kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Viggo Christensen

Viggo Christensen (29. april 1880 i Hagendrup, Bregninge Sogn, i dag Kalundborg Kommune, (1970-2006 Bjergsted Kommune), – 9. august 1967 i Bagsværd) var en dansk politiker og fagforeningsmand. Han var den første overborgmester i Københavns Kommune fra 1938 til 1946 (Socialdemokratiet).

Viggo Christensen var søn af slagter Chr. Chri­stensen og hustru f. Collatz. Han blev udlært  som  typograf ved Holbæk Amts Dagblad 1899, var i udlandet 1900, kom til København 1902 og blev samme år formand for Socialdemokratisk Ungdomsforening. Han var formand for diskussionsklubben Karl Marx  1904-07, medredaktør af Socialisten 1904-09, redaktør af Socialistens Kommunaltidende 1925-38 og medlem af Socialdemokratiets hovedbestyrelse 1905-45. Han var borgerrepræsentant 1909-17, Socialdemokratiets kandidat i Frederiksberg 1. Valgkreds ved Folketingsvalgene 1910 og 1913, borgmester for Magistratens 3. Afdeling 1917 til 1938 og dernæst overborgmester.

Han var medlem af Den typografiske Forenings styrelse 1904-07 og dens formand 1907-14, formand for Dansk Typograf-Forbunds Københavnsaf­deling 1909-14, medlem af Dansk Typo­graf-Forbunds hovedbestyrelse og forretningsudvalg 1907-17 samt dettes for­retningsfører for provinserne 1914-17,
medlem af forretningsudvalget for De samvirkende Fagforbund 1915-17, med­lem af den danske Komité for nordisk filantropisk Arbejde, medlem af besty­relse eller repræsentantskab for følgende  velgørende institutioner:

Børnehjælpsdagen, Dansk Radio-Hjælpefond, Det danske Hospitalsfond i Hamborg (formand),  Dronningens Centralkomité af 1914 (formand), Julemærkekomitéen (formand), Nationalforeningen til Tuberkulosens Bekæmpelse, Samfundet og Hjemmet for Vanføre (næstformand), Københavns socialfilantropiske Boligselskab, Typografernes Stiftelser, Foreningen af 1837 til forsømte Børns  Frelse, Landsforeningen for Mentalhygiejne (vicepræ­sident) og Nødhjælpen til Europas evangeliske Kirker.

Desuden var han medlem af tilsynsrådet for Sparekassen for Kjøbenhavn og Omegn, medlem af  bestyrelsen for Kaj Munks Mindefond 1944, formand for besty­relsen for Foreningen Nordens københavnske afdeling 1945, medlem af Dansk-Allieret Komite 1945-48 og af repræsen­tantskabet for Dansk-Tjekkoslovakisk Selskab 1946 samt formand for Det Danske Sel­skab 1946. Han modtog Fortjenstmedaljen af guld.

Han var gift 1. gang med Ninna C., f. 23. maj 1877 i Grandløse, død 1928; gift 2. gang (29. august 1929) med Thora Hansine Nyegaard C., f. 24. februar 1885 i Bælum, datter af snedkermester L.F. Sørensen og hu­stru Ida Louise f. Nyegaard.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1949

Eksterne henvisninger 
 

Foreningsformænd fra Danmark
Borgmestre i København
Fagforeningsfolk fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Chefredaktører fra Danmark
Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 1900-tallet
Modtagere af Fortjenstmedaljen i guld
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Typografer fra Danmark
Borgmestre fra Socialdemokraterne
Tidligere medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation fra Socialdemokraterne
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Futurum perfektum

Futurum perfektum eller futurum exactum (latin afsluttet fremtid) = førfremtid er en 
er en grammatisk tid, tempus, der placerer en handling som afsluttet forud for noget fremtidigt, som står i futurum.

På dansk dannes futurum perfektum perifrastisk ved hjælpeverbet ville i nutidsform efterfulgt af have eller være i navnemåde og et fuldverbum i supinum (kort tillægsform), f.eks. "vil være faldet".
Blive i supinum kan indsættes før fuldverbet, f.eks. "vil være blevet hentet" til at ændre diatese til blive-passiv.

Relaterede tempusformer er futurum, futurum in præterito og futurum perfektum in præterito.

Eksempler 
 Spansk futuro perfecto: Cuando vengas, ya habré hecho la comida – Når du kommer, vil jeg allerede have lavet maden. (Her er vengas præsens konjunktiv (med værdi af futurum)): når du kommer ud i fremtiden, vil jeg forud, men også fremtidigt i forhold til nu, blot afsluttet før vengas/du kommer, have lavet mad; vil have lavet er en omskrivning, der forsøger at gengive en futurum perfektum).
 Latinsk futurum exactum: Si viro bono affueris, beatus erit – Hvis du står den gode mand bi, vil han være lykkelig (affueris – du vil have bistået (førfremtid); erit – vil blive (fremtid)). Sætningen er lånt fra gamle Mikkelsens latinbog fra 1878, §59.
 Tysk Futur II: Nächstes Jahr um diese Zeit werde ich meinen Führerschein gemacht haben. – Næste år ved denne tid vil jeg have taget kørekort. — Futur II (futurum exactum) er afsluttet på et fremtidigt tidspunkt. En almindelig fremtid (futurum simplex) kaldes Futur I (futurum); men formerne hører primært til i ældre og litterært sprog og er vigende i moderne talesprog, hvor der bruges samme tider som på dansk.

Henvisninger 

Grammatik
The Infadels

Infadels er et rockband fra England. Gruppen der blev dannet i starten af dette årtusinde har en fortid i både indierocken, den avantgardistiske electronica og den kunstfærdige funk.

Tilbage i 1999 arbejdede Matt og Al fra Infadels i Heathrow Lufthavn, hvor de vaskede loft. De spillede begge i halvdårlige bands (avantgardistisk electronica og guitar rock), og mødte senere sangeren Bnann og dannede elektro-clash gruppen Balboa. 

Efter at have indlemmet yderligere to medlemmer, Wag og Richie, i gruppen skiftede de navn til Infadels, og ikke mindst genre. Nu skulle der spilles rå, kropslig og dansevenlig rock. 

I 2003 udsendte de deres første 12" Leave Your Body, der blev et hit rundt omkring på engelske undergrundsklubber. Det samme blev den anden single Can't Get Enough, og i starten af 2006 var de klar med albummet We Are Not the Infadels.

Diskografi

Albums 
 2006: We Are Not the Infadels

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Rockgrupper fra Storbritannien
Minibib

MiniBib er navnet på et it-samarbejde mellem bibliotekerne i ministerier og styrelser. 

MiniBib blev oprettet i samarbejde mellem Det Administrative Bibliotek, Økonomi- og Erhvervsministeriet og Energistyrelsen og 1. januar 1983 gik systemet i drift. 

Formålet med samarbejdet er at stille tidssvarende biblioteks- og informationssystemer til rådighed for de biblioteker og informationsenheder, der deltager i samarbejdet og derved give dem mulighed for at være effektive og synlige for deres brugere.

Systemet administreres af Det Administrative Bibliotek. Det indeholder ca. 500.000 bøger, offentlige publikationer og "grå" litteratur, samt tidsskrifter og tidsskriftartikler. 

Statslige publikationer, herunder betænkninger og rapporter, registreres umiddelbart efter udgivelsen, mange med link til digitale udgivelser. 

MiniBib er åbent for statslige institutioner, der vil deltage i samarbejdet og opbygge eller vedligeholde deres egen biblioteksdatabase. 

Udover spørgsmål vedrørende selve MiniBib-systemet fungerer medlemmerne som et biblioteksfagligt netværk.

Litteratur

Eksterne henvisninger 
Det Administrative Bibliotek
MiniBib 

Forskningsbiblioteker i Danmark
Clara Schønfeld

Clara Julie Kiertmann Schønfeld f. Christensen (26. august 1855 i Roskilde – 5. maj 1939) var en dansk skuespillerinde.

Hun scenedebuterede i 1873 i Oslo og var derefter engageret på en række forskellige danske teatre i hovedstaden og provinsen. I perioden 1918 til 1927 medvirkede hun desuden i 14 stumfilm iblandt Du skal ære din hustru af Carl Th. Dreyer.

Clara Schønfeld var gift to gange. Første gang i 1882 med skuespilleren Holger Kjertmann (1843 – 1885), og derefter i 1893 med teaterdirektør og skuespiller Hjalmar Schønfeld (1863 – 1924). Hun døde den 5. maj, 1939 og ligger begravet på Assistens Kirkegård i København.

Filmografi

Eksterne henvisninger 
 

Stumfilmskuespillere fra Danmark
Filmskuespillere fra Danmark
Rick James

Rick James (født James Ambrose Johnson, Jr., 1. februar 1948 – 6. august 2004) var en amerikansk musiker og sangskriver. Han  havde i starten af sin karriere en kort flirt med bl.a. Neil Young og Steppenwolf-medlemmet Goldy McJohn, men deres materiale kom dog aldrig ud af studiet. I stedet optrådte Rick James som bassist i en række bands, før han fik en kontrakt med det skrantende Motown-pladeselskab.

Samarbejdet førte til albummet Come Get It i 1978, der med singlerne You and I og Mary Jane kickstartede Rick James karriere og til dels reddede Motown fra fallitten. I de efterfølgende år udgav James et album årligt, hvor det især var ’Street Songs’ fra 1981, der tog opmærksomheden takket være kæmpehittet Super Freak.

Omkring samme tid begyndte Rick James også at producere for gruppen The Temptations, hvis karriere blev forlænget en del år med hjælp fra Rick James. Hans talent for iørefaldende hits kunne bl.a. høres på Standin’ On The Top, der skaffede gruppen tilbage på hitlisterne.

Cold Blooded fra 1983 var med til at holde Rick James på toppen. Både titelnummeret og Smokey Robinson-duetten Ebony hittede og markerede hans rolle som en af de mere succesfulde soulkunstnere i 80’erne.

Med tiden gik luften dog lidt ud af den hårfagre førsteelsker. Hans minde blev dog reddet, da MC Hammer samplede James på hittet U Can’t Touch This.

Rick James burde naturligvis have udnyttet Hammer-effekten til et comeback, men han missede chancen, hvilket ikke mindst skyldtes hans alkohol- og narkotikamisbrug, der toppede i netop denne periode.

Rick James døde den 7. august 2004. Han blev 56 år.

Diskografi

Albums 
 1978: Come Get It
 1979: Bustin Out of L Seven
 1979: Fire It Up
 1980: Garden of Love
 1981: Street Songs
 1982: Throwin' Down
 1983: Cold Blooded
 1985: Glow
 1986: The Flag
 1988: Wonderful
 1989: Kickin'
 1997: Urban Rhapsody

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Musikere fra USA
Motown
Jane's Addiction

Jane's Addiction blev dannet i slutningen af 80erne af den flamboyante sanger og sangskriver Perry Farrell og bassisten Eric Avery som en udløber af goth rock-gruppen Psi Com. Perry og Avery fandt hurtigt sammen med trommeslageren Stephen Perkins og guitaristen Dave Navarro. Og dermed var Jane's Addiction en realitet.

Gruppen fandt hurtigt frem til genrenedbrydende udtryk, der blandede inspiration fra metal, funk, punk og folk til en livlig rockhybrid, og i 1987 debuterede Jane's Addiction med et live album, der blot bar gruppens navn.

Denne udgivelse førte til en kontrakt med Warner, der året efter udsendte gruppens første studiealbum med den (selv)ironiske titel Nothing's Shocking. Albummet opnåede pæne salgstal og året efter en Grammy-nominering.

Det helt store gennembrud kunstnerisk såvel som kommercielt opnåede Jane's Addiction dog først i 1990 med hovedværket Ritual de lo Habitual. Her kulminerer gruppens kulørte eksperimenter i 51 minutters boblende rock-tour de force.

På trods af den store succes som Jane's Addiction opnåede med Ritual de lo Habitual, valgte gruppen året efter at gå hvert til sit på grund af interne stridigheder kombineret med udbredt stofmisbrug blandt bandmedlemmerne.

Og selvom de flere gange i henholdsvis 1997 og 2001-04 forsøgte at genfinde spilleglæden (med en del koncerter samt comeback-albummet Stray (2003) som resultat), var der dog for mange skeletter i skabet.

Diskografi

Albums 
 1988: Nothing's Shocking
 1990: Ritual de lo Habitual
 2003: Strays
 2003: Jane's Addiction (live album)
 2006: Up From the Catacombs - The Best of Jane's Addiction
 2011: The Great Escape Artist

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Rockgrupper fra USA
Broch

Broch:
 Hermann Broch
 Nicolai Cleve Broch
 Yvette Broch
The Jesus and Mary Chain

The Jesus And Mary Chain er et skotsk alternativt rockband dannet i 1984 af brødrene Jim og William Reid. Med på bas havde de i starten Douglas Hart og på trommer Bobby Gillespie, der senere fik succes med sit eget band Primal Scream.

The Jesus And Mary Chain fik deres første live-jobs ved at møde op på spillesteder og påstå, at de var opvarmningsbandet (hvilket var løgn).

Da The Jesus And Mary Chain spillede i Saltlageret i København i 1985 bestod koncerten ikke af meget andet end rabiat støj og Jim Reid, der råbte ting som 'jesus fucks' og 'fuck Jesus'. Det var normal procedure ved gruppens koncerter.

The Jesus And Mary Chains første single var 'Upside Down'. Den blev udsendt sidst i 1984 på Alan McGees senere så kendte Creation Records.

Gruppen nåede at udsende seks studiealbums mellem 1985 og 1998. Alle er aldeles glimrende, omend kritikere af The Jesus And Mary Chain mener, at de lyder ens.

Det i forvejen spændte forhold mellem Jim og William Reid kulminerede i 1998 med et skænderi på scenen i Los Angeles. Året efter meddelte gruppen, at de var opløst.

William Reid har siden da udgivet soloplader under navnene William og Lazycame. Jim Reid fortsatte i gruppen Freeheat.

Jim og Williams søster Linda laver musik under navnet Sister Vanilla. Hendes vokal kan høres på nummeret 'Mo Tucker' fra det sidste The Jesus And Mary Chain-album 'Munki', og i 2005 udgav hun albummet 'Little Pop Rock'.

Diskografi

Albums 
 1985: Psycho Candy
 1987: Darkland
 1988: Barbed Wire Kisses
 1989: Automatic
 1992: Honey's Dead
 1993: The Sound of Speed
 1994: Stoned & Dethroned
 1995: Hate Rock'n Roll (opsamlingsalbum)
 1998: Munki
 2002: 21 Singles 1984-98
 2017:  Damage and Joy

Kilder

Referencer 

Rockgrupper fra Storbritannien
Fra DR's Musikleksikon
Joan As Police Woman

Joan Wasser (født 26. juli 1970 i Biddeford, Maine) er en amerikansk violinist og singer/songwriter inden for indie rock.

Hvis man spørger Joan Wasser, spiller hun "punk rock r'n'b" eller "American Soul Music" – inspireret af hendes forkærlighed for dels soul og r'n'b i den autentiske 70'er-udgave, dels skelsættende ungdomsoplevelser fra koncerter med hårdtslående navne som Sonic Youth, Black Flag og Bad Brain – og med Bowie og The Smith i hård rotation på hjemmestereoen.

Inden hun nåede så langt som til at kalde sig Joan As Police Woman, tilbragte hun 1990'erne som violinspillende medlem af de mere eller mindre anerkendte undergrundsbands The Dambuilders, Those Bastard Souls, Mind Science of the Mind og Battle Beetle. Uden dog at opnå den helt store succes med nogen af dem.

Til gengæld begyndte hun i slutningen af 90'erne – efter at have sagt farvel til førnævnte bands – at spille sammen med vennen Antony og hans band The Johnsons for senere at optræde sammen med og som opvarmning for Rufus Wainwright. Hvilket igen førte til musikalsk samarbejde med navne som Lou Reed, Nick Cave og Sparklehorse.

Inspireret af sine nye musikalske legekammerater begyndte Wasser at arbejde mere og mere målrettet med sin egen sangskrivning og med hjælp fra trommeslageren Ben Perowsky og bassisten Rainy Orteca resulterede dette arbejde i solodebuten 'Real Life', der udkom i starten af juni 2006 til stor applaus fra amerikanske og engelske anmeldere.

På 'Real Life' lyder Joan As Police Woman i høj grad som den musikalske søster til Rufus Wainwright og Antony, hun i praksis også er. For på trods af at punkinspirationen giver sig til kende med stedvise guitarhvæs lægger debutalbummet sig i forlængelse af vennen Antonys intime nærvær kombineret med en varm og blød, klaverbåren pop rock-tone, der giver mindelser om 1970'ernes amerikanske west coast-rock i almindelighed og Carol Kings popklassiker 'Tapestry' i særdeleshed.

Diskografi

Albums 
 2006: Real Life
 2008: To Survive
 2009: Cover
 2011: The Deep Field
 2014: The Classic
 2016: Let It Be You
 2018: Damned Devotion
 2020: Cover Two
 2021: The Solution Is Restless

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Sangere fra USA
Rockmusikere fra USA
Violinister fra USA
Jurassic 5

Jurassic 5 blev dannet i 1993 af de fire rappere Chali 2na, Marc 7even, Akil og Zaakir samt de to DJ's og producere Cut Chemist og DJ Nu-Mark, der mødte hinanden i slænget, der hang omkring cafeen Good Life i Los Angeles.

De seks medlemmer kom oprindeligt fra de to grupper Rebels of Rhythm og Unity Committee, men efter at have samarbejdet omkring et nummer slog de kludene sammen og blev til Jurassic-5. Under dette navn udsendte de singlen 'United Rebellion' i 1995.

Med EP'en 'Jurassic 5 EP' fra 1997 kom der for alvor hul igennem til resten af verdenen. EP'en indeholdt de to mindeværdige numre 'Concrete Schoolyard' og 'Jayou', der med knivskarpe produktioner og glorværdige ol'school rim fik flere til at udråbe EP'en som den mest spændende debut i årevis.

I 2000 albumdebuterede gruppen med 'Quality Control', der var en ypperlig gang beat-diggin', der atter engang fik hiphop-hovederne til at nikke, skaterne til at skate og b-drengene til at breake. Noget lignende var på spil, da gruppen i 2002 udgav 'Power in Numbers' i 2002, der genskabte troen på, at hiphopkulturen nok skal overleve.

Cut Chemist forlod efterfølgende gruppen for at udleve sine dj-drømme. Passende nok var Jurassic-5 blevet en kvintet.

I 2006 udsendte gruppen albummet 'Feedback'. Her havde J5 fået producerhjælp af bl.a. Scott Storch og Exile. Stilen var stort set den samme, men kritikerne fornemmede dog en lidt mere radiovenlig profil hos gruppen.

Gruppen gik i opløsning i 2007.

Diskografi

Albums 
 1998: Jurassic 5 LP
 2000: Quality Control
 2002: Power In Numbers
 2006: Feedback (album)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 

Fra DR's Musikleksikon
Hiphopgrupper fra USA
Musikgrupper fra 1993
Jus Allah

Jus Allah (født 21. juni 1978 i New Jersey) er en amerikansk rapper. 

Han kom første gang ud til omverdenen, da han med kultgruppen Jedi Mind Tricks udsendte albummet 'Violent By Design' i 2000. Kort efter forlod han gruppen for at satse på sin solokarriere.

Man skulle dog frem til 2005, før det første soloalbum 'All Fates Have Changed' så dagens lys. Det var til gengæld også en kompleks sag, der på en ganske iørefaldende måde blandende tanker inspireret af den muslimske gruppe The Nation of 5 Percent med ultravoldelig horrorcore-tekster, der fik de små hår i nakken til at rejse sig.

Diskografi

Albums 
 2000: Jedi Mind Tricks: Violent by Design
 2005: All Fates Have Changed
 2006: The Colossus

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Hiphoppere fra USA
J-Zone

J-Zone (født 26. februar 1976) er en amerikansk musikproducer, dj, journalist og tidligere rapper. Han blev født og voksede op i Queens, New York. Oprindeligt drømte han om at spille bas i et funk-band, men fandt hurtig ud af, at det var hiphoppen, der trak stærkest.

Inspireret af navne som Pete Rock, Large Professor, The Bomb Squad og DJ Premier gik han derfor i gang med at producere. Han lavede en række demobånd, og en af disse demoer endte i hænderne på Slick Rick-dj'en Vance Wright, der skaffede den da 17-årige J-Zone et job som lydtekniker.

Senere startede han på musikuniversitet SUNY Purchase. Hans afskedsprojekt var den lange EP Music for Tu Madre, der udkom i 1999 og vakte en del opmærksomhed i undergrunden.

Året efter fulgte endnu en EP, før debutalbummet 'Pimps Don't Pay Taxes' udkom i 2001. Albummet blev året efter genudsendt på Fat Beats Records, der også lagde navn til karrierens foreløbig største øjeblik Sick Of Being Rich, der udover at være mere en almindelig velproduceret bød på en perlerække af lune og ekstremt selvironiske drengerøvstekster, hvilket har fået nogle anmeldere til at udnævne albummet som det sjoveste hiphopalbum nogensinde.

At J-Zone er en sjov og tankevækkende fætter kunne høres alene på titlen på efterfølgeren A Job Ain't Nuthin' But Work fra 2004, der også blev mødt med åbne arme af anmelderne. Og ude i hiphopverdenen var J-Zone på trods -eller netop på grund – af sin kompromisløse undergrunds-facon på dette tidspunkt blevet et etableret navn. Rapperne ville have hans produktioner, og J-Zone har bl.a. produceret for Biz Markie, Sadat X, Prince Po, Ra the Rugged Man og Del Tha Funkee Homosapien.

I 2006 har J-Zone udgivet et album under navnet Bo$$ Hog Barbarians (sammen med Celph Titled) og instrumentalalbummet 'To Love A Hooker', der var et soundtrack til en ikke eksisterende film.

Diskografi

Albums 
 Music for Tu Madre (1998)
 Pimps Don't Pay Taxes (2001)
 $ick of Bein' Rich (2003)
 A Job Ain't Nuthin but Work (2004)
 Gimme Dat Beat Fool: The J-Zone Remix Project (2005)
 Every Hog Has Its Day (2006) 
 Experienced! (2006)
 To Love a Hooker: The Motion Picture Soundtrack (2007)
 The Analog Catalog: 2001-2007 (2007)
 Live at the Liqua Sto (2008)
 Peter Pan Syndrome (2013)
 Lunch Breaks (2014)
 Backyard Breaks (2015)
 Fish N' Grits (2016)
 J-Zone and Pablo Martin Are The Du-Rites (2016) 
 Greasy Listening (2017) 
 Guerrilla Drums (2018)
 Gamma Ray Jones (2018)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 J-Zone & Chief Chinchilla Interview (ArtofRhyme.com)
 Stealth Magazine J-Zone video interview 2000

Rappere fra USA
Fra DR's Musikleksikon
Personer fra New York
Lyngby Mølle Feriecenter

Lyngby Mølle Feriecenter ligger i den gamle fiskerby Nørre Lyngby, kun 100 meter fra Vesterhavet og placeret midt imellem de to feriebyer Løkken og Lønstrup. Stedet er kendetegnet ved sine 30-40 meter høje skrænter ned mod havet. Feriecentret er opkaldt efter den gamle vindmølle i Nørre Lyngby, Lyngby Mølle, der blev drevet som traktørsted indtil havet kom for tæt på og møllen blev nedrevet.

Udviklingen i byen er præget af at være placeret så tæt på havet, Hvert år forsvinder 3-4 m af skrænterne i havet, og gennem tiderne er flere huse faldet i havet. På grund af de høje skrænter er Nr. Lyngby et feriemål for paraglidere, surfere og naturelskere.

Eksterne henvisninger 
 

Feriecentre i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Hjørring Kommune
Karen Rosenberg

Karen Rosenberg (født 20. juni 1975), med kunstnernavnet Karen, er en dansk sangerinde, der er kendt for at synge R&B på dansk.

Karen debuterede i 2000 med albummet En til en, som blev meget rost i pressen, og hun fik et pænt radiohit med singlen "Vis mig du' min mand". Karen blev efterfølgende nomineret til tre priser ved Danish Music Awards, hvoraf hun vandt en for Årets R&B-udgivelse.

I 2002 medvirkede Karen i Frank Hvam og Casper Christensens sitcom "Langt fra Las Vegas" hvor hun spillede stewardessen Sidse, i afsnittet "Michel".

En til en blev skabt i samarbejde med Saqib (kendt i forbindelse med Outlandish) og Lasse Lindholm (kendt fra Hvid Sjokolade). Dette samarbejde løb dog tør for energi, og på sit næste album, Ingen smalle steder, gik Karen i stedet sammen med produceren og kæresten Vagn Luv. Albummet cementerede Karens position som central på den danske R&B-scene med hits som "Ballerina", "I nat er vi" og "Undtagelsen". Hendes tredje album, Stiletto, fra 2009 blev ligeledes vel modtaget.

Ved siden af musikkarrieren har Karen gennem flere år været fast vært på P3-programmet Karen & Szhirley, hvor hun sammen med kollegaen Szhirley Haim præsenterer R&B for de danske radiolyttere.

I 1990'erne medvirkede hun desuden i DR's Selvsving-produktioner, ligesom hun har en fortid i koret Læderhalsene. Ved Dansk Melodi Grand Prix 2011 var Karen en af de fem professionelle dommere.

Diskografi 
 2010: Karen feat. Jooks & Rune RK: "Har det hele"
 2010: Karen feat. Svenstrup og Vendelboe: "I nat"

Albums 
 2000: En til en
 2004: Ingen smalle steder
 2009: Stiletto

EP'er 
 "Ingen mands land" (2014)

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Sangere fra Danmark
Har spillet på Roskilde Festival
Get Smart (film)

Get Smart er en amerikansk actionkomediefilm fra 2008 instrueret af Peter Segal og baseret på spionkomedieserien af samme navn fra 1960'erne af Mel Brooks og Buck Henry. Filmen har Steve Carell og Anne Hathaway i hovedrollerne. Desuden medvirker Alan Arkin, Dwayne Johnson og James Caan.

Medvirkende 
 Steve Carell
 Anne Hathaway
 Dwayne Johnson
 Alan Arkin
 Terence Stamp
 Masi Oka
 Nate Torrence
 Ken Davitian
 Terry Crews
 David Koechner
 James Caan
 Dalip Singh
 Bill Murray
 Patrick Warburton
 Kevin Nealon

Ekstern henvisning 
 

Amerikanske film fra 2008
Komediefilm fra USA
Film instrueret af Peter Segal