kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Frýdlant nad Ostravicí

Frýdlant nad Ostravicí (tjekkisk udtale: [ˈfriːdlant ˈnat ostravɪtsiː]; ) er en by i distriktet Frýdek-Místek i regionen Mähren-Schlesien i Tjekkiet med omkring 9.900 indbyggere.

Inddeling 
Frýdlant nad Ostravicí består af tre bydele og landsbyer: Frýdlant, Lubno og Nová Ves.

Geografi 

Frýdlant nad Ostravicí ligger omkring 8 kilometer syd for Frýdek-Místek og 23 km syd for Ostrava. Det meste af byen ligger i de Mährisk-Schlesiske forbjerge; den sydlige del af kommunen strækker sig ind i de Mährisk-Schlesiske Beskider. Det højeste punkt er en konturlinje 730 m over havets overflade.

Byen ligger ved floden Ostravice, ved dens sammenløb med Čeladenka-strømmen. Den venstre bred af Ostravice med selve byen ligger i det historiske land Mähren, mens den højre bred med landsbyerne Lubno og Nová Ves ligger i det tjekkiske Schlesien.

Historie 
Den første skriftlige omtale af Frýdlant er fra 1395. Byen blev grundlagt i anden halvdel af det 14. århundrede under tyske den tyske kolonisering i middelalderen. Den blev etableret som en købstad, der skulle være det lokale centrum for handel og kunsthåndværk. I 1402 blev Frýdlant solgt af herrer af Kravaře til hertug Przemyslaus 1. Noszak og sluttet sig til hertugdømmet Cieszyn. Frýdlant befandt sig i periferien, mistede sin position og blev en ren landsby. Økonomien blev også ramt af hussitkrigene.

I det 16. århundrede blev Frýdlant solgt til Olomouc bispedømmet og blev en del af Hukvaldy-godset. Det var drivkraften til genudvikling af håndværk. I 1625 modtog landsbyen forskellige privilegier fra biskoppen Franz von Dietrichstein . Under Trediveårskrigen led Frýdlant under hyppige hærpassager.

Mellem 1646 og 1648 blev de første hammermøller bygget, og Frýdland blev efterhånden et centrum for jernværker. Landsbyen senere kendt som Nová Ves blev grundlagt nær hammermøllerne i 1647. I 1675 blev der bygget højovne. Takket være udviklingen af jernværket og den velstående papirfabrik, forfremmede Maria Theresa i 1775 landsbyen til købstad igen.

Jernbanen blev bygget i 1871. Store brande i 1886 og 1890 skadede købstaden alvorligt. I 1948 blev Frýdland forfremmet til en by.

Referencer 

 
 Frýdlantsko-Beskydy Microregion

Byer i Tjekkiet
Byer i Mæhren-Schlesien
DBU Pokalen 2023-24

DBU Pokalen 2023-24 (også kendt som Oddset Pokalen 2023-24 af sponsorhensyn) er den 70. udgave af DBU Pokalen.

Spilledage 
Turneringens kampe afvikles således:
 1. runde: 8. - 10. august 2023 
 2. runde: 5. - 7. september 2023
 3. runde: 26. - 28. september 2023
 4. runde: 31. oktober - 2. november 2023
 Kvartfinaler: 1. kamp: 5. - 7. december 2023, 2. kamp: 9. - 11. december 2023
 Semifinaler: 1. kamp: 9. - 11. april 2024, 2. kamp: 23. - 25. april 2024
 Finale: 9. maj 2024

Struktur 
 I 1. runde er der 92 hold. 48 af holdene kommer fra divisionerne (Superligaen (nr. 11 og 12), 1. division, 2. division og 3. division). De resterende 44 hold kommer fra kvalifikationskampene i Danmarksserien, DBU Bornholm, DBU Fyn, DBU Jylland, DBU København, DBU Lolland-Falster og DBU Sjælland.
 I 2. runde er der 52 hold. 46 vindere fra 1. runde, fra forårets 1. division deltager nr. 1 og 2. og fra forårets Superliga deltager nr. 7 - 10.
 I 3 runde er der i alt 32 hold. 26 vindere fra 2. runde og fra forårets Superliga deltager nr. 1 - 6.
 I 4. runde er der 16 hold.
 I 5. runde (kvartfinaler) er der 8 hold.
 I 6 runde (semifinaler) er der 4 hold.
 I 7. runde (finalen), vinderen af de to semifinaler.

Runder

Runde 1 
I første runde blev rekorden for den største sejr i pokalturneringens historie slået to gange 8. august 2023. Først vandt B.93 fra 1. division 16-0 over Listrup Ungdoms- og Idrætsforening fra Lolland-Falsterserien. Det var en forbedring af den 41 år gamle rekord fra Brøndby IF's sejr på 16-1 over Pioneren i 1982. Men allerede tre kvarter efter overtog Kolding IF fra 1. division rekorden med en sejr på 19-1 over FC Avrasya fra serie 2.

Runde 2

Lodtrækningsregler 
Ved lodtrækning af runde 2 blev landet delt op i en øst og en vest lodtrækning. I runde 2 måtte Superligaholdene ikke mødes indbyrdes, og derfor blev der trukket lod om at de enten skulle møde et serie-, eller et divisionshold.

Ligeledes skulle et seriehold møde et divisionshold, kun hvis det ene bowle blev tom måtte to divisionshold møde hinanden.

Runde 3 
I turneringens tredje runde deltager de 26 vindere fra anden runde samt forårets superligahold, der blev placeret som nr. 1-6.  

Der blev trukket lod til tredje runde den 12. september 2023. Klubberne fra Superligaen kunne ikke trække hinanden.

Kampene i tredje runde afvikles den fra den 26. til den 28. september 2023

Ottendelsfinaler

Kvartfinalerne

Semifinalerne

Finalen

Kampoversigt

Referencer 

2023-24
Fodboldsæson 2023-24
2022-23
Sport i Danmark i 2023
Sport i Danmark i 2024
Tobias Risan Nakken

Tobias Risan Nakken (født 3. september 2004 i Molde) er en cykelrytter fra Norge, der er på kontrakt hos .

Karriere  
Risan Nakken dyrkede i ungdomsårene langrend hos Molde og Omegn IF og landevejscykling hos 
Molde Cykleklubb. I 2021 skiftede han cykelklub til Ringerike Sykkelklubb. Vinteren 2021-22 var første gang hvor han ikke trænede langrend, men udelukkende fokuserede på cyklingen. Det var samtidig med at han siden august 2020 havde gået på Norges Toppidrettsgymnas’ skole i Bærum (NTK Bærum).

Den 19. juni 2022 blev han norsk juniormester i linjeløb. Senere på året vandt han etaper ved Watersley Junior Challenge og Randers Bike Week. I december 2022 skrev han kontrakt med det engelske kontinentalhold . Aftalen var gældende fra starten af 2023-sæsonen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Personer fra Molde
Mandlige cykelryttere fra Norge
Matteo Sobrero

Matteo Sobrero (født 14. maj 1997 i Alba) er en cykelrytter fra Italien, der er på kontrakt hos .

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Mandlige cykelryttere fra Italien
Zharnel Hughes

Zharnel Hughes (født 13. juli 1995) er en britisk sprinter, der specialiserer sig i 100- og 200-meterløb.

Han vandt sølv ved VM i atletik 2019 i Doha med det britiske hold på 4 × 100-meterløb stafet, foruden fire guldmedaljer og en sølvmedalje ved EM i atletik i 2018 i Berlin og 2022 i München. Siden juni 2023 er Hughes den britiske rekordholder på 100 meterløb med 9,83 s og den næsthurtigste europæiske tid (bag italienske Marcell Jacobs: 9,80 s). På 200 meter, er Hughes' personlige rekord 20,02 s.

Referencer

Eksterne henvisninger 
  

Sprintere fra Storbritannien
Deltagere for Storbritannien ved sommer-OL 2020
Atleter ved sommer-OL 2020
Perseus Karlström

Perseus Karlström (født 2. maj 1990) er en svensk kapgænger.

Han deltog under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro og Sommer-OL 2020 i Tokyo, foruden han også vandt bronze ved EM i atletik 2022 i München i 20 km kapgang.

Referencer

Eksterne henvisninger 
  

Kapgængere fra Sverige
Deltagere for Sverige ved sommer-OL 2016
Deltagere for Sverige ved sommer-OL 2020
Atleter ved sommer-OL 2020
Atleter ved sommer-OL 2016
Boyle-annalerne

Boyle-annalerne (), eller Cottonian-annalerne er en annal fra middelalderens Irland. Den indeholder notater om år op til 1253. Den er blandt de irske annaler, som udspringer af Irlandskrøniken, men den opsummerer dog mere end andre annaler, som også antages at basere sig på Irlandskrøniken.

Se også 
 Irske annaler

Irlands historie
Litteratur fra middelalderen
Krøniker
7. etape af Tour de France 2023

. etape af Tour de France 2023 var en  lang  med en samlet stigning på . Den blev kørt 7. juli 2023 med start i  og mål i .

Resultater

Etaperesultat

Klassement efter etapen

Pointkonkurrencen

Bjergkonkurrencen

Ungdomskonkurrencen

Holdkonkurrencen

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

07
8. etape af Tour de France 2023

. etape af Tour de France 2023 var en  lang  med en samlet stigning på . Den blev kørt 8. juli 2023 med start i  og mål i .

Efter en massespurt blev etapen vundet af danske Mads Pedersen fra . Jonas Vingegaard beholdte den gule førertrøje.

Resultater

Etaperesultat

Klassement efter etapen

Pointkonkurrencen

Bjergkonkurrencen

Ungdomskonkurrencen

Holdkonkurrencen

Udgåede ryttere 
  Mark Cavendish () – gennemførte ikke på grund af brækket kraveben efter styrt.
  Steff Cras () – gennemførte ikke på grund af styrt efter sammenstød med tilskuer.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 

08
9. etape af Tour de France 2023

. etape af Tour de France 2023 var en  lang  med en samlet stigning på . Den blev kørt 9. juli 2023 med start i  og mål på . Det var sidste etape inden løbets første hviledag.

Canadiske Michael Woods fra  vandt etapen med 30 sekunders forspring til franske Pierre Latour (). Tadej Pogačar kørte fra Jonas Vingegaard på de sidste kilometer, og hentede otte sekunder på danskeren, som beholdte den gule førertrøje.

Resultater

Etaperesultat

Klassement efter etapen

Pointkonkurrencen

Bjergkonkurrencen

Ungdomskonkurrencen

Holdkonkurrencen

Udgåede ryttere  
  Quinn Simmons () – stillede ikke til start pga. skader fra styrt på 5. etape.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

09
Afrikamesterskaberne i atletik

Afrikamesterskaberne i atletik er de afrikanske mesterskaber i atletik. Det er et stævne, der arrangeres af Det afrikanske atletikforbund siden grundlæggelsen i 1979. Siden 1996 har mesterskaberne været afviklet fast hvert andet år. Gennem årene er flere konkurrencer blevet tilføjet, så begge køn er repræsenteret i hver deres konkurrence. I 2022 blev 4 × 400-meterløb tilføjet for første gang.

Mesterskaber

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
Etableret i 1979
Ardagh-skatten

Ardagh-skatten, der er bedst kendt for Ardagh-kalken er et depotfund bestående af metalarbejde, der stammer fra 700- og 800-tallet. Fundet blev gjort i 1868 af to unge drenge fra lokalområdet ved navn Jim Quin og Paddy Flanagan, og det er nu udstillet på National Museum of Ireland i Dublin. Det består af kalken i sølv, en meget simplere kop eller kalk i kobber og fire brocher eller dragtspænder; tre fint dekorererede pseudo halvbrocher af tidsel-typen og én keltisk broche af tidsel-typen, som er den yngste genstand i fundet, og den indikerer at det kan være nedlagt omkring år 900.

Kalken bliver sammen med Book of Kells fremhævet som nogle af de fineste eksempler på insulær kunst, og i særdeleshed keltisk kunst generelt, og forskere er nogenlunde enige om, at den er fremstillet i 700-tallet. De fornemme brocher, der grundlæggende er de samme typer, som lægfolk har båret, er sandsynligvis blevet båret af gejstlige til at fastgøre deres kirkeklæder i perioden.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Arkæologiske fund fra Irland
Genstande fra middelalderen
Depotfund
Milan Vader

Milan Vader (født 18. februar 1996 i Middelburg) er en cykelrytter fra Holland, der er på kontrakt hos .

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Mandlige cykelryttere fra Nederlandene
Cykelryttere ved sommer-OL 2020
Zolusjka

Zolusjka er russisk for Askepot (Зо́лушка). 

Zolusjka kan tillige henvise til:

 Askepot (film fra 1947), den danske titel på den sovjetiske film Zolusjka
 Zolusjka (film fra 2002), en russisk/ukrainsk film
 Zolusjka (film fra 2012), en russisk film
Sam Oomen

Sam Oomen (født 15. august 1995 i Tilburg) er en cykelrytter fra Holland, der er på kontrakt hos .

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 

Mandlige cykelryttere fra Nederlandene
Clonmacnoise-annalerne

Clonmacnoise-annalerne () er en oversættelse til tidlig moderne engelsk fra 1627 af en nu tabt irsk krønike, der dækkede begivenheder i Irlands forhistorie frem til 1408. Værket kaldes nogle gange for Mageoghagan's Book efter dets oversætter Conall Mag Eochagáin. Dens mest almindelige navn, Clonmacnoise-annalerne, kommer fra klostret i Clonmacnoise, hvor man mener at den oprindelige irske tekst er samlet.

Den er én af de irske annaler, der bygger videre på den hypotetiske Irlandskrøniken.

Se også 
 Irske annaler

Referencer 

Irlands historie
Litteratur fra middelalderen
Krøniker
Jan Tratnik

Jan Tratnik (født 23. februar 1990 i Ljubljana) er en cykelrytter fra Slovenien, der er på kontrakt hos .

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Mandlige cykelryttere fra Slovenien
Personer fra Ljubljana
Cykelryttere ved sommer-OL 2020
Ferronnière

En ferronnière er en type pandebånd, der omkranser bærerens hoved, som regel med et mindre smykke eller ædelsten i midten af panden. Den oprindelige form for pandebåndet blev båret i slutningen af 1400-tallets Italien, og det blev omdøbt ferronnière ved dets genopblomstring i den første halvdel af det 19. århundrede for både dags- og (oftere) formel- og aftenbeklædning.

Etymologi 

Ordet ferronnière til at beskrive denne slags pandebånd opstod sandsynligvis i den første halvdel af det 19. århundrede. Merriam-Webster daterer den tidligste brug af begrebet til 1831, og Oxford English Dictionary noterer, at deres tidligste registrerede brug af begrebet kan lokaliseres til publikationen fra midten af det 19. århundrede kaldet World of Fashion. Nogle kilder foreslår at begrebet var samtidig i 1490'erne.

Ferronièren siges ofte at være blevet navngivet efter det portræt fra 1490'erne af Leonardo da Vinci, La Belle Ferronnière, hvor modellen bærer sådan et smykke. Dog er portrættets titel blevet gevet i det 18. århundrede, længe efter det blev malet under den fejlagtige antagelse, at den portrætterede skulle være Madame Le Féron, en omtalt elskerinde til Frans 1. af Frankrig; eller en anden elskerinde, som angiveligt var en isenkræmmers kone. Den direkte oversættelse af ferronnière er "kvindelig isenkræmmer"; begrebet blev også brugt om hustruen eller datteren af en isenkræmmer. Louvre, i deres katalog, mener, at La belle ferronnière fik denne titel på grund af pandebåndssmykket, hvilket også er en teori, der er understøttet af andre eksperter, men andre kilder konkluderer, at smykket er opkaldt efter maleriet på grund af begrebets specifikke brug, der umiddelbart ikke eksisterede før det 19. århundrede.

I moden 
Det oprindelige smykke, der senere blev kaldt ferronnière, var populært i 1400-tallets Italien, hvor det kunne være lavet af metal eller ædelsten.

1800-tallets ferronnière blev båret fra slutningen af 180'erne frem til begyndelsen af 1840'erne, hvor smykket blev anset for at styrke en høj pande, men fra 1850'erne var smykket ikke længere moderne. En samtidig kilde fra 1831 beskriver ferronnièren som "en lille fletning af år, prydet i midten af panden med en stor brilliant, hvorfra der hænger en anden brilliant i pæreform." Smykket er beskrevet som en af de mest brugte eksempler på historicisme i den tidlige victorianske mode, og blev båret som en hyldest til renæssancen sammen med perlebælter kaldet cordelières som er inspireret af middelalderlige klædningsgenstande og frisurer opkaldt efter historiske kvinder såsom Angès Sorel og Blanka af Kastilien.

Ferronnièren kunne bruges både om dagen men også til mere formelle og aftenbeklædninger. Alternative beskrivelser af ferronnièren eller lignende smykker er bandelette og tour de tête.

Referencer 

Smykker
Batang Quiapo

Batang Quiapo er en filippinsk tv-serie fra 2023. Hovedrollerne spilles af henholdsvis Coco Martin (Hesus Nazareno "Tanggol" A. Dimaguiba / Hesus Nazareno "Tanggol" A. Montenegro) og Lovi Poe (Monica / Monique "Mokang" Dimaculangan).

Eksterne henvisninger 
 

Tv-serier fra Filippinerne
Tv-serier fra 2020'erne
Abot-Kamay na Pangarap

Abot-Kamay na Pangarap er en filippinsk tv-serie fra 2022. Hovedrollerne spilles af henholdsvis Carmina Villaroel (Lyneth Santos-Tanyag) og Jillian Ward (Analyn Santos-Tanyag).

Eksterne henvisninger 
 

Tv-serier fra Filippinerne
Tv-serier fra 2020'erne
Rýmařov

Rýmařov (tjekkisk udtale: [ˈriːmar̝of]; ) er en by i distriktet Bruntál i regionen Mähren-Schlesien i Tjekkiet med omkring 8.000 indbyggere. Den historiske bymidte er velbevaret og er beskyttet ved lov som et kulturmonument.

Inddeling 
Landsbyerne Edrovice, Harrachov, Jamartice, Janovice, Ondřejov og Stránské er administrative dele af Rýmařov.

Geografi 
Rýmařov ligger omkring 15 km sydvest for Bruntál og 37 km nord for Olomouc. Det ligger i Nízký Jeseník- området. Det højeste punkt er på 829 moh. Byen ligger ved sammenløbet af Podolský-strømmen med flere andre små vandløb. Podolský Creek er den højre biflod til Moravice, som danner den østlige kommunegrænse.

Historie 
Den første bosættelse blev etableret på stedet for Rýmařov i begyndelsen af det 13. århundrede af tjekkiske kolonister, men omkring 1250 blev den ødelagt. Det blev fornyet af tyske kolonister i anden halvdel af det 13. århundrede. Den første skriftlige omtale af Rýmařov er fra 1351. Efter 1350 blev der bygget en fæstning af træ. I 1406 blev landsbyen forfremmet til en by.

Den store udvikling af Rýmařov og hele regionen skete med udvinding af jernmalm. Her blev også udvundet guld, sølv med bly, kobber og senere zink. I 1474 blev byen plyndret af den ungarske hær. I det 16. århundrede blomstrede og udviklede Rýmařov sig, hammermøllerne bragte rigdom til byen. Lutheranismen begyndte at herske blandt indbyggerne. I 1583 blev godset købt af den tyrolske aristokratiske Hoffmann af Grünbüchl-familien, som tog sig af byen og udviklede uddannelse og skovbrug.

Velstanden endte med Trediveårskrigen. Byen blev besat af svenskerne under Lennart Torstensson i 1643-1650 og forblev affolket og fattig efter hæren rejste. Genkatolisering fandt sted efter krigen. I anden halvdel af 1600-tallet var byen truet af hekseprocesserne i det nordlige Mähren, men i sidste ende medførte de ingen tab af menneskeliv.

I 1721 blev godset købt af Den Tyske Orden, hvilket blev et nyt skub i udviklingen. Harrachs genoprettede skovbrug, miner og smelteværker. I første halvdel af 1800-tallet blev der etableret moderne hør- og bomuldsforarbejdningsfabrikker i og omkring byen. I 1878 blev jernbanen åbnet.
Indtil 1918 var byen en del af Østrig-Ungarn. Efter 1. verdenskrig undertrykte den tjekkoslovakiske regering bestræbelserne på at annektere området til Tyskland, og tjekkiske arbejdere begyndte at komme til byen, hvor den tyske befolkning dominerede. I 1930 udgjorde tyskerne 96 % af befolkningen.

I 1938 blev det annekteret af Nazityskland og administreret som en del af Reichsgau Sudetenland. Det tjekkiske mindretal rejste ind i landet, og det jødiske mindretal blev likvideret under 2. verdenskrig. Efter krigen blev næsten hele den tyske befolkning fordrevet i forbindelse med Beneš-dekreterne, og Rýmařov blev genbefolket af tjekkiske bosættere. 

Mellem 1955 og 1974 var der den største forstyrrelse af byens historiske karakter, da de fleste af de oprindelige bygninger på torvets vestside og tilstødende gader blev revet ned og erstattet af nye bygninger.

Referencer 

 

Byer i Tjekkiet
Byer i Mæhren-Schlesien
Příbor

Příbor (tjekkisk udtale: [ˈpr̝̊iːbor]; ) er en by i distriktet Nový Jičín i regionen Mähren-Schlesien i Tjekkiet med omkring 8.400 indbyggere. Det historiske centrum af Příbor er velbevaret og er beskyttet ved lov som et kulturmonument.

Inddeling 

Landsbyerne Hájov og Prchalov er administrative dele af Příbor.

Etymologi 
Selvom byens navn bogstaveligt betyder "bestik", er det blot en tilfældighed. Det er ikke sikkert, om det tjekkiske navn Příbor opstod tidligere, og det tyske navn Freiberg er afledt af transskription eller omvendt. Hvis det tjekkiske navn er ældre, er det sandsynligvis afledt af při boru eller při zboru, der betyder "ved en fyrreskov" / "ved en ruin". Hvis det tyske navn er ældre, betyder Freiberg "frit slot" eller "slot med fri adgang". Nogle tyske sprogkort fra det 19. århundrede identificerer Příbor som Freyberg.

Geografi 
Příbor ligger omkring 10 km øst for Nový Jičín og 20 km sydvest for Ostrava. Det højeste punkt er på 370 m over havets overflade. Lubina-floden løber gennem byen.

Historie 
Byen Příbor blev grundlagt af grev Frank von Hückeswagen i 1251, hvilket blev stadfæstet i et skøde fra den mähriske markgreve Ottokar 2. fra samme år, hvor byen blev kaldt Vriburch. Bytorvet blev grundlagt lige ved en gammel handelsrute til Polen.

Greven byggede her et solidt slot. Hans efterkommere ejede byen indtil 1359, hvor Příbor overgik til biskopperne i Olomouc. Biskopperne kunne lide byen, især Franz von Dietrichstein, som gav den en række privilegier. Under Trediveårskrigen brændte byen ned tre gange. Den mest ødelæggende var invasionen af svenskerne i 1643. I anden halvdel af 1600-tallet genrejstes byen.

I 1694 blev der oprettet et piaristisk gymnasium og undervisning var også tilgængelig for de fattigere. Příbor udviklede sig til et vigtigt uddannelsescenter. Fra 1875 til 1938 fungerede det tjekkiske lærerinstitut her, hvorfra en række betydningsfulde pædagoger og eksperter inden for uddannelse og kultur kom.

Seværdigheder 

Příbor er en af de ældste byer i regionen. Det historiske centrum er dannet af et regulært bytorv beklædt med borgerhuse, som hovedsageligt er renæssance med barokke ændringer.

Piaristklosteret blev grundlagt her i 1694 af Karl 2. von Liechtenstein-Kastelkorn. Det er en barok trefløjet en-etagers bygning. I dag huser det bymuseet, et bibliotek og en folkeskole.

Der er fire kirker i byen. Den vigtigste er den romansk-gotiske sognekirke Jomfru Marias fødselskirke med senere renæssance- og baroktilpasninger. Kirken blev grundlagt sammen med byen, den nuværende murstensbygning stammer fra 1300-tallet. Det er en meget robust bygning med en række elementer tilføjet senere, domineret af et slankt højt tårn. Interiøret indeholder værdifulde rokokomøbler.

Andre kirker i det historiske centrum er Helligkors Kirken og den tidligere Piaristkirke af Sankt Valentine. Uden for det historiske centrum ligger kirken Sankt Frans af Assisi.

Sigmund Freuds fødested er nu et museum med en udstilling om hans liv og arbejde.

Referencer 

 

Byer i Tjekkiet
Byer i Mæhren-Schlesien
Flygtningen

Flygtningen kan henvise til:

 Flygtningen (film fra 1916), en amerikansk stumfilm instrueret af Frederick Sullivan 
 Flygtningen (film fra 1917) (original titel: A Maid of Belgium), en amerikansk stumfilm instrueret af George Archainbaud 
 Flygtningen (film fra 1947), en amerikansk cinema noir-film instrueret af Delmer Daves med Laureen Bacall og Humphrey Bogart i hovedrollerne 
 Flygtningen (film fra 1993) (originaltitel: The Fugitive), en amerikansk film instrueret af Andrew Davis med Harrison Ford i hovedrollen

Se også 
 The Fugitive, amerikansk stumfilm fra 1910
 Magten og æren (film) (originaltitel: The Fugitive), en amerikansk film fra 1947 instrueret af John Ford med Henry Fonda i hovedrollen