kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Björkliden

Björkliden er en lille by og vintersportssted, beliggende vest for Abisko i den vestlige del af Kiruna kommun i Sverige. Byen har  trinbræt ved jernbanen Malmbanan.  Björkliden har omkring tyve permanente beboere, mens antallet af turister som årligt besøger stedet er på flere tusinde.  
I Björkliden ligger verdens nordligste golfbane (ni huller).  Mange af Björklidens besøgende kommer dertil med tog.  Jernbanestationen i Björkliden ligger 420 meter over havets overflade, mens Hotell Fjället, ligger lidt højere, omkring 500 meter.  Der er 1515 kilometer til Stockholm, 100 kilometer til Kiruna samt 75 kilometer til Narvik i Norge.

Fra Björkliden er der vandrerstier til blandt andre Låktatjåkkastugan, Sveriges højest beliggende fjeldstation (1228 meter over havets overflade) og til Tornehamns jernbanearbejderkirkegård.  På kirkegården er jernbanearbejderformanden, og senere SJ's generaldirektør, Axel Granholm og hustru begravet blandt 135 jernbanearbejdere, som deltog i byggeriet af Malmbanan fra Riksgränsen til Kiruna ved århundredeskiftet 1800-1900.

Björkliden passerers af tretten malmtog i døgnet.  Et malmtog består af to lokomotiver og 52 vogne, hver vogn kan lastes med 80 tons jernmalm.  Malmen omlastes i Narvik til skibe, der kan transportere 200.000 tons.  Malmen sejles oftest til havne i Asien.

I Björkliden har man udsigt over søen Torneträsk og i det fjerne ser man Lapporten med fjeldene Tjuonatjåkka og Nissuntjårro, 1540 hhv. 1721 meter over havets overfalde.

Eksterne henvisninger
Björklidens hjemmeside

Byer i Kiruna kommun
De kurdiske alfabeter

De kurdiske alfabeter er skriftsprog beregnet til de kurdiske sprog. Der eksisterer foreløbig 3 skriftsprog. Skriftsproget der bliver brugt i Tyrkiet, stammede fra det latinske alfabet af Jaladat Ali Badirkhan i 1932, derfor er det også kaldet Bedirxan skrift. Skriften bliver brugt af kurdere i Tyrkiet og Syrien.

Kurmanji Alfabet 

Den Kurmanji kurdiske dialekt indeholder 31 bogstaver.
Der er syv vokaler i dette alfabet, fire korte og tre lange. De lange vokaler er (E, I og U), og de korte er (A, Ê, Î, O og Û). Det kurdiske vokalsystem minder meget om det engelske. 

A, B, C, Ç, D, E, Ê, F, G, H, I, Î, J, K, L, M, N, O, P, Q, R, S, Ş, T, U, Û, V, W, X, Y, Z

Sorani Alfabet 
Den Sorani kurdiske dialekt bliver hovedsageligt skrevet ved at bruge et omdannet arabisk-baseret alfabet med 33 bogstaver. I modsætning til det arabiske alfabet, er vokaler obligatoriske, hvilket gør Sorani nemt at læse. Kurdere i Irak og Iran bruger hovedsageligt dette alfabet, selvom man også skriver på Kurmanji. 

ى, ێ, ﮪ , ﻭﻭ, ﻭ , ﯙ , ﻥ , ﻡ , ﻝ, ڵ, ﮒ, ﮎ, ﻕ, ڤ, ﻑ, ﻍ, ﻉ, ﺵ, ﺱ, ﮊ, ﺯ, ڕ, ﺭ, ﺩ, ﺥ, ﺡ, ﭺ, ﺝ, ﺕ, ﭖ, ﺏ, ﺋ, ﺍ

Kyrilliske Alfabet 
Det tredje skriftsprog, bliver brugt af få Kurmanji-talende kurdere i det tidligere Sovjetunionen, der bruger et omdannet Kyrillisk alfabet som består af 32 bogstaver.

А, Б, В, Г, Д, Е, Ә, Ж, З, И, Й, К, Л, М, Н, О, Ö, П, Р, С, Т, У, Ф, Х, Һ, Ч, Ш, Щ, Ь, Э, Q, W

Se også 

 Arabiske alfabet

Skriftsystemer
Lettiske lats

Lats var møntfoden i Letland indtil d. 1. januar 2014, hvor den afløstes af euroen. Den forkortedes Ls. 1 lats = 100 santīmu(fork. s).

Vekselkurs mellem euro og lats:
 1 EUR = 0,702804 LVL
 1 LVL = 1,422872 EUR

Historie 
Lats blev afskaffet med udgangen af 31. december 2013. 1. januar 2014 blev lats erstattet af euro. En to ugers overgangsperiode, hvor lats var i omløb sideløbende med euro, sluttede 14. januar 2014.

Lats var Letlands møntfod 1922-1940 før den sovjetiske besættelse. Efter Letlands selvstændighed, blev latsen genindført fra 1993.

De lettiske gangbare mønter 

Sedler: 5 lati, 10, 20, 50, 100, 500 latu. Bemærk at 20 og 50 latu sedlerne sjældent bruges og som regel ikke accepteres i busserne i Letland, da prisen på en normal busbillet liger på mellem 10 og 30 santīmu. 100 og 500 latu sedlerne ses kun meget sjældent til hverdag. 
Det er jo heller ikke tit man ser de danske 1000 krone sedler, 500 ls svarer jo til omtrent 5200 kr.

Som det bemærkes kongruerer antallet med navneordet grammatisk. Dvs. ender tallet på 1 ender navneordet på "s" i maskulinum(eks. 21 lats); ender tallet på 2-9 ender navneordet på "i" i maskulinum(eks. 23 lati); ender tallet på 0 ender navneordet på "u" i maskulinum(eks. 10 latu)
(Både lats og santīms har maskulinum som grammatisk køn)

Man benytter i dag Euro og har i den forbindelse indført lettiske euromønter.

1-lats-mønten 
1 lats-mønten havde en diameter på 21,75 mm, den vejede 4,8 g og bestod af kobbernikkel. Den var sølvfarvet og på randen stod der LATVIJAS BANKA(Letlands bank) 2 gange adskilt af 2 punkter.

Kunstnerne bag designet er Gunārs Lūsis og Jānis Strupulis. 
På den ene side ser man i midten et billede af Letlands store våbenskjold og over det står der Letlands (LATVIJAS). Under våbenskjoldet står der årstallet for prægningen og der under republik (REPUBLIKA) årstallet for prægningen. 

På den anden side ser man normalt en laks som hopper op af noget vand og under den et 1-tal hvorunder der står LATS. (Der er også blevet præget mange flere motiver til denne side af mønten, men da de kun er præget i et stærkt begænset oplag ser man dem kun meget sjældent i normal cirkulation.

Mønten med laksemotivet blev præget i 1992 af Bayerisches Hauptmünzamt i Tyskland og endnu en gang i 2007 af Monnaie de Paris i Frankrig.

Den anden mønt præget i 2006 af Rahapaja Oy i Finland viser:
En grankogle. Designet af Henrihs Vorkals (grafisk) og Jānis Strupulis (plastformen)

Den første mønt præget i 2007 af Münze Österreich i Østrig viser:
En fantasi ugle. Designet af Arvīds Priedīte(grafisk) og Jānis Strupulis (plastformen).

Den anden mønt præget i 2007 af Münze Österreich i Østrig viser:
En snemand. Designet af Arvīds Priedīte(grafisk) og Jānis Strupulis (plastformen).

De første lats 1922-1945 

Mønterne var 1, 2, 5, 10, 20 og 50 s og 1, 2 og 5 ls.
Sedlerne blev udstedt i værdierne 10, 20, 25, 50, 100 og 500 ls.

5 lati mønten var et vigtigt symbol for letterne under sovjettiden.

Referencer 

 Letlands bank: lettiske mønter(på engelsk) 
 Letlands bank: lettiske sedler(på engelsk) 

Lats
Night Shift

Night Shift er debutalbummet fra synthesizerrock bandet Turboweekend.

Numre 
"Not a DJ" – 4:32
"Wash Out" – 4:03
"Multiple Voices" – 4:25
"Glowing Vision" – 4:21
"Signs All Point" – ´3:36
"Into You" – 5:01
"Shadow Sound" – 4:51
"Just To Get Down" – 3:22
"Slip Of Tongue" – 6:53
"Night Shift" – 2:49
"Planet P" – 4:12
"My Name Is Legion" – 4:13
"Stand" – 2:59

Singler 
 "Into You"
 "Wash Out"
 "Glowing Vision"

Synthesizer Rockalbum
Turboweekend-album
Debutalbum fra 2007
Litauens flag

Det litauiske flag er en horisontal trikolore af gul, grøn og rød. Det blev vedtaget den 20. marts 1989, næsten to år før Litauens uafhængighed efter opløsningen af Sovjetunionen. Før genindførelsen, var flaget blevet anvendt fra 1918 til 1940, hvor Litauen blev optaget i og derefter annekteret af Sovjetunionen. Dette flag havde lysere farver. Efter Nazi-Tysklands besættelse, (1941-1945), fra 1945 indtil 1989, var det Litauisk SSRs flag først af det almindeligt røde sovjetiske flag med navnet på republiken i hjørnet, senere blev ændret til et rødt flag med hvide og grønne striber i bunden. Den sidste ændring af det nuværende flag skete i 2004, da proportionerne blev ændret fra 1:2 til 3:5.

Historie 

Ideen om den gule, grønne og røde tricolore dukkede op da andre europæiske republikker tog initiativ til at ændre deres flag. Den franske tricolore, blå, hvide og røde, gav liv til ideen om en Tricolore. Flaget før det gule, grønne og røde var et grønt, hvidt og rødt flag, som anvendtes til at repræsentere Lille Litauen.

Design og symboler 
Republikken Litauens lov om det litauiske stats flag, vedtaget den 26. juni 1991, regulerer design, størrelse og brug af statens flag. Loven blev senest ændret den 8. juli 2004, med de mest bemærkelsesværdige ændringer, herunder skiftet af det nationale flag proportioner fra 1:2 til 3:5, og den officielle vedtagelse af et historisk flag, som stats (regeringens) flag. Ændringen trådte i kraft den 1. september 2004, efter at være blev godkendt af præsident Valdas Adamkus.

De korrekte farver på både det nationale og statslige flag er fastsat i henhold til patone farvesystemet, specielt Pantone Textile Paper (TP). Forholdet mellem både det nationale og statslige flag skal være 3:5, og standard flagstørrelsen er 1 m gange 1,7 m. Forskellige størrelser af flaget kan oprettes, men de skal være i overensstemmelse kraven til farvekoder og proportionsforholdene loven.

Den gule farve på flaget skal symbolisere de gyldne marker i Litauen, den grønne symboliserer litauens grønne landskaber, og den røde repræsenterer alt det blod, som er blevet udgydt for Litauen. De officielle Pantone farver blev offentliggjort 2004. Nedenstående liste viser de officielle farver og de foreslåede modværdier:

Trivia 
Den danske ø, Ærø, har sit eget flag som er magen til Litauens flag. Ærøs flag er dateret tilbage til ca. 1622 og der har tidligere været uofficiel kontakt mellem Ærø og Litauen, hvor der var en venskabelig enighed omkring at begge steder gerne måtte benytte flaget .

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Seimas of Lithuania – History of the National Flag 
 Flags of the world, Lithuania 
 Lietuvos Respublikos Seimo: Lietuvos valstybės ir tautinė vėliava Om det litauiske flag 

Flag fra Europa
Flag
Nationale flag
Bossey økumeniske institut

Bossey økumeniske institut er Kirkernes Verdensråds økumeniske studieinstitut uden for Geneve i Schweiz.

Referencer 
 Bosseys hjemmeside

Økumeni
Valdis Zatlers

Valdis Zatlers (født 22. marts 1955 i Riga) er en lettisk politiker. Han tiltrådte som Letlands præsident den 8. juli 2007.

Zatlers har en baggrund som læge og tog sin lægeeksamen i Riga i 1979. Valdis Zatlers er gift med Lilita Zatlere. De har tre børn.

Æresbevisninger 
Valdis Zatlers er siden den 11. april 2008 Kommandør af Storkorset af Trestjerneordenen.

Kildehenvisninger 

Politikere fra Letland
Letlands præsidenter
Kommandører af Storkorset af Trestjerneordenen
Kirurger fra Letland
Aigars Kalvītis

Aigars Kalvītis (27. juni 1966 i Riga i Lettiske SSR) er en lettisk politiker.

Kalvītis var en af grundlæggerne af Folkepartiet i 1997, året efter blev han valgt ind i Letlands parlament, Saeima. Fra 1999-2000 var han jordbrugsminister, fra 2000-2002 var han økonomiminister. I år 2002 blev han genvalgt til Saeima, hvor han blev gruppeleder for Folkepartiet. 

I perioden fra 2. december 2004 til 20. december 2007 var Kalvītis Letlands ministerpræsident. I den første periode var han leder af en koalitionsregering bestående af fire partier, men fra april 2006, hvor et af partierne trådte ud af regeringen, var Kalvītis leder af en mindretalsregering.

Aigars Kalvītis blev afløst på posten som ministerpræsident af Ivars Godmanis, der også var Letlands første premierminister 1990-93.

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Letland
Personer fra Riga
Medien

Medien (Kurdisk: Media), var et oldtidsrige, der omfattede det nuværende Kurdistan.  Mederne talte medisk. Det moderne kurdiske sprog nedstammer fra medisk.

Regenter 
Riget var i storhedstiden fra år 500 til 900 styret af konger. Riget skulle være grundlagt af profeten Zarathustra, der skabte det efter efter Zend Avestas love. Han grundlage religionen Zarathustras lære, der bygger på, godt og ondt, ild og vand, liv og død osv. Han mente, at alle skulle fuldføre en 'mission', som var at lære, at udholde og kontrollere livet ved en blanding af meditation og bøn. Mennesket skulle vælge mellem det gode eller det onde, men det var i sidste ende det gode, der ville sejre. Zarathusra skrev Zend Avesta (). Zend betyder hellig bog og Avesta er guden i Zarathustras lære.

Omfang 
Da riget var på sit højeste, dækkede det næsten halvdelen af Mellemøsten. Nuværende lande under det var Tyrkiet, Aserbajdsjan, Armenien, Georgien, Iran, Irak, Syrien, Kuwait, store dele afPakistan, Afghanistan, Turkmenistan og Tadsjikistan. 
Medien var i konstant krig med Lydien og Assyrien. Det invaderede Assyrien sammen med babylonerne. Og derefter Babylonien. Persien erobrede  Medien.

Dokumentation 
Medien omtales i Biblen og i toraruller, og der er mange arkæologiske fund som bekræfter rigets eksistens i Kermashan, Diyarbekir og i Arbil.

Kurdistan
Tidligere riger, stater, protektorater, kolonier og lande
Sören Åkeby

Sören Åkeby (født 23. februar 1952) er tidligere svensk fodboldspiller og nuværende fodboldtræner for GIF Sundsvall.

Som aktiv spillede Sören Åkeby i Hammarby IF og Essinge IK, og var i slutningen af sin karriere aktiv for det danske amatørhold Brabrand if i Århus, men som træner har han været mere vidt omkring. Han trænede Djurgårdens IF fra 2000-2003 i 2002 og 2003 vandt han det svenske mesterskab. I 2004 overtog han AGF i Danmark, hvor han gjorde sig bemærket med en udtalelse om at han ville gøre dem til Danske mestre indenfor 3 år. Det gik ikke sådan, og i efteråret 2005 trak han sig, og blev i stedet træner hos Malmö FF fra 2006 sæsonen, hvor han var til udgangen af 2007. Fra januar til september 2008 var han træner for norske Aalesunds FK. Han blev dog fyret på grund af dårlige resultater. Siden oktober 2008 har han været træner for GIF Sundsvall.

Fodboldspillere fra Sverige
Fodboldtrænere fra Sverige
Fodboldtrænere for AGF
Fodboldtrænere fra Malmö FF
Josefov

Josefov er den mindste bydel i Prag og er beliggende ud til Vltava lige efter dennes store sving mod øst i byens centrum. Josefov ligger her på flodens højre bred og er helt omsluttet af Staré Město. Bydelen var tidligere byens jødiske ghetto.

Historie 
De første jøder menes at være kommet til Prag i det 10. århundrede, og næsten lige siden har forholdet mellem byens jøder og kristne bølget op og ned. Med de første korstog blev der indledt en pogrom som medførte, at jøderne koncentrerede sig i en indhegnet ghetto. I 1262 udstedte kong Ottokar 2. af Bøhmen en Statuta Judaeorum, der tillod det jødiske samfund en vis autonomi. I 1389 fandt en af de værste pogromer sted, hvorunder over 3.000 omkom i en massakre til påske.

Mod slutningen af det 16. århundrede gik det langt bedre i ghettoen, der oplevede at se en jødisk borgmester i byen, Mordecai Maisel, der blev finansminister, og med hans og andre velhavende beboeres midler skete store forbedringer i ghettoen. Rabbien Judah Löw boede der samtidigt. Om ham fortaltes, at han havde skabt en golem, der beskyttede det jødiske samfund.

I 1850 blev kvarteret omdøbt til "Josefstadt" (på tjekkisk: Josefov) til ære for kejser Josef 2., der med sit "tolerance-edikt" fra 1781 havde haft stor betydning for jødernes frihed. To år før havde jøderne i forbindelse med revolutionen fået lov til at bosætte sig uden for byen, så derfor faldt andelen af jøder i bydelen. Det var primært de ortodokse og de fattige jøder, der forblev i Josefov. Mellem 1893 og 1913 blev store dele af kvarteret ryddet for at skabe en by, der lignede Paris. Tilbage stod blot seks synagoger, den gamle gravplads og det gamle jødiske rådhus. Alle tre er en del af det jødiske museum.

Under anden verdenskrig flyttede nazisterne en række jødiske kulturgenstande til Prag med henblik på at oprette et museum over en (forventet) uddød race. Samlingen endte i stor udstrækning som en del af det jødiske museum.

Seværdigheder 

På grund af rydningen af kvarteret i starten af det 20. århundrede kan det være svært at danne sig et indtryk af, hvordan der har set ud i ghettoen. Det jødiske museum giver dog indtryk heraf. Ellers kan nævnes et par af synagogerne, der overlevede rydningen: "Den Høje Synagoge", der stammer fra det 16. århundrede, og "Den Gamle-Ny Synagoge" ("Staronová") fra det 13. århundrede. Desuden er det jødiske rådhus et eksempel på det 18. århundredes rokokostil.

Herudover kan man besøge den jødiske kirkegård, der med anvendelse i perioden fra 15. til 18. århundrede er Europas ældste af slagsen.

Franz Kafka blev født i bydelen, men hans hjem findes ikke mere. Et museum for den berømte forfatter ligger i Staré Město lidt mod syd.

Prag
Bydele
Gaiziņkalns

Gaiziņkalns er med sine 312 meter over havoverfladen det højeste punkt i Letland. Den ligger ikke langt vest for byen Madona.

Selvom den ikke er relativ høj, har Gaiziņkalns udviklet sig som et skiudflugtsmål. For at konkurrere med Estlands højeste punkt Suur Munamägi på 318 meter – blev der bygget et tårn på toppen af højen for at opnå en højere højde. Selvom konstruktionen aldrig er blevet færdig, blev tårnet en turistattraktion, som førte til lukningen af tårnet pga. sikkerhedsfare. 

Letlands geografi
Bakker
Suur Munamägi

Suur Munamägi er med sine 318 m over havoverfladen det højeste punkt i Estland (og i de baltiske lande). Den er i nærheden af Haanja, i Võru kommune i det sydøstlige hjørne af Estland, nær grænserne til Letland og Rusland. Den er omgivet af et bakkelandskab.

På toppen er der et 29 meter højt observationstårn, som kan bestiges mod et gebyr. Det første observationstårn her blev konstrueret omkring 1816 af Friedrich Georg Wilhelm von Struve.

Eksterne henvisninger 

Estlands geografi
Bakker
Peter Rudbæk

Peter Rudbæk (født 5. februar 1955) er en dansk instruktør hos DBU, og tidligere fodboldtræner for AaB, Viborg og AGF

Peter Rudbæk var træner hos AaB fra 1983-1989, hvor han blandt andet sikrede oprykning til den bedste række og UEFA-Cup deltagelse, og blev kåret til Årets Træner i 1987. Fra 1990-1993 trænede han Viborg FF, og fra 1993-2000 trænede han AGF, hvor han havde sit bedste år i 1996, hvor AGF fik sølv og vandt den Danske pokalturnering, og han selv blev kåret til Årets Træner for anden gang. I 2000 vendte han tilbage til AaB, som han trænede indtil 2002.

Derefter har Peter Rudbæk lavet foredragsvirksomhed, været fodboldkommentator på DR Sporten og er nu instruktør på DBU's UEFA-godkendte træneruddannelse.

Forud for sin professionelle karriere var Peter Rudbæk i perioden 1976-79 ungdomstræner i Nørresundby (NB), og i perioden 1980-1982 ynglingetræner i AaB.

Fodboldtrænere fra Danmark
Fodboldtrænere fra Viborg FF
Fodboldtrænere for AGF
Fodboldtrænere fra AaB
Cēsis

Cēsis er med sine 18.384 indbyggere  den 12. største by i Letland. Byen producerer sin egen øl Cēsu Alus (Cesis' øl). Middelalderborgen Cēsis Borg () er beliggende midt i byen. Endvidere er der en tog- og busstation i byen.

Den uheldige danske kongesøn Magnus af Øsel blev i 1577 valgt til konge af Livland og sad i den forbindelse i en kort periode på slottet i Cēsis. Lykken var imidlertid kort, og allerede i 1578 var han flygtet til Polen fra den russiske zars vrede. Han opnåede imidlertid, at blive den eneste lettiske konge i landets historie, selvom det altså kun varede nogle måneder.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger
Valmiera

Valmiera er beliggende i Valmieras distrikt i det nordlige Letland og fik byrettigheder i 1323. Byen ligger 107 kilometer nordøst for Letlands hovedstad Riga. Før Letlands selvstændighed i 1918 var byen også kendt på sit tyske navn Wolmar.

Valmiera byder på tre museer, to posthuse, en jernbanestation, en busstation og to hoteller. Gaujafloden løber midt igennem byen. Der er både en lutheransk, katolsk og en ortodoks kirke i byen. I Valmiera ligger også Jānis Daliņš Stadionet opkaldt efter den lettiske kapgænger og olympiske sølvmedaljevinder.

Den endelige form af legenden om Dannebrog skrives af Arild Huitfeldt (Arrild Huitfeld, 1546-1609): Danmarckis Rigis Krønicke (1595-1604, Den Anden Part, s. 184-5). Her lyder det:

Med andre ord, jf. Arild Huitfeldt er byen navngivet efter Valdemar Sejr (Valdemar 2.), og gives dette navn fordi det slag, hvor Dannebrog siges at være ophavet til sejren, fandt sted netop her. Arild Huitfeldt kalder Valdemar Sejr for "Konning Voldemar".

På kortet "Karte von Europa, Federzeichnung, um 1570" (Universitätsbibliothek Salzburg, Handzeichnung H 35 (aus dem Wolf-Dietrich-Klebeband 15.846 III)) skrives byens navn "Wolmar".

Kendte bysbørn 
 Adalberts Bubenko – kapgænger og OL-medaljevinder
 Jānis Daliņš – kapgænger og OL-medaljevinder
 Oskars Melbārdis – bobslædekører
 Andris Piebalgs – politiker, diplomat og EU-kommissær
 Māris Štrombergs – BMX-cykelrytter og olympisk mester
 Jāzeps Vītols – komponist

Se også 
 Byer i Letland

Eksterne henvisninger 

 Byens hjemmeside

 
Byer i Letland
Amanta Nagajeva

Amanta Nagajeva (også Aminat Nagajeva, Amnat Nagajeva; russisk: Аминат (Аманта) Нагаева; – 2004) var en kvindelig tjetjensk selvmordsterrorist (shahidka), der den 24. august 2004 ved en selvmordsaktion sprængte et russisk Tupolev Tu-134 passagerfly i luften, hvorved 43 personer blev dræbt.

Terrorangrebet var en koordineret aktion sammen med Amantas sambo, den ligeledes tjetjensk selvmordsbomber Satsita Dzhbirkhanova (С. Джебирханова). Dzhbirkhanova angreb et andet rutefly, en Tupolev Tu-154 hvor 46 omkom.

Amantas yngre søster Roza var også selvmordsterrorist og deltog og blev dræbt i forbindelse med terrorangrebet i Beslan (334+ døde). Amanta var 26 og Roza 24, da de døde i august 2004.

Amanta var født i den tjetjenske landsby Kirov-Urt. Op til angrebet boede hun i Grosnij i en lejlighed sammen med søsteren Roza, Satsita Dzhbirkhanova og en fjerde kvinde ved navn Marijam Taburova (som sammen med søsteren Roza deltog i angrebet i Beslan), samt hendes mor og tante. Sammen med sin søster havde hun en bod på det lokale marked, hvor de solgte tøj, sko og andre ting, de importerede fra Azerbaijan. Kvindelige tjetjenske selvmordsbombere betegnes ofte som "sorte enker", men hverken Amanta eller hendes søster Roza var teknisk set enker. I stedet var de blevet skilt og forladt af deres mand, da de begge var sterile og ikke kunne få børn, en "dybt stigmatiserende defekt i tjetjensk kultur".

Amanta og Dzhbirkhanova var sammen fløjet fra Makhatsjkala i Dagestan til Moskva, hvor de købte billetter til de to forskellige fly, de senere bragte til sprængning.

Da både Amanta, Dzhbirkhanova og Amantas søster Roza var blevet sat i forbindelse med terrorangreb (søsteren Roza fejlagtigt med terrorangrebet i Rizhskaja), var der udbredt frygt for, at også bofællesskabets fjerde kvinde Taburova, som var forsvundet på samme tid med de andre, ville udføre et lignende terrorangreb i Moskva. I stedet var hun allerede dagen efter død i Beslan.

Se også 
 Russisk flyterror i august 2004
 Roza Nagajeva

Referencer

Eksterne henvisninger 
 From Dismal Chechnya, Women Turn to Bombs, The New York Times, 10. september 2004 
 Billede af Amanta Nagajeva  
 Amanta Nagayeva, 4. april 2007 

Personer fra Tjetjenien
Terrorister
Tjek fødselsår