kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Cosmic Air

Cosmic Air (el. Cosmic Air Pvt. Ltd.) er et flyselskab fra Nepal med base i Kathmandu. Selskabet blev grundlagt i 1997 og startede flyvninger i 1998. Selskabets IATA-kode er F5

Cosmic Air har opereret indenrigsflyvninger fra Kathmandu til Bhairahawa, Biratnagar, Jomsom, Nepalgunj, Pokhara, Simara og Tumlingtar. Derudover har Cosmic Air opereret internationale flyvninger til Delhi, Varanasi og Kolkata (Calcutta) i Indien samt Dhaka i Bangladesh. 

Cosmic Air anvender i øjeblikket to Fokker 100 jet-passagererfly med plads til 105 passagerer og opererer i øjeblikket (vinterfartplanen 2007-08) på ruterne mellem Kathmandu og Biratnatar samt de internationale ruter til Delhi og Varanasi.

Eksterne links 
 www.cosmicair.com – officiel website for Cosmic Air

Tidligere flyselskaber fra Nepal
Etableret i 1997
Ophørt i 2008
Fokker 100

Fokker 100 er et mellemstørrelse to-motorers turbofan-jetfly fra flyproducenten Fokker med plads til godt 100 passagerer.

Designet er fra midten af 1980'erne og er baseret på lave driftsomkostninger. Den første flyvning blev foretaget i slutningen af 1986 og de første fly blev indsat i ordinær ruteservice af Swissair i 1988. Fokker 100 afløste den ældre model Fokker F28 med plads til 65 passagerer. Flyets krop blev forlænget og designet fuldstændig ændret i den nye Fokker 100 model, som herefter havde plads til 107 passagerer. 

Som en konsekvens af den svage konkurrence blandt flyproducenterne inden for denne mellemstørrelse blev Fokker 100 hurtigt en bestseller indtil Boeing 737 og Airbus A319 påvirkede markedet og Fokker blev som følge af konkurrencen tvunget til at indstille produktionen i 1997 efter at have produceret 283 fly. I August 2006 var der fortsat 229 Fokker 100 fly i service hos 47 flyselskaber, fordelt over hele verden.

F-100
F-100
F0100
Nordirlands fodboldlandshold

Nordirlands fodboldlandshold () er det nationale fodboldhold i Nordirland. Landsholdet bliver administreret af Irish Football Association. Holdet har deltaget tre gange (1958, 1982 og 1986) ved VM, men havde før 2016 aldrig deltaget ved EM. Indtil 1950 hørte holdet sammen med det irske landshold, men har siden da optrådt som et selvstændigt hold.

Turneringsoversigt

Europamesterskaberne

Verdensmesterskaberne

FIFA Confederations Cup

Eksterne henvisninger 
 Nordirlands fodboldforbunds hjemmeside

Fodboldlandshold i Europa
Landshold
Africa Cup of Nations (mænd)

Africa Cup of Nations, også kaldet African Nations Cup (ANC) er en international fodboldturnering i Afrika, hvor kun afrikanske nationer kan deltage. Turneringen afholdes af det afrikanske fodboldforbund (CAF), og var første gang afholdt i 1957. Siden 1968 er turneringen blevet afholdt hvert andet år. 

I den første udgave i 1957 skulle være med deltagelse af de fire grundlægger af CAF: Egypten, Etiopien, Sudan(værtsnation) og Sydafrika. Sydafrika blev nægtede deltagelse på grund af apartheidpolitikken. 
Deltager antallet i turneringen er løbende øget henholdsvis til 6, 8 og 12 hold i 1996 var der 16 deltagernationer, hvilket gør det nødvendigt at afholde en kvalificerende turnering. Fra 1996 til 2017 deltog 16 hold, (i 1996, trak Nigeria sig tilbage, hvilket reducerede feltet til 15, og det samme skete med Togos tilbagetrækning i 2010), og indtil 2017 var formatet uændret, hvor de seksten hold trækkes ind i fire grupper på fire hold hver, hvor de to øverste hold i hver gruppe går videre til en "knock-out" fase. Den 20. juli 2017 blev Africa Cup of Nations flyttet fra januar til juni og udvidet fra 16 til 24 hold. 

Egypten er den mest succesrige nation i mesterskabets historie og har vundet turneringen syv gange (inklusive når Egypten blev kendt som Den Forenede Arabiske Republik mellem 1958 og 1961).

Fra 2013 blev turneringen skiftet til at blive afholdt i ulige år for ikke at kæmpe med FIFA verdensmesterskabet. Turneringen afholdes typisk i januar måned mens den engelske og spanske liga stadig spilles. Dette betyder, at klubberne i disse ligaer må undvære deres bedste afrikanske spillere i denne periode.

Resultater 

(1) I 1957 blev Sydafrika diskvalificeret fra turneringen på grund af landets apartheid-politik. 
(2) I 1959 spillede de tre lande mod hinanden indbyrdes. I turneringens sidste kamp betød Egyptens 2-1 sejr over Sudan, at landet blev mestre.
(3) Der var ingen finalekampe i 1976, da turneringen blev afgjort i en finalegruppe mellem de sidste fire hold.
(4) I 1978 blev Nigeria tildelt sejren på 2-0 over Tunesien, da dette holds spillere udvandrede ved stillingen 1-1 i det 42. minut.
(5) Der var ikke forlænget spilletid
(6) Slutrunden skulle være spillet i Libyen, men blev flyttede til Sydafrika pga. borgerkrig

 Forklaringer
 efs – efter forlænget spilletid
 str. – efter straffesparkkonkurrence

Mest vindende nationer 
År vist i fed indikerer landet også var værtsnation for turneringen.

Alle tiders rekord.

Kilder 

 
Etableret i 1957
Ukraines fodboldlandshold

{{Infoboks landshold fodbold
|Nickname        = The Main Team (Головна команда) Yellow-Blue (Жовто-Сині)
|Badge           = Logo Fédération Ukraine Football 2016.svg
|Badge_size      = 142px
|Association     = 
Ukraines fodboldlandshold er det nationale fodboldhold i Ukraine, og det styres af Ukraines fodboldforbund. Landsholdet opstod, efter at Ukraine var blevet selvstændigt i 1990. Holdet har deltaget en enkelt gang i VM, nemlig i 2006, hvor holdet nåede kvartfinalen. Derudover har holdet deltaget en enkelt gang i 2012, hvor de dog ikke nåede længere end gruppespillet.

Referencer 

Fodboldlandshold i Europa
Fodboldlandshold
Wales' fodboldlandshold

Wales' fodboldlandshold () er det nationale fodboldhold i Wales, og landsholdet bliver administreret af Football Association of Wales. Holdet har deltaget én gang ved VM (1958) og EM. Hjemmebanen er for det meste Millennium Stadium i Cardiff.

Historie 
På trods af Wales' status som en del af Storbritannien har landet altid haft sit andet landshold, og spillede sin første landskamp den 26. marts 1876 hvor man mødte Skotland. Det gør holdet til det tredje-ældste landshold i verden. Som det var tilfældet med alle de tre øvrige britiske hold, deltog landet ikke ved de første tre udgaver af VM, på grund af en lønkonflikt med det internationale fodboldforbund FIFA.

Wales' hidtil eneste slutrundedeltagelse kom ved VM i 1958 i Sverige, hvortil man havde kvalificeret sig via to sejre over Israel. De deltog med den "gyldne generation" med blandt andre Ivor Allchurch, Alf Sherwood, Jack Kelsey og John Charles. Ved slutrunden kom waliserne i pulje med Ungern, Mexico og Sverige, og efter at have spillet uafgjort i alle tre kampe, besejrede holdet Ungarn i en playoff-kamp om en plads i kvartfinalerne. Her måtte man dog se sig besejret af de senere verdensmestre fra Brasilien, der vandt 1-0 på en scoring af den 17-årige Pelé.

Siden slutrunden i 1958 er det ikke lykkedes Wales at kvalificere sig til en slutrunde, på trods af, at man flere gange har været meget tæt ved. Ved kvalifikationen til VM i 1982 skulle man i den sidste kamp på hjemmebane blot besejre Island, men efter et uafgjort 2-2 resultat måtte waliserne se VM-billetten gå til Sovjetunionen i stedet. Også ved kvalifikation til VM i 1994 kunne holdet være kommet med til slutrunden med en sejr i den sidste hjemmekamp, men denne gang måtte man bøje sig for Rumænien.

Wales var senest meget tæt på at kvalificere sig til EM i 2004 i Portugal, hvilket ville have været landets første EM-deltagelse nogensinde. Holdet nåede de afsluttende playoff-kampe af kvalifikationen, hvor man dog måtte bøje sig efter to tætte kampe mod Rusland.

Den 27. november 2011 blev landsholdet ramt af en tragedie, da landstræneren Gary Speed begik selvmord i sit hjem.

Kvalifikation til VM i fodbold 2018

Truppen 
Truppen der spillede mod Irlands fodboldlandshold til VM kvalifikationen 2018 den 24. marts 2017. On 20 March 2017, Harry Wilson replaced Tom Lawrence due to injury. 
''Kampe og mål er opdateret pr. 24. marts 2017, efter kampen mod Irland.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Wales' fodboldforbunds hjemmeside

Fodboldlandshold i Europa
Landshold
Tykkelsesvækst

Tykkelsesvækst er et udtryk, som bruges om den årlige forøgelse af diameteren på træagtige planters grene og stammer. Tykkelsesvæksten opstår, når der skabes nyt materiale i skuddenes dannelsesvæv (kambium). Indad, dvs. mod det bestående ved, dannes der nye vedceller (xylem)m og udad mod barken dannes der nye nye sikar og barkceller (phloem). 

I perioden fra løvspring og indtil Sankthans er nydannelsen kraftigst, og de unge celler er brede og åbne med helt lyse vægge, bestående af cellulose. I den sidste halvdel af vækstsæsonen fra Sankthans og indtil løvfald er de nydannede celler derimod smalle med tykke, mørkfarvede vægge på grund af indlejret lignin. Et tværsnit vil derfor vise den årlige tykkelsesvækst som ringe af skiftevis lyse og mørke celler, de såkaldte årringe.

Træer
Niels Rosenkrantz

Niels Rosenkrantz er et flertydigt navn, idet det kan referere til en række medlemmer af adelsslægten Rosenkrantz:

 Niels Iversen Rosenkrantz (død 1412) – rigsråd
 Niels Styggesen Rosenkrantz (ca. 1455-1533) – biskop i Børglum
 Niels Eriksen Rosenkrantz (død 1516) – rigshofmester
 Niels Axelsen Rosenkrantz (død 1626) – søofficer
 Niels Rosenkrantz (officer) (1627-1676) – officer
 Niels Rosenkrantz (statsminister) (1757-1824) – diplomat og gehejmestatsminister (udenrigsminister)
 Niels Rosenkrantz (modstandsmand) (1914-2005) – baron, godsejer og modstandsmand

Se også:
 Niels Rosenkrantz Schack (1680-1731) – officer
 Niels Preben Rosenkrantz (1795-1825) – amtmand

Niels
Edvard Helsted

Edvard Mads Ebbe Helsted (8. december 1816 i København – 1. marts 1900 i Fredensborg) var en dansk komponist og koncertmester. Han var bror til komponisten Carl Helsted, farbror til Gustav Helsted og grandfætter til maleren Frederik Ferdinand Helsted.

Edvard Helsted var uddannet som violinist og ansat i Det Kongelige Kapel fra 1838 til 1869, først som orkestermedlem og fra 1863 som koncertmester (assisterende kapelmester) og repetitør, men måtte tage sin afsked i 1869 af helbredsmæssige grunde. Som lærer underviste ham fra 1869 til 1890 i pianosammenspil ved musikkonservatoriet. 1866 blev han Ridder af Dannebrog og 1890 titulær professor.

Som komponist har han skrevet en del ungdomsarbejder, især sange. Han har skrevet musikken til følgende balletter af Bournonville: Fantasiens Ø (1838) sammen med andre, Toreadoren (1840), Napoli sammen med Niels W. Gade og Holger Simon Paulli, (1842), Kirsten Pil (1845), Gamle Minder (1848), Psyche (1850) og Blomsterfesten i Genzano sammen med Paulli (1858). Desuden bidrog han med musik til forskellige skuespil f.eks. Fuglen i Pæretræet af H.C. Andersen i 1842 og vaudevillen En Tur til Arméen (1849).

Han er begravet på Asminderød Kirkegård.

Kilder m.m. 
 Denne artikel bygger hovedsaglig på G. St. Brickas Biografi  i 1. udgave af Dansk biografisk leksikon, Udgivet af C. F. Bricka, bind 7, side 309, Gyldendal, 1887-1905

Eksterne henvisninger 

Riddere af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Violinister fra Danmark
Dirigenter fra Danmark
Komponister fra Danmark
Musikpædagoger fra Danmark
Personer fra København
Titulære professorer fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Edvard
Om natten

Om natten er en dansk kortfilm fra 2007, instrueret og skrevet af Christian E. Christiansen. Filmen handler om tre unge piger, der bliver indlagt på et hospital, fordi de har kræft.

Ved Oscaruddelingen 2008 var den nomineret til en Oscar for bedste kortfilm, men tabte til Le Mozart des Pickpockets.

Kortfilmen blev forlænget med nye scener og en udvidet baggrundshistorie, og udgivet som spillefilmen Dig og mig.

Medvirkende 
Julie Ølgaard – Stephanie
Laura Christensen – Sara
Neel Rønholt – Mette
Henrik Prip – Torben

Eksterne henvisninger 
 

Kortfilm fra Danmark
Film fra 2007
Dramafilm fra Danmark
Thomas Lorck

Thomas Lorck (død 21. juni 1634 i København) var handelsmand og rådmand i København.

Han var sandsynligvis født i Flensborg og oplært i handelen hos Mikkel Vibe i København, hvis svigersøn han siden blev. Thomas Lorck er søn af flensborgeren Balthasar Lorck (død 1589), som var bror til den danske renæssancekunstner Melchior Lorck.

1598 købte han en gård i København og nævnes fra 1607 som deltager i Mikkel Vibes mange handelsforetagender, især på Grønland og Island. Han blev også direktør for Kongelige Grønlandske Handel, forvalter for Islandsk Kompagni og medlem af Klædekompagniet. Han var også
en af dem, der opdæmmede grunde på Christianshavn. Allerede 1604 blev han medlem af det danske Kompagni (Skydeselskabet), hvis oldermand han var mellem 1626 og 1630. 1613 blev han rådmand og var 1627 deltager i stændermødet i Odense. Den franske gesandt des Hayes de Courmesvin boede 1629 i hans gård.

Thomas Lorck døde den 21. juni 1634 og begravedes i Helligåndskirken, hvis vestre kirkegårdsport han 1612 havde bekostet. Hans hustru, Margrethe Vibe, giftede sig igen 1635 med Christian Weiner, sekretær i Tyske Kancelli, og døde den 11. oktober 1651.

Kilder 
 O. Nielsen, "Thomas Lorck", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 O. Nielsen, Kjøbenhavns Hist. III.

Personer fra Flensborg
Danskere i 1600-tallet
Rådmænd i København
Oldermænd fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Købmænd fra Danmark
Ill (Østrig)

Ill (ILL) er en flod i den vestlige del af  Østrigske delstat Vorarlberg. Den er en af Rhinens største bifloder med en gennemløbskraft på 65,5 m³/s og en længde på 75 km. Den har sit udspring på nordsiden af bjergkæden Silvretta, hvor tre gletsjere (Vermuntgletsjler, Ochsentaler gletsjer og Schneeglockengletsjer ) sørger for rigelige vandmængder. Floden flyder nordvestover gennem Vorarlberg, og passerer gennem dalene Montafon og Walgau og byen Feldkirch. Den munder ud i Rhinen et par kilometer nordvest for Feldkirch («Illspitz») ved grænsen til Schweiz. På grund af den store gennemløbskraft er der bygget flere dæmninger til produktion af vandkraft.

Billeder

Eksterne referencer 
 http://wgms.ch/data_databaseversions/

Rhinens bifloder
Floder i Østrig
Vorarlberg
Instrument flight rules

Instrument flight rules (dansk: instrumentflyveregler; IFR) er fastsatte regler hvorunder en flyvning kan foregå. Ved en IFR-flyvning er pilotens primære navigationshjælpemidler RNAV-udstyr, GPS, radiofyr samt instruktioner fra flyveledelsen, hvilket tillader IFR-flyvninger at blive udført selv under ringe meteorologiske forhold.

IFR står som modstykke til VFR (visual flight rules), hvor piloten i klart vejr navigerer flyet vha. visuelle referencer på jordoverfladen.

Den amerikanske flyveadministrations Instrument Flying Handbook (Instrument Flyvehåndbog) definerer IFR som: "Regler og reguleringer fastsat af FAA for at regulere flyvning under betingelser, hvor flyvning uden visuelle henvisninger ikke er sikre. IFR-flyvning afhænger af flyvning med henvisning til instrumenter i flydækket, og navigation er opnået ved henvisning til elektroniske signaler." Det er også et begreb, som piloter og kontrollører bruger til at angive typen af flyveplan, som et fly flyver, såsom en IFR- eller VFR-flyveplan.

Referencer 

Navigation
Luftfart
Makalu

Makalu er verdens femte højeste bjerg med sine 8462 moh. Bjerget ligger i Himalaya, på grænsen mellem Nepal og Tibet.

Administrativt hører det i Nepal til Sankhuwasabha distrikt, Kosi sone i Østregionen. Bjerget ligger i Makalu Baruns nationalpark som dækker den vestligste del af distriktet.

Makalu blev først bestiget 15. maj 1955 af en fransk ekspedition ledet af Lionel Terray, Jean Couzy og Jean Franco. Klatreteamet havde året før prøvet at nå toppen, men blev nødt til at stoppe. Også et amerikansk team prøvede i 1954 at bestige bjerget, men måtte stoppe på grund af en snestorm.

Makalu er kendt som et af verdens vanskeligste bjerge at klatre i, på grund af dets stejle sider og knivskarpe kanter.

Se også 
 Otte-tusinder

Bjerge i Himalaya
Bjerge i Nepal
Bjerge i Tibet
Sankt Jacobi Kirke

Sct. Jacobi Kirke (Varde Kirke) i Varde har et skib, kor og apsis fra romansk tid.

Man ved ikke med sikkerhed, hvornår Sct. Jacobi Kirke i Varde blev bygget, men det formodes at være mellem år 1150 og 1225. Tårnet blev tilføjet i senmiddelalderen. I perioden 1809-12 blev kirken udvidet med to sidefløje og fik derved grundplan som korskirke. Udvidelsen fandt sted i forbindelse med nedrivningen af Sankt Nicolai Kirke, Vardes første kirke.

Den første model i Minibyen i Varde var den nedrevne Sankt Nikolai Kirke.

Under Sankt Jacobi Kirke i Varde findes tre gravpladser.

 Kirkegården ved Sct. Jacobi Kirke (nu urnekirkegård)
 Arnbjerg Kirkegård
 Østerlund Kirkegård

Eksterne kilder og henvisninger 
 Strid mellem Varde Købstad og Varde Landsogn om betaling af underskud på Kirkens regnskab. 
 Sankt Jacobi Kirke hos KortTilKirken.dk
 Sankt Jacobi Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)
 Sankt Jacobi Kirke, Varde (Folkekirken) 
 Bisatte på urnekirkegården ved Sankt Jacobi Kirke, Varde

Kirker i Varde Kommune
Kirker i Ribe Stift
Varde
Kirker i Ribe Amt
Vorderrhein

Vorderrhein (Rætoromansk: Rein anteriur) er en af Rhinens kildefloder i kanton Graubünden i Schweiz.
Vorderrhein var også navnet på et bezirk (distrikt), der blev oprettet i 1851, men som siden 2001 har været en del af Bezirk Surselva.

Vandløbet Vorderrhein begynder nær Oberalppasset ved en forening af tre kildebække Tumarhein, Maighelsrhein og Nalpser Rhein og løber mod nordøst gennem Tavetsch mod Disentis hvor Medelser Rhein løber til, og videre gennem landskabet Surselva over Sumvitg (tilløb af Sumvitger Rhein) mod Ilanz. Der løber Glenner (romansk Glogn) til fra syd, der kort før udløber har optaget Valser Rhein. Efter Ilanz begynder Vorderrheinschlucht eller bare bare Rhinsslugten (Ruinaulta), der opstod i den sidste istid ved Flimser Bergsturz. Som følge af bjergsammenstyrningen blev Vorderrhein opdæmmet til en sø. Det overløbende vand har senere dannet en dyb slugt. Ved udgangen af slugten ved Reichenau løber Vorderrhein sammen med Hinterrhein til Rhinen. Langs floden går der, også i slugten, en smalsporet jernbanelinje fra Brig – Chur.

Bifloder 
 Gämmer Rhein
 Nalpser Rhein
 Medelser Rhein
 Sumvitger Rhein
 Tscharbach
 Schmuer
 Glenner
 Ual da Mulin
 Rabiusa
 Flem

Eksterne henvisninger 

 Naturmonument Ruinaulta

Floder i Schweiz
Rhinens bifloder
Graubünden
Gummersbach

Gummersbach er en by i Tyskland i delstaten Nordrhein-Westfalen med cirka 52.000 indbyggere. Byen er administrativt sæde i kreisen Oberbergischer Kreis. Byen ligger 50 km øst for Köln.

Historie 
I 1109 blev Gummersbach for første gang nævnt i skriftlige kilder, da kaldt Gummeresbracht. Gummersbach fik byrettigheder i 1857.

Henvisninger 

Byer i Nordrhein-Westfalen
Ellen Aggerholm

Ellen Aggerholm f. Abrahams (11. april 1882 i København – 11./13. april 1963 i Roskilde) var en dansk skuespillerinde.

Hun var datter af arkitekt Charles Abrahams. Hun debuterede 22. september 1901 på Folketeatret efter at have taget undervisning hos skuespillerne Emmanuel Larsen og Johannes Nielsen. Det endelige gennembrud fik hun i 1903 som Käthie i skuespillet Hans Højhed, der blev spillet over 100 gange i perioden 1903-06.

Hun blev gift 20. juni 1903 i Holstebro med skuespilleren Svend Aggerholm og spillede derefter et par år på Folketeatret og Frederiksberg Teater indtil 1908. I perioden 1908-10 var hun på Det Ny Teater, og tog med sin mand tog til London i perioden 1910-14, hvor det lykkedes hende at skabe sig en position i engelsk teater. Allerede i 1910 optrådte hun på teatret Waly Theatre i London, og hun var samme år gæst på Fahlstrøms Theater i Norge. I 1911 optrådte hun som Puk i En skærsommernatsdrøm på His Majesty's Theatre; en af Londons mest fornemme scener. Inden rejsen til London havde hun nået at medvirke i nogle stumfilm, hvor Et Gensyn fra 1910 var hendes filmdebut.

Første Verdenskrig gjorde en ende på hendes engelske karriere. Hun returnerede med sin mand til Danmark i 1914 og turnerede 1914-17 i provinsen og Oslo med det teaterselskab, som hendes mand var leder af, og da han i 1917 blev direktør for Odense Teater, fulgte hun med og blev teatrets førende kvindelige kraft. Det var hun indtil 1921, hvor hun blev ansat ved forskellige københavnske scener; Casino, Dagmarteatret og igen Folketeatret og Det ny Teater. Sæsonen 1935-36 var hun igen tilknyttet Odense Teater, og karrieren sluttede i 1947 efter en årrække på Frederiksberg Teater.

Filmografi 
 Spionen fra Tokyo (1910)
 Et Gensyn (1910)
 De Tre Kammerater (1912)
 Et Drama Paa Havet (1912)
 Kærlighedsprøven (1912)
 Dødsangstens Maskespil (1912)
 Elskovs Opfindsomhed (1913)
 Dramaet i den gamle Mølle (1913)
 Højt Spil (1913)
 Nellys Forlovelse (1913)
 Guldkalven (1914)
 Fra Mørke til Lys (1914)
 Skyldig? - ikke skyldig? (1914)
 Lykken svunden og genfunden (1914)
 Millionærdrengen (1914)
 I Stjernerne staar det skrevet (1915)
 Nattens Gaade (1915)
 Champagnegaloppen (1938)

Noter

Eksterne henvisninger 
 

 

Skuespillere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Slægten Abrahams
Personer fra København
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Frekvenssyntese

En frekvenssyntese er et elektronisk kredsløb, som kan generere et enkelt signal med en frekvens ud af mange mulige frekvenser fra en enkelt referencefrekvens.

Frekvenssynteser bliver anvendt i mange moderne apparater (2017) såsom radio radiomodtagere, fjernsyn, mobiltelefoner, radiotelefoner, walkie-talkies, CB-radioer, tv-modtagerbokse, satellitmodtagere og GPS-navigationsenheder.

En frekvenssyntese kan benytte sig af teknikkerne frekvensmultiplikation, frekvensdivision, direct digital synthesis, elektronisk mikser og faselåst kredsløb til at genererer dens frekvenser. Stabiliteten og nøjagtigheden af frekvenssynteserens output er relateret til stabiliteten og nøjagtigheden af dens referencefrekvens input. Derfor anvender frekvenssynteser en stabil og nøjagtig referencefrekvens, såsom en krystalstyret elektronisk oscillator.

Se også
 Superheterodynmodtager
 Dual-modulus prescaler
 Wadley-loop

Kilder/referencer

. Also PDF version .

Yderligere læsning 
 Ulrich L. Rohde "Digital PLL Frequency Synthesizers – Theory and Design ", Prentice-Hall, Inc., Englewood Cliffs, NJ, January 1983
 Ulrich L. Rohde " Microwave and Wireless Synthesizers: Theory and Design ", John Wiley & Sons, August 1997,

Eksterne henvisninger

 Hewlett-Packard 5100A  (tunable, 0.01 Hz-resolution Direct Frequency Synthesizer introduced in 1964; to HP, direct synthesis meant PLL not used, while indirect meant a PLL was used)
 Frequency Synthesizer U.S. Patent 3,555,446, Braymer, N. B., (1971, January 12)

Oscillatorer
Kommunikationskredsløb
Elektroniske måleinstrumenter
Dornbirner Ach

Dornbirner Ach er en flod i den Østrigske delstat Vorarlberg med en længde på 30 km. Den har sit udspring nær alpelandsbyen Ebnit og munder ud i Bodensøen parallelt og ganske nær Rhinens udmunding, og er således del af Rheindelta (Bodensøen).

I udspringet betegnes den som en almindelig alpebæk, med dybe slugter, hvorefter flere vandløb kommer til. Først efter Schaufelschlucht bliver den officielt kaldt Dornbirger Ach, flyder videre gennem Alplochschlucht og dæmmes op i Staufensee-Stausee (som blev bygget i 1899). Derefter gennemløber den Rappenlochschlucht, en slugt som er dannet gennem årtusinders erosion. Her er et yndet udflugtsmål.

Floden flyder så gennem Østrigs 10. største by Dornbirn, flodens etymologiske ophav. Her er der oprettet et rekreationsområde, Achauen, med muligheder for parcour, ridning og spadserture. Derefter bugter floden sig gennem både Dornbirner og Lauteracher Ried, og samtidig er der masser af små bifloder. Her kan smelte- og regnvand gøre floden ganske kraftig og den går tit over sine bredder. Den geografiske beliggenhed tæt på Bodensøen med dens omkringliggende høje bjerge gør området regnfyldt, og vandmængden har nået over 200 m³/s, hvor normalen ligger for floden ligger omkring de 2,8 m³/s.

Rhinens forløb blev i 1904 reguleret, hvilket også havde indflydelse på, hvordan Dornbirner Ach udmunder i Bodensøen. Således forløber både Rhinen og Dornbirner Ach i lige linje det sidste stykke ned mod udmundingen.

Rhinens bifloder
Floder i Østrig
Vorarlberg