kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tapet

Tapet er en dekorativ vægbeklædning af papir, plast, tekstiler, træ eller læder.

Tapeter var oprindelig vævede tæpper, der til vægbeklædning indførtes til Europa fra Orienten, og som snart blev kopieret i Europa. I Frankrig og Italien navnlig af silke og i Belgien af uld, arrazzi. De afløstes af de forskellige gobeliner og af knyttede savonnerietæpper, der var direkte efterligninger af de persiske og tyrkiske knyttede tæpper.

Imidlertid var man allerede i 11. århundrede i Spanien begyndt at benytte lædertapeter, og herfra stammede brugen af tapet af gyldenlæder. I det 18. århundrede blev de efterhånden fortrængt af tapeter af silke og papir. De fleste tapeter er af vinyl eller papir.

Papirtapeter fremstilles sædvanligvis i ruller på 10–11 m og en bredde af ca. 0,5 m, eller som smallere borter, sjældnere som afpassede stykker. Til fremstillingen benyttes hvidt eller flerfarvet papir, hvis art retter sig efter prisen på det færdige produkt. Papiret bliver først, når undtages de allerbilligste sorter, grunderet, ɔ: overtrukket på forsiden med en farve, der skal give en jævn overflade, hvorefter følger en kalandring, satinering (glatning), gaufrering (prægning) eller lignende (sammenlign med appretur). Farvemønstrene påtrykkes sædvanligvis med valsetrykmaskiner –  sammenlign i øvrigt buntpapir.

Der findes fløjls-, uld- eller velourtapeter, som over det hele eller i bestemte mønstre er overtrukket med et tyndt lag uldstøv. På de steder, som skal velouteres, påtrykkes en sej linoliefernis, hvorefter tapetet anbringes i en lang kasse, i hvilken uldstøvet holdes svævende, således at det efterhånden klæber sig fast i fernissen. Forgyldte og forsølvede tapeter fremstilles ved påtrykning af brokat. Ved fernisering fremstilles tapet, der tåler afvaskning. Foruden at man ved påtrykning af farvemønstre søger at efterligne de forskellige træsorter, fremstilles også virkelige trætapeter af ganske tyndt finer, der limes fast på stærkt, sejt papir. Det er vigtigt ved fabrikationen, at de benyttede farver ikke er så arsenholdige, at de færdige tapeter kommer til at indeholde mere end et spor af arsen.
I 1960'erne lukkede de sidste tapetspecialbutikker i Danmark: Ohls, Dahls og Frænkels i København.
Først 40 år senere er der igen interesse for tapeter. Nu er der efterspørgsel efter udenlandske (især engelske og franske) tapeter. Der findes ikke længere industrier i Danmark. I Svaneke fremstilles der håndværkstapeter.

Galleri

Eksterne henvisninger og kilder 

  bind 23 side 87 skrevet af professor Karl Meyer

 
Pyntning
Papir
Byggematerialer
Soda Stereo

Soda Stereo  er en rock en español-gruppe fra Argentina, dannet i 1982 i Buenos Aires.

Det er den mest succesfulde rock på spansk-gruppe

Medlemmer 
 Gustavo Cerati, sang og guitar.
 Zeta Bossio, basguitar, kor.
 Charly Alberty , Trommer.

Tidligere medlem 
 Andrés Calamaro (til 1982), piano, Keyboard.

Diskografi 

 1984: Soda Stereo
 1985: Nada personal
 1986: Signos
 1988: Doble vida
 1990: Canción animal
 1992: Dynamo
 1995: Sueño Stereo

Se også 
 Rock en español

Rockgrupper fra Argentina
Musikgrupper fra 1982
Ophørt i 1997
Fresnellinse

Fresnellinse er en optisk linse, der er opkaldt efter Augustin-Jean Fresnel.

Gennem sin udformning muliggør det en stor åbning og en kort brændvidde. Fresnellinser anvendes blandt andet i fyrtårne, projektører og overheadprojektorer, hvor normale optiske linser er uanvendelige.

Optiske linser
Øster Voldgade

Øster Voldgade er en gade i Indre By i København. Den går fra Gothersgade ved Nørreport Station mellem Botanisk Have og Kongens Have til Georg Brandes Plads og videre herfra til et kryds med Oslo Plads ved Østerport Station, hvorfra den fortsætter som Folke Bernadottes Allé.

Øster Voldgade ligger i forlængelse af Nørre Voldgade og Vester Voldgade omkring Indre By. De startede alle deres liv som smalle gader bag den befæstning, der omgav byen indtil 1860'erne. Øster Voldgade lå således bag Østervold, der blev bygget i 1650'erne til erstatning for den gamle vold af samme navn, der omtrent lå hvor Gothersgade nu ligger. Omlægningen gjorde det muligt at inddrage et nyt stort område kaldet Ny-København i den befæstede by.

Kendte bygninger og beboere 
På hjørnet af Øster Voldgade og Gothersgade ligger en lang bygning i neoklassisk stil, der huser Livgardens Kaserne foruden et lille museum for Den Kongelige Livgarde. Bygningen blev tegnet af Johan Cornelius Krieger og stod færdig i 1786.

Ved siden af kasernen ligger hovedindgangen til Rosenborg Slot gennem en port i nr. 4A. Ved siden af porten i nr. 4B ligger Slotsforvalterboligen, der blev bygget i 1688 og udvidet med en ekstra etage i 1777. I tilslutning til Slotsforvalterboligen ligger desuden det jævnaldrende gartnerhus.

På den anden side af gaden ligger observatoriet Østervold skjult bag høje træer på den tidligere Rosenborg Bastion. Det blev bygget til erstatning af det astronomiske observatorium på Rundetårn efter tegninger af Christian Hansen og fungerede som observatorium indtil 1950'erne. På samme side ligger desuden Geologisk Museum på hjørnet af Sølvgade ved Georg Brandes Plads.

På den anden side af Georg Brandes Plads og Sølvgade finder man på hver sit hjørne Statens Museum for Kunst og den tidligere Sølvgades Kaserne, der begge har adresse til Sølvgade. Lidt længere henne i nr. 10 finder man et stort moderne kompleks, der blev bygget mellem 1929 og 1954 for Danmarks Tekniske Universitet. Det huser nu Gefion Gymnasium og Geocenter Danmark, et forskningscenter under Københavns Universitet.

Videre i nr. 20 ligger Østervold Kollegium. På det sidste stykke passeres kvarteret Nyboder, hvis nordlige del her blev opført på Christian 7.'s tid. Kvarteret blev oprindelig startet lidt længere mod syd af kong Christian 4. som boliger for flådens folk. En bronzestatue af Christian 4. skabt af Vilhelm Bissen blev opsat på hjørnet af Kronprinsessegade i 1900. Ved det andet hjørne ligger den lille Eidsvoll Plads. På den anden side af Øster Voldgade i nr. 15 ligger Nyboder Skole, der blev bygget i 1918-1920 til det voksende antal børn i Nyboder.

Eksterne henvisninger

Noter 

Gader i Indre By (København)
Renault 12

Renault 12 er en fransk familiebil, der blev produceret fra 1969 til 1980.

Bilen fandtes som 4-dørs sedan (Berline) og som stationcar (Break). Den blev produceret under licens i mange lande rundt om i verden, helt frem til starten af det 21. århundrede. Modellen kendes også som Dacia 1300, der blev produceret helt frem til 2006.

Motorer 
Renault 12 havde en udboret version af Renault's Cléon Fonte motor, som også fandtes i Renault 8 og 10. Motoren blev udboret til 1289 cc, og ydede 60 hestekræfter (SAE). Den havde en topfart på acceptable 145 km/t.

Eksterne henvisninger 

12
Store mellemklassebiler
Stationcars
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 1969
Biler fra 1960'erne
Biler fra 1970'erne
Biler fra 1980'erne
Wöhrden

Wöhrden er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Kirchspielslandgemeinde Heider Umland i den centrale del af Kreis Dithmarschen. Kreis Dithmarschen ligger i den sydvestlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Wöhrden ligger i det frugtbare marskområde Dithmarscher Nordermarsch. Indtil det 16. århundrede lå det direkte ud til Nordsøkysten og omgivet af priler, men gennem kunstig landindvinding og naturlige aflejringer har kysten flyttet sig omkring ti kilometer mod vest.

Den oprindelige landsby er den ældste by bygget på et varft med en kirke i midten. Varftet er med 6,24 moh. ét af de højeste i Dithmarschen og stammer formodentlig fra det første årtusinde. Langs kanten af varftet fører en vej til Eidersperrwerk.

I kommunen ligger ud over Wöhrden, landsbyerne og bebyggelserne Ketelsbüttel, Großbüttel, Büttlerdeich, Böddinghusen, Hochwöhrden, Neuenkrug, Neuenwisch, Bruhnsdorf, Nixdorf og Walle.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Dithmarschen
Splendor (brætspil)

Splendor er et brætspil for 2-4 spillere. Spillet er designet af Marc André og først udgivet i 2014 af Space Cowboy. Spillerne er købmænd i Renæssancen og køber ædelstensminer, transport og butikker. Spillet blev i 2014 nomineret til Spiel des Jahres.

Spilforløb 
Splendor er et ressourcestyringsspil, hvor to eller flere spillere konkurrerer om at få flest prestigepoint. I spillet indgår 40 ædelstensbrikker, 90 udviklingskort (miner, transport, butikker) og 10 adelsbrikker. I sin tur kan man indsamle ædelsten, købe og bygge et kort eller reservere et kort og tage en guldbrik.

Hæder 
 2014 Golden Geek Best Board Game Artwork & Presentation - nomineret
 2014 Golden Geek Best Family Board Game
 2014 Golden Geek Board Game of the Year
 2014 Spiel des Jahres - nomineret
 2014 Tric Trac de Bronze

Referencer 

Brætspil
Asymmetrisk information

Asymmetrisk information (eller informationsasymmetri) betegner en situation, f.eks. en forhandling eller transaktion, hvor den ene part har mere information end den anden/de andre. Det skaber en magt-ubalance, som kan skævvride transaktionen og i nogle tilfælde medføre, at den ikke bliver gennemført. Asymmetrisk information er dermed en vigtig markedsfejl på linje med problemer som ufuldkommen konkurrence, offentlige goder og eksternaliteter. Asymmetrisk information står i modsætning til fuldkommen information, der betegner en situation, hvor alle aktører har fuld viden om de forhold, de skal tage stilling til. Fuldkommen information opfattes normalt som en betingelse for at opnå fuldkommen konkurrence. Information kan dog godt være ufuldkommen uden at være asymmetrisk.

I 2001 blev Nobelprisen i økonomi givet til George Akerlof, Michael Spence og Joseph Stiglitz for deres analyser af markeder med asymmetrisk information. De tre er kendt som foregangsmænd i forskningen på området.

Asymmetrisk information er kernen i principal-agent-problemer, hvor en aktør (principalen) uddelegerer en opgave til en anden aktør (agenten), som skal udføre arbejdet på principalens vegne. Agenten kan imidlertid have andre ønsker for arbejdets udførelse end principalen, og på grund af asymmetriske informationsforhold er principalen ikke i stand til at sikre, at agenten udfører sit arbejde til principalens fulde tilfredshed. Asymmetrisk information er også årsagen til problemer som ugunstig udvælgelse og moralfare.

Asymmetrisk information findes på mange forskellige markeder og har vidtrækkende konsekvenser for samfundsøkonomien. Det er således en vigtig problemstilling på de finansielle markeder, både inden for kreditvurdering og forsikring. Asymmetriske informationsproblemer menes således at være en væsentlig årsag til finanskrisen i 2007.

Også på arbejdsmarkedet har asymmetrisk information stor betydning. Effektivitetslønteorien, en af de økonomiske teorier, der forsøger at forklare, hvorfor der kan eksistere permanent arbejdsløshed, bygger i høj grad på en principal-agent-tankegang, som hænger sammen med informationsasymmetrier (idet arbejdsgiveren ikke altid har mulighed for at kontrollere sine ansattes produktivitet direkte).

Kilder 

Mikroøkonomi
Information
Because Music

Because Music er et fransk independent pladeselskab, der har kontorer i Paris og London.

Historie
Firmaet er oprettet i 2005 af Emmanuel de Burtel og Xavier Niel. Because Music licenserer alle artister fra Ed Banger Records, Erol Alkan og Phantasy Sound. De repræsenterer blandt andet: Manu Chao, Justice, Amadou & Mariam, Charlotte Gainsbourg og Prince.

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside 

Pladeselskaber fra Frankrig
Etableret i 2005
Irenik

Irenik (af græsk eiréne, fred) er den gren af det teologiske arbejde, der tilstræber en nærmere forståelse mellem de forskellige kristne konfessioner, en slags 'fredsvidenskab' der ved at undersøge det fælles fundament i den kristne tro vil indgå i en åben dialog om forskellene.

Den dansk-tyske teolog og kirkehistoriker Georg Calixt (Calixtus, †1656) arbejdede med betoningen af etikken frem for læregrundlaget på en fredelig sameksistens mellem konfessionerne under og efter Trediveårskrigen.

Om Grundtvig skriver teologen Peter Lodberg: "... han var hverken ireniker eller ufrugtbar kontroversteolog."

En polemisk position modsat den ireniske er den der indtages af 'kontroversteologien', som man især betegner de polemiske positioner mellem reformation og modreformation; for eksempel var biskop Jesper Brochmand i begyndelsen af 1600-tallet involveret i en sådan polemik.

Se også 
 Økumeni − Kontroversteologi − Polemik
 Om konfessionskundskabens baggrund i kontroversteologi
 Biskop Irenæus, 'den fredelige', (†200)

Noter

Eksterne henvisninger 
 "Eirene ; eirenicum" hos Fredsakademiet.dk
 "Irenik" hos Den Store Danske, DSD af Peder Nørgaard-Højen

Kristen teologi
Økumeni
Kirkehistorie
Kronborg Fyr

Kronborg Fyr er et fyrtårn som er installeret 34 meter over havet i det nordøstlige tårn på Kronborg i Helsingør i Danmark.

Historie 
Beslutningen om at etablere et fyr på Kronborg slot har baggrund i 1768 hvor kommandørkaptajn (senere viceadmiral) Andreas Lous ønskede at gøre besejlingen af Øresund mere sikker. Han foreslog derfor at man byggede to fyr på Nakkehoved ved Gilleleje og et fyr i det nordøstlige tårn på Kronborg slot.

Til forskel fra de to fyr ved Nakkehoved, var fyret i tårnet på slottet allerede færdig til brug i 1770. Den første lyskilde i tårnet bestod af 3-4 olielamper op foran blankpolerede messingplader der reflekterede lyset ud over sundet gennem tårnets 6 vinduer. Alle tre fyr blev tændt for første gang den 1. april 1772 efter en kongelig forordning udstedt 26. december 1771. Samme forordning hævede samtidig fyrafgiften for passage af sundet med 25 procent. Afgiftstigningen blev ikke godt modtaget af de sejlende og myndighederne forsøgte efterfølgende at gennemtvinge stigningen ved at slukke fyrene igen den 1. december 1772 og ikke tænde dem igen før afgiftsstigningen var accepteret af de søfarende.

Man forventede givetvis at de slukkede fyr hurtigt ville få de sejlende til at makke ret, men de tre fyr blev først blive tændt igen i 1800 efter Poul Vendelbo Løvenørn fremlagde en betænkning den 2. marts 1798. Denne betænkning udtrykte et ønske om at tænde de tre fyr igen for at øge sikkerheden i sundet. De tre fyr var alle i ganske dårlig stand efter at have stået ubrugte hen i 28 år og et større renovations- og opgraderingsarbejde måtte udføres for at gøre fyrene klar til brug igen. På Kronborg måtte man erstatte den øverste del af tårnet og man udskiftede samtidig olielamperne med en gasdrevet lanterne og messingpladen med et spejlsystem. I 1842 var fyret det første fyr i Danmark som blev opgraderet med et nyt fresnellinsesystem, som i 1878 igen blev udskiftet med en ny roterende linse med forskellige farvede lys så fyret lyste skiftevist rødt og hvidt. I 1925 blev Kronborg Fyr ombygget til at vinkelfyr, hvorved navigationssikkerheden blev øget betragteligt da skibe nu kunne bruge fyrets forskelligtfarvede lysvinkler til at forblive i den sikre sejlrende. Lyskilden blev samtidig udskiftet til en elektrisk glødelampe. Den nye teknik betød samtidg at man øgede fyrets lysstyrke til 14.679 candela.

Eksterne henvisninger 
 søfartsstyrelsen.dk: Dansk fyrliste 2013 
 fyrtårne.dk: Kronborg Fyr
 kulturstyrelsen.dk: Anduvningsfyr 1747-1837

Øresundsregionen
Fyrtårne i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Helsingør
Josephine Fock

Josephine Fock (født 5. september 1965) er en dansk politiker og tidligere politisk leder for partiet Alternativet. Hun blev ved folketingsvalget 2015 medlem af Folketinget. Hun stoppede i Folketinget 31. oktober 2018 til fordel for en stilling som direktør for integration i Dansk Flygtningehjælp.

I februar 2020 blev hun valgt som Alternativets politiske leder ved partiets landsmøde og efterfulgte Uffe Elbæk. Ved valget som ny politisk leder var hun ikke medlem af Folketinget. I november 2020 meddelte hun, at hun trak sig fra posten, da hun anså opgaven med at samle partiet som værende for svær. Bente Holm Villadsen har siden 2019 været forperson for partiets hovedbestyrelse.

Baggrund 
Josephine Fock blev født den 5. september 1965 i Aarhus som datter af øjenlæge Vagn Fock og lægesekretær Inger Fock. Hun er opvokset i en søskendeflok på fem i Horsens. Fock blev sproglig student fra Horsens Statsskole i 1985 og blev cand. jur. fra Aarhus Universitet i 1993. Hun har siden arbejdet i fagbevægelsen med akademikergrupper, sygeplejersker og alle de øvrige grupper i Sundhedskartellet.

Hun bor på Amager.

Politisk karriere 
Josephine Fock er medstifter af Alternativet. Den 27. november 2013 stillede hun og Uffe Elbæk sig frem og præsenterede det nye parti Alternativet. Hun arbejdede forinden på at udarbejde en tænketank, men havde problemer med at få andre med på projektet. På pressemødet redegjorde det nye parti for, at det ikke havde et traditionelt partiprogram, men at partiet ville etablere "politiske laboratorier", hvor der gennem debat skal udfindes en politik for partiet. I foråret 2014 blev der afviklet 20 politiske laboratorier rundt om i Danmark, og et egentligt politisk program for Alternativet blev vedtaget i Aarhus lørdag den 24. maj 2014.

Hun blev valgt til Folketinget i Østjyllands Storkreds ved folketingsvalget 18. juni 2015 med 3.775 personlige stemmer. Hun blev i samme ombæring Alternativets gruppeforkvinde samt finans-, skatte-, rets-, beskæftigelses- og it-ordfører. Hun stoppede dog som gruppeforkvinde i november 2017 efter en række interne krænkelsessager i Alternativet.

Josefine Fock efterfulgte Uffe Elbæk som politisk leder af Alternativet i februar 2020. Det fik flere folketingsmedlemmer til at forlade partiet, og Uffe Elbæk udtalte efterfølgende, at han og andre var bange for Josefine Fock pga. hendes temperament og grænseoverskridende adfærd. 

Siden har Fock meldt sig ud at partiet og arbejder nu blandt andet som vært på Den Uafhængige.

Holdning til borgerløn

Fock er tilhænger af borgerløn.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 alternativet.dk
 josephinefock.dk

Folketingsmedlemmer i 2010'erne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Alternativet
Studenter fra Horsens Statsskole
Politikere der er LGBT-personer
Personer fra Aarhus
Mariehøneedderkop

Mariehøneedderkop (Eresus sandaliatus) er en art af edderkopper som primært findes i det nordlige og centrale Europa. I Danmark er Mariehøneedderkoppen ret sjælden og findes kun i Jylland.

Beskrivelse 
Hanner som er kønsmodne har rød bagkrop med sorte pletter og sorte ben med blåhvide striber, mens hunnen og ungerne er helt sorte. Hannerne er 6-11 mm lange, mens hunnerne er 10-16 mm lange. Mariehøneedderkoppen har kraftige kæber. Hunnen lever hele livet under jorden, men de kønsmodne hanner går på vandring efter hunner i april og maj.

Kilder/Henvisninger 

 

Edderkopper
Edward C. Prescott

Edward Christian Prescott (født 26. december 1940, død 6. november 2022) var en amerikansk økonom, der i 2004 modtog Nobelprisen i økonomi sammen med Finn E. Kydland "for deres bidrag til dynamisk makroøkonomi: tidskonsistensen i økonomisk politik og drivkræfterne bag konjunkturcykler." Prescott var makroøkonom og regnes sammen med andre amerikanere som Robert Lucas og Robert Barro blandt de førende nyklassiske økonomer.

Baggrund 

Prescott blev født i den lille by Glens Falls i staten New York. Han fik sin Ph.D.-grad fra Carnegie Mellon University, hvor han også har været ansat i perioden 1971-80. Derudover har han bl.a. været ansat og undervist ved University of Pennsylvania og University of Minnesota. Siden 1981 har han desuden været rådgiver ved den amerikanske centralbank Federal Reserves afdeling i Minneapolis.

Forskning 

I 1977 offentliggjorde Prescott sammen med Finn Kydland den indflydelsesrige artikel "Rules Rather Than Discretion: The Inconsistency of Optimal Plans", hvor de gjorde opmærksom på tidsinkonsistens-problemer i den økonomiske politik og foreslog, at politikere og centralbanker skulle begrænse sig til at følge klare regler for at komme ud over dette problem. 

I en anden artikel fra 1982, "Time to Build and Aggregate Fluctuations", argumenterede Prescott og Kydland for at udbudsstød, som skyldtes ændringer og forbedringer i produktionsteknologien, kunne forklare ikke alene den langsigtede vækst i levestandard og dermed den økonomiske vækst på lang sigt, men også en stor del af de konjunkturudsving, som løbende rammer det økonomiske kredsløb. Denne artikel blev banebrydende inden for den nyklassiske såkaldte real business cycle-litteratur.

Prescott er desuden kendt som en af de to navngivere bag det såkaldte Hodrick-Prescott-filter, en metode til at dekomponere makroøkonomiske data i kortsigtede konjunkturbevægelser og mere langsigtede trends. Metoden blev populær i 1990'erne, ikke mindst inden for real business cycle-litteraturen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Materiale om Edward Prescott på Nobelstiftelsens hjemmeside 
 Edward Prescotts hjemmeside hos Federal Reserve Bank of Minneapolis 

Nobelprismodtagere i økonomi
Nobelprismodtagere fra USA
Økonomer fra USA
Fabio Nannarelli

Fabio Nannarelli (født 25. oktober 1825 i Rom, død 29. maj 1894 sammesteds) var en italiensk digter. 

Nannarelli blev 1870 ansat i Rom som universitetsprofessor i italiensk litteratur, efter at han først i 10 år havde virket i samme egenskab ved Accademia scientifico-letteraria i Milano. I forbindelse med denne hans virksomhed står nogle litterærhistoriske arbejder, han har udgivet, samt en biografi af Giovanni Torlonia (1859). Som digter indtager han en fremragende plads i den såkaldte "romerske skole", hvis idealistiske retning lægger an på klassisk form og stiller sig i modsætning til "veristerne" (for eksempel i Estetica del Diavolo, 1884). Af Nannarellis digteriske arbejder er at nævne Poesie (1853), Nuove poesie (1856), den versificerede fortælling Guglielmo (1858), fortællingerne Lucia, Giulia og Usca la Settimia (1886), visionen Dante e Beatrice (1865), Nuovi canti (1875), Nuove liriche (1881). Han har også oversat Grabbes Don Juan und Faust (1884).

Kilder 

  

Litteraturhistorikere fra Italien
Digtere fra Italien
Italiensksprogede forfattere
Italienere i 1800-tallet
Personer fra Rom
Werner Ludvig Nannestad

Verner Ludvig Nannestad (født 9. oktober 1839 i Øster Velling, død 22. oktober 1899) var en dansk præst.

Nannestad, der var sognepræst i Stillinge, optrådte, særlig i sine senere år, som teologisk forfatter, og skrev adskillige afhandlinger i "Theologisk Tidsskrift". Særlig må dog fremhæves hans interessante skildringer af dansk prædiken i samtiden: Portrætter fra Kirken (D.G. Monrad, C. Hostrup, R. Frimodt), Bidrag til en Karakteristik af dansk Prædiken i det 19. Aarhundredes sidste Halvdel (1895), og dens fortsættelse i H.L. Martensen (1897) og Portrætter fra Kirken (J.H. Paulli, N.G. Blædel) (1899).

Eksterne henvisninger 
 
 
 
 

Præster fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Veit Graber

Veit Graber (født 2. juli 1844 nær Innsbruck, død 3. marts 1892 på en rejse til Napoli) var en østrigsk zoolog.

Graber, der var professor ved universitetet i Czernowitz, er særlig kendt ved en række værdifulde arbejder over insekternes anatomi, navnlig forskellige sanseorganer — chordotonalorganer og høreorganer — samt over disse dyrs embryologi. Desuden er han forfatter af en populær, velskrevet og indholdsrig oversigt over insekterne, Die Insekten (1877—79).

Kilder 

 

Entomologer fra Østrig
Faglitterære forfattere fra Østrig
Tysksprogede forfattere
Østrigere i 1800-tallet
Christian Dietrich Grabbe

Christian Dietrich Grabbe (født 11. december 1801 i Detmold, død 12. september 1836 sammesteds) var en tysk dramatisk digter.

Kilder 

  

Dramatikere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Gustavo Cerati

Gustavo Adrián Cerati Clark (født 11. august 1959 i Buenos Aires, død 4. september 2014 smst.) var en argentinsk musiker, sanger og komponist. Han fik sit gennembrud med Soda Stereo.

I 2010 sendte et slagtilfælde ham i koma, og han døde i 2014.

Diskografi 
 Amor amarillo (1993).
 Bocanada (1999).
 Siempre es hoy (2002).
 Ahí vamos (2006).
 Fuerza natural (2009).

Referencer

Eksterne henvisninger

Se også 
 Rock en español

Personer fra Buenos Aires
Musikere fra Argentina