kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lene

Lene er et pigenavn, der er en kortform afledt af Helene/Jelena eller Magdalene. Navnet findes på dansk også i varianter som Lena, Leni og Lenette. Det er meget udbredt i Danmark, idet omkring 37.800 danskere bærer et af disse navne ifølge Danmarks Statistik.

Kendte personer med navnet 
Lene Brøndum, dansk skuespiller.
Lene Maria Christensen, dansk skuespiller.
Lena Dunham, Amerikansk skuespiller, manuskriptforfatter, instruktør og forfatter 
Lene Espersen, dansk politiker og minister.
Lene Funder, dansk skuespiller og sanger. 
Lene Gammelgaard, dansk bjergbestiger.
Lene Garsdal, dansk folketingsmedlem.
Lene Grønlykke, dansk filminstruktør og manuskriptforfatter.
Lene Vestergaard Hau, dansk fysiker.
Lena Horne, amerikansk sanger og skuespiller.
Lene Jensen, dansk folketingsmedlem.
Lene Johansen, dansk journalist og tv-vært.
Lene Køppen, dansk badmintonspiller og tandlæge.
Lene Kaaberbøl, dansk forfatter.
Lene Marlin, norsk sangerinde
Lene Maimu, dansk skuespiller.
Lena Meyer-Landrut, tysk sangerinde.
Lene Møller (Bro), dansk politiker.
Lene Lund Nielsen, dansk håndboldspiller.
Lena Nyman, svensk skuespiller.
Lene Nystrøm, norsk sanger.
Lena Olin, svensk skuespiller.
Lene Adler Petersen, dansk billedkunstner.
Lene Rantala, dansk håndboldspiller.
Leni Riefenstahl, tysk filminstruktør.
Lene Siel, dansk sanger.
Lene Tiemroth, dansk skuespiller.

Andre betydninger 
Lena, en flod i Sibirien.

Noter 

Pigenavne
Arkimedes (flertydig)

Arkimedes har flere betydninger eller specialiseringer:
 Arkimedes – berømt opfinder
 Arkimedes' princip
 Arkimedes' spiral
 Archimedes (månekrater) – et krater på Månen
 Acorn Archimedes – engelsk computerfabrikat i perioden 1987-1990'erne (med ARM processor)
Matrix (flertydig)

Matrix kan henvise til flere artikler:

 Matrix – et begreb indenfor matematikken
 Matrixalgebra
 The Matrix – en filosofisk anlagt science fiction-film
 Matrix (klub) – en natklub i Berlin, som blev åbnet i 1996
 Matrix (organisationsform) – en måde at organisere medarbejderne i en organisation
 Matrix (mitokondrie) – et indre rum i mitokondrier.
 Hyundai Matrix – en bilmodel

Se også
 Matrice - støbeform
 Matrice (typografi)
Syagrius

Syagrius (født 430 – død i 486 eller 487) var søn af Aegidius, den sidste romerske magister militum per Gallias, som havde bevaret en reststat ved Soissons efter det vestromerske riges sammenbrud. Syagrius regerede denne Gallo-romerske enklave som hærfører (dux) fra sin fars død i 464 og indtil 486, da hans rige blev ødelagt under Klodevig 1.s udvidelse af frankerriget.

Efter at have lidt nederlag uden for sin hovedstad i slaget ved Soissons søgte Syagrius asyl hos Alarik 2., vestgoternes konge, som boede i Toulouse. I stedet blev han taget til fange og sendt tilbage til Klodevig. Der blev han – ifølge Gregor af Tours – stukket ned i hemmelighed i 487.

Syagrius' korte regeringstid er interessant, fordi han er det sidste bevidnede eksempel på indfødt, gallo-romersk styre i Gallien. Han blev faktisk kendt blandt de germanske erobrere som "romernes konge".

Eksternt link 
Artiklen "Syagrius" i Encyclopaedia Britannica, 1911.

Frankrig i middelalderen
Fyrster fra middelalderen
Atmel AVR

Atmel AVR er en familie af RISC mikrocontrollere fra Atmel. AVR arkitekturen blev designet af to studerende ved Norges tekniske højskole (NTH), nu NTNU, i Trondheim og videre produktudvikling af Atmel Norway, Atmel datterselskabet blev grundlagt af de to chip arkitekter.

Atmel blev opkøbt januar 2016 af Microchip Technology og forsætter med at lave Atmel AVR.

AVR CPUen anvender en Harvard arkitektur. Den har 32 8-bit registre. Nogle instruktioner arbejder kun på en delmængde af disse registre. Ideen blev udviklet af to studerende, Alf-Egil Bogen og Vegard Wollan.

AVR blev som udgangspunkt designet til effektivt at kunne udføre kompileret C kode.

Ligesom PIC har Atmel AVR mange hobbyentusiater pga. billige eller gratis udviklingsværktøjer, som f.eks. GNU GCC værktøjer.

Akronymet AVR påstås eller rygtes at stå for Advanced Virtual RISC eller de studerendes initialer.

Se også 
 Microbot
 ARM mikrocontroller
 TI MSP430
 PIC mikrocontroller

Referencer

Eksterne henvisninger 

 linuxjournal.com: Developing for the Atmel AVR Microcontroller on Linux
 Atmel's AVR product page 
 Atmel Norway 
 AVRFreaks
 AVR Electron Psychogenic Newbie Resource
 AVR Discussion Group

Mikrocontrollere
Norges teknisk-naturvidenskabelige universitet
Kashyyyk

Kashyyyk er wookiernes hjemplanet i Star Wars-universet.

I årtusindet før Det Galaktiske Imperium var Kashyyyk medlem af The Infinite Empire.

Star Wars-planeter
General Grievous

General Grievous er droidehærens næstkommanderende i Klonkrigen i Star Wars-universet. Men på trods af at Klonkrigen begynder i Attack of the Clones, er han kun med i Revenge of the Sith. Grievous har dog også en rolle i tegnefilmen og serien the Clone Wars. 

General Grievous er en cyborg, han har kun sine øjne og nogle indre organer, resten mistede han i et flystyrt. Han er født på planeten Kalee. Han har fire arme. Hans lyssværd er noget han har stålet fra jedier, som han har dræbt. General Grievous fly ved navn Malevolence blev tilintetgjort, men han selv flygtede i sit private fly Soulless.

Eksterne henvisninger 

Star Wars-personer
Kandebærer

Kandebæreren (Nepenthes) er en kødædende plante, der findes i regnskovene i den gamle verden, f.eks. på Madagaskar og i Asien, hvor de vokser som epifytter på træer. Planten danner ude for enden af bladene kandeformede strukturer, der på Madagaskar kan blive så store at de kan indeholde helt op til to liter vand. Kanderne er beregnet til at indfange insekter, der falder ned i bunden og bliver ætset op af en enzymholdig fordøjelsesvæske, der dannes i bunden. På kandens yderkant ligger der et sødt lag nektar som tiltrækker insekterne. Når insekterne spiser nektaren, bliver de svimle, så de falder ned i fordøjelsesvæsken, hvorefter de bliver opløst og fordøjet af planten. Indersiden af kanderne er beklædt med en voks, så insekterne ikke har mulighed for at kravle op igen. Nogle enkelte insekter har dog specialiseret sig i at leve i kandebærerens dødsfælder. Planten kræver meget lys, dog ikke direkte sollys. Planten må ikke tørre ud, så jorden skal hele tiden være våd, men ikke gennemblødt. For at kanderne kan dannes, kræves høj luftfugtighed, hvorfor kandebæreren jævnligt bør overbruses med en forstøver. Den blomstrer sjældent som potteplante.

Den danske regnskovsgruppe og miljøforening Nepenthes har taget navn efter kandebæreren.

Der findes 97 kendte arter af kandebærer:

Planteslægter
Kødædende planter
Epifytter
511

Se også 511 (tal)

Begivenheder

Født

Dødsfald 
 27. november – Klodevig 1. merovingisk konge af Frankerriget.

Eksterne henvisninger 

11
Pernilla August

Pernilla August tidl. Mia Pernilla Wallgren (født 13. februar 1958) er en svensk skuespiller og instruktør.
I 1990'erne spillede hun centrale rolle i to store svenske tv-serier, begge instruerede af Bille August.
Først i Den gode vilje med Ingmar Bergman-manuskript og derefter i Jerusalem.
Som Hollywood-skuespiller er hun kendt for sin rolle som Shmi Skywalker i George Lucas' Star Wars-film, først i Star Wars: Episode I - Den usynlige fjende fra 1999 og derefter i
Star Wars: Episode II - Klonernes angreb.

I oktober 2011 blev hun konceptuerende instruktør på DR's drama tv-serie Arvingerne, der fik premiere den 1. januar 2014.

Privat 
Hun var gift med Klas Östergren 1982-89 og med Bille August 1991-97. Hun er mor til skuespillerne Alba August og Asta August.

Film og serier 
 Fanny og Alexander (1982)
 Den gode vilje (tv) (1991)
 Jerusalem (1996)
 Glaspusterens børn (1998)
 Den sidste kontrakt (1998)
 Star Wars Episode I: Den usynlige fjende (1999)
 Dar Regnbagen Slutar (1999)
 Födelsedagen (2000)
 Anna (2000)
 Star Wars Episode II: Klonernes angreb (2002)
 Karlsson på taget (2002)
 Jeg er Dina (2002)
 Hvis jeg vender mig om (2003)
 Dag og nat (2004)
 Drabet (2005)
 Kursk (2018)
 Britt-Marie var her (2019)
 Hændelser ved vand'' (2023)

Eksterne henvisninger

Henvisninger 

Skuespillere fra Sverige
Lugtløs kamille

 
Lugtløs kamille (Tripleurospermum perforatum) er en 20-60 cm høj urt, der i Danmark er almindelig på lysåben jord. Den har siden oldtiden været anvendt som lægeplante. Lugtløs Kamille ligner Strand-Kamille, men har brodspidsede bladafsnit og er uden forveddet stængel ved basis.

Beskrivelse 
Lugtløs kamille er en én- eller toårig plante med opret vækst og en forgrenet stængel. Bladene sidder spredt, og de er 3-dobbelt fjersnitdelte med trådformede småblade, der hver især ender i en lille tornagtig spids (brod). Stængler og løv er lysegrønne.

Blomstringen sker i juni-november, og blomsterne er samlet i endestillede kurve, der har rørformede, gule skiveblomster og tungeformede, hvide randkroner. Kurvebunden er hvælvet og fyldt med porøst svampevæv. Frugterne er nødder uden fnok.

Rodnettet består af et tæt netværk af trævlede siderødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,50 x 0,30 m (50 x 30 cm/år).

Voksested 
Lugtløs Kamille findes i hele Europa og Asien. Desuden er den naturaliseret i New Zealand og Nordamerika. Den er egentlig en pionerplante, som har bredt sig langs vejgrøfter og på gødede marker og ruderater, hvor den optræder som ukrudt.

I Danmark er den meget almindelig i hele landet.

Anvendelse 
Den indeholder antiseptisk virkende olier, og har sammen med andre kamillearter været anvendt siden oldtiden, bl.a. mod ringorm, hævelser og øjensmerter. Desuden er den en farveplante, der giver gul farve.

Se også 
 Skive-Kamille
 Vellugtende Kamille

Kilde 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .
 Dorete Bloch: Færøflora, 1980

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Ukrudtsplanter
Lægeplanter
Katolske kirke på Færøerne

Den romersk-katolske kirke på Færøerne består af en meninghed omkring Mariukirkjan (dansk: St. Mariekirken) i Tórshavn. Der har kontinuerligt været en katolsk menighed på Færøerne siden 1931, og den forrige Mariukirkjan blev indviet i 1933 og nedlagt i 1987, da den nye stod klar. Franciskanersøstrene er den eneste orden, der er etableret i landet. Den katolske menighed udgør omkring 150 fastboende katolikker fra 23 forskellige lande, heraf 6 nonner.

De færøske katolikkers historie 
 999 sender Olav Trygvason, Norges konge, den færøske høvding Sigmundur Brestisson til Færøerne sammen med præster at døbe folket og lære det det bedste i den kristne tro. Indholdet i kristendommen, kirkelæren, var romersk-katolsk.
 1100 bliver Færøerne organiseret som et bispedømme
 1111 kommer den første biskop til bispesædet i Kirkjubøur. De næste 400 år sad 34 katolske biskopper i Kirkjubøur
 1537 suspenderede Christian III det norske rigsråd i 1535 og gjorde Norge og Færøerne til en del af Kongeriget Danmark. Ved reformationen blev det gamle bispesæde nedlagt, også præsteskolen, og kongen overtog al den jord, som den katolske kirke havde ejet på Færøerne. Kirkesproget blev dansk.
 1538 Den sidste biskop, der beklædte sit embede til reformationen, var Ámundur Ólavsson
 1849 Efter religionsfrihedens indførelse i 1849, forsøgte man på ny at grundlægge den katolske kirke på Færøerne. Pastor Georg Bauer, der stammede fra Bayern, kom til landet i
 1857 byggede Georg Bauer en kirke i Rættará i Tórshavn, men vandt kun ringe tilslutning. Da han forlod Færøerne i 1880, kom der ingen efterfølger, og kirken forfaldt.
 1894 kommer der en katolsk præst til Færøerne for at besøge den eneste katolik, som boede i Hvítanes. Hun døde kort tid efter.
 1931 påtog to nyuddannede præster, E.G. Boekenogen og Thomas King, sig hvervet at genstifte en katolsk menighed. I et hus, der blev stillet til rådighed for Franciskanersøstrene, der samme år rejste til Færøerne, indviedes en lille kirke 23. maj 1931. Blandt de første, der opsøgte den nye kirke, var nogle gamle mennesker, der i deres barndom havde gået i kirke hos pastor Bauer
 1933 blev den lille kirke i Bringsnagøta for lille, og sammen med den nye Skt. Frants skole, Franciskanersøstrene lod bygge, blev også en Mariekirken i samme bygning indviet samme år.
 1980 flytter Franciskanasøstrene, som nu tæller 12, deres katolske skole “Kerit” til Varðagøtu 16.
 1985 Med et videre samarbejde for øje, overtager Tórshavn kommune Sankt Frans Skole 1987 – Mariukirkjan
 1987 blev den nuværende Mariekirke indviet, der også fungerer som franciskanersøstrenes klosterkirke.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Stamps.fo – Den katolske kirke (kilde på dansk, public domain)
 Katolsk.fo – Hjemmesiden

Religion på Færøerne
Romerskkatolske kirke
18 f.Kr.



Begivenheder 
 Pont du Gard er en bro i den sydlige del af Frankrig, som er bygget af romerne. Er formodentlig færdigbygget i dette år.

Født

Dødsfald

Sport 

18
Nukleotid

Nukleotider er byggestenene i DNA og RNA. Et nukleotid er opbygget af en pentose (ribose i RNA og deoxyribose i DNA), en eller flere fosfatgrupper, samt en nitrogenholdig base.

Basen kan være enten en purin (adenin (A) eller guanin (G)) eller en pyrimidin (cytosin (C) i RNA og DNA, thymin (T) i DNA, eller uracil i RNA). Nukleotider benævnes ofte med forbogstavet fra deres base, hvorved bogstaverne i det genetiske alfabet fremkommer: A, G, T og C.

Nukleotider bindes sammen vha. 3,5-fosfodiesterbindinger til lineære polymerer kaldet nukleinsyrer, der er fællesbetegnelsen for DNA og RNA. Nukleinsyre består af et eller to polynukleotider der udgør det dobbelt- eller enkelstrengede DNA eller RNA. Sukkermolekylerne danner sammen med fosfatgruppen den ydre grundstruktur i DNA/RNA-stregen, mens baserne peger indad og binder til hinanden vha. hydrogenbindinger. Kun komplementære baser, dvs. en purin og en pyrimidin, passer sammen. Sammensætningen af de nitrogenholdige baser udgør den genetiske arv.

Se også 

 Adenosintrifosfat (ATP)
 Basepar
 Guanosintrifosfat (GTP)
 Cytosintrifosfat (CTP)
 Thymidintrifosfat (TTP)
 Uridintrifosfat (UTP)

Cellebiologi
DNA
RNA
Kandebærer-familien

Kandebærer-familien (Nepenthaceae) er udbredt med kun én slægt i de tropiske regnskove fra Madagaskar til det østlige Indonesien. Det er insektædende planter, som let kan genkendes på de lågbærende "kander", de danner for enden af en snoet forlængelse på bladet. Bladet selv er bredt ovalt og helrandet. Planterne er særbo og frøene er meget små.

 Kandebærer (Nepenthes)

Plantefamilier
Nellike-ordenen
Nepenthes

Nepenthes kan hentyde til flere artikler:
 Kandebærer – en planteslægt, hvor det latinske navn er Nepenthes.
 Nepenthes (miljøforening) – en miljøforening opkaldt efter planteslægten.
Letzeburgsk

Letzeburgsk (letzeburgsk Lëtzebuergesch [ˈlət͡səbuɐ̯jəʃ]) er et højtysk sprog, som primært tales af 400.000 mennesker i Storhertugdømmet Luxembourg (Groussherzogtum Lëtzebuerg), hvor sproget har officiel status, sammen med tysk og fransk.

Sproget tales også i små områder i de omkringliggende lande, som f.eks. Belgien (i provinsen Luxembourg), Frankrig (i små dele af Lorraine) og Tyskland (rundt Bitburg og Trier). I Tyskland og Lorraine regnes letzeburgsk dog blot som en variant af den lokale tyske dialekt.

Eksterne henvisninger 

Højtyske sprog
Sprog i Belgien
Sprog i Frankrig
Sprog
Tyske dialekter
Abolhassan Banisadr

Abolhassan Banisadr (født 22. marts 1933, død den 9. oktober 2021) var den første folkevalgte præsident i Iran efter den islamiske revolution i 1979. Banisadr var i 1960erne aktiv i studenterbevægelsen, som søgte at vælte shahen. Han blev fængslet to gange og såret under et oprør i 1963. 

Banisadr flygtede til Frankrig, hvor han gik ind i en iransk modstandsbevægelse, som blev ledet af ayatollah Khomeini. Han vendte tilbage til Iran sammen med Khomeini i begyndelsen af revolutionen i februar 1979. Efter revolutionen blev Banisadr udnævnt til vice-økonomi- og finansminister samt udenrigsminister for en kort periode i 1979. Han blev finansminister fra 1979 til 1980.

I begyndelsen af 1980 blev Banisadr valgt til Irans første præsident. Hans modstandere var Ahmad Madani, Hassan Habibi, Sadegh Tabatabaee, Dariush Forouhar, Sadegh Ghotbzadeh, Kazem Sami, Mohammad Makri, Hassan Ghafourifard, og Hassan Ayat. Samme år i august og september overlevede Banisadr to helikopterstyrt nær den iransk-irakiske grænse.

Banisdar var ikke en mullah, og ayatollah Khomeini insisterede på at mullaher ikke kunne blive valgt til poster i staten. Khomeini ændrede dog holdning til dette på et senere tidspunkt.

Kort tid efter havde Banisadr et sammenstød med ayatollah Khomeini, som mente, at Banisadr ledede de iranske styrker på en svag måde i Irak-Iran krigen, hvilket medførte, at Khomeini fratog præsidenten kontrollen med de væbnede styrker og lod denne magt overgå til sit eget embede.

Banisadr blev tvunget fra magten den 22. juni 1981 af parlamentet på grund af hans handlinger mod mullaherne og specielt lederen af det juridiske system Mohammad Behesti. Ayatollah Khomeini menes at have fået parlamentet til at afsætte Banisadr. Han blev efterfulgt af Mohammad Ali Rajai.

Banisadr flygtede fra Iran på grund af dødstrusler fra ayatollah Khomeinis støtter. Han vendte tilbage til Frankrig, hvor han boede til sin død i 2021.

Eksterne henvisninger 
 Abolhassan Banisadrs hjemmeside  (på persisk)

Præsidenter fra Iran
Elritse

Elritsen (Phoxinus phoxinus) er en ferskvands karpefisk. Den findes i hele Eurasien fra England og Spanien til det østlige Sibirien normalt i kolde vandløb (12-20 °C). Den når en maksimal længde på 14 cm og  lever af insekter, larver og krebsdyr. Den er også  almindelig kendt i Danmark, hvor den er landets  mindste karpefisk og  lever  i rene bække og åer.

Kilder og henvisninger

Karpefisk
Slaget ved Tannenberg

Slaget ved Tannenberg har flere betydninger:

 Slaget ved Tannenberg (1410)
 Slaget ved Tannenberg (1914)
Udvalgsaksiomet

Udvalgsaksiomet er et omdiskuteret aksiom i mængdelære formuleret af Ernst Zermelo i 1904. Det postulerer eksistensen af en funktion, som udtager et element i en vilkårlig ikke-tom mængde. Populært postulerer udvalgsaksiomet, at hvis der haves en ( vilkårlig, evt. uendelig ) samling af ikke-tomme mængder, kan der fra hver mængde vælges et element. Udvalgsaksiomet er trods sin kontroversielle status en del af grundlaget for moderne matematik, sådan som det behandles af de fleste matematikere. Udvalgsaksiomet er uafhængigt af Zermelo-Fraenkels aksiomer og omtales i sammenhæng med disse ofte som ZFC.

Det kontroversielle ved udvalgsaksiomet stammer fra, at funktionen ikke er formuleret eksplicit. Med andre ord er der ingen generel metode eller opskrift til at fremstille sådan en funktion i det generelle tilfælde. Der er derfor matematikere, der afviser udvalgsaksiomet i sin generelle form og i stedet anvender en svagere version, f.eks. det tællelige udvalgsaksiom. 

Udvalgsaksiomet er i flere tilfælde forudsætning for tilsyneladende indlysende matematiske sætninger (velordningssætningen), og i andre medfører det paradokser (Banach-Tarskis paradoks). Det danner grundlag for en lang række grundlæggende sætninger.

Funktioner
Mængdelære
Termosfære

Termosfæren (,  og sphaîra, ) er et lag fra 80 km til 5-600 km højde i Jordens atmosfære. Pga. nedbremsning af kosmisk og solstråling ligger temperaturen på 1.700 °C, men da lufttrykket er ekstremt lavt, har det mindre betydning. Hubble-rumteleskopet, den Internationale Rumstation og tidligere rumfærgen, kredser om Jorden i termosfæren. Ionosfæren ligger i nederste halvdel af termosfæren. Ionosfæren reflekterer radiobølger fra Jorden. Det er fra dette lag i luften, at polarlys dannes.

I bunden af termosfæren ligger Kármán-linjen.

Kildehenvisninger

Se også 
Atmosfære

Jordens atmosfære
Meteorologi
Ernst Zermelo

Ernst Zermelo (født 27. juli 1871, død 21. maj 1953) var en tysk matematiker, der i 1908 formulerede et aksiomsystem for mængdelæren, som er hovedparten af Zermelo-Fraenkels aksiomer.

Matematikere fra Tyskland
Personer fra Berlin
Childerik 1.

Childerik 1. (*436/437 †482) var konge over de saliske franker. Rollen som tidlig merovingisk hersker overtog han i 457/458. Han var far til Klodevig 1. og var muligvis søn af sin forgænger Merovech. Han havde fået tildelt området omkring Tournai mod at hjælpe med forsvaret af det vestromerske rige, og han brugte det som base for sine krigstogter. 

Childerik besejrede vestgoterne, som var i gang med at trænge frem langs Loire i nogle kampe ved Orléans omkring 463. Her kæmpede han sammen med den romerske general Aegidius, som var stationeret ved Soissons. Efter Aegidius' død sluttede han sig til Paul af Angers, og de besejrede goterne på et fælles togt. Odovaker angreb Angers, men blev besejret af Childerik den følgende dag i et slag, hvor Paul døde, og som endte med at Childerik indtog byen. Derpå forfulgte Childerik en saksisk bande til øerne ved Loires munding, hvor han tilintetgjorde den. Ifølge Gregor av Tours allierede Childerik sig derpå med Odovaker i et krigstogt mod nogle alemanner, som forsøgte at invadere Italien.

Disse er de eneste kendsgerninger, som kendes om Childerik, og de er endda ikke helt pålidelige. De sagnagtige beretninger om hans senere liv stammer alle fra Gregor af Tours' Historia Francorum. Han fortæller, hvordan Childerik blev fordrevet af sine egne franker, efter at han havde taget deres kvinder. Videre om hans otteårige ophold i Thüringen hos kong Basin og dronning Basina. Om hans tilbagevenden efter at hans tjener havde sendt ham en halv guldmønt som tegn på, at han trygt kunne gøre det. Og endelig om hans kommende hustru, dronning Basinas, ankomst til Tournai.

Efter det vestromerske riges fald i 476 så Childerik sig tydeligvis som løst fra alle forpligtelser overfor Rom og betragtede landet omkring Tournai som sin personlige ejendom. Han døde i 481 i sin hjemby og overlod tronen til sin søn, Klodevig 1.

Childerik 1.s grav 
Fundet af Childeriks grav blev gjort den 27. maj 1653 af en døvstum murer, Adrien Quinquin, som var i gang med at restaurere én af sidebygningerne til Sankt Brices kirke i Tournai. Ét af de mest interessante fund i graven var Childeriks gyldne signet, som viste hans hoved og påskriften Childerici regis (= "Kong Childerik"). Den tidligste beskrivelse af fundet findes i et værk af Chiflet med titlen Anastasis Childerici = "Childeriks genopstandelse", der blev udgivet af Plantin i Antwerpen i 1655. De forskellige fundstykker blev sendt til det østrigske skatkammer i Wien af den spanske generalguvernør for Nederlandene. I 1664 forærede kejser Leopold 1. dem nådigt til den franske kong Ludvig 14. 
I Paris blev fundene opbevaret i Bibliothèque Royale indtil natten mellem den 5. og 6. november 1831, da de fleste blev stjålet sammen med andre værdifulde genstande. Tyven blev forfulgt af politiet, og han kastede tyvekosterne i Seinen. De fleste blev fisket op igen, men Childeriks signet var tabt for altid.

Se også 
 Frankerne
 Frankrigs historie

Frankiske konger
Merovingerne
Personer fra Frankrig