kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tarup (Flensborg)

Tarup (sønderjysk Tårup) er en bydel i Flensborg beliggende sydøst for midtbyen. Bydelen består af Store og Lille Tarup, Sønderup, Sønderup Højmark, Katgab samt Kors. Tarupmark ligger lidt uden for ved vejen til Rylskov.

Tarup er første gang nævnt 1285 (Dipl. Dan. 2, 3, 139), hvor den stavedes Thorp og betegnede en udflytterby (oldnordisk þorp), Senere tilføjede den angeldanske dialekt en skudvokal og udvidede navnet til Tårup. Kors betegner en tidligere kådnerbebyggelse ved den nuværende vejkryds Nørreløkke og Korsløkke. Navnet minder om et valfardssted indviet til Sankt Jodocus eller Sankt Just, som befandt sig her i middelalderen. Kapellet blev allerede i 1464 ophævet ifølge en bestemmelse af Christian 1..

I den danske periode indtil 1864 hørte landsbyen under Adelby Sogn (Husby Herred, Flensborg Amt). Sognet udgør store dele af det nuværende østlige Flensborg. Store Tarup bestod i 1800-tallet af seks gårde, som lå tæt på hovedvejen. Lille Tarup betegnede syd små kådnersted (husmandssted) ved sognets østlige udkant. Efter at Tarup var blevet stationsby ved amtsbanens forhenværende strækning mellem Flensborg og Kappel opstod en række villaer ved Tarups hovedvej. Som følge voksede de tre dele (Stotre og Lille Tarup samt Kors) efterhånden sammen. Nord for landsbyen opstod i 1900-tallet et stort parcelhuskvarter og Tarup blev mere og mere en forstad til den voksende storby Flensborg. For at undgå indlemmelsen i Flensborg Kommune, havde Tarup sammen med nabobyer Sønderup (med Adelbylund) og Tostrup så sent som i 1966 forenet sig til den nye kommune Adelby. Til trods for dette blev Adelbylund i 1970 indlemmet i Flensborg, Tarup og Sønderup fulgte i marts 1974. Efter indlemmelsen blev arealer syd for Kors bebygget med rækkehuse og parcelhuse. Efter år 200 fulgte et nyt boligområde på Struveløkke (på tysk Struvelücke) mellem Store og Lille Tarup. Tarup og Sønderup forbliver imidlertid adskilte fra hinanden gennem et grønt bælte langs Adelbybæk og banestrækningen Flensborg-Kiel. Nord om Tarup løber Tarup Bæk.

Bydelen er nu især kendt for Adelby Kirke. Kirken er siden indlemmelsen i Flensborg byens ældste bevarede bygning. Den romanske kerne stammer fra 1100-tallet. Selvom kirken har gennem århundreder været sognets centrum, har den ligget ret ensomt omgivet af præstegården og skolen. Kirken har tidligere været forbundet med en sluttet landsby, som forsvandt på et ukendt tidspunkt.

Eksterne henvisninger

Noter 

Byer i Angel
Bydele i Flensborg
Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur

Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur er en tysk offentligretslig føderal stiftelse med ansvar for at bearbejde SED-diktaturets historie i det tidligere DDR. Stiftelsen blev oprettet 5. juni 1998 efter anbefalinger fra de to Forbundsdagskommissioner "Aufarbeitung von Geschichte und Folgen der SED-Diktatur in Deutschland" (1992 og 1995), som begge blev ledet af Rainer Eppelmann. Eppelmann har været styreleder i stiftelsen siden grundlæggelsen.

Stiftelsen giver råd og støtter projekter, arkiver, organisationer, akademikere og kundskabsformidling. Videre giver stiftelsen råd når det gælder ofrene for SED-diktaturet. Den udgiver også egne publikationer.

Stiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur er underlagt et stiftelsesråd, som består af repræsentanter for den føderale regering og Forbundsdagen, samt af eksterne fagfolk. Rådet kontrollerer styrets arbejde. Rådsformand er Markus Meckel.

Kritik

En af stiftelsens aktiviteter er stipendprogrammet "Aufbruch 1989", hvor 17 organisationer, deriblandt partinære organisationer, deltog i samarbejdet. Blandt organisationerne var Rosa-Luxemburg-Stiftung, organisationen til SEDs efterfølgerparti Die Linke. Samarbejdet med denne organisation, som bliver nævnt i Verfassungsschutzbericht, fik stærk kritik af Hubertus Knabe, direktør for Gedenkstätte Berlin-Hohenschönhausen. Flere kendte modstandsfolk og forfulgte i det tidligere DDR, som Bärbel Bohley og Werner Schulz, og forfattere som Lutz Rathenow, Joachim Walther, Ralph Giordano og Erich Loest, samt andre offentlige personer som Lea Rosh og Michael Wolffsohn,
betegnede samarbejdet som et brud på stiftelsens lovbestemte opgaver og opfordrede stiftelsen til straks at afslutte samarbejdet med Rosa-Luxemburg-Stiftung.

Eksterne links 
 Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur

Kommunisme
DDR
Hermann von Wissmann

Hermann von Wissmann (4. september 1853 i Frankfurt an der Oder – 15. juni 1905 i Weißenbach bei Liezen i Steiermark) var en tysk Afrikaforsker. Fra den 8. februar 1888 til den 21. februar 1891 var han rigskommissær og fra den 26. april 1895 til den 3. december 1896 guvernør for kolonien Tysk Østafrika.

Fra 1883 til 1885 udforskede han Centralafrika på opgave fra Leopold 2. af Belgien, og han gennemførte en omfattende rejse fra Congofloden til Zambezimundingen fra 1886 til 1887.

Han var far til geografen og Arabienforskeren Hermann von Wissmann.

Tysklands kolonihistorie
Opdagelsesrejsende fra Tyskland
Josef Wenzel Radetzky von Radetz

Johann Josef Wenzel Anton Franz Karl Graf Radetzky von Radetz (tjekkisk: Jan Josef Václav hrabě Radecký z Radče) (født 2. november 1766 i Třebnice, død 5. januar 1858 i Milano) var en böhmisk adelsmand og østrigsk feltmarskal, udødeliggjort af Johann Strauss d.æ. i hans Radetzkymarch. Han var Østrigs mest betydelige hærfører i første halvdel af det 19. århundrede. Feltmarskalk Radetzky tjenestgjorde i militæret i over 70 år til sin død 91 år gammel. Militært er han kendt for sejren i slaget ved Novara (1849), som han vandt 23. marts 1849.

Eksterne henvisninger 

 

Grever fra Tyskland
Grever fra Østrig
Østrigere i 1700-tallet
Østrigere i 1800-tallet
Storkors af Dannebrog
Generaler fra Østrig
Walhalla
Victor Franz Hess

Victor Franz Hess (Victor Francis Hess) (født 24. juni 1883, død 17. december 1964) var en østrigsk-amerikansk fysiker. Han arbejdede ved universiteterne i Graz og Innsbruck.

Hess er kendt for opdagelsen af kosmisk stråling. I 1936 blev han derfor tildelt Nobelprisen i fysik sammen med Carl David Anderson der fik den tildelt for opdagelsen af positron.

Hans kone var jødisk, og i 1938 flyttede han derfor til USA med sin familie for at undgå nazistisk forfølgelse, og blev udnævnt til professor ved Fordham-universitetet samme år. Han blev senere amerikansk statsborger.

Litteratur

Referencer 

Nobelprismodtagere i fysik
Nobelprismodtagere fra Østrig
Fysikere fra USA
Fysikere fra Østrig
Østrigere i 1800-tallet
Østrigere i 1900-tallet
Professorer fra Østrig
Robert Bárány

Robert Bárány (født 22. april 1876, død 8. april 1936) var en østrigsk læge af ungarsk oprindelse. Han modtog Nobelprisen i medicin i 1914 for sit arbejde om ørets ligevægtsapparat fysiologi og patologi. 

Bárány blev født i Wien. Han uddannede sig til læge ved Wien Universitet, hvorfra han blev udeksamineret i 1900.

Fra 1917 frem til sin død var han professor ved Uppsala Universitet.

Eksterne henvisninger 

 Robert Bárány – biografi på Nobelprize.org

Nobelprismodtagere i medicin
Læger fra Østrig
Læger fra Ungarn
Nobelprismodtagere fra Østrig
Østrigere i 1800-tallet
Østrigere i 1900-tallet
Ansatte ved Uppsala Universitet
Professorer fra Østrig
Alzenau

Alzenau er en by i den nordlige del af Landkreis Aschaffenburg i det bayerske Regierungsbezirk Unterfranken.

Geografi 
Alzenau hører til de østlige udløbere af metropol-regionen Rhein-Main-Gebiet og floden Kahl løber gennem kommunen. Det meste af byen ligger ved foden af de vestlige udløbere af bjergkæden Spessart men omfatter også Hahnenkamm på 437 moh. som højeste punkt. Med omkring 2.600 ha skov, og 85 ha vingårde, er der grund til at man kalder byen Stadt im Grünen (Byen i det grønne).

Bydele 
 Albstadt
 Alzenau
 Hörstein
 Kälberau
 Michelbach
 Wasserlos

Eksterne henvisninger 

 Website for byen Alzenau
Solon Borglum

Solon Hannibal de la Mothe Borglum (født 22. december 1868, død 31. januar 1922) var en amerikansk billedhugger. Han blev født i Ogden, Utah, og han var bror til billedhugger Gutzon Borglum.

Opvækst 
Borglum var søn af danske immigranter. Faderen Jens var mormon og gift med to søstre, Ida og Christina, som han begge havde børn med. Da faderen i 1877 valgte at forlade religionen, blev Borglums forældre, Jens og Christina, skilt.

Faderen Jens flyttede herefter med sin første kone, Ida, og alle sine børn fra begge hustruer til Saint Louis, Missouri, inden de senere flyttede til Fremont, Nebraska.

Borglum blev i sine unge år rancher i det vestlige Nebraska.

Uddannelse og karriere 
Borglum studerede under Louis Rebisso i Cleveland og i Paris. Han specialiserede sig i at fremstille folk og scener fra det amerikanske vesten.

I sidste ende opnåede han anerkendelse som en af Amerikas bedste billedhuggere, og det var hans fremstilling af livet i midtvesten - specielt hans erfaringer med cowboys og indianere - der gjorde ham anerkendt.

Privat 
Borglum flyttede til Silvermine i Connecticut. Hans bror, Gutzon Borglum, boede i det nærliggende Stamford fra 1910 til 1920.

Borglum boede i løbet af sit liv også i Paris og New York.

Referencer 
 A. Mervyn Davies, Solon H. Borglum: "A Man Who Stands Alone" (Chester, Connecticut: Pequot Press, 1974)

Eksterne henvisninger 
 NBMAA biography 
 Solon H. Borglum and Borglum family papers online at the Smithsonian Archives of American Art

Billedhuggere
Dansk-amerikanere
Kim Campbell

Avril Phaedra Douglas Campbell (kendt som Kim Campbell) (født 10. marts 1947 i British Columbia), var den 19. premierminister i Canada fra den 25. juni til den 4. november 1993.

Hun var den første, og indtil nu, den eneste kvindelige premierminister i Canada, og den anden kvinde i historien, der sad med ved G8-topmøderne (den første var Margaret Thatcher).

Diplomater fra Canada
Politikere fra Canada
Canadas premierministre
Kvindelige regeringschefer
Plutoid

Plutoider er en kategori af trans-neptunske objekter i det ydre solsystem.

International Astronomical Union (IAU) definerer 'plutoid' som:
Et objekt i solsystemet der kredser om solen i en bane større end Neptuns som har en masse som er stor nok til at dets egengravitation er stærkere end dets stift-legemes kræfter, således at det antager en form af hydrostatisk ligevægt (nær-sfærisk) og samtidig er så småt at det ikke har fjernet alle andre objekter fra området omkring dets bane.

Pr. 2009 er fire himmellegemer (dværgplaneter) klassificeret som plutoider: Pluto, Eris, Makemake og Haumea. Der er imidlertid opdaget mere end 70 objekter, der formentlig opfylder definitionen, men som endnu ikke er officielt klassificeret som Plutoider.

Noter 

Solsystemet
Dværgplaneter
Himmellegemer
Irlands folkeafstemning om Lissabontraktaten 2008

Irlands folkeafstemning om Lissabontraktaten 2008 fandt sted den 12. juni 2008. Valglokalerne var åbne mellem kl 7 og kl 22, lokal tid, og optællingen af valgresultatet begyndte kl 9 den 13. juni.

Resultatet af afstemningen blev offentligjort af den irske valgkommisson i Dublin Castle senere på eftermiddagen, og viste et nej-flertal på 53.4%.

Udfaldet af folkeafstemningen 
Udfaldet kom som en overraskelse fordi alle meningsmålinger havde tydet på et ja-flertal. Det blev dog fremhævet af valganalytikere at et irsk ja, var betinget af en høj vagdeltagelse, hvilket valget ikke var et eksempel på.

Kildehenvisninger 

Folkeafstemninger i Irland
Folkeafstemninger om EF/EU
Folkeafstemninger i 2008
James Parkinson

James Parkinson (11. april 1755 i London – 21. december 1824 samme sted) var en engelsk læge, geolog, pæontolog og politisk aktivist. Han beskrev Parkinsons sygdom, som blev opkaldt efter ham.

Bibliografi 

 Medical Admonitions, with observations on the excessive indulgence of children. 2nd. Ed. 2 Vol. London 1799.
 The Chemical Pocket-Book, or Memoranda Chemica. London 1799.
 The Hospital Pupil, or An essay intended to facilitate the Study of Medicine and Surgerey. In four letters. London 1800.
 Dangerous Sports. London 1800.
 Hints for the Improvement of Trusses. London 1802.
 Organic Remains of a Former World. 3 Vol. London 1804-1811.
 Observations on the Nature and Cure of Gout. London 1805.
 Mad-Houses. Observations on the Act for Regulating Mad-houses and a correction of the statements of the case of Benjamin Elliott, convicted of illegally confining Mary Daintree: with remarks addressed to the friends of insane persons. London 1811.
 An Essay on the Shaking Palsy. London 1817. (Reprint in: Critchley 1955, 145-218; deutsche Übersetzung Eine Abhandlung über die Schüttellähmung von Ute Schlie, als Anhang zu Pies 1988.)
 Outlines of Oryctology. London 1822.

Om James Parkinson 

 Critchley, M. (1955): James Parkinson (1755-1824). A bicentenary volume of papers dealing with Parkinson's Disease, incorporating the original 'Essay on the Shaking Palsy'. London.
 Pies, Norbert J. (1988): James Parkinson (1755-1824): Arzt – Apotheker – Paläontologe – Sozialreformer. Frankfurt a.M.: Merz.
 Sacks, Oliver (1991): Die Parkinsonsche Krankheit und der Parkinsonismus. In: Ders. (1991): Awakenings – Zeit des Erwachens. Reinbek: Rowohlt, 40-50.

Læger fra Storbritannien
Michael Bruun (håndboldspiller)

Michael Bruun Pedersen (født 8. oktober 1970 i Skive) er assistenttræner for Team Tvis Holstebro, som han kom til i sommeren 2012. Han er desuden tidligere dansk håndboldspiller, der spillede som målmand for Mors-Thy Håndbold i Håndboldligaen, før han indstillede sin aktive karriere i 2012. Han skiftede til Mors/Thy fra Team Tvis Holstebro i sommeren 2011. Bruun har spillet 98 kampe for det danske herrehåndboldlandshold, og var med til at vinde bronze ved Europamesterskabet i 2002. og VM Guld i 2019

Han er pr. Januar 2019 målvogtertræner for både TTH Holstebro's damer og herrer, dameholdet Randers HK siden 2018, Danmarks herrerhåndboldlandshold og Danmarks damehåndboldlandshold.

Siden 2021 har han også været målmandstræner for tyske SG Flensburg-Handewitt.

Eksterne henvisninger 
 Spillerinfo

Noter 

Personer fra Skive 
Håndboldspillere fra Danmark
Håndboldspillere fra Team Tvis Holstebro
Håndboldspillere fra Mors-Thy Håndbold
Håndboldtrænere fra Danmark
Andy Gray

Andrew Mullen Gray (født 30. november 1955 i Glasgow i Skotland) er en tidligere skotsk fodboldspiller.       

Andy Gray startede sin fotboldkarriere i Dundee United, hvor han blev opdaget af Aston Villa, som han signerede for senere.

I 1977 blev han kåret til "PFA Young Player of the Year" og "PFA Player’s Player of the Year".

I 1979 signerede han for Wolverhampton Wanderers, for 16.080.000 kr., som da var overgangsrekord i England. Fire år senere i 1983, blev han solgt til Everton for 2.680.000 kr., noget som efterfølgende blev regnet som et røverkøb, men som dengang var dyrt eftersom Gray var meget skadeplaget.

Andy Gray havde sine bedste to år i Everton, hvor han vandt FA Cupen i 1984, blev ligamestre i 1985, og vandt Carling Cupen i 1985.

Da Evertons manager Howard Kendall valgte at købe Gary Lineker fra Leicester City bestemte Andy Gray sig for at skifte klub af frygt for at blive siddende på bænken resten af karrieren.
Han returnerede til Aston Villa, og siden havde han et kort ophold i skotske Glasgow Rangers, før han prøvede lykken som manager.

Andy Gray fik 20 landskampe for Skotlands landshold før han sagde op i 1990.
En kort stund kombinerede han jobbet som kommentator for BBC, og som assisterende manager i Aston Villa, men besluttede senere at blive kommentator på heltid.

I dag er han en af Sky Sports mest profilerede kommentatorer.

Fodboldspillere fra Skotland
Fodboldspillere fra Dundee United F.C.
Fodboldspillere fra Aston Villa F.C.
Fodboldspillere fra Wolverhampton Wanderers F.C.
Fodboldspillere fra Everton F.C.
Fodboldspillere fra Notts County F.C.
Fodboldspillere fra West Bromwich Albion F.C.
Fodboldspillere fra Rangers F.C.
Fodboldspillere fra Cheltenham Town F.C.
Personer fra Glasgow
Bahnhof Schleswig

Slesvig Station (tysk Bahnhof Schleswig) er en jernbanestation i byen Slesvig i delstaten Slesvig-Holsten i det nordlige Tyskland. Stationen er beliggende lidt syd for byens centrum i bydelen Frederiksberg. Slesvig Station ligger på jernbanestrækningen Neumünster–Flensburg.

Eksterne henvisninger 

 

Slesvig by 
Schleswig
Hösbach

Hösbach er en købstad i Landkreis Aschaffenburg i det bayerske Regierungsbezirk Unterfranken i Tyskland. Den ligger op til Spessart, 5 km fra Aschaffenburg, ca. 70 km von Würzburg og ca. 50 km fra Frankfurt am Main.

Bydele 
 Hösbach-Bahnhof
 Feldkahl
 Rottenberg
 Wenighösbach
 Winzenhohl
Tawhid

Tawhid () er islams tro på Guds (Allahs) enhed. Dette begreb indikerer den muslimske afstandtagen fra kristendommens lære om Treenigheden (trinitas), hvor Gud Fader, Guds Søn og Gud Helligånd er tre "personer" i den ene guddom.

Med andre ord mener muslimer, at den kristne treenighedsopfattelse er et udtryk for shirk (polyteisme) – og dermed ensbetydende med blasfemi. Ifølge mange muslimer er menneskets største synd at sætte en partner ved Guds side – sådan som de kristne efter islams opfattelse gør det, når de sidestiller Gud og Jesus.

At Gud er én, betyder derfor, at Gud ikke kan deles op i mindre enheder. Ligeledes at man ikke kan sidestille eller sammenligne nogen eller noget med ham.

Dette monoteistiske samt monistiske dogme ekspliciteres i Koranens Sura 112, der bl.a. lyder:

"Han (Allah, red.) er Gud. Den ene. Den selvtilstrækkelige. Han avlede ingen. Ej heller er Han selv blevet avlet. Ingen er sammenlignelig med Ham."

Litteratur 
 Haleem, M. A. S. Abdel: The Qur'an, Oxford University Press, 2004.
 Roald, Anne Sofie: Islam, Pax Forlag, Oslo, 2004.

Islam
Arabiske ord
Isla Margarita

Øen Isla Margarita ligger i det Caribiske Hav. Sammen med øerne Car og Cubagua, er det den eneste østat i Venezuela, kaldet Nueva Esparta. Øen spillede en vigtig rolle i historien om uafhængighed i Venezuela. Efter dette fokuserede man på handel, som blev udviklet med hjælp fra udenlandske rejsende, der hovedsageligt kom fra Spanien og indbyggerne på øen.

Dens placering er i det sydøstlige Caribien i det nordøstlige Venezuela, nord for halvøen Araya i delstaten Sucre. Øens klima er tropisk, og dette, sammen med dens eksotiske strande og bjerge, har gjort den kendt som Caribiens perle.

Øen er en frihandelszone uden moms og afgifter. Den besøges derfor af mange venezuelanere fra fastlandet, som ønsker at handle toldfrit. Der købes whisky, som så tages med til fastlandet.

Galleri

Eksterne henvisninger 

 Isla de Margarita – Regeringsside  

Venezuelas geografi
Caribiske øer
Mömbris

Mömbris har siden 31. januar 1964 været en købstad i Landkreis Aschaffenburg i det bayerske Regierungsbezirk Unterfranken i Tyskland. Mömbris er den femtestørste kommune i landkreisen og omfatter 18 bydele, landsbyer og bebyggelser, på et areal af 35,92 km². Den største del af arealet er skove, enge og landbrugsområder som udgør 32,81 km². Kommunen ligger i en højde på mellem 165 m og 337 moh.

Geografi 
Mömbris ligger i Region Bayerischer Untermain i Kahlgrund halvvejs mellem Schöllkrippen og Alzenau ved foden af Vorspessart med det 437 moh. høje Hahnenkamm (Spessart). Bækken ach Kahl løber gennem Mömbris.

Bydele, landsbyer og bebyggelser

Eksterne henvisninger 

 Website for Mömbris
 Informationen fra www.kahltal.de
Scones

Scones er en slags skotsk bolle, bagt med bagepulver og ikke med gær.

Eksterne henvisninger 

Brød
Bibliotekar (flertydig)

Bibliotekar har flere betydninger:

 Bibliotekar – stillingsbetegnelse
 Bibliotekar D.B. – beskyttet titel
Großostheim

Großostheim er en købstad i Landkreis Aschaffenburg i det bayerske Regierungsbezirk Unterfranken i Tyskland.

Geografi 

Großostheim ligger ved den nordøstlige udkant af Odenwald i Region Bayerischer Untermain.

Bydele og landsbyer:
 Großostheim
 Pflaumheim
 Wenigumstadt
 Ringheim

Nabokommuner (med uret, fra nord):

 Stockstadt
 Aschaffenburg
 Niedernberg (Landkreis Miltenberg)
 Mömlingen (Landkreis Miltenberg)
 Schaafheim (Landkreis Darmstadt-Dieburg)

Großostheim, Stockstadt am Main og den nærliggende hessiske kommune Schaafheim udgjorde den historiske region Bachgau.

Eksterne henvisninger 

 Historieportal Bayerischer Untermain

 Dokumentation om Großostheim under det nationalsocialistiske styre ,
Berlinerkongressen

Berlinerkongressen var et møde, der blev holdt med Europas førende magter og det Osmanniske Rige i Berlin fra 13. juni til 13. juli 1878. Der var repræsentanter til stede fra stormagterne Tyskland, Østrig-Ungarn, Frankrig, Italien, Storbritannien, Rusland og det Osmanniske Rige. Formålet var et ordne forholdene i Østeuropa på en for nogle magter mere tilfredsstillende måde (særlig Storbritannien og Østrig-Ungarn), end fredsaftalen mellem Rusland og Det Osmanniske Rige fra samme år (Freden i San Stefano).

Udover de nævnte stormagter deltog de lande, hvis områder ville blive berørt, i de konkrete forhandlinger om områderne. Det drejede sig om repræsentanter fra Grækenland, Rumænien, Serbien, Montenegro samt Armenien og Persien.

Delegater var: 
for Tyskland: fyrst Bismarck, desuden valgt til ordstyrer, statsminister v. Bülow og fyrst von Hohenlohe-Schillingsfürst, 
for Østrig-Ungarn: grev Andrássy, grev Károlyi og baron Haymerle,
for Frankrig: Waddington og grev de Saint-Vallier,
for Storbritannien: lord Beaconsfield, markisen af Salisbury og lord Odo Russell, 
for Italien: grev Corti og grev de Launay,
for Rusland: fyrst Gortjakov, grev Sjuvalov og baron Oubril,
for Tyrkiet: Karatheodori pasja, Muhammed Ali pasja og Sadullah bej.
Repræsentanter for de øvrige lande:
for Grækenland: minister Delijannis, 
for Rumænien: ministrene Bratianu og Cogalniceanu, 
for Serbien: minister Ristic, 
for Montenegro: senatspræsidenten Bozo Petrovitj 
foruden armenske biskopper og det persiske sendebud, Malcom khan. 

Resultatet af kongressen blev 64 underskrevne artikler samlet i "Berlinfreden" med følgende hovedpunkter:
 Bulgarien blev delt i et selvstændigt fyrstendømme Bulgarien og en provins Østrumelien under den osmanniske sultans overhøjhed.
 Det Osmanniske Rige afgav byerne Kars, Ardahan og Batum til Rusland og byen Kotur til Persien samt forpligtede sig til at vedtage de reformer, som de lokale behov i de armensk-beboede provinser tilsagde og garantere armeniernes beskyttelse mod tjerkesser og kurdere.
 Østrig-Ungarn fik efter britisk forslag mandat til at besætte og forvalte provinserne Bosnien og Hercegovina.
 Rumænien samt Serbien og Montenegro var uberørte; senere fik de begge udvidet deres områder.
 Den sydligste del af Bessarabien blev givet tilbage til russerne, og Dobrogea blev i stedet forenet med Rumænien.
Grækenlands ønsker om territorialudvidelse henvistes til direkte forhandling med Osmannerriget, idet stormagterne gav tilsagn om at formidle en aftale. Dette skete ved Berlinkonferencen (1880).

Eksterne henvisninger 
Nordisk Familjebok, 1800-talsutgåvan, bind 19, sp. 762-763; opslag: Berlinerkongressen

Europas historie
Østrigs historie
Rumæniens historie
Tyrkiets historie
Rusland i 1800-tallet
Plyds og papegøjer

Plyds og Papegøjer (eng. The Ladykillers) er en engelsk komediefilm fra 1955. Medvirkende er bl.a. Alec Guinness, Cecil Parker, Herbert Lom og Peter Sellers.

Plot 

Forbryderen professor Marcus (Guinness) og hans bande indlogerer sig før et nært forestående bankrøveri hos en ældre dame Mrs. Wilberforce (Katie Johnson) under påskud af at være en strygekvintet. For at fjerne enhver mistro hos den ældre dame spiller de Luigi Boccherinis strygekvintet nr. 5 opus 13 på pladespilleren.

Bankrøveriet går godt, og Mrs. Wilberforce deltager uden eget vidende i forbrydelsen. Da de fem herrer vil forlade huset, taber en af dem sin cellokasse, der går op, og Mrs. Wilberforce ser, at den er fuld af pengesedler.

Mrs. Wilberforce lægger to og to sammen og fortæller professor Marcus, at hun vil gå til politiet. Banden ser derfor ingen anden udvej end at skille sig af med hende.

Medvirkende 
 Alec Guinness: Professor Marcus
 Katie Johnson: Louisa Alexandra Wilberforce
 Cecil Parker: Major Claude Courtney
 Herbert Lom: Louis Harvey
 Peter Sellers: Harry Robinson
 Danny Green: "One-Round" Lawson

Eksterne Henvisninger 

Britiske film fra 1955
Film fra Storbritannien
Komediefilm fra Storbritannien