kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arreskov Sø

Arreskov Sø (tidligere også kaldet Fleninge Sø) er Fyns største sø og er beliggende cirka 8 km. nordøst for Faaborg. Det er en lavvandet sø der dækker et areal på ca. 317 ha. Søen har en gennemsnitsdybde på 2 m og er 4 m på det dybeste sted. Dens vandspejl har oprindeligt ligget 3 meter højere, og i stenalderen dækkede  den et areal på over 6 km², og de lave områder vest for søen er gammel søbund; her er der flere steder gamle tørvegrave.

Ved søens østbred ligger herregården Arreskov, lige nord for udløbet mod øst, hvor Odense Å begynder.

Arreskov Sø var indtil 1983 stærkt forurenet af spildevand fra den nærliggende by Korinth, men siden1992 er vandkvaliteten blevet bedre. Tilførslen af spildevand er stoppet og det tidligere Fyns Amt har foranstaltet opfiskning af store mængder skalle og brasen.

Ved søens vestbred er der opført et fugletårn, hvorfra det rige fugleliv kan iagttages; området er ynglelokalitet for bl.a  rørdrum, havørn, hvepsevåge og grågås, og er også en vigtig lokalitet for rastende andefugle bl.a. skeand og troldand.

Området indeholder også mange plantearter, heraf 9 arter orkideer. Arreskov Sø og dens nærmeste omgivelser,  i alt  824 hektar, blev fredet i 1995. Et område på 657 ha er nu Natura 2000--område nr. 121 Arreskov Sø, og er en del af det store samlede naturområde omkring De Fynske Alper og Svanninge Bakker.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kort over området på miljoegis.mim.dk
 Naturplanen  
 DOF om Arreskov Sø

Fredede arealer i Danmark
Søer i Faaborg-Midtfyn Kommune
Bjergmølle

Bjergmølle er en firevinget gallerihollænder i Flensborg, som blev opført i 1792. Møllen ligger på en bakke (Krumbjerg) nord for Flensborgs centrum ved Bov Landvej. Den var i drift som kornmølle ind­til 1956. Møllen har gennemgået ombygninger i 1869 og 1875 og en omfattende restaurering i 1990. Den funktionsdygtige mølle ejes i dag af kommunen. En del af inventaret er bevaret. Møllen er fredet. Ved siden af bygningen er der en lille bondehave. En privat forening arbejder siden 1981 for møllens og møllegårdens bevarelse.

Bjergmøllen er en af de to sidste vindmøller i byen. Den anden mølle er Sankt Hans Mølle i byens østlige del. Byen havde tidligere 24 vand- og 30 vindmøller.

Eksterne links 

Foreningen til møllens bevarelse  
Flensborg – fordum møllernes by 
Billede af Bjergmøllen

Museer i Flensborg
Hollandske vindmøller i Sydslesvig
Rogério Ceni

Rogério Ceni (født 22. januar 1973 i Pato Branco i delstaten Paraná i Brasilien) er en brasiliansk fodboldmålmand. Han har spillet i den brasilianske 'Serie A' klub São Paulo FC siden d. 7. september 1990. I klubben har han spillet mere end 1100 kampe. Han har desuden vundet turneringen Copa Libertadores to gange og verdensmesterskabet for med sit klubhold tre gange. Med sine 113 noterede mål, er han officielt anerkendt af FIFA og af IFFHS (International Federation of Football History & Statistics) som den mest scorende målmand gennem tiderne.

Eksterne kilder og henvisninger 

Fodboldspillere fra Brasilien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2006
Fodboldspillere fra São Paulo FC
Verdensmestre i fodbold
Dakar Rally 2009

Dakar Rally 2009 er den 30. udgave af løbet. Løbet startede officielt 5:00 UTC-03 (8:00 UTC) 3. januar 2009, og vil foregå i Argentina og Chile. Det er den første udgave af løbet, som ikke finder sted i Europa og Afrika. Arrangørene besluttede at flytte løbet på grund af sikkerhedsproblemer.

Deltagere 
540 hold fra 50 lande deltager i løbet. 217 motorcykler, 25 all-terrain vehicle, 177 biler og 81 lastbiler kørt af i alt 837 deltagere var blev godkendt til at starte.

Ruten 

Løbet begynder i Buenos Aires, Argentina og vil derefter lave et "loop", som tager dem til Buenos Aires. Den totale længde, som deltagerne skal tilbagelægge er mere end 9578 km, hvoraf de 5652 km er speciale etaper. Der vil være hviledag i Valparaíso, Chile 10. januar. Der er i alt 10 etaper i Argentina og 3 i Chile.

Kilder 

Sport i 2009
Dakar Rally
Vestindisk Pakhus (København)

Det Vestindiske Pakhus blev bygget i 1780-1781 på Toldbodgade 40 i det indre København.

Arkitekt 

Bygningen er tegnet af C.F. Harsdorff.

Konstruktion 

Vestindisk pakhus er et dobbeltpakhus af samme grundtype men kun godt halvt så langt som Harsdorffs første pakhus. Bygningen har bærende ydervægge af røde teglsten og en bærende, langsgående hovedskillevæg gennembrudt af arkader. Bygningen er på 5 etager plus mansardetage samt 2 loftsetager. Bygningen består af en modulfast indre konstruktion og er opført uden ydre brug af dekorativt formsprog. På øverste loftsetage i pakhusets nordgavl ligger et direktionslokale kaldet "kongeværelset". Pakhuset var forsynet med hejseværk. Pakhuset er symmetrisk i længderetningen med motivet 4-1-4, og grundhuset er symmetrisk i tværsnit.

"Kongeværelset" 

Under slaget på Reden fulgte Frederik VI 2. april 1801 efter sigende kampen fra et rum på 8. sal i pakhuset, men denne påstand har aldrig kunnet bekræftes. Historien er da også temmelig usandsynlig, eftersom det ville have været svært at se andet end røgen fra dette sted. På grund af denne myte er rummet imidlertid blevet kaldt Kongeværelset. Det var egentlig mødeværelse for direktionen i Vestindisk Kompagni, og det står der stadig helt som da bygningen blev opført, idet tapetet dog er blevet fornyet med en nøjagtig kopi af det oprindelige. Motivet er guavabær og guavablade. Thi man fik guavarom fra Vestindien. Af inventar er bevaret 12 prægtige medaljonstole, der i lighed med pakhuset skulle være tegnet af arkitekten Harsdorff. De er nænsomt restaureret, har fået nyt betræk og er fuldt brugbare. Et sæt på 12 stole fra denne tid er helt enestående. Over vinduet står der en opfordring til flid: "Intet godt uden møje". I de tre nederste etager findes Den Kongelige Afstøbningssamling, mens de næste rummer kostumer fra Det Kongelige Teaters opsætninger.

Noter

Litteratur 
 Jørgen Sestoft: "Arbejdets bygninger" (i: Hakon Lund (red.): Danmarks Arkitektur), 2. udgave, København 1985, 
 Anders Monrad Møller: "Tolv stole og en uudryddelig myte" (ZISE, Told- og Skattehistorisk Tidsskrift 1992, s. 3ff.)

Eksterne henvisninger 
 Den Kongelige Afstøbningssamling 

Frederiksstaden
Handelskompagnier
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Fredede industribygninger og tekniske anlæg i Danmark
Chineese letterbox

Chineese Letterbox er et dansk rockband dannet af Tavs Enderleit, som er autodidakt guitarist og sangskriver.

Medlemmer 
 Jarl Jakobsen – Vokal/Guitar
 Tavs Enderleit – Guitar
 Per Johnsen – Bas
 Dan Roi – Keyboard
 Krzysztof Bartkowiak – Trommer

Tidligere medlemmer 
 Benjamin Lund – Trommer
 Flemming Andersen – Trommer
 Andreas Lohorst – Trommer
 Tobias Flecks – Trommer
 Kim Petersen – Saxofon
 Anders Staugaard – Guitar
 Frank Knudsen – Guitar
 Claus Hjortkær – Vokal
 Bjørn Pedersen – Vokal

Eksterne henvisninger 
 Chineese letterbox på BandBase

Musikgrupper fra Danmark
Tiranstrædet

Tiranstrædet (arabisk: مضيق تيران ), (hebraisk: מצרי טיראן) er en omkring 5 km bred vandpassage, som forbinder Det Røde Hav med Akababugten. Strædet ligger ved Sinai-halvøens sydspids og skiller halvøen fra Den arabiske halvø. Strædet er strategisk vigtigt, da det forbinder både Jordan og Israel med Rødehavet. Under seksdagskrigen spillede Tiranstædet en vigtig rolle i konflikten.

Det Indiske Ocean
Egyptens geografi
Saudi-Arabien
Stræder (farvand)
Sekst

Sekst er intervallet fra den første til den sjette tone i en diatonisk skala. Der findes to forskellige sekster, kaldet lille sekst og stor sekst. Hvis afstanden er en lille sekst svarer det til 8 halvtoner, mens en stor sekst svarer til 9 halvtoner.

En opadgående stor sekst kan for eksempel gå fra c1 til a1:

En opadgående lille sekst kan for eksempel gå fra c1 til a♭1:

Det umiddelbare mindre diatoniske interval kaldes en kvint, mens det større kaldes en septim.

Toneintervaller
Kirov

Kirov (, ) er en by i Kirov oblast i den vestlige del af Den Russiske Føderation. Kirov er administrativt center i oblasten, og har  indbyggere.

Geografi 

Kirov ligger i Vjatkas floddal i den nordøstlige del af den europæiske del af Rusland, på den Østeuropæiske Slette, i et område med tajgaskove i Polesien.

Kirov ligger 959 km nordøst for Moskva. De nærmeste større byer er mod sydvest Kasan, 409 km, Nisjnij Novgorod, 563 km, mod syd Samara, 770 km, mod sydøst Ufa, 734 km og mod øst Perm, 471 km.

Klima 

Kirov har fastlandsklima med lange, kolde vintre og korte, varme somre. Den koldeste måned er januar med en gennemsnitstemperatur på -11,9 °C, den lavest målte temperatur i Kirov var -41,9 °C. Den varmeste måned er juli med en gennemsnitstemperatur på 18,9 °C, den højest målte temperatur i Kirov var 36,9 °C i juni måned. Den gennemsnitlige årlige nedbør er 677 mm.

Historie 

Fortet "Khlynov", der ligger lige vest for Uralbjergene, blev grundlagt af handelsmænd fra Novgorod i 1181. Første omtale af byen forekom i dokumenter fra . Khlynova blev en del af Storfyrstendømmet Moskva i 1489, og blev kendt i hele Rusland for dets lerstatuetter og fløjter. Byen kom under Kasan-khanatet og var kendt som "Hılın". Byens ældste overlevende monument er Maria Himmelfartskatedralen () (1689), et imponerende bygningsværk kronet af fem kugleformede kupler.

I 1781 omdøbte Katarina den Store byen til Vjatka og gjorde den til sæde for guvernementet Vjatka. Byen tjente også som opholdssted for eksilerede som blandt andet Aleksandr Herzen, Aleksandr Vitberg og Mikhail Saltykov-Sjtjedrin. Ved udgangen af 1800-tallet var byen en vigtig station på den transsibiriske jernbane. I december 1934 blev byen omdøbt og opkaldt efter den sovjetiske leder Sergej Kirov, der var blevet myrdet den 1. december samme år. På trods af at byens navn er Kirov, er mange institutioner som universitetet begyndt at benytte navnet Vjatka efter opløsningen af Sovjetunionen.

Befolkningsudvikling 

Note: Data fra folketællinger

I 1930'ernes blev landsbyerne Vjatskij og Lesozavodskoj lagt sammen. Den 28. marts 1955 ændrede de navn til Novovjatsk, og den 1. november 1989 blev Novovjatsk lagt sammen med Kirov.

Administrativ inddeling 

Kirov er opdelt i fire rajoner:

Økonomi

Infrastruktur

Uddannelse

Seværdigheder

Venskabsbyer 
  Siedlce, Polen

Kendte fra Kirov

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Kirov oblast
Tjeboksary

Tjeboksary (, ) er en by i det vestlige Rusland, hovedstad i Republikken Tjuvasjien, og beliggende ved bredden af Volga-floden. Byen har  indbyggere. Tjeboksary blev grundlagt i .

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i republikken Tjuvasjien
Etableret i 1469
Musikkonservatoriet i Kärnten

Musikkonservatoriet i Kärnten (ty: Kärntner Landeskonservatorium) er den højeste læreanstalt for musik i den østrigske delstat Kärnten. Konservatoriet, der forkortes "KONSE", ligger i delstatens hovedstad Klagenfurt og blev grundlagt i 1828 som "Kärtner Musikverein" og ophøjet til konservatorium i 1932.

Konservatoriets professorkollegium består af 75 kunstnere og pædagoger fra den nationale og internationale musikscene. Konservatoriet har omkring 900 studerende, og der er en årlig tilgang af elever på omkring 100 fra både ind- og udland.

Konservatoriet samarbejder med Kärntens Universitet (Alpen-Adria-Universität Klagenfurt) og dets tyngdepunkt ligger i den kunstneriske uddannelse i instrumenter, sang, kammermusik, skuespil og i elementær musikpædagogik. Alle undervisningsgrene gennemfører også kunstneriske studieprojekter såsom orkester, opera og kor med optagelse i musikstudie. Herudover tilbydes også enkeltfagskurser indenfor f.eks. kordirektion, sang og kirkemusik.

Uddannelsesinstitutioner i Kärnten
Stift Herzogenburg

Stift Herzogenburg er et kloster tilhørende augustinerkorherrene i Herzogenburg i den østrigske delstat Niederösterreich.

Klosteret blev grundlagt i 1112 af biskop Ulrich I. von Passau i St. Georgen a. d. Traisen, hvor floden Traisen munder ud i Donau. På grund af hyppige oversvømmelser blev klosteret flyttet 10 km op ad Traisen til Herzogenburg. Fra 1714 blev klosteret ombygget i barokstil af arkitekterne og bygmestrene Jakob Prandtauer, Johann Bernhard Fischer von Erlach og Joseph Munggenast. Klosteret overlevede Joseph II.'s klosternedlæggelser i 1780'erne.

Klosterets kunstssamling består fortrinsvis af sengotiske værker såsom tavlebilleder, skulpturer og vinduesglas. Den store festsal, skatkammeret og klosterbiblioteket samt møntkabinettet har alle en kunsthistorisk betydning i Niederösterreich. Den barokke billedsal, der ikke kun har religiøse motiver, er også seværdig. Endvidere findes en godt bevaret romersk hjelm, der er fundet i en grube i omegnen. Hjelmen kan dateres til omkring 150 e.Kr.

Eksterne henvisninger 

Klostre i Østrig
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Niederösterreich
Ergoldsbach

Ergoldsbach er en købstad (markt) i Landkreis Landshut, i regierungsbezirk Niederbayern i den tyske delstat Bayern. Den er administrationsby for Verwaltungsgemeinschaft Ergoldsbach.

Geografi 
Ergoldsbach ligger i Goldbachtal i bakkelandet i den nordlige del af Region Landshut.

Ergoldsbach består af landsbyerne:
 Dürrenhettenbach
 Iffelkofen
 Jellenkofen
 Kläham
 Langenhettenbach
 Leonhardshaun
 Martinshaun
 Oberdörnbach
 Osterhaun
 Paindlkofen
 Prinkofen
 Siegensdorf
 Unterdörnbach
 Wölflkofen

og vebyggelserne Frauenwies, Haselwies, Kienoden, Reicherstetten og Stocka.

Kommunen dækker et areal på 57 km² og har et vejnet på 98 km.

Eksterne henvisninger 

 Ergoldsbach online – interaktiv 
 Markt Ergoldsbach: Portal 

Hallertau
Geodæsisk telt

Et geodæsisk telt er en moderne teltform, udviklet til mere krævende teltbrug, som oftest af professionelle bjergbestigere og arktiske ekspeditionsfolk.
Geodæsiske telte er i hovedsagen opbygget som kuppeltelte. Men hvor kuppelteltets stænger altid krydser hinanden på midten, er geodæsiske teltes design sådan, at fire stænger krydser hinanden syv gange, hvor konstruktionen skulle gøre dem stærkest i vind og vejr. Teltdesignere bruger mange resurser på at udvikle disse telte, allerede før egentlig brug, blandt andet med computerprogrammer og tests i vindtunneler, for at skabe størst mulig sikkerhed for brugerne.

Telte
Friluftsliv
Ruffles and flourishes

I USA er ruffles and flourishes betegnelse for fanfarer, som spilles forud for ceremoniel musik for betydningsfulde personer.

Ruffles spilles på trommer, mens flourishes spilles på signalhorn. 

I stil med salutter, hvor mere betydningsfulde personer får flere skud, er der en rangordning, hvor de mest betydningsfulde, såsom USA's præsident, hædres med fire ruffles and flourishes, mens andre får færre.

Militærmusik
USA's politik
Ulan-Ude

Ulan-Ude (, ; fra 1735-1934 Верхнеудинск, ) er en by i Republikken Burjatia, Sibiriske føderale distrikt i Den Russiske Føderation, hovedstad i republikken. Byen har  indbyggere. Ulan-Ude ligger ca. 100 kilometer sydøst for Bajkalsøen.

Ulan-Ude blev grundlagt i  på højre bred af floden Selenga ved udmundingen i Uda af udstationerede russiske kosakker, der opkrævede skatter af den lokale befolkning.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i republikken Burjatien
Lavvu

Lavvu er et telt som er de samiske rensdyrnomaders oprindelige boform. Teltets oprindelige konstruktion er, som tipien, opbygget af et skelet af lange, tynde, lige træstammer, rejst så de står i en fuld cirkel på jorden og samles i toppen. Over skelettet er trukket en teltdug af renskind. Samerne havde oprindeligt deres egen helt bestemte indretning, med entrefelt, arneild og faste pladser. Halvdelen til manden og den anden halvdel til konen, børnene og udstyr. Særlige gæster fik plads hos manden. Alle sov i renskind, med fødderne mod udgangen. Moderne modeller af teltet er lavet af lærred eller nylon/polyester, og støttes i de mindste modeller kun af en enkelt stang af metal i midten, som holder hele konstruktionen oppe, sammen med barduner og pløkke. Specialudstyr som brændeovne kan bruges, hvor teltstangen ligeledes fungerer som skorsten.

Eksterne henvisninger 

Telte
Samer
Signalhorn

Et signalhorn er et af de enkleste messingblæserinstrumenter. Det er som regel et horn uden ventiler, hvor tonerne kontrolleres gennem udøverens embouchure. Da det er uden mekaniske hjælpemidler, er det begrænset, hvilke harmonier det kan spille. 

Signalhornet er udviklet både som musikinstrument og kommunikationsmiddel fra tidlige instrumenter. Det kaldes "horn", fordi det oprindeligt blev fremstillet af horn fra dyr. De første signalhorn blev udviklet til at udveksle signaler mellem jægere. 

Den først kendte militære signalhornsblæser var "halvmåneblæseren", der Halbmondblaser, i Hannover i 1758. Hornet var U-formet og let at bære over skulderen i en rem. Den kom til England i 1764, hvor det efterhånden blev udbredt i infanteriet. Kavaleriet brugte trompeter, som senere er blevet blandet sammen med signalhorn. En trompet høres bedre på kortere afstande end signalhorn. 

Signalhornet er hovedsagelig brugt som militært signalhorn, men det kan også bruges i opvisningskorps, hvor det er videreudviklet. 

Kornetten opfattes fejlagtigt som udviklet fra signalhornet, men den stammer fra franske posthorn.

I 1800-tallet opstod der en række instrumenter som varianter af standardsignalhornet, og de kunne være stemt forskelligt, så orkestrene kunne spille et bredere repertoire. I England blev den stemte udgave Royal Kent bugle udviklet af Joseph Halliday i 1811. Det blev meget populært og brugt meget frem til ca. 1850. Richard Willis brugte det. Han blev orkesterleder for signalorkesteret ved United States Military Academy ved West Point. 

Messingblæseinstrumenter
Essenbach

Essenbach er en købstad (markt) i Landkreis Landshut, i regierungsbezirk Niederbayern i den tyske delstat Bayern.

Geografi 
I kommunen der grænser til floden Isar, ligger der ud over Essenbach, disse landsbyer og bebyggelser: Altheim, Gaden, Mettenbach, Mirskofen, Oberahrain, Oberwattenbach, Ohu, Unterahrain, Unterwattenbach, Wattenbacherau, hvoraf Altheim, Mirskofen, Oberwattenbach, Mettenbach og Ohu er tidligere selvstændige kommuner, der blev indlemmet i Essenbach i 1970'erne.

Ved Ohu ligger atomkraftværket Kernkraftwerk Isar og lidt længere oppe af floden ligger vandkraftværket Wasserkraftwerk Altheim.

Eksterne henvisninger
Web-tv

Web-tv er videoklip, som offentliggøres af virksomheder, medier, organisationer og privatpersoner på internettet. Brugen af webtv er i kraftig vækst, og nogle danske virksomheder og medier har ifølge Center for Journalistisk kompetenceudvikling, UPDATE, de seneste år oplevet en stigning på op mod 300 procent i antallet af visninger på deres hjemmesider. Webtv forekommer i mange forskellige kvaliteter. Fra de sparsomme klip på private hjemmesider til store og dyre produktioner på virksomheders websideer. Web-tv kan både offentliggøres eksternt eller internt på eksempelvis virksomheders intranet. Nogle virksomheder og organisationer producerer selv web-tv, mens andre vælger at placere produktionen af web-tv hos produktionsselskaber.

Se også 
Streaming media
Streamy Awards

Digitalt fjernsyn
Strømaftager

En strømaftager er en anordning monteret på lokomotiver, motorvogne, togsæt, trolleybusser og sporvogne, som sørger for forbindelsen mellem en eller to køreledninger eller strømskinne og materiellet.

Ofte er aftageren monteret på taget og kan her være udformet som en pantograf. Lokomotiver og togsæt er typisk udstyret med en eller to pantografer. Strømaftagere kan også være udformet som trolleystænger. Det var tidligere udbredt ved sporvogne, blandt andet i København, men nu bruges der pantografer de fleste steder. Trolleybusser har typisk to trolleystænger, der følger hver sin køreledning, der fungerer som helholdsvis plus og minus. Ved tog og sporvogne fungerer sporene som minus.

Se også

Elektrificering
Pantograf

Jernbanemateriel
Elektrisk traktion
Elektriske kabler
Pskov

Pskov (, , gammel russiske stavemåde Плѣсковъ, , ) er en by, og administrativt centrum i Pskov oblast, Rusland, der ligger omkring 20 km øst for den estiske grænse ved Velikajafloden. Pskov nævnes første gang i , men er sandsynligvis ældre. Byen har  indbyggere.

Geografi

Klima 

På grund af sin vestlige beliggenhed har Pskov et tempereret fastlandsklima med stor indflydelse fra atlantiske luftmasser, der mildner klimaet.

Koldeste måned er januar med – 6 °C, varmeste måned er juli med + 17 °C. Nedbøren er 635 mm pr. år.

Historie

Tidlige historie 

Pskov, som oprindeligt blev stavet "Pleskov", betyder "[by] i rislende vand". Pskov nævnes i Nestorkrøniken i 903 i en omtale af giftemålet mellem den varjagiske storfyrste af Kijevriget Igor af Kijev (, ) og den norrøne kvinde Olga (norrønt Helga) fra Pskov. 903 betragtes af Pskovere som byens grundlæggelse, og i 2003 afholdtes et stort jubilæum for at fejre Pskovs 1.100 års jubilæum.

Den første prins Pskov var Vladimirs yngste søn var Sudislav. Efter at være blevet fængslet af sin bror, Jaroslav den vise, blev Sudislav ikke løsladt før Jaroslavs død flere årtier senere. I 1100 og 1200-tallet var byen en del af Republikken Novgorod. I 1240 blev Pskov indtaget af den Tyske Orden, imidlertid lykkedes det Aleksandr Nevskij at generobrede byen ved Slaget på isen nogle måneder senere. Slaget er dramatiseret i Sergei Eisensteins film Alexander Nevskij fra 1938.

For at sikre uafhængigheden af den Tyske Orden, valgte Pskov en litauisk prins med navnet Daumantas, der var romersk-katolsk, men konverterede til den ortodokse kirke. Daumantas kendt i Rusland som Dovmont, blev prins og militær leder af Pskov i 1266. Efter at have befæstet byen angreb Daumantas den Tyske Orden i Rakvere og indtog store dele af Estland. Hans jordiske rester og sværd er bevaret i den lokale Kreml, og kernen i citadellet, rejst af ham, bærer stadig navnet "Dovmonts by".

Seværdigheder 
Pskov har et kendt Kreml, inden for hvis mure man finder Treenighedskatedralen fra 1138. Desuden har Pskov det berømte Mirozhski kloster fra 1152.

Militær 
Pskov er hjemsted for Ruslands 76. garde-luftstormsbatallion, som under Ruslands invasion af Ukraine i 2022 var hovedgerningsmændene bag massakren i Butja.

Venskabsbyer 
Pskov er medlem af venskabssamarbejdet Neue Hanse.

Referencer

Eksterne henvisninger
Prokopjevsk

Prokopjevsk (, ) er en by i Kemerovo oblast i den sibirske del af Den Russiske Føderation. Byen har  indbyggere.

Geografi 

Prokopjevsk er en del af Novokusnetsk (Kuzbass) storbyområde, hvis befolkning udgør 1,15 millioner (2010); Det er det 12. største byområde i Rusland og fjerde største i Sibirien efter byområderne Novosibirsk, Krasnojarsk og Omsk; Det omfatter byerne Novokusnetsk, Kaltan, Kiseljovsk, Mezjduretjensk, Myski, Osinniki samt Novokusnetsk og Prokopjevsk. Byområdet er et af de få millionbyområder i Rusland.[* 1]

Byen er et af de største kulminercentre i landet.

Historie 

I 1918 blev de to landsbyer Prokopevskoje og Monastyrskoje, der var grundlagt 1651, lagt sammen for at danne det nye bysamfund, Prokopjevskij. Med erhvervelsen af byrettigheder i 1931 blev byen omdøbt til Prokopjevsk.

De vigtigste industrier er kulminedrift, maskinfremstilling, fødevareindustri og kemisk industri. Byen ligger ved en gren af den transsibiriske jernbane.

I Prokopjevsk har fakultetet for det sibiriske stats metallurgiske minearkademi (tidligere: fakultet for det sibiriske metallurgiske Sergo-Ordzhonikidze-instituttet) hovedkvarter.

Befolkningsudvikling 

Note: Data fra folketællinger

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside, hentet 20 februar 2016 

Byer i Kemerovo oblast
Pantograf

En pantograf er et tegneredskab som anvendtes til at kopiere en tegning eller skrift. 
Det er en mekanisme sammensat på en særlig måde, baseret på et parallelogram således at bevægelsen på et punkt giver samme bevægelse på et andet punkt. Hvis en linje tegnes på det første punkt, vil en forstørret (eller formindsket) kopi blive tegnet af en pen på det andet punkt.

Galleri

Commons

Flerledsmekanismer
Tegne- og skriveudstyr