kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pali

Pali er en prakrit, det vil sige et indoarisk sprog fra oldtiden, og buddhismens tidligste hellige sprog. Pali er beslægtet med klassisk sanskrit, men ikke en direkte efterkommer. Man skal tilbage til vedisk eller tidligere for at finde en fælles forfader.

Buddha som levede det nordlige Indien, talte i det mindste ét prakrit-sprog, og måske flere. Buddhas mundtlige lære kom til Sri Lanka i det 4. århundrede f.Kr. og blev der nedskrevet nogle århundreder senere. Den første version af Tripitaka, den hellige skrift i theravada-buddhismen, blev nedskrevet på et standardiseret prakrit som man simpelt hen kaldte "tekstsprog" (pāli-bhāsa), senere forkortet til pāli som betyder "tekst". Fra Sri Lanka og Indien bredte sproget sig til området som nu udgøres af Burma, Thailand, Laos og Cambodja.

Pali og buddhismen 
Foruden Tripitaka er der skrevet mange andre religiøse værker på pali. Det første var Milinda-pañhā, "Milindas spørgsmål", om dialogen mellem munken Nāgasena og den græske konge Menandros ("Milinda" på pali) som regerede i Baktrien i den nordvestlige del af det Indiske Subkontinent. En vigtig palisk forfatter, omkring tusind år efter Buddha, var Buddhaghosa (5. århundrede e.Kr) som først skrev den tykke lærebog Visuddhi-magga, "Vejen til renhed", og senere lange kommentarer til mange tekster i Tripitaka. Han efterfulgtes af den yngre Dhammapāla. Den burmesiske munk Ledi Sayadaw skrev endnu afhandlinger på pali for omkring hundrede år siden.

I slutningen af det 19. århundrede blev Pali Text Society stiftet i Storbritannien for at udgive pali-tekster i orginal (med latinske bogstaver) og i engelsk oversættelse. Ellers skrives pali også med devanagari og forskellige andre indiske skrifter.

Der er stadig i dag mange som lærer pali. Der reciteres på det i theravada-buddhistiske templer.

Litteratur 
 Helmer Smith og Dines Andersen; Critical Pāli Dictionary, Department of Cross-Cultural and Regional Studies Københavns Universitet, Reviderad, utökad og editerad version av Carl Vilhelm Trenckners utkast. Vol. I. København, (1924—1948).

Se også 

Indoariske sprog
Buddhisme
Sprog i Bangladesh
Resonanstunneldiode

En resonanstunneldiode eller RTD er en diode som på en lille del af sin overføringsfunktion har en negativ differentiel modstand.

En RTD minder om en tunneldiode i virkemåde, men har langt mindre parallelkapacitans og derfor er den hurtigere.

I 2012 blev det offentliggjort at Japanske forskere havde brudt den trådløse hastighedsrekord ved at overføre med 1,5Gbit/s, under anvendelse af RTD.

Kilder/referencer

Se også
diode
Josephson tunneldiode
Resonanstunneltransistor, RTT
Kvantemekanisk tunnelering

Kvantemekanik
Dioder
Negativ differentiel modstand
Resonanstunneltransistor

En resonanstunneltransistor eller RTT er en transistor som bl.a. på en lille del af sin overføringsfunktion har en negativ differentiel modstand.

Kilder/referencer

Se også
Josephson tunneldiode
Resonanstunneldiode, RTD
Single electron transistor, set (fysik)
Kvantemekanisk tunnelering

Kvantemekanik
Transistorer
Negativ differentiel modstand
Single electron transistor

En single electron transistor eller SET er en kvantemekanisk transistor, som er yderst ladningspåvirkelig i source-drain-strækningen. Den er styrbar via gate-elektroden.

En SET baseret på metaller eller halvledere indeholder en kvanteø, som er kapacitivt koblet til en elektrode, kaldet gate. Kvanteøen har to ender, der er kvantemekanisk koblet til hver sin tilledning, i transistorterminologi source og drain. Den kvantemekaniske kobling betyder at elektroner kan transporteres fra kvanteøen til/fra source og drain ved kvantemekanisk tunnelering. Koblingen kan f.eks. skabes ved at adskille kvanteøen fra source/drain med et tyndt oxidlag, der kan være så tyndt som 1 nanometer, hvilket ca. svarer til 10 atomers bredde. 

Ved hjælp af gate'en kan man binde eller frigive et vilkårligt antal elektroner på øen (også brøkdele af en elektron). På denne måde kan sandsynligheden for tunnelering styres, hvorved SET'ens evne til at lede elektrisk strøm kan styres. Ledningsevnen er periodisk i det bundne antal elektroner.

Ved mere komplicerede opbygninger med SET'en (f.eks. en variant med tre kvanteøer og tre gates, en såkaldt single electron turnstile) kan man opnå at kunne lukke en enkelt elektron igennem ad gangen. Dette har dannet basis for fremstilling af strømnormaler, hvor man på kontrolleret vis lukker en elektron igennem ad gangen. Sådanne strømnormaler har opnået en præcision på én fejl pr. 108, dvs. en fejl pr. 100 millioner elektroner. Præcisionen skal dog være ca. én fejl pr. 109 hvis konstruktionen skal anvendes som strømnormal.

En SET kan f.eks. anvendes til at måle ekstremt svage elektriske felter og kan derfor anvendes i en scanning tunneling mikroskop (STM) målespids.

Se også 
 Josephson tunneldiode
 Resonanstunneldiode, RTD
 Resonanstunneltransistor, RTT

Eksterne henvisninger 

 Feature: September 1998, PhysicWeb: Single-electron transistors Citat: "...This year two experiments have demonstrated that SET transistors can work at room temperature..."
 26 May 2004, PhysicWeb: Single-electron transistor goes mechanical
 Single Electron Transistors K. Matsumoto 
 July 06, 2001, Scientific American: Scientists Create First Room-Temperature Single-Electron Transistor Citat: "...From a carbon nanotube, Dutch researchers have crafted a transistor that toggles on and off with the flow of a single electron..."
 Fabrication of a Scanning Single Electron Transistor  Citat: "...The scanning Single Electron Transistor consists of a Single Electron Transistor fabricated at the end of a scanning probe. It is aimed at imaging the electric potential landscape of a surface and can be applied to a wide variety of samples with a resolution much better than single electron charge..."

Nanoteknologi
Transistorer
Guido af Arezzo

Guido af Arezzo (født ca. 995, død efter 1033) var en italiensk musikteoretiker. Guido spillede en vigtig rolle i udviklingen af et notationssystem.

Det var Giudo, der "opfandt" skalaen og gav dens tonetrin navne efter de 6 første linjer i "Ut queant laxis", en hymne til Johannes Døber fra 8. årh. (tilskrevet Paulus Diaconus).:

Ut queant laxis

resonare fibris

Mira gestorum

famuli tuorum,

Solve polluti

labii reatum,

Sancte Iohannes.

- Si, den 7. tone i skalaen er Johannes' initialer, som man ser.

Ut er i de fleste sammenhænge erstattet af det mere åbne Do, som det f.eks. afspejler sig i benectiner-nonnen  Cecile Gertken, OSB (1902–2001)'s gendigtning:

Do let our voices

resonate most purely,

miracles telling,

far greater than many;

so let our tongues be

lavish in your praises,

Saint John the Baptist

Musikforskere fra Italien
Musikteoretikere
Tjek fødsels- og dødsår
Ordensfolk fra Italien
Gilles Binchois

Gilles Binchois (født ca. 1400, død 20. september 1460) var en flamsk komponist. Ved siden af bl.a. Guillaume Dufay er Binchois en af de betydeligste repræsentanter for den flamske skole i den tidlige renæssancestil. Han er mest kendt for sin verdslige musik, bl.a. chansons.

Eksterne henvisninger 

Renæssancekomponister
Flamske komponister
Narrativ

Den narrative teksttype er en tekst med handling. Den bliver ofte brugt til at fortælle historier eller underholde. Denne teksttype er ofte subjektiv, da den ofte giver udtryk for personers holdning og følelser. En narrativ tekst kan både være opdigtet og ægte. Den indeholder også altid agenskobling og tidsadverbier som f.eks. hun gør, så gør han og da, i morgen, så.

Komponenter som findes i en narrativ tekst er: orientering, problem, løsning og afslutning.

Se også 
 Diskurs
 Fortælling (storytelling)
 Handling (episk) 
 Metanarrativ
Narratologi

Sprogforskning
Ørsted (enhed)

Ørsted eller oersted er en fysisk enhed for magnetisk feltstyrke (dvs. H-felt), opkaldt efter Hans Christian Ørsted.

1 ørsted = 1 Oe = (250/π) A/m.

Måleenheder
CGS-enheder
Paul Dukas

Paul Abraham Dukas (født 1. oktober 1865 i Paris, død 17. maj 1935 smst) var en fransk komponist og musikkritiker. Hans produktion er lille, og han er mest kendt for et symfonisk digt, L'apprenti sorcier (Troldmandens lærling). Han var en yderst selvkritisk komponist, der kasserede alle sine kompositioner på nær tolv.

I 1897 skrev han sit symfoniske digt "Troldmandens lærling" der er baseret på Goethes ballade af samme navn (Troldmandens lærling) om den unge troldmand, der afprøver sin læremesters trylleformler og derved får kostene til at fylde spandene med vand med katastrofale følger, da han ikke kan stoppe de kræfter han har sat i gang. Værket har været opført som ballet med koreografi af Harald Lander (Det kgl. Teater, 1940). Walt Disney har benyttet den i Fantasia, hvor Mickey Mouse kæmper med kostene.

Blandt Dukas' øvrige værker kan nævnes en ikke særlig kendt Symfoni i C-dur (1896) og en stort anlagt Klaversonate (1901), desuden operaen Ariane et Barbe-Bleue (1907), med libretto af Maurice Maeterlinck, og musik til balletten La Péri (1912).

Udvalgte værker 

 Symfoni i C (1896) - for orkester
 "Trolmandens lærling" (1897) - for orkester

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Komponister fra Frankrig
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Personer fra Paris
Franz Berwald

Franz Berwald (23. juli 1796 – 3. april 1868) var svensk komponist, ortopæd og entreprenør.

Franz Berwald er en væsentlig skikkelse i svensk musikhistorie; men det kneb for ham at leve af sin musik. I stedet åbnede han et ortopædisk institut i Berlin og senere et i Wien. Senere arbejdede han indenfor den svenske glasværksindustri.

Nedstammer fra en slesvigsk musikerfamilie.
I 1909 stiftedes et "Berwald selskab" med det formål at udgive og spille hans egen musik; det blev opløst i 1947. 
Først i 1900-tallet blev han anerkendt som en af Sveriges fineste komponister.

Udvalgte værker 

 Symfoni (i A-dur) (fragment) (1820) - for orkester
 Symfoni nr. 1 (i G-mol) (Sinfonie sérieuse) (1842) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (i D-dur) (Sinfonie capricieuse) (1842) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (i C-dur) (Sinfonie singulière) (1845) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (i Eb-dur)(Sinfonie naiv) (1845) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 

Komponister fra Sverige
Medlemmer af Kungliga Musikaliska Akademien
Svenskere i 1800-tallet
Romantikkens komponister
Kongelige kapelmusici fra Sverige
Hector Berlioz

Hector Berlioz (11. december 1803 – 8. marts 1869) var en fransk komponist.

Han er en hovedskikkelse i fransk romantik og en af pionererne i programmusik. Hans mest kendte værk er Symphonie Fantastique.

Hans farverige og klangfulde værker rystede datidens musikliv, selv om han dannede grundlaget for den moderne orkesterteknik.

Han skrev også tre operaer: Benvenuto Cellini, Trojanerne og Beatrice og Benedict samt fire symfonier: Symphonie Fantastique opus 14 fra 1831, Harold i Italien, Romeo og Julie og Symphonie funèbre et triomphale. Desuden seks ouverturer: Bl.a. Romersk karneval opus 9 fra 1844, Kong Lear, Korsaren. Kor: Te Deum, Requiem opus 5 fra 1837, L'enfance du Christ og Fausts fordømmelse Rakoczy march fra 1846), Nuits d'été, "Sommernætter" opus 7 fra 1841.

Hans musik slog ikke igennem i Frankrig medens han levede, og han måtte leve af at være musikkritiker, samt som ansat ved biblioteket ved konservatoriet i Paris.
 
Han var også en stor dirigent og besøgte alle de vigtige musikalske centre i 1800-tallets Europa for at dirigere egne værker.

Berlioz' skribentvirksomhed udmøntede sig i en række opsamlingsbind, Voyage musicale, 2 bd. (1844), A travers chants (1862), samt de posthumt udgivne Mémoires. Hans Grand traité d'instrumentation et d'orchestration modernes (1844) var i mange år efter dens udgivelse hovedværket i studiet af orkestrering og instrumentation.

Udvalgte værker  

 "Fantastisk Symphony" (Symphonie fantastique) (1830) - for orkester
 Symfoni "Harold i Italen" (1834) - for bratsch og orkester 
 Symfoni "Romeo og Julie" (1839) - for kor, solister og orkester
 Symfoni "Begravelses- og triumfsymfoni" (1840) - for orkester
 "Romersk karneval" (1844) - for orkester
 "Te Deum" (1848-1849) - for kor
 Requiem (1837) - for kor og orkester
 "Beatrice og Benedict" (1863) - opera
 "Trojanerne" (1863) - opera

Eksterne henvisninger 
 

Komponister fra Frankrig
Operakomponister fra Frankrig
Romantikkens komponister
Medlemmer af Kungliga Musikaliska Akademien
Oscillator

Oscillation er processen en periodisk variation, typisk over tid. Et simpelt eksempel er et mekanisk svingende pendul og en gynge.

Termen vibration bliver for det meste anvendt mere snævert og betyder så en mekanisk oscillation, men vibration anvendes nogle gange synonymt med oscillation.

En oscillator er den praktiske implementation af et system, som kan udføre oscillation.

En harmonisk oscillator er en oscillator hvis hovedstørrelser svinger med en funktion som følger en sinus-kurve.

Se også
Elektronisk oscillator
Resonans (fysik)
Pendul

Et pendul (af , "hængende") er et fysisk instrument, der består af en vægt, der hænger ned fra et omdrejningspunkt, så den kan svinge frit. Når et pendul forskydes sidelæns fra  ligevægt og slippes, får tyngdekraften det til at accelerere tilbage mod ligevægtspunktet og svinger frem og tilbage forbi ligevægtspositionen. Tiden for en fuld svingning frem og tilbage kaldes pendulets periode. Perioden afhænger af pendulets længde og i mindre grad også af amplituden, størrelsen af pendulets udsving.

Fra Galileis  første videnskabelige undersøgelser af pendulet omkring 1602 er pendulets regelmæssige bevægelser blevet brugt til tidsmåling, og de var den mest præcise teknologi til tidsmåling til 1930'erne. Penduluret, som blev opfundet af Christiaan Huygens i 1658, blev verdensstandarden for tidsmåling i hjem og på kontorer i 270 år og nåede en præcision på omkring ét sekunds afvigelse per år, før det blev erstattet af kvartsuret i 1930'erne.

Penduler bruges også i videnskabelige instrumenter som accelerometre og seismografer. Historisk er de også  brugt ved geofysiske undersøgelser til at måle variationen i tyngdeaccelerationen og endda også som en længdestandard.

Beregningsmodeller 
Der er flere fysiske beregningsmodeller for et penduls svingning – bl.a. det matematiske pendul, der er en forholdsvis simpel beregningsmodel - og det fysiske pendul, der kan bruges i mere komplicerede tilfælde. De er begge approksimationer, da de bygger på tilnærmelsen om den lille vinkel , som gælder for små værdier af amplituden . Dette giver anledning til en simpel harmonisk oscillation.

Matematisk pendul 

For det matematiske pendul tilnærmes perioden  (svingningstiden) som

hvor  er længen af en masseløs lodsnor, der fra omdrejningspunktet til pendulets masse, der er antaget samlet i et enkelt punkt.  er tyngdeaccelerationen, som er ca. 9,8 m/s² de fleste steder på Jordens overflade.

Fysisk pendul 

For det fysiske pendul bruges i stedet formlen

hvor  er inertimomentet omkring omdrejningsaksen,  er afstanden fra omdrejningsakse til pendulets massecenter, og  er pendulets masse.

Fjederpendul 

I et fjederpendul hopper loddet op og ned, fordi det hænger i en fjeder. Fjederen modelleres med Hookes lov, og det givet derfor stadig en simpel harmonisk oscillation med perioden

hvor  er fjederkonstanten.

Elastisk pendul 

Et elastisk pendul svinger i planet, men har også et elastisk snor. Det kan modelleres ved at kombinere det matematiske pendul og med fjederpendulet. Det givet da en mere kompleks bevægelse, der ikke længere er simpel harmonisk.

Referencer 

Oscillation
Aleksandr Borodin

Aleksandr Porfirjevitj Borodin (,  ; født 12. november 1833 i Sankt Petersborg, død 15. februar 1887 samme sted) var en russisk komponist af georgisk oprindelse. Han var endvidere uddannet læge og kemiker. Han var en af de mest fremtrædende russiske komponister i 1800-tallet og var en del af De Fem, en gruppe af komponister, der var besluttede på at komponere en unik type klassisk musik med et russisk udtryk frem for blot at kopiere vest- og centraleuropæiske komponister.

Borodin var først lektor og siden professor ved Sankt Petersborgs Statsuniversitet.

Borodin er bedst kendt for sine symfonier, sine to strygerkvarteter og operaen Fyrst Igor.

Borodin var fortaler for kvinders rettigheder og en styrkelse af uddannelsessystemet i Rusland. Han grundlagde et Lægeakademi for kvinder i Sankt Petersborg.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

 Biografi på allmusic.com

Kemikere fra Rusland
Operakomponister fra Rusland
Nationalromantiske komponister
Professorer fra Rusland
Personer fra Sankt Petersborg
Ferruccio Busoni

Ferruccio Dante Michelangelo Benvenuto Busoni (født 1. april 1866, død 27. juli 1924) var en italiensk komponist, pianist, musikteoretiker og forfatter. Busoni blev anset for en af sin samtids største pianister, og hans egne kompositioner nyder betydelig respekt, men har aldrig rigtigt opnået interesse hos et større publikum. Han er kendt for sine klaverbearbejdelser af især Johann Sebastian Bachs værker.

Eksterne henvisninger 
 

Tysksprogede forfattere
Pianister fra Tyskland
Pianister fra Italien
Faglitterære forfattere fra Italien
Romantikkens komponister
Italienere i 1800-tallet
Italienere i 1900-tallet
Elektronisk filter

Et elektronisk filter vægter et elektrisk signals frekvensgang. Man siger også at filteret dæmper nogle (f.eks. uønskede) frekvenser mere end de andre (f.eks. ønskede).

Filtre 
For at forstå hvorfor det er interessant med filtre er det nødvendigt at karakterisere kilderne (både ønskede og uønskede) til det signal man ønsker at filtrere.

Mange signaler i vores hverdag er kunstigt frembragte og er sammensat af omtrent harmoniske signaler eller signaler, som kun er i et snævert frekvensbånd. Dette frekvensbånd kaldes som regel for en kanal, da den kan anvendes som en formidler (kanal) af information og data.

Case: Radiofoni 
Hvis man sørger for at reservere bestemte frekvensbånd til bestemte formål i et bestemt geografisk område, sådan at ingen radiosendere deler frekvenser på samme tid, så kan man benytte et filter til at "plukke" det ønskede signal ud. Det er netop en radioforsats opgave og langt de fleste anvender filtre til signaludplukning af en radiokanal.

En radiosender anvender normalt også filtre for at sikre, at den kun sender på den ønskede radiokanal.

Det er en opgave for EBU (bl.a. EU) og FCC (USA) at ingen telekommunikation deler frekvenser. Det bliver i Danmark håndhævet af IT- og Telestyrelsen.

Typer af filtre 
Der findes en myriade af forskellige filterformer og nogle af de simpleste og også mest benyttede frekvensgange har følgende navne:
 Et RIAA-filter bruges i forforstærkere ved afspiller af vinylplader
 Et lavpasfilter lader lave frekvenser "passere".
 Et højpasfilter lader høje frekvenser "passere".
 Et båndpasfilter lader et frekvensbånd af frekvenser "passere".
 Et båndstopfilter lader alle frekvenser "passere", undtagen et bestemt frekvensbånd.
 Et notch-filter lader alle frekvenser "passere", undtagen et yderst smalt frekvensbånd.

Filterkarakteristika 
 Hvilken kilde og belastningsimpedans er filteret specificeret til.
 Hvilken frekvensgang har det.
 Hvilken fasegang har det.
 Hvor lang tid tager det et signal at komme igennem (forsinkelse).
 Hvor stor er løbetidsvariationen i det ønskede frekvensbånd.

Se også 
 Krystalfilter
 Equalizer
 Diplexer

 
Lydteknologi
Radioteknik
Elektroniske delkredsløb
Województwo pomorskie

Województwo pomorskie () er en administrativ del af det midtnordlige Polen, et af de 16 voivodskaber, der blev skabt, efter den administrative reform i 1999. Voivodskabets hovedstad er Gdańsk. Voivodskabet Pommern har et areal på 18.293 km og 2.343.928 indbyggere(31.12.2019), befolkningstætheden er på 128 personer pr km. I voivodskabet ligger der 17 universiteter.

Pommern voivodskab grænser op til voivodskabet Vestpommern mod vest, voivodskabet Storpolen og voivodskabet Kujavien-Pommern mod syd, voivodskabet Ermland-Masurien mod øst, Østersøen mod nord og den russiske enklave Kaliningrad oblast på Wisłalandtangen.

Arbejdsløshed

Kilder

Se også 
 Kashubien
 Erik af Pommern

Eksterne henvisninger 

Pomorskie, Wojewodztwo
Województwo zachodniopomorskie

Województwo zachodniopomorskie (, ) er en administrativ del af det nordvestlige Polen ved Østersøen, en af 16 provinser skabt efter den administrative reform i 1999. Voivodskabets hovedstad er Stettin. Vestpommern har et areal på 22.896 km2 og 1.676.920 indbyggere(2021), befolkningstætheden er på 74 personer pr km2.

Voivodskabet vestpommern grænser op til voivodskabet Pommern mod øst, voivodskabet Storpolen mod sydøst, voivodskabet Lubusz mod syd, mod vest Tyskland, Mecklenburg-Vorpommern, mod vest og Østersøen mod nord.

Se også 
 Stettin byområde
 Bagpommern

Kilder

Eksterne henvisninger 

Zachodniopomorskie, Wojewodztwo
Harmonisk svingning

Indenfor matematikken anvendes betegnelsen harmonisk svingning som periodiske fænomener, som eksempelvis funktionerne sinus og cosinus, mens begrebet indenfor fysikken anvendes om f.eks. en fjeders svingninger.

To (eller flere) svingninger hvis frekvenser har et simpelt indbyrdes talforhold som f.eks. 1:2 eller 2:3 osv. siges at være indbyrdes harmoniske. Udtryksmåden er hentet fra musikteorien, hvor toner med et sådant indbyrdes forhold (oktav, kvint, osv.) frembringer et behageligt ("harmonisk") indtryk.

Når to svingninger er harmoniske, har man ment, at hver af disse må være "harmoniske". Da dette efter det anførte ikke giver nogen mening, har man
omfortolket ordet harmonisk svingning til at betyde 'sinusformet svingning'. Man bør derfor være opmærksom på risikoen for misforståelse når man taler om "harmoniske svingninger".

Harmoniske svingninger inden for elektricitet 
Hvis en sinusformet spænding sidder i serie med jævnspænding, vil man grafisk kunne bestemme den resulterende spænding ved at sammenlægge øjebliksværdierne. Dette resulterer i, at sinuskurvens middelværdi får et offset til jævnspændingens niveau.

Ligeledes kan en harmonisk svingning beskrives som en vekselspænding med en bestemt frekvens, som er overlejret med en anden sinusformet spænding med en anden frekvens. Resultatet af disse vil blive en regelmæssig kurve med ens perioder. Resultatet af kurveformen er afhængig af spændingernes amplitude og forholdet mellem frekvenserne.

I virkelighedens verden er det sjældent, at fuldstændig harmonisk svinger forekommer. Det skyldes f.eks. ved strømkredse med spoler med jernkerner, at jernets ulineære magnetiseringskarakteristik får sinuskurven til at blive uregelmæssig.

Se også 
 Harmonisk forvrængning
 Intermodulation
 Transient intermodulation
 Harmonisk oscillator

Bog 

 Hebsgaard, Thomas m.fl. (1989): Matematik Grundbog 2. Forlaget Trip, Vejle.

Referencer 

Signalbehandling
Musikteori

ca:Moviment harmònic
vi:Dao động điều hòa
Count Basie

William Count Basie (21. august 1904 – 26. april 1984) var en amerikansk pianist og orkesterleder. Gennem flere årtier var Basie med sit bigband en af de mest kendte og væsentlige skikkelser i jazz.
Han spillede på trommer og klaver som dreng og fik senere undervisning i orgel og klaver af Fats Waller, som fik stor indflydelse på CB's musikstil.
Basie spillede i 1920'erne med adskillige kendte musikere, og med sin unikke stil blev han hurtigt en anerkendt pianist. I 1936 skabte han sit orkester, der blev verdenskendt som et af swing epokens bedste og populæreste 'big bands'.
CB var en af eksponenterne for den såkaldte 'stride' pianostil, og hans synkoperede, præcise og elegante spil var enestående i jazzens historie.

Lester Young, Buck Clayton, Walter Page, Jo Jones, Thad Jones, Helen Humes og Billie Holiday er blot en lille vifte af dygtige kunstnere, som understreger kvaliteten i CB's orkester. Af kendte numre skal nævnes: One O'clock Jump, Jumpin At The Woodside og Every Tub.
Diskografien tæller 7 Lp'er og desuden har CB medvirket i talrige radio- og TV programmer.
Efter et hjerteanfald i 1976 optrådte CB kun når helbredet tillod det, og hans aktive karriere varede til først i 1980'erne.

Eksterne henvisninger 

 

Jazzpianister fra USA
Hollywood Walk of Fame
Wejherowo

Wejherowo (kasjubisk Wejrowò; tysk Neustadt in Westpreußen) er en by i det nordlige Polen, i voivodskabet Pomorskie (Pommern). Byen blev grundlagt i 1643.

 befolkning: 47 300
 areal: 25,65 km²
 beliggenhed: 18°15' E 54°36' N
 postkode: 84-200 til 84-204
 telefonkode: (+48) 58

Eksterne henvisninger 

 Wejherowo online

Byer i Polen