kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ladbroke Grove-kollisionen

Ladbroke Grove-kollisionen  var en tog-ulykke, der fandt sted den 5. oktober 1999 ved Ladbroke Grove Junction i London. Ved ulykken kolliderede et trevogns motortog frontalt med et High Speed Train med otte vogne og lokomotiv i hver ende.

Ulykken 
Kollisionen skete 08.09 mellem et Thames Train 3-vogns class 165, der var netop afgået fra London Paddington og det modkørende First Great Western High Speed Train (HST) (otte vogne med et diesellokomotiv i hver ende) på vej mod London Paddington. 31 omkom som følge af kollisionen (inklusive begge lokomotivførere), 227 blev alvorligt kvæstet og yderligere 296 blev lettere kvæstet.

Kollisionsstedet var ved Ladbroke Grove Junction ca. 4 km vest for London Paddington. Kollisionen skete med en samlet hastighed på ca. 205 km/t.

Ved kollisionen blev den forreste vogn i Thames Train 0806 fra Paddington til Bedwyn, Wiltshire fuldstændig knust. Togets dieseloliebeholdning blev antændt og forårsagede flere brande i vragene, især i den forreste vogn i det modkørende tog. Vognen udbrændte fuldstændigt.

Ulykkesårsag 
Som den umiddelbare årsag til ulykken blev det fastslået, at lokomotivføreren på Thames Train 0806 blot 563 meter før kollisionen passerede signal SN109, mens dette viste rødt lys ("stop").

Den offentlige høring (undersøgelse), der året efter gennemførtes af Lord Cullen, påviste imidlertid adskillige bagvedliggende faktorer, bl.a.:
 Thames Trains uddannelse af lokomotivførere (Hodder var blevet færdiguddannet 2 måneder før ulykken)
 Railtrack (ansvarlig for vedligeholdelse af spor og signaler), der ikke havde reageret tilstrækkeligt på at der havde været 8 signalforbikørsler af SN109 i de foregående 6 år , og ikke havde reageret på lokomotivførernes klager over dårlig synlighed på flere signaler – især SN109.
 Health and Safety Executive (Railway Inspectorate) blev kritiseret for dets tilsynsprocedurer og 
 Railtrack personale ved fjernstyringscentralen i Slough blev kritiseret for ikke at have sendt "nødstop" pr. radio så snart det blev klart at SN109 blev passeret i "stop". (De ventede at toget ville standse kort efter signalet, som det havde været tilfældet ved de tidligere signalforbikørsler ved SN109 – det er ikke klart om det radiosignal der blev sendt, blev modtaget før kollisionen).

Jernbaneulykker i Storbritannien
Begivenheder i 1999
Mariekirke (Flensborg)

Mariekirke eller Vor Frue Kirke i Flensborg er opført i 1200-tallet i byens centrum ved Nørretorvet. Den afløste en romansk trækirke, som lå ved siden af den nuværende kirke, omtrent på grunden, som nu indtages af husene mellem Nørretorv og kirkepladsen. Den nuværende kirke nævnes første gang i 1284. Den kunne opføres ved hjælp af afladsbreve og blev opført som en treskibet hallekirke uden tårn og spir. Spiret kom først til i 1731. Det nuværende gotiske tårn er fra 1880. Vor Frue Kirken er i dag en af Flensborgs hovedkirker.

Kirken rummer en række kapeller, som blev oprettet af byens mange gilder. Her findes kalkmalerier fra omkring 1400, som viser blandt andre Jomfru Marias, Joahnnes Døberens og Jesu historie. Koret med dets hvælvning hæver sig flere trin over skibet. Mod slutningen af 1800-tallet tilbyggedes gallerierne, der løber rundt om hele kirken. Mansardtaget over midterskivet blev lagt i 1788. Døbefonten blev skabt af flensborgeren Michael Dibler i 1591. Den består af bronze og bæres af de 4 evangelister. Døbefontes otte sider viser relieffer med scener fra Jesu liv. Der vises den sidste nadver, fodvaskningen, Jesu bøn ved Oliebjerget, hans tilfangetagelse i Gethsemane, Jesu foran ypperstepræsten, hans lidelse, korsfæstelse og opstandelse. Højalteret er udført af Hinrich Ringerinck i 1598 tidstypisk renæssance-stil. Alteret er skåret i træ med gyldne og mørke farver. Altertavlen forestiller nadveren og er omgivet af mindre malerier, fremstillende opstandelsen og dåben. Alteret er en gave af borgermester Racke således som en indskrift med årstallet 1598 udgiver. Alteret støttes af Petrus- og Paulus-figurer. Mariekirken rummer desuden en række epitafier. Kirkens nuværende glasmosaikker til de op til 8 meter høje gotiske vinduer er skabt af Flensborg-kunstneren Käte Lassen.

Kirken er sognekirke for Skt. Mariæ Sogn (Vor Frue Sogn). Under Treårskrigen blev kirken anvendt som lazaret. Efter den dansk-tyske krig gik menigheden over i den tyske kirke. Syd for kirken ligger skrangerne fra 1595, hvor slagtere og bagere havde deres salgsboder.

Ekstern kilde/henvisning 
 Sankt Mariæ Flensborg

Noter 

Kirker i Slesvig-Holsten
Kirker i kirkekreds Slesvig-Flensborg
Kirker i Flensborg
Rembetika

Rembetika er en græsk musikform, ofte kaldet "den græske blues". Den kan også staves rebetika, rempetika, rembetiko, rebetiko og rempetiko. Den opstod i begyndelsen af 1900-tallet blandt underklassen i storbyerne, ikke mindst i Piræus. Her samledes folk i små beværtninger, de såkaldte "tekedes" (ental: tekes), hvor man røg hash af vandpiber og spillede musik. De folk, der samledes her, kaldtes "manges" (ental: mangas) eller "rembetes" (ental: rembetis). De typiske instrumenter var bouzouki, en langhalset lut med tre dobbeltstrenge, og baglamas, der er bygget som en bouzouki, men som er ganske lille. Den kunne bygges af forhåndenværende materialer og var let at skjule – en fordel, hvis man var i fængsel, hvad mange af disse folk ofte var.

Efter det græske nederlag til Tyrkiet i krigen om områder i Lilleasien i 1922, blev blev over 1 mio. grækere tvunget til at rejse til deres moderland. Mange af disse tvangsfordrevne endte som en del af det storbyproletariat, hvor rembetikaen trivedes. Mange af dem var veluddannede musikere, og deres stil og instrumenter blev en del af den græske musiktradition. Det var under påvirkning fra denne tradition, at kvindelige sangere blev en del af rembetikaen; tidligere havde den helt og holdent været domineret af mænd.

I løbet af 1930'erne og 1940'erne blev musikken kendt gennem pladeindspilninger, og den rykkede ud af hashklubberne og ind i de mere mondæne caféer. I 1950'erne og 1960'erne dukkede en ny type bouzouki op: den havde fire dobbeltstrenge i stedet for tre og var stemt, så den var bedre egnet til at spille akkorder samt hurtige passager. Trommer, bas og elektrisk forstærkning ændrede musikkens karakter, og den blev spillet af stenrige stjerner på dyre spillesteder; denne musikform kaldes "laika".

Fra 1980'erne er der opstået en fornyet interesse for den mere oprindelige rembetika; mange musikere er vendt tilbage til den gamle, trestrengede bouzouki, og på en række små klubber i bl.a. Athen spilles de gamle rembetika-sange. Samtidig er også nutidens græske "mainstream" popmusik ofte præget af elementer fra rembetika.

Kildehenvisning 
 CEGEBE – ord og billeder af C. Gertz Bech: Rembetika 

Musikgenrer
Helligåndskirken (Flensborg)

Helligåndskirken er den danske kirke i Storegade i Flensborgs centrum. Kirken blev bygget i 1386. Den var i middelalderen nabo til Helligåndshospitalet fra 1200-tallet.

Kirken hed egentlig Laurentiuskirke til den Hellige Ånd. Dens bygherre var Sønke Kyyl. Han skænkede kirken til kalandet, som var en forening af katolske præster i byen. Det er dokumenteret, at også dronning Margrete 1. har været indskrevet medlem af kalandet . Helligåndskirken var altså både kalandets kirke og kirke for brødrene og patienterne i Helligåndshospitalet.

Kirkens hovedskib adskilles fra et lavere sideskib af flere runde murpiller. På muren over pillerne findes kalkmalerier i sengotisk stil. Ved indgangen hænger det ridderkors, flensborgeren Jacob Plaetner modtog som tak for sin indsats ved at hjælpe de faldne danske soldater efter Slaget ved Sankelmark i 1864. På østgavlen ses kong Frederik 4. spejlmonogram. 

Kirkens barokalter er fra 1719. Alteret bærer indskriften Gud til ære og kirken til pryd. Kirken havde allerede i 1602 fået en værdifuld prædikestol. Prædikestolen blev i 1906 fjernet fra Helligåndskirken og anbragt i den nyopførte tyske kirke i Jørgensby på den anden side af havnen. Samtlige forsøg på at få prædikestolen tilbage er hidtil mislykket. Kirkens to kirkeskibe Tordenskjold og Dania stammer fra 1800-tallet. 

Der er ingen kirkegård ved Helligåndskirken, men der er enkelte begravelser inde i kirken, blandt andet af præsten Thomas Atzersen fra Stenbjerg i Angel. Menighedshuset ligger få meter fra kirken i Toosbüygade. Fra 1971 til 73 blev kirken restaureret og fik et nyt orgel.

De kirkelige handlinger er foregået på dansk uafbrudt siden 1588. Kirken er nu sognekirke for en af de fem danske menigheder i Flensborg. Menigheden tilhører Dansk Kirke i Sydslesvig.

Galleri

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Helligåndskirkens menighed 
 Helligåndskirkens kor 

Danske kirker i Sydslesvig
Kirker i Flensborg
Skiffle

Skiffle var en populær musikgenre, som dukkede op i 1950'erne som en revival af den gamle afroamerikanske jug band-musik. I skiffle indgår et vaskebræt på lige fod med andre populære instrumenter.

Genren fik en opblomstning i Storbritannien i 1950'erne. En af de mest kendte skifflemusikere var Lonnie Donegan som bl.a. havde hits som "Have a drink on me" og "Does your chewing gum lose its flavour (on the bedpost overnight)?". Mange britiske musikere fra 1960'erne begyndte deres karriere som skiffle-musikere, eksempelvis Van Morrison, Alexis Korner, Ronnie Wood, Mick Jagger, Roger Daltrey, Jimmy Page, Ritchie Blackmore, Robin Trower og David Gilmour. Mest kendt er formentlig The Beatles, der udviklede sig fra John Lennons skifflegruppe The Quarrymen.

Stilen fik senere en ny renæssance, da bandet Mungo Jerry i 1971 havde et stort hit med sangen "In the Summertime" og et par år senere et mindre hit med "Lady Rose", der begge havde elementer af skiffle.

Referencer 

Musikgenrer
Holnæs

Holnæs (tysk: Holnis sønderjysk Holjnæs, på ældre dansk Holdnæs) er en halvø i det nordlige Tyskland, beliggende i den nordøstlige del af delstaten Slesvig-Holsten på sydsiden af Flensborg Fjord. Den sydslesvigske halvø ligger få kilometer nordøst for Lyksborg og danner den nordligste spids af landskabet Angel. Klinten Højklevher er op til 20 meter høj. Fra Holnæs er der kun cirka 1700 meter over til den danske halvø Broager. Halvøerne Holnæs og Broager markerer overgangen fra yderfjord til den smallere inderfjord. Frem til 1938 dannede Holnæs en selvstændige kommune, siden hører den til Lyksborg kommune. I den danske tid hørte halvøen under Munkbrarup Sogn.

Holnæs blev første gang nævnt i 1576. Stednavnetleddet Hol(d)- henviser til en fæstebonde på arvet gods (sml. oldnordisk hǫlðr og olddansk hald) eller måske til udsagnsord holde, fordi skibene lagde til ved Hol(d)næs. I flere hundrede år har der været færgeforbindelse mellem Holnæs Færgegård og Brunsnæs Færgekro, indtil den i 1875 blev helt lukket for persontransport. Holnæs Færgegård er nu restaurant. Ud for Holnæs lå i 1800-tallet en karantænestation, hvor udenlandske skibe skulle blive liggende i 14 dage, inden de måtte sejle ind til Flensborg havn. Ved Draget (på tysk Drei) findes også et dansk gravsted fra den 1. Slesvigske krig. I dag ligger ved Draget halvøens strandpromenade og restauranter.

Store dele af Holnæs danner i dag et naturreservat. Siden september 2002 er områder ved Holnæs Nor blevet oversvømmet og er nu en saltvandsbiotop. På halvøen findes flere vandrestier.

Galleri

Eksterne links

Noter 

Lyksborg
Slesvig-Holstens geografi
Halvøer i Tyskland
Alling Kloster

Alling Kloster lå ved den sydøstlige ende af Alling Sø i Svostrup Sogn, Gjern Kommune (Hids Herred, Viborg Amt). 

Det blev formentlig anlagt efter 1231, hvor "Alyung" nævnes i Kong Valdemar Jordebog som kongens ejendom, men efter 1268, hvor "Claustrum Alfing" nævnes i et testamente. Klostret hørte under benediktinerordenen og blev viet til Sct. Hans, eller Sct. Johannis og blev efterhånden et rigt kloster med bøndergods i store dele af Østjylland, og ejerskab til alle omegnens kirker.

Klostret blev nedlagt efter reformationen, og den sidste abbed blev præst i Grønbæk- og Svostrup Sogne. Klostret var i en periode adeligt len, men kom efterhånden, og i 1573 helt under Silkeborg Slot, og bygningerne blev formentlig nedrevet kort efter. Ruinrester ses, efter Nationalmuseets arkæologiske undersøgelser i 1894, 1942, og i 1989, tydeligt på stedet. Stedet blev fredet i 1901.

Alling Kloster, Allinggård og Alling Skovgård udgjorde en samlet ejendom indtil 1820, hvor Alling Kloster og Alling Skovgård blev udskilt fra Allinggård. Allinggård, Alling Kloster og Alling Skovgård havde dog samme ejer i årene 1890-1918. 

I 1919-1920 opførte Axel Høeg-Hansen en stor landvilla for herredsfuldmægtig E. Jopp i nærheden af klosterruinen. Samtidig forestod Axel Høeg-Hansen opførelsen af nye bygninger på den nærliggende Allinggård.

Ejerliste 

 1268-1536 Alling Kloster
 1661-1821 Samlet med Allinggård
1821-1918 Samlet med Alling Skovgård
1918-1936 Ewald Jopp, herredsfoged
 1936-1964 Jens Pagh Jensen
 1964-1988 Vibeke Knuth, født Düring Lausen, grevinde
 1988-1999 Ladekjær Mikkelsens Fabrikker A/S
 1999- Marie Louise Ladekjær Friderichsen

Eksterne kilder/henvisninger 
 
 Om Alling kloster på Århus Amts fortidsmindeguide 
 Trap Danmark 3. udg.
 Kunstbibliotekets Arkitekturtegninger - Alling Kloster 
https://dis-danmark.dk/bibliotek/909338.pdf#page=64
http://www.wikisilkeborg.dk/index.php/Allingskovg%C3%A5rd

Tidligere danske klostre
Kirke- og klosterruiner i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Silkeborg Kommune
Fredede fortidsminder i Danmark
Margueritruten
Danmark i 1200-tallet
Luger P08

Luger P08 eller Parabellum-pistolen er en semi-automatisk selvladende pistol introduceret af Deutsche Waffen- und Munitions Fabriken i 1890'erne. Den blev brugt af tysk militær allerede i det tidlige 20. århundrede. Grunddesignet af pistolen samt dets varianter er kendt under flere forskellige militære navne, som f.eks. Luger P08 og Ordonnanzpistole 00.
Mest kendt er Luger P08 dog for at være et militærvåben hos den tyske Wehrmacht under 2. verdenskrig.

Pistolen, som er designet af Georg Luger, bruger 9mm patroner. Pistolen er en udvikling af et tidligere design fra Hugo Borchardt kaldet Borchardt C-93 som blev introduceret i 1898.

Eksterne henvisninger 
 Luger forum

Se også 
 Håndvåben
 Pistol

Pistoler
Håndvåben
Våben fra Tyskland
Resultatopgørelse

Resultatopgørelsen er den del af regnskabet, som viser, hvordan den enkelte regnskabsperiode er gået. Resultatet opgøres som forskellen mellem omsætning og omkostninger, og resultatet forklarer ændringen i egenkapitalen.

Opdeling af resultatopgørelsen 

Resultatopgørelsen opdeles i flere led, hvor de enkelte poster har forskellig stabilitet fra år til år og kan være relateret til fx aktivitet og renteniveau. I praksis opstilles regnskabet ofte som det ses i tabellen til højre.

Se også 
 Balance (regnskab)

Eksterne henvisninger 
 S. Nielsen, L. Mourier og Henning Bergenholtz: Regnskabsordbogen dansk-engelsk. Thomson 2004. 
 S. Nielsen, L. Mourier og Henning Bergenholtz: Regnskabsordbogen engelsk-dansk. Thomson 2007. 

Regnskabsvæsen
Østerbølle Kirke

Østerbølle Kirke ligger i landsbyen Østerbølle 3 km nordvest for Aalestrup.

Kirken er oprindelig opført i romansk stil af granitkvadre. Tårnet stammer fra senmiddelalderen. I tårnets sydmur findes en skakbrætsten med to forskellige mønstre, øverst 4 vandrette rækker med 15 (16?) felter hver og nederst 4 vandrette rækker med 28 felter hver.

Galleri

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 
 Østerbølle Kirke hos KortTilKirken.dk
 beskrivelse i Trap – Kongeriget Danmark, 3. Udgave 4. Bind, s. 668 hos Projekt Runeberg

Kirker i Vesthimmerlands Kommune
Kirker i Viborg Stift
Kirker i Viborg Amt
Vesterbølle Kirke

Vesterbølle Kirke ligger nord for Gedsted, i Vesterbølle Sogn, i det tidligere Rinds Herred Viborg Amt, nu i Vesthimmerlands Kommune. Kor og skib er opført i romansk tid af granitkvadre over skråkantsokkel. Begge de rundbuede døre er bevaret med halvsøjler, norddøren tilmuret, syddøren i brug. I korets nordmur ses et tilmuret romansk vindue. Tårnet er opført i sengotisk tid, formodentlig i begyndelsen af 1500-tallet, nordgavlens bindingsværk er bevaret, sydgavlen er ommuret i nyere tid. I slutningen af 1500-tallet blev koret forlænget mod øst og apsidsen opført. Våbenhuset er opført i midten af 1800-tallet. Den jernbeslåede dør mellem våbenhus og skib er fra slutningen af 1500-tallet. I våbenhuset ses en gravsten med minuskelskrift, efter stedlig tradition skulle den være sat over kirkens sidste katolske præst, Avo Jacobi. I våbenhuset ses desuden en gravsten over sognepræst Povel P. Winding (død 1798) og hustruerne Karen Bork og Else Marie Munk. På Ålborg historiske museum opbevares en romansk tympanon med to løver omkring en søjle, denne tympanon er fundet på Lerkenfeld i 1982 og menes at stamme fra Vester Bølle kirke.

Kor og skib fik indbygget stjernehvælv i slutningen af 1500-tallet. Alterbordets foldeværkspanel er fra slutningen af 1500-tallet, altertavlen i højrenæssance med oprindelige malerier er fra 1591, stafferingen er fra 1703, på fodstykket ses årstallet 1703 og adelsvåben. Prædikestolen i senrenæssance er fra 1632, felternes evangelistmalerier er fra 1703. Stoleværket er fra omkring 1600, de øverste gavle bærer våben for Valdemar Parsberg til Jernit og hustru Ide Lykke. Mod nord ses et pulpitur med herskabsstol opsat i 1760 af W.C. von Lüttichau, på herskabsstolen ses våben for Lüttichau og hustru. I tårnrummet står to kister med general W.C. von Lüttichau (død 1765) og hans hustru Lucie Magdalena Ochsen (død 1775).

På skibets nordvæg bag pulpituret og på tårnrummets nordvæg har man afdækket kalkmalerier. Den romanske døbefont af granit har løver og ansigter på kummen

Eksterne kilder og henvisninger 

 Vesterbølle Kirke  hos Nordens Kirker
 Vesterbølle Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Vesthimmerlands Kommune
Kirker i Viborg Stift
Kirker i Viborg Amt
Travemünde

Travemünde er en bydel i Lübeck ved mundingen af floden Trave. Byen blev grundlagt i 1187 og kom i 1329 i Lübecks besiddelse.

I perioden fra 1963 til julen 1990 var der færgeforbindelse til Gedser i Danmark. 

I 2014 er der færgeforbindelser til den finske hovedstad Helsinki, de svenske byer Malmø og Trelleborg samt de lettiske byer Liepāja og Ventspils.

Eksterne henvisninger 

Travemünde

Lübeck
Bydele og forstæder i Tyskland
Hvilsom Kirke

Hvilsom Kirke ligger i landsbyen Hvilsom, knap 20 km vest for Hobro, og bygget omkring 1200 i romansk stil.

Kirkens ydre 
Kirken består af kor, skib og tårn samt et nyere våbenhus. Den er bygget af granitkvadre på en profileret sokkel. Den oprindelige syddør er muret til og adgangen til kirkerummet foregår nu ad norddøren gennem våbenhuset. Vinduesåbninger på sydsiden af kor og skib er forstørret, medens et vindue på nordsiden af koret har den oprindelige størrelse. Desuden ses to små runde åbninger i korets gavl. Kirken har formentlig haft et tårn fra begyndelsen, men det nuværende tårn er kraftigt ombygget flere gange. Tårn og skib har tegltag og koret blytag.

Kirkens indre 
Man kommer ind i kirkerummet gennem den oprindelige kvindedør, hvor en gammel jernbeslået plankedør er bevaret. Det helt særlige ved kirkens indre er en dobbelt arkadebue, som adskiller skibet fra tårnrummet. Buen bæres i midten af en granitsøjle med bladornamenter på basen og udhuggede mandshoveder på kapitælen. Også korbuen er velbevaret. Kirken har overalt bjælkelofter.

Altertavlen er en renæssancetavle med nyere malerier. Midterbilledet forestiller den sidste nadver. Prædikestolen er fra begyndelsen af 1600-tallet og har malerier af de fire evangelister. Døbefonten er en romansk granitfont uden udsmykninger med en fod af nyere dato. I kirkerummet er i 1986 ophængt et kirkeskib, galeasen Marie Kristine. I korets to små vinduer mod øst samt i vinduet mod nord ses glasmosaikker, som er lavet af Hugo Bech i 1936.

Galleri

Eksterne henvisninger 
 Hvilsom Kirke  hos Nordens Kirker
 Hvilsom Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Mariagerfjord Kommune
Kirker i Viborg Stift
Kirker i Viborg Amt
Simested Kirke

Simested Kirke ligger i landsbyen Simested, et par kilometer øst for Aalestrup

Kirken er opført i 1200-tallet i granitkvadre, men tårnet er først kommet til i 1500-tallet. I slutningen af 1800-tallet blev våbenhuset føjet til. Skibet har bjælkeloft, mens tårn og kor har sengotiske hvælvinger.

Altertavlen består af et maleri af Anton Dorph fra 1883, hvor motivet er Jesus på korset. Døbefonten er romansk, og dåbsfadet af sølvplet blev i 1887 skænket til kirken af kirkeejeren, Viborg Sparekasse. Dåbskanden er en gave fra tidligere sognepræst Chr. Pedersen og stammer fra 1942. Alterkalk og -disk er fra ca. 1710 og udført af sølvsmed Thomas Hansen Pop i Ålborg.

Kirkens orgel er fra 1891, mens kirkeklokken er fra ca. 1440 og støbt af en mester Peter fra Randers. Votivskibet er en model af skoleskibet Danmark og blev i 1945 skænket til kirken af snedkermester P.C. Christiansen i Thorup, der selv har bygget det.

Eksterne henvisninger 
 Simested Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Vesthimmerlands Kommune
Kirker i Viborg Stift
Kirker i Viborg Amt
Holstentor

Holstentor er en byport i Lübeck. Porten blev bygget i 1478 efter inspiration fra byporte i Flandern. Holstentor bærer den latinske indskrift Concordia domi foris pax (enighed hjemme, fred ude). 

I porten befinder sig i dag det nyhistoriske museum.

Se også 
 Burgtor - en anden byport fra middelalderen

Eksterne henvisninger 

 Holstentor Informationen 
 Lübeck Informationen  

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Lübeck
Byporte i Tyskland
Testrup Kirke

Testrup Kirke ligger i landsbyen Testrup, nord for Aalestrup.

Den nuværende kirke består af kor, apsis og et enkelt fag af skibet fra en gotisk kirke, der foruden de bevarede dele havde et væsentlig større skib med korsarme og et tårn. Den nuværende form har kirken haft siden 1748, hvor kirkeejeren, enken Johanne Maria Christensdatter på Testrupgård, lod størstedelen af kirken nedrive.

Før den gotiske kirke var der er romansk kvaderstenskirke på stedet. I 1430'erne blev byggeriet af den gotiske kirke igangsat med Viborg Domkirke som forbillede. Den stod færdig i 1439 og blev indviet til sankt Catharina. Den indgik i et større byggeri, der var hospital i middelalderen.

Der var oprindelig tre kirkeklokker, men to blev flyttet til Viborg Domkirke, hvor de gik tabt ved dennes brand i 1726. Den bevarede klokke har indskriften:

Mørket betvinger jeg,
naade bringer jeg,
lovsang ringer jeg,
bøn bevinger jeg.

Altertavlen er fra ca. 1700, mens prædikestolen er fra 1615. Døbefonten er fremstillet i svensk granit og indviet i 1934. Dåbsfadet blev i 1717 foræret til kirken af herredsskriver Peter Andersen og hustru, men er betragteligt ældre, da det er tilvirket i 1575.

Kirkens votivskib er en model af skoleskibet Danmark og er lavet af snedkermester P.C. Christiansen i Thorup i 1945. Kirken fik det foræret i 1958 af en anonym person.

Eksterne henvisninger 
 Testrup Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Vesthimmerlands Kommune
Kirker i Viborg Stift
Kirker i Viborg Amt
Mariekirke (Lübeck)

Mariekirken i Lybæk (tysk: Lübecker Marienkirche) blev opført mellem 1250 og 1350 i nordtysk murstensgotik. Fra gulv til loft er der 38½ m. Kirken var forbillede for en række andre kirker i Østersøområdet. I kirkens indre kan ses frilagte kalkmalerier og et rekonstrueret astronomisk ur. Mariekirken er Tysklands tredjestørste kirke.

På kirkegulvet ligger de gamle knuste kirkeklokker som minde om et allieret luftangreb i 1942. Klokkerne styrtede ned fra tårnet og borede sig ned i stengulvet.

I kirken fandtes den store og meget berømte billedfrise Døden fra Lübeck malet af Bernt Notke i slutningen af 1400-tallet. Frisen blev ødelagt ved luftangrebet palmesøndag 1942.

Orglet 
Mariakirken har to orgler. Det gamle orgel har  8.512 piber og hænger oppe bag bænkene. Klaviaturet er foran orglet. Det store klaviatur er skjult på en stor balkon af træ .

Eksterne henvisninger 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Lübeck
Kirker i Slesvig-Holsten