kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Logistiktropper

Logistiktropper er den del af en hær der forsyner styrkerne med brændstof, ammunition, levnedsmidler mm. Logistiktropper skal også bjærge køretøjer og reparere diverse udstyr. Blev tidligere kaldt for forsyningstropperne, trænet og bagtropperne.

Hæren
Tropper
Militære enheder
Königsberg in Bayern

Königsberg in Bayern (eller Königsberg i.Bay.) er en by i Landkreis Haßberge i Regierungsbezirk Unterfranken i den tyske delstat Bayern. Den ligger mellem Coburg og Schweinfurt.

Geografi 
Königsberg ligger lige syd for grænsen til delstaten Thüringen.

Inddeling 
Ud over Königsberg ligger landsbyerne Altershausen, Hofstetten, Bühl, Dörflis, Hellingen, Holzhausen, Junkersdorf, Köslau, Kottenbrunn, Römershofen og Unfinden i kommunen.

Bygninger 
Königsberg er kendt for sine bindingsværkshuse i den gamle bydel. Det centrale Salzmarkt er en sjælden samlet bebyggelse, og hele området er fredet. Der er også et mindesmærke for den tyske matematiker og astronom Johannes Regiomontanus, der er født i byen.

Eksterne henvisninger 

 Ökodorf Altershausen
Michael Varming

Michael Varming (født 18. april 1939, død 8. januar 2008 i København) var en dansk arkitekt, byplanlægger, forfatter og debattør.

Varming var søn af ingeniøren Jørgen Varming. Han var forsker ved Statens Byggeforskningsinstitut fra 1967 og havde egen tegnestue fra 1986. Han var rådgiver ved udformning af støjvolde 1969-71, var censor ved Charlottenborgs Forårsudstilling 1977-78 og underviste på Kunstakademiets Arkitektskole 1971-72 og 1988-89.

Han var i en årrække næstformand i Foreningen til Hovedstadens Forskønnelse, i hvis bestyrelse han blev optaget i 1989. Han var også involveret i miljøbevægelsen NOAH-trafik.

Han omkom uventet ved et fatalt fald på et isglat fortov i København.

Ved sin død var Michael Varming ved at skrive en biografi om sin farfar, arkitekten Kristoffer Varming og dennes hovedværk Annebergparken.

Forfatterskab 
 Visioner og vandalisme – København under forvandling, Nyt Nordisk Forlag Arnold Busck 2002.
 Paul Fischers København – og vores, Arkitektens Forlag 2006.

Eksterne henvisninger 
 
 Mindeord fra SBi 
 Nekrolog af Nils Vest 
 Nekrolog i Arkitekten.
 

Arkitekter fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Byplanlæggere fra Danmark
Personer fra Hellerup
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Frederikshavn Brandvæsen

Frederikshavn Brandvæsen er et kommunalt redningsberedskab, der ejes af Frederikshavn Kommune.

Brandvæsenet har fem brandstationer fordelt på: Skagen, Aalbæk, Sæby, Østervrå, samt hovedbrandstationen i Frederikshavn. De fire mindre stationer kom til, da Frederikshavn Kommune blev lagt sammen med Sæby og Skagen kommuner. Herved skete der også en sammanlægning af beredskaberne i de tre kommuner.

Man beskæftiger 24 deltidsbrandmænd – dvs. de møder på tilkald fra enten hjemmet eller deres almindelige arbejdsplads. Herudover har man aftale med Beredskabsforbundet omkring et antal frivillige, der kan trækkes på ved store indsatser.

Organisatorisk hører Frederikshavn Brandvæsen (Beredskabsforvaltningen) under kommunens tekniske forvaltning. 
Frederikshavn Brandvæsen er Vendsyssels eneste kommunalt-drevet brandstation. I resten af Vendsyssel er det Falcks Redningskorps, der varetager redningsberedskabet.

Frederikshavn Brandvæsen blev 1. januar 2016 en del af Nordjyllands Beredskab. 

Redningsberedskaber
Frederikshavn Kommune
Frichs

Frichs Maskinfabrik og Kedelsmedie A/S var en lokomotiv- og maskinfabrik i Aarhus-bydelen Åbyhøj. Fabrikken laver i dag primært motorer og turbiner og er baseret i Horsens.

Frichs fremstillede dampkedler, dampmaskiner, jernkonstruktioner, kraner, lokomotiver og støbegods. Firmaet blev grundlagt af ingeniør Søren Frich i 1854 og blev et aktieselskab 1912. I starten producerede fabrikken redskaber til landbruget og materiel til nyanlagte jernbaner og statsbanernes centralværksted, men også kedelanlæg og dampmaskiner til møller og mindre industrianlæg. Fabrikken lå i starten i krydset Sønder Allé og Søndergade. 

Fra 1914 til 1977 blev en meget stor del af trækkraften ved de danske jernbaner leveret af Frichs. Fabrikken byggede både små og store damplokomotiver, blandt andet litra F, H og S til DSB. Men det var især for dieseltrækkraften, at fabrikken blev kendt. Fra 1920 havde firmaet en stor eksport af diesellokomotiver, og Frichs fremstillede blandt andet DSBs talrige MO-motorvogne og MH-lokomotiver, de herostratisk berømte MY 1201 og 1202-lokomotiver og flere lokomotiver til privatbanerne. Også elektrisk trækkraft fremstilledes i form af motorvogne til DSB's 1. og 2. generations S-tog, til hvilke Scandia i Randers sideløbende leverede de tilhørende styre- og mellemvogne.

Frichs lukkede sin togproduktion i 1977, men mange veteranklubber har den dag i dag (2011) stor gavn af Frichs som leverandør af reservedele til de gamle maskiner.
Frichs A/S er stadigvæk en levende og innovativ virksomhed. Frichs udvikler bl.a. kraftvarmeværkenheder (CHP), som producerer kraftvarme på baggrund af f.eks. biomasser. Nogle af de gamle maskiner er ligeledes blevet modificeret og bruges nu til test af forskellige brændsler i bioregiet.

Kilder 
 Thomas Nørgaard Olesen, Lokomotivfabrikken Frichs, Dansk Jernbane Klub 2005, .

Berg Brix, Frichs A/S

Eksterne henvisninger 

 Frichs' hjemmeside 
 Oversigt over Frichs-byggede lokomotiver og motorvogne til Danmark eskl. S-tog 

Danske virksomheder etableret i 1854
Togproducenter
Tidligere virksomheder i Aarhus
Maskinfabrikker i Danmark
Lokomotivfabrikker i Danmark
Virksomheder i Horsens
Frihavnsjernbanen

Frihavnsjernbanen var en privat godsjernbane i Københavns Frihavn, der forbandt denne med Toldboden og med DSBs rangerterræn ved Østerport Station. Jernbanen befandt sig toldmæssigt i udlandet og var omgivet af et dobbelt støbejernsgitter. Banen blev drevet af Kjøbenhavns Frihavns-Aktieselskab (derfor ofte forkortet KFA) og blev nedlagt 2005. Banedriften blev allerede nedlagt i Søndre Frihavn i 1985 samtidig med, at området blev nedlagt som frihavn.

Historie 
Frihavnen havde sit eget godt 20 km lange spornet og foretog selv med egne lokomotiver alle rangeringer på terrænet. Helt fra begyndelsen havde banen en remise med plads til to lokomotiver opført af bølgejernplader. Remisen lå ved toldvagten ved Folke Bernadottes Allé. Det årlige antal ekspederede banevogne var svingende, men kom op imod 50.000 omkring 1920.

Indtil 1988 gik banen gennem Kastellet, der da blev rekonstrueret, hvorved banen og dens trace forsvandt. Samtidig blev remisen revet ned. Ved Toldboden gik Gefionbroen oprindeligt over banen, men broen fremstår nu som et amputeret levn uden sin oprindelige kontekst.

Endnu i 2013 kunne dele af spornettet stadig genfindes. Store dele af hovedsporet langs Gittervej (nu delvist Tromsøgade), Glückstadtsvej (nu Southamptongade) og Industrivej var således stadig intakt om end med enkelte afbrydelser af hensyn til fodgængere til og fra de krydstogtskibe, der har overtaget flere af kajerne. Men også på Orient Plads og Lüdersvej (nu Helsinkigade) kunne der endnu findes sporrester. Efterfølgende er der dog igangsat optagning af spor i takt med, at området omdannes til boligkvarter. Udenfor gitteret kunne og kan der tilsvarende findes gamle havnespor på Sundkrogskaj og Kalkbrænderiløbskaj, selvom de ligesom sporene i Frihavnen for længst har mistet forbindelsen med omverdenen.

Materiel 
I slutningen af 1890'erne købte KFA tre damplokomotiver af typen Litra Hs, som også DSB anvendte. De blev i 1920 suppleret med endnu et af samme type. I 1932 gik KFA over til dieseldrift. I 1954 lejede KFA af DSB kortvarigt et Litra Hs (HS 381).

KFA's diesellokomotiver

Eksterne henvisninger

Kilder 
 Tysk side om Frihavnsjernbanens materiel 
 Litra Hs på Jernbanen.dk

Noter 

Nedlagte jernbanestrækninger i Danmark
Tidligere jernbaneselskaber i Danmark
Østerbro
Etableret i 1894
Ophørt i 2005
Jakub Hertz’ palæ

Jakub Hertz’ palæ (polsk Pałac Jakuba Hertza) ligger ved Tadeusz Kościuszkos allé 4 i Łódź.

Palæet blev bygget af Izrael Poznański som bryllupsgave til sin datter Anna og svigersønnen Jakub Hertz, på den anden side af Poznańskiernes murstenshus ved Piotrkowska-gaden og lige ved Den store synagoge. Det blev rejst i årene 1891-1892 efter tegninger af Julius Jung (muligvis også Hilary Majewski).

Bygningen havde tre etager og fik dekorative neorenæssanceformer. Facaden havde vinduer og en terrasse, samt et højt tag. Arkitekturen knyttedes til franske bygninger fra epoken. Ved porten fandtes en rigt udsmykket portal. Også inventaret var overdådigt, med blandt andet allegoriske vægmalerier malet af Antoni Piotrkowski. 

Facaden blev bygget om i mellemkrigstiden efter tegninger af Marian Lalewicz. Bygningen fik påbygget en ny etage. Facaden mistede noget af sin oprindelige effektfuldhed til tungere, modernistiske former. Den oprindelige indretning blev imidlertid i stor grad bevaret. 

I dag huser bygningen Det medicinske universit i Łódź.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Łódź
Reinhold Richters villa

Reinhold Richters villa (polsk Willa Reinholda Richtera) ligger ved Ignacy Skorupkos gade 6/8 i Łódź. Bygningen blev opført i årene 1903-1904 efter tegninger af Ignacy Stebelski til fabrikanten Reinhold Richter. I dag huser bygningen rektoratet til Det tekniske universitet i Łódź. 

Villaen regnes som en af byens mest maleriske og ukonventionelle bygninger. Den er en blanding af flere stilarter: renæssance, manierisme, barok og art nouveau. Hver side af elevationen har forskellig form. Karakteristiske elementer i bygningen er tårnet til højre for hovedindgangen, en træveranda og loggiaer. Det rigt udsmykkede indre er i dag bevaret i sin oprindelige form. Væggene er rejst i rød marmor og pyntet med stukkatur. Ved gaden er også villaens vogterhus bevaret.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Łódź
Ludwik Grohmans palæ

Ludwik Grohmans palæ (polsk Pałac Ludwika Grohmana) ligger ved Tylnagaden 9/11 i Łódź. 

Villaen blev bygget i italiensk renæssance i 1881 efter tegninger af Hilary Majewski. Den blev placeret ved siden af en have og Grohmans spinderi ved Targowagaden, med sin gårdsplads begrænset af en tilbygning og et orangeri. 

Efter at Ludwiks søn Leon giftede sig, blev villaen udbygget og delt i to. Blandt andet fik den nye østlige villadel en vinterhave. I 1913 blev villaen også udbygget i sydøstlig retning.

En portikus fører til villaens hovedindgang. Første etage havde både representative og private værelser. Med sin elevator var bygningen også en af de mest moderne fabrikantresidenser i sin tid. Villaens indre fik en rig neorenæssanceudsmykning med stukkatur, allegoriske dekorationer, marmorer, paneler og vægmalerier. I dag er villaen privatejet.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Łódź
Edward Herbsts palæ

Edward Herbsts palæ (polsk Pałac Edwarda Herbsta) ligger ved Przędzalnianagaden 72 i Łódź, og udgør en af tre palæresidenser i Księży Młyn.

Palæet blev rejst i årene 1875-1877 af Karol Scheibler til hans ældste datter Matylda og svigersønnen Edward Herbst, som senere blev direktør i Scheiblers virksomhed. Bygningen blev tegnet i italiensk renæssance af byarkitekten Hilary Majewski, som lod sig inspirere af Andrea Palladios værker.

Bygningen har en rektangulær grundplan, to etager og 16 værelser. I stueetagen findes representative sale, mens etagen over har soveværelser og garderobe. Bygningen har desuden et tilbygget orangeri. I elevationen findes risalitter og hovedindgangen prydes af en portikus. Palæet har et rigt inventar og smukke glasmalerier fra Antonio Salviattis værksted. Ved residensen ligger også en have med stalde og et vognskur.

Efter at have været glemt i årevis blev palæet overtaget af Łódź Kunstmuseum (Muzeum Sztuki w Łodzi) og totalrestaureret. Arbejdet blev værdsat med Europa Nostra-prisen for fremragende restaurering af seværdigheder.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Łódź
Brian Jensen

Brian Paldan Jensen (født 8. juni 1975 på Nørrebro, Danmark) er en dansk professionel fodboldspiller, som spiller i den nordirske klub Crusaders F.C.. Brian Jensen har i den største del sf sin seniorkarriere spillet i England, hvor han har fået kælenavnet "The Beast".

Brian Jensen har spillet mange kampe i den næstbedste engelske række The Championship for West Bromwich Albion og ikke mindst Burnley FC, hvor han tilbragte 11 sæsoner, heraf en enkelt i Premier League. I sine ungdomsår spillede han i B 93.

Han gjorde sig specielt bemærket i Danmark og England, da han reddede 2 ud af 6 straffespark i en straffesparkskonkurrence, da Burnley mødte Chelsea FC i 4. runde af Carling Cuppen 08/09. Dermed avancerede Burnley til kvartfinalerne af turneringen.

Den 25. maj 2009 kom karrierens hidtidige højdepunkt, da han på Wembley var med til at sikre Burnley oprykning til Premier League. Det skete med en 1-0 sejr over Sheffield United i playoff-finalen. I øvrigt til stor glæde for de fans som inden sæsonen 2008-09 havde købt sæsonkort til klubbens hjemmekampe i The Championship. De fik kvit og frit vekslet det til et nyt gældende for klubbens første sæson i den bedste engelske række siden 1976. Den 19. august 2009 spillede Burnley mod de engelske mestre, Manchester United. Brian Jensen reddede straffe fra Michael Carrick, og så vandt Burnley 1-0..

Privat 
Brian Jensen har to små drenge. Hans yngste søn, Sebastian, trænede i en alder af seks år, med i Manchester United.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Bury F.C.
Fodboldspillere fra Burnley F.C.
Fodboldspillere fra West Bromwich Albion F.C.
Fodboldspillere fra Hvidovre IF
Fodboldspillere fra B.93
Fodboldspillere fra AZ Alkmaar
Personer fra København
Danmarks Forsorgsmuseum

Danmarks Forsorgsmuseum er en del af Svendborg Museum. Det er et socialhistorisk museum, der hovedsagelig fortæller historien om forsorgen i Danmark. De forskellige udstillinger viser, hvordan samfundet har behandlet sine allersvageste, både børn og voksne. Udstillingerne fortæller om menneskene på livets skyggeside, og om hvad velfærdsstaten og private har gjort for at hjælpe dem. 

Museet har til huse i den tidligere Svendborg Kjøbstads Fattig- og Arbejdsanstalt. Komplekset fra 1872 blev ved opførelsen opfattet som en hypermoderne og fremsynet løsning på, hvor Svendborgs fattige skulle være. I 1933 gik stedet fra at være fattiggård til at blive Arbejdsanstalten Viebæltegård og i 1961 til Forsorgshjemmet Viebæltegård.

Siden 1974 har Svendborg Museum holdt til i bygningerne på Grubbemøllevej. Forsorgsmuseet består af to store bygninger med udstilling, kirkesal og kapel samt tre gårdarealer med tilhørende pigtråd. Den sidste bygning huser det samlede Svendborg Museums administration og Svendborg Byhistoriske Arkiv og Svendborg Søfartsarkiv.

Museer i Region Syddanmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Svendborg
Kultur i Svendborg
Anne Hvides Gård

Anne Hvides Gård er en del af Svendborg Museum. Det er den ældste private bygning i Svendborg og blev opført af adelsfruen Anne Hvide til Rødkilde i 1560. Gården blev bygget som et stort byhus med tilhørende udlænger, alt sammen bindingsværk i to etager.

I 1912 overtog Svendborg Amt bygningen, og fra 1915 til 1974 husede den Svendborg Museums samling, og bygningen er fortsat en del af museet.

Historie 
 
Dengang var det almindeligt, at adelsslægter havde to boliger. Om sommeren boede de på landet, og om vinteren rykkede de ind til byen. Anne Hvide døde i 1577. 

Mange har stået som ejere af dette smukke hus; men især fra den første tid efter Anne Hvides død i 1577 ved man i dag ikke, hvem det har været. Geheimeråd Nils Kragh til Egeskov ejede huset omkring 1700. Efter hans død overtog hans søn, kammerjunker og etatsråd Niels Kragh ”Herregården,” som han ejede til sin død i 1740. Få år efter stod viceadmiral Jacob Rostgaard (1685-1756) som ejer af huset. Han deltog sammen med Tordenskjold i Store Nordiske Krig og var i 1717 chef for orlogsskibet ”Fyen”. Han deltog i angrebene på Elfsborg, Gøteborg og Marstrand. 
Jacob Rostgaard døde i Anne Hvides gård den 2. juni 1756, og han blev den sidste adelsmand, som kom til at bebo huset.

Klub 
I 1796 fik skipper og klubvært Christen Børgesen skøde på ejendommen. Tiden omkring 1800 var klubbernes og de dramatiske selskabers tid, og de fik til huse hos Børgesen. I de efterfølgende år samledes byens betydningsfulde mænd således her.

Madam Børgesen
Efter Børgesens død videreførte enken og sønnen virksomheden. Sønnens tredje kone, Dorothea, blev enke i 1837, og i 30 år førte hun stedet videre som gæstgiveri. Under navnet "Madam Børgesen" var hun den mest kendte person i Svendborg på den tid. Hun indrettede værelser for rejsende og stod for mange store arrangementer i byen, bl.a. fashionable bryllupper og kongebesøg. Hun døde i 1867 og hendes søn udlejede derefter bygningerne til forskellige formål. Teknisk Skole havde til huse her en tid, og frøknerne Poulsen holdt, ligesom frøken Ida Holst, privatskole i bygningerne.

Adelsgården bliver til museum 
Svendborg Kommune overtog gården i 1900, hvorefter den blev sæde for ligningskommissionen og kæmnerkontor. Allerede på dette tidspunkt var en del af de oprindelige bygninger revet ned. Et stykke tid var der by- og amtsbibliotek og sågar også borgmesterkontor. Efter således at have haft en noget omtumlet tilværelse, blev Anne Hvides gamle bolig i 1912 overdraget til bestyrelsen for Svendborg Amts Museum mod, at den blev gennemgribende restaureret.

I 1915 blev Anne Hvides Gård omskabt til museum og husede Svendborg Museum frem til 1974, hvor administration og personale rykkede til den nuværende placering på Viebæltegård. Museet bruger i dag gården til særudstillinger.

Se også 
 Fredede bygninger i Svendborg Kommune

Eksterne henvisninger 
 
 Svendborg Museum

Museer i Region Syddanmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Svendborg
Etableret i 1560
Museer etableret i 1915
Bindingsværksbygninger i Danmark
Kultur i Svendborg
Målet (krigsføring)

Princippet om målet er et af krigsføringens grundprincipper. Disse grundprincipper er pr. definition ligeværdige; men princippet om målet anses alligevel ofte for at være en slags primus inter paris. Princippet om målet tilsiger, at målet for enhver (militær) operation skal være klart defineret, opnåeligt og afgørende.

I udtrykket klart defineret ligger, at målet skal være tydeligt formuleret med enkle ord; men der ligger også, at det skal være kendt af alle deltagere og at der skal herske enighed om det og forståelse for det. At målet skal være opnåeligt betyder, at der skal være en rimelig sandsynlighed for, at målet kan opnås med de tilgængelige kræfter. At målet er afgørende betyder endelig, at opnåelsen af målet skal skabe et klart bedre udgangspunkt for det videre forløb.

Eksempler 

Slaget ved Gaugamela er et klassisk eksempel på en hærførers evne til at holde målet for øje. I slaget stod Alexander Den Store i numerisk undertal over for den persiske konge Dareios 3. Alexander havde identificeret Dareios som omdrejningspunktet for den persiske hær. Under slaget fører Alexander selv dele af sit rytteri direkte mod midten af persernes opstilling, hvor det lykkedes at jage den persiske konge på flugt. Da resten af den persiske hær opdager at deres konge flygter, opgiver de også kampen og tager flugten.
Slaget illustrerer hvorledes en sikker identifikation af målet og en entydig fokus på at nå det afgør slaget.

Vietnamkrigen nævnes ofte som et eksempel på, hvad der sker, når princippet om målet ikke respekteres. USA gik ind i krigen ud fra en forestilling om, at man ville standse kommunismens udbredelse. Men det blev aldrig klart, hvad der præcist lå heri. Handlede det f.eks. om at opretholde Vietnams deling? Ønskede man at indføre demokrati i landet? Var det Kinas og/eller USSR's indflydelse i området, der skulle begrænses?

Som en konsekvens af Vietnamkrigen blev princippet om målet tydeligt opprioriteret. En af de vigtigste repræsentanter for denne tankegang var Colin Powell, der som stabschef holdt hårdt på, at USA ikke igen måtte gå ind i en krig, hvor målet ikke var fuldstændigt klart. Det førte frem til Golfkrigen. Her var målet, at befri Kuwait og genindsætte Kuwaits regering, samt svække Iraks hær så kraftigt, at den ikke igen kunne udgøre en trussel mod Kuwait. Det var fra starten klart defineret, alle deltagere i alliancen var enige om det og dette mål blev nået.

Mod krigens slutning opstod ideen om at fortsætte mod Bagdad og afsætte Saddam Hussein; men Colin Powell og andre ansvarlige holdt hårdt på, at dette ikke var en del af målet.

Irakkrigen kan igen ses som et eksempel på manglende overholdelse af princippet om målet. Fra forskellige sider er der fremført en række forskellige mål:

at afsætte Saddam Hussein.
at fjerne Iraks masseødelæggelsesvåben.
at udbrede demokrati i Mellemøsten.
at sikre olieforsyningen.
at gennemføre FN's sanktioner.
at stoppe Iraks støtte til terrorister.

Men der blev aldrig defineret et entydigt mål, som alle alliancens parter var enige om.

Krig
Michael Tauson

Michael Tauson (født 25. juni 1966 i København) er en tidligere professionel dansk tennisspiller. Han spillede Davis Cup-kampe på det danske landshold fra 1985-1991. Han vandt fx sine to singler, da Danmark besejrede Spanien i World Group i 1988 med 3-2. Den ene kamp var mod verdens nr. 17 Emilio Sanchez (3-6 6-1 13-11 6-4). I 1987 vandt han over den senere verdensetter, Thomas Muster fra Østrig (nr. 62), med 6-8 12-10 2-6 6-3 6-4. Tauson vandt også i 4. sæt over Horst Skoff (nr. 63). Danmark vandt 3-2.

Tauson repræsenterede Danmark ved den olympiske tennisturnering i Seoul i 1988, hvor han blev slået i 1. runde af amerikaneren Brad Gilbert.  Han vandt sine to første kampe i herredouble i samme turnering sammen med Morten Christensen men måtte se sig besejret i kvartfinalen af de senere vindere Flach/Seguso fra USA.

Tausons bedste placering på ATP's verdensrangliste var nummer 101, hvilket han opnåede 5. marts 1990. I 1989 vandt han Challenger-turneringerne i Telford og Croydon og kom til semifinalerne i ATP-turneringen i Prag. I 1990 kom han til semifinalen i Rotterdam efter en sejr i kvarten over Magnus Gustafsson (nr. 22). I ATP-turneringen i Geneve blev det også til en semifinaleplacering efter en sejr i kvartfinalen over Henri Leconte (nr. 22).

I dag arbejder Tauson som klubchef og træner for Hellerup Idrætsklubs tennisafdeling, HIK Tennis, ligesom han er tenniskommentator for TV 2 og TV 2 Sport.

Tauson er bror til Christian og Søren Tauson, samt onkel, og tidligere assisterende klubtræner til tennisspiller Clara Tauson.

Trivia 
1. januar 2019 var Michael én af 16 danske nulevende personer med efternavnet Tauson.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Michael
Tennisspillere fra Danmark
Personer fra København
Ansatte ved TV 2
Tennistrænere fra Danmark
Tennisspillere fra KB Tennis
Hotel Ringkøbing

Hotel Ringkøbing er et hotel, beliggende på torvet i Ringkøbing. Bygningen er et bindingsværkshus opført ca. år 1600. Dengang rummede det byens og omegnens største købmandsgård. Siden 1833 har der været hotel og gæstgiveri i bygningen. Hotel Ringkjøbing var et familiehotel indtil det i 2008 blev overtaget af Danske Hoteller A/S. 

Hotellet har 59 værelser, heraf 2 store med kørestolsadgang, og 4 selskabslokaler med plads til 25-100 personer samt mindre mødelokaler.

Eksterne kilder/henvisninger 
 Danske Hoteller: Om Hotel Ringkøbing, praktisk info 

Ringkøbing
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Ringkøbing
Etableret i 1833
Lasse Holmgaard

Lasse Holmgaard (født 10. april 1981) er en dansk fodboldspiller. Han har spillet som forsvarspiller og på den defensive midtbane i AC Horsens i Superligaen og senere i Lolland-Falster Alliancen.

Han var fra 2009 til 2018 spillende træner i den bornholmske klub NB Bornholm, hvor han delte trænerarbejdet sammen med sin storebror Flemming Holmgaard.

Fra 1. juli 2018 er han ny træner for Boldklubben Frem. Han forlod Frem i sommeren 2019.

Den 5. oktober 2020 blev han ansat som ny cheftræner for Brønshøj Boldklub.

Henvisninger 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra AC Horsens