kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Geoffroy du Breuil af Vigeois

Geoffroy du Breuil af Vigeois var en fransk historieskriver i det 12. århundrede.

Han blev oplært i benediktinerklostret Saint Martial i Limoges, der havde et stort bibliotek.

Geoffroy blev abbed i Vigeois (1170-1184), hvor han skrev sin Chroniques om nogle af de lokale store familier (ofte Geoffroys egne forfædre og slægtninge) og fortæller om hændelser fra 994 til 1184: udbruddet af ergotisme i Limousin-området, forberedelserne til det første korstog, forskellige slag i Det hellige Land, folkedrabet på katharerne under det Albigensiske korstog i 1181, mens han ubevidst afslørede tidens sæder og skikke, og hvad man var optaget af på den tid.

Kilder og referencer 

 La chronique de Geoffroi de Breuil, prieur de Vigeois, éd. Pierre Botineau et Jean-Loup Lemaître, trad. Bernadette Barrière, mise en forme et annotations, Stéphane Lafaye, Jean-Marie Allard, Jean-François Boyer, Robert Chanaud, Catherine Faure, Luc Ferrand, Évelyne Proust, Christian Rémy et Étienne Rouziès, Paris, éditions de Boccard, 2021 (Société de l’Histoire de France).

Personer fra Frankrig
Tjek fødsels- og dødsår
Peter af Bruys

Peter af Bruys (født sidst i det 11.århundrede) var blandt de tidlige kættere i middelalderens Europa.

Peter af Bruys var en omvandrende gadeprædikant, der gennemrejste store dele af Norditalien og Sydfrankrig i begyndelsen af det 12. århundrede. Han påbegyndte sin reformationsbevægelse i 1104 og oprettede en sekt kaldet petrobrucianerne omkring 1110.

Peter var en samtidig af Henry af Lausanne og delte mange af dennes ideer. Yderligere prædikede han også sine egne ideer. Han forkastede den katolske lære om transubstantiation og opfattede den sidste nadver som blot en historisk hændelse. Han mente, at biskopper og præster, iflg. hans erfaring, var svindlere, han forkastede tilbedelsen af billeder, bønner for de døde og læren om regeneration via dåben. Han forkastede Det Gamle Testamentes guddommelige inspiration og hævede, at det var skrevet af mennesker. Han forkastede korset som symbol på kristendommen. Når han prædikede, forsøgte han at få folk til at brænde kors påp bålet. Hans teologiske begrundelse for dette var at afmaterialisere religionen ved at fjerne alt materielt mellem mennesket og Gud. Han opmuntrede også folk til at angribe klostre, at slæbe munkene udenfor og tvinge dem til at gifte sig. Han sagde til sine tilhængere, at de skulle spise kød på Langfredag og at gøre det i fuld offentlighed.

Han blev brændt på et bål bestående af kors, som han selv havde lavet, omkring 1130, efter at den katolske kirke havde opildnet folk imod ham.

Denne artikel er en oversættelse af artiklen Peter of Bruys på den engelske Wikipedia. 

Missionærer
Personer i 1000-tallet
Personer fra Frankrig
Pierre Valdo

Pierre Valdo (eller Valdes eller Vaudois), født 1140, død 1217, var grundlægger af en radikal asketisk kristen bevægelse i Frankrig i det 12. århundrede.

Man ved stort set ikke noget om hans liv. Det menes, at han var en rig købmand i Lyon, der havde tjent sine penge ved åger, og at han omkring 1160 blev radikal kristen, der gav sin faste ejendom til sin kone og fordelte resten af sit jordiske gods som almisser til de fattige.

Peter Valdo begyndte at prædike og undervise i gaderne og baserede sine ideer om det simple liv i fattigdom på især Matthæus 6.24: Ingen kan tjene to herrer. […] I kan ikke tjene både Gud og mammon. Omkring 1170 havde han samlet en del tilhængere, og de blev kaldt De fattige fra Lyon eller blot De Fattige. De blev også omtalt som valdenserne eller valdeserne.

De er både dengang og siden blevet forvekslet med albigenserne og katharerne, på trods af disse var markant andre bevægelser.

Den katolske kirke stemplede valdeserne som kættere på koncilet i Trent, og forfulgte dem brutalt – mange blev massakreret rundt om i Europa op gennem det 12. og 13. århundrede.

Den valdesiske bevægelse kendetegnes ved lægprædikanter, frivillig fattigdom og et liv med gode gerninger.

De fleste tilhængere blev absorberet af de nye protestantiske kirker under Reformationen, idet man tilsluttede sig det reformerte bekendelsesgrundlag, men de var i lige så høj grad inspireret af Martin Luther. 

Mange valdesere bor stadig i dalene omkring Pellice-floden i Piemonte, et område i de nordvestitalienske Alper.

"Chiesa Evangelica Valdese", valdeserkirken, har i dag omkring 25.000 medlemmer i Italien. I 1979 sluttede den italienske valdesiske Kirke sig sammen med metodisterne i Italien, som de nu deler kirkeorganisation og præster med.

Chiesa Evangelica Valdese (den valdesiske Kirke) er medlem af Kirkernes Verdensråd og andre mellemkirkelige (økumeniske) organisationer.

Denne artikel er til dels en oversættelse af artiklen Peter Waldo på den engelske Wikipedia. 

Tjek fødselsår
Religiøse ledere
Raimond-Roger af Trencavel

Raymond-Roger Trencavel (1185-1209) var medlem af den adelige Trencavel-familie. Han var vicomte af Béziers og Albi (og således greven af Toulouses vasal) og vicomte af Carcassonne (og således greven af Barcelonas vasal).

Familie 

Raymond-Roger var søn af Roger II Trencavel (død 1194) og Azalais de Burlats, der var datter af Raymond V af Toulouse og søster til Raymond VI af Toulouse. Raymond-Roger var gift med Agnes af Montpellier. Hans tante Beatrice var Raymond VIs anden kone.

Hans styres begyndelse 

Raymond-Roger boede i borgen Comtal i den befæstede bjergby Carcassonne. Borgen var blevet bygget af hans forfædre i det 11. århundrede. Raymond-Roger var ikke kathar, selvom mange af hans undersåtter var. Han antog en laissez-faire-holdning til katharismen – og også til andre kulturer og religioner. Han var stærkt afhængig af jøderne i ledelsen af Béziers.

Det Albigensiske Korstog 

I midten af 1209, da det Albigensiske korstog blev indledt, var omkring 10.000 korsfarere samlet i Lyon, og de begyndte at marchere mod syd. I juni lovede Raymond af Toulouse i lyset af den truende katastrofe, at han ville gøre noget ved katharerne, og hans ekskommunikation blev ophævet. Korsfarerne satte retningen mod Montpellier og Raymond-Roger de Trencavels områder og katharsamfundene ved Albi og Carcassonne. Som Raymond VI af Toulouse havde gjort, forsøgte Raymond-Roger at finde en ordning med korsfarerne, men de nægtede at mødes med ham, og han skyndte sig tilbage til Carcassonne for at forberede byens forsvar, Béziers faldt i juli og indbyggerne blev massakreret.

Carcassonne var godt befæstet men sårbar og overbefolket pga. de mange flygtninge. Korfarerne, der blev anført af pavens udsending Arnaud-Amaury, befandt sig uden for byen 1. august 1209. Som vasal af kong Peter II af Aragonien havde Raymond-Roger håbet på beskyttelse, men Peter II var magtesløs over for Pave Innocens IIIs hær og kunne kun optræde som mægler.

Belejringen varede ikke længe – 7. august havde korsfarerne afbrudt byens vandforsyning. Raymond-Roger accepterede frit lejde til at forhandle om betingelserne for en overgivelse i korsfarernes lejr. Ved afslutningen af forhandlingerne blev han taget til fange på trods af det frie lejde og indespærret i sin egen fangekælder, hvor han døde, muligvis af dysenteri, selvom der var mistanke om forgiftning.

Eksterne henvisninger 

Fyrster fra middelalderen
Korstogene
Grever fra Frankrig
Slaget ved Muret

Ved Slaget ved Muret 12. september 1213 slog Simon de Montforts korshær Peter 2. af Aragoniens styrker.

Baggrund 

Simon de Montfort var anfører for det Albigensiske korstog, der skulle udrydde katharismen i Sydfrankrig. Han invaderede Toulouse og sendte grev Raymond IV af Toulouse i eksil. Grev Raymond søgte hjælp hos sin svoger, Kong Peter 2. af Aragonien (og greve af Barcelona), som følte sig truet af Montforts erobringer i Languedoc. Peter besluttede at krydse Pyrenæerne og gøre op med Montfort ved Muret.

Den 10. september ankom Peters hær til Muret, hvor militsen fra Toulouse sluttede sig til ham. Raymond foreslog, at man i stedet for at indlede et slag skulle belejre korsfarerne og på den måde sulte dem ud. Peter afviste forslaget som uridderligt og ufint. I stedet besluttede han at placere sin hær således, at dens højre flanke blev beskyttet af Saudrune-floden og den venstre af en marsk. Han overlod det til hæren fra Toulouse at angribe byens mure.

Slaget 

Simon de Montfort anførte en hær på 800 franske korsfarere sammen med en lille gruppe riddere, som hans allierede, vicomten af Corbeil, havde medbragt. Kong Peter af Aragonien rådede over 800-1000 kavalerister samt militsen fra Toulouse og hære, ledet af greverne af Comminges og Foix.

Montfort delte sin hær i tre eskadroner og førte dem over floden Garonne for at møde den aragonske hær. Kong Peter red i spidsen i en almindelig soldats rustning i stedet for sin kongelige rustning. Da Montforts første eskadron angreb, blev det aragonske kavaleri knust og Peter selv kastet af hesten. Han råbte: "Jeg er kongen" men blev dræbt alligevel. Da det gik op for de aragonske styrker, at deres konge var blevet dræbt, flygtede de i panik forfulgt af Montforts korsfarere.

Eksterne henvisninger 

1213
Muret
Typegodkendelse

En typegodkendelse er den officielle godkendelse af et produkt, der opfylder en minimum mængde af forskriftskrav, tekniske krav og sikkerhedskrav. Typisk er typegodkendelse et krav, for at et produkt kan blive tilladt at blive solgt i et bestemt land.

Eksempler:
 møller
 olietanke
 køretøjer

Typegodkendelse af køretøjer
En typegodkendelse af en bil eller et andet køretøj, som fx en traktor eller motorcykel kan udstedes af Færdselsstyrelsen efter ansøgning af en dansk fabrikant eller importør, dog kan en godkendelseserklæring udstedes efter ansøgning af enhver.

Ved manglende typegodkendelse, kan en dataerklæring benyttes i stedet .

Typer af typegodkendelser 
En typegodkendelse findes i flere forskellige former:
 Anmeldt EF-typegodkendelse, som omfatter flere serieproducerede personbiler, motorcykler, knallerter eller traktorer. At et køretøj er anmeldt EF-typegodkendt, kan ses på køretøjets fabrikationsplade (se køretøjets instruktionsbog for placering af denne), med numre som fx "e1*2001/116*0304".
 Standardtypegodkendelse, som omfatter flere serieproducerede person- eller varebiler, tidligere også motorcykler og traktorer, og i visse tilfælde også busser og lastbiler.
 Typegodkendelse, som omfatter flere serieproducerede chassiser til visse varebiler, lastbiler, busser eller påhængskøretøjer. Efter opbygning skal køretøjet synes, inden det kan tages i brug.
 Godkendelseserklæring, som omfatter et bestemt køretøj, som regel en lastbil, bus eller påhængskøretøj.

Hvis man er i tvivl om, hvilken slags typegodkendelse, ens køretøj er typegodkendt på baggrund af, kan man se på sin registreringsattest i den rubrik, som kaldes "Typegodkendelsesnummer". Bogstaver angiver godkendelsestypen, tallet efter bogstavet og før bindestregen angiver godkendelsens nummer, og tallet efter bindestregen angiver variantnummeret på typegodkendelsen:
 Anmeldt EF-typegodkendelse identificeres med begyndelsesbogstavet E, fx E11017-01.
 Standardtypegodkendelse identificeres med begyndelsesbogstavet A eller S, fx A10382-05 eller S10508-06.
 Typegodkendelse identificeres med begyndelsesbogstavet T, fx T11444-00.
 Godkendelseserklæring identificeres med begyndelsesbogstavet G, fx G83475-00'.

Eksterne henvisninger 

 Færdselsstyrelsen: Find typegodkendelse
 Dansk Automobilforhandler Forening: Standardtypegodkendelser udstedt efter 1990 – Vejledende opslag uden ansvar 

Køretøjer
Produktcertificering
G.H. Hardy

Godfrey Harold Hardy (født 7. februar 1877, død 1. december 1947) var en prominent engelsk matematiker, som er kendt for sit arbejde indenfor talteori og matematisk analyse. 

Ikke-matematikere kender ham måske som forfatteren til A Mathematician's Apology fra 1940, hvor han forsvarer, at han brugte sit liv på matematik.

Fra 1914 og frem var han vejleder for den kendte indiske matematiker Srinivasa Ramanujan. Hardy opdagede hurtigt Ramanujans ekstraordinære men uuddanede talent, og Hardy og Ramanujan havde et tæt samarbejde. I et interview blev han spurgt, hvad hans største bidrag til matematikken var, og han svarede straks, at det var hans opdagelse af Ramanujan. Han har kaldt samarbejdet for "den eneste romantiske hændelse i mit liv".

Han havde et langt samarbejde med John Edensor Littlewood.

Se også 
 1729 (tal)

Eksterne henvisninger 
 

Matematikere fra Storbritannien
Medlemmer af Videnskabernes Selskab
Modtagere af Royal Medal
Modtagere af Copleymedaljen
Mirina

Mirina (græsk: Μύρινα) er hovedby og bispesæde på den græske ø Limnos. Indbyggertallet er pr. 2001 på 7.488, og byen har et areal på 82 km².

Byens historie går tilbage til antikken, og da øen var under venetiansk herredømme opførtes efter 4. korstog en fæstning på byens antikke akropolis.

Byer i Grækenland
Limnos

ca:Mirina
Analogik

Analogik er et dansk band fra Århus. Gruppen består af Asger Strandby, Theis Bror, Jesper Kobberø og Bjørnern.
Når Analogik optræder live har de violinisten Jonathan Feig med på scenen. Asger Strandby går også under navnet dr. Lazer.
Deres første album Søens Folk udkom i 2006.

Efter eget udsagn spiller bandet "en finurlig og ganske underholdende blanding af polka, jazz, balkan, sømandsviser, tango, hiphop og elektronisk musik". Deres musik blander elementer fra bl.a. jazz, electronica, reggae og Balkanmusik. Den er blevet beskrevet som Jysk kongo.

Bandet har blandt andet optrådt på Danmarks Grimmeste Festival i 2006 og 2007, Tysklands Fusion Festival i 2011 og på Roskilde Festival i 2007, 2009 samt 2012. 
Deres seneste album New Seeland fik positive anmeldelser.

Bandet leverede musikken til Nørrebro Teaters opsætning Oliver med et Twist i efteråret 2011.

Diskografi 
2006 Søens Folk
2008 Klunserbeats Live (live)
2010 Max and the Magic Marker Soundtrack
2011 A Great Mix
2012 New Seeland
2019 Havnens Perle

Referencer

Eksterne henvisninger
Gruppens hjemmeside

Musikgrupper fra Danmark
Har spillet på Roskilde Festival
Musikgrupper fra 2006
Jebru Inspektion A/S

Jebru Inspektion A/S er et elevator- og kedelinspektionsfirma grundlagt i 2005 af kedelspecialist og maskinmester Jens Bruun, som igennem en årrække har undervist i kedler og lavet inspektion af kedler.

Ansatte og virke 
I 2007 har Jebru Inspektion A/S omkring 20 medarbejdere, hvoraf de fleste stammer fra arbejdstilsynets inspektionsafdelinger. De ansatte sidder i Dansk standards udvalg og underviser forskellige steder.

Jebru Inspektion A/S er det eneste danske firma, som kan foretage inspektion af elevatorer. Deres kontrolkort ses næsten altid i nye elevatorer i Danmark, da de har 80-90% af elevatormarkedet. Det er også et af de få firmaer i Danmark (p.t. 2 ), som er godkendt til periodisk kontrol af kedler i Danmark.

Jens Bruun 
Jens Bruun har udgivet flere bøger og kompendier indenfor kedler, rørsystemer, trykbeholder og trykbærende anlæg.

Kilder 
infomedia.dk
at.dk
jebru.dk 
danak.dk
http://www.teknikogviden.dk/artikler/visArtikel.asp?id=8861 
http://www.di.dk/Opinion/Alle+emner/Entrepreneurship/Nyt+om+entrepreneurship/Ivarksatteri+som+resultat+af+privatiseringer.htm 
http://www.mmf.dk/tmp/mm_4-07_low.pdf 
ds.dk

Konsulentvirksomheder i Danmark
Etableret i 2005
Tønder Pastorat

Tønder Pastorat  omfatter Tønder Sogn, Møgeltønder Sogn og Ubjerg Sogn, alle i Tønder Kommune.

Ekstern henvisning
Tønder sogn  på sogn.dk
Emmerske Kirkedistrikt 
Tønder Kristkirke kirkens hjemmeside
Den tyske del af Tønder menigheden  

Pastorater i Ribe Stift
Joakim Larsen

Elliot Kirchhoff Joachim Larsen (23. maj 1846 i Nykøbing Sjælland – 12. marts 1920 på Frederiksberg), havde titel af etatsråd, og var ridder af Dannebrog, Dannebrogsmand, uddannet som lærer.

Joakim Larsen 
Han var søn af førstelærer Jens Christian Larsen og hustru Elise Catherine Christiane, f. Kirchhoff, og gift med sin kusine Elise Kirstine Adolphine, f. Kirchhoff.

Joakim Larsen betegnes som flittig, intelligent og beskeden. I nekrologen i bladet Folkeskolen i 1920 stod der bl.a.: »Vi spurgte engang den mangeårige lærer på seminariet, Hans Mortensen, hvem han anså som den ypperste blandt alle seminariets elever. Uden at betænke sig svarede han: Joakim Larsen!« – Joakim Larsens beskedenhed ses bl.a. af, at han to gange afslog at få tildelt en professortitel, og at han sikrede sig, at der ikke ville blive rejst noget mindesmærke over hans gravsted. Han huskes for skolebøger, læsebøger og regnebøger, og ikke mindst dansk skolehistorie.

Selv om han var imod mindesmærker, fik en skole på Frederiksberg hans navn, Joakim Larsen Skolen (1956-73), men den er for længst lagt sammen med tvilling- og naboskolen, Sofus Franck Skolen (1957-73), under det nye navn Skolen ved Nordens Plads (1973-83). En vej på Frederiksberg, Joakim Larsens Vej, bærer imidlertid fortsat hans navn.

Lærergerning 
 1865 lærereksamen fra Jonstrup Seminarium med udmærkelse
 1865 lærer på Frederiksberg
 1874 overlærer på Frederiksberg
 1885 skoleinspektør for Frederiksberg Kommunes skolevæsen
 1898-1911 skoledirektør på Frederiksberg

Bierhverv 
 1888-1898 formand for Sjællands stifts årlige skolemøder i Roskilde
 1893 bestyrelsesmedlem i Danmarks Lærerforening
 1895-1900 formand for Danmarks Lærerforening
 1900-1905 censor ved lærereksamen
 næstformand i komiteen for bespisning af skolebørn i Frederiksberg kommuneskoler
 sekretær i overtilsynet med Frederiksberg kommunes folkebiblioteker
 formand for Teknisk Selskabs skole på Frederiksberg
 i bestyrelsen for Dansk Skolemuseum
 i bestyrelsen for Diakonissestiftelsen
 formand for Asylselskabet på Frederiksberg

Skrifter 
 Bidrag til Københavns offentlige skolevæsens historie, 1881
 Bidrag til den danske folkeundervisnings og folkeskoles historie 1536-1784, 1916, 2. oplag 1984, 
 Bidrag til den danske folkeskoles historie 1784-1818, 1893, 2. oplag 1984, 
 Bidrag til den danske folkeskoles historie 1818-1898, 1899, 2. oplag 1984, 
 Meddelelser om forskellige forhold vedrørende skolevæsenet i Danmark, 1880
 Folkeskole og konfession i udlandet, 1884
 Danmarks Lærerforening og dens Virksomhed 1874-99, 1899
 Den danske Folkeskoles Historie. Nærmest til Brug for Seminarier. 1918.

Genudgivelsen af "Bidrag til Den danske skoles historie" i 1984 på forlaget Unge Pædagoger blev suppleret af et bind 4 for perioden 1898-1984 redigeret af Chresten Kruchov, Kirsten Larsen og Grethe Persson. . For alle 4 bind: 

Danskere i 1800-tallet
Historikere fra Danmark
Embedsmænd på Frederiksberg
Personer fra Nykøbing Sjælland
Formænd for Danmarks Lærerforening
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Riddere af Dannebrog
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Grundskolelærere fra Danmark
Mogens Ove Madsen

Mogens Ove Madsen (født 1954 i Dronninglund) er en dansk politiker samt lektor og studienævnsformand for oecon-uddannelsen og tidligere formand for Akademisk Råd, Aalborg Universitet. Han er uddannet cand. samf. øk.

Politiske hverv 

Han er aktiv i dansk politik, først i Radikal Ungdom, hvor han var politisk næstformand i 1976-77, derefter i Socialdemokratiet, som han forlod i 2001 til fordel for SF. I 2012 vendte han tilbage til Socialdemokratiet. Madsen sad i kommunalbestyrelsen i Nibe Kommune fra 1998 frem til kommunen blev lagt sammen med Hals, Sejlflod og Aalborg kommune. Som socialdemokrat var han stedfortræder i Europaparlamentet. I SF har han været medlem af hovedbestyrelsen og folketingskandidat i Frederikshavnkredsen. I 2009 blev han valgt til regionsrådet i Region Nordjylland, hvor han er formand for udvalget for Specialsektoren og medlem af det rådgivende udvalg for medicin.
Tidligere formand for Akademisk Råd, Det samfundsvidenskabelige Fakultet, Aalborg Universitet og formand for Oecon-studienævnet, Aalborg Universitet. 
Genvalgt til regionsrådet i Region Nordjylland for perioden 2018-2021 og her formand for Akut- og Praksisudvalget  

Madsen er valgt til:
 Kommunalbestyrelsen i Nibe Kommune i 1998 for Socialdemokratiet.
 Kommunalbestyrelsen i Nibe Kommune i 2002 for SF. 
 Regionsrådet i Region Nordjylland i 2009 for SF.
 Regionsrådet i Region Nordjylland i 2017 for Socialdemokratiet.

Privatliv 
Madsen er gift med Hanne Dahl, der er dompræst i Budolfi Kirke, Aalborg. Parret har sammen en datter.

Tidligere fagpolitiske hverv 
 Formand for Undervisnings og Forskningsudvalget i Djøf
 Medlem af Hovedbestyrelsen og Forbundets repræsentantskab i Djøf
 Medlem af Overenskomstforeningens bestyrelse, Djøf
 Medlem af Undervisnings- og Forskningsudvalget i AC
 Medlem af det permanente forhandlingsudvalg på universitetsområdet (FUF)
 Repræsenteret i Videnskabsministeriets Dialogforum
 Medlem af redaktionen for Forskerforum
 Repræsenteret i Forskeralliancen

Han var medredaktør af "Kritik af Magtudredningen"
Har udgivet en række bøger, senest Universitetets død (2009), der er udkommet på forlaget Frydenlund.

Udgivelser 
Velfærd i ØMU-klemme, 2000
Universitetets død, 2009

Referencer 

Politikere fra Det Radikale Venstre
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Socialdemokraterne
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra SF
Regionsrådsmedlemmer fra Socialdemokratiet
Regionsrådsmedlemmer fra Socialistisk Folkeparti
Møgeltønder-Ubjerg Pastorat

Møgeltønder-Ubjerg Pastorat var et pastorat bestående af Møgeltønder Sogn og Ubjerg Sogn. Begge sogne ligger i Tønder Kommune.

Pastoratet blev 1. august 2018 lagt ind under Tønder Pastorat, der også inkluderer Tønder Sogn.

Ekstern henvisning 
 Møgeltønder Sogn 
 Ubjerg Sogn 

Pastorater i Ribe Stift
Asser (biskop i Roskilde)

Asser (død omkring 1158) var biskop i Roskilde. Hans herkomst
er ubekendt; han havde, før han blev biskop, været munk i Eskilsø Kloster og
kapellan hos kong Erik Lam. Den sidstnævnte stilling
beklædte han endnu i 1142, men ved
Lund Domkirkes indvielse 1. september 1145 var
han biskop i Roskilde.

Et par år derefter deltog
han i et korstog imod venderne (1147). I spidsen
for en stor hær landede kongerne Svend 3. Grathe og Knud 5.
ledsaget af landets bisper på Mecklenburgs kyst,
hvor flere tyske fyrster sluttede sig til dem. Medens
korsfarerne drog mod Dobin, et af vendernes faste
steder, og der kun var en ringe Styrke
tilbage til at passe på flåden, blev denne en
dag uventet angrebet. Herover blev Asser,
som kong Svend havde betroet ledelsen af
flåden, så bestyrtet, at han forlod sit skib og
søgte skjul om bord på et handelsskib. Han døde
18. april 1158 eller 1159 og blev begravet i Roskilde. Hans efterfølger i bispesædet blev Absalon.

Eksterne kilder/henvisninger 
 Dansk Biografisk Leksikon på Projekt Runeberg

Danskere i 1100-tallet
Biskopper over Roskilde Stift
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Førreformatoriske katolske biskopper fra Danmark
Skandinaver fra middelalderen
Asser

Navnet Asser kan henvise til flere forskellige personer:
 Ærkebiskop Asser – (cirka 1055-1137) var Nordens første ærkebiskop.
 Asser Rig var en Sjællandsk høvding af Hvideslægten, født omkring 1080 og død formentlig 1151
 Asser (biskop i Roskilde) – død omkring 1158
 Biskop Asser (død 908/909) var en walisisk munk