kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gabriel Cramer

Gabriel Cramer (født 31. juli 1704 i Genève, død 4. januar 1752) var en schweizisk matematiker. 

Cramer, der var discipel af Johann Bernoulli, virkede indtil sin død som professor i Genève, først i matematik, senere i filosofi.

Han har skrevet et fortrinligt arbejde: Introduction à l’analyse des lignes courbes algébriques (1750); et tillæg til dette indeholder grundlaget for determinantteorien, på hvilken vel Leibniz havde været inde, men som siden havde hvilet. Desuden har Cramer udgivet Johann og Jakob Bernoullis værker (1742 og 1744).

Kilder 

 

Matematikere fra Schweiz
Personer fra Genève
Salmonsens
Johann Baptist Cramer

Johann Baptist Cramer  (født 24. februar 1771, død 17. april 1858) var en tysk pianist og komponist.

Cramer kom tidligt fra sin fødeby, Mannheim, til England, hvis hovedstad han stadig betragtede som sit hjem. Endnu som barn blev han elev af Clementi, ligesom han begyndte at spille offentligt; efter at Clementi havde forladt England, uddannede Cramer sig på egen hånd, nærmest ved studiet af Scarlattis, Händels og Bachs værker, og i en alder af 19 år foretog han koncertrejser på kontinentet.

I 1791 tog han atter ophold i England, hvor han hovedsageligt beskæftigede sig med at undervise og komponere, men også blev parthaver i det kendte musikforlag Johann Baptist Cramer & Co. Hans ry som pianist voksede stadig, og han foretog på ny rejser til Wien, hvor han mødtes med Haydn og Beethoven, der satte ham meget højt, samt til Italien.

Cramer var en fremragende og ejendommelig pianist, der navnlig udmærkede sig ved sit spils store toneskønhed og elegance. Som komponist har han dels skrevet en mængde sonater, nogle koncerter og duoer, en kvintet og en kvartet med mere, som næsten er glemt i dag, dels talrige etuder og en Grosse Pianoforteschule, der har haft stor betydning for klaverspillets udvikling og endnu har bevaret sit værd som studieværk, hvilket også gælder dens fortsættelse Schule der Fingerfertigkeit.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Komponister fra Tyskland
Pianister fra Tyskland
Tyskere i 1700-tallet
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Mannheim
Salmonsens
Muzio Clementi

Muzio Clementi (født 1752 i Rom, død 10. marts 1832 i England) var en italiensk pianist og komponist.

Clementi fik allerede fra barndommen af god musikundervisning, såvel praktisk som teoretisk, og var bekendt som klavervirtuos og komponist, da en englænder ved navn Beckford tilbød at tage sig af ham og hans fremtidige uddannelse. Han levede nu flere år på sin velynders gods, beskæftiget med musikalske studier, og 1770 kunde han optræde som fuldt færdig virtuos.

1777-80 var Clementi dirigent ved den italienske Opera i London, men opgav stillingen for at begive sig på koncertrejser. Den første af disse førte ham til Wien, hvor han omgikkes med Mozart og Haydn; efter Kejser Josefs ønske foranstaltedes der en slags væddestrid på klaver mellem den førstnævnte og Clementi, en strid, der fik et for begge parter lige hæderligt udfald.

1784 var Clementi i Paris, og i de følgende år på ny i England, hvor han ved siden af sin offentlige optræden og sin lærervirksomhed blev deltager i en musik- og pianoforteforretning (Longman and Broderip). Efter dennes fallit fortsatte han forretningen i forening med Collard og havde nu held med sig, således at han senere kunne trække sig ud af forretningen, der fortsattes til vore dage (Collard & Co.), med et betydeligt pekuniært udbytte. En stor skare elever samlede sig efterhånden om Clementi, bl.a. hvilke navne som Cramer, Ludv. Berger, Alex. Klengel, Meyerbeer, Moscheles, Kalkbrenner og Field er de mest bekendte. Med Field rejste Clementi 1802 til Petrograd, hvor de begge gjorde stor lykke, og Field blev tilbage. Vejen fra Rusland lagde Clementi over Tyskland, hvor flere af de førnævnte elever nød godt af hans undervisning og protektion. De følgende år opholdt Clementi sig på ny i Petrograd og i Rom, hvorhen en broders død kaldte ham, og først i 1810 vendte han tilbage til England, hvor han derefter levede lykkelig og stille på et landgods, mest optagen af at komponere symfonier, der opførtes i London med meget bifald, men forblev utrykte. Offentlig optrådte han ikke mere. Clementi hørte til sin tids betydeligste klavervirtuoser. Som komponist af 106 sonater (for klaver, til dels med ledsagelse af violin, fløjte eller cello), en berømt toccata, capricer, fantasier og navnlig det store undervisningsværk Gradus ad Parnassum har han haft overordentlig Indflydelse på klavermusikkens udvikling. Han har udvidet og fæstnet den fra Ph. E. Bach overleverede »Sonateform«, og han har haft grundlæggende betydning ved at sætte »fingersætningen« i system. Hans sonater, der nu kun sjælden høres, er klart formede og besidder elegance og naturlighed, de er uden synderlig melodisk opfindsomhed og virker i det hele noget akademisk; men ved den vægt, Clementi lægger på klaversatsens glans og fuldtonighed, på pianistisk kraftudfoldelse og bred motivisk udvikling, danner de et betydningsfuldt overgangsled mellem Mozarts og Beethovens klaversonater.

Pianister fra Italien
Komponister fra Italien
Personer fra Rom
Medlemmer af Kungliga Musikaliska Akademien
Italienere i 1700-tallet
Italienere i 1800-tallet
Nørre Kongerslev Kirke

Nørre Kongerslev Kirke ligger i Nørre Kongerslev Sogn i Aalborg Kommune; indtil Kommunalreformen i 1970 lå det i Hellum Herred, Aalborg Amt.

Kor og kirkeskib er opført i romansk tid af granitkvadre over skråkantsokkel. Den retkantede norddør er stadig i brug, syddøren spores indvendigt. I skibets nordmur og i østgavlen ses tilmurede rundbuevinduer. Tårn og våbenhus er opført i sengotisk tid af genanvendte kvadre og munkesten.

I området findes bronzealderhøje, som antyder tidlige bosamfund på stedet. Byens geografiske placering tyder på, at den er opstået i vikingetiden eller i den sene jernalder. Navnet Kongerslev kommer af ordet kongelev, jord som har tilhørt kongemagten, et begreb som kendes tilbage fra 1100-tallet, den nærliggende Lille Vildmose tilhørte kongen. Muligvis er kirken opført som en kongskirke. I 1683 sælger kongen tienderetten til Lindenborg, som beholder denne til 1914, da kirken overgik til selveje.

Skibet har fladt bjælkeloft, koret fik indbygget krydshvælv i sengotisk tid, samtidig blev korbuen ommuret med munkesten, skråkantsoklen er dog bevaret. Altertavlen er et renæssancearbejde fra 1603 skænket af Christoffer Seefeld til Refsnæs, i tavlens felter ses skriftsteder, i 1899 blev storfeltet udfyldt med et maleri, som blev nedtaget i 1940 og ophængt på skibets væg. Prædikestolen svarer i stil til altertavlen men menes at stamme fra begyndelsen af 1700-tallet. Ved en restaurering i 1980'erne afdækkede man en kalkmalet baldakin fra omkring 1700 bag altertavlen. I forbindelse med restaureringen af kirken i 1980'erne blev alterbordets forside udsmykket med en vævning af Berit Hjelholt. På skibets sydvæg hænger en fane fra krigen 1848-50. I korets tilmurede nordvindue står et lille kors udført af den lokale kunstner Oluf Melgaard. Under koret findes en gravhvælving for familien Seefeld.

Den romanske døbefont af granit har glat kumme med halvattisk profil og pyramidestubfod.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Nørre Kongerslev Kirke  på NordensKirker.dk
 Kortilkirken

Kirker i Aalborg Kommune
Kirker i Aalborg Stift
Kirker i Aalborg Amt
Jules Mohl

Jules Mohl (født 25. oktober 1800 i Stuttgart, død 3. januar 1876 i Paris) var en tysk-fransk orientalist, bror til Robert og Hugo von Mohl.

Efter først at have studeret teologi i Tübingen rejste han til Paris og studerede orientalske sprog under de Sacy og Rémusat, hvorefter han 1826 blev udnævnt til professor i orientalsk litteratur i Tübingen.

Han udgav 1829 Fragments relatifs à la religion de Zoroastre, kastede sig i de følgende år særlig over kinesisk, oversatte kinesernes hellige bøger, men vendte atter tilbage til studiet af persisk, som nu optog ham for resten af hans liv.

Da den franske regering overdrog ham udgivelsen af Firdausis Shâhnâme, opgav han sin stilling i Tübingen og rejste atter til Frankrig, hvor han lod sig naturalisere. Hans udgave af Shâhnâme udkom med vedføjet oversættelse i 6 foliobind 1838—66 (et syvende 1878 ved Barbier de Meynard). Oversættelsen udgavs særskilt efter Mohls død (6 bind, 1876).

Mohl blev 1847 professor i persisk ved Collège de France, og det var ham, der planlagde de siden af Botta udførte udgravninger i Ninive. Hans salon blev under kejserdømmet besøgt af alt, hvad der havde navn og berømmelse i videnskabens og litteraturens verden.

Efter hans død udgav hans enke de årsberetninger, han havde afgivet som formand for La Société asiatique, under titelen Vingt-sept ans d’histoire des études orientales.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Orientalister fra Tyskland
Orientalister fra Frankrig
Ansatte ved Tübingens Universitet
Tyskere i 1800-tallet
Franskmænd i 1800-tallet
Personer fra Stuttgart
Salmonsens
Erich Schmidt

Erich Schmidt (født 20. juni 1853 i Jena, død 29. april 1913 i Berlin) var en tysk litteraturhistoriker, søn af Eduard Oscar Schmidt. 

Han habiliterede sig 1875 i Würzburg og blev 1877 udnævnt til professor i tysk filologi i Strasbourg. Derfra avancerede han tre år efter til Wiens Universitet, blev 1885 den første direktør for det nygrundede Goethe und Schiller-Archiv i Weimar og udnævntes endelig 1887 til professor i tysk sprog og litteratur ved universitetet i Berlin. Som præsident for Goethe-Gesellschaft kom Schmidt i berøring med endnu videre kredse, og han var det blændende midtpunkt under de årlige forsamlinger ved pinsetid i Weimar. Schmidt var på sin lærestol Wilhelm Scherers betydeligste elev, fremragende som Lessings biograf (Lessing, 2 bind 1884—92, 3. oplag 1910), en udmærket kender og værdsætter af Goethe, hvis manuskript til Ur-Faust han fremdrog og udgav (1887, 6. oplag 1906), ligesom han ledede den monumentale Sophien-Ausgabe af Goethes værker. Blandt hans øvrige arbejder må fremhæves Richardson, Rousseau und Goethe, Goethes Jugendgenosse H. L. Wagner, Lenz und Klinger, Charakteristiken (2 bind, 1886 og 1900). Mangfoldige bidrag fra Schmidts hånd findes i Goethe-Jahrbuch, han har udgivet Volks-Goethe for Goethe-Gesellschaft (5 bind, ny udgave 1925) og Heinrich von Kleists værker i værdifuld kritisk behandling. Som lærer for sin samtids tyske filologer og litteraturhistorikere har Schmidts indflydelse været af varig betydning.

Kilder 

 

Litteraturhistorikere fra Tyskland
Germanister
Ansatte ved Strasbourgs Universitet
Ansatte ved Wiens Universitet
Ansatte ved Humboldt-Universität zu Berlin
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Jena
Salmonsens
Christoffer Svane

Christoffer Svane (født 7. oktober 1979) er en dansk skuespiller, der er med i 2900 Happiness, sæson 3, hvor han spiller Michael von Stjerne, som er Mercedes von Bechs kærlighedsinteresse.

Han har også spillet med i filmen Profetia fra 2009, hvor han spillede Johnny.

Eksterne links 
 

Skuespillere fra Danmark
Henry, hertug af Gloucester

Prins Henry, Hertug af Gloucester (Henry William Frederick Albert; 31. marts 1900 – 10. juni 1974) var en britisk prins og medlem af den britiske kongefamilie. Fra 1928 havde han titel af Hertug af Gloucester. 

Prins Henry var den tredje søn af Georg 5. af Storbritannien og Dronning Mary, og han er dermed onkel til Elizabeth II. Fra 1945 til 1947 var han Australiens ellevte generalguvernør.

Efterkommere 
Hertug Henrys ældste søn prins William (1941-1972) døde, mens faderen stadig var i live. 

Den næstældste søn prins Richard, hertug af Gloucester er gift med den danskfødte Birgitte Eva Henriksen (hertuginde af Gloucester).

De har tre børn og seks børnebørn:
 Alexander Windsor, jarl af Ulster (født 1974)
 Xan Richard Anders Windsor, Lord Culloden (født 2007)
 Lady Cosima Rose Alexandra Windsor (født 2010)
 Lady Davina Elizabeth Alice Benedikte Windsor, gift Lewis (født 1977)
 Senna Kowhai Lewis (født 2010)
 Tāne Lewis (født 2012) 
 Lady Rose Victoria Birgitte Louise Windsor, gift Gilman (født 1980)
 Lyla Beatrix Christabel Gilman (født 2010)
 Rufus Gilman (født 2012)

 

Prinser fra Storbritannien
Huset Windsor
Australiens generalguvernører
George, hertug af Kent

Prins George, Hertug af Kent (George Edward Alexander Edmund; 20. december 1902 – 25. august 1942) var en britisk prins og medlem af den britiske kongefamilie.

Prins George var den fjerde søn af Georg 5. af Storbritannien og Dronning Mary, og dermed onkel til Elizabeth II. Han havde titel af hertug af Kent fra 1934 og frem til sin død i 1942. I 1934 blev han gift med Prinsesse Marina af Grækenland og Danmark. Han var far til Prins Edward, hertug af Kent.
 

Prinser fra Storbritannien
Huset Windsor
Hertuger af Kent
Lena Katina

Jelena Sergejevna Katina (Kyrillisk: Елена Сергеевна Катина) (født 4. oktober 1984), bedre kendt som Lena Katina, er en russisk sangerinde, som udgør duoen t.A.T.u. sammen med Julija Volkova.

Sangere fra Rusland
Personer fra Moskva
Valørdag

Inden for bankverdenen er valørdag den dag, hvor renteberegningen for ind- eller udbetaling på en bankkonto foretages.

Inden for værdipapirhandel er valørdag den dag, hvor en handel bliver registreret og den dag hvor afregningsbeløbet skal betales. Dette er typisk tre dage efter handelen har fundet sted.

Penge
Værdipapirhandel
Hans Kristian Olsen

Hans Kristian Olsen (født 2. februar 1955) var administrerende direktør i det grønlandske statslige olieselskab NUNAOIL fra 2005 til 2017. 

Olsen er uddannet cand. scient. indenfor geologi fra Århus Universitet i 1988, og har tidligere arbejdet som undersøgelsesgeolog i NunaOil og i Råstofdirektoratet. 

Han satt også i styret for NunaMinerals, samt for KVUG – Kommissionen for Videnskabelige Undersøgelser i Grønland.

Erhvervsfolk fra Grønland
Personer i Kraks Blå Bog
Torben Schou

Torben Schou er en dansk tv-vært, der er ansat på TV-Avisen på DR1. Ved siden af har han tilrettelagt af serien Verdens vildeste..., der blev sendt i foråret 2011. I disse har han været på jagt efter de vildeste oplevelser, blandt andet verdens hurtigste rutsjebane.

Tv-værter fra Danmark
Ansatte i DR
Svenstrup Kirke

Svenstrup Kirke henviser til flere steder:
 Svenstrup Kirke (Aalborg Kommune) – en kirke i Aalborg Kommune og i Aalborg Vestre Provsti
 Svenstrup Kirke (Mariagerfjord Kommune) – en kirke i Mariagerfjord Kommune og i Hobro-Mariager Provsti
 Svenstrup Kirke (Sønderborg Kommune) – en kirke i Sønderborg Kommune og i Sønderborg Provsti
Nik Bärtsch

Nik Bärtsch (født 3. august 1971) er en schweizisk pianist, komponist og producer fra Zürich. Han bor i Zürich og Berlin. Bärtsch begyndte at spille klaver og percussion i en alder af 8 år. I 1997 fik han afgangseksamen fra Musikhochschule Zürich. I årene mellem 1989 og 2001 studerede han filosofi, lingvistik og musikvidenskab på universitetet i Zürich. Han var instruktor i Praktisk Æstetik på Musikhøjskolen Zürich/Winterthur (2000-2003). Derefter boede han et halvt år i Japan.

Musik og karriere 

Nik Bärtsch arbejder i tre musikalske konstellationer: Som solomusiker, med den akustiske gruppe Mobile og med 'zen-funk' gruppen Ronin. Som solomusiker spiller han sine egne kompositioner på prepareret piano med percussion. Mobile spiller ren akustisk musik i sessions op til 36 timer ad gangen. I disse sessions indgår også lys- og rumdesign. Ronin spiller rytmisk komplekse kompositioner med elementer fra jazz, funk og rock. Siden 1997 har Mobile bestået af Kaspar Rast (trommer), Mats Eser (bas) og Don Li (klarinet, saxofon) foruden Bärtsch. I 2001 startede Ronin med Kaspar Rast (trommer) og Björn Meyer (bas) foruden Bärtsch; Andi Pupato (percussion) kom med under indspilningerne til deres første udgivelse Randori. I 2006 kom Sha (klarinet, saxofon) med og medvirkede på Stoa, der blev udgivet på ECM Records. Bärtschs tidligere projekter var udgivet på Ronin Rhythm Records, men i 2006 begyndte han at udgive musik på ECM.

Udgivelser

Nik Bärtschs Ronin 
2018 Awase, ECM
2012 Live, ECM
2010 Llyria, ECM
2008 Holon, ECM 
2006 Stoa, ECM 
2004 Rea, Ronin Rhythm Records
2003 Live, Ronin Rhythm Records
2002 Randori, Ronin Rhythm Records

Nik Bärtschs Mobile 
2016 Continuum, ECM
2004 Aer, Ronin Rhythm Records
2001 Ritual Groove Music, Ronin Rhythm Records

Nik Bärtsch (solo) 
2002 Hishiryo, Ronin Rhythm Records

Eksterne links

 Official Homepage
 Nik Bärtsch's Ronin på MySpace
 Nik Bärtsch på Allmusic
 "In Conversation with Nik Bärtsch"  af Stuart Nicholson (Jazz.com ).

Musikere fra Schweiz
Schweizere i 1900-tallet
Schweizere i 2000-tallet
Sønder Kongerslev Kirke

Sønder Kongerslev Kirke ligger i Sønder Kongerslev Sogn i Aalborg Kommune; indtil Kommunalreformen i 1970 lå det i Hellum Herred, Ålborg Amt.

Kor og kirkeskib er opført i romansk tid af granitkvadre, koret over sokkel med hulstav, skibet over skråkantsokkel. Alle detaljer forsvandt, da kirken blev gennemgribende ombygget i midten af 1500-tallet. Det ottekantede tårn og våbenhuset stammer fra denne ombygningen. Tårnets underdel er opført af genanvendte granitkvadre over skråkantsokkel, overdelen er opført af munkesten. Ombygningen med det ottekantede tårn kan stilmæssigt minde om kirken i Astrup (Hindsted Herred).

Skibet fik indbygget tre fag otteribbede hvælv og koret et stjernehvælv ved ombygningen i midten af 1500-tallet. Altertavlen fra 1597 er givet af Niels Juel og Anne Stygge, midterfeltets maleri er fra 1898. Prædikestolen er fra samme år som altertavlen og har samme givere. I kirken er opsat et epitafium over Peder Brønsdorff til Kongstedlund og Randrup (død 1701) og hans hustru, epitafiet er opsat i 1730 af Jens Hvas og Kirstine Brønsdorff.

Den romanske døbefont af granit har glat kumme med attisk profil og pyramidestubformet fod.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Sønder Kongerslev Kirke  på NordensKirker.dk
 Kortilkirken

Kirker i Aalborg Kommune
Kirker i Aalborg Stift
Kirker i Aalborg Amt
Kongerslev
Mahn Sha Lar Phan

Padoh Mahn Sha Lah Phan (født 5. juli 1943 i Taw Gyaung, Maubin District, død 14. februar 2008) var generalsekretær for Karen National Union (KNU), der er den største oprørsgruppe i Burma. KNU, har gennem sin væbnede fløj, Karen National Liberation Army, kæmpet mod den burmesiske regering om selvstyre for Karen-folket siden 1949. De arbejder i både Burma og Thailand.

Sha Lah Phan var imod enhver form for overgivelse til den burmesiske regering. Han fungerede som generalsekretær for KNU.

Phan blev skudt og dræbt den 14. februar 2008 kl ca 16:30 lokal tid, i grænsebyen Mae Sot, Thailand. Sha Lah Phan sad i verandaen i sit hjem, da to bevæbnede mænd gik hen til ham med gaver, som var efter sigende frugtkurve. Den ene skød Phan to gange i brystet, mens den anden skød ham, da han lå på jorden. Angriberne flygtede i en pick-up truck. Hans Hus lå cirka fem kilometer fra den thailandske-burmesiske grænse. Han døde øjeblikkeligt og var efter sigende 64 år gammel på tidspunktet for hans død.

Phan havde forudsagt en stigning i volden forud for en burmesiske folkeafstemningen om forfatningen i maj 2008, i et interview med Reuters i ugen for hans død. Hans søn, Saw Say Say Phan, beskyldte en Karen udbrydergruppe, Den Demokratiske Karen buddhistiske Hær (DKBA), for at udføre angrebet på vegne af den burmesiske militære herskere. Hans datter, Nant BWA BWA Phan, er repræsentant for Karen National Union i UK.

Politikere fra Burma
David O. Russell

David O. Russel (født 20. august 1958 i New York City) er en amerikansk filminstruktør og manuskriptforfatter. 

Russel begyndte karrieren sin med indenpendantfilm som Spanking the Monkey (1994) og Flirting with Disaster (1996), om en neurotisk mand (Ben Stiller) som forsøger at finde sine biologiske forældre. Senerehen fik han succes med Three Kings (1999). Han har også instureret I Heart Huckabees (2004), og den Oscar-nominerede The Fighter (2010). Sidstnevnte blev nominert til syv priser, inklusive bedste instruktør.

Filmografi 
 Flirting with Disaster (1996)
 Three Kings (1999)
 I Heart Hickabees (2004)
 The Fighter (2010)
 Nailed (2011)
 Silver Linings Playbook (2012)

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra USA
Manuskriptforfattere fra USA
Personer fra New York
Micky Ward

"Irish" Micky Ward (født 4. oktober i 1965) er en pensioneret junior weltervægt professionel bokser og tidligere WBU mester fra Lowell i Massachusetts. Han er kendt som hovedpersonen i dramaspillefilmen The Fighter fra 2010, hvor han spilles af Mark Wahlberg og er baseret på hans karriere, som emnet for licenshaverens sang fra albummet The Warrior's Code af Dropkick Murphys og for hans trilogi af kampe med Arturo Gatti som kan ses i Fight Night Round 3.

Liv og karriere

Tidlige karriere 
Ward var en tre-gange New England Golden Gloves mesterbokser, der blev professionel i 1985 og vandt sin første fjorten kampe. Men hans karriere fladede ud, og efter at have tabt fire kampe i træk i 1990, tog Ward en pause fra boksningen.

Tomrum 
I løbet af Ward's tid væk fra sporten, brugte han nogle af midlerne fra sit daglige arbejde på en vej-bane til at få kirurgi på sin højre hånd, som han havde problemer med i flere kampe. Operationen brugt nogle af knoglerne fra Wards bækken til at styrke og smelte knoglerne i hånden.  Hans halvbror, den tidligere bokser Dicky Eklund, der kæmpede med stofmisbrug og netop var blevet løsladt fra fængslet på grund af anklagelse for narkotikabesiddelse, overbeviste Ward om at genoptage sporten igen.

Comeback 
Ward var en succes i sin tilbagevenden, da han vandt sine første ni kampe, og vandt WBU's Intercontinental Let Weltervægt titlen  i en kamp mod Louis Veader. Han forsvarede bæltet 1 gang, i en omkamp mod Veader. Ward kvalificerede sig i 1997 IBF til en Let Weltervægt Mesterskabskamp mod mesteren Vince Phillips, men tabte, da kampen blev stoppet i tredje runde på grund af cuts og Phillips blev kåret som vinderen via TKO . Et år senere boksede Ward igen en titel-kamp, da han mistede en 12-runders afgørelse mod Zab Judah . 
I 2000 rejste Ward til London for at udfordre WBU Let Weltervægt-mesteren Shea Neary, og fik en TKO i ottende runde og vandt WBU-titlen. Ward forsvarede dog aldrig titlen, og tabte sine næste 4 kampe. Hans ti-runders beslutningssejr over Emanuel Augustus (dengang kendt som Emanuel Burton) blev kåret af The Ring Magazine's Fight of the Year i 2001.

Sangen "Animal Rap" af hiphop gruppen Jedi Mind Tricks har en version af sangen med titlen "Micky Ward Mix".

Efter boksningen 
Den 45-årige Ward bor stadig i Lowell, hvor han er medejer af og kører et motionscenter samt medejer af en udendørs hockeybane.

Eksterne henvisninger 
 Officielle Micky Ward Hjemmeside
 Team Micky Ward Charities 

Boksere fra USA