kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kornet stenbræk

 
Kornet stenbræk (Saxifrage granulata) er en 15-25 cm høj urt, der vokser på tør og sandet bund på overdrev og vejkanter. Planten har såkaldte yngleknopper nederst ved grundbladene. Dette har givet planten dens navn: "kornet" (af det latinske: granulata).

Beskrivelse 
Kornet stenbræk er en flerårig urt med en grundstillet roset af blade og en opret, blomsterbærende stængel. Stænglen er rund, rødbrun og ganske fint håret. Den bærer nogle få blade, som er ustilkede og rundtakkede. Grundbladene er derimod langstilkede og nyreformede med rundtakket rand. Oversiden er græsgrøn, mens undersiden er lidt lysere på grund af et fint hårlag.

Blomstringen sker i maj-juni, og man finder blomsterne samlet i en endestillet top. De enkelte blomster er hvide med fem kronblade og 10 støvdragere. Frugterne er kapsler med mange frø.

Rodnettet er trævlet, men det suppleres af en større mængde yngleknopper ved grundbladenes fæster.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,20 x 0,20 (20 x 20 cm/år).

Voksested 

Arten hører hjemme i Nordafrika og Europa, bl.a. i Danmark, hvor den er almindelig i hele landet. Alle steder er den knyttet til lysåbne, kystnære og forholdsvis tørre steder med forholdsvist lavt mineralindhold. Derfor ses den ofte på overdrev og tørre skrænter.

På Brampton Meadow i Cambridgeshire, England findes den på artsrige græsningsområder sammen med bl.a. alm. kamgræs, slangetunge, hvid okseøje, liden skjaller, lægekvæsurt, rødkløver, rød svingel og sorthovedknopurt.

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Flerårige urter
Hvide blomster
Hildegard af Vinzgau

Hildegard af Vinzgau (758, i Aachen, Rhinland, Preussen-30. april 783, i Thionville, Moselle, Lorraine) var Karl den Stores anden hustru. Hun var datter af grev Gerold af Schwaben og Emma af Sachsen – en datter af Hnabi, Hertug af Schwaben.

Hildegard var ven med den hellige Lioba og var velynder for mange kirker og klostre, specielt Kloster Reichenau og Kloster Kempten. Ifølge legenden skænkede hun i 774 Kempten de jordiske rester af den hellige Gordianus og Epimachus. Selv blev hun begravet i Sankt Arnulfs kirke i Metz.

Ægteskab og børn 
Karl den Store giftede sig med Hildegard omkring år 771 i Aachen, Rhinland, Preussen. Sammen fik de børnene:

 Karl, (772/773-811), konge af Neustrien fra 788
 Adelaide (773/774-774)
 Rotrude (også Hruodrud, Rohtrud, Hrotrud) (775-810)
 Pippin (773/777-810), født Karloman, fik senere nyt navn ved dåben, Konge af Italien fra 781
 Ludvig den Fromme (778-840), konge af Aquitaine fra 781, kejser fra 813 (alenekejser fra 814) indtil 840
 Lothar, tvillingebror til Ludvig, døde som ung i 780
 Bertha (også Berthe) (779/780-828?)
 Gisela (781-800)
 Hildegarde (782-783)

Noter

Kilder 
 The Royal Ancestry Bible Royal Ancestors of 300 Colonial American Families by Michel L. Call (chart 2002) 
 Pierre Riché, Les Carolingiens, une famille qui fit l'Europe, 1983
 Jean-Charles Volkmann, Bien Connaître les généalogies des rois de France 
 Michel Mourre, Le petit Mourre. Dictionnaire d'Histoire universelle 

Franker
Karl den Stores koner
Ikke-regerende dronninger
Hamburg-Fuhlsbüttel

Fuhlsbüttel er en bydel i Bezirk Hamburg-Nord i den tyske bystat Hamborg.

Den er kendt som stedet for Hamborgs internationale lufthavn, og for placeringen af fængselet Fuhlsbüttel, der tjente som koncentrationslejren KZ Fuhlsbüttel under Nazityskland.

Ekstern henvisning 

Fuhlsbyttel
Claus Norreen

Claus Norreen (født 5. juni 1970 i Charlottenlund) er en dansk sangskriver, musiker og producer, der er mest kendt fra dance-pop-bandet Aqua, der har solgt mere end 33 mio. plader på verdensplan.

Sammen med Søren Rasted er Norreen sangskriver og producer i Aqua. Umiddelbart før gruppens debutsingle "Roses Are Red" fra 1996, skrev de to soundtracket til filmen Frække Frida og de frygtløse spioner i 1994. Efter opløsningen af Aqua i 2001 har han bl.a. medvirket på debutalbummet Vi burde ses noget mere, fra Søren Rasted og hans nevø Nicolaj Rasteds duo Hej Matematik, i 2008. Norreen har også remixet både under aliasset Danny Red på singlen "Facts of Life" fra Søren Rasteds spoken word-projekt Lazyboy fra 2004, og i gruppen Aeroflot.

I 2008 komponerede han musikken til teateropsætningen Landet, der blev opført på Kulturkajen Docken i København.

Claus Norreen blev gift med journalist Siggy Norreen (født Siggy Madsen) i 2000, som han fik sønnen Elliott med. De blev skilt i slutningen af 2007.

Diskografi

Soundtrack 
 Frække Frida og de frygtløse spioner (1994)

Aeroflot 
 Submerged (1992)

Remixes 
 Antiloop – "In My Mind (Danny Red Remix)" (1998)
 Soundlovers – "Living In Your Head (Aeroflot Remix)" (2000)
 Bruderschaft – "Forever (Aeroflot & Feindflug Remix)" (2003)
 Lazyboy – "Facts of Life (Danny Red Remix)" (2004)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 Claus Norreen på Discogs

Musikproducere fra Danmark
Musikere fra Danmark
Sangskrivere fra Danmark
Personer fra Charlottenlund
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Aqua
Ladyboy

Ladyboy er et engelsk ord, der ofte anvendes i sex- og pornoindustrien til at beskrive en kvindelig transkønnet eller en feminin homoseksuel mand. Betegnelsen dækker typisk over asiatiske transkønnede og feminine bøsser, hvor især Thailand er verdenskendt for deres ladyboys. På thai betegnes en ladyboy kathoey eller katoey (Thai: กะเทย, IPA: [kaʔtʰɤːj]). Nogle selv-identificerende kathoeys betragter sig som tilhørende third gender.

Da både ladyboy og kathoey kan anses som stødende, bør man være forsigtig ved deres brug, og kun bruge disse begreber til at betegne folk, som selv bruger dem om sig.

Referencer

Eksterne henvisninger 

LGBT
Mosdværgulvefod

Mosdværgulvefod (Selaginella selaginoides), Mos-dværgulvefod, dværgulvefod eller nordisk dværgulvefod - danner 3-8 centimeter høje mosagtige tuer i blandt andet hedemoser. Planten har en overfladisk lighed med visse typer mos, men ulvefod tilhører ikke mosserne.

Beskrivelse 
Mosdværgulvefod danner få cm høje mosagtige tuer af ganske fine krybende stængler og opstigende grene med tornet-tandede blade. Planten kan udover mos også minde om Ulvefod, men er spinklere. Stænglerne ender i grønne til grøngule aks som kan være svære at skelne fra resten af planten. Aksene bærer sporehusene, der øverst er små og nederst store.

Højde: 3-8 cm.

Voksested 
Mosdværgulvefod forekommer fortrinsvis på fugtig og neutral til kalkholdig bund. Den er meget sjælden i Danmark, hvor den kun er kendt fra Nordjylland i hedemoser, klitlavninger, strandoverdrev og på tuer i kalkkær.

Arten er udbredt i resten af Skandinavien, inklusive Island og Færøerne, og de nordlige dele af Asien og Nord-Amerika inklusiv Grønland.

I Danmark er den i tilbagegang, og er regnet som en truet art på den danske rødliste.

Kilder

Læs mere 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Dværgulvefodsplanter
Flerårige urter
Planter i Danmark
Stedsegrønne
Grønlands flora
Sima Qian

Sima Qian (kinesisk: 司馬遷; ca. 145-85 f.Kr.) var en kinesisk historiker under Han-dynastiet. Han kaldes for den kinesiske historieskrivnings fader på grund af sit hovedværk Shiji (史記 "Den store historikers optegnelser"). Dette værk beskriver over 2.000 års kinesisk historie og har lagt grunden for senere tiders kinesiske historieskrivning. Med sin nøgterne, prosaiske stil har værket også fået indflydelse uden for Kinas grænser.

Noter 
Sima Qian er afbildet i Wu Shuang Pu (無雙 譜, Bord af Uforlignelige Helte) af Jin Guliang

Historikere fra Kina
Tjek fødsels- og dødsår
Superligaen 1992-93

Superligaen 1992-93 var den 3. sæson siden oprettelsen af ligaen. Den blev administreret af DBU.

Turneringen bestod af to runder. I første runde i efteråret 1992 rykkede de to lavest placerede hold ned i Kvalifikationsligaen, mens de øvrige otte hold fortsatte i Superligaen i foråret. Nedrykkerne fik henholdsvis 8 og 9 point med til Kvalifikationsligaen. De otte Superliga-hold fik nulstillet deres målscorer og halveret deres antal af points.

Ved afslutningen af første runde rykkede BK Frem og B1909 ned i Kvalifikationsligaen. Det lykkedes ikke for nogen af dem at ende i top 2 i denne liga, og derfor rykkede de begge ved sæsonens afslutning ned i 1. division. I Superligaens forårssæson endte FC København på førstepladsen og fik adgang til kvalifikationen til UEFA Champions League. OB og Brøndby IF på anden- og tredjepladsen kom i kvalifikation til UEFA Cuppen.

Stillingen

Efteråret 1992

Foråret 1993

Topscorere

Eksterne henvisninger 
 Slutstillingerne 1992/93 fra danskfodbold.com – DBUs Officielle Statistikere
 Peders Fodboldstatistik 

1992-93
Fodbold i 1992
Fodbold i 1993
Musikhus Elværket

Musikhus Elværket er et koncert- og spillested i Holbæk, indrettet i et tidligere kommunalt elværk opført i 1911. Det fungerede som elværk indtil 1967, hvor den sidste jævnstrøm blev sendt ud, derefter fungerede det som kommunalt forsyningsselskab indtil 1 april 1970, da der blev overtaget af nordvestsjællands Elektricitetsforsyning (N V E) i Svinninge. Først i 70'erne var der lagerfunktion for gas og vandforsyning.

I slutningen af 70'erne gik en række musikforeninger og kulturgrupper sammen med Holbæk Kommune om at etablere et medborgerhus i Elværket. Elværket fungerede herefter som medborgerhus indtil 1996, hvor det blev overdraget til Holbæk Kommunale Musikskoles administration med henblik på etablering af et rent musikhus.

Resultatet blev Musikhus Elværket – også kendt som Rytmisk Center Holbæk.

Elværket er et af Nordvestsjællands store spillesteder. Det bruges primært til koncerter med rytmisk musik, men huset benyttes også til foredrag, messer, konferencer, o.lign.

Holbæk Jazzklub holder til på husets 1. sal, hvor der forefindes en intimscene, som bl.a. bruges til jazzkoncerter, jamsessions, osv.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Musikhus Elværkets hjemmeside 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Holbæk
Kultur i Holbæk
Holbæk Teater

Holbæk Teater er et egnsteater i Holbæk. Teatret præsenterer egenproduktioner og gæstespil, men også andre arrangementer som bl.a. Saloner, foredrag, stand-up, musik og andet.
Flere af Holbæk Teaters produktioner sendes på turné rundt i landet.

Holbæk Teater har vundet Danmarks fornemste teaterpris Årets Reumert to år i træk:
I 2008 for børne- og ungdomsforestillingen "Gidsel – en historie i virkeligheden", som foregår i en kørende bus.
Og igen i 2009 for musikteater-showet "69 – En rockteaterkoncert", som handler om balladen i Ungdomshuset på Nørrebro.

Teatrets ledes af en direkørduo bestående af Brian Kristensen og Kristoffer Møller Hansen.

Holbæk Teater har senest stået bag store succeser som:

Cykelmyggen Egon, 2011 (siden overtaget af Østre Gasværk Teater).
Dagpengeland, 2012.
Rasmus Klump - på eventyr, 2013 (i samarbejde med Tivoli).
''Den Lilla Møghætte og Pulven", 2013
Teaterdokumentaren "ULTIMATUM", 2013

Teatre i Danmark
Teater
Teater
Desiderata

Desiderata var en af langobardernes kong Desiderius og dronning Ansas fire døtre. Hun var gift med Karl den Store, frankernes konge, i 768 eller 770, sandsynligvis som led i en politisk alliance mellem de to fjendtlige stater: Frankerriget og Lombardiet. Ægteskabet blev annulleret i 771, hvilke skadede relationerne de to nationer imellem, og ultimativt førte til krigen i 774. Desiderata fik ingen børn og hendes skæbne efter bruddet med Karl er ukendt.

Selv om hun i nutiden benævnes som Desiderata, mener nogle at dette i virkeligheden beror på en fejl i en kopi af Monumenta Germaniae Historica fra det 19. århundrede, hvor den latinske sætning desideriata filiam ("ønskede datter") ved en fejltagelse blev skrevet med stort forbogstav "D", så det blev til hendes navn: "Desideriata ". Det blev værre af, at hendes navn ofte bliver gengivet som "Desideria" – et mere sandsynligt navn (feminin form af "Desiderius", som var hendes fars navn), eller oversat til det franske navn "Désirée".

Den kendte britiske historiker Janet Nelson, der er ekspert i karolingernes historie, har udtænkt, at hendes navn i virkeligheden var Gerperga. Hendes forsvar for det er, at samtidige skrivere tilsyneladende forvekslede hende med Gerberga . Karloman er bror til Karl den Store. Selv Pave Stefan syntes at forveksle de to, og kronikører og annalister syntes at have troet at Gerberga flygtede til tilbage til sin far, da hendes mand døde. I virkeligheden flygtede hun til Desiderius, som var "Desideratas" far men bestemt ikke Gerbergas far).

Sikkert er, at Desiderius og Ansa havde tre andre døtre, som hed Anselperga, Adelperga, og Liutperga. Sammenfaldet med endelserne på døtrenes navne ("–perga") får J. Nelson til at mene at forvekslingen var forårsaget af at de to dronninger (koner til de to brødre Karl og Karloman) havde det samme navn, nemlig "Gerberga" eller "Gerperga". De er hhv. den frankiske og langobardiske udgave af det moderne franske navn "Gerberge".

Kilder 

 Riché, Pierre. The Carolingians.
 Murray, Archibald Callander, and Goffart, Walter A. After Rome's Fall: Narrators and Sources of Early Medieval History. University of Toronto Press: Toronto, 1998.

Langobarder
Karl den Stores koner
Ikke-regerende dronninger
Lars Bonnevie

Lars Bonnevie (født 7. marts 1941 på Frederiksberg) er en dansk forfatter, oversætter og litteraturkritiker og -kommentator ved Weekendavisen.

Bonnevie blev student fra Frederiksborg Statsskole i 1959, og blev uddannet cand.mag. i fransk og græsk fra Københavns Universitet i 1967. Han har tidligere arbejdet freelance for Information, Land og Folk og Politiken, men siden 1992 har han været tilknyttet Weekendavisen. Han var studielektor ved Avedøre Gymnasium indtil 2004 og ekstern lektor ved Institut for Litteraturvidenskab, Københavns Universitet indtil 2001. I årene 1987-1989 arbejdede han som undervisningsinspektør for Ministry of Education, Botswana. 

Forfatterdebuten fik han med romanen Agent i 1970, der gav ham en produktionspræmie fra Statens Kunstfond året senere. Han har desuden modtaget engangsydelser fra fonden i 1972, 1973, 1974, 1976, 1979, 1980, 1982 og 1986, ligesom han har fået adskillige produktionspræmier. Siden 2003 har han modtaget Statens Kunstfonds livsvarige ydelse. Af andre anerkendelser har Bonnevie bl.a. modtaget Det franske Kulturministeriums Oversætterstipendium i 1985, Drassows Legat i 1986, Chevalier de L'ordre des Arts et des Lettres i 2003 og Otto Gelsted-prisen i 2011.

Bonnevie er i sine bøger ofte kritisk overfor samfundet og ikke mindst kapitalismen. Flere af romanerne udspiller sig i Afrika, hvor Bonnevie har arbejdet.

Dømt for injurier mod politiker 
Efter at Pia Kjærsgaard var blevet overfaldet på Nørrebrogade i København 2. februar 1998 skrev Lars Bonnevie i en kronik: "Min påstand er, at hun selv har været ude om det, ja, at hun har fortjent det. Hun selv og ikke skatteyderne bør betale for den politiudrykning som reddede hende fra endnu flere bank. ... Selvom det naturligvis er politiets opgave at beskytte borgerne, kan man spørge, om det også er dets opgave at beskytte idioter mod sig selv." Han kaldte hende desuden "åbenlyst racistisk". Bonnevie blev dømt for injurier i byretten.

Bibliografi 
 Agent, 1970
 Nationalisme og klassekamp, 1973
 Teresas forvandling, 1973
 Festen er forbi, 1974
 De nære ting – danske billeder, 1976
 Teresias' forvandling, 1978
 Op i bjergene – ud på havet, 1979
 Byen venter, 1983
 El Salvador – dagbog fra en krig, 1984
 Ildens tjener og andre historier, 1984
 Helena – en tragedie, 1985
 En grav i vinden, 1986
 Afskedens videnskab, 1988
 Botswana blues, 1990
 Vera K's hemmelighed, 1993
 Vera K's historie, 1993
 Valg i Mozambique – om frygt, ånder og demokrati, 1994
 Aften ved søen, 1995
 Bidrag, 1995
 I territorierne – en reportage, 1995
 Dommeren, 1998
 Kvinden fra Alexandria, 2002
 Ingen tvivl, 2006

Henvisninger 

Faglitterære forfattere fra Danmark
Romanforfattere fra Danmark
Kunstnere på finansloven
Personer fra Frederiksberg
Politikere fra DKP
Injuriedømte
Journalister ved Weekendavisen
Journalister ved Politiken
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Modtagere af Otto Gelsted-prisen
Personer i Kraks Blå Bog
Anselperga

Anselperga (også Anselberga, 8. århundrede) var den ældste datter af langobardernes konge Desiderius og hans kone Ansa. Hun var førsteabbedisse i Sankt Salvatore klosteret som hendes forældre havde ladet opfører i Brescia, Lombardiet. Hun var også midlertidig forlovet med Paulus Diaconus.

Referencer 

Langobarder
Personer fra middelalderen
Christian Christensen (forfatter)

Christian Eli Christensen (Født 12. januar 1882 i Bandholm, død 10. juni 1960 i Blovstrød) var en dansk forfatter og revolutionær syndikalist.

Han blev født på Lolland, men flyttede allerede som 5-årig med forældrene til København, hvor han voksede op. Christensen kom som 18-årig med i Socialdemokratisk Ungdoms-Forbund, men meldte sig ud i 1906. To år senere kom han med i det nyoprettede Syndikalistisk Forbund, og i 1910 blev han medlem af den revolutionære fagbevægelse Fagoppositionens Sammenslutning. Han blev redaktør for bevægelsens medlemsblad Solidaritet 1911-1921, dog afbrudt af et fængselsophold efter Første Verdenskrig 1918-1920. Årsagen til fængslingen var, at han havde opfordret til statsomvæltning i forbindelse med at han var en af hovedmændene bag Stormen på Børsen. I 1921 gik Christensen med over i Danmarks Kommunistiske Parti og var redaktør af partiorganet Arbejderbladet 1921-1922. Han bryder sig imidlertid ikke om partiets ledelse. Han flytter i 1923 til Silkeborg, hvor han mødte den unge fædreløse Asger Jorn som han gjorde et livslangt indtryk på. Bruddet med partiet kommer først i 1936, hvor han går i protest mod den første Moskvaproces. Senere forsøgte han at genoplive den syndikalistiske bevægelse, men det lykkedes ham aldrig. 

Forfatterskabet begyndte i 1910 med bogen Arbejderne og børneflokken, der er et kampskrift for Den seksuelle frigørelse og svangerskabsforebyggelse, der er en af de første udgivelser om emnet i Danmark. Men i nyere tid er det særligt erindringsbøgerne han blev kendt for. Erindringerne skrev Christian Christensen på opfodring kort før sin død: En rabarberdreng vokser op fra 1961 og Bondeknold og rabarberdreng fra 1962; de blev udgivet og redigeret af hans forfatterkollega og kammerat fra syndikalistbevægelsen Halfdan Rasmussen. I bøgerne skildres opvæksten i Rabarberkvarteret tæt ved det nuværende Rantzausgade på Nørrebro.

I 1960 tilegnede Asger Jorn "Critique de la politique économique" fra serien af Situationistisk Internationale "Reports presented to the Situationist International" til  Christian Christensen

Der blev i 1963 sat en mindesten for Christian Christensen udført af Asger Jorn ved "De små fisk" ved Sejs. Han er begravet på  Blovstrød Kirkegård.

Noter

Henvisninger 
 
 Museum Jorn : Asger Jorn portræt af Christian Christensen ; 1933 
 Situationistisk Danmarkskort Situationistisk Internationale med  bl.a. Guy Debord, Michèle Bernstein og Asger Jorn, besøger Christian Christensen (p.21) 
 Kildeliste Litteraturpriser

Faglitterære forfattere fra Danmark
Selvbiografer fra Danmark
Kommunister fra Danmark
Anarkisme
Anarkister
Personer fra Lolland
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Seksualitet
Fagforeningsfolk fra Danmark
Stengade (København)

Stengade er en gade beliggende på Indre Nørrebro, København. Stengade, der er ca. 300 m lang, forbinder Korsgade i syd med Nørrebrogade i nord. 

Gaden blev navngivet i 1858, og hed tidligere Nørrebrostræde. Den er bl.a. kendt for spillestedet Stengade 30 og Folkets Hus og Park i Stengade 50 samt BZ-bevægelsens daværende Bazooka (Kollektiv). I 1975 udbrød en voldsom brand i nr. 20.

Stengade har flere gange dannet rammen om autonome unges optøjer, senest i forbindelse med fejringen af 1. maj 2008.

Eksterne henvisninger

 Side om Stengade i 1800-tallet 

Gader på Nørrebro
Michael Zøhner

Michael Zøhner-Pedersen er tidligere administrerende direktør i fodboldklubben Esbjerg fB.

Hans ansvarsområde omfattede bl.a. bestyrelsen i EfB Elite A/S, økonomien i klubben samt regnskabet, personalet og pressen.

Michael Zøhner overtog stillingen som adm. direktør efter Søren Poulsen. Zøhner skiftede til EfB fra en stilling som finansdirektør og ansvarlig for økonomi, IT og strategisk udvikling i Arla Foods-divisionen Consumer Nordic.
I december 2008 sagde Michael Zøhner sin stilling op I EfB, og blev afløst af Søren Poulsen.

Referencer

Henvisninger 
 Profil af Zøhner på Esbjerg forenede Boldklubbers hjemmeside 

Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Fodboldledere fra Danmark
Tjek fødselsår
Konceptualisme

Konceptualisme er et midterstandpunkt i forhold til nominalisme, og altså en variant af denne. Ifølge tankegangen findes almenbegreberne kun i bevidstheden, hvor de dannes ved abstraktion. Konceptualismen hævder, at almenbegreberne har en vis lighed eller sammenhæng med virkeligheden, og at de altså derved har erkendelsesteoretisk værdi, i modsætning til nominalismen, som ikke mener, at almenbegreberne har nogen lighed med virkeligheden. Tankegangen går ikke så langt som realismen, men hævder, at almenbegreberne ikke kan være helt vilkårlige.

Se også 
 Abstraktion
 Abstrakt genstand
 Striden om almenbegreberne
 Nominalisme
 Realisme (filosofi)
 Universalbegreb
 Universalieproblemet#Konceptualisme
 Peter Abelard

Filosofi
Metafysik
Moderne kunst
Adelperga

Adelperga (også Adelberga; 8. århundrede) var en langobardisk prinsesse, datter af kong Desiderius og hans kone Ansa.

Desiderius arrangerede et strategisk ægteskab mellem hans datter Adelperga og Beneventos hertug
Arechis, for at sikrer hans magtposition i Italien. Sammen fik de fem børn, to sønner og tre døtre:

 Romoald (august 786/787)
 Grimoaldo (765-787)
 Gisifum
 Theoderadam
 Adelchisam

Adelperga blev undervist af den langobardiske krønikeskriver Paulus Diaconus. Senere i livet boede han i Arechis hof, hvor han på hendes opfordring forfattede han en fortsættelse af Eutropius. Hans historiebog om Det romerske imperiums historie (Historia Romana) dedikerede han til Adelperga.

Efter Desiderius og langobardernes nedlerlag til Karl den Store blev Adelpergas søster og Karls tidligere kone Desiderata (Gerperga) og Adelpergas forældre forvist til Frankerriget hvor de blev indespærret i klostre. Adelperga og hendes anden søster Liutperga slap i denne omgang for samme straf, og gik i stedet i gang med en kamp for at få genoprettet det longobardiske kongerige og tage hæve over Karl den Store. Liutperga bragte ødelæggelse over hendes selv og hendes familie ved at opfordre hende mand hertugen af Bayern Tassilo, til at gøre oprør mod Karl den Store – som var dennes fætter. Karl opdagede Tassilos planer, konfiskerede hans godser og lod Tassilo, Liutperga og deres børn indespærre i kloster.

Adelperga havde mere held med sit foretagne; hendes mand, Arechis, modsatte sig for en tid Karl den Store, indtil han og Karl i 787 blev enig om at forhandle fred. Men på opfordring af Adelperga og det Østromerske Kejserdømme, afslog Arechis alligevel fredsslutningen, som ville have involveret at Arechis skulle overdrage en del af hans hertugdømme til Pavestaten. Da han døde den 26. august 787 fortsatte Adelperga hans politik, og støttede sin bror Adalgis, som i lang tid levede i landflygtighed ved det Østromerske hof i Konstantinopel. Da Adalgis senere returnerede til det sydlige Italien med en byzantinsk hær, valgte Adelpergas søn Grimoald – hertugdømmets rette arving, der sammen med hans bror havde været sendt til Karl den Store som gidsler – side til fordel for Karl og mod sin onkel og sin mor Adelpergas bror. Grimoald besejrede Grimoald i en overvældende sejr i 788, men forbrød sig alligevel senere 792 mod Karl den Store, og de tos forhold forblev anstrengt.

Noter 

Langobarder
Personer fra middelalderen