kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dagmarskolen (Ringsted)

Dagmarskolen er en af de større folkeskoler i Ringsted. Den blev bygget i perioden 1965-66, og blev taget i brug d. 12. august 1966. Efterfølgende er den blevet udbygget flere gange, og har i dag ca. 360 elever.

Personalet består af: Én skoleleder, viceskoleleder og SFO/klub leder, lærere,pædagoger, vikarer og pædagogmedhjælpere, to skolesekretærer og servicefolk.

I 1988 fik Dagmarskolen SFO, som i dag har ca. 80 % af skolens elever.

Folkeskoler i Ringsted Kommune
Kantsten

En kantsten markerer kanten af et område, der er hævet over vejbanen. Det hævede område kan være et fortov, en cykelsti eller en helle på midten af vejen. Formålene med kantsten er for det første at sørge for, at vejen ikke bliver oversvømmet og for det andet at sørge for, at køretøjer, der hører til på kørebanen, bliver på kørebanen. Kantsten er for det meste lavet af beton eller af tilhugget granit, men kan også være lavet af andre materialer.

I Norge anvendte man hyppigt "stabbesteiner" for at sikre de bratte steder på smalle landeveje og kongeveje i 1800-tallet. Navnet er sammensat af første led stabbe og andet led stein. Ordet stabbe er beslægtet med "stav", en afskåret del af en træstamme. I løbet af 1900-tallet blev "stabbestenene" erstattet af mere trafiksikre alternativer som autoværn, betonklodser m.m.

Noter

Eksterne henvisninger 

Bygningssten
Vejens udstyr
Gigliola Cinquetti

Gigliola Cinquetti (20. december 1947 i Verona) er en italiensk sangerinde.

Hun startede sin karriere som sangerinde tidligt og vandt allerede som 16-årig i 1964 ved den italienske festival i San Remo med sangen Non ho l'eta ("Jeg er ikke gammel nok"). Efterfølgende vandt hun med denne sang i det europæiske melodi grandprix i 1964, som den yngste vinder nogensinde. Hun deltog også i det europæiske melodi grandprix i 1974 i Storbritannien med sangen Si, som blev nummer to efter ABBA.

Gigliola Cinquetti har deltaget i adskillige italienske musikfestivaller og er fortsat aktiv som sangerinde. Sideløbende hermed har hun taget en uddannelse som journalist og har i perioder arbejdet som sådan for det italienske statslige tv-selskab RAI. Hun modtog i 2008 den italienske "Premio Giulietta alla Donna alla Carriera 2008" for sin mangesidige indsats.

Ekstern henvisningen 
 "Non ho l'età" (1964)

Sangere fra Italien
Italiens Eurovision Song Contest-deltagere
Vindere af Eurovision Song Contest
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1964
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1974
Værter ved Eurovision Song Contest
Jordstar

 
Jordstar (Carex humilis), også skrevet Jord-Star, er en staude med en tæt, tuedannende eller svagt tæppedannende vækst. Arten er karakteristisk for steppevegetationerne, og vokser ikke vildt i Danmark.

Beskrivelse 
Jordstar er en græsagtig og flerårig, urteagtig plante med en tæt, tuedannende vækst. Planten kan langsomt danne små puder eller tæpper. De oprette stængler er glatte og svagt trekantede i tværsnit. De tuedannende grundblade har purpurrøde bladskeder, og er for det meste børsteagtigt sammenrullede og linjeformede med grågrøn til lysegrøn farve på begge bladsider. 

Blomstringen sker i april-maj, hvor man kan finde de rustrøde han-aks yderst på stænglerne, mens de sølvskinnende hun-aks findes lidt længere nede ad skuddet. Frugterne er nødder.

Rodnettet er tæt filtet og stort i forhold til plantens overjordiske del. Arten får ofte en ringformet vækst med død midte. Dette skyldes formentlig en form for selvforgiftning 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,15 x 0,15 m (15 x 15 cm/år). Selve bladtuen er dog noget mindre. Målene kan bruges til beregning af planteafstande i haver.

Hjemsted 

Arten er knyttet til tørre steppeområder og lyse ege- og fyrreskove (plantesamfundet Mesobromion ereeti) på tør bund, og den er udbredt i Sibirien og Østasien samt i Central- og Østeuropa. Den foretrækker solåbne voksesteder med porøs sand- eller lerbund, men findes også på klippegrund med tyndt jordlag. 

I skovsteppe-områderne af Ukraine findes den sammen med bl.a. fjergræs, alm. hvene, Cytisus ruthenicus (en gyvel-art), dværgkirsebær, engsalvie, Festuca sulcata (en svingel-art), gul snerre, hårtotfjergræs, Pedicularis comosa (en troldurt-art) og slåen.

Noter 

Flerårige urter
Star-slægten
Plakatsøjle

En plakatsøjle er en søjle, i det offentlige rum, til at sætte plakater op på. Plakatsøjlen blev opfundet i 1854 af Ernst Litfaß. Plakatsøjler er ikke altid søjler, de kan også udformes som plane flader der er sat sammen på forskelig måde.

Eksterne henvisninger 

Byinventar
Reklame
Hollandsk auktion

Hollandsk auktion er en auktion, hvor auktionarius udbyder varen til en høj pris og efterhånden sænker den. 

Det er i modsætning til en almindelig auktion, hvor interesserede købere begynder at byde så lavt som muligt. Auktionarius spørger, om der er nogen, der vil byde vurderingsprisen og sænker så prisen til en interesseret byder. Andre kan byde over, og højestbydende er køber.

Fordelen ved hollandsk auktion er dens hurtighed. Sælgeren kan også opnå vurderingsprisen.

Auktion
L.C. Glad & Co.

L.C. Glad & Co. er et dansk olieraffinaderi grundlagt af L.C. Glad 30. december 1880. Olieraffinaderiet importerede russisk råolie og raffinerede det til maskinolie. I dag laver firmaet primært smøreolier.

I begyndelsen fremstillede firmaet smørfarve og osteløbe baseret på rapsolie, men fra 1882 begyndte man at fremstille og forhandle kemisk-tekniske produkter som natron, grafit, salmiak, svovlsyre, sæbe etc. I 1887 blev der opført en ny fabrik i Rådmandsgade 23.

Efter nogle år begyndte L.C. Glad & Co. også at fremstille maskinolie ved destillation af russisk råolie, hvilket var et efterspurgt produkt på grund af den øgede mekanisering af industrien og fremkomsten af automobilen. I 1887 flyttede virksomheden fra Gammel Køge Landevej til Nørrebrogade, men allerede i 1901 flyttede virksomheden igen; denne gang til en mere permanent lokalitet i Nannasgade 6-10, hvor virksomheden lå indtil 1980. Virksomheden udvidede i flere omgange, bl.a. gennem opkøb i 1923 af Marcus & Co.'s  ejendom med lagerbygning til huder og skind og kontorbygning, som havde adresse på Tagensvej.

Den 4. september 1980 blev virksomheden i Nannasgade ramt af en voldsom brand, der også nær havde sat ild til beboelsesejendomme i nærheden. Da tiden generelt var løbet fra kemiske fabrikker med tæt bymæssig beliggenhed, flyttede firmaet til Vallensbæk, hvor den stadig ligger i dag.

Den nedsivende olie havde i årenes løb forurenet grunden i Nannasgade, så det blev besluttet at kapsle forureningen ned og plante græs på stedet. På den tidligere fabriksgrund er der derfor i dag boldbaner, den såkaldte BaNanna Park.

Virksomheden blev kåret til Årets Gazelle af Dagbladet Børsen i 2003.

Kilder 
 Firmaets hjemmeside
 Om Mimersgadekvarteret

Danske virksomheder etableret i 1880
Olieselskaber i Danmark
Vallensbæk
Tidligere virksomheder i København
Smøremidler
Lichtenberg (Oberfranken)

Lichtenberg er en by i Landkreis Hof i den nordøstlige del af den bayerske regierungsbezirk Oberfranken i det sydlige Tyskland. Den er administrationsby for Verwaltungsgemeinschaft Lichtenberg. Byen ligger op til ruinerne af Burg Lichtenberg.

Geografi 
Lichtenberg ligger på et bjerg oven for Selbitzdalen, og ligger i Naturpark Frankenwald.
Syd for Lichtenberg ligger Frankenwaldsee

Frankenwald
Christian Kampmann (arkitekt)

Christian Peter Georg Kampmann (31. august 1890 i København – 30. april 1955) var en dansk arkitekt, der var søn af Hack Kampmann og bror til Hans Jørgen Kampmann.

Forældre: Arkitekt, senere kgl. bygningsinspektør Hack Kampmann og hustru. Broder til Hans Jørgen Kampmann. Gift 2. marts 1921 i København med Kirsten Bergsøe, født den 9. august 1897 på Frederiksberg som datter af postekspedient, senere overpostinspektør Jørgen Bergsøe og Louise Alvilde Brummé.

Uddannelse 
Student 1908; optaget på Kunstakademiets Arkitektskole januar 1909; afgang januar 1918.

Stipendier 
 Akademiets 1919, 1926
 Theophilus Hansen 1925

Rejser: 1920 Italien; 1927 Grækenland

Udstillinger 
 Kunstnernes Efterårsudstilling 1918
 Charlottenborg 1918, 1921, 1924, 1926, 1932, 1943
 Brooklyn 1927
 Bygge- og Boligudstillingen i Forum 1929

Udmærkelser 
 C.F. Hansen Medaillen 1918

Arbejder 
 Eget feriehus ved Asserbo, Tisvilde (1918)
 Medhjælper hos Hack Kampmann ved Politigaarden i Kbh. (1918-20)
 Silkeborg Toldkammer, Drewsensvej (1920, s. m. Hack Kampmann)
 Ebeltoft Toldkammer og Amtsstue, nu Glasmuseet (1921, s. m. Hack Kampmann)
 Villa, Stægers Allé 21, Frederiksberg (1924, præmi­eret)
 Viborg Statsskole, Skivevej (1918-26, s. m. Hack Kampmann og Johannes Frederiksen)
 Randers Statsskole, Rådmandsboulevarden (1918-26, s. m. Hack Kampmann og Johannes Frederiksen)
 Sommerhus for ingeniør Dahl, Sortebakken 1, Tisvilde (1931)
 Projekteringen af Teheran Banegård (1935, s. m. Hans Jørgen Kampmann og K.T. Seest)
 Dagmarhus og Dagmar Teatret, H.C. Andersens Boulevard 12, København (1939, s. m. Hans Dahlerup Berthelsen)
 Flyverbo, funktionærboliger i Kastrup for Det Danske Luftfartselskab (1946-49, s. m. Edvard Thomsen)

Restaureringer 
 Restaurering af Astrup Præstegård (1915, C.F. Hansen Medaillen 1918)

Projekter 
 Feriehuse (1. præmie 1916)
 Forslag til ordning af arealet om Århus Domkirke (1918, 4. præmie, s. m. Aage Rafn)
 Krematorium på Frederiksberg (4. præmie 1926, s. m. Hans Jørgen Kampmann)

Kilder 
 Weilbachs Kunstnerleksikon 1947
 Gitte Brandt & Peter Olesen, 25 huse ved Tisvildeleje, København: Thaning & Appel og Vejby-Tibirke Selskabet 2004.

Eksterne henvisninger 
 

Arkitekter fra Danmark
Personer fra København
Nyklassicistiske arkitekter
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Christian 01
Hans Jørgen Kampmann

Hans Jørgen Kampmann (11. august 1889 i København – 8. februar 1966 i Kongens Lyngby) var en dansk arkitekt, der var søn af Hack Kampmann og bror til Christian Kampmann.

Han blev gift 24. februar 1921 i København med Ulla Bergsøe. Hun var født den 5. januar 1896 på Frederiksberg, datter af postekspedient, senere overpostinspektør Jørgen Bergsøe og Louise Alvilde Brummé.

Uddannelse 
Student 1908; cand.phil. 1909, optaget på Kunstakademiets Arkitektskole oktober 1909; afgang februar 1919; fik den lille guldmedalje 1925. Medhjælper hos faderen Hack Kampmann 1912-20.

Stipendier 
 Akademiets 1925 (store)
 Zach. Jacobsen 1930
Rejser: 1920 og 21 Italien; 1925 Frankrig og Italien; 1931 og 35 Tyskland; 1936-37 Ophold i Iran; derfra Lilleasien, Grækenland, Italien og Frankrig.

Udstillinger 
 Kunstnernes Efterårsudstilling 1918
 Charlottenborg 1921, 1925, 1927, 1932, 1943 (med 13 arbejder)

Stillinger 
 Undervist som assistent på Kunstakademiets Arkitektskole 1920-22 (perspektiv, akvarel, husbygning) samt på Polyteknisk Læreanstalt

Arbejder 

 Sankt Pauls Kirke i Hadsten (1918-19, sammen med Hack Kampmann)
 Medarbejder ved Politigården i København fra 1918; deltog efter faderens død i videreopførelsen (1920-24, sammen med Aage Rafn, Holger Jacobsen og Anton Frederiksen)
 Posthus i Bredstrup i Århus Amt (1920, sammen med Hack Kampmann)
 Post- og Telegrafbygning, Nørregade i Randers (1924-25, sammen med Carl Harild)
 Købmandsbo, Frederikssundsvej 106 A-C (1930, sammen med Aage Rafn, 1. præmie)
 Karreen Horsekildevej 36-48 (1932, sammen med Rafn, præmieret 1933)
 Hovedbanegården i Teheran (1936-37, sammen med Christian Kampmann og K.T. Seest)
 Nordisk Kollegium, Strandboulevarden 32, København (1942-43, præmieret af Københavns Kommune og Foreningen til Hovedstadens Forskønnelse)

Projekter 
 Krematorium på Frederiksberg (4. præmie 1926, sammen med Christian Kampmann)
 Aarhus Universitet (2. præmie 1931, sammen med Aage Rafn)

Kilder

Eksterne henvisninger 
 
 

Arkitekter fra Danmark
Ansatte ved Kunstakademiets Arkitektskole
Danskere i 1900-tallet
Nyklassicistiske arkitekter
Personer fra København
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Hans Jørgen
Urge

Urge eller Surge (navnet i USA) er en citrussodavand, der først blev introduceret i Norge som testprodukt i 1996.
I 1997 blev produktet testet internationalt.

Historie 

Produktet kom fra Coca-Cola Company, og blev skabt for at konkurrere med Pepsis Mountain Dew. Produktet kom på markedet i 1997, og solgte meget godt i de første par år. Coca-Cola stoppede produktionen i Danmark, Sverige og USA i 2001, men bibeholdt sodavanden i Norge. Dog valgte man at lade 1,5 l flasker udgå i Norge og kun beholde den halve liter, da de store flasker ikke solgte tilstrækkeligt. Efter en Facebook kampagne blev 1,5 l flasker genindført i Norge fra 1. september 2008.

Meget af imaget omkring Urge minder om Mountain Dew. De gik meget efter ekstremsport og skater-stilen, som var meget oppe i tiden i de sene 90'ere. 

Årsagen til at Urge udgik i Danmark, Sverige og USA i 2001, var fordi læskedrikken stjal markedsandele fra Coca-Colas eget produkt Sprite.

Der var snak om at Urge skulle gerne vende tilbage til det danske marked i 2011 i en limited edition, men det er ikke sket endnu.

Referencer 

Sodavand
Coca-Cola
Christian Frühstück Nielsen

Christian Frühstück Nielsen (7. august 1878 i Aarhus – 3. januar 1956 i Aarhus) var en dansk arkitekt, der primært arbejdede i Aarhus og på Mors.

Forældre: Murersv., senere murerm. Christian Julius N. og Jakobine Bach. Gift den 17.5. 1919 i Kbh. med Karen Elisabeth Hansen, født 21.12.1885 smst., datter af malermester Laurits H. og Emilie Rasmussen.

Uddannelse 
Præliminæreksamen 1894; Teknisk Skole 1898; Kunstakademiets Arkitektskole i København februar 1900, afgang maj 1907. Ansættelser hos Vilhelm Dahlerup; stadsbygmester i København Axel Møller; Martin Borch; Carøe, London.

Rejser i Tyskland, Italien, Frankrig, England.

Stillinger 
 Egen tegnestue i Aarhus fra 1908; s.m. N. Bygum Clausen fra 1945
 Formand for Foreningen af Byggeinteresserede 1921-46
 Medlem af Tilsynsrådet for Jydske Hypotekforeninger
 Medlem af Bygningskommisionen i Aarhus
 Medlem af bestyrelsen. for Akademisk Arkitektforening i 2 perioder

Værker 
En række villaer i Aarhusområdet:
 Marselisvej 19 (1909)
 Strandvænget 2 (1915)
 Silkeborgvej 30 (1923)
 Paludan Müllersvej 10 (1931)
 Johan Langesvej 7 (1938)
Beboelsesejendomme i Aarhus:
 Pontoppidansgade 16 (1909)
 Skolegade 30 (1911)
 Skolebakken 5 (1913)
 Nørregade 53-55 (1913)
 Borgporten (1915)
 Borggade 10-12- 14 (1933)
Fabriksbygninger:
 Chokoladefabrikken Elvirasminde, Klostergade 32-34, Aarhus (1912, om- og tilbygninger 1919, 1920, 1922 og 1929)
 De forenede Jernstøberier, Knudrisgade 7, Aarhus (1916)
 Administrations- og fabriksbygning for N.A. Christensen & Co., Nykøbing Mors (1913, udvidet 1944)
Andre bygninger:
 Apotek i Vils (1904)
 Realskole i Hadsten (1915)
 Apotek i Stoholm (1915)
 Præstebolig, Mørke (1922)
 Præstebolig, Lading (1925)
 Kirkegårdskapel, Nykøbing Mors (1925)
 Udvidelse af Morsø Bank (1925, nedrevet omkring 1968)
 Christian X og Dronning Alexandrines Stiftelse, Åboulevarden 1, Aarhus (1926)
 Apotek, Nykøbing Mors (1925)
 Brabrand Alderdomshjem (1939)
 Vuggestue, Charlottehøj, Aarhus (1948, s.m. N. Bygum Clausen)

Projekter 
 Mindepark i Aarhus for danskere i udlandet (1923)
En samlet oversigt over Frühstück Nielsens værker i Aarhus fra 1909 til 1952 findes på Arkitektskolen og Erhvervsarkivet i Aarhus.

Kilder 
 Weilbachs Kunstnerleksikon 1947 og 1994

Eksterne henvisninger 
 

Arkitekter fra Danmark
Personer fra Aarhus
Danskere i 1900-tallet
Nationalromantiske arkitekter
Alvilda Larsen

Alvilda Marie Louise Larsen Møller (født 6. september 1914 i Slesvig, død 24. april 1974 i Værløse) var en dansk politiker, der var medlem af Folketinget for Danmarks Kommunistiske Parti. Senere blev hun journalist ved det kommunistiske dagblad Land og Folk.

Hun var datter af den kendte kommunist og formand for Malernes Fagforening i København, Hans Christian Lauritz Larsen, og blev allerede efter skolen aktiv i Danmarks Kommunistiske Ungdom. I 1935 meldte hun sig ind i Danmarks Kommunistiske Parti. Allerede året forinden var hun blevet valgt til partiets hovedbestyrelse for ungdomsorganisationen, og 1936-1941 var hun formand for DKU. Hun var redaktør af DKU's blad, Fremad, 1937-1940. Hun blev i 1937 valgt til DKP's centralkomité.

Da DKP blev forbudt i 1941 blev Alvilda Larsen anholdt og indsat i Vestre Fængsel, men da hun havde tuberkulose, blev hun løsladt allerede efter et par måneder. I 1943 emigrerede hun til Sverige, hvor hun blev DKP's repræsentant. I Sverige samarbejdede hun bl.a. med partifællen Edvard Heiberg. Hendes mand, fagforeningsformanden Frederik Møller, kom i koncentrationslejr i Stutthof, og vendte tilbage Danmark sammen med Alvilda efter krigen. Under resten af besættelsen forblev DKP ulovligt og opstillede derfor ikke til folketingsvalget i 1943. Efter Befrielsen fik DKP via en særlov tildelt de tre mandater, som nazisterne havde haft siden 1943. Alvilda Larsen indtrådte i Folketinget som stedfortræder, og blev som den første kvinde medlem af Finansudvalget. Larsen blev ikke valgt i 1945, men var senere folketingsmedlem igen 1947-1950 og 1953-1957. Hun var desuden medlem af Frederiksberg Kommunalbestyrelse 1946-1954. Sammen med Ragnhild Andersen tegnede hun i de år DKP's profil på det socialpolitiske og ligestillingspolitiske område. Alvilda Larsen var gennem 1950'erne partiet officielle kvindeleder, og var medarrangør af Kvindernes Verdenskongres i København i 1953 og 1960.

Fra 1957 til 1966 var hun journalist ved Land og Folk. I 1966 forlod hun både bladet og partiets ledelse, og blev ansat som kursuslærer ved Boligselskabernes Landsforening, hvor hun arbejdede til sin død.

Referencer 

Tidligere folketingsmedlemmer fra DKP
Folketingsmedlemmer i 1940'erne
Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Journalister fra Danmark
Medlemmer af Frederiksberg Kommunalbestyrelse
Lærere fra Danmark
Personer fra Slesvig by
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra DKP
Emanuel 2. af Portugal

Emanuel 2. () (19. marts 1889 – 2. juli 1932) var konge af Portugal fra 1908 til 1910. Han var den sidste konge af Portugal.

Biografi 
Emanuel var den anden søn af kong Karl 1. af Portugal i hans ægteskab med prinsesse Amélie af Orléans, der var datter af den franske tronprætendent, Filip af Orléans. 

Den 1. februar 1908 blev Emanuels far og storebror Ludvig Filip myrdet ved et republikansk attentat mod kongefamilien i Lissabon. Emanuel blev såret i armen, overlevede og efterfulgte sin far på tronen.

Ved et militærkup den 4. oktober 1910 blev monarkiet afskaffet, og Emanuel måtte flygte til Gibraltar efter tre dages gadekampe.

I 1913 giftede han sig med den tyske prinsesse Augusta Viktoria af Hohenzollern. Han levede resten af sit liv i eksil i Storbritannien og døde barnløs.

Se også 
 Portugals historie

Eksterne henvisninger 

Konger af Portugal
Huset Sachsen-Coburg og Gotha-Koháry
Katolske monarker
Monarker der har abdiceret
Bibliografer
Personer fra Lissabon
Christiansholm (Klampenborg)

Christiansholm er et landsted ved Klampenborg opført af købmanden Just Fabritius i 1746-1763.

Historie 
I 1666 fik historikeren og digteren Vitus Bering overdraget Klampenborg-området af kongen, og han opførte her et beskedent landsted og kaldte det i 1670 Christians Holm efter kong Christian den 5. Det er muligvis Danmarks første af slagsen. Landstedet gik tilbage til kronen ved Berings død i 1675, men i 1746 fik agent og storkøbmand Just Fabritius, der tjente formuer på handelen med Kina og Indien, grunden af kongen. Fabritius opførte det stadig eksisterende hus. Bygningen tilskrives Johan Christian Conradi, der arbejdede for Fabritius på hans hus i Pustervig i København. Sikkert er det, at arkitekten har været godt skolet i Nicolai Eigtveds rokokostil.

1863 blev landstedet købt af grev Christian Conrad Sophus Danneskiold-Samsøe. I 1900 blev ejendommen overtaget af A/S Christiansholm ved baron Lerche og Gustav Adolph Clauson-Kaas, som påbegyndte den udstykning af ejendommen, der blev til det eksklusive Christiansholms engelske villakvarter tegnet af Arthur Wittmaack og opført 1901-03.

Hovedbygningen købtes af grev Carl Moltke i 1914, og i 1920 overtog Gentofte Kommune det omgivende moseareal, hvis tilplantning som offentligt parkanlæg påbegyndtes i 1929. Landstedet gennemgik i 1988-1990 en restaurering ved arkitekt Ulrich Schirnig, HUS arkitekter.

I dag ejes Christiansholm af Fritz Schur.

Landstedet har ud over Christiansholms engelske villakvarter også givet navn til Christiansholms Batteri og Christiansholmsvej i  nærheden.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
Beskrivelse i Gentofte Kulturarvsatlas 
Restaurering af Christiansholm

Klampenborg
Fredede enfamiliehuse, rækkehuse og landsteder i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Gentofte Kommune
Floreşti

Floreşti er en kommune i Transsylvanien i Rumænien, distrikt Cluj, med 8.605 indbyggere.

Kommuner i distriktet Cluj
Dennis Haueisen

Dennis Haueisen (født 13. september 1978) er en tysk tidligere professionel landevejscykelrytter. Han cyklede for det italienske ProTour-hold Milram.

Eksterne henvisninger 
 

Mandlige cykelryttere fra Tyskland
Alfabetisering

Alfabetisering kan betyde flere ting:
 Alfabetisering (leksikografi) — Sortering af lemmata (opslagsord) i bogstavorden. Se: Alfabet#Alfabetisering
 Alfabetisering (undervisning) — Undervisning i læsning og skrivning, nyt ord i dansk fra ca. 1964, specielt om forhold i u-lande, dvs. afhjælpning af analfabetisme
Gojżewski-familiens mausoleum

Gojżewski-familiens mausoleum (polsk Mauzoleum Gojżewskich) ligger på Den gamle kirkegård i Łódź. Graven, som ligner en byzantinsk helligdom, rummer ligene af Konstanty Gojżewski, en officer i tsararmeen og hans kone Aleksandra Gojżewska. 

Ægteparet ligger begravet i en fælles krypt, men fordi Konstanty (død i 1905) var ortodoks og Aleksandra (død i 1900) romersk-katolsk, blev Konstanty gravlagt på den ortodokse del og Aleksandra på den katolske del af kirkegården. 

Mausoleet blev restaureret i 2000. Det er bygget i hvidt marmor og brune mursten, mens tagstenene er grønne. Indvendigt er mausoleumskuplen mørkeblå og dekoreret med gyldne stjerner. Lige over indgangen findes en indskrift skrevet med det kyrilliske alfabet: Семейная Гробница К. А. Гоижевского ("K. A. Gojżewskis familiegrav").

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Łódź
Hotel Grand i Łódź

Hotel Grand er et berømt hotel i Łódź. Det er byens ældste hotel og ligger ved Piotrkowska-gaden 72. Blandt flere hoteller, der opstod i 1800-tallet i Łódź er det kun Grand, som har overlevet frem til i dag. Hotellet var, til at begynde med, det mest luksuriøse i Łódź, og regnes stadig for at være et af byens fineste. I hotellet findes konditori og café, samt nogen af byens bedste restauranter (Restauracja Złota og Restauracja Malinowa).

Historie 
Hotellet blev tegnet af Hilary Majewski og bygget i årene 1872-1887. Til at begynde med husede bygningen købmanden Edward Hentschels bomuldsfabrik. Efter en brand blev den imidlertid overtaget af Ludwik Meyer og blev bygget om til et hotel i 1888. Ved siden af opstod en af Łódź’ smukkeste gader – Meyers passage (i dag Stanisław Moniuszkos gade). I 1903-1904 blev bygningens første etage ombygget efter tegninger af Gustaw Landau-Gutenteger. Den anden ombygning skete i årene 1912-1913 efter tegninger af Dawid Lande. Bygningen fik da en ny facade og blev påbygget to etager med mansardtag. Efter en brand i 1942 fik den påbygget endnu en ny etage.

Grand i Lodz, Hotel