kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Welthauptstadt Germania

Welthauptstadt Germania ("Verdenshovedstad Germanien") var Adolf Hitlers vision for en total ombygning af Berlin til hovedstad i det nazistiske verdensrige. Albert Speer, Det tredje riges "første arkitekt" og en af Hitlers nærmeste medarbejdere, stod for det meste af udformningen af planerne for byen.

Germanien skulle blive mere monumental end nogen anden by i historien, for at vise verden Hitlers magt og det tyske folks overlegenhed. Berlin skulle omstruktureres langs en 50 km lang øst-vest akse; en udvidelse af den allerede eksisterende Unter den Linden og nuværende Strasse des 17. Juni, og en ny, 40 km lang nord-syd akse, som ifølge Speer skulle fungere mere som en rituel passage end en funktionel trafikåre. På begge sider af den 120 meter brede avenue skulle der rejses ufattelige og overdådige pragtbygninger som skulle overgå Rom, det nye Berlins eneste rival i verden, som Hitler selv udtrykte det. De mest iøjnefaldende byggerier ville blive en 117 meter høj og 170 meter bred triumfbue, stor nok til at hele Triumfbuen på Champs-Élysées i Paris ville kunne stå inde i den, og selve kronen på værket: Grosse Halle, eller Volkshalle (Folkets Hal), en 250 meter vid og 320 meter høj dom, 16 gange større end Peterskirken, med plads til 180.000 mennesker.

Kun et få antal af byggeprojekter var påbegyndt før udbruddet af 2. verdenskrig. En håndfuld bygninger i tilknytning til nord-syd aksen var færdig, som Hitlers nye Rigskancelli og Turismens Hus (begge ødelagt under krigen), og i tillæg Berlins Olympiastadion og Tempelhof lufthavn. Speer blev rustningsminister i 1942, og alle videre planer måtte lægges på is til fordel for det tyske krigsmaskineri.

Nazisterne var optaget af at rive det "gamle" Berlin ned, som var kendt som en multikulturel by og venstrebastion. Hitler mente at den fjendtlige bombning af byen bare var en fordel som muliggjorde nazisternes ønske om at udslette den gamle by fuldstændig og opbygge noget helt nyt.

Se også 
 Berlins historie

Eksterne henvisninger 

 3D Virtuel præsentation lavet af ZDF
 Indslag fra Reuters 

Berlins historie
Byplanlægning
Nazi-Tyskland
Frederik 1. af Brandenburg

Frederik 1. af Brandenburg, ty: Friedrich (21. september 1371 – 20. september 1440), var kurfyrste af Brandenburg fra 1417. Han var det første medlem af Huset Hohenzollern som regerede Brandenburg.

Huset Hohenzollern
Kurfyrster af Brandenburg
Borggrever af Nürnberg
Fyrster fra middelalderen
Personer fra Nürnberg
Staatsbibliothek zu Berlin

Staatsbibliothek zu Berlin (statsbiblioteket i Berlin, eller det preussiske statsbibliotek) er et traditionsrigt bibliotek i Berlin. Det har en bogbeholdning på omkring 10 millioner bind og er dermed det største universalbibliotek i Tyskland og også et af de største i verden. Det er underlagt Stiftung Preußischer Kulturbesitz.

Historie 

Statsbiblioteket i Berlin blev grundlagt i 1659 som Bibliothek zu Cölln an der Spree. Fra 1701 til 1918 hed det Königliche Bibliothek (det kongelige bibliotek). Efter at Preussen blev republik i 1918 blev det omdøbt til Preußische Staatsbibliothek. Efter 2. verdenskrig havnede biblioteket i DDR, og blev omdøbt til Deutsche Staatsbibliothek. Som modstykke blev de dele af bibliotekets besiddelser som befandt sig i Vestberlin organiseret som Staatsbibliothek Preußischer Kulturbesitz. Efter den tyske genforening blev bibliotekerne igen samlet under navnet Staatsbibliothek zu Berlin under Stiftung Preußischer Kulturbesitz.

Beliggenhed 

Statsbiblioteket har to hovedadresser, en på Unter den Linden 8, og en på Potsdamer Staße 33. Biblioteket på Potsdamer Straße var location i Wim Wenders film Der Himmel über Berlin fra 1987, som opholdssted for englene.

Direktører 
 1842-1873 Georg Heinrich Pertz
 1873-1884 Karl Richard Lepsius
 1905-1921 Adolf von Harnack
 1921-1925 Fritz Milkau

Nuværende direktør: Barbara Schneider-Kempf

Eksterne links 

 http://staatsbibliothek-berlin.de
 weitere Literatur in Auswahl 
 Digitalisierte Tondokumente zur Geschichte der Staatsbibliothek

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Berlin
Biblioteker i Tyskland
Hanau

Hanau er en by i den tyske delstat Hessen. Den ligger i Main-Kinzig-Kreis, nærmere bestemt hvor floden Kinzig løber ud i Main ca. 10 kilometer øst for Frankfurt am Main.

Hanau har ca. 90.000 indbyggere og er Hessens sjettestørste by. Den huser en række kendte teknologiske virksomheder.

Komponisten Paul Hindemith er født i byen.

 
Byer i Hessen
Landkreis Aue-Schwarzenberg

Der Landkreis Aue-Schwarzenberg er en landkreis i den sydvestlige del af den tyske delstat Sachsen. Nabokreise er mod nord Landkreis Zwickauer Land og Landkreis Stollberg,  mod øst Landkreis Annaberg, mod syd det tjekkiske Verwaltungsbezirk Karlsbad (Karlovarský kraj) og mod vest Vogtlandkreis.

Geografi 
Landkreis Aue-Schwarzenberg ligger i den vestlige del af de sachsiske  Erzgebirges. Det højeste punkt er det 1019 m høje Auersberg mellem Eibenstock og Johanngeorgenstadt. Største flod er Zwickauer Mulde, som løber gennem området fra syd mod nord, og passerer gennem landkreisens administrationsby Aue.

Som et led i en ny  forvaltningsreform i Sachsen, sluttes landkreisene  Annaberg, Aue-Schwarzenberg, Mittlerer Erzgebirgskreis og Stollberg, formentlig  1. august 2008, sammen, til den nye Erzgebirgskreis.

Byer og kommuner
(Indbyggertal pr. 31. december 2006)

Administrative samarbejder 
 Verwaltungsgemeinschaft Eibenstock mellem byen Eibenstock og kommunen Sosa
 Verwaltungsgemeinschaft Zschorlau mellem kommunerne Bockau und Zschorlau

Eksterne kilder/henvisninger 

Om den tidligere Landkreis Schwarzenberg
Om den tidligere  Landkreis Aue
Eidgenossenschaft

Eidgenossenschaft er et tysk retsbegreb, der betyder konføderation. Direkte oversat betyder ordet "edsforbund". Et Eidgenossenschaft er en konføderation af lige parter, som kan være individer eller grupper (f.eks. stater) etableret gennem en traktat, der indgås ved en højtidelig ed. En sådan alliance kan være tidsbegrænset eller ubegrænset ("for evig tid"). Et vigtigt kendetegn er, at parterne altid betragtes som lige, i modsætning til feudal troskab i feudale samfund (lenssamfund), hvor der er et skarpt hierarki.

Som politisk begreb anvendes Eidgenossenschaft ofte som synonym for Schweiz, hvis officielle navn er "Schweizerische Eidgenossenschaft".

Historisk referer Eidgenossenschaft typisk til den middealderlige schweiziske konføderation, som opstod fra det 13. århundrede til det 16. århundrede i Centraleuropa og bestod til 1798, hvorefter det omdannedes til en føderal stat i det 19. århundrede. Anvendt i denne sammenhæng var det evige tidsperspektiv nødvendigt – medlemmerne af de Dreizehn Orte (de tretten kantoner) lavede af og til tidsbegrænsede edssvorne aftaler med andre parter, men disse blev ikke betragtet som Eidgenossenschaft.

Medlemmerne af et Eidgenossenschaft kaldes Eidgenossen. Dette begreb er dokumenteret i en alliance fra 1351 mellem de schweiziske kantoner Uri, Schwyz og Unterwalden og byerne Luzern og Zürich, der omtalte sig selv som Eidgenossen. I udviklingen af den schweiziske konførderation var medlemmerne ikke forenet gennem en enkelt pagt, men snarere gennem et helt sæt overlappende pagter og bilaterale traktater mellem forskellige medlemmer. Brugen af Eidgenossenschaft som fælles begreb, som giver det et stærkere præg af en egentlig samfundsorden, skete først fyrre år efter slaget ved Sempach i 1386, selv om det allerede bliver nævnt i det såkaldte Pfaffenbrief i 1370, som var en traktat mellem otte af medlemmerne af den schweiziske konføderation.

Samarbejdsformer, der minder om Eidgenossenschaft, fandtes tidligere. I middelalderens Europa fandtes edssvorne sammenslutninger, som kaldtes conjurationes på latin. De såkaldte Stadtbünde i det Tysk-romerske rige, hvor medlemsbyerne også var lige, kan ligeledes betragtes som et Eidgenossenschaft, selv om det var mindre stabilt. Den bedst kendte af disse by-alliancer var Hanseforbundet.

Karl IV af det Tysk-romerske rige forbød alle sådanne konføderationer i dekretet Den gyldne bulle fra 1356. Byforbundene blev opløst og deres politiske indflydelse blev indskrænket. Det schweiziske Eidgenossenschaft blev imidlertid ikke ramt af dekretet, da Karl IV fra Huset Luxemburg anså Schweiz som en vigtig allieret mod sine rivaler i Huset Habsburg.
Huguenot skulle betyde Eidsgenossenschaft. 

Schweiz
Styreformer
Københavns volde

Københavns volde omgav København fra middelalderen, til de blev sløjfet i 1850'erne. Voldene blev bygget som forsvarsværk mod belejrende hære. Efter udviklingen af effektive kanoner var voldenes forsvarsmæssige værdi tvivlsom, da fjenden kunne slå lejr udenfor voldene og bombardere byen. Dette skete bl.a. under Københavns bombardement i 1807. For at imødegå dette blev Københavns befæstning bygget fra 1880’erne som en forsvarsring med større afstand til det centrale København.

Bygning 
De første volde i København blev bygget allerede i middelalderen på Absalons tid i 1000-tallet. De omkransede udelukkende den ældste middelalderby, dvs en strækning fra Vester Voldgade over Nørre Voldgade forbi nuværende Nørreport St. og så østpå igen langs Gothersgade. I starten var der sandsynligvis tale om jordvolde, der dog senere blev udbygget med en rigtig mur af sten.

Kort efter Christian IVs kroning i 1596 påbegyndtes en større udbygning. Dette betød en modernisering af de ekisterende og en sløjfning af voldene langs Gothersgade. Den nye vold mod nord fortsatte nu fra Nørre Voldgade langs Øster Voldgade helt ud til Kastellet, der blev bygget i 1662-1664 under Frederik III. Voldene var fuldt udbyggede ved hans død i 1648.

Under Christian IV blev bydelen Christianshavn også anlagt, og denne bydels volde blev under efterfølgende konger udbygget.

Sløjfning 
Da voldene havde mistet deres militære værdi med udviklingen af langtrækkende kanoner, og da København var ved at vokse ud over voldene, blev det i 1850’erne besluttet at sløjfe dem. Portene faldt i 1857 og ca. 15 år efter forsvandt voldene. Bygningen af et voldanlæg længere mod nord og vest kaldet Vestvolden gav mulighed for byens udvikling.

Tilbageværende volde 
De mest markante rester fra voldene er Kastellet på Østerbro og Stadsgraven mellem Christianshavn og Amager. Rester af området umiddelbart foran voldene kan ligeledes ses i Østre Anlæg, Botanisk Have, Ørstedsparken og søen i Tivoli. Ved hjørnet af Vester og Nørre Voldgade står Jarmers Tårn bygget i starten af 1500-tallet. 

Udgravninger til metrostationen ved Kongens Nytorv afdækkede rester af den første middelalderbymur.

Se også 
 Københavns befæstning
 Søerne, der ligger et stykke udenfor, hvor voldene var
 Vestvolden

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Mp3-rundvisning om middelalderens København

Volde
Volde
Skuespilhuset

Skuespilhuset er navnet på et nyt teaterhus for Det kongelige Teater. Huset ligger helt ud til vandet ved Kvæsthusbroen i Frederiksstaden og har tre scener med plads til 650, 200 og 100 tilskuere.

Selve huset er i alt 20.000 m2 og er tegnet af de danske arkitekter Boje Lundgaard og Lene Tranberg (Lundgaard & Tranberg), der i 2002 vandt Kulturministeriets arkitektkonkurrence. Det stod færdigt den 1. oktober 2007 og åbnede i februar 2008 med Shakespeares Hamlet. Skuespilhuset er kubistisk ligesom Operahuset i Oslo.

Forestillinger siden åbningen

Sæson 2011-2012

Store Scene 

 Den Gerrige
 Mågen
 Gengangerne
 Hovedløs sommer
 En skærsommernats drøm
 +- 0

Det Røde Rum 

 Kabaret Royal
 Det gode menneske fra Sezuan
 Ukendt titel
 Revolver trilogien

Lille Scene 

 Stuepigerne
 Sans
 De europæiske medier

Sæson 2012-2013

Store Scene 

 Lulu
 Kollektivet
 Fanny og Alexander
Frankenstein genskabt
Vildanden

Det Røde Rum 

 Macbeth
 Sonetter
 Madame Bovary
 Kagefabrikken
 Kældermennesket

LIlle Scene 

 Hovedløs sommer
 Helt enkelt kompliceret
 Dukkelise

Sæson 2013-2014

Store Scene 

 Onde Ånder
 Faderen
 Fanny og Alexander
 Hærværk
 Woyzech
 Tigerhjerte svøbt i kvindehud

Det Røde Rum 

 White Girl
 Macbeth
 Sonetter
 Metamorfoser

Lille Scene 

 Idioterne
 Gruppe 8

Sæson 2014-2015

Store Scene 

 Erasmus Montanus
 Romeo og Julie
 2xBeckett
 Koks i kulissen
 Heksejagt
 Take Four

Det Røde Rum 

 Hedda Gabler
 Doppler
 Døden
 Kældermennesket
 Det Mørke Net
 Marked (er ikke noget sted)

Lille Scene 

 Kendte
 ToveToveTove!

Sæson 2015-2016

Store Scene 

 Horisont
 Omstigning til paradis
 Puntila
 King Lear
 Barselsstuen
 Rystet spejl

Det Røde Rum 

 Hedda Gabler
 Menneskedyr
 Drømmeforestillinger
 Nordisk fjer
 Metamorfoser

Lille Scene 

 Caligula
 Vintersolhverv
 Kunsten altid at få ret

Sæson 2016-2017

Store Scene 

 ToveToveTove!
 Ødipus & Antigone
 Højskolesangbogen
 Der var engang en sang der hed Arne
 Helligtrekongersaften - eller hvad I vil
 Lang dags rejse mod nat
 Farlige Forbindelser

Det Røde Rum 

 Personer, Steder, Ting
 Human Afvikling
 Med Sne
 Stjernefamilien
 Terror

Lille Scene 

 Jeg hører stemmer
 Monster
 Dukkelise

Sæson 2017-2018

Store scene 

 Scener fra et ægteskab
 Othello
 Maskerade
 ToveToveTove!
 68
 Riget

Mellemgulvet 

 Frøken Julie
 Pang!
 Tør aldrig tårer bort uden handsker
 Møller og Larsen
 Den kroniske uskyld

Lille Scene 

 Jeg løber
 Stå fast
 Mens vi venter på Irakkommissionen

Sæson 2018-2019

Store Scene 

 Scener fra et ægteskab
 ToveToveTove!
 Sigurds Danmarkshistorie
 Aladdin
 Kongens fald
 Højskolesangbogen
 Halfdans Hokus Pokus
 Frøken Julie
 Hvem er bange for Virginia Woolf?

Mellemgulvet 

 Præsidentinderne
 Møller og Larsen
 Den kroniske uskyld
 Menneskebyrden
 Mens vi venter på Irakkommissionen
 De fulde

Lille Scene 

 Jeg løber
 Mixdouble
 Nye Rejsende

Skuespilchefer i Skuespilhuset 
Emmet Feigenberg 2008-2016

Mikkel Harder Munck-Hansen 2004-2008

Morten Kirkskov 2016-

 
Teatre i København
Det Kongelige Teater
Frederiksstaden
Antisthenes

Antisthenes (græsk: Ἀντισθένης) (ca. 445 f.Kr.-365 f.Kr.) var en oldgræsk filosof fra Athen. Han var først en af sofisten Gorgias' retorikelever, indtil han mødte Sokrates og blev en af hans disciple. Antisthenes var især optaget af etiske spørgsmål og regnes som grundlægger af den kyniske filosofi, som lagde stor vægt på dyd, askese, individualisme og forkastelse af sociale konventioner. Antisthenes beskæftigede sig dog også med logik og naturfilosofi. Han mente bl.a., at selv om folket tilbad mange guder, så var der dybest set kun én gud. Hans mest kendte elev var den berygtede Diogenes fra Sinope.

Eksterne henvisninger 

Oldgræske filosoffer
Personer fra Athen
Estland i Eurovision Song Contest

Estland har deltaget 18 gange i Eurovision Song Contest siden deres debut i 1994. De debuterede faktisk allerede i 1993, men kvalificerede sig ikke fra den østeuropæiske semifinale.

Fra 1996 til 2002 opnåede Estland generelt gode placeringer. I 2001 vandt de med Tanel Padar og Dave Bentons sang "Everybody", og Eurovision Song Contest 2002 blev derfor afholdt i Estlands hovedstad Tallinn.

Mellem 2004 og 2008 lykkedes det ikke for Estland at komme videre fra semifinalerne, men dette ændrede sig i 2009, hvor Urban Symphony kvalificerede sig til finalen med sangen "Rändajad", hvor de opnåede en sjetteplads. Siden har Estland været i finalen i 2011, 2012, 2013 og 2015. Estland kvalificerede sig ikke i 2014 og 2016 i Danmark og Sverige

Repræsentanter 
Nøgle

Pointstatistik

12 point til og fra

Alle point givet til og fra (1994-2023) 
Kun point i finalerne er talt med

Vært

Kommentatorer og jurytalsmænd

Galleri

Noter

Referencer 

 
Lande i Eurovision Song Contest
Erektionspatent

Erektionspatent eller erektionsbrev var det dokument, hvorved grevskaber, baronier og stamhuse blev oprettet. I dokumentet kunne opretteren (erektoren) udstikke retningslinjer for, hvem og i hvilken rækkefølge slægtninge kunne opnå nydelse af lenets eller stamhusets indtægter. Oprettelse af nye len eller stamhuset blev forbudt med grundloven 1849, og de stadig eksisterende len og stamhuse overgik til fri ejendom med lensafløsningen 1919.

Se også
Grevskab
Baroni
Stamhus

Retsvidenskab
Danmarks historie
Jeri Ryan

Jeri Lynn Ryan (født 22. februar 1968) er en amerikansk skuespillerinde, der optræder i både film og tv-serier. Hun fik sit gennembrud som Seven of Nine i tv-serien Star Trek: Voyager der foregår i Star Trek universet. Siden 2006 har hun været med i tv-serien Shark, der sendes på den store amerikanske tv-station CBS.

Filmografi

Film 
 Nightmare in Columbia County (1991,TV)
 Men Cry Bullets (1999)
 Disney's The Kid (2000)
 Wes Craven Presents: Dracula 2000 (2000)
  The Last Man (2002)
 Down With Love (2003)

Fjernsyn 
 The Flash (1991)
 Just Deserts (1992) (TV)
 In the Line of Duty: Ambush in Waco (1993)
 Matlock: The Fatal Seduction (1993)
 Co-ed Call Girl (1996)
 Pier 66 (1996)
 Dark Skies (1996)
 Star Trek: Voyager (1997-2001)
 Boston Public (2001-2004)
 Two and a Half Men (to episoder) (2004-2005)
 The O.C. (2005)
 Boston Legal (to episoder) (2006)
 Shark (2006-nu)

Eksterne links 

 

Skuespillere fra USA
Star Trek-skuespillere
V (Vanessa Hudgens-album)

V er et album fra den amerikanske sanger og skuespiller Vanessa Hudgens. Det blev udgivet i september 2006.

Numre 
 "Come Back To Me"
 "Let Go"
 "Say OK"
 "Never Underestimate A Girl"
 "Let's Dance"
 "Drive"
 "Afraid"
 "Promise"
 "Whatever Will Be"
 "Rather Be With You"
 "Psychic"
 "Lose Your Love"

Debutalbum fra 2006
Popalbum fra USA
Goldie Hawn

Goldie Jean Hawn (født 21. november 1945 i Washington D.C.), er en amerikansk Oscar-vindende skuespiller, instruktør og filmproducer. Hun er bedst kendt for sin medvirken i populære komediefilm fra 1970'erne, 80'erne og 90'erne.

Filmografi

Eksterne henvisninger 

 

Filmskuespillere fra USA
Süleyman 1.

Süleyman 1. (samtidigt tyrkisk: سليمان Sulaymān, nutidig tyrkisk: Süleyman, men oftest kaldt Kanuni Sultan Süleyman) (født 6. november 1494 (1495) i Trabzon, død 5./6. september 1566) var den tiende og længstregerende sultan fra 1520 til 1566 i Det Osmanniske Rige.

Han er kendt i den vestlige verden som Süleyman den Prægtige og i Mellemøsten som Lovgiveren, Kanuni; arabisk: القانونى, al‐Qānūnī pga. hans fuldstændige rekonstruktion af det osmanniske retsvæsen. Først og fremmest inden for finans-, skatte- og jordlovgivning baseret på sædvaneret og med sigte på at udfylde huller i Sharias bestemmelser.

I en alder af syv år studerede Süleyman videnskab, historie, litteratur, teologi og militær taktik.
Som herre over Konstantinopel (det nuværende Istanbul) betragtede han sig som den rette efterfølger for de romerske kejsere. Derfor tilkom verdensherredømmet ham, og derfor lod han sig titulere som Kejsernes Kejser og Fyrsternes fyrste. En af sultanens rådgivere udtalte til udsendinge fra Karl 5.: "Som der kun er én sol på himlen, er der også kun én herre over verden". Süleyman markerede på den måde, at han ikke anerkendte Karl 5.'s verdensherredømme.

Under Süleyman 1.'s regeringstid udvidedes osmannisk lov til dens største geografiske udbredelse.

Süleyman 1. knuste en ungarsk hær under slaget ved Mohács i 1526. Tre år senere belejrede han den habsburgske hovedstad Wien, men belejringen ophørte pga. vinteren. Den osmanniske overlegenhed skyldes blandt andet kanoner og modstandernes politiske splittelse.

Litteratur 
 André Clot Soliman Le Magnifique, Fayard, Paris, 1983, 469 sider, 

Osmanniske regenter
Personer fra Trabzon
Atle Roar Håland

Atle Roar Håland (født 26. juli 1977) er en norsk fodboldspiller, som spillede for AGF fra 2011 til 2013, hvor han valgte at afslutte karrieren .

"Der Alte" spillede centerforsvarer i IK Start, hvor han var anfører. Klubben rykkede dog ud af Tippeligaen i 2007-sæsonen, hvormed vejen var banet til at klubskifte hvor Atle igen kunne spille med på højeste niveau.

Hans nye klub blev OB, hvor han viste sig som en glimrende erstatning for klubbens tidligere anfører Ulrik Laursen, dog med nogle andre kvaliteter – blandt andet sin gode teknik og sine raids frem af banen, som sikkert stammer fra hans tid som midtbanespiller. Atle Roar Håland blev indehaver af rekorden for den hurtigste udvisning i Superligaens historie, da han den 10. maj 2008 i en kamp mod AC Horsens fik rødt kort efter kun 12 sekunder af kampen.

Håland fik sin landsholdsdebut for Norge i marts 2006 i en venskabskamp mod Senegal. Hans yndlingsspiller er Diego Maradona og yndlingsklubben hedder Liverpool FC.

Kilder 

Fodboldspillere fra Norge
Fodboldspillere fra IK Start
Fodboldspillere fra Vålerenga IF
Fodboldspillere fra Odense Boldklub
Fodboldspillere fra AGF
Dave Farrell

Dave "Phoenix" Farrell (født 8. februar 1977 i Plymouth, Massachusetts) er bassist i bandet Linkin Park.

Da han var fem år, flyttede han med sin familie til Mission Viejo, Californien, hvor han gik på Mission Viejo High School. Udover bas kan han også spille el-guitar, cello, trommer, klaver og violin.

Eksterne henvisninger 

 

Linkin Park
Bassister fra USA
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet
Eurovision Song Contest 2003

Eurovision Song Contest blev i 2003 holdt i Letlands hovedstad Riga d. 24 Maj, efter Marie N i 2002 vandt i Tallinn med sin sang "I Wanna". Kunne endnu et tidligere østblok-land arrangere dette show? Det kunne de og de gjorde det med bravur. Det var sidste års vinder samt forsangeren i gruppen Brainstorm, der debuterede for landet i 2000, der var årets værter.

Allerede længe før showet blev sendt, blev der skrevet og sagt uendelig meget om deltagerne fra Rusland, t.A.T.u. Det var to unge piger der, tilsyneladende var lesbiske og opførte sig voldsomt arrogante og respektløst. De var forsinkede til samtlige prøver og mødte ophidsede op. Det var i øvrigt kommet frem, at de ville give hinanden et langt og særdeles intimt kys på scenen under deres fremførelse. EBU måtte tale dem til rette og det blev da heller ikke til noget. I det hele taget var deres fremførsel yderst uinteresssant. Blot to piger der rendte rundt på scenen, mens de sang adskillige falske toner. De blev også buh'et ud af tilskuerne. Ikke desto mindre endte de med en 3. plads, kun 3 point mindre end vinderen. Dette var manageren dog ikke tilfreds med, så han råbte og skreg af både pigerne og alle andre der blot var i nærheden. Deres karriere døde hurtigt efter deltagelsen.

Storbritannien gik nærmest i chok, da det stod klart at deres deltagere, gruppen Jemini, havde opnået den lidet ønskede status at have fået 0 point. Aldrig før havde landet fået så dårlig en placering, deres hidtil dårligste var en 16. plads i 2000. Trods det blev de modtaget derhjemme med megen humoristisk sans og fik mere pressedækning end hvad tilfældet havde været for tidligere deltagere.

Deltagere og resultater 

2003
Golders Green

Golders Green er et sted i Barnet i London. Det er først og fremmest et handleområde omkring Golders Green Road.

Kollektivtransporten ivaretages af Golders Green undergrundsstation, en lokalbusstation og en busterminal for langdistanceruter.

Siden begyndelsen af 1900-tallet har det været et stærkt jødisk miljø i Golders Green. Dette har resulteret i flere kosherbutikker og -restauranter, samt specielle boliger for unge jøder i etableringsfasen. Dunstan Road synagoge blev åbnet i 1922, og siden har flere andre fulgt. Under vinterfestivalen hanukká tændes et lys i en niarmet lysestage, en hanukkiá, hver aften.

Barnet
Bydele og forstæder i England
Edgware

Edgware er et forstadsområde i det nordlige London. Forstadens centrum ligger nord-nordvest - 15,3 km fra Charing Cross. Det meste af området ligger i Barnet, men en lille del i vest tilhører Harrow.

Det er for det meste et bolig- og handelsområde, som har forbindelse med andre dele af London gennem Northern-linjen og flere busruter. Der løber to små floder gennem Edgware, Edgware Brook og Deans Brook, begge bifloder til Brent.

Ifølge folketællingen i 2001 var 36,9% af indbyggerne jøder. Det var frivilligt at svare på spørgsmålet om religiøs tilhørighed, og man regner med at mange valgte at lade være at svare på det, ikke mindst blandt jøder som af historiske årsager har en modvilje mod registrering af religiøs tilhørighed. Ud fra medlemskaber i synagoger er hele 47% jøder, men dette tal kan være for højt på grund af dobbeltregistrering.

Geografi 

Barnet
Harrow
Bydele og forstæder i England