kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lene Christensen

Lene Christensen (født 4. februar 2000) er en kvindelig dansk fodboldspiller, der spiller som målvogter for Rosenborg i Toppserien. og Danmarks kvindefodboldlandshold.

Hun blev kåret som Årets kvindelige talent i 2020 af Dansk Boldspil-Union.

Karriere

Klubhold 
Christensen startede hendes seniorkarriere for Kolding Q i Elitedivisionen og dækkede fra sæsonen 2018-19 målet i klubben som førstevalg. Efter alt 6,5 år i klubben skiftede hun i vintertransfervinduet i januar 2022 til norske topklub Rosenborg BK på en 2-årig kontrakt.

Hun er desuden blev kåret som sæsonens bedste målvogter i Gjensidige Kvindeligaen to gange i træk, i 2019/20 og 2020/21.

Landshold 
Hun har flere gange optrådt for de danske ungdomslandshold (U/16, U/19, og U/23). Hun deltog desuden under U/19-EM i fodbold for kvinder 2018 i Schweiz som førstevalg, hvor holdet nåede semifinalerne.

Hun fik debut på Danmarks kvindefodboldlandshold den 1. december 2020 i EM-kvalifikationskampen mod , som endte uafgjort. Sidenhen er hun blevet det klare førstevalg på landsholdet og blev efterfølgende, den 16. juni 2022, udtaget til landstræner Lars Søndergaards trup til EM i fodbold for kvinder 2022 i England.

Meritter

Klub 
KoldingQ
 DBUs Landspokalturnering
 Finalist: 2018

Bedrifter 
Årets målvogter i Elitedivisionen
Vinder (2): 2019-20, 2020-21

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Kvindelige fodboldlandsholdsspillere fra Danmark
Kvindelige fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Kolding IF Fodbold (kvinder)
Fodboldspillere fra Rosenborg BK Kvinner
Målmænd (fodbold)
Isabella Bryld Obaze

Isabella Bryld Obaze (født 30. oktober 2002) er en kvindelig dansk fodboldspiller, der spiller som forsvar for HB Køge i Gjensidige Kvindeligaen og Danmarks U/19-kvindefodboldlandshold.

Hun deltog desuden ved U/17-EM i fodbold for kvinder 2019 i Bulgarien, hvor holdet dog ikke nåede videre fra gruppespillet.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Kvindelige fodboldlandsholdsspillere fra Danmark
Kvindelige fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Kolding IF Fodbold (kvinder)
Fodboldspillere fra HB Køge (kvinder)
Pokémon Sword og Shield

og  er rollespil fra 2019 udviklet af Game Freak, udgivet af The Pokémon Company, og distribueret af Nintendo til Nintendo Switch. De er de første spil i Pokemon-kerneseriens ottende generation, samtidigt med at de er den anden iteration i serien, efter Pokémon: Let's Go, Pikachu! og Let's Go, Eevee!, der er blevet udgivet på en hjemmekonsol i stedet for en håndholdt konsol. Spillene blev for første gang omtalt ved E3 2017, men blev ikke annonceret indtil februar 2019og blev senere udgivet den 15. november 2019.

Sword og Shield konceptuelle planlæggelse begyndte straks efter Pokémon Sun og Moon blev færdigudviklet i 2016, og produktionen af spillet blev påbegyndt et år senere i september 2017. Som i tidligere iterationer af serien omhandler spillene en ung Pokémontræners rejse, denne gang gennem Galar-regionen—baseret på Storbritannien—i et forsøg på at blive Pokémonmester. Det primære mål i spillet er at besejre regionens nuværende Pokémonmester, Leon, i en turnering, some adskillelige Gym Leaders og rivaler deltagere i, alt i mens at man kæmper med Team Yell og en nederdrægtig konspiration i selve Legaen. ''sword''. Sword og Shield introducerede 81 nye Pokémon samt 13 regionale varianter af Pokémon fra tidligere generationer; Dynamaxing, som forøger Pokémons størrelse under visse forhold; Gigantamaxing, som yderligere forandrer visse Pokémons former; og the Wild Area (Vildområdet), som er et større, åbent område, hvor man frit råder over kameraet, og hvor man kan deltage i de nye Raid-dyster. De to spil genintroducerer også features, som tidligere har været med i Sun og Moon samt Let's Go, Pkachu! og Let's Go, Eevee! så som regionale varianter, og vilde Pokémon, som bevæger sig rundt omrking spilleren. Spillene modtager to udvidelsepakker i 2020,

Beslutningen om ikke at inkludere alle eksisterende Pokémon i Sword and Shield blev mødt med kritik fra et segment af seriens fans, hvilket resulterede populære betegnelser såsom "Dexit" (en reference til Brexit, som også var et stort emne på det tidspunkt) og "Bring Back National Dex" (Bring National Dex'et Tilbage), og mange rådede til at boykotte spillene flere måneder forinden deres udgivelse. På trods af dette modtog Sword og Shield generelt positive anmeldelser fra kritikere. Rosen var især henrette rettet mod væsen-design, nye funktioner og fokusen på enkelhed, spillerfrihed og strømlinede Pokémon-møder, skønt nogle kritiserede spillets mindre Pokédex samt mangel på dybde, forældet grafisk og diverse fejl og problem i spillene. I marts 2020 havde Sword og Shield solgt mere end 17 millioner eksemplarer på verdensplan, og blev derved det hurtigst sælgende spil på Switch.

Computerrollespil
Nintendo Switch-spil
Computerspil fra 2019
Pokémon
Fjonefærgen

Fjoneferga eller Fjonefærgen er en kabelfærgeforbindelse som krydser et 500 meter bredt sund i søen Nisser fra Fjone til Sundsodden i Nissedal Vestfold og Telemark, Norge
Forbindelsen sammenknytter omtrent midtvejs, øst- og vestsiden af den ca. 35 km lange sø. Vejen på land er fylkesvej 3380, mens selve færgen er kommunal.

Nutidens færge, MF «Nissen», er fra 1976. Den fragter ca. 5-6.000 biler årlig. Fjonefærgen er Norges mindste kabelfærge.

Historie 
Forbindelsen har været betjent af forskellige udgaver af færgen «Nissen» fra starten i 1947, men med et ophold i 1950'erne. Ind til vejen fra Treungen blev åbnet i 1967 var den også den eneste vejforbindelse til Fjone.

Færgen har tidligere kun sejlet mellem maj og nytår, så for at kunne give indbyggerne i Fjone mulighed for krydse over Nisser hele året og på alle døgnets tider, blev der i 2011 startet en underskriftsindsamling for at erstatte færgen med bro. Dette blev ikke vedtaget, men i efteråret 2017 blev det foreslået at færgen som et prøveprojekt for 2018 og 2019 skal sejle hele året. Fartøjet er ikke klassificeret for is, så hvis isen skulle lægge sig vil trafikken blive indstillet for en periode. Prøvedrift med helårsferge blev vedtaget på sidste kommunestyremøde i 2017.

Kilder og henvisninger 

 Ruteopplysninger hos Nissedal kommune 
 Om den forrige Fjoneferga (senere Fjågesundferga) på fjordfaehren.de 

Nissedal
Arendalsvassdraget
Færgeruter i Norge
Pokémon Ultra Sun og Ultra Moon

og  er rollespil fra 2019 udviklet af Game Freak, udgivet af The Pokémon Company, og distribueret af Nintendo til Nintendo 3DS. De er de første spil i Pokemon-kerneseriens syvende generation. Spillene er opdaterede udgaver af Pokémon Sun og Pokémon Moon fra året forinden. Efter annonceringen i juni 2017 blev de udgivet den 17. november 2017.

Ligesom med tidligere iterationer følger spillene en ung Pokémontræner på sin rejse gennem Alola-regionen—baseret på Hawaii. De adskiller sig fra Sun og Moon gennem blandt andet en alternativ historie og nye gameplay-funktioner, karakterer, Pokémon og Pokémon-former, herunder nye former for den legendariske Pokémon Necrozma, som agerer maskotter for de to spil.

Spillene fik en generelt positiv modtagelse, hvor kritikere roste de ekstra funktioner inkluderet i Sun og Moon, selvom nogle kritiserede dem for at være for ens med forgængerne gennem historien. Ved udgangen af 2018 havde Ultra Sun og Ultra Moon solgt over otte millioner eksemplarer på verdensplan.

Gameplay 
I stil med tidligere spil i serien er Pokémon Ultra Sun og Ultra Moon er rollespil med eventyr-elementer. Mens de foregår i en alternativ udgave af Alola-regionen, så forbliver spilmekaniker og grafikken stort set den samme som i Pokémon Sun og Moon. Den primære forskel er den alternative historie, som nu inkluderer Ultra Recon Squad. Spillerens karakterdesign er også forandred, dog er de stadig tilpasselige. "Global Missions", hvor spillere fra hele verden arbejder hen imod et kollektivt mål, er også tilbage.

Referencer 

Pokémon
Computerrollespil
Nintendo 3DS-spil
Computerspil fra 2017
Pokémon FireRed og LeafGreen

and  er rollespil udviklet af Game Freak og udgivet af The Pokémon Company og Nintendo til Game Boy Advance. FireRed og LeafGreen blev oprindeligt udgivet i Japan i januar 2004 og blev senere udgivet Nordamerika og Europa i henholdsvist september og oktober 2004. Spillene er en opdateret udgave af Pokémon Red og Blue og er en del af Pokemon-spilseriens tredje generation og udmærker sig ved at være seriesn allerførste forbedrede remake af tidligere spil i serien. Spillene er kompatible med Game Boy Advance Wireless Adapter, som oprindeligt fulgte med i æsken. næsten to år efter deres oprindelige udgivelse blev de om-markedsført Player's Choice-titler.

Som i tidligere spil styrer spilleren spillerkarakteren via et ovenfra-perspektiv og deltager i tur-baserede kampe. Gennem spillet rejser spilleren rundt og fanger Pokémon til brug i kampe. Nye funktioner inkluderer en kontekstuel hjælpemenu og et nyt område kendt som Sevii Islands, som spilleren får adgang til efter et bestemt punkt i historien. 

Spillene modtog for det meste positive anmeldelser og fik en samlet score på 81% på Metacritic . De fleste kritikere roste det faktum, at spillene introducerede nye funktioner, mens de stadig opretholdte seriens traditionelle gameplay. Modtagelsen af lyd og grafik var mere blandet, hvor nogle anmeldere klagede over, at de var for simplistiske og manglede forbedringer sammenlignet med de tidligere spil, Pokémon Ruby og Sapphire . FireRed og LeafGreen var kommercielle succeser og solgte i alt omkring 12 millioner eksemplarer på verdensplan.

Handling

Lokation 
Pokémon FireRed og LeafGreen finder hovedsageligt sted i den fiktive Kanto-region. Dette er én af mange regioner i Pokémon-verdenen, der inkluderer varierede, geografiske levesteder for Pokémon-arter, menneskebefolkede byer og ruter mellem steder. Nogle områder er kun tilgængelige, når spillere erhverver en speciel genstand, eller en af deres Pokémon lærer en særlig evne. Nær slutningen af historien er hovedpersonen i stand til at rejse til Sevii Islands, et nyt område, der ikke findes i de originale Pokémon Red og Blue spil. Sevii Islands er en øhav med syv øer og rummer Pokémon, der normalt er eksklusive til Johto-regionen, samt flere missioner efter hovedhistorien. Efter at de nævnte missioner på Sevii Islands er afsluttet, bliver muligheden for at bytte med Ruby og Sapphire for Hoenn-eksklusive Pokémon tilgængelig.

Referencer 

Pokémon
Computerrollespil
Game Boy Advance-spil
Computerspil fra 2004
Tøstrupgård

Tøstrupgård (på dansk også Tøstrupgaard og Tøstrup gods, på tysk Toestorf) er et gods og en mindre bebyggelse beliggende syd for Tøstrup i det østlige Angel i Sydslesvig. Administrativt hører Tøstrupgård under Ørsbjerg Kommune i Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. I kirkelig henseende hører stedet under Tøstrup Sogn. Sognet strakte sig i den danske periode indtil 1864 over både Kappel og Slis Herred (Gottorp Amt, Slesvig).

Tøstrupgård blev oprettet i 1500-tallet som avslgård på bekostning af den nord for gården beliggende sogneby Tøstrup. I 1670 blev Tøstrupgaard ophøjet til hovedgård, men først i 1806 blev den godkendt som selvstændigt gods eller adelsgård i det angelske godsdistrikt. Godset rådede over ejendomme i Tøstrup Sogn (Tøstrup, den nyoprettede kådnersted Tøstrupskov, Hvidkilde, Ørsbjerg), Bøl Sogn (Bøl, Fruerlund), Nørre Brarup Sogn (Arrild, Bynderis, Brarupskov, Flarup, Gangelskjel, Rygge og Skæggerød) samt Sønder Brarup Sogn (Bredbøl, Nødfjeld, Sønder Brarup), dertil kom besiddelser i Husbyskov i Husby Sogn. I 1694 blev Flarup gods selvstændigt. I 1803 blev strøgods langt under enten Flensborg eller Gottorp amter, godsområdet dannede dog fortsat en selvstændig underretsdistrikt. Som følge af patrimonialjurisdiktionens afskaffelse i 1853 kom Tøstrupgård som alle andre godser i Angels godsdistrikt under det nyoprettede Kappel Herred. Den i barokstilen oprettede hovedbygning er fra 1765.

Stednavnet er første gang nævnt 1652. Navnet er afledt af landsbyen Tøstrup, som er første gang dokumenteret 1231. På tysk blev dog stednavnets efterled -up fortysket til -torf. Forleddet henføres til personnavnet Tyge eller Tøsti, en kortform for Torsten, afledt af gudsnavn Tor.

Eksterne henvisninger

Noter 

De to adelige godsdistrikter i Angel
Herregårde i Slesvig-Holsten
Farsel

Betegnelsen "farsel" er et ordspil på barsel, hvori det implicit er forstået, at det er faderen som er den voksne part. Ordet "farsel" fungerer primært på dansk. 

Barsel og indholdet af dette har ændret sig gennem tiden. Forholdene er som udgangspunkt i moderne tid ganske fordelagtige i Danmark for begge forældre (til sammenligning med andre lande) og deraf, er "farsel" affødt som modspil til den tidligere stærke kobling til moderen.

Ordet er også at finde i Kalkars Ordbog udgivet af Det Danske Sprog- og Litteraturselskab, som dækker det danske sprog i perioden 1300-1700, men det havde en anden betydning, dengang det blev optaget i denne ordbog. Ordet bruges med sin nuværende betydning jævnligt i medierne i bl.a. artiklen "Farsel er nok den bedste forberedelse på en coronakrise, man kan ønske sig" eller TV 2 Echo-serien “Nybagte fædre på ‘farsel’”.

Farsel optræder ikke på officielle hjemmesider som borger.dk.

Fodnoter 

Arbejdsmarkedet
Børn
Jill Byrnit

Jill Tina Byrnit (født i 1969, død i marts/april 2023) var en dansk primatolog, adfærds- og evolutionspsykologisk forsker samt foredragsholder, som medvirkede i flere danske TV-programmer, heriblandt DR's Manipulator, Mød dit urmenneske og Alphaeksperimentet samt TV2’s serie “Menneskedyret".

Jill Byrnits primære fagområder indbefattede adfærdspsykologi (behaviorisme), evolutionær psykologi og komparativ psykologi, humanetologi samt primatologi.

Desuden medvirkede Jill Byrnit jævnligt i nyhederne, hovedsageligt som ekspert i menneskelig adfærd, bl.a. vedrørende menneskers adfærd i krisesituationer, senest i forbindelse med Coronaviruspandemien.

Biografi

Opvækst 
Jill Byrnit blev født i 1969 i København, og tog sin studentereksamen fra Christianshavns Gymnasium. Hun voksede op i København, hos ufaglærte forældre i en familie, der oprindeligt hed Petersen, men som havde købt efternavnet "Byrnit". Byrnit havde fra barndommen en særlig interesse for dyr, og aber i særdeleshed, og har selv sagt, at hun "tilbragte meget tid på biblioteket". Før Byrnit blev psykolog og adfærdsforsker med speciale i primatologi, arbejdede hun i filmbranchen, hvor hun blandt andet var projektkoordinator for Copenhagen Filmfestival.

Uddannelse 
Byrnit havde en bachelorgrad i biologi, og var cand.psych.aut. fra Lund Universitet og Københavns Universitet. Byrnit havde en ph.d. fra Aarhus Universitet i primotologi samt psykologi (evolutionær, komparativ, og antropologisk). Byrnit havde en Post doc. i marekatte og komparativ psykologi fra det amerikanske universitet UCLA fra 2009.

Studier i USA 
Fra 1999 og frem arbejdede Byrnit med komparative studier om, hvordan mennesket ligner og adskiller sig fra andre dyr, og i særdeleshed primater. Hun boede og arbejdede i en årrække i USA i delstaterne Californien (ved California National Primate Research Center) og North Carolina, hvor hun forskede i impulskontrol, personlighed og temperament. Byrnit var forsker og vicestudieleder på Syddansk Universitet, og ekstern lektor på Københavns Universitet samt Århus Universitet, og foretog endvidere langvarige sociale studier af gorillaerne i Givskud Zoo og chimpanserne i Odense Zoo.

Byrnit var forfatter og medforfatter på en række internationale videnskabelige publikationer og diverse fagbøger om mennesket som art, komparativ psykologi samt stress.

Byrnit var en overgang fast klummeskribent på Berlingske og optrådte jævnligt i medierne med adfærdspsykologiske emner. Byrnit var desuden foredragsholder inden for emner som stress, flokadfærd, personlighedstyper, pardannelse og familieformer.

Sygdom og død 
I 2021 blev Byrnit diagnosticeret med kræft, der på trods af omfattende behandling meget hurtigt spredte sig. Sidst i marts 2023 sov hun stille ind i sit hjem.

Bibliografi 

 "Mennesket: det hypersociale dyr"
 "Grøn af misundelse"
 Bidrag til bogen "Stress – et vilkår i moderne arbejdsliv"
 Bidrag til bogen "Evolution og Adfærdspsykologi"
 Bidrag til bogen "Angstbogen"

Referencer 

Psykologer fra Danmark
Forskere fra Danmark
Alumni fra Københavns Universitet
Alumni fra Aarhus Universitet
Tågerup (Gribskov Kommune)

Tågerup eller Tågerup Huse er lille lokalitet beliggende i Ramløse Sogn, Gribskov Kommune, midt mellem Helsinge og Holløse. En stadig eksisterende runddysse i haven til den tidligere møllegård, Vangeledsgård, vidner om, at mennesker så tidligt som et par årtusinder før Kristi fødsel har sat spor her. En egentlig bebyggelse, et samfund, dukkede op i det første årtusinde i vor tidsregning. Stednavnets -rup viser, at Tågerup er en udflytterlandsby (torp) fra den langt større by Ramløse.

Indtil nyere tid har Tågerup været et typisk landbrugssamfund med en blanding af gårde, husmandssteder og enkelte jordløse huse. Indtil medio 1930'erne var der en stor hollandsk mølle med bageri. Den tilhørende købmandsbutik fungerede indtil 1970'erne. Stedet havde også en klassisk landbysmedje, der blev drevet indtil ca. 1990.

Befolkningstallet var 27 ved den første folketælling i 1787. I 1940 var 54 personer bosat her.

Kilder og henvisninger 

Carl, Jørgen. Tågerup i københavnernes tid. I: Vejby-Tibirke Selskabet, Årbog 2020, pp. 63-78.

Lokaliteter i Gribskov Kommune
Mamajev Kurgan

Mamajev Kurgan (, , også Højde 102,0 ) er en bakke på bredden af floden Volga i Volgograd med udsigt over byen, hvor de hårde slag om Stalingrad fandt sted mellem juli 1942 og februar 1943. I dag er Mamajev Kurgan mest kendt for mindesmærke komplekset til ære for heltene, der kæmpede ved Stalingrad og kæmpestatuen ”Moderlandet kalder!” (). På Mamajev Kurgan er mere end 35.000 af Stalingrads forsvarere stedt til hvile, både i individuelle grave og massegrave.

Siden 2014 har Mamajev Kurgan mindesmærke komplekset været kandidat til optagelse på UNESCO’s Verdensarvsliste. .

Kampene 

Den tyske 6. armé under Friedrich Paulus startede angrebet på Stalingrads bycentrum den 13. september 1942 med voldsomme artilleribeskydninger af Mamajev Kurgan, der på tyskernes kort var noteret som Højde 102,0. Højen blev forsvaret af den sovjetiske 62. armé under kommando af Vasilij Ivanovitj Tjujkov, som måtte flytte sit hovedkvarter væk fra højen til Tsaritsa. Den 15. september havde tyskerne erobret højen, men russerne iværksatte et modangreb og højen var skiftevis erobret frem til den 27. september, hvor højen forblev delt mellem styrkerne. Den østlige del af højen blev holdt af 284. Infanteridivision under ledelse af Nikolaj Filippovitj Batjuk, den enhed som bl.a. husede snigskytterne Vasilij Grigorjevitj Sajtsev og Viktor Ivanovitj Medvedev. Forsvarene holdt ud indtil et sovjetisk modangreb den 26. januar 1943 kom dem til undsætning. Slaget ved Stalingrad sluttede en uge senere med et totalt tysk nederlag.
Slaget havde fladet Mamjev Kurgans form ud og fyldt jorden med krudtslam, metal og knogler. Man kunne optælle mellem 500 og 1200 metalfragmenter pr. kvadratmeter. I september havde den tyske 6. armé affyret over 23 millioner skud med riffler og maskingevær, ca. 750,000 mortergranater, 685,000 tank- artillerigranater og soldaterne havde kastet omkring 178,000 håndgranater.

Mindesmærke komplekset 
Allerede under krigen opstod ideen til at omdanne området til et markant mindesmærke. Komplekset er det største af sin art (18 ha) forbundet med 2. verdenskrig. Komplekset blev officielt åbnet i 1967 og består af en hel række bygninger, skulpturer, anlæg mv.:

 Indgangspartiet ”Generationernes erindring”
 Pyramideformede poplers alle
 Pladsen for de stående døde
 Væg-ruinen
 Heltenes plads
 Monumentale relief
 Hall for militær berømmelse
 Sorgens plads
 Hovedmonumentet Moderlandet kalder
 Krigsminde gravplads
 Mindelund ved foden af Mamajev Kurgan

Efter deres død er bl.a. marskal Vasilij Ivanovitj Tjujkov og Vasilij Grigorjevitj Sajtsev begravet i Mamajev Kurgan.

Fotogalleri

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Jurij Afanasjev: Mamajev Kurgan, historie og interessante fakta . 2. september 2018 (hentet juni 2020) på hjemmesiden gkd.ru  Афанасьев Юрий. Мамаев курган: история и интересные факты. 2 Сентября, 2018 Советы туристу

 Mamajev Kurgan på web-Encyklopædien Verdenshistorien   Мамаев курган Энциклопедия Всемирная история

 Mamajev Kurgan på wikiway.com  Мамаев курган

Monumenter
Kultur i Sovjetunionen
Etableret i 1967
Monumenter opført i Sovjettiden
Skindbjerglund

Skindbjerglund er et delvis statsejet skovområde i Rebild Kommune. Det ligger på sydsiden af den markante Lindenborg Ådal, som strækker sig op gennem Rold Skov forbi Rebild Bakker og videre mod nordøst til Lindenborg Gods. Skoven er en del af Natura 2000-område nr. 18 Rold Skov, Lindenborg Ådal og Madum Sø. I store dele af Skindbjerglund er der sat kreaturer på græs, med henblik på at producere kød og skabe et fascinerende landskabsbillede. Staten overtog skoven fra Lindenborg Gods i 1929, og i 2011 købtes yderligere ca. 10 hektar. I 2018 blev 42 hektar af skoven udpeget til ny urørt løvskov, i henhold til Naturpakken 2016.

Landskabet 
De øverste dele af Skindbjerglund står på moræne. Herfra strækker brudte skovpartier sig ned over et særdeles kuperet landskab med erosionskløfter og skråninger, der rækker ned mod Lindenborg Å. Tæt ved skovens højeste punkt på 67 meter over havet findes to gravhøje fra bronzealderen.

Fredning 
En del af skoven, tre hektar urskov, blev fredet i 1955. I fredningskendelsen hedder det, at skoven skal henligge i sin nuværende tilstand uden forstlig behandling, og at skoven ikke må drænes.

Selve fredningen er en lille parcel med spændende naturskov, der får lov at leve et frit liv. Gamle, krogede, mere eller mindre henfaldne ege fra 1700-tallet, danner overskov over et hasselkrat med opvækst af ahorn og almindelig røn. Døde og fugtige stammer giver vilkår til mange arter af mosser, svampe og insekter.

Kilder og henvisninger 

 Skindbjerglund på topografisk kort med fredningen markeret, via miljoegis.mim.dk

Fredede arealer i Danmark
Urørt skov
Lokaliteter i Rebild Kommune
AFC Asian Cup (kvinder)

Asienmesterskabet i fodbold for kvinder eller AFC Women's Asian Cup er en turnering for asiastiske landshold arrangeret af AFC. Turneringen er afholdes hvert fjerde år. Tidligere har turneringen haft forskellige formater.

 har med 8 titler vundet flest titler. Senest vandt  turneringen i 2018, efter finalesejr over .

Turneringen har samtidig fungeret som kvalifikation til VM i fodbold for kvinder.

Resultater

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside
 Turneringens historie hos RSSSF

Etableret i 1995
Fodboldturneringer
Martina Voss-Tecklenburg

Martina Voss-Tecklenburg (født Martina Voss; 22. december 1967) er en tidligere kvindelig tysk fodboldspiller, der repræsenterede  fra 1984 til 2000. Hun er pt. landstræner for Tysklands kvindefodboldlandshold, siden 2017. Hun har tidligere trænet FCR 2001 Duisburg, FF USV Jena og Schweiz' kvindefodboldlandshold.

Hun har deltaget ved tre verdensmesterskaber (1991, 1995, 1999), Sommer-OL 1996 i Atlanta og hele fem europamesterskaber (1989, 1991, 1993, 1995, 1997).

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fodboldspillere fra Tyskland
Kvindelige fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldtrænere fra Tyskland
Personer fra Duisburg
Kvindelige fodboldtrænere
Trænere ved VM i fodbold 2023 (kvinder)
EM i fodbold for kvinder 1997

EM i fodbold for kvinder 1997 var den 6. udgave af EM i fodbold for kvinder, som foregik mellem 1993 til 1995 (med kvalifikationsrunden). Finalen blev spillet i Tyskland. EM i fodbold for kvinder er en regulær turnering, der involverer landsholde fra Europa, der er medlemmer af UEFA og som har kvalificeret sig til konkurrencen. Turneringen skal finde frem til hvilket europæisk hold er det bedste i Europa.

 vandt turneringen for fjerde gang i landets historie, efter finalesejr over , 2-0.

Format 
I 1997, valgte lavede man en ændring i turneringsformatet. Otte hold deltog, ud af de 33 deltagende hold i kvalifikationen, skulle optræde i to grupper af fire hold. Derefter skulle de to øverst placerede hold fra hver gruppe, spille semifinale.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Uefa.com - 1993-95 Overview 
 Resulter hos RSSSF 

1997
Fodbold i 1997