kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
St. Martin (frimurerloge)

St. Martin var den første frimurerloge i Danmark.

Det kan dokumenteres, at St. Martin blev stiftet i København den 11. november 1743 af en gruppe fortrinsvis udenlandske diplomater med den russiske diplomat, baron Johann Albrecht von Korff, i spidsen. St. Martin eksisterede til 1767, hvor den blev forenet med den danske loge, Zorobabel. St. Martin er opkaldt efter Sankt Morten til minde om stiftelsestidspunktet (Mortensdag).

Af medlemmer talte flere adelige og endog kongelige, idet f.eks. Frederik 5. sandsynligvis blev optaget i denne loge. 

Logens mester var fra 1743, pga. Johann Albrecht von Korffs ophold i Stockholm, lensgreve Christian Conrad Danneskiold-Laurvig, og han blev desuden valgt til stormester af Den Dansk-Norske Provinsial-Storloge, som blev oprettet i 1749. Samme år blev St. Martin konstitueret af storlogen i London.

I kraft af sin funktion som stormester oprettede Christian Conrad Danneskiold-Laurvig flere andre loger, bl.a. i forbindelse med den danske konges besøg i Norge, hvor Danneskiold-Laurvig var blandt kongens følge. Her oprettede han den første norske loge i Christiania/Oslo, St. Olaus. Derudover oprettede han en loge i Trankebar, en loge i Kolding ved navn Josua og logen Phønix i København.

I 1765 blev en mater-loge ved navn St. Martin zum Nordstern oprettet i forbindelse med indførelsen af det frimureriske system strikte observans. Den 9. januar 1767 blev St. Martin og logen Phønix slået sammen med logen Zorobabel og kom derefter til at hedde Zorobabel zum Nordstern.

Referencer 

Etableret i 1743
Foreninger fra Danmark
Frimureri
Loger
Hermankage

Hermankage er en surdejskage, som forberedes over 10 dage, hvorefter den deles og noget af den bages, mens resten gives videre til venner. Derfor kaldes Herman også for venskabskage.

Kager
Nomen nescio

Nomen nescio, forkortet NN eller N.N., er et udtryk på latin, der betyder "jeg kender ikke navnet", eller mere mundret "ukendt navn". På dansk kan det sidestilles med begreberne anonym eller de mere folkelige Jens Hansen og på engelsk John Doe.

Latinske vendinger
Navne
Dansk Melodi Grand Prix 1981

Dansk Melodi Grand Prix 1981 var den 14. udgave af Dansk Melodi Grand Prix. Showet blev afholdt den 28. februar 1981 på natklubben Valencia i København med det formål at finde det danske bidrag til Eurovision Song Contest 1981. Programmet blev sendt direkte på DR som en del af showet "Lørdag – lige nu" med Jørgen de Mylius, Jarl Friis-Mikkelsen og Erling Bundgaard som værter samt Allan Botschinsky som kapelmester. Konkurrencen havde deltagelse af fem melodier, og vindermelodien blev Krøller eller ej med Tommy Seebach og Debbie Cameron, der efterfølgende deltog i Eurovision Song Contest 1981 i Dublin i Irland, hvor den opnåede en placering som nr. 11 af 20 sange.

Dette års Grand Prix gjorde ikke nogen indsats for at skjule, at det blev afviklet for et lavt budget. Showet indledtes med, at Jarl Friis-Mikkelsen på et lærred spraymalede ordene: "Fattigt men flot Grand Prix 81". Sekundet efter brød Jørgen de Mylius gennem lærredet, og i løbet af showet kom Mylius med flere referencer til økonomi, bl.a. med ordene "fattig-80'erne". DR havde heller ikke lavet konkurrencen "åben" dette år men derimod bestilt et bidrag fra fem kunstnere.

Afstemning 

En masse kritik af stemmesystemet i 1980 havde bevirket, at man lavede systemet en del om i 1981. Pointene blev tildelt af 100 jurymedlemmer, der var til stede i salen. Hvert medlem rangerede de fem sange og tildelte dem pointene 5, 4, 3, 2 og 1 i prioriteret rækkefølge, og så blev alle jurymedlemmernes point lagt sammen. Således blev i alt 500 + 400 + 300 + 200 + 100 = 1.500 point fordelt over de fem deltagere. Tildelingen af point blev i øvrigt slet ikke fulgt på TV, og Jørgen de Mylius fik blot stukket en seddel i hånden, hvorefter han bekendtgjorde vinderen og de 441 point, den havde opnået. De øvrige sanges point blev efterfølgende læst op.

Resultat

Tilbagevendende deltagere

Kilder 
 DR Bonanza - Dansk Melodi Grand Prix 1981 (de sidste 18 minutter af showet)

 
1981
Musik i København
Eichhorn

Eichhorn har flere betydninger:

Eichhorn som efternavn, se Eichhorn (efternavn)

Eichhorn betegner følgende steder:
 Katastralgemeinde i bykommunen Zistersdorf i Weinviertel i Niederösterreich
 det tyske navn for Veveří, kommunen Huzová, Okres Olomouc, Tjekkiet

Eichhorn betegner desuden:
 spidsen af halvøen Bodanrück i Bodensøen, i bydelen Petershausen-Ost i Konstanz
 Eichhorn – producent af trælegetøj, tilhører Simba-Dickie-Group
 Eichhorn Schwyz – orgelfirma
 borgen Veveří i Mähren

Se også
 Eichborn
 Aichhorn
Christoffer Eichhorn

Christoffer Eichhorn (26. oktober 1837-3. december 1889) var en svensk forfatter og samler.

Eichhorn blev student fra Upsala og var i sin studentertid stærkt optaget af litterære interesser. 1876 udgav han Dikter och berättelser. Af større vigtighed end hans digtning er dog hans virksomhed på andre områder. 

Han har givet for sin tid fortræffelige udgaver af svenske forfattere (således af Stagnelius, Ehrensvärd, Sommelius og Bellman) og skrevet en række værdifulde mindre afhandlinger (samlede under titlen Svenska Studier 1869-81); særlig opsigt vakte hans afhandling Bellman och hans senaste biograf, der er rettet imod Fryxells Bellmanskildring. 

Også kunsthistoriske studier drev han og skrev blandt andet Svenska byggnadskonstens historia. Hans efterladte håndskrevne Samlingar till svenska konstnärsbiografier och till svensk byggnadshistoria opbevares på Det Kongelige Bibliotek i Stockholm. Han efterlod sig betydelige samlinger af kunst, kunstindustri og gamle bøger, der solgtes ved auktion.

Kilder 

 

Svensksprogede forfattere fra Sverige
Faglitterære forfattere fra Sverige
Digtere fra Sverige
Novelleforfattere fra Sverige
Samlere fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Salmonsens
Strandmøllen

Strandmøllen er et industrianlæg med Mølleåens udløb i Øresund i Nordsjælland. Møllen blev anlagt i 1500-tallet som papirmølle og fungerede senere som valkemølle. Fra 1718 til 1889 var den i familien Drewsens besiddelse og blev drevet som papirmølle med stort held (se J.C. Drewsen, Christian Drewsen og Michael Drewsen).
Det tilhørende landsted, som Drewsen lod opføre 1850 ved arkitekt N.S. Nebelong, var i disse år et populært samlingssted for litterære kredse med Emmy Drewsen som salonværtinde.

Papirmøllen indgik 1889 i A/S De forenede Papirfabrikker, der standsede produktionen ved Strandmøllen i 1898. Størstedelen af de tilhørende fabriksbygninger blev revet ned i 1918, men kort efter genopført ved arkitekt Carl Brummer, der restaurerede anlægget. 1920-1992 blev der produceret brint og ilt på Strandmøllen, og i dag har firmaet Strandmøllen A/S hovedsæde her.

Kilder 
 Den Store Danske
 Jan Møller, Mølleåen, Forlaget Cicero, 1992. .

Eksterne henvisninger 

 Strandmøllen Industrigas' hjemmeside

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Lyngby-Taarbæk Kommune
Etableret i 1920
Papirfabrikker i Danmark
Strandvejen
Vandmøller i Danmark
Mary Fonden

Mary Fonden er en fond, der har til formål at yde bistand til formål at forebygge og afhjælpe social isolation. Fondens formand er Kronprinsesse Mary.

Baggrund 
Initiativet til Mary Fonden daterer tilbage til maj 2004, hvor 1,1 mio. kr. blev indsamlet i Danmark og Grønland og skænket som en gave i anledning af Kronprinsparrets bryllup.

I 2006 tog Hendes Kongelige Højhed Kronprinsesse Mary de første skridt mod den nuværende fond og stiftede "Mary Fonden – H.K.H. Kronprinsesse Marys Fond".

Størstedelen af inspirationen er hentet fra Kronprinsessens sociale arbejde med protektioner, hvorigennem det er blevet tydeliggjort, at social isolation spiller en særlig rolle i mange af problemstillingerne. Dertil kommer inspirationen fra andre fonde rundt om i verden.

Formål 
Mary Fondens grundtanke er, at alle har ret til at høre til. Formålet er beskrevet i fundatsen: 

"Fondens formål er at virke til gavn for børn, voksne og familier, hvor miljø, arv, sygdom eller andre forhold har resulteret i, at den enkelte føler sig socialt isoleret eller ekskluderet. Fonden skal gennem opfyldelse af formålet søge at give den enkelte et bedre liv, tilhørsforhold og fællesskab samt fremme tolerance overfor forskellighed og skabe håb".

Fri For Mobberi 
Mary Fonden og Red Barnet har i samarbejde skabt Fri For Mobberi som skal forebygge mobning i vuggestue, dagpleje, børnehaven og 0.-3. klasse.

Eksterne henvisninger 
 Mary Fondens officielle webside

Fonde fra Danmark
Etableret i 2006
Oxholm (adelsslægt)

Oxholm er nulevende dansk adelsslægt tilhørende sværd- og lavadelen. I 1800-tallet var slægten via høje embeder ved hoffet tæt knyttet til kongehuset.

Våben 
Et på grøn jord stående sølv tårn, belagt med et sølv ankerkors og forsynet med en halv nedtrukken gitterport, i blåt felt, på hjelmen en halv rød okse.

Historie 
Slægten nedstammer fra mønsterskriver og krigsråd Lorentz Oxholm (1702 eller 1714-1768), der var fader til generalguvernør i Dansk Vestindien, generalløjtnant Peter Lotharius Oxholm (1753-1827), hvis børn ved patent af 24. juni 1840 optoges i den danske adel med ovenstående våben. Blandt Peter Lotharius Oxholms børn skal nævnes regeringsråd i Vestindien, generalmajor, kammerherre Frederik Thomas Oxholm (1801-1871), forstkandidat, kammerjunker Carl Arthur O'Neill Oxholm (1804-1839), der gik i spansk tjeneste, og som udmærkede sig i Garlistkrigen, hvor han avancerede til brigadeoberst og blev dødelig såret, overkammerherre Waldemar Tully Oxholm (1805-1876), kaptajn, kammerherre Harald Peter Oxholm til Tårnholm (1807-1869), hvilken ejendom var i slægtens besiddelse indtil 1923, og endelig generalmajor, kammerherre Oscar O'Neill Oxholm til Rosenfeldt (1809-1871).

Kammerherre Harald Peter Oxholm til Tårnholm var fader til kammerherre og hofjægermester Alexander Georg Tully Oxholm (1844-1908), som var fader til hofjægermester og kammerjunker Harald Peter Jørgen Valdemar Oxholm (1872-1925).

Kammerherre Oscar O'Neill Oxholm til Rosenfeldt var fader til kammerherre Carl Arthur George O'Neill Oxholm (1843-1914, gift med Sophie Marguerite Oxholm, født Bech), som overtog Rosenfeldt, og til jagtjunker Fritz Johan George O'Neill Oxholm (1850-1878), der 1877 gik i russisk krigstjeneste, og som hædredes med Sankt Georgs Orden for udvist tapperhed i den tyrkiske krig, hvor han blev dødelig såret. En yngre søn, cand.polit. Oscar Siegfried Christian O'Neill Oxholm (1855-1926) blev ceremonimester hos kong Christian IX 1890, var hofmarskal hos samme 1898-1906 og udnævntes endelig 1918 til overkommerherre. Han har taget meget del i Indre Missions arbejde. Hans søn Oscar O'Neill Oxholm (1889-1949) var diplomat.

Ikke-adelig linje 
Lorentz Oxholm (1702 - 1768) havde også sønnen Lorentz Alexander Oxholm, som var kammerråd og premierløjtnant (1749-1825). Med ham begynder en ikke-adlet linje af slægten. Hans søn, præst på St. Croix Jørgen Nicolaus Oxholm (1784-1849), var fader til postmester, kaptajn Lorentz Lotharius Jørgen Oxholm (1817-1889), som var fader til Waldemar Henry Theodor Oxholm (1868-1945), der blev amtmand og minister.

Kilder 
 Poul Bredo Grandjean, "Oxholm", i: Christian Blangstrup (red.), Salmonsens Konversationsleksikon, København: J.H. Schultz Forlag 1915-30.

 
Adelsslægter fra Danmark
Slægter fra Danmark
Kamtjatkabirk

 
Kamtjatkabirk (Betula ermanii), også skrevet Kamtjatka-Birk, er et lille, løvfældende træ med en åben og uregelmæssig vækst.

Beskrivelse 
Hovedgrenene er krogede og tykke. Barken er først brun med markerede, næsten hvide barkporer. Snart efter bliver den hvid med utydelige bånd af korkporer, og til sidst er barken afskallende og cremehvid eller rosahvid. Gamle stammer kan få en grå, furet bark. Knopperne er spredte, tiltrykte, kegleformede og spidse med grønne og brune knopskæl. Bladene er bredt ægformede med savtakket rand og 7-11 tydelige bladribber. Oversiden er læderagtig og mørkegrøn, mens undersiden er lyst grågrøn med lysebrune hår. Høstfarven er lysende guldgul. 

Blomstringen sker i april, hvor de hanlige blomster straks ses samlet i hængende rakler, mens de hunlige rakler er oprette. Frugterne er vingede nødder. 

Rodnettet er vidt udbredt, men højtliggende.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 12 x 8 m (35 x 25 cm/år). Disse mål kan fx anvendes, når arten udplantes.

Hjemsted 
Arten er udbredt i det østlige Sibirien, i Kamtjatka og på Sakhalin samt i Nordkina, Korea og Japan, hvor den findes i blandede skove og bjergskove på meget mager og nærmest rå jord. 

På Kamtjatka-halvøen findes denne art i en række forskellige plantesamfund, afgrænset i forhold til blandede nåleskove på de mildeste, havnære dele og i forhold til de alpine områder inde i landet og på bjergene. Den findes sammen med bl.a. agerbær, gederams, blåfrugtet gedeblad, Geranium erianthum (en art af storkenæb), hyldebladet røn, Moehringia lateriflora (en art af skovarve), Pedicularis resupinata (en art af troldurt), Rosa amblyotis, Saussurea pseudotilesii, (en art af fjeldskær) og trenervet snerre

Note 

Træer
Høstfarver
Haveplanter
Birk
Hjortekær Vandtårn

Hjortekær Vandtårn ligger ved Trongårdsskolen i Lyngby-Taarbæk Kommune, men ejes og drives af Gentofte Kommune. Dog vil selve grunden med vandtårnet blive udstykket til det fællesejede Nordvand som er en fusion af Gentofte Vand A/S, Gladsaxe Vand A/S, Gentofte Spildevand A/S og Gladsaxe Spildevand A/S.

Vandtårnet er i virkeligheden en samling af 6 halvcirkelformede tårne der mødes i et hexadiagonaltmidtertårn.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Vandforsyningsloven af 1926 historie om Hjortekær Vandtårn på The Internet Archive.

Vandtårne i Region Hovedstaden
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Gentofte Kommune
Hjortekær
Sankt Josephs Hospital

Sankt Josephs Hospital er et tidligere sygehus i Griffenfeldsgade på Nørrebro i København. Det blev senere plejehjem, men lukkede i 2005.

Hospitalet blev stiftet dels ved frivillige bidrag, dels ved et større prioritetslån. Det blev oprettet af de katolske Sankt Joseph Søstre og blev åbnet 1. juli 1875 med 20 senge, men blev senere udvidet så betydeligt, at det husede 400 senge. Det store bygningskompleks, der vender ud til Griffenfeldsgade, Korsgade og Kapelvej er opført i nygotisk stil på granitsokkel af røde mursten og er i kælder og 3 stokværk med hovedindgang fra Griffenfeldsgade. Den oprindelige bygning i Griffenfeldsgade opførtes 1873-75 efter tegning af etatsråd Christian Hansen og kostede ca. 50.000 kr. 1881 tilbyggedes et stykke, ligeledes ud til Griffenfeldsgade ved arkitekt J. Schmidts for ca. 110.000 kr, så at hospitalet fik 100 senge. En betydelig udvidelse foretoges 1900 ved tilbygningen af fløjene ud til Korsgade og Kapelvej (grundstenen nedlagt 21. maj 1900, indviet 13. august 1901), hvorved også den en kirke opførtes, og hvorved hospitalet fik 350 senge. Arbejdet kostede i alt ca. 450.000 kr. Endelig blev en privatbygning med tilhørende grund, der i Griffenfeldsgade skilte den ældre del fra den sidst tilkomne, købt 1891 for 150.000 kr. og den sidste udvidelse, der var færdig i oktober 1904, foretoges for ca. 160.000 kr., så at facaden blev sammenhængende. De to sidste udvidelser var efter tegning af arkitekt L. M. Andersen.

Hospitalet optog patienter (dog aldrig med smitsomme sygdomme) af enhver trosbekendelse. Det havde som nævnt 400 senge, hvoraf 300 var på fællesstuer og 100 på enestuer. Betalingen for behandling var på de første 2 à 2,50 kr. og på enestuer 4 à 6 kr. Hospitalet havde 5 afdelinger: En medicinsk, en kirurgisk, en gynækologisk, en oto-rhino-laryngologisk og en oftalmologisk, den første med to, og de andre med hver 1 overlæge; desuden var der ansat 6 reservelæger og 2 assistenter. I 1904 behandledes 2.401 patienter, hvoraf 1.459 var kvinder og 197 børn, resten mænd.

I en tid, hvor det offentlige sygehusvæsen haltede bagefter, var nonnernes Sankt Josephs Hospital uhyre moderne og tiltrak tidens bedste læger. Siden indhentede det offentlige dog efterslæbet i 1900-tallet, og der var ikke længere brug for de private initiativer.

Hospitalet blev senere omdannet til plejehjem under Københavns Kommune, hvilket det var indtil maj 2005. Siden da har bygningen huset forskellige andre funktioner, bl.a. socialpsykiatriske botilbud, et borgercenter for børn og unge samt den almennyttige forening SeniorCentret Sct. Joseph.

Noter

Kilder og eksterne henvisninger 
 J.P.Trap: Kongeriget Danmark, bd. I. Indledende beskrivelse af Danmark, Kjøbenhavn, og Frederiksberg, 1906
 Morten Bo: Sankt Josephs Hospital, Bogans Forlag 1978. 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Nørrebro
Privathospitaler i Danmark
Nedlagte hospitaler i Danmark
Etableret i 1875
Spring-forbi

Spring-forbi (navnet tidligst nævnt 1674, opr. et kronavn, if. traditionen tidligst Spring-ej-forbi) er betegnelsen for et område ud for Eremitagesletten i Jægersborg Dyrehave ved Strandvejen i Nordsjælland, nord for Taarbæk ved København. 

I området havde Kystbanen tidligere et trinbræt med samme navn (nedlagt 1968). 

Det meste af den villabebyggelse, der fandtes på stedet, er i forbindelse med Springforbiplanen nedrevet for at skabe en sammenhængende park fra Dyrehaven og Eremitagesletten til Øresund.

Taarbæk
Bydele og forstæder i Danmark
Thorvaldsen

Thorvaldsen kan henvise til:

 Thorvaldsen (film) - film Bertel Thorvaldsen
 Thorvaldsen (skib, 1867) - et dansk handelsskib, tilhørende Den kongelige Grønlandske Handel

 Personer
 Bertel Thorvaldsen - en dansk billedhugger.
Pave Nikolaus 3.

Nikolaus 3., oprindelig Johan Giovanni Gaetani Ursini (død 22. august 1280) var pave 1277—1280.

Han var en stor politiker, som fik både Rudolf af Habsburg i Tyskland og Karl af Anjou på Sicilien til at føje sig efter Roms ønsker. Rudolf måtte afstå Romagna til pavestolen. Nikolaus var i øvrigt meget pragtelskende, og også nepotismen blomstrede.

Kilder 
 

Paver i middelalderen
Paver fra Italien
Salmonsens
Frederik Carl Christian Hansen (arkitekt)

Frederik Carl Christian Hansen, kendt som F.C.C. Hansen (8. februar 1858 i Thisted – 18. november 1923 i Sorø) var en dansk historicistisk arkitekt.

F.C.C. Hansen var søn af Landstingsmand, justitsråd, branddirektør C.A.H. Hansen og Laurentze f. Jørgensen (f. 1819). Efter at have taget realeksamen i Thisted kom han i murerlære i København og gik på Det tekniske Selskabs Skole, hvorfra han i januar 1876 dimitteredes til Kunstakademiet. Han gennemgik dette og fik den 28. juni 1884 afgangsbevis som arkitekt. Samtidig havde han været tegner og konduktør hos H.B. Storck og senere hos J.D. Herholdt i tre år, hvorefter han den 1. august 1886 ansattes af Ministeriet for Kirke- og Undervisning som bygningskonduktør ved Sorø Akademi. Hans virksomhed er dog ikke udelukkende knyttet til Sorø, hvor han foretog forskellige om- og nybygninger; han har for H.B. Storck ledet restaureringen af Bjernede Kirke og selv bygget rådhuset og realskolen i Frederikssund, tekniske skoler i Sorø og Ringsted, rådhuset i Skælskør, et casino i Slagelse m.m. Han medvirkede på Rådhusudstillingen i København 1901.

Den 28. december 1889 ægtede han Thora Blichert (f. 1865), datter af rektor ved Sorø Akademi Peder Knudsen Blichert (1828-1894) og Amalie f. Wøldike (f. 1832).

Værker

Som konduktør for H.B. Storck 
 Opførelse af Landmandsbanken, Frederiksborggade 11, København (1881-83)
 Restaurering af Bjernede Kirke (1890-92)

I Sorø 
 Teknisk Skole (1888-89)
 Husholdningsskole (1897)
 Amtssygehuset (1901-03)
 Alderdomshjem (1910)
 Børneasyl (1910)
 Menighedshuset, Ingemannsvej 5/Saxogade 1 (1910)
 Beboelseshuse
 Deltog i Sorø Klosterkirkes opmåling og restaurering (indtil ca. 1910)
 Ordnede samlingen i Klosterporten
 Udstillingsbygning til Industri- og Landbrugsudstilling i Sorø (1904)
 Tilbygning til Borgerskolen i Sorø (1919)

Andetsteds 
 Frederikssund Rådhus, Frederikssund (1886-87)
 Teknisk Skole, Ringsted (1890-91)
 Ombygning af nordkapel til Stenmagle Kirke (1894)
 Ting- og arresthus, Skælskør (1895-96)
 Restaurering af Vedbygård (fra 1900)
 Epidemihuset, Skælskør (1902)
 Nordruplunds hovedbygning (opført efter brand 1903)
 Ting- og arresthus, Haslev (1905)
 Ting- og arresthust, Faxe (1906)
 Mindesmærke over biskop Peder Madsen (1912, Ruds Vedby Kirkegård)
 Ting- og arresthus, Slagelse (1914-16)
 Casino i Slagelse
 Ligport ved Reerslev Kirke (1918)

Kilder 
 
 Philip Weilbach, Konstnerlexikon, 1895-96.
 Karin Kryger, "F.C.C. Hansen", i: Sys Hartmann (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon, København: Rosinante 1994-2000.

Eksterne henvisninger 
 

Arkitekter fra Danmark
Personer fra Sorø
Personer fra Thisted
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Historicistiske arkitekter
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Pave Nikolaus 4.

Nikolaus 4., oprindelig Hieronymus af Ascoli (30. september 1227 – 4. april 1292) var pave 1288-92.

1274 blev han general for Franciskanerordenen, og han var den første franciskaner, som besteg pavestolen. Han arbejdede forgæves som pave på at sætte et korstog i gang.

Kilder 
 

Paver i middelalderen
Paver fra Italien
Salmonsens
Pave Nikolaus 5.

Nikolaus 5., oprindelig Tommaso Parentucelli (15. november 1397 – 24. marts 1455) var pave 1447-55.

Han udmærkede sig både ved sin kloge politik og ved sin interesse for kunst og videnskab. Han fik et paveskisma bilagt, holdt 1450 jubelår og kronede 1452 Frederik 3. til kejser.

For det græske sprog og de græske forfattere gjorde han meget, og han samlede ivrig på håndskrifter. Som grundstok for et senere vatikansk bibliotek fik han i alt ca. 9000 bind tilvejebragt.

Efterretningen om Konstantinopels fald gjorde et dybt indtryk på ham og bidrog sikkert til at forkorte hans liv.

Kilder 
 

Paver fra Italien
Paver fra renæssancen
Salmonsens
The Twilight Saga: New Moon

The Twilight Saga: New Moon er efterfølgeren til publikumssuccesen Twilight. Filmen er baseret på bogen New Moon af Stephenie Meyer. Filmen er instrueret af Chris Weitz og har Kristen Stewart, Robert Pattinson og Taylor Lautner i hovedrollerne som henholdsvis Bella Swan, Edward Cullen og Jacob Black.
Filmen havde premiere den 20. november 2009.

Handling

Medvirkende 
 Isabella Swan – Kristen Stewart
 Edward Cullen – Robert Pattinson
 Charlie Swan – Billy Burke
 Alice Cullen – Ashley Greene
 Rosalie Hale – Nikki Reed
 Jasper Hale – Jackson Rathbone
 Emmett Cullen – Kellan Lutz
 Dr. Carlisle Cullen – Peter Facinelli
 James – Cam Gigandet
 Jacob Black – Taylor Lautner
 Jessica Stanley – Anna Kendrick
 Mike Newton – Michael Welch
 Angela Weber – Christian Serratos
 Billy Black – Gil Birmingham
 Esme Cullen – Elizabeth Reaser
 Laurent – Edi Gathegi
 Victoria – Rachelle Lefevre
 Renée Dwyer – Sarah Clarke
 Tyler Crowley – Gregory Tyree Boyce
 Phil Dwyer – Matt Bucshell
 Eric Yorkie – Justin Chon
 Renesmee Carlie Cullen - Mackenzie Christine Foy

Referencer

Eksterne links 
 

Amerikanske film fra 2009
Dramafilm fra USA
Engelsksprogede film
Vampyrfilm
Film instrueret af Bill Condon
Romantiske film fra USA
Ungdomsfilm fra USA
Fantasyfilm fra USA
Twilight
Film baseret på bøger
Modpave Nikolaus 5.

Nikolaus 5. var navnet under hvilket Petrus Rainalducci (omtrent 1275 – 16. oktober 1333 i Avignon, Frankrig) 1328 blev opstillet som modpave mod Johannes 22. af kejser Ludvig 4. af Bayern (1314-1347), men allerede 1330 tvang Johannes ham til underkastelse, og den afsatte pave døde kort efter.

Kilder 

  – Opslag af Alfred Th. Jørgensen

Modpaver
Præster fra Frankrig
Salmonsens