Kontinentale Hockey-Liga

Den Kontinentale Hockeyliga (KHL) (, ) er en international professionel ishockeyliga, der blev dannet i 2008. Ligaen bestod i sæsonen 2022-23 af 22 klubber, heraf 19 fra Rusland, samt ét hold fra Hviderusland, Kasakhstan og Kina. Tidligere har også hold fra Finland, Letland, Kroatien, Slovakiet, Tjekkiet og Ukraine deltaget i ligaen. KHL betragtes som den stærkeste ishockeyliga i Europa og Asien, og overgås på verdensplan kun af National Hockey League.

Ligaen er opdelt i en vest- og en øst-konference, og fra begge konferencer går 8 hold videre til ligaens slutspil, hvor de 16 hold spiller om Gagarin-pokalen. Slutspillet er afvikles i første omgang separat i de to konferencer og afsluttes med finalen mellem de to konferencevindere.

Turneringen gælder tillige som det russiske mesterskab i ishockey, og titlen som russisk mester tilfalder det højst rangerede russiske hold i slutspillet, bortset fra i  sæsonen 2014-15, hvor det var grundspillets bedste russiske hold, og dermed vinderen af Kontinental-pokalen, der blev kåret som russisk mester.

Ak Bars Kazan og HK CSKA Moskva er de mest vindende hold i ligaens historie med tre KHL-mesterskaber hver. Ak Bars Kazan har triuferet i sæsonerne 2008-09, 2009-10 og 2017-18, mens CSKA vandt mesteskabet i 2018-19, 2021-22 og 2022-23. Tre hold har vundet Gagarin-pokalen to gange: Dynamo Moskva, Metallurg Magnitogorsk og SKA Sankt Petersborg.

Historie

Etablering 

Ligaen blev dannet i 2008 på grundlag af Ruslands Superliga (RSL) med 24 hold: 21 fra Rusland samt et hold fra af hver af nabolandene Hviderusland, Letland og Kasakhstan. Holdene var inddelt i fire division ud fra deres resultater i de foregående sæsoner. Den første sæson endte i april 2009 med Ak Bars Kazan som den første vinder af Gagarin-pokalen. I forbindelse med en indsats for at reducere de lange rejseafstande for holdene blev ligaen inden den anden sæson inddelt i to konferencer (øst og vest), og holdene blev inddelt i fire nye divisioner efter geografiske kriterier. I slutspillet har hold fra østkonferencen vundet tre gange – Ak Bars Kazan to gange og Salavat Julaev Ufa én gang. Starten på sæsonen 2011-12 blev overskygget af flyulykken i Jaroslavl den 7. september 2011, hvor spillere og ledere på holdet Lokomotiv Yaroslavl mistede livet, da deres fly styrtede kort efter take-off på turen til sæsonens første kamp i Minsk. Sæsonens åbningskamp i Ufa var allerede i gang, da nyheden om flystyrtet nåede frem, men den blev derefter afbrudt, og sæsonstarten blev udskudt fem dage. Lokomotiv Yaroslavl blev nødt til at trække sit hold fra KHL men spillede senere en del af sæsonen i VHL, og klubben kunne vende tilbage til KHL i 2012. Til minde om ulykken er 7. september en sørgedag, hvor der ikke spilles grundspilskampe i KHL.

Udskiftninger af hold 

I 2009-10 blev ligaen udvidet med Avtomobilist Jekaterinburg, og Khimik Voskresensk blev degraderet til VHL. Sæsonen efter fusionerede HC MVD og Dynamo Moskva, og den ledige plads i ligaen gik til HK Jugra Khanty-Mansisjsk.

Efter flere forsøg fra melleeuropæiske og nordiske hold på at blive medlem af KHL, blev ligaen for første gang udvidet med et hold uden for det tidligere sovjetiske område, da Lev Poprad, et nydannet hold fra Poprad i Slovakiet, i 2011 blev optaget i ligaen. Men efter blot én sæson blev holdet erstattet af et andet hold med samme navn(!), Lev Praha fra Prag i Tjekkiet, samtidig med at Slovan Bratislava fra Slovakiet og HC Donbass fra Ukraine blev optaget i forbindelse med en udvidelse af ligaen. Lev og Slovan tiltrak betydelig folkelig interesse og kvalificerede sig til slutspillet i deres første sæson i KHL.

I 2013 blev Medveščak fra Kroatien og russiske Admiral Vladivostok optaget i KHL, hvilket udvidede ligaen med yderligere to hold. Det betød, at den i sæsonen 2013-14 bestod af 28 hold, hvoraf 21 var hjemmehørende i Rusland.

I 2014 blev det finske hold Jokerit fra Helsinki, Lada Togliatti (som tidligere havde spillet i KHL), og et nydannet hold, HK Sotji, optaget i ligaen. Samtidig trak HC Donbass sit hold fra ligaen på grund af den ustabile situation i det østlige Ukraine, men holdet forventede at vende tilbage til ligaen igen. To andre hold, Lev Praha og Spartak Moskva, trak sig af finansielle årsager fra sæsonen 2014-15.

Sæsonformat 

Siden 2009 har ligaen været inddelt i en øst- og en vestkonference. Hver konference har pr. 2019-20 deltagelse af 12 hold, inddelt i to divisioner med seks hold i hver division. I grundspillet spiller alle holdene 62 kampe: fire kampe mod hvert af de øvrige fem hold i deres egen division (i alt 20 kampe), to kampe mod hvert af de resterende hold i ligaen (36 kampe), samt to ekstra kampe mod tre af holdene i den anden division i samme konference (6 kampe).

De otte højst rangerede hold i hver konference kvalificerer sig til slutspillet. Inden for hver konference spilles kvartfinaler, semifinaler og finaler, inden de to konferencevindere til sidst spiller om Gagarin-pokalen. Alle slutspilsopgørene spilles bedst af syv kampe. De to divisionsvindere seedes som nr. 1 og 2 i deres konference, mens de resterende seks hold seededes som nr. 3-8 baseret på resultaterne i grundspillet. I hver runde spiller det højst seedede af de tilbageværende hold med det lavest seedede tilbageværende hold, osv. I slutspillet afgøres uafgjorte kampe i forlænget spilletid indtil første scorede mål. Overtidsperioderne varer 20 minutter, og antallet af overtidsperioder er ubegrænset.

I sæsonen 2012-13 introduceredes Kubok Nadezjdy (Håbets pokal), der var en trøstturnering for de hold, der ikke kvalificerede sig til slutspillet. Vinderen af turneringen fik det første "pick" i KHL Junior Draft. Formålet med turneringen var at forlænge sæsonen og vedholde interessen for ishockey i de pågældende byer, samt at hjælpe spillerne med at forberede sig til det efterfølgende verdensmesterskab. Håbets pokal overlevede imidlertid kun to sæsoner. I dens tredje sæson blev den aflyst af økonomiske årsager, og derefter er turneringen ikke blevet spillet.

Hold 

I sæsonen 2022-23 bestod ligaen af 22 hold, der var inddelt i to konferencer med 11 hold i hver. Hver konference var yderligere inddelt i to divisioner med fem eller seks hold i hver division.

Spillere 

Holdene fra Rusland må ikke skrive kontrakt med mere end fem udenlandske spillere, mens ikke-russiske hold skal have mindst fem spillere fra sit hjemland på kontrakt. Der er desuden en grænse for, hvor meget udenlandske målmænd på russiske hold må spille i løbet af sæsonen.

Inden den første sæson skrev adskillige KHL-klubber kontrakt med spillere fra National Hockey League. En disput om nogle af disse klubskifter mellem de to ligaer skulle have været løst gennem en aftale, der blev underskrevet den 10. juli 2008, hvori de to ligaer anerkender kontrakter indgået af hinanden, men Aleksandr Radulovs klubskifte, der blev offentliggjort en dag efter de to ligaers aftales indgåelse (selvom kontrakten egentlig blev underskrevet to dage inden aftale trådte i kraft), førte til en undersøgelse af International Ice Hockey Federation. Den 4. oktober 2010 blev konflikten mellem ligaerne bilagt, da de begge underskrev en ny aftale om at anerkende hinandens kontrakter.

KHL fastsatte regler for NHL-lockouten, som varede fra 16. september 2012 til 12. januar 2013. I henhold til de særlige regler kunne hvert KHL-hold tilknytte tre NHL-spillere til deres trup, heraf højst én udlænding. Mere end 40 NHL-spillere, de fleste russere, spillede i KHL under lockouten.

KHL-spillerne repræsenteres af KHL-spillernes fagforening.

Trofæer og priser 

Vinderen af slutspillet bliver KHL-mestre og får overrakt Gagarin-pokalen. Indtil 2014 blev vinderen af slutspillet ligeledes kåret til russiske mestre, men herefter er det bedste russiske hold i grundspillet blev tildelt denne titel. Det højst rangerede hold efter grundspillet vinder Kontinental-pokalen (). Vinderne af konference-finalerne får overrakt henholdsvis Øst-konferencens mesterskabspokal () og Vest-konferencens mesterskabspokal ().

KHL tildeler endvidere priser til de mest fremgangsrige spillere. I 2013 blev der i alt uddelt 23 priser. Blandt vinderne var Sergej Mozjakin (grundspils-MVP), Oleg Znarok (årets træner for andet år i træk) og Valerij Nitjusjkin (årets rookie).

Sæsonens første kamp er et opgør mellem sidste sæsons KHL-vinder og -finalist, der spiller om Åbningspokalen. Den 10. september 2011, tre dage efter flyulykken med Lokomotiv Jaroslavl-holdet i 2011, besluttede KHL at ære de omkomne ved åbningskampen i 2011.

Sæsoner

Hold

Spillere 

Følgende spillere har vundet priserne "Den gyldne stav" som grundspils-MVP og grundspils-topscorer.

Placeringer 

Siden stiftelsen i 2008 har 35 forskellige klubber spillet i KHL, og 32 af dem har mindst en gang kvalificeret sig til slutspillet. Kun 3 – og ingen af de nuværende hold – er aldrig gået videre til kampene om Gagarin-pokalen. 

Nedenstående tabel viser holdenes grundspilsplacering som tal og slutspilsresultatet med farvekoder.

Noter
 I sæsonen 2019-20 blev slutspillet om Gagarin-pokalen aflyst efter konferencekvartfinalerne, og alle otte konferencesemifinalister delte derfor 1.- til 8.-pladsen.
 En grundspilsplacering blandt de 16 bedste på liganiveau har ikke altid medført en slutspilsplads, da det er holdets placering på konferenceniveau, der afgør slutspilspladserne. Omvendt kan hold godt have kvalificeret sig til slutspillet, hvis de sluttede i top 8 i deres konference, selvom de på liganiveau ikke var blandt de 16 bedste.

Tilskuerstatistik

External links 
 Kontinental Hockey League  
 KHL All Stars Game 

 Kontinental Hockey League på Google maps
 KHL vs. NHL opvisningskampe 
 Eurohockey - KHL-nyheder og -statistik
 Kontinental Hockey League Players' Trade Union

Noter 

 
Ishockey i Rusland
Ishockey i Finland
Ishockey i Hviderusland
Ishockey i Letland
Ishockey i Slovakiet
Ishockey i Kroatien
Ishockey i Kasakhstan
Etableret i 2008