kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans von Marées

Hans von Marées (født 24. december 1837 i Elberfeld, død 5. juni 1887 i Rom) var en tysk maler.

Marées studerede på Preußische Akademie der Künste i Berlin under Carl Steffeck, og fortsatte sine studier 1856—64 i München, 1864—70 i Rom, 1870—73 i Berlin og Dresden og var herefter mest i Italien (Neapel, Rom), hvor han fra 1873 tog fast ophold. Marées holdt sig fjernt fra alt udstillingsvæsen, og hvad han malede, gjorde han, med de stærke krav til sine kunstydelser, sjælden færdigt. Hans navn var derfor længe ukendt og upåagtet; det tyske publikum havde dengang en forkærlighed til Carl von Pilotys stil. Senere, efter hans død, blev han som et banner for nye tyske kunstbestræbelser på grund af sin monumentale stilisering, således af menneskelegemet, farvegivning og indtrængende maleriske forståelse og efterfølen af klassisk malerkunst samt udmærkede kopier af Tizian, Rafael, Diego Velázquez. Han malede først portrætter, heste (Heste føres til bad, 1864, Schackgalleriet), ryttere (Hvilende kyrasserer, 1861, Berlins Nationalgalleri). Først studierne i Rom førte ham ret mod dem store stil, med den dekorative monumentale holdning i komposition og farver. Han malede nu især nøgne figurer i enkle landskaber, noget à la Pierre Puvis de Chavannes, men uden dennes sikre ro og af anden farvevirkning; Marées satte sine skønne friske farver op skitsemæssigt, men med stor dekorativ kraft: Ynglinge i Orangelund, Mænd i landskab, Dansende mænd etc. Også antikke myter (Paris’ dom, Helenas Rov, Hesperiderne) og kristne motiver (Maria, Sct. Hubertus). For Neapels Zoologiske Station udførte han i 1873 monumentale fresker. Endelig fra samme tid portrætter: Kunstneren og Lenbach, Adolf von Hildebrand. De fleste af hans værker blev efter hans død skænkede til den bayerske stat (optaget i Schleissheim Slot som et særligt Marées-Galleri). Marées er godt repræsenteret i flere tyske museer; blandt andet i Berlins Nationalgalleri og Hamburger Kunsthalle.

Galleri

Litteratur 

 Heinrich Wölfflin, "Hans von Marées" Zeitschrift für bildende Kunst, Neue Folge III
 Konrad Fiedler, Hans von Marées, München, 1889
 Karl von Pidoll, Aus der Werkstatt eines Künstlers, 1890
 Paul Schubring, Hans von Marées, 1904
 Julius Meier-Graefe,  Hans von Marées: sein Leben und sein Werk, 3 bind, 1909—10
 Paul Hartwig, Hans von Marées , Hans von Marées. Fresken in Neapel, 1909
 Hans von Marées, Hans von Marées : Briefe, München 1920

Eksterne henvisninger og kilder 

, bind 16, side 586, skrevet af amtsforvalter Axel Holck

Malere fra Tyskland
Woodstock

Woodstock kan henvise til flere ting:

Steder

Australien 
 Woodstock, New South Wales
 Woodstock, Queensland
 Woodstock, Victoria

Canada 
 Woodstock, New Brunswick
 Woodstock, Newfoundland and Labrador
 Woodstock, Nova Scotia
 Woodstock, Ontario

Irland 
 Woodstock Estate

New Zealand 
 Woodstock, New Zealand

Sydafrika 
 Woodstock, Cape Town

Storbritannien 
 Woodstock, Oxfordshire, England
 Woodstock, Pembrokeshire, Wales
 Woodstock, Belfast, East Belfast

USA 

 Woodstock, Alabama
 Woodstock, Alameda, Californien
 Woodstock, Connecticut
 Woodstock, Georgia
 Woodstock, Illinois
 Woodstock, Maine
 Woodstock, Maryland
 Woodstock, Minnesota
 Woodstock, New Hampshire
 Woodstock, New York
 Woodstock, Ohio
 Woodstock, Portland, Oregon
 Woodstock, Vermont
 Woodstock, Virginia
 Woodstock, Northampton County, Virginia
 Woodstock, Wisconsin

Andet 
 Woodstock (sang) – sang skrevet af Joni Mitchell
 Woodstock (festival) – musikfestival i 1969
Elberfeld

Elberfeld er en bydel i Wuppertal , i den tyske delstat Nordrhein-Westfalen som ind til 1929 var en selvstændig by, der i 1928 	var beboet af 173.235 mennesker.

Kemi- og farmakoncernen Bayer AG havde sit sæde i Elberfeld fra 1878 og frem til 1912, da man flyttede til Leverkusen.

Eksterne henvisninger 

 Seværdigheder i Wuppertal-Elberfeld
 Herbert Althaus: Stadtgeschichte von Elberfeld
 Svævebanen i Elberfeld 

Wuppertal
Bydele og forstæder i Tyskland
Raoul Berthelé

Jean Augustin Raoul Berthelé (født 6. juni 1886 i Niort, Deux-Sèvres, død 22. december 1918 i Roulers i Belgien) var en fransk kemiingeniør og amatørfotograf, der er kendt for sine mange billeder fra bag fronten under 1. verdenskrig fra 1915 - 1918.

Biografi 
Han blev født i Niort, hvor hans far Joseph Francois Marie Berthelé (1858-1926) havde arbejdet som departementsarkivar siden 1882. Af karrieremæssige årsager flyttede familien til Hérault i 1892, hvor Raoul Berthelé tilbragte en del af sin skoletid på gymnasiet i Montpellier. Hans far ledede undervisningen i palæografi og diplomatik på det humanistiske fakultet i Montpellier, og betragtes som en af fædrene bag den franske campanologi. Inden Raoul Berthelé blev mobiliseret læste han til kemiingeniør i Montpellier .

Da han startede i klasse 1906, blev han indført som soldat af anden klasse i 10. section d'infirmiers i Marseille den 7. oktober 1908. Han blev fundet egnet til tjeneste i de væbnede styrker af sessionskomissionen den 23. februar 1909. Berthelé fik titel som officerselev af reserven den 1. oktober 1909. Som administrationsofficer af tredje klasse blev han beordret til tjeneste ved militærhospitalet i Bourges den 5. april 1910, hvorfra han den 1. oktober 1910 blev hjemsendt.

Han blev mobiliseret i Lunel (Hérault) den 2. august 1914, hvorefter han blev beordret til tjeneste ved ambulance 15/16 som forsyningsofficer. Efter at have gjort tjeneste ved ambulance 3/15 fra 30. september 1916, overgik han den 27. marts 1917 til tjeneste ved hærens meteorologiske enhed. Han døde den 22. december 1918 i Roulers (Belgien), i ambulance 1/64, som følge af den spanske syge.

Ved deklaration af 18. november 1919 i Montpellier (Hérault), blev Berthelé anerkendt som værende en soldat der døde for Frankrig.

Raoul Berthelés billedsamling 
Det kommunale arkiv i Toulouse modtog i 1978 en gave fra Béatrix Faucher-Berthelé, som bestod af personlige dokumenter og effekter fra hendes bror Raoul, hendes mand Benjamin Faucher (1886-1973), leder af departementsarkivet i Haute-Garonne siden 1926, og hendes stedfar Joseph.

Samlingen består primært af materiale af Raoul Berthelé:Militære papirer, dagbøger fra tyske krigsfanger, fakturaer, adgangskoder, diverse meteorologiske brochurer, korrespondance, generalstabskort og mere end 2.800 fotografier. De fleste af billederne er negativer af stereoskopier, men samlingen omfatter også flere hundrede billedsamlinger i 10 bøger.

Siden 1915 havde han fotograferet sin dagligdag ved forsyningstropperne bag fronten i departementerne Somme, Marne og Meuse. Billederne dokumenterer en
relativt ukendt del af krigen fra området bag fronten.

Fra april 1917 gjorde han tjeneste ved hærens meteorologienhed i Aisne hvor han af og til udførte undersøgelser ved hjælp af tøjrede balloner og fly. Ved disse
lejligheder tog han flere luftfotos. Under hele krigen fotograferede han sin dagligdag, sine venner, kærester og familie.

I november 2014 blev hans billedsamling overført til Wikimedia Commons gennem et samarbejde mellem Wikimedia Frankrig og det kommunale arkiv i Toulouse.

Eksterne henvisninger

Kilder 

Fotografer fra Frankrig
Campanologi

Campanologi er læren om klokker og klokkeringning.

klokkenistafdelingen ved Kirkemusikskolen i Løgumkloster uddanner campanologer.

Kilder

Se også
 Kampanile

Kristen musik
Klokker
National Geographic Society

National Geographic Society (forkortelse: NGS, dansk: National Geografisk Selskab, eller: Det National Geografiske Selskab) er en amerikansk såkaldt nonprofit organisation, stiftet i 1888. I dag er foreningen en af verdens største almennyttige videnskabelige og uddannende organisationer, der har bidraget økonomisk til flere end 11.000 forsknings-, bevarelses- og efterforskningsprojekter verden over.

National Geographic Societys formål – eller mission, som det til tider benævnes i dag – er at inspirere folk til at interessere sig for vor planet, Jorden. Igennem hele sin historie, har selskabet tilskyndet til bevaring af naturressourcer og vakt offentlig bevidsthed om vigtigheden af naturområder, de planter og det dyreliv, der findes der, og de miljømæssige problemer, der truer. Foreningen opfordrer også til forvaltning af vor klode gennem forskning og udforskning, samt gennem uddannelse.

Selskabet udgiver tidsskriftet National Geographic Magazine (dansk udgave: National Geographic), står bag en række bogudgivelser og andre publikationer, landkort, film, radio, video, og de senere adskillige år tillige tv-stationer under navnet National Geographic Channel. Samlet når selskabets publikationer ud til omkring 600 millioner mennesker hver måned. Foreningens vedvarende engagement med integritet, nøjagtighed og ekspertise har placeret National Geographic som et ledende varemærke (benchmark brand) indenfor forlagsvirksomhed, fotografi, kartografi, fjernsyn, forskning og uddannelse.

Henvisninger og referencer 

 National Geographics danske hjemmeside 
 National Geographics internationale hjemmeside

Tidsskrifter om naturvidenskab
Tidsskrifter fra USA
Fonde (stiftelser)
Demografi i USA's højesteret

Demografien i USA's højesteret omhandler baggrunden hos de 112 dommere, som er blevet udpeget til USA's højesteret, i forhold til deres køn, etnicitet, religiøse orientering og lignende. Nogen af disse kendetegn har været anset som problematiske siden højesteretten blev etableret i 1789. I de første 180 år siden højesteretten blev etableret var næsten alle dommerne protestantiske hvide mænd. Før det 20. århundrede havde retten også nogle få romersk-katolske dommere, men dengang handlede bekymringen mest om at der skulle være geografisk mangfoldighed, så alle regioner af landet var dækket, og ikke om f.eks. den kønsmæssige mangfoldighed. I det 20. århundrede blev den første jødiske dommer udpeget (Louis Brandeis, 1916), samt den første afro-amerikanske dommer (Thurgood Marshall, 1967), den første italiensk-amerikanske dommer (Antonin Scalia, 1986) og den første kvindelige dommer (Sandra Day O'Connor, 1981). I det 21. århundrede blev den første latin-amerikanske dommer udpeget (Sonia Sotomayor, 2009)

Referencer og fodnoter 

USA's politik
Demografi efter land
USA's retsvæsen
Arnold Gamél

Arnold Louis Henri Gamél (født 20. oktober 1848 i København, død 7. december 1912 sammesteds) var en dansk læge og grosserer.

Arnold Gamél var søn af grosserer Antoine Gamél og Maria Dijmphna, født Ververs. Hans far var ejer af den største kaffeforretning i Norden, A. C. Gamél.

Arnold Gamél blev student fra Metropolitanskolen i 1867 og tog efterfølgende medicinsk eksamen i 1875. Fra 1876 til 1879 virkede han som læge i København, men blev efter sin fars død medindehaver af familievirksomheden med sin bror grosserer Augustin Gamél, som imidlertid udfyldte den ledende plads i ledelsen. Virksomheden udviklede sig hastigt i disse år, og Arnold Gaméls formue voksede med tiden betydeligt. Han trak sig tilbage fra forretningslivet i 1906 som en rig mand og døde nogle år senere den 7. december 1912 i sit store hjem i Amaliegade. Han ejede desuden en sommervilla, Strandbrinken, i Taarbæk. Han deltog flittigt i det offentlige liv og besad adskillige bestyrelsesposter både inden for medicin og handel og var desuden udnævnt etatsråd.   

Arnold Gamél giftede sig første gang i 1878 med Sophie Juliane Charlotte, født Herforth, datter af overretsprokurator Christian Herforth, anden gang i 1893 med Harriet Camilla, født Owen, datter af grosserer Frederick Owen. Hans første to hustruer døde i en ung alder. I 1909 giftede han sig for tredje og sidste gang med Ingeborg, født Holm, datter af grosserer Christian Holm.

Kilder 
 
 Politiken, 2. marts 1924

Læger fra Danmark
Grosserere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer fra København
Personer i Kraks Blå Bog (1910)
Kogte kartofler

Kogte kartofler er en madret, der består af kartoffelknolde kogt i let saltet vand. Kartoflerne skrælles typisk inden kogning. Kogte kartofler serveres oftest som tilbehør/garniture til madretter og er en traditionel spise i Danmark, Sverige og Tyskland.

Tilberedning 
Kartoflerne renses først i vand, hvorefter de skrælles med en kartoffelskræller eller en kniv. Alt efter deres størrelse skæres de eventuelt i stykker for at sikre, at de hurtigere bliver kogt møre. Efter at kartoflerne er skrællet, anbringes de i en gryde med koldt vand tilsat husholdningssalt. Traditionelt har man ladet kartoflerne koge omkring 20 minutter i let kogende vand, hvorefter man tester, om de er gennemkogte ved at stikke i dem med en kniv. En moderne metode er langt mere energibesparende: Kartoflerne lægges i gryden, og der hældes vand i, så det lige dækker. Gryden bringes i kog med låg på. Når vandet koger, skrues helt ned. Kartoflerne skal nu simrekoge i nøjagtig 7 minutter. Herefter slukkes for varmen. Når gryden med kartofler har stået med låg på i præcis 10 minutter, er kartoflerne perfekt kogt.

Før servering hældes vandet fra, og kartoflerne serveres dampende varme.

Kartoflerne kan serveres med smør eller sovs. På restauranter serveres de ofte med grønne urter som persille eller dild.

Alternativer 
Nye kartofler har en tynd skræl og kan derfor serveres med skræl på, det er nok at skrubbe dem. Alternativt kan nogle kartoffelsorter også serveres som pillekartofler, da skrællen på disse løsner sig ved kogningen, hvorefter den kan pilles af. Der er i øvrigt intet til hinder for at tilberede og spise kartofler med skræl. 

Kogte kartofler kan også serveres i en stærkt saltet version kaldet saltkartofler.

Kartoffelretter
Mad fra Danmark
Mad fra Tyskland
Mad fra Sverige
Julemiddag
Archer

Archer er en amerikansk animeret tv-serie fra 2009, skabt af Adam Reed. Serien omhandler superagenten, Sterling Archer, og hans medagenter hos agentbureauet, ISIS.

Eksterne henvisninger 
 

Animerede tv-serier fra USA
Amerikanske tv-serier fra 2000'erne
Tv-programmer fra FX
Verner Erling Larsen

Verner Erling Larsen, også skrevet Erling Verner Larsen (1955 – marts 2013) var en 196 cm høj københavnsk psykisk syg livstidsdømt morder, som 19 år gammel med et stjålet oversavet jagtgevær den 2. maj 1975 ved 23-tiden begik drabsforsøg mod den 41-årige DSB-trafikassistent Jens Rasmussen på Peter Bangs Vej Station på Frederiksberg og 20 minutter senere dræbte den 66-årige Emmy Hemme i hendes hjem på Peter Bangs Vej 118.

Erling Verner Larsen idømtes 20. juli 1976 livsvarigt fængsel, som senere ændredes til forvaring på Sikringsanstalten i Nykøbing Sjælland, hvor han diagnosticeredes med skizofreni.
I 1984 overflyttedes han til Sankt Hans Hospital i Roskilde, hvor der var mulighed for 3 timers daglig udgang.

I 1987 begik Erling Verner Larsen knivrøveri mod en tankstation, men blev fanget og sendt tilbage til Sankt Hans, selvom han udtrykte ønske om at komme tilbage til Sikringsanstalten i Nykøbing Sj.

Den 1. september 1988 stak den nu 33-årige Erling Verner Larsen af fra Sankt Hans Hospital under påskud om at ville tage i biografen, men opsøgte i stedet den 80-årige Tayo Vibeke Klint, som havde et værelse til leje i sin villa på Byledet 2 i Vangede. Under fremvisningen af værelset på 1. sal greb han hende om halsen og kvalte hende.
Sent samme aften meldte Verner Erling Larsen sig selv ved indgangsdøren til Københavns Politigård og indrømmede straks, at han havde myrdet igen.

Efter det andet mord dømtes Verner Erling Larsen den 12. juli 1989 til genanbringelse på Sikringsafdelingen i Nykøbing Sjælland, hvor han levede frem til sin død i marts 2013, 57 år gammel.

Eksterne links 
 Emmy Hemme. Peter Bangs Vej 118, 2. maj 1975 - Gerningssteder: Frederiksberg - En kriminalvandring gennem Københavns mord, af Peer Kaae (2014). 
 Drabssager 1975  - drabssageridanmark.beboer2650.dk

 Gerningsmand jages: skød hovedet af kvinde og sårede DSB-mand dødeligt  - BT 3. maj 1975
 Lystmorder for anden gang - Det kriblede i mig for at slå ihjel igen  - BT 3. september 1988
 En af Danmarks farligste mordere er død - BT 16. marts 2013
 Så farlig var Verner: Dræbte kvinde 'fordi det kriblede i fingrene' - BT 16. marts 2013

Personer fra København
Mordere fra Danmark
Livstidsdømte fra Danmark
Finn Hauge Jensen

Finn Hauge Jensen, navneforandring 1977 til Finn Monroe og 1980 til Finn Robert Mortensen (født 27. marts 1948 i Vorbasse) er en dansk livstidsdømt dobbeltmorder, voldtægtsmand og gidseltager.

Søndag morgen den 18. april 1976 mellem kl. 8 og 9 trængte den 27-årige tjener Finn Hauge Jensen med et jagtgevær ind på ejendommen 'Hvidmosegård', Bjødstrupvej 69 ved Tranbjerg syd for Århus, hvor hans 20-årige tidligere kæreste Jette Nielsen havde et værelse på 1. sal hos forældrene.
I sygelig jalousi skød og dræbte han ekskæresten på klos hold.
På vej ned ad trappen mødte han Jette Nielsens 12-årige lillebror Anders Mikael Nielsen, der havde hørt skuddet og ville op og se, hvad der skete på 1. sal. Finn Hauge Jensen dræbte drengen med endnu et skud.

Efter dobbeltdrabet flygtede Finn Hauge Jensen i en Ford Taunus 17M  til Hotel Mercur på Viby Torv, hvor han i 8 timer tog en kvinde som gidsel og udsatte hende for voldtægt. Kl. 21.00 anholdtes han af politiet.

Et nævningeting i Vestre Landsret idømte 6. juli 1977 Finn Hauge Jensen livsvarigt fængsel for dobbeltdrabet på ekskæresten og hendes lillebror, samt voldtægt og ulovlig frihedsberøvelse af kvinden på hotellet.

Under afsoningen i Herstedvester fængsel lykkedes det i maj 1980 for den livstidsdømte, der efter navneændring hed Finn Robert Mortensen, at flygte fra fængslet til Sydamerika.

I marts 1982 blev han pågrebet i Guyana og udleveret til Danmark, ledsaget i flyet fra Sydamerika af to danske kriminalbetjente fra Glostrup, hvorefter han genindsattes til afsoning i statsfængslet i Vridsløselille.
Finn Robert Mortensen er siden benådet og løsladt.

Eksterne links 
 Danske Drabssager i 1976 
 Mystisk ejendom var ramme om dobbeltdrab  - aarhusportalen.dk 29. december 2007

Personer fra Billund
Mordere fra Danmark
Livstidsdømte fra Danmark
Akio Yashiro

Akio Yashiro (født 10. september 1929 i Tokyo Japan, død 9. april 1976)  var en japansk komponist, pianist og lærer.

Yashiro studerede på musikkonservatoriet i Tokyo hos bl.a. Akira Ifukube. Han studerede senere privat i Paris hos Olivier Messiaen og Nadia Boulanger.

Akio Yashiro har skrevet en symfoni som hører til en de betydningsfulde værker i moderne japansk orkestermusik, orkesterværker, kammermusik, solostykker for mange forskellige instrumenter etc.
Yashiro underviste på Tokyo University of the Arts og Toho Gauken School of Music.

Udvalgte værker 

 Symfoni (1958) - for stort orkester
 Klaverkoncert (1967) - for klaver og orkester
 Cellokoncert (1960) - for cello og orkester
 Strygekvartet (1955)

Eksterne kilder/henvisninger 

 Om Akio Yashiro på musicweb-international.com

Komponister fra Japan
Pianister
Lærere
Paul Brumfitt

Paul Brumfitt (født 1956) er en engelsk seriemorder, som var 23 år gammel, da han i juli 1979 myrdede og bestjal den 43-årige bybuschauffør Teddy Laustrup i dennes villa i Esbjerg-bydelen Sædding. Før han kom til Esbjerg angreb han en gravid kvinde og tævede den 59-årige butiksindehaver og skrædder Sidney Samuel fra Tilbury i Essex ihjel.
Brumfitt idømtes i juli 1980 ved Birmingham Crown Court tredobbelt livsvarigt fængsel, men prøveløsladtes november 1994 og fik arbejde som gartner i Birmingham-området.

Den 7. februar 1999 dræbte Brumfitt den 19-årige prostituerede Marcella Ann Davis fra Wolverhampton i sit hjem i Woodsetton ved Dudley, hvorefter han parterede og brændte liget. Han arresteredes 5. marts 1999 og blev 22. juli 2000 kendt skyldig i mordet og for at true en fra prostitutionsmiljøet med en kniv og idømtes på ny livsvarigt fængsel.

Eksterne links 
 Freed killer murders again - BBC 21. juli 2000
 Convicted murderer killed again after release - The Independent 22. juli 2000
 Paul Brumfitt, July 2000, Birmingham Crown Court (tegning)
 Trust me, I'm a psychopath - The Daily Telegraph 30. november 2003

 The Encyclopedia of Serial Killers, af Michael Newton (2006). 
 Marcella Ann Davis - Serial Killers: Hunting Britons and Their Victims, 1960 to 2006, af David Wilson (2007). 
 Marcella Ann Davis - A History of British Serial Killing, af David Wilson (2008). 
 Violence Sex Work in Britain, af Hilary Kinnell (2013). 

 The Brumfitt Scandal - thefreelibrary.com

Personer fra Birmingham
Seriemordere fra Storbritannien
Livstidsdømte fra Danmark
Tusjino flyveplads

Tusjino flyveplads (, ) er en flyveplads beliggende i det nordvestlige Moskva, 14 kilometer fra centrum nær M9 "Baltia"-motorvejen til Volokolamsk og den lettiske grænse. I dag har flyvepladsen tre baner og anvendes til privatfly, helikoptertrafik og sportsfly.

Flyvepladsen har også været anvendt som arena for store festivaler og udendørskoncerter. I 1991 blev der arrangeret en Monsters of Rock-koncert på området med bl.a. AC/DC, Pantera og Metallica, der optrådte for et publikum på 1 million mennesker.

Under sovjettiden 
Under Den kolde krig blev flyvepladsen anvendt til militære flyopvisninger, hvor der blev fremvist det nyeste indenfor flyindustrien. Opvisningerne fandt sted på "Flyflådens Dag" (, der normalt blev afholdt den tredje søndag i august, hvis vejret tillod det. Den første flyopvisning fandt sted den 18. august 1933 på initiativ af Jakov Alksnis og blev afholdt i Gorkij Park (der husede den daværende centrale flyveplads i Moskva), men allerede året efter, i 1934, blev opvisningen henlagt til Tusjino, hvor det forblev i årevis. I 1937 blev paraden overværet af næsten en million tilskuere, der kunne se fly skrive "LENIN", "STALIN" og "USSR" i luften.

Flyopvisningerne fortsatte indtil Sovjetunionens opløsning og blev genoptaget af Rusland. Det russiske flyopvisning er dog flyttet til Ramenskoje Lufthavn, hvor opvisningen i dag afvikles under navnet MAKS airshow.

Sovjetunionens Flyflådedag var en opvisning af den ene gren af Sovjetunionens luftvåben, Hærens luftvåben (Vojenno-Vozdushnye Sily, VVS). Der blev også afholdt en særlig dag til opvisning af luftvåbnets anden gren, Vojska PVO, kaldet Sovjetunionens Luftforsvarsdag (), der blev afholdt den anden søndag i april. Denne flyopvisning var dog mindre end opvisningen i august.

Udover den store årlige flyopvisning i august, blev der afviklet parader i anledning af Arbejdernes internationale kampdag den 1. maj på flypladsen, hvor der ofte blev foretaget overflyvninger af store flystyrker.

Stadionbyggeri 

I 2014 blev Otkrytije Arena indviet på området ved Tusjino flyveplads. Stadionet er hjemmebane for FC Spartak Moskva og har kapacitet til 42.000 tilskuere. Det nye stadion vil blive anvendt ved VM i fodbold 2018.

Se også 
 Terrorangrebet ved Tusjino - et terrorangreb i 2003 under en rockkoncert

Noter

Eksterne henvisninger 

 www.aero-tushino.ru 

Lufthavne i Rusland
Etableret i 1933
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Moskva
Lufthavne i Sovjetunionen
HMS Agincourt (1913)

HMS Agincourt var et Dreadnought-slagskib bygget i de tidlige 1910'ere. Skibet blev oprindelig bygget til Brasilien, som solgte det til det Osmanniske Rige, hvor det blev omdøbt til Sultan Osman I. Skibet var næsten færdigombygget, da 1. verdenskrig brød ud, og det britiske admiralitets frygt for en tysk-osmannisk alliance førte til skibets beslaglæggelse til brug for den engelske flåde (sammen med et andet osmannisk slagskib, som blev bygget i Storbritannien).

Slagskibe