kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Provinsmesterskabsturneringen

Provinsmesterskabsturneringen i Fodbold var en årlig fodboldturnering spillet mellem 1913 og 1931 organiseret af Dansk Boldspil Union (DBU). Turneringen afgjorde mesterskabet mellem de fem regionale fodboldunioner udenfor København.

Historie 
De fem lokalunioner Bornholms Boldspil Union (BBU), Fyns Boldspil Union (FBU), Jydsk Boldspil Union (JBU), Lolland-Falster Boldspil Union (LFBU) og Sjællands Boldspil Union (SBU) organiserede fra og med 1902 deres egne regionale mesterskaber i de såkaldte mesterrækker. I 1912 besluttede DBU at skabe en egentlig turnering for de vindende klubber fra de fem lokalunioner - et slutspil om Provinsmesterskabet.

Fra 1913 til 1927 spillede vinderen af Provinsmesterskabsturneringen mod vinderen af A-rækken under Københavns Boldspil Union (KBU) i en finalekamp om det danske mesterskab, Landsfodboldturneringen. Turneringen blev dermed en forløber for til den landsdækkende Danmarksturneringen. Indtil 1912 regnedes vinderen af KBUs A-række ellers for dansk mester.

B 1901 blev vinder af den første turnering d. 8. juni 1913 med en finalesejr på 6-2 over FIF Hillerød på neutral bane. B 1901 tabte herefter med de samme cifre til KB i Idrætsparken i den første finale om Danmarksmesterskabet. Efterfølgende besluttede DBU, at vinderen af Provinsmesterskabet skulle møde nummer to fra A-rækken i Københavns Boldspil Union om en plads i DM-finalen. Den regel blev opgivet igen i 1918. Det lykkedes dog aldrig for vinderen af Provinsmesterskabsturneringen at besejre vinderen af KBUs mesterrække i finalen om det danske mesterskab.

Turneringen gav de første år DBU et økonomisk underskud på grund af rejseudgifterne til klubberne, så der var ikke råd til en pokal til vinderen af den første finale i 1913, ligesom Bornholms Boldspil Union var udelukket fra deltagelse i perioden 1914 til 1920.
Den mest succesfulde klub i turneringens 18 år lange historie var B 1901, der vandt i alt syv gange, og som deltog i alle sæsoner ved at vinde Lolland-Falster Boldspil Unions mesterrække.

Fra 1928 til 1931 var Provinsmesterskabsturneringen en turnering sideløbende med turneringen om Danmarksmesterskabet. Herefter blev turneringen aflyst, da der ikke længere var plads i turneringskalenderen.

Finaler 
Ved uafgjort efter ordinær spilletid, blev der spillet 2 x 15 minutter forlænget spilletid.

Præstationer

Titler - hold

Titler - lokalunion

Referencer

Se også 
Danmarksmesterskabet

Fodboldturneringer i Danmark
DBU
Etableret i 1913
Ophørt i 1931
Skattefundet fra El Carambolo

Skattefundet fra Carambolo (spansk Tesoro del Carambolo) er et stort depotfund af guldgenstande fra den sene europæiske bronzealder, som blev fundet i Spanien den 30. september 1958.

Fundet er udstillet på det arkæologiske museum i Sevilla.

Referencer 

Litteratur

 
 
 
 
 
 

Oldsager fra Bronzealderen
Genstande i guld
Arkæologiske fund fra Spanien
Shrewsbury-skatten

Shrewsbury-skatten (eller Shropshire-skatten) er et depotfund på 9.315 romerske mønter i bronze, som blev fundet med metaldetektor på en mar nær Shrewsbury i Shropshire i England i august 2009. Mønterne blev fundet i en stor keramikkrukke, der var blevet begravet omkring år 335 e.Kr..

Shropshire County Council Museum Service købte skatten (Museum accession number: SHRMS:2013.00) og fra maj 2021 har den været en del af den permanente udstilling på Shrewsbury Museum and Art Gallery.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Billeder af Shrewsbury-saketten på Flickr

Arkæologiske fund fra Storbritannien
Depotfund
Romersk Britannien
Shrewsbury
Wold Newton-skatten

Wold Newton Hoard er et depotfund fra begyndelsen af 300-tallet e.Kr. Den består af 1.857 romerske mønter i en keramikpotte.
Den blev fundet af en amatørarkæolog med metaldetektor den 21. september 2014.

Den blev købt af Yorkshire Museum i 2016, hvor den blev udstillet fra 1. juni 2017.

Referencer 

Arkæologiske fund fra Storbritannien
Depotfund
Romersk Britannien
Yorkshire
Linda Nochlin

Linda Nochlin, født Weinberg (født 30. januar 1931 i Brooklyn i New York City, død 29. oktober 2017) var en amerikansk professor i kunsthistorie. Hun regnes som en ledende feministisk kunsthistoriker, og hendes essay Why Have There Been No Great Women Artists? fra 1971 regnes som et vendepunkt i kunsthistoriefaget. Nochlins argumenter var de sociale forventninger, der var knyttet til kvinders arbejdeudøvelse, begrænsninger knyttet til kvinders adgang til akademistudier, og generelle romantiske kunstnermyter.

Uddannelse og karriere 
Linda Weinberg kom fra en velstående jødisk familie i Brooklyn. Hun studerede på kvindekolleget Vassar, hvorfra hun fik en bachelorgrad i filosofi med støttefagene oldgræsk og kunsthistorie. Hun fortsatte studierne ved Columbia University i New York, hvor hun fik en mastersgrad i 1952 i engelsk litteraturhistorie fra det 17. århundrede. Derefter var hun docent ved Vassar College. Fra 1958 til 1959 var hun i Paris på et Fulbright-stipendium. I 1963 ved Institute of Fine Arts (IFA) ved New York University fik hun sit doktorgrad i kunsthistorie med sit arbejde om Gustave Courbet. I 1969 fik hun en datter, og holdt sin første forlæsning over temaet Women and Art ved Vassar College.

Ud over feministisk kunsthistorie er hun kendt for studier af realisme, især Gustave Courbet. Hun arbejdede ved Yale University, City University of New York, Vassar College og sidst ved Institute of Fine Arts. Nochlin var med-kurator for flere kunstudstillinger, blandt andet «Women Artists: 1550–1950» på Los Angeles County Museum of Art i 1976 og «Global Feminisms» på Brooklyn Museum of Art i 2007.

Essaysamlingen Self and History: A Tribute to Linda Nochlin blev udgivet i 2000, med bidrag fra flere forfattere om tema fra hendes karriere.

Litteratur 

 Nochlin, Linda. Courbet, (London: Thames & Hudson, 2007 )
 Nochlin, Linda. Realism. 1971
 Nochlin, Linda. The body in pieces, the fragment as a metaphor of modernity. 1994
 Nochlin, Linda. "Why Have There Been No Great Women Artists?" ARTnews January 1971: 22-39, 67-71.
 Nochlin, Linda. "Issues of Gender in Cassatt and Eakins." In Nineteenth Century Art: A Critical History, edited by Thomas Crow, Brian Lukacher, Linda Nochlin & Frances K. Pohl. London: Thames & Hudson, 1994, 255-273.
 Nochlin, Linda. "Memoirs of an Ad Hoc Art Historian." Representing Women. London: Thames & Hudson, 1999): 6-33.
 Nochlin, Linda. ""Why Have There Been No Great Women Artists?" Thirty Years After". In: Armstrong, Carol and de Zegher, Catherine (eds.), "Women Artists at the Millennium". Massachusetts: MIT Press / October Books, 2006.
 D'Souza, Aruna (ed). Self and History: A Tribute to Linda Nochlin. London: Thames & Hudson, 2000.

Referencer 

Personer fra New York City
Feminister fra USA
Kunsthistorikere fra USA
Professorer fra USA
Dansk Julemands Laug

Dansk Julemands Laug er en dansk forening, hvis medlemmer er professionelle julemænd. Den blev grundlagt i juli 1994. For at blive medlem skal man ifølge foreningens vedtægter have et gyldigt CVR-nummer.

Siden 1999 har Dansk Julemands Laug kåret “Årets juleby” 11 gange. Seneste gang var i 2016, hvor Aalborg havde besøg af laugets medlemmer.

I samarbejde med Dyrehavsbakken arrangere Dansk Julemands Laug hvert år i juli måned Julemændenes verdenskongres.

Den 22. juli 2007 blev Dansk Julemands Laugs Tingsted indviet på Dyrehavsbakken. Her har alle medlemmer sin egen træstub med navneskilt på. I det lille røde hus på pladsen, kan julemanden træffes hver søndag i børnenes sommerferie.

Kritik og ny forening 
I 2017 blev Dansk Julemands Laug kritiseret for at være topstyret. Der var også en forslag på generalforsamlingen om, at der ikke skulle optages flere nye kvindelige medlemmer. Dette resulterede i, at flere meldte sig ud af foreningen, og stiftede en ny med navnet “Julemænd, Nissemødre og Nisser”.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Dansk Julemands Laugs websted

Julemands Laug
Etableret i 1994
Jul
Poisson-Boltzmann-ligningen

I plasmaer og elektrolytter beskriver Poisson-Boltzmann-ligningen, hvordan det elektriske felt spreder sig pga. elektrisk skærmning; dvs. når ladninger udligner hinanden. Den lineariserede version kaldes for Debye-Hückel-ligningen. 

Ligningen er opkaldt efter Siméon Denis Poisson og Ludwig Boltzmann, men modellen blev oprindeligt formuleret uafhængigt af Louis Georges Gouy og David Leonard Chapman i henholdsvis 1910 og 1913.

Udledning 
Det elektriske felt  fra en ladningsdensitetet  er generelt givet ved Gauss' lov:

Det elektriske potential , dvs. potentiel energi pr. ladning, er relateret til det elektriske felt ved

og derfor er det relateret til ladningsdensiteten ved en Poisson-ligning:

Plasma og elektrolytter består af mobile ladninger i form af ioner og elektroner. Densiteten  af hver af disse giver samlet ladningsdensiteten:

Indsættes udtrykket for ladningsdensiteten i relationen for det elektriske potential, ses det, at

Interaktionsenergien  mellem en ladningsbærer og det elektriske felt er givet ved:

Densiteten kan dermed findes vha. Boltzmann-fordelingen:

hvor  er densiteten, hvis potentialet er nul. Det antages her, at hele systemet har opnået termodynamisk ligevægt og dermed har samme temperatur  overalt. Dermed bliver ligningen for :

Hvis der er eksterne ladninger  kan de lægges til:

Dette er Poisson-Boltzmann-ligningen. Ud fra denne differentialligning kan  findes, skønt det ofte er nødvendigt at finde en numerisk løsning.

Alternativt kan den lineariseres, hvilket giver Debye-Hückel-ligningen.

Kildehenvisninger 

Elektrokemi
Plasmafysik
Sankt Clemens Sogn (Amrum)

Sankt Clemens Sogn eller Amrum Sogn er et sogn på øen Amrum i Sydslesvig, tidligere i Før Vesterherred (Kongeriske enklave under Ribe Amt), nu i kommunerne Nebel, Nordtorp og Vitdyn i Nordfrislands Kreds i delstaten Slesvig-Holsten. I Sankt Clemens Sogn ligger Sankt Clemens Kirke.

I Sankt Clemens Sogn findes flg. stednavne:
 Nebel (nordfrisisk Neebel)
 Nordtorp (tysk Norddorf, nordfrisisk Noorsaarep)
 Saddeldyne (nordfrisisk Saateldün)
 Store Klit (tysk Großdüne, nordfrisisk Store Klit)
 Sydtorp (tysk Süddorf, nordfrisisk Sössaarep)
 Vesterhede (nordfrisisk Waasterhias)
 Vitdyn (Hvidklit, tysk Wittdün, nordfrisisk Witjdün)
 Wriakhörn

Litteratur
 Jens Peter Trap: Statistisk-topographisk beskrivelse af kongeriget Danmark, Kjøbenhavn 1860, side 242

Eksterne henvisninger
 Amrum Menighed / Kirchengemeinde Amrum

Sogne i Sydslesvig
Amrum
Bitterley-skatten

Bitterley-skatten (engelsk: The Bitterley Hoard) er et depotfund af mønter, der blev fundet i landsbyen Bitterley i Shropshire i England. Den blev fundet den 17. februar 2011 med metaldetektor. Det er den største post-middelalderlige møntskat, der er fundet i Shropshire, og den består af én guldmønt og 137 værdifulde sølvmønter. Mønterne var lagt i en læderpose af høj kvalitet, der lå inde i et keramikbæger. De tidligste mønter stammer fra Edvard 6. (regerede 1547-1553), og de seneste var slået under Charles 1. (regerede 1627-1649). Det indikerer, at den blev begravet efter 1644 og muligvis under den engelske borgerkrig, hvor der var stor uro i landet.

Den 28. juni 2012 blev den erklæret "skattefund" under 1996 Treasure Act af Shropshires Coroner. Det betyder, at der er pligt til at indberette fundet. Den er vurderet af en uafhængig kommitte under Department for Culture, Media and Sport. Shropshire Museum Service har udtrykt ønske om at få skatten udstillet på Ludlow Museum, og der er derfor igangsat en indsamling til indkøb af fundet via Friends of Ludlow Museum.

Referencer 

Arkæologiske fund fra Storbritannien
Depotfund
Shropshire
Eberswalde-skatten

Eberswalde-skatten ( eller ) er et depotfund fra bronzealderen, som består af 81 guldgenstande med en samlet vægt på 2,59 kg. Det er den største forhistoriske samling af guldgenstande, der er fundet i Tyskland, og det bliver betragtet som en af de vigtigste fund fra Centraleuropas bronzealder.

Fundet blev gjort den 16. maj 1913 i Eberswalde, Brandenburg. Det befinder sig i dag i Rusland, da den blev stjålet af Sovjetunionen efter afslutningen på anden verdenskrig.

Se også 
 Villena-skatten

Referencer 

Depotfund
Arkæologiske fund fra Tyskland
Genstande i guld
Oldsager fra Bronzealderen
Dowris-skatten

Dowris-skatten (engelsk: The Dowris Hoard) er et vigtigt depotfund fra bronzealderen. Det består af over 200 genstande, som blev fundet i Dowris i County Offaly i Irland. Det blev fundet i en tørvemose i 1820. Genstandene er fordelt på to museer: National Museum of Ireland i Dublin og British Museum i London.

Fundet består hovedsageligt af bronzegenstande, og det var sandsynligvis en form for rituel deponering, muligvis af religiøst formål, men beretningerne fra opdagelsen af fundet gør det ikke muligt at fastslå, om det var et enkelt depot eller flere mindre depoter. Flere moderne arkæologer mener, at det har været en serie af mindre depoter, som muligvis er nedlagt over lang tid.

Det er et vigtig fund for Irlands forhistorie, og den sidste fase i den yngre bronzealder i Irland (ca. 900-600 f.Kr.) har fået navnet Dowrisfasen. De forhistoriske irske bronzesmede var blevet meget dygtige til at støbe og bearbejde blikmetal, og Dowrisfasen afspejler kulminationen på det og en industriel udvikling i metalarbejde. I denne periode blev der allerede arbejdet i jern på Kontinentaleuropa i Hallstattkulturen, og det var også så småt begyndt at optræde i Storbritannien, men var endnu ikke nået til Irland. Indtil kulturen pludseligt blev forstyrret omkring år 600 f.Kr., blev der produceret guldsmykker af meget høj kvalitet, våben, værktøj, trompeter og andre genstande i bronze. Dowris-skatten er en exceptionel samling af disse forskellige genstande.

Se også 
Mooghaun North-skatten
Broighter-skatten

Referencer 

Litteratur
G. Eogan: The hoards of the Irish later Bronze Age. Dublin 1983 p 69-73.
Wallace, Patrick F., O'Floinn, Raghnall eds. Treasures of the National Museum of Ireland: Irish Antiquities, 2002, Gill & Macmillan, Dublin, 

Arkæologiske fund fra Irland
Depotfund
Oldsager fra Bronzealderen
Genstande på British Museum
Offerfundet fra Egebak

Offerfundet fra Egebak eller Kultøkserne fra Egebak er et depotfund fra bronzealderen, der blev gjort i Jerslev øst for Brønderslev i Vendsyssel i Jylland.
De blev fundet på kanten af en lille ådal, der går ind i Jyske Ås.

Allerede i 1997 havde man i Viby på Sjælland fundet en kultøkse, der var sendt til Nationalmuseet og offentliggjort i 1978. Den type økser fra bronzealderen findes typisk i par, og man efterlyste derfor makkeren. Det lokale museum i Hjørring blev kontaktet, da man på gården Egebak havde en økse som lignede den efterlyste. Arkæologer undersøgte området, hvor den var fundet, og de fandt endnu en økse, der var lidt mindre. De arkæologiske udgravninger afslørede, at de to økser havde ligget oven på hinanden i en kasse fremstillet af bark. Den støre økse var 48 cm lang og vejede 7,1 kg, mens den lille var 46 cm lang og vejede 5,2 kg. Begge økser var dekoreret med et spiralmønster i tynd bronzetråd, der er støbt. Begge økser har et skaftrør, og i den ene var der rester af egetræ.

Økserne er dateret til omkring 1400 f.Kr. Det vil sige ældre bronzealder. Dengang var stedet, hvor de blev fundet, et øde og utilgængeligt vådområde, og de er sandsynligvis nedlagt som offergaver, da de er for store og for fine til at have tjent et praktisk formål.

Referencer 

Arkæologiske fund fra Danmark
Depotfund
Oldsager fra Bronzealderen
Brønderslev Kommune
Økser
Genstande i Nationalmuseet
Harpunen fra Tude Å

Harpunen fra Tude Å er en harpun i hjortetak fra stenalderen, som blev fundet i Tude Å ved Munke Bjergby nord for Sorø på Vestsjælland i 1969.

Harpunen blev fundet i et tørvelag i bunden af åen af telefonmontør Svend Kristensen en vinterdag, da han gik tur.
Det er den eneste bevarede, udsmykkede harpun fra stenalderen i Danmark. Harpunen er særlig, da den er dekoreret med et indskåret trekantmønster af samme type, som kendes fra en økse fundet i Værebro Å. Undersøgelser har vist, at harpunen er skabt af et større stykke værktøj, sandsynligvis en økse, som er gået i stykker, hvorefter man har tilvirket resterne.
Den er dateret til omkring 6000 f.v.t. ved overgangen mellem kongemosekulturen og ertebøllekulturen.

En harpun med to rækker modhager blev fundet på Langevadbro i 1941.

Referencer 

Nordiske oldsager fra Stenalderen
Arkæologiske fund fra Danmark
Sorø Kommune
Hos Mickey Skurkene

Hos Mickey Skurkene (Mickey’s House of Villains) er en direkte-til-video tegnefilm i spillefim

Danske Stemmer
Anders Andː Dick Kaysø
Fedtmuleː Johan Vinde
Mickey Mouseː Anders Bircow
Minnie Mouseː Louise Engell
Andersineː Annette Heick
Rip, Rap og Rupː Vibeke Dueholm
Jafarː Nis Bank-Mikkelsen
Maxː Christian Potalivo
Cruella DeVilː Birgitte Raaberg
Kaptajn Kloː Søren Spanning
Jagoː Torben Zeller
Hazelː Grethe Mogensen
Ursulaː Pauline Rehné
Malaviaː Vibeke Dueholm
Kaaː Donald Andersen
Hjerte Dameː Grethe Mogensen
Store stygge ulvː Peter Aude
Aladdinː Søren Launbjerg
Hadesː Henning Jensen
Si, Amː Pauline Rehné

I Øvrige Medvirkendeː Jens Jacob Tychsen, Thomas Mørk, Lars Thiesgaard, Johnny Jørgensen, Kristian Lønsted, Sanne Graulund, Per Spangberg, Malene Nordtorp, Mads Lumholt, Trine Dansgaard, Lena Brostrøm, Torben Eskildsen og Uri Pais.

Original stemmer 

 Jonathan Freeman - Voice of Jafar
 Wayne Allwine - Mickey Mouse
 Tony Anselmo - Donald Duck
 Susan Blakeslee - Cruella DeVil
 Corey Burton - Captain Hook
 Pat Carroll - Ursula
 Pinto Colvig - Classic Goofy
 Walt Disney - Classic Mickey
 Bill Farmer - Goofy, Pluto
 Tress MacNeille - Daisy Duck, Queen of Hearts, The Fates
 Clarence Nash - Classic Donald
 Lois Nettleton - Maleficent
 Russi Taylor - Voice of Minnie Mouse
 Rob Paulsen - Hades Singing voice
 Matt Frewer - Panic
 Bobcat Goldthwait - Pain
 James Woods - Hades
 Gilbert Gottfried - Iago
 Rod Roddy - Mike the Microphone
 John Cleese - ''Mickey's Mechanical House'' narrator
 June Foray - Witch Hazel In ''Trick or Treat''
 Jason Marsden - Voice of Max Goof
 Scott Weinger - Aladdin
 Jeff Bennett - Salesman In ''Mickey' s Mechanical House''

Film fra Disney
Animationsfilm
Amerikanske film fra 2002
Tjängvidestenen

Tjängvidestenen eller Tjängvide billedsten (listet i Rundata som Gotland Runic Inscription 110 eller G 110) er en rune- og billedsten, fra gråden Tjängvide omkring 3 km vest for Ljugarn på Gotland, Sverige.

Stenen er ca 70 cm høj, 30 cm ty og omkring 120 cm bred. På den øverste del af stenen er der afbildet en rytter på en ottebenet hest og en kvinde med et drikkehorn. Normalt tolkes motivet som guden Odin på sin hest Sleipner, og en valkyrie. På den nederste halvdel er malet et vikingeskib med adskillige personer ombord.

Den blev fundet i 1844, og den er i dag udstillet på Historiska museet i Stockholm.

Indskription 
Der er to runetekster på stenen; til venstre for det øverste felt (A) og til højre for det nederste felt (B).

Translitteration
 A fuorkhn... ...fuþr-...
 B ... (r)aisti stainin aft iurulf bruþur sin ÷ sikuif(i)r(t)(u)(a)(n)k(i)sifil

Transskription
 A fuþork ...
 B ... ræisti stæininn æftiʀ Hiorulf/Iorulf, broður sinn ...

Oversættelse
 A fuþork ...
 B ... rejste denne sten til minde om Hjôrulfr/Jórulfr, sin bror ...

Referencer

Eksterne henvisninger 

Runesten i Sverige
Gotland
Robert for årets korte fiktions- eller animationsfilm

Robert for årets korte fiktions- eller animationsfilm er en pris, der uddeles af Danmarks Film Akademi ved den årlige Robertfest. Prisen er blevet uddelt siden 2006.

Prisvindere

2000'erne 
 2006: Lille Lise – Benjamin Holmsteen
 2007: Partus – Mikkel Munch-Fals
 2008: Boy Meets Girl – Søren Frellesen
 2009: Cathrine – Mads Matthiesen

2010'erne 
 2010: Megaheavy – Fenar Ahmad
 2011: To venner – Paw Charlie Ravn
 2012: Girl in the Water – Jeppe Rønde & Woo Ming Jin
 2013: Dyret – Malene Choi
 2014: 2 piger 1 kage – Jens Dahl
 2015: Helium – Anders Walter
 2017: SIA – Annika Berg
 2018: Silent Nights – Aske Bang
 2019: Maja – Marijana Jankovic

2020'erne 
 2020: Ikki illa meint – Andrias Høgenni
 2021: Uden at Blinke – Katrine Brocks
 2022: Vilde sind – Hannah Elbke

Referencer 

 
Robertprisen
Kim Kyong-hui

Kim Kyong-hui (hangeul: 김경희, hanja: 金敬姬; revideret romanisering af koreansk: Gim Gyeong-hui, McCune-Reischauer: Kim Kyŏnghŭi, født 30. maj 1946 i Pyongyang i Korea) er en nordkoreansk politiker. Hun er lillesøster til afdøde partileder Kim Jong-il. Den 27. september 2010 blev hun og nevøen Kim Jong-un udnævnt til firestjernet general.

Liv og gerning 
Hun er datter af Kim Il-sung og dennes anden hustru Kim Jong-suk. Hun har to brødre, Kim Jong-il og Kim Pyong-il. 

Kim Kyŏng-hŭi begyndte sin politiske karriere i 1971 i Nordkoreas demokratiske kvindeforbund. I 1976 blev hun stedfortrædende præsident for det Det Koreanske Arbejderpartis centralkomites stående afdeling for internationale kontakter. Hun er repræsentant i Den øverste folkeforsamling og har siden 1987 haft ansvaret for afdelingen for let industri i centralkomiteen. Hun har været medlem af selve centralkomiteen siden 1988. 

I 1972 giftede hun sig med general Jang Song-thaek, som var en af landets betydeligste ledere frem til, at han blev frataget al magt og henrettet i december 2013. Hendes eneste datter Jang Kum-song (1977–2006) studerede i Paris, hvor hun begik selvmord.

Efter, at Kim Jong-il efterfulgte sin far som landets leder, fik Kim Kyong-hui sammen med hendes mand Jang ansvaret for landets store økonomiske projekter. Jang Song-thaek blev henrettet i december 2013, og Kim Kyong-hui forsvandt fra offentlighedens søgelys frem til januar 2020, da hun første gang optrådte offentligt sammen med Kim Jong-un i forbindelse med markeringen af det koreanske måne-nytår.

Noter

Litteratur 
 Baird, Merrily (2003). Kim Chong-il’s Erratic Decision-Making and North Korea’s Strategic Culture. In Barry R. Schneider & Jerrold M. Post (Eds.), Know Thy Enemy: Profiles of Adversary Leaders and Their Strategic Cultures. USAF Counterproliferation Center: Publications, Research, & Education, WMD NBC counterproliferation electives syllabi. Retrieved 19 September 2010. 
 Mansourov, Alexandre. (2004). Inside North Korea's black box: reversing the optics . The Brookings Institution. Retrieved 19 September 2010.
 Koike, Yuriko. (2010) A ruthless sister risks becoming North Korea's next ruler. The Daily Star. Retrieved 19 September 2010.
 Madden, Michael (2010). Biographical Sketch of Kim Kyong-hui. North Korea Leadership Watch. Retrieved 19 September 2010.

Eksterne henvisninger 
 KBS: Profil fra sørkoreansk radios nettsider
 NEWSru.com: Сестра Ким Чен Ира попала в парижскую клинику с нервным расстройством на почве алкоголизма
 Foreign Policy: Kim Jong Il has a sister

Politikere fra Nordkorea
Personer fra Pyongyang
Seollal

Seollal (설날) er Koreas nytår og er en af årets vigtigste festivaler. Den fejres både i Nordkorea og i Sydkorea.

Det fejres i tre dage, der starter dagen før Seollal og slutter dagen efter. Koreansk nytår er normalt i januar eller februar på den anden nymåne efter vintersolhverv medmindre der er en indskudt ekstra elfte eller tolvte måned op til nytår. I så fald falder nytåret på den tredje nymåne efter solhverv. Koreansk nytår falder typisk på samme dag som kinesisk nytår.

På grund af aldersregningen i Korea bliver alle et år ældre på Seollal.

På Seollal rejser mange mennesker tilbage til deres hjemby for at møde deres forældre og familie. Da halvdelen af Sydkoreas befolkning bor i eller omkring hovedstaden Seoul, bliver motorvejene meget travle på denne tid af året.

På nytårsdag klæder man sig i traditionelt tøj som Seolbim (설빔) og Hanbok (한복) og holder ritualet Jesa (제사), hvor man tilbereder mad og beder sine forfædre om at holde øje med familien. Familien er også sammen ved Sebae (세배), da de yngre i familien bøjer sig for de ældre.

Referencer 

Nytår
Korea