1903.

Politisk karriere 
Han blev ved systemskiftet krigsminister i Ministeriet Deuntzer 1901. Her arbejdede han for Københavns Befæstning i strid med forliget mellem Venstre og Højre 1894, hvilket førte til regeringens og Venstres sprængning.

I 1909 blev han valgt til Folketinget.

Madsen var matematisk interesseret og var 1903-10 formand for Matematisk Forening.

Han var direktør for "Den danske Gradmåling" fra 1907 til 1917.

Han er begravet på Garnisons Kirkegård.

Litteratur 
 Bjørn A. Nielsen, Den danske hærs rekylgeværer : system V.H.O. Madsen og J.A.N. Rasmussen, Statens Forsvarshistoriske Museum, 2008. (Forsvarshistoriske skrifter, nr. 6).
 Artiklen "Madsen, Vilhelm Herman Oluf" s. 23-26 i: Dansk Biografisk Lexikon, 1. udg., XI. bind, 1897

Eksterne henvisninger 
 

Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Danske ministre fra Venstre
Krigsministre fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 1900'erne
Folketingsmedlemmer i 1910'erne
Generalmajorer fra Danmark
Personer fra København
Opfindere fra Danmark
Matematikere fra Danmark
Foreningsformænd fra Danmark
Personer i den 2. Slesvigske Krig fra Danmark
Storkors af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Modtagere af Fortjenstmedaljen i guld
Artilleriofficerer fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Lærebogsforfattere fra Danmark
Julestjernen (betlehemsstjernen)

Julestjernen eller betlehemsstjernen er ofte anvendte betegnelser for den stjerne, der ifølge fortællingen om de vise mænd (hellige tre konger) i Matt 2,1-12 ledte disse til Jesusbarnet i Betlehem.

Det er værd at bemærke, at i bibelen er der ikke et ord om, at de skulle være hellige, der angives intet antal og de omtales som magi/mágoi (vismænd), ikke som konger. De hellige tre konger er en middelalderlig opfindelse, som det også fremgår af artiklen om Helligtrekongersdag.

Der har gennem tiderne været givet vidt forskellige forklaringer på denne stjerne. Nogle har betragtet den som ren mytologisk uden bund i virkeligheden og andre som et mirakel, der hverken kan eller bør forklares. Endelig har man forsøgt at forklare stjernen som forskellige velkendte astronomiske fænomener:

 En konjunktion af Jupiter og Saturn i 7 f.Kr. eller Jupiter og Venus 17. juni 2 f.Kr.
 Halleys komet, der med sin tilsynekomst i 12 f.Kr. dog er lidt for tidlig i forhold til andre dateringer af Jesu fødsel
 En supernova, hvilket bl.a. Johannes Kepler foreslog efter at have observeret en sådan i 1604

Julestjernen i litteraturen 
Julestjernen spiller en fremtrædende rolle i N.F.S. Grundtvigs salme Dejlig er den himmel blå fra 1810, der er en populær julesalme. Dog mest populær i den forkortede udgave fra 1853 med syv strofer i stedet for de oprindelige 19 (kan læses på Kalliope). I de sidste to strofer udlægges stjernen allegorisk (her med ordlyden fra den forkortede udgave):

"Stjernen ledte vise mænd
til vor Herre Kristus hen;
vi har og en ledestjerne,
og når vi den følger gerne,
kommer vi til Jesus Krist,
kommer vi til Jesus Krist.

Denne stjerne lys og mild,
som kan aldrig lede vild,
er hans guddoms-ord det klare,
som han os lod åbenbare
til at lyse for vor fod,
til at lyse for vor fod."

Også i B.S. Ingemanns I østen stiger solen op (på Kalliope) optræder julestjernen, idet solens glans sammenlignes med dennes. Formodentlig er det denne salme, som H.C. Andersen har i tankerne, da han i eventyret Tolv med Posten (i Arkiv for Dansk Litteratur ), der blev offentliggjort 2. marts 1861, skriver:

"Ildpotten varmer som en Kakkelovn, jeg tager Eventyr-Bogen op af Lommen og læser høit, saa at alle Børnene i Stuen blive stille, men Dukkerne paa Træet blive levende og den lille Engel af Vox, øverst oppe i Træet, ryster med Knittergulds-Vingerne, flyver fra den grønne Top og kysser Smaa og Store inde i Stuen, ja de fattige Børn med, som staae udenfor og synge Julesangen om Stjernen over Bethlehem!"
H.C. Andersen brugte også julestjernen i sin julesang fra 1832, Barn Jesus i en Krybbe laae, hvor det hedder i første strofe:
Men Stjernen over Huset stod,
Og Oxen kyssed' Barnets Fod,

Eksterne henvisninger 

 historie-online.dk: Toppynt i juletræet

Stjernen (betlehemsstjernen)
Madsen (maskingevær)

Madsen-maskingeværet er et dansk udviklet og produceret maskingevær, der siden patenteringen i 1901 er blevet solgt til 34 lande.

Udviklingen af en ny type maskingevær blev iværksat efter Danmarks nederlag i 1864 (kampene ved Dybbøl) mod Preussen. Tanken og princippet bag denne type var at udnytte energien i skuddet (rekyl), til automatisk at smide patronen ud, og føre den næste frem.

Løjtnanten Theodor Schouboe tog i 1901 patent på geværet, og Herman Madsen lod en fabrik til produktionen opføre. Navnet blev Compagnie Madsen, som senere blev til Riffelsyndikatet, og siden 1936 til det nuværende DISA (Dansk Industri Syndikat).

Under den russisk-japanske krig i 1904-05 beviste de 1.250 eksemplarer, Rusland havde indkøbt sin effektivitet, og betød at det begyndte at få et internationalt renommé. Således fortsatte Rusland med at anvende geværet under 1. verdenskrig, men også på den anden side hos f.eks. Østrig-Ungarn, blev det anvendt.

Krigen cementerede Madsens succes: Det var træfsikkert, pålideligt, og blev løbende udviklet og fornyet. De sidste brugere var i Portugal og Sydamerika. Brasiliens hær donerede sine til landets politi, som i 2008 valgte at skifte til et andet fabrikat. Dog rapporterede en brasiliansk avis i 2006 at det også havde fundet anvendelse hos narkotikagangstere i Argentina.

Se også
 20 mm Madsen maskinkanon

Kilde 

Maskingeværer
Våben fra Danmark
Den Franske Skole

Den Franske Skole, (officielt Institut Jeanne d'Arc eller Jeanne d'Arc Skolen) var en katolsk pigeskole, der lå på Frederiksberg Allé 74. Under anden verdenskrig blev den ramt af britiske bomber, og ødelagt. 

Bygningen var opført af Sankt Joseph Søstrene og taget i brug i 1924. Bygningen var tegnet af arkitekten Christian Mandrup-Poulsen. Den internationale skole, der havde mange både udenlandske og protestantiske elever, rummede desuden et pensionat, hvor knap 40 skolepiger kunne bo fast. Skolen havde tilknyttet børnehave med tre stuer, der også modtog drenge. Børnehaven byggede på Maria Montessoris principper. 

 

Ved bombardementet 21. marts 1945 befandt der sig 529 personer på skolen. Heraf var 482 børn, 34 katolske søstre og 8 civile lærerinder. Ud over dette var der 5 udefra kommende voksne.

Ved katastrofen omkom 116 personer, heraf 86 børn, 8 nonner, 2 civile lærerinder, 2 brandfolk, og to fædre.

På grunden er i dag et mindesmærke og et boligbyggeri tegnet af Ole Hagen.

Skolen skal ikke forveksles med Institut Sankt Joseph, der til tider er blevet kaldt Den franske Skole siden Jeanne d'Arc Skolens forsvinden.

En ny fransk skole på Frederiksberg ved navn Prins Henriks Skole blev åbnet i 1954.

Eksterne henvisninger 
    Lars Henriksen og Kim Schou: "Da verden gik under på Fredriksberg allé", Kristeligt Dagblad 20. marts 2015

Friskoler i Danmark
Etableret i 1924
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i Frederiksberg Kommune
Katolske skoler i Danmark
Lokaliteter i Danmark i 2. verdenskrig
Akutberedskab

Akutberedskab er det beredskab, der kan yde akutbehandling på stedet. Det vil sige før en evt. ankomst til skadestuen/akut-modtagelsen på hospitalet. 

Behandlingens kompleksitet varierer, idet begrebet henviser til al form for behandling, der udføres inden ankomsten til et hospital. Således kan lægmænd med (eller uden) førstehjælpskursus også udføre præhospital behandling.

Målet er at kunne foretage en stabilisering af patienten tidligst muligt i forløbet og efterfølgende sikre en mere avanceret behandling.

Siden sidst i 1990'erne har politikerne i Danmark fået større fokus på akutberedskab. Således søger man i større grad at kvalitetsudvikle behandlingen. Dette er dels sket ved opgradering af ambulancerne, uddannelse af paramedicinere, samt ved indførelsen af lægeambulancer og akutbiler. Såfremt der er et større antal akutte patienter anvendes triage til at opnå bedst mulig anvendelse af begrænsede ressourcer.

Se også 
 Ambulanceassistent
 Ambulancebehandler
 Star of Life

Eksterne henvisninger 
 Prehospital.dk – Danmarks præhospitale portal
 Bekendtgørelse om planlægning af den præhospitale indsats og uddannelse af ambulancepersonale m.v.