kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Franz Marc

Franz Marc (født 8. februar 1880 i München, død 4. marts 1916 i Verdun, Frankrig) var en tysk maler. Han regnes som en af de største malere i det 20. århundrede, og var en af de største repræsentanter for den tyske ekspressionisme.

Værker 
 1911, "Die kleinen blauen Pferde"
 1911, "Blaues Pferd I"
 1911, "Die großen blauen Pferde"
 1911, "Fuchs", Wuppertal, Von der Heydt-Museum
 1912, "Der Tiger"
 1912, "Im Regen", München, Lenbachhaus
 1913, "Tierschicksale", Kunstmuseum Basel, Öl auf Leinwand, 195 x 263,5 cm
 1913, "Füchse", Kunstmuseum Düsseldorf
 1913, "Kleine Komposition III", Hagen, Karl-Osthaus-Museum
 1913, "Der Mandrill", München, Pinakothek der Moderne
 1914, "Landschaft mit Haus, Hund und Rind", Privatbesitz
 1914, "Tirol", München, Pinakothek der Moderne
 1914, "Kämpfende Formen", München, Pinakothek der Moderne

Litteratur 
 Claus Pese: Mehr als nur Kunst. Das Archiv für Bildende Kunst im Germanischen Nationalmuseum, Ostfildern-Ruit 1998 (Kulturgeschichtliche Spaziergänge im Germanischen Nationalmuseum, Bd.2), S.62-69.

Eksterne henvisninger 

 

Malere fra Tyskland

Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Tyskere i 1. verdenskrig
Jeff Young

Jeff Young (født 31. marts 1962) er en amerikansk guitarist og tidligere medlem af thrash metal-bandet Megadeth fra 1987 til 1988. Han medvirkede kun på bandets tredje album So Far, So Good... So What!. Han afløste guitaristen Chris Poland og blev et år senere selv afløst af Marty Friedman. Han er i dag solokunstner.

Megadeth
Guitarister fra USA
Risk (album)

Risk er et album af det amerikanske metalband Megadeth, udgivet i august 1999. Titlen henviser til at Megadeths frontmand Dave Mustaine løb risikoen når han eksperimenterede med de musikalske stilarter på albummet. Udgivelsen var langt fra bandets rødder i thrash metal. Det  blev ikke nogen kommerciel succes, og blev både af fans og Mustaine selv betragtet som en fiasko. Det var også Marty Friedmans sidste album med bandet.

Sangen "Crush 'Em" bliver brugt som intromelodi af den amerikanske wrestling-stjerne Bill Goldberg.

Spor 
"Insomnia"
"Prince of Darkness"
"Enter the Arena"
"Crush 'Em"
"Breadline"
"The Doctor is Calling"
"I'll Be There"
"Wanderlust"
"Ecstasy"
"Seven"
"Time: The Beginning"
"Time: The End"

Album fra 1999
Megadeth-album
Egebregne (Phegopteris)

Egebregne-slægten (Phegopteris) er en slægt i Dunbregne-familien. Tidligere henregnedes kun 3 arter til denne slægt, men i dag regnes 10-15 arter med til slægten.

Egebregner ligner "typiske" bregner, men er lidt spinkle. Bladstilkene kan have spredte skæl, men er ellers glatte. Der er 2 karstrenge nederst på bladstilkene. Bladene er generelt dobbelt par-fligede, og de skandinaviske arter har lille afstand mellem bladene. Bladene er ofte lidt uregelmæssigt formede.

Sporehushobene (sori) er næsten altid runde og sidder nær bladkanten. Sporehushobene er omgivet af et tyndt slør (indusium) som hurtigt falder af, eller de manger slør.

I Skandinavien har vi 1 art, der er udbredt i hele Norden, Færøerne og det vestlige Island.

Der findes en anden bregne-slægt med samme navn (Egebregne): Gymnocarpium i Mangeløv-familien.

 Dunet Egebregne (Phegopteris connectilis)

Bregner
Planteslægter
Magnus Pehrsson

Magnus Pehrsson (født 25. februar 1976) er en svensk tidligere fodboldspiller og nuværende fodboldtræner, der fra januar 2009 til oktober 2010 var cheftræner for AaB.

Han startede sin trænerkarriere som assitenttræner for den tidligere FC København-træner Kent Karlsson i Åtvidabergs FF, siden blev han cheftræner for IK Sirius, GAIS og AaB.

Pehrsson fik debut som cheftræner i AaB den 18. februar 2009, med en imponerende 3-0 sejr på hjemmebane i UEFA Cuppen mod spanske Deportivo La Coruna. Den 11. oktober 2010 blev Magnus Pehrsson fyret som træner i AaB, efter en historisk dårlig sæsonstart.. Han blev erstattet af den tidligere Horsens- og Brøndbytræner, Kent Nielsen.

Noter 

Fodboldtrænere fra Sverige
Fodboldspillere fra Sverige
Fodboldspillere fra Djurgårdens IF Fotboll
Fodboldspillere fra IFK Göteborg
Fodboldtrænere fra AaB
Fodboldtrænere fra Malmö FF
Italiske sprog

De italiske sprog er en undergruppe af de indoeuropæiske sprog og blev som navnet antyder talt i et område, der udgør en del af det nuværende Italien. Til de italiske sprog hører latin, som senere udviklede sig til de romanske sprog, som i dag er en af de mest udbredte sproggrupper i verden.

De stammer, der bragte det italiske sprog til til Italien, kom til området i løbet af det 2. årtusinde f.Kr. og fortrængte eller assimilerede de fleste af de oprindelige beboere, med undtagelse af etruskerne.

Grene 
Der er to grene af italiske sprog:
 Sabelliske sprog (nu uddøde), der omfatter
 Oskisk, der blev talt i området syd for Aterno-floden i Abruzzo og langt ned i Syditalien.
 Den umbriske sproggruppe, der blev talt nord for Aterno, op til egnene omkring Marecchia-floden. Denne gruppe var yderligere opdelt i
 umbrisk, der har givet navn til det nuværende Umbrien.
 volskisk, talt af volskerne, der boede i det sydlige Latium 
 ækvisk, talt af ækvierne i det nordøstlige Latium,
 marsisk, talt af marserne, der boede i Abruzzo, nær den nuværende by Avezzano.
 Sydpikensk, talt af sabinerne, der boede ud mod Adriaterhavet i det nuværende Marche.
 Latinsk-faliskiske sprog, der omfatter
 Faliskisk, talt af faliskerne, der boede nord for Rom omkring den by, der nu hedder Civita Castellana.
 Latin, der har givet navn til området Latium omkring Rom. I takt med, at romerne underlagde sig Italien, blev latin udbredt over hele den italienske halvø, og senere endnu videre omkring.
 De romanske sprog udspringer af latin.

Historie 
De italiske stammer er tilsyneladende beslægtede med kelterne, og der er fundet spor af dem i Apenninerbjergene fra så langt tilbage som ca. 1.300 år f.Kr. I Rom er der spor af bosættelser på Palatinerhøjen fra omrking 750 f.Kr.

Tilbagegangen for de sabelliske sprog skete i takt med, at Romerriget bredte sig fra byen Rom til det øvrige Italien. Efter at være blevet overvundet, var stammerne allierede med Rom, men flere af dem sluttede sig til det oprør, der udbrød i år 90 f.Kr., og som betegnes Forbundsfællekrigen. Da den var slut, fik både modstanderne og tilhængerne af Rom de ønskede rettigheder som romerske borgere, og herefter oplevede sprogene en hastig tilbagegang. I løbet af de næste 100-150 år forsvandt de alle, og blev erstattet med latin.
Ferdinand Thielemann

Carl Georg Ferdinand Thielemann (8. marts 1803 i København – 28. maj 1863 på Sct. Hans Hospital) var en dansk arkitekt, bror til Christian og Theobald Thielemann.

Ferdinand Thielemann blev uddannet under C.F. Hansen på Kunstakademiet i klassicistisk retning. Men under udviklingen i landet i 1850'erne i retningen historicisme tilegnede han sig hurtigt denne stils enkeltheder. Efter sin uddannelse arbejdede han som konduktør hos C.F. Hansen og G.F. Hetsch. I 1851 afløste han Michael Gottlieb Bindesbøll som kongelig bygningsinspektør.

Af Thielemanns værker står stadig hovedbygningen på Vilhelmsborg og det gamle Aarhus Rådhus i Mejlgade (nu kvindemuseum).

Værker 

 Filial for Nationalbanken, Bispegade 2, Århus (1836, nedrevet)
 Realskole, Århus (1843, senere hospital, nedrevet)
 Ny hovedbygning på herregården Vilhelmsborg (1843, kvistetage opsat 1877 ved Carl Lange, fredet)
 Hovedistandsættelse af Den gl. Latinskole, nu kommunal administration, Viborg (1843)
 Festsal, Borgerforeningen, Holm 17, Flensborg (1844)
 Ny hovedbygning på herregården Eskildstrup, Sneslev ved Fuglebjerg (1849)
 Hovedbygning på Nordruplund ved Slagelse (nedrevet 1903)
 Ting- og arresthus, Korsør (1848)
Værker efter 1851:
 Korsarm til Sankt Catherina Kirke, Hjørring (1852, ændret i 1924 ved Harald Lønborg-Jensen)
 Prædikestol fra samme, nu i Tornby Kirke
 Ribe Katedralskole ved Puggård, Ribe
 Hovedistandsættelse af Toldkammeret, Ribe (1854, udvidet 1974-80 ved Kjær & Richter)
 Nyt kor ved Skt. Nicolaj Kirke, Vejle (1854)
 Randers Statsskole, nu administration, Randers (1857, senere tilbygninger ved V.Th. Walther)
 Horsens Statsskole, nu Teknikum, Horsens (1857-58, senere tilbygninger ved Hack Kampmann)
 Synagoge, Randers (1858, nedrevet)
 Hospitalsbygninger i Vejle og Horsens
 Villa for landsretssagfører C. Neckelmann, Viborg (1854, ændret)
 Ombygning af Det gl. teater, Kannikegade, Århus (1855, nedrevet)
 Tinghus, Odder (1856, forlænget 1918)
 Århus Rådhus, Mejlgade, nu Kvindemuseet i Danmark, Århus (1857-58)
 Nørreport 24, Århus (1857-58)
 Bygning for vinhandler A.H. Fulling, Århus (1859, nedrevet)
 Flere præstegårde, f.eks. i Skallerup Sogn (1853), i Lund ved Vrejlev Kloster (1854), i Ødum Sogn (1854) samt ombygning af Gammelby Præstegård i Stouby Sogn ved Vejle (1858)

Projekter 
 Toldkammerbygning ved havnen i Kolding (1851, tegning i Rigsarkivet)
 Udvidelse af Aarhus Sindssygeanstalt (Jydske Asyl) (1856-57, tegninger i Samlingen af Arkitekturtegninger)

Tilskrivninger 
 Landstedet Louisenhøj, Marselisborg Skov (1843, nedbrudt)

Restaureringer af kirker 
 Hornbæk Kirke ved Randers (1853)
 Outrup Kirke, Ribe Amt (1854-55)
 Nørre Snede Kirke, Vejle Amt (1854-55)
 Vesttårn, Visby Kirke, Sønderjyllands Amt (1856)

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Arkitekter fra Danmark
Kongelige bygningsinspektører
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Historicistiske arkitekter
Klassicistiske arkitekter
Æselpingvin

En æselpingvin (Pygoscelis papua) er en pingvin, der hovedsageligt yngler på de subantarktiske øer. Den har navnet efter sin stemme, der lyder som et æsels skryden. Æselpingvinen er en af 18 pingvinarter.

Navneforvirring 
Æselpingvin kaldes på dansk også for brillepingvin, mens den "rigtige" brillepingvin (Spheniscus demersus) så kaldes æselpingvin.

Noter

Kilder 
 BirdLife International 2012. Pygoscelis papua. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2

Antarktis fugle
Det sydlige ishavs fugle
Pingviner
Halvmåne

I kunst og som symbol er halvmånen figuren af det sammenhængende område, som bliver dannet ved at en cirkel har et segment af en anden cirkel fjernet, sådan at det som står tilbage er to cirkulære buer af forskellig diameter, som skærer i to punkter uden at cirklenes centrum er med. En astronomisk halvmånes ydre bue vil være 180° (en halvcirkel), mens den symbolske halvmåne (arabisk هلال hilāl) normalt vil have en ydre bue, som er betydeligt længere end 180°.

Halvmåne er også en betegnelse for skærekager der har form som en halvmåne eller mere præcist som en halvcirkel.
Et eksempel er citronmånen.

Henvisninger 

Symboler
Heraldik
Vestinere

Vestinerne var en stamme, der i oldtiden beboede et område i Mellemitalien, afgrænset af floderne Fino og Aterno. De største byer i området var Pitinum (tæt på nutidens L'Aquila), Aufinum (Ofena), Peltuinum (Prata d'Ansidonia), Pinna (Penne) og Aternum (Pescara, som var delt med Marrucinerne).

Historie
Et af de ældste vidnesbyrd om Vestinerne, er en skulptur, Krigeren fra Capestrano, dateret fra det 6. århundrede f.Kr. og fundet nær Capestrano i provinsen Aquila. Skulpturen er i dag udstillet i Abruzzos arkæologiske museum i Chieti.

Vestinerne nævnes første gang i historiebøgerne i forbindelse med, at de sluttede sig sammen med Romerrigets fjender, da den anden Samniske krig begyndte i 325 f.Kr. Romerne vandt, og fra 302 f.Kr. var Vestinerne deres allierede. Vestinerne talte oprindeligt det italiske sprog oskisk, men efter Forbundsfællekrigen 90-88 f.Kr. blev området en del af selve Romerriget, og befolkningen blev anerkendt som romerske borgere og begyndte at tale latin.

Litteratur

Teksten er primært baseret på Encyclopædia Britannica (1911), som ikke længere er beskyttet af ophavsret.

Tidligere folkeslag i Europa
Abruzzo
Jørgen Schmidt

Jørgen Schmidt kan være flere personer:

 Jørgen Schmidt (godsejer) – ejede Østergård i Tulstrup Sogn omkring år 1800
 Jørgen Schmidt (cykelrytter)
Gustav Ludolf Martens

Gustav Ludolf Martens (20. oktober 1818 i Wismar – 7. januar 1882 i Kiel) var en tysk arkitekt. 

I 1857 gæstede han Århus. Han var arkitekt på opførelsen af en ny avlsgård til herregården Wilhelmsborg. Avlsbygningerne, der var udformet i en markant, nygotisk arkitektur, vakte stor opsigt i datiden. Det gjorde sig også gældende for huset på hjørnet Sønder Allé og Fredensgade, her opførtes et hus i nygotisk stil for herredsfoged F.C. Willemoes. Da huset stod færdig i 1858, vakte stor opmærksomhed. Flere steder i Århusområdet ses eksempler på påvirkning fra Martens’ formsprog.

Kilder og eksterne henvisninger 
 http://gis.aarhus.dk/kommuneatlas/arkitektur_byggeskik_byen/Arkitektur_byggeskik_byen_10.htm#Historicisme 
 

Arkitekter fra Tyskland
Personer fra Mecklenburg-Vorpommern
Horton og Støvfolket Hvem

Horton og Støvfolket Hvem (original titel: Horton Hears a Who!) er en computergenereret animationsfilm, der blev udgivet i 2008 af Blue Sky Studios. Filmen er baseret på en bog med samme navn og er Blue Sky Studios fjerde spillefilm og er den tredje spillefilm baseret på en Dr. Seuss-bog efter How The Grinch Stole Christmas! og The Cat in the Hat.

Handling 

I junglen tager en elefant med navnet Horton et bad. Et støvfnug flyver forbi ham i luften og han hører med sine store øre et nødråb fra det. Fordi han tror at der bor en familie af mikroskopiske væsner på fnugget placerer han det på på en lyserød kløverblomst som han holder med snablen.

Han finder ud af at fnugget er hjem for Hvemby med borgmester og indbyggere.

Horton beslutter sig for at bringe fnugget til et sikkert sted nemlig toppen af et bjerg i junglen. De andre dyr i junglen tror ikke på at der er væsner på støvfnugget og laver derfor grin med Horton og hans forsøg på at redde fnugget. Kænguruen vil stoppe Horton da hun mener at Horton giver børnene dårlige ideer.

Danske stemmer 

 Jens Jacob Tychsen som Horton
 Allan Hyde som Lille Bo
 Lars Knutzon som Morton
 Donald Andersen som Niels Spidsballe
 Troels Lyby som Borgmesteren
 Anette Støvelbæk som Borgmesterens Kone Sally
 Tom Jensen som Byrådsformand
 Mille Hoffmeyer Lehfeldt som Dr. Larsen
 Ulla Jessen som Frk Galp
 Lisbeth Kjærulff som Fru Kvidderberg
 Vibeke Hastrup som Glummox' Mor
 Paul Hüttel som Tandlæge
 Peter Zhelder som Vlad Vladikoff

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 2008
Animationsfilm fra USA
Poul Fløe Svenningsen

Poul Fløe Svenningsen (23. maj 1919 – 27. november 2008) var en dansk journalist, forfatter og kunstmaler.

Poul Fløe Svenningsen var født i Vejle og havde størstedelen af sin karriere ved Berlingske Tidende, hvor han i perioden 1967-79 var redaktionschef. Sammen med sin skribentvirksomhed leverede han også tegninger og fotografier til artiklerne.

Blandt hans interesser var friluftsliv, herunder jagt og sejlads, som han også har skrevet bøger om, lige som det blev til en enkelt roman, Kære Lord Fjeldmose (1979). Derudover var han aktiv kunstner og malede en række abstrakte værker, som han udstillede i en lang række sammenhænge.

Referencer 

Romanforfattere fra Danmark
Malere fra Danmark
Journalister ved Berlingske
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Martin Elmer

Robert Cecil Martin Elmer Berg (20. februar 1930 – 29. november 2008), kendt som Martin Elmer, var en dansk forfatter af børne- og voksenlitteratur, såvel skøn- som faglitteratur. Han skrev de fleste bøger under navnet Robert C. Berg.

Martin Elmer var født i København og debuterede i 1949 med novellen Drengen der ville være brandmand. Han blev uddannet journalist i Oslo (1949-50) og har skrevet inden for en lang række genrer. I bogform debuterede han i 1959 med romanen Verden uden drøm, og han har skrevet en række romaner for både børn og voksne. Den sidste blev Askepots dagbog, der blev udgivet i 2007.

Elmer var meget engageret i en række samfundsforhold og en overgang opstillet til Folketinget for Retsforbundet. Han var homoseksuel og skrev også om dette emne. Som den første i landet skrev han en kronik herom i Social-Demokraten i 1956, og senere var han (1962-71) redaktør af Vennen, et tidsskrift for homofile. Han skrev en række fagbøger om blandt andet homoseksualitet og politik. Han sad i bestyrelsen for Dansk Forfatterforening (1971-79) og i repræsentantskabet for Statens Kunstfond (1972-79).

Siden 1963 dannede han par med Erik Fink, som han indgik registreret partnerskab med i 1994. Parret flyttede i 1979 til Torremolinos, hvor de boede til Elmers død.

Udvalgt bibliografi 
 Verden uden drøm, roman 1959
 Broen ved Argenteuil, roman 1960
 Min spanske yngling, roman 1963
 Rodløs, roman 1965
 Politikeren, roman 1973
 Selvmordsrapporten, fagbog 1974
 En systemkritikers død, roman 1979
 Malurt, novellebidrag 1982
 Efterklange, roman 1999
 Lidt støv fra en sommerfugls vinger, roman 2002.
 Askepots dagbog, børnebog 2007

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Martin Elmers egen hjemmeside 
 Biografi  på litteratursiden.dk

Børnebogsforfattere fra Danmark
Romanforfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Tidligere folketingskandidater fra Retsforbundet
Danskere i 1900-tallet
LGBT-personer
Redaktører fra Danmark
Kapillarbrydende lag

Kapillarbrydende lag eller fugtspærre er kendt fra byggeri. Dansk retskrivning tillader også stavemåden kapillær.

For ikke at beskadige eller nedbryde en gulvkonstruktion og klimaet i byggeriets nederste etage, udlægger man et lag af materiale fri for grus, sand eller ler, der ellers vil suge jordens naturlige fugt (grundvand). 

Laget skal være minimum 15 cm og kan bestå af små sten fra 4 mm. Også løse letklinker kan anvendes, der samtidig er isolerende, her skal dog bruges 10-20 mm i størrelsen. De skal være ’coatede’, da de heller ikke må være vandsugende. Endelig kan polystyrenplader på minimum 20 cm erstatte det hele. Dog kræver det et nøjagtig udjævningslag under for at sikre bæreevnen.

Se også
Radonsikring
Fugtsikring
Fugtisolering
Dræn
Trykfast isolering

Bygningskonstruktion
Fluidmekanik
Hermann Weyl

Hermann Klaus Hugo Weyl (født 9. november 1886, død 8. december 1955) var en tysk matematiker. Selvom han tilbragte størstedelen af sine forskningsaktive dage i Zürich i Schweiz og i Princeton i USA, var han tilknyttet den matematiktradition på Georg-August-Universität Göttingen, der repræsenteredes af David Hilberg og Hermann Minkowski.
Weyls forskning havde stor indflydelse på teoretisk fysik såvel som på rene discipliner som talteori. Han betragtes som en af det tyvende århundredes mest indflydelsesrige matematikere og var et vigtigt medlem af Institute for Advanced Study i dets første år.

Eksterne henvisninger 

 

Matematikere fra Tyskland
Teoretiske fysikere
Hausen (Niederbayern)

Hausen er en kommune i Landkreis Kelheim i Regierungsbezirk Niederbayern i den tyske delstat Bayern. Den er en del af Verwaltungsgemeinschaft Langquaid.

Geografi 
I kommunen er der ud over Hausen, landsbyerne Großmuß, og Herrnwahlthann.

Historie 
Hausen nævnes første gang mellem 863 og 885. Bebyggelsen tanna monachorum, den nutidige Herrnwahlthann, blev anlagt i 9. århundrede. Hausen hørte til Rentamt Straubing og til Landgericht Kelheim i Kurfyrstedømmet Bayern.

Slaget ved Teugn-Hausen (:en:Battle of Teugen-Hausen) 19. april 1809 under 5. Koalitionskrig under Napoleonskrigene, mellem østrigske og franske tropper, forgik i bakkerne i den nordlige del af kommunen.

Eksterne henvisninger 

Landkreis Kelheim
Hallertau
Herrngiersdorf

Herrngiersdorf er en kommune i Landkreis Kelheim i Regierungsbezirk Niederbayern i den tyske delstat Bayern. Den er en del af Verwaltungsgemeinschaft Langquaid.

Geografi 
Herrngiersdorf ligger i Region Regensburg sydøst for Langquaid.
 
I kommunen er der ud over Herrngiersdorf, landsbyerne Sandsbach, Semerskirchen og Sittelsdorf, der alle er tidligere selvstændig kommuner, men blev sammenlagt med Herrngiersdorf mellem 1972 og 1978.

Historie 
Slottet Herrngiersdorf og dets bryggeri nævnes allerede i 1131. Området var en del af Kurfyrstedømmet Bayern.

Eksterne henvisninger 

Landkreis Kelheim
Hallertau
Parallelepipedum

Et parallelepipedum (græsk παραλληλεπίπεδον, parallel-epipedon) er et legeme afgrænset af seks parallelogrammer. De seks sideflader er parvist parallelle. Tre lineært uafhængige vektorer i rummet udspænder et parallelepipdeum.

Ved at vælge en vilkårlig sideflade som grundflade kan parallelepipedummet opfattes som et specialtilfælde af et prisme, og rumfanget bestemmes derfor som højden gange grundfladens areal. Hvis parallelepipedummet er fastlagt ved tre koordinatvektorer, kan rumfanget også bestemmes som den numeriske værdi af determinanten af den tilhørende 3×3-matrix.

Et parallelepipedum hvor alle vinkler er rette, kaldes ofte en kasse.

Polyedere
Thomas Lindrup

Thomas Lindrup (født 21. maj 1976) er en dansk tidligere fodboldspiller. Lindrup har samtidig siden marts 2006 været formand for Spillerforeningen.

Han blev 28. november 2008 bortvist fra Hvidovre IF, fordi klubben mente at han havde misbrugt sit virke i klubben til at hverve medlemmer til fagforbundet .

Han stoppede sin aktive karriere som fodboldspiller d. 08. Juli 2009, da han var for langt fra tidligere tiders niveau .

Referencer 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Brøndby IF
Fodboldspillere fra Odense Boldklub
Fodboldspillere fra AGF
Fodboldspillere fra FC Nordsjælland
Fodboldspillere fra Hvidovre IF
17. arrondissement i Paris

Det 17. arrondissement i Paris er et af byens tyve arrondissementer, og det ligger på Seinens højre flodbred i den nordvestlige bydel. Det afgrænses mod vest af Neuilly-sur-Seine og Levallois-Perret, mod syd af det 16. og det 8. arrondissement, mod øst af det 18. arrondissement og mod nord af Clichy-la-Garenne og Saint-Ouen.

Arrondissementet krydses eller berøres af metrolinjerne  og  samt af RER-linjerne  og , såvel som af et stort antal busruter.

Arrondissementets borgmester er for tiden (2008) Brigitte Kuster fra Union pour un mouvement populaire.

Historie

Kendte personer 
 Prosper Môquet (1897 – 1986) var deputeret fra det 17. arrondissement fra den 3. maj 1936 til den 21. januar 1940.
 Guy Môquet (1924 – 1941) var søn af Prosper Môquet, boede i rue Baron og blev elev på Carnot gymnasiet. En gade og en metrostation bærer hans navn.
 Louis Audin
 Nicolas Sarkozy boede i rue Fortuny i sin ungdom.
 Paul Taffanel, der var fløjtespiller og grundlægger af den franske fløjtenistskole, boede sammen med sin hustru, Geneviève Deslignières, på avenue Gourgaud fra 1877 til deres død i henholdsvis 1908 og 1942.
 Mamadou Sakho, fodboldspiller, er født i arrondissementet

Befolkningsforhold 
Ved folketællingen i 1999 havde arrondissementet 160.860 indbyggere på 566,95 ha, dvs. 28.374 indb./km².

{| class="wikitable"
! År(folketælling)
Befolkning
! Befolkningstæthed(indb. pr. km²)
|-----
| 1954 (højeste antal) || 231 987 || 40 922
|-----
| 1962 || 227 687 || 40 164
|-----
| 1968 || 210 299 || 37 096
|-----
| 1975 || 186 293 || 32 862
|-----
| 1982 || 169 513 || 29 902
|-----
| 1990 || 161 935 || 28 565
|-----
| 1999 || 161 138 || 28 375
|}

Det 17. arrondissement har 45.297 husstande på 1 person, 22.112 på 2 personer, 8.683 på 3 personer, 6.195 på 4 personer, 2.510 på 5 personer og 997 på 6 eller flere personer.

For tiden (2008) er der 114 personer, der er ældre end 100 år, fordelt på 90 kvinder og 24 mænd.

Det 17. arrondissement, som ligger mellem de borgerlige kvarterer mod vest og de folkelige kvarterer mod nord, har en meget blandet befolkningssammensætning og kan skematisk opdeles i tre zoner:

 en folkelig zone nord for avenue de Clichy: Epinettes-kvarteret;
 en blandet zone mellem avenue de Clichy mod nord og rue de Tocqueville mod syd, som især tiltrækker unge par: Batignolles-kvarteret;
 en zone med store, haussmann'ske lejligheder vest for rue de Tocqueville har en sammensætning, der er tæt på den i naboarrondissementet, det 16.: Plaine Monceau- og Ternes-kvartererne.

Bykvarterer 
Arrondissementet er delt i fire bykvarterer:
 Ternes (65)
 Plaine-de-Monceaux (66)
 Batignolles (67)
 Épinettes (68)

Økonomi

Markeder 
I arrondissementet findes der 6 gademarkeder:

Kilder

Eksterne henvisninger