kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Danmarksturneringen i fodbold 1974

Danmarksturneringen i fodbold 1974 var den 47. sæson af Danmarksturneringen i fodbold, arrangeret af Dansk Boldspil-Union. I den bedste række, 1. division, spillede holdene om det 61. danske mesterskab i fodbold.

1. division blev vundet af Kjøbenhavns Boldklub, som dermed vandt Danmarksturneringen for 8. gang og DM i fodbold for 14. gang.

Resultater

1. division

2. division

3. division

Østkredsen

Vestkredsen

Finale 
Finalen om mesterskabet i 3. division blev afgjort som én kamp mellem de to kredsvindere, hvor Kastrup Boldklub vandt 2-1.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 DanskFodbold.com - Danmarksturneringen 1974, Slutstillingen
 haslund.info - Danmarksturneringen 1974 
 Foot.dk - Topscorere
 Fodboldfyn.dk - Dansk fodbold 1974 

Sæsoner i Danmarksturneringen i fodbold
Fodbold i 1974
Oreade

Oreade eller Orestiad ( eller Ὀρεάδες / Όρεστιάδες fra ὄρος, "bjerg") er i græsk mytologi en type af nymfer, der levede i dale og blandt bjergene.

De var knyttet til Artemis, idet gudinden foretrak at gå på jagt i bjergrige egne.

Se også
 Najade
 Dryade
De græske guders familietræ

Eksterne henvisninger 

Nymfer
Det Gule Palæ (Gråsten)

Palæet er en fredet bygning i Gråsten, Sønderjylland. Bygningen er opført i 1816 og havde oprindeligt to sidefløje. Bygningen har været fredet siden 1921, er gennemgribende renoveret i 1995 og er i dag en privat bolig.

Palæet blev opført af herredsfoged og hofråd Thomas Thomsen (1769-1842) for midler som hans arbejdsgiver hertugen på Gråsten stillede til rådighed. Siden var Palæet hovedhus for en større landbrugsbedrift, en ditto købmand, og 1949 - 1972 kaserne for Den kgl. Livgarde.

Kilde 
 Bygningens registrering på kulturarv.dk 
 Poul Andersen: Gråsten et slot og et sogn. 1986.

Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Sønderborg Kommune
Gråsten
Johann Gildemeister

Johann Gildemeister (født 20. juli 1812 i Mecklenburg-Schwerin, død 11. marts 1890 i Bonn) var en tysk orientalist.

Gildemeister blev 1839 privatdocent og 1844 ekstraordinær professor i østerlandske sprog i Bonn, kaldtes 1845 til Marburg som professor i teologi og østerlandsk litteratur, kaldtes 1859 tilbage til Bonn som ordentlig professor i østerlandske sprog og virkede som sådan til sin død. Gildemeister var en nøje kender såvel af sanskrit som af syrisk, arabisk og andre semitiske sprog, ligeså af det hellige Lands geografi. Han var medstifter af Morgenländische Gesellschaft i Leipzig og af Palästina-Verein samt tog virksom del i flere teologiske stridigheder og så videre.

Gildemeister udgav Der heilige Rock zu Trier (1845) og 1855 et skrift om den hessiske katekismus. Han har beskrevet de østerlandske håndskrifter i Bonn: Catalogus manuscriptorum orient, in Bibliotheca Academica Bonnensi (1864—76). Gildemeister udgav 1838 i Bonn Scriptorum arabum de rebus Indicis loci, besørgede 1868 en ny udgave af Lassens Anthologica Sanscritica; udgav 1877: Esdrae liber quartus arabice; 1879: Acta S. Pelagiae syrice et latine; skrev 1865 om den arabiske oversættelse af evangelierne fra syrisk og så videre.

Kilder 

 

Orientalister fra Tyskland
Teologer fra Tyskland
Ansatte ved Bonns Universitet
Ansatte ved Marburgs Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Salmonsens
Tyskere i 1800-tallet
Gildemeister

Gildemeister er et efternavn, der henviser til blandt andre:

 Johann Gildemeister
 Otto Gildemeister
Otto Gildemeister

Otto Gildemeister (født 13. marts 1823, død 26. august 1902) var en tysk redaktør og oversætter.

Gildemeister arbejdede fra 1846 ved "Weserzeitung", hvis redaktion han overtog 1850. Han var medlem af senatet og gentagne gange borgmester i sin fødeby Bremen. Han er især blevet bekendt ved en udmærket oversættelse af Byron (6 bind, 5. oplag 1904), af en del Shakespeareske, især historiske, skuespil, af Shakespeares sonetter (1871), samt af flere italienske digtere, som Dantes Divina Commedia.

Kilder 
 

Redaktører
Journalister fra Tyskland
Oversættere fra Tyskland
Salmonsens
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Bremen
Michael Skelde

Michael Skelde (født 13. august 1973 i Horsens) er en dansk tidligere professionel cykelrytter. Han kørte senest for Glud & Marstrand Horsens inden han stoppede karrieren i 2007. I 1997 blev Skelde testet positivt for brugen af testosteron, hvilket medførte en dansk karantæne på to år og en international på 9 måneder.

Noter

Eksterne henvisninger 
 

Mandlige cykelryttere fra Danmark
Dopingsager med cykelryttere fra Danmark
Sportsdirektører fra Danmark
Cityring

Cityring er et ofte anvendt navn for en ringvejsrute i det indre af en by, som skal hjælpe med afviklingen af trafikken. Den danner ofte en ring om gågademiljø og der er nærliggende parkeringspladser. Ruten er ofte nummeret med et ◯ eller O1.  

Cityring findes i flere byer, heriblandt:
  Cityring (Billund)
  Cityring (Fredericia)
  Cityring (Grenaa)
  Cityring (Haderslev)
  Cityring (Herning)
  Cityring (Holstebro)
  Cityring (Horsens)
  Cityring (Hjørring)
  Cityring (Kolding)
  Cityring (Odense)
  Cityring (Skive)
  Cityring (Sæby)
  Cityring (Thisted)
  Cityring (Vejle)
  Cityring (Viborg)
  Cityring (Vordingborg)

Centerring 
  Centerring (Næstved)
  Centerring (Nykøbing Falster)
  Centerring (Randers)

Se også 
 Cityringen - Københavns Metros fjerde etape.

Vejtyper
Cityring (Fredericia)

Cityring ◯ er en cityring eller indre ringgade i Fredericia. Gaden starter ved lyskrydset tæt ved Danmarks Port og går østpå af Danmarksgade, dernæst nordpå af Vendersgade, øst af Prinsensgade, syd af Købmagergade, vest af Oldenborggade og nord af Norgesgade. Ruten er i alt 2,3 km lang.

Ruten omkranser hele gågademiljøet og er med til at sørge for en hensigtsmæssig afvikling af trafikken i den indre by.

Gader i Fredericia
Centerringe og Cityringe i Danmark
Luguelín Santos

Luguelín Santos (født 12. november 1992 i Bayaguana) er en dominikansk løber som blev juniorverdensmester på 400 meter i 2012, og vandt sølv ved sommer-OL 2012.

Eksterne henvisninger 
 

Atleter fra Dominikanske Republik
Medaljevindere ved sommer-OL 2012
Medaljevindere ved sommer-OL 2020
Olympiske sølvmedaljevindere fra Dominikanske Republik
Olympiske medaljevindere i atletik
Atleter ved sommer-OL 2012 
Atleter ved sommer-OL 2016 
Atleter ved sommer-OL 2020
Deltagere for Dominikanske Republik ved sommer-OL 2012
Deltagere for Dominikanske Republik ved sommer-OL 2016
Deltagere for Dominikanske Republik ved sommer-OL 2020
Rosenborgtapeterne

Rosenborgtapeterne er en serie på 12 vævede gobeliner, udført i årene 1685-1693 til Riddersalen på Rosenborg Slot på bestilling af Kong Christian 5. Gobelinerne er fremstillet under ledelse af den nederlandske tapetmager Bernt van der Eichen og viser kongens sejre i Skånske Krig 1675-79. Fra 1928 til 1999 hang de i Riddersalen på Christiansborg Slot, men blev efter færdiggørelsen af Dronning Margrethes Gobeliner atter ophængt på Rosenborg.

Se også
 Dronning Margrethes Gobeliner
 Kronborgtapeterne

Litteratur

Noter

Eksterne links 
 Rosenborg Slot

Kunstværker
Den Skånske Krig
Gobeliner
Mads Eg Damgaards Vej

Mads Eg Damgaards Vej er en gade i Herning. Den er opkaldt efter byens æresborger, fabrikant og politiker Mads Eg Damgaard. Gaden er 1,9 km lang og forløber gennem et rent industriområde.

Gaden starter ved krydset med Ringkøbingvej og går herefter i sydlig retning til en rundkørsel ved Dronningens Boulevard. Herefter går den i en bue og i sydøstlig retning ender den ved krydset med Vardevej foran Messecenter Herning.

Gader i Herning
Nemankultur

Nemankultur (ca. 7. - 3. årtusinde f.Kr.) var en mesolitisk (~ ældre stenalder) jæger- og samlerkultur, der strakte sig ind i midten af neolittisktid (~ yngre stenalder). Nemankulturen var en fortsættelse af ŝwidrykulturen og blev erstattet af båndkeramikkulturen. Geografisk var kulturen udbredt langs det øvre løb af floden Nemunas i det sydlige Litauen, det nordlige Polen, det vestlige Hviderusland og Kaliningrad Oblast. I nord, grænsede Nemankulturen op til den Kundakulturen i den mesolitiske periode og Narvakulturen i neolittisktid.

Mesolitisktid 

I den atlantiske periode blev klimaet varmere og løvskove dækkede meget af området. De indvandrende rensdyr, det vigtigste bytte for jægerne under den ældste stenalder, trak sig tilbage mod nord og blev efterfulgt af skovens dyr. Menneskene tilpassede sig de ændrede forhold. De var stadig nomader, men rejste kortere afstande og opholdt sig på samme sted i længere perioder. Arkæologerne har fundet mindre lejre, der kun brugtes én gang og større lejre, hvor jægere kom tilbage flere gange. Disse lejre var normalt placeret nær søer eller floder. Jægerne benyttede pile og spyd og fiskede med harpuner. Nemankulturens finteredskaber blev påvirket af både mikrolitter fra Sydøsteuropa og makroliter fra Nordeuropa (Maglemosekulturen). Derfor blev kulturen oprindeligt kaldt mikrolitisk-makrolitisk kultur for at undgå forveksling med den allerede etablerede bondestenalder Nemankultur. på trods af mange forskellige påvirkninger, var kulturen ret stabil for 2.500-3.000 år uden nogen betydende folkevandringer, derfor er fundene temmelig ensartede pilespidser, trapezformede knive og ovale økser.

Neolitisk tid 

Den neolitisketid begyndte med fremkomsten af keramik i midten af det 5. årtusinde f.Kr. Den Semi-neolitiske Nemankultur var en efterfølger af den mesolitiske Nemankultur. De fleste af flintredskaber er meget ens for de to kulturer. En ny omfattende udvikling var knive med skærpet og slebet spids dukkede op. De fleste lerkar fra Nemankulturen var spidsbundede, mens nogle var fladbundede. Karene var lavet af ler blandet med organisk materiale eller knust kvartsit. Karene var en smule smallere og mere buede end i Narvakulturen og var dekoreret med et tyndt lag af hvidt ler og rækker af små aftryk omkring kanten. Resten af keramikkaret har diagonale striber der danner et fiskenetmønster eller flere rækker af små aftryk. Noget keramik som findes på Nemankulturens bosættelser stammer fra Narvakulturen. Karene har forventeligt været betaling for flint, som Narvakulturen i nord ikke havde. Mod slutningen af Nemankulturen blev keramikken mere varieret og viser indflydelse af Havkystkulturen (fra Rzucewo i Polen):. Aftryk foretaget med snore eller ligner en gran. Til sidst blev kulturen overhalet af Båndkeramikkultur.

Noter

Litteratur 

  
  
  
  
</div>

Stenalder
Arkæologi i Litauen
Arkæologi i Hviderusland
Arkæologi i Polen
Arkæologi i Rusland
Delitzsch (flertydig)

Delitzsch er et efternavn, der henviser til blandt andre:

 Franz Delitzsch (1813–1890) – tysk evangelisk teolog
 Friedrich Delitzsch (1850–1922) – tysk assyriolog

Efternavne
Friedrich Delitzsch

Friedrich Delitzsch (3. september 1850 i Erlangen - 19. december 1922) var en tysk assyriolog, søn af Franz Delitzsch.

Delitzsch studerede østerlandske, særlig semitiske sprog i Leipzig og begyndte her tidlig at kaste sig over studiet af assyrisk, der dengang næsten ikke havde fundet dyrkere i Tyskland. Han gjorde 1870-71 tjeneste i krigen mod Frankrig og udgav 1873 Studien über indogermanisch-semitische Wurzelverwandtschaft (2. udgave 1884) og 1874 Assyrische Studien, indeholdende Assyrische Thiernamen. 1876 besørgede Delitzsch en tysk oversættelse af George Smiths værk om den kaldæiske Genesis, idet han til oversættelsen føjede flere gode sproglige anmærkninger (Chaldaische Genesis); samme år udgav han Assyrische Lesestücke (autograferet), hvoraf en 5. udgave udkom 1912; 1877 blev han professor i assyriologi ved universitetet i Leipzig, forflyttedes 1893 til Breslau og 1899 til Berlin, hvor han fik oprettet et Vorderasiatisches Museum, for hvilket han var direktør. 

Delitzsch udgav 1881 Wo lag das Paradies?; 1884 Die Sprache der Kossäer; 1883 i London The Hebrew language viewed in the light of Assyrian Research; 1886 Prolegomena eines neuen hebraischen und aramaischen Wörterbuches; 1889 Assyrische Grammatik (ny udgave 1906) (også udgivet på engelsk); 1894-96 udgav Delitzsch Assyrisches Handwörterbuch, hvorimod en 1887 af ham begyndt større, autograferet Assyrisches Wörterbuch snart ophørte at udkomme. Hans skrift om Babel und Bibel, der har givet anledning til megen diskussion, vakte opmærksomhed i vide kredse. 1896 udgav Delitzsch Das babylonische Weltschöpfungsepos og 1903 Im Lande des einstigen Paradieses. Da kejser Vilhelm II interesserede sig meget for opførelsen på operahusets skueplads af et stykke, hvis indhold var hentet fra Assyrien, tog Delitzsch virksom del i udarbejdelsen og iscenesættelsen af Sardanapal, som opførtes 1908, og til hvilket kejseren lod indbyde forskellige videnskabsmænd. Med Paul Haupt udgav han "Beiträge zur Assyriologie". Delitzsch har desuden skrevet mange afhandlinger i tidsskrifter og desliges.

Kilder 
 

Orientalister fra Tyskland
Assyriologer
Ansatte ved Leipzigs Universitet
Ansatte ved Humboldt-Universität zu Berlin
Museumsfolk fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Erlangen
Salmonsens
Kell Runland

Kell Runland (født 11. januar 1942) er dansk pistolskytte. Han har modtaget Erik Sætter-Lassens vandrekæde  i 1977 bl.a. for sine flotte resultater i henholdsvis Sommer-OL 1976, adskillige danmarksmesterskaber, nordiske mesterskaber og fine resultater i Europamesterskaber.

Eksterne kilder og henvisninger 

Skytter fra Danmark
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1976
Årets museum i Europa

Årets museum i Europa (; forkortet EMYA) er den ældste og mest prestigefyldte museumspris i Europa, og uddeles hvert år af European Museum Forum i Europarådets regi. Prisen blev etableret i 1977 af journalist og forfatter Kenneth Hudson.

Vinderne af prisen er enten et etableret museum, som har ekspanderet eller moderniseret sig i løbet af de seneste to år, eller et nyt museum, som er åbnet for publikum i løbet af de seneste to år.

Tidligere vindere har været både store og små museer, offentligt og privat ejede; og uanset deres tema eller nationalitet, så har de alle udvist enestående kvalitet for offentligheden og har ændret standarden for kvalitet for europæiske museer.

Europarådet uddeler også hvert år prisen Europarådets museumspris.

Prisvindere

Se også 
 Europarådets museumspris
 Europa Nostra

Noter

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside 

Kulturpriser
Museer
Etableret i 1977
Morten Heiberg (historiker)

Morten Rievers Heiberg (født 23. januar 1971) er en dansk historiker.
Han er professor ved Københavns Universitet.

Heiberg er cand.mag. i spansk og italiensk (1997) og har en ph.d. fra Københavns Universitet i 2002. Hans ph.d. bar titlen Franco and Mussolini. Men who Would be Emperors. The Spanish Civil War and the Fascist Struggle for Supremacy.
Med Manuel Ros Agudo udgav han i 2006 den spansk-sprogede bog La trama oculta de la guerra civil : Los servicios secretos de Franco 1936-1945 om Spaniens efterretningstjenestes historie op til og under Anden Verdenskrig.

Heiberg var ansat ved PET-kommissionen (2006-2009).
Han forfattede kommissionens beretning bind 3 (Regeringserklæringen og PET's registreringer på det politiske område 1968-1989), bind 5 (Stay-Behind og Firmaet) og bind 13 (KGB's kontakt- og agentnet i Danmark). Heibergs arbejde blev kritiseret fra flere sider, bl.a. for at udelade centrale dokumenter, lave cirkelslutninger og for manglende metodisk grundighed.
Sammen med to andre historikere fra PET-kommissionen, Regin Schmidt og Rasmus Mariager, har han skrevet bogen PET: Historien om Politiets Efterretningstjeneste fra den kolde krig til krigen mod terror.

Mellem 2011 og 2012 var han ansat ved Dansk Institut for Internationale Studier (DIIS).

Han modtog Dronning Margrethe ll’s Videnskabspris i 2018.

Kilder 

Historikere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Morten
Danskere i 2000-tallet
Personer i Kraks Blå Bog
Prinsesse Birgitta af Sverige og Hohenzollern

Prinsesse Birgitta af Sverige og Hohenzollern (Birgitta Ingeborg Alice; født 19. januar 1937 på Haga slott i bydelen Solna i Stockholm) er en svensk prinsesse, der er storesøster til Kong Carl 16. Gustav af Sverige.

Prinsesse Birgitta er det næstældste barn af Arveprins Gustav Adolf af Sverige og Prinsesse Sibylla af Sachsen-Coburg og Gotha. Hun giftede sig i 1961 med Prins Johann Georg af Hohenzollern (1932–2016), med hvem hun fik tre børn.
  
Da hun som den eneste af sine søstre giftede sig med en mand af kongelig status, bevarede hun som den eneste af Carl 16. Gustafs søstre titel af prinsesse af Sverige og prædikat af Kongelig Højhed. Selv om Birgitta stadig er prinsesse af Sverige, blev hun og hendes børn dog ikke inkluderet i landets nye kvindelige tronfølgelov, som blev indført i 1980. Da begge hendes forældre nedstammede fra Dronning Victoria af Storbritannien, indgår hun til gengæld i den britiske tronfølge. På grund af sit ægteskab med en katolik, havde hun dog ikke britisk arveret i fra 1961 til 2015.

Ægteskab 

I 1961 giftede hun sig med kunsthistorikeren Prins Johann Georg af Hohenzollern (1932–2016). Parret levede sammen i München frem til 1990. Derefter boede de hver for sig. Prins Johann Georg forblev i Bayern, og Prinsesse Birgitta flyttede til Mallorca i Spanien.

Børn og børnebørn 
Prinsesse Birgitta og Prins Johann Georg fik tre børn.
 Prins Carl Christian af Hohenzollern-Sigmaringen (født 1962), gift med Nicole Helene Neschitsch (født 1968) 
 Prins Nicolas Johann Georg Maria af Hohenzollern-Sigmaringen (født 1999) 
 Prinsesse Désirée af Hohenzollern-Sigmaringen (født 1963). Hun var gift med Heinrich Franz Josef Georg Maria, greve af Ortenburg i 1990-2002
 Greve Carl Theodor Georg Philipp Maria zu Ortenburg (født 1992)
 Greve Frederik Hubertus Ferdinand Maria zu Ortenburg (født 1995)
 Komtesse Carolina Maria Franziska Christina Stephanie zu Ortenburg (født 1997)
 Prins Hubertus af Hohenzollern-Sigmaringen (født 1966), gift med Uta Maria König (født 1964)
 Prins Lennart Carl Christian af Hohenzollern (født 10. januar 2001, død 14. januar 2001)
 Prinsesse Vivianne af Hohenzollern-Sigmaringen (født 2009)

Anetavle

Eksterne henvisninger 
 kungahuset.se (svensk)
 HOHENZOLLERN  (tysk)
 The Peerage  (engelsk) 

Prinsesser fra Sverige
Kongelige fra Tyskland
Riddere af Serafimerordenen
Huset Bernadotte
Dyna fyr

Dyna fyr er et kendt landemærke i Oslos havnemiljø og huser i dag et selskabslokale. Fyret ligger mellem Bygdøy og Nakkholmen i Indre Oslofjord, lige ud for Huk.

Historie 
Skæret blev overdraget fra den norske stat til Christiania Havnevæsen med det formål at bygge et fyrtårn i 1873. Fyrbygningen blev opført i 1874. Den første tid var fyret udstyret med et fast, hvidt lys og en tågeklokke. I 1928 blev fyrlyset elektrisk, og klokken blev erstattet med en nautofon. Hele fyret blev automatiseret i 1956, og samtidig blev fyrvogterstillingen nedlagt. Senere blev huset overladt til Oslo Frømandsskole, som fik til opgave at vedligeholde bygningerne. Siden 1992 har fyret været brugt som selskabslokaler og til restaurantdrift og drives af Fursetgruppen restaurant group.

Kilder 
 Haugholt, Karl (red.): «De hundre år : festskrift for Selskapet til «Bygdø Vel»», 1972
 Artikel på Oslosurf.com

Eksterne kilder og henvisninger 

 
 Nettstedet for Dyna fyr selskapslokale 

Fyr i Oslo
Oslofjorden
Etableret i 1874
August Meineke

Johann Albert Friedrich August Meineke (født 8. december 1790 i Soest, død 12. december 1870 i Berlin) var en tysk filolog.

Efter at have studeret i Leipzig, men uden at have taget nogen eksamen, blev han 1811 lærer i græsk og romersk litteratur ved et gymnasium i Jenkau ved Danzig, kom senere til Danzig, hvor han blev rektor 1817, og 1826 blev han rektor ved Joachimsthaler-gymnasiet i Berlin, hvor han virkede til 1857.

Han har leveret adskillige, i kritisk henseende fortrinlige udgaver af græske forfattere, således Græcorum comicorum fragmenta (5 bind, Berlin 1839—57, mindre udgave 2 bind, Berlin 1847), Stephanus Byzantinus (Berlin 1849), Strabon (3 bind, Leipzig 1852—53), Stobaios (6 bind Leipzig 1852—64), Athenaios (4 bind, Leipzig 1858—67), Aristofanes (2 bind, Leipzig 1860).

Kilder 

 

Skolefolk fra Tyskland
Filologer fra Tyskland
Klassiske filologer
Tyskere i 1800-tallet
Samland

Samland (, ; ) er en halvø i Kaliningrad Oblast i Rusland, på den sydøstlige kyst af Østersøen. Før 1945 var Samland en vigtig del af Østpreussen.

Navn 
Samland er opkaldt efter samberne, en uddød gammelpreussisk folkestamme. Samland er navnet på halvøen på de germanske sprog. På litauisk hedder halvøen Semba, mens den på polsk og latin kaldes Sambia.

Geografi 
Halvøen er afgrænset af den Kuriske lagune (mod nordøst), Wisłalagunen (mod sydvest), floden Pregolja (mod syd) og floden Dejma (mod øst). Eftersom Samland er omgivet af vand på alle sider, er det teknisk set en ø.

Historie 
Under 2. verdenskrig blev store tyske troppestyrker i slutningen af januar 1945 trængt tilbage til halvøen Samland. Kampene sluttede først, da sovjetiske styrker i slutningen af april 1945 dels nedkæmpede tyskerne, dels trængte dem tilbage til landtangen Frische Nehrung.

Kaliningrad oblast
Halvøer i Rusland
Musikteatret Albertslund

Musikteatret Albertslund er et kulturhus beliggende i Albertslund Centrum. Musikteatret indeholder en teater- og koncertsal (1000 pladser), to biografsale (222 og 96 pladser), et mindre alrum (50 pladser) samt en udendørsscene. 

Musikteatret Albertslund blev grundlagt i 1974 og er efterfølgende udvidet i både 1984 og 1996.

Eksterne links
 Musikteatret Albertslund

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Albertslund
Teatre i Danmark
Albertslund Centrum

Albertslund Centrum er et indkøbscenter beliggende i Albertslund Kommune i direkte tilknytning til Albertslund Station. Indkøbscentret er kendetegnet ved ikke at være overdækket, i modsætning til de fleste øvrige større indkøbscentre i Storkøbenhavn.

Albertslund Centrum blev taget i brug i 1965 og har ca. 70 butikker. Følgende institutioner er desuden at finde i eller omkring centret:

 Forbrændingen
 Musikteatret Albertslund
 Albertslund Rådhus
 Opstandelseskirken
 Albertslund Bibliotek
 Albertslund Gymnasium
 Albertslund Musikskole
 Danmarks Internationale Kollegium

Eksterne links 
 Albertslund Centrum

Centrum
Indkøbscentre i København og omegn
Albertslund Rådhus

Albertslund Rådhus er rådhuset i Albertslund Kommune opført i 1971 og udbygget i 1973. Rådhuset består af tre blokke (A, B og C) og en mellembygning.

Kildehenvisninger

Eksterne links 
 Albertslund Kommune

Rådhus
Rådhuse i Danmark
Etableret i 1971
Albertslund Bibliotek

Albertslund Bibliotek er hovedbiblioteket i Albertslund Kommune opført i 1973 og beliggende i Albertslund Centrum. Biblioteket blev totalrenoveret i 2003-2004. Det nye hovedbibliotek er tegnet af Henning Larsens Tegnestue.

Albertslund Bibliotek havde i perioden fra 1973 til 2009 filialer i Trippendalscentret, på Stensmosegård og fra 1978 også i Hedemarken.

Eksterne links 
 Albertslund Bibliotek

Bibliotek
Biblioteker i Danmark
Etableret i 1973
Albertslund Musikskole

Albertslund Musikskole er en musikskole i Albertslund Kommune beliggende tæt ved Albertslund Station. Musikskolen har ca. 25 lærere ansat, og underviser i klaver, guitar, trommer, bas, sang, og diverse stryger- og blæserinstrumenter. Albertslund Symfoniorkester har tilknytning til musikskolen.

Eksterne links
 Albertslund Musikskole

Musikskoler i Danmark
Musikskole
Danmarks Internationale Kollegium

Danmarks Internationale Kollegium er et kollegium i Albertslund beliggende tæt ved Albertslund Station og Albertslund Centrum. Kollegiet har ca. 500 beboere fordelt i 16 forskellige blokke.

Eksterne henvisninger 
 Danmarks Internationale Kollegium

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Albertslund
Kollegier i Danmark