kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Südwestkirchhof Stahnsdorf

Südwestkirchhof Stahnsdorf, Südwestkirchhof der Berliner Stadtsynode in Stahnsdorf, er en begravelsesplads udenfor Berlins bygrænse i Stahnsdorf i Brandenburg. Gravlunden blev anlagt for den evangeliske synode i Berlin, (Berliner Stadtsynodalverband) men også som offentlig gravplads for Charlottenburg og Schöneberg. Gravlunden var dermed konfessionsløs og havde også plads til jødiske grave.

Südwestkirchhof Stahnsdorf blev anlagt i begyndelsen af 1900-tallet, fordi kirkegårdene i Berlin ikke længere rakte til i den hurtigtt ekspanderende storby. Kirkegården stod klar i 1909. Der blev også oprettet en jernbanelinje til kirkegården, men den er siden lukket. Kirkegården er indrettet som skovkirkegård og har også flere mausoleer samt et kapel som i sin arkitektur henter inspiration fra norske trækirker.

Grave 
På Südwestkirchhof Stahnsdorf hviler blandt andre:
 Georg Graf von Arco (1869-1940), fysiker
 Hugo Conwentz (1855-1922), biolog
 Walter Gropius senior (1848-1911), arkitekt
 Engelbert Humperdinck (1854-1921), komponist
 Gustav Langenscheidt
 Christian Luerssen (1843-1916), botaniker
 Friedrich Wilhelm Murnau (1888-1931), stumfilmsregissør
 August Stramm (1874-1915), poet
 Werner von Siemens (1816-1892), industrimand
 Heinrich Zille (1858-1929), tegner

Kilder

Eksterne links 

 Südwestkichhof Stahnsdorf

Kirkegårde i Tyskland
Wazzin

Wazzin er en by i distriktet Nalut i det vestlige Libyen. Byen fungerer som grænseovergang til Tunesien. Wazzin ligger 360 kilometer fra Libyens hovedstad Tripoli. 

Byer i Libyen
Riksdagen 1809–1810

Riksdagen 1809–1810 fandt sted i Stockholm.

Riksdagen åbnedes den 1. maj 1809. Til lantmarskalk valgtes Mikael Anckarsvärd. Præstestandens talsmand var ærkebiskoppen Jacob Axelsson Lindblom. Borgerstandens talsmand var Hans Niklas Schwan og bondestandens talsmand var Lars Olsson i Groröd. Efter at Gustav IV Adolf blev arresteret den 13. marts og abdicerede den 29. marts blev han formelt afsat den 10. maj. Karl XIII blev valgt til ny konge den 6. juni efter at have godkendt den nye regeringsform, som indførtes samme dag. Den danske prins Christian August blev valgt til ny svensk tronfølger. Riksdagen endte den 2. maj 1810.

Se også 
 Statskuppet 1809

Sveriges historie
Berlin Biennale

Berlin Biennale  (die Berlin Biennale für zeitgenössische Kunst) er en international udstilling af samtidskunst der afholdes i Berlin hvert andet år på lige årstal.

Berlin Biennale blev grundlagt i 1998 af Eberhard Mayntz og Klaus Biesenbach. Biesenbach har også grundlagt Kunst-Werke Berlin (KW Institute for Contemporary Art), kunstinstitutionen der arrangerer biennalen. Siden 2004 får biennalen finansiel støtte fra den føderale kulturstiftelse Kulturstiftung des Bundes, og er deretter blevet holdt hvert andet år. Den syvende biennale, i 2012, var den første uden entréafgift og samlede mere end 120 000 besøgende.

Biennalens udstillinger afholdes på forskellige pladser i byen, men har sit centrum på Kunst-Werke Berlin, på Auguststraße 69.

Den niende biennale blev afholdt mellem 4. juni og 18. september 2016, og var kurateret af det New York-baserede kunstnerkollektiv DIS, bestående af Lauren Boyle, Solomon Chase, Marco Roso og David Toro.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Berlin Biennale  - Hjemmeside

Biennale
Kunst
Udstillinger
Tróndur í Gøtu (skib)

Tróndur í Gøtu er en færøsk trawler, som ejes af Varðin í Gøtu. Den er opkaldt efter den færøske vikingehøvding Tróndur í Gøtu. Trawleren fisker pelagiske fisk som f.eks. makrel og sild. Skibet blev bygget i 2010 på Karstensens Skibsværft A/S i Skagen. Skibet kostede ca. 260 millioner danske kroner at bygge.

Referencer 

Skibe fra Færøerne
Jóan Petur Hentze

Jóan Petur Hentze (født 24. oktober 1831 på Sandur, død 13. august 1890) var en færøsk bonde og politiker. Han var valgt til Lagtinget fra Sandoy 1857–61 og 1873–89.

Han var søn af sysselmand Johan Michael Hentze og Marianne Jacobsdatter, sønnesøn af provst Peter Hentze, far til lagtingsmand Jóhan Michael Hentze, farfar til sagfører Gregers Johan Hentze og oldefar til advokat, lagtingsmand og minister Demmus Hentze.

Referencer 
 Løgtingið 150 – Hátíðarrit, bind 2 (2002), s. 286. (PDF )

Landmænd fra Færøerne
Politikere fra Færøerne før 1906
Lagtingsmedlemmer fra Færøerne
Personer fra Sandø
Jóhan Michael Hentze

Jóhan Michael Hentze (født 26. august 1855 i Sandur, død 23. november 1953) var en færøsk bonde og politiker (SF). Han var indvalgt i Lagtinget fra Sandoy 1893–1901 og 1905–1916, og var tilsluttet Sjálvstýrisflokkurin fra partiets etablering i 1906.

Hentze var søn af Jóan Petur Hentze, far til Gregers Johan Hentze, og farfar til Demmus Hentze.

Referencer 
 Løgtingið 150 – Hátíðarrit, bind 2 (2002), s. 286–287. (PDF )

Personer fra Sandø
Landmænd fra Færøerne
Politikere fra Sjálvstýrisflokkurin
Lagtingsmedlemmer fra Færøerne
Gregers Johan Hentze

Gregers Johan Michaelsen Hentze (født 25. september 1835 på Sandur, død 27. december 1877 i Næstved) var en færøskfødt dansk jurist.

Hentze drog til Danmark i 1852, og fik plads hos landvæsenskommisær Krarup i Hammerum herred i et års tid. Hentze var derefter en tid hos en landmåler i Viborg, og var elev ved landbrugsskolen Haraldslund ved Århus 1853–1855. Efter at have opholdt sig på Færøerne i et års tid, var han kontorist ved herredskontorerne i Bjerre og Hatting indtil 1861. Hentze tog filosofikum i 1862, og blev cand.jur. i 1863. Han var by- og herredsfuldmægtig i Næstved fra 1865, og sagfører samme sted fra 1874.

Han var søn af sysselmand og kongsbonde Johan Michael Hentze (den ældre) og hustru Marianne Jacobsdatter, sønnesøn af provst Peter Hentze samt bror af bonde og lagtingsmand Jóan Petur Hentze.

Litteratur 
 H. Hjorth-Nielsen: Danske Sagførere (1941), s. 158–159.

Advokater fra Danmark
Personer fra Sandø
Brinjahe

Brinjahe er en kommune og en by i det nordlige Tyskland, beliggende i den sydlige del af Kreis Rendsborg-Egernførde i Amt Jevenstedt. Kreis Rendsborg-Egernførde ligger i den centrale del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Brinjahe ligger i Naturpark Aukrug omkring 15 km syd for Rendsborg ved Bundesstraße 77 mod Itzehoe. Nordvest for Brinjahe løber Kielerkanalen.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Rendsborg-Egernførde
Embühren

Embühren er en kommune og en by i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Jevenstedt i den sydlige del af Kreis Rendsborg-Egernførde. Kreis Rendsborg-Egernførde ligger i den centrale del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Kommunen er omgivet af Breiholz i Amt Hohner Harde, Haale, Hamweddel og Brinjahe i Amt Jevenstedt samt Nienborstel der er en del af Amt Mittelholstein.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013  (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Rendsborg-Egernførde
Annika í Dímun

Annika í Dímun er hovedpersonen i et færøsk sagn. Det fortælles, at hun, som mod sin vilje var blevet gift med bonden på Stora Dimun, blev dømt til døden ved drukning i Tórshavn i midten af 1500-tallet for at have dræbt sin ægtemand, angivelig for at kunne leve sammen med sin tjenestedreng i stedet. 

Lucas Debes skrev om Anna Isaksdatter som i 1664 dømtes til døden for blodskam. Hun havde fået et barn med husbonden i 1656 og senere med hans bror i 1663. Hun havde ikke været gift med husbonden, og selv om han var død i mellemtiden var det fortsat strafbart for hende at få barn med hans bror. Anna Isaksdatter dømtes til døden ved drukning og svogeren til halshugning. Eyðun Andreassen har sat spørgsmålstegn ved teorien om, at Annika í Dímun og Anna Isaksdatter kan være samme person.

En serie med tre frimærker med motiv fra sagnet om Annika blev udgivet af Postverk Føroya i 2011.

Referencer 

Færøernes historie
Folkesagnfigurer
Bååt

Bååt er en svensk middelalderlig adelsslægt, svensk uradel, som formodentlig har samme oprindelse som slægten Bonde, da begge fører samme våben og slægtsmedlemmerne i ældre tid kaldte hinanden for frænder.

Som slægtens stamfar regnes sædvanligvis ridder og rigsråd Peter Jonsson, med tilnavnet Bonde, som levede i midten af 1300-tallet. Han antages at have været far til det første sikkert kendte medlem af slægten, Jon Petersson (Bååt). Karl, biskop i Linköping år 1307, død 6. juli 1338, tilhørte muligvis samme slægt.

En søn til Peters broder Sune Jonsson var jarlen Erengisle Sunesson.

På Gustav Vasas tid var en Henrik Erlandsson, sønnesøns sønnesøn til Peder Jonsson, medlem af rigsrådet. Fra Henriks broder Peder Erlandsson nedstammer den slægt som i 1600-tallet tog navnet Bååt og blev introduceret på Riddarhuset. Peders ætlinge i fjerde led, brødrene Seved Bååt og Nils Bååt, generalmajor og guvernør i Riga (f. 1617, d. 1659), ophøjedes 1650 til friherrer. Carl Gabriel Bååt var 1678-1679 vicelandshøvding i Uppsala.

Slægten uddøde på sværdsiden 1698.

Bådvåbnet 
I middelalderen førtes bådvåbnet, med eller uden heraldiske tilføjelser, af flere personer og slægter, hvis indbyrdes slægtskab man ikke kender, eksempelvis slægterne Hjärne og Svarte skåning, nogle personer med tilnavnet Bogher samt en ridder Magnus Birgersson, som blandt de svenske rigsråder i 1434 underskrev opsigelsesbrevet til Erik af Pommern. En ritmester Lennart Nilsson, som 1629 blev introduceret på Riddarhuset, førte ligeledes slægtens våben og kaldte sig Bååt.

Kilder 
  i Nordisk familjebok (andre upplagan, 1905)

Adelsslægter fra Sverige
Jon den Tyske

Jon den Tyske (færøsk: Jóan tann týski) eller Johannes Theutonicus var en katolsk præst af tysk herkomst. Han var biskop for Kirkjubøur bispedømme på Færøerne fra 1408-30. Jon befalede en undersøgelse af biskop Erlendurs lig i 1420, og konkluderede,  at Erlendur var at regne for helgen.

Jon den Tyske efterfulgte sandsynligvis islændingen Halgeir (indsat 1392, men muligvis ukonstitueret), og blev selv efterfulgt af Severinus i 1432.

Se også 
 Færøsk kirkehistorie

Katolske biskopper fra Færøerne
Præster fra Tyskland
Personer i 1400-tallet
Jens Gregoriussen Riber

Jens Gregoriusson Riber (født ca. 1480 i Ribe i Danmark, død 9. august 1571 i Stavanger i Norge) var en dansk, luthersk præst, der var superintendent på Færøerne 1540–1556 og derefter i Stavanger 1557–1571.

Han blev født i Ribe og uddannet fra byens latinskole. Det er uvist, hvor han studerede. Efter en tid som kapellan ved Bergen Domkirke blev han indsat som den første lutherske biskop (superintendent) i Kirkjubøur bispedømme på Færøerne i 1540, hvor han afløste øernes sidste katolske biskop Ámundur Ólavsson. Han bestred embedet frem til 1556. Der blev ikke udpeget en efterfølger, og året efter nedlagdes bispedømmet.

På hjemrejsen blev han to gange røvet af franske sørøvere før han kom tilbage til København. Jens Riber blev ordineret som biskop i Stavanger i 1557 i en meget høj alder. I 1564 bidrog han til ombygningen af Stavanger Domkirke og fik også kong Frederik 2. til at befale, at gejstligheden i Stavanger Stift skulle yde katedratikum, en skat til domkirken, som på det tidspunkt var yderst forfalden.

I 1565 blev byens sognepræst Jakob Madssøn i Stavanger Domkirke udpeget til Ribers "suffraganeus og visitator", dvs. stedfortræder og ansvarlig for visitatser. Han skulle have en tredjedel af superintendentens aflønning. Jens Riber var på dette tidspunkt ikke længere i stand til at udføre sine embedspligter. Jakob Madssøn døde imidlertid i 1569. og 27. januar 1571 kom præsten Jørgen Erikson til Stavanger som ny hjælpebiskop, men Jens Riber afslog at overlade ham del i sine indtægter, så længe han levede. Riber døde i Stavanger i 1571.

Litteratur 
 
 Hans Jacob Debes: Føroya søga 2. Tórshavn: Føroya Skúlabókagrunnur, 1990. (Google Books)

Biskopper fra Færøerne
Biskopper fra Norge
Personer fra Ribe
Carsten Due-Nielsen

Carsten Due-Nielsen er en dansk historiker. 
Han har tidligere været ansat som lektor ved Københavns Universitet, Saxo-Instituttet - Arkæologi, Etnologi, Historie og Græsk og Latin.
Hans primære forskningsområde har været dansk politik siden 1864.
Mellem 1988 og 2006 var Due-Nielsen redaktør på Historisk Tidsskrift.

Henvisninger 

Historikere fra Danmark
Redaktører fra Danmark
James Lock & Co.

James Lock & Co. er den ældste eksisterende hattemager i verden. Firmaets butik ligger St. James's Street nr. 6 i London. Forretningen blev grundlagt i 1676 og har navn efter den 3. ejer, James Lock, der arvede den i 1759. I dag er Lock & Co. kongelig hofleverandør.

Historie 
Virksomheden blev grundlagt i 1676 af Robert Davis. Hans søn Charles fortsatte forretningen og tog James Lock (1731-1806) som lærling i 1747. James giftede sig med Davis' eneste barn, Mary. Da Davis døde i 1759, arvede James Lock firmaet fra sin læremester, og familien Lock driver og ejer stadig firmaet. Deres primære butik har ligget på den nuværende adresse siden 1765.

Firmaet var delvist ansvarlig for opfindelsen af bowlerhatten. I 1849 bestilte Edward Coke, der var nevø af Thomas Coke, 1. jarl Leicester en hat, der skulle løse problemet med de beredne jagbetjentenes hovedbklædning. De høje hatte var for skrøbelige og for høje (de ramte ofte lavhængende grene). Firmaet bestilte de to hattemagere William og Thomas Bowler til at løse problemet. Ifølge en anekdote tog Coke den nye hat, smed den på gulvet og trampede på den to gange for at prøve dens styrke, inden han var tilfreds med resultatet.

Berømte kunder 
Lock er kongelig hofleverandør af hatte til prins Philip, hertug af Edinburgh og Charles, prins af Wales og har fremstillet hatte til brylluppet mellem prins William og Kate Middleton i 2011.

Andre brømte kunder inkluderer admiral Lord Nelson, Oscar Wilde, Cecil Beaton, David Beckham, Victor Borge, Pierce Brosnan, Jackie Chan, Charlie Chaplin, Eric Clapton, Douglas Fairbanks Jr (der boede i en lejlighed ovenpå forretningen), Alec Guinness, Jeremy Irons, Patrick Macnee (da han spillede rollen som John Steed), Peter O'Toole, Gary Oldman, Laurence Olivier, Michael Palin, Donald Sinden og Jon Voight.

I sin samling har Lock & Co. en hat, som Hertugen af Wellington ejede.

I filmen Kingsman: The Secret Service fra 2014 køber skurken Richmond Valentine (spillet af Samuel L. Jackson) en høj hat hos Lock & Co. efter råd fra Kingsman-agenten Harry Hart (spillet af Colin Firth).

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Lock & Co.'s hjemmeside

Beklædningsvirksomheder fra Storbritannien
Etableret i 1676
Hattevirksomheder
Virksomheder i London
Nordpolsmissionen

Nordpolsmissionen (Praefectura Apostolica Poli Arctici) var et katolsk apostolisk præfektur, der blev oprettet i 1855 for at drive missionsarbejde nord for polarcirkelen, men enkelte sydligere beliggende nordatlantiske øer og kystområder blev også inkluderet i præfekturet.

 Norge og Sverige nord for polarcirkelen
 Island
 Grønland
 Færøerne
 Det arktiske Nordamerika fra Baffinbugten til Melvillebugten
 Shetland
 Orkney
 Caithness i det nordligste Skotland

Oprettelsen blev foretaget 8. december 1855 af Den hellige kongregation for troens udbredelse i et dekret undertegnet af præfekt Giacomo Filippo Fransoni. Nordpolsmissionen havde 1856-65 hovedkvarter på Altagård i Alta.

Den første leder af missionen var Paul Marie Etienne de Djunkovskij

I 1869 blev missionen opløst af pave Pius IX, fordi man i Vatikanet indså, at det var mere hensigtsmæssigt at organisere den katolske kirke i Norge og Sverige på national basis. Enkelte menigheder, der oprettedes gennem Nordpolmissionen, eksisterer fortsat, som f.eks. St. Mikael i Hammerfest.

Eksterne henvisninger 

 Oprettelsesdekretet i norsk oversættelse
 Apostolisk brev Ecclesiae universae, hvor missionen opløses, i norsk oversættelse
 Artikkel i anledning 150-årsjubileet

Romerskkatolske kirke
Kirkehistorie
Religion på Færøerne
Religion i Norge
Religion i Sverige
Væringernes handelsrute til Konstantinopel

Væringernes handelsrute til Konstantinopel (, , , ) var en handelsrute, der er forbandt Skandinavien, Kijevriget og Det Byzantinske Rige. Ruten gav handlende langs ruten mulighed for at etablere handel med Byzans, og nogle væringer til at bosatte sig i områder i nutidens Hviderusland, Rusland og Ukraine. Ruten gik fra Østersøen, via floderne, der flyder ud i Østersøen, til floder i Dnepr flodsystemet med transport over land ved vandskellene. Handelruten omtales i Nestorkrøniken:

Ruten startede i skandinaviske handelscentre som Birka, Hedeby og Gotland, krydsede Østersøen ind i Den Finske Bugt, fulgte Neva ind i søen Ladoga. Derefter fulgte ruten Volkhov opstrøms forbi byerne Staraja Ladoga og Velikij Novgorod, krydsede Ilmen og op ad Lovat og Kunja og eventuelt ad Serjozjafloden. Derfra transport over land til floden Toropa og nedstrøms til Daugava. Fra Daugava gik ruten opstrøms til Kasplja floden, derefter atter transport over land nær den middelalderlige bebyggelse Gnjozdovo (i Smolensk oblast) til Katynfloden, en biflod til Dneprfloden. På Dnepr krydsede ruten flere store strømhvirvler og gik gennem Kijev, i Sortehavet fulgte ruten kysten mod vest til Konstantinopel.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Russisk Encyclopedia: Vejen "fra vikingerne til grækerne" 

Vikingetogter
Ruslands historie
Eksemption

I den katolske kirke indebærer eksemption at en institution eller person bliver løst (eksempteret) fra biskoppens eller metropolitens kirkeretslige overhøjhed. De kan i så fald stilles under en særlig udpeget embedsmand eller (sædvanligvis) direkte under paven. I det sidste tilfælde kaldes institutionen immediat (umiddelbar).

Institutioner der kan eksempteres, er: bispedømmer, klostre og ordener. Eksempler på immediate bispedømmer er Bispedømmet København og samtlige bispedømmer i Schweiz. Immediate klostre kaldes territorialabbedier.

Romerskkatolske kirke
Apostolisk præfektur

Et apostolisk prefektur er en organisationsstruktur i den romerskkatolske kirke. Den anvendes i missionsområder, hvor den katolske kirke ikke er stor nok til at have sit eget stift og dannes fra missioner sui iuris, hvis antallet af troende tilsiger dette. Et apostolisk præfektur kan efterfølgende ophøjes til apostolisk vikariat.

Et apostolisk præfektur ledes af en apostolisk præfekt, der sædvanligvis er en præst der ikke er bispeviet, skønt det af og til er forekommet at vedkommende er blevet udnævnt til titulærbiskop.

Apostoliske præfekturer findes i dag kun i den del af den katolske kirke, der anvender latinsk ritus. Før 1896 fandtes de også indenfor østkirkerne, men den nomenklature blev afskaffet af pave Leo XIII.

På verdensplan har den katolske kirke (per 2010) 39 apostoliske præfekturer, hvoraf 29 (alle vakante) befinder sig i Folkerepublikken Kina – et land hvor Vatikanet ikke har kunnet foretage officielle territorielle strukturændringer siden 1949.

Se også 
 Apostoliske vikariat i nord

Eksterne henvisninger 
 Fuldstændig liste over og information om alle nuværende apostoliske præfekturer (engelsk)

Romerskkatolske kirke
Haale

Haale er en kommune og en by i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Jevenstedt i den sydlige del af Kreis Rendsborg-Egernførde. Kreis Rendsborg-Egernførde ligger i den centrale del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Haale ligger 16 km sydvest for Rendsborg på sydbredden af Kielerkanalen. Mod øst løber Bundesstraße 77 fra Rendsborg mod Itzehoe. I den vestlige del af kommunen løber Haaler Au.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Rendsborg-Egernførde
Hamweddel

Hamweddel er en kommune og en by i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Jevenstedt i den sydlige del af Kreis Rendsborg-Egernførde. Kreis Rendsborg-Egernførde ligger i den centrale del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Hamweddel ligger omkring 17 km syd for Rendsborg i Naturpark Aukrug. Kommunen ligger mellem Kielerkanalen og Bundesstraße 77 fra Rendsborg mod Itzehoe.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted].
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Rendsborg-Egernførde
Mission sui iuris

En mission sui iuris (latin missio sui iuris, (mission med egen ret) er en organisationsstruktur i den romerskkatolske kirke. Den bruges i missionsmarker med få katolikker og ledes sædvanligvis ikke af en biskop, men af en præst, der er direkte udsendt af Den hellige stol. Hvis antallet af katolikker i området øges, kan missionen ophøjes til et apostolisk præfektur. Missionen kan enten høre under en kirkeprovins (ærkebispedømme), eller være immediat (dvs. stå direkte under paven).

I 2015 har den katolske kirke ni missioner sui iuris på verdensbasis:
 Afghanistan (immediat)
 Aserbajdsjan (immediat)
 Caymanøerne (underlagt Kingston ærkebispedømme på Jamaica)
 St. Helena (immediat)
 Tadjikistan (immediat)
 Tokelau (underlagt Apia ærkebispedømme på Samoa)
 Turkmenistan (immediat)
 Turks- og Caicosøerne (underlagt Nassau ærkebispedømme på Bahamas)
 Tuvalu (underlagt Apia ærkebispedømme på Samoa)

Eksterne henvisninger 
 Fullstendig liste over og information om alle nuværende missioner sui iuris (engelsk)

Romerskkatolske kirke
Poljanere (østlige)

Poljanere (; , ; , ) var en slavisk stamme mellem 500 og 800-tallet, der blev omtalt i Nestorkrøniken. Poljanerne beboede begge sider af Dnepr fra Ljubetsj og langs de nedre løb af floderne Ros, Sula, Stuhna, Teteriv, Irpin, Desna og Pripjat. I den tidlige middelalder var der to slaviske stammer, der bar navnet på Polanere, den anden er de vestlige Polanere (forfædre til de moderne polakker). Navnet stammer fra det gamle østslaviske ord поле eller поляна (), der betyder "eng", fordi poljanerne var bosat på de åbne enge langs floderne. Omkring 862 blev poljanerne knyttet til det gamle Rus. Efter den gamle Rus-hovedstad var blevet flyttet til deres hjemby Kijev, blev det poljanske sprog til hovedsprog i Kijevriget. Poljanerne var den første ikke-Rus stamme der ændrede deres navn til Rus og spillede en central rolle i dannelsen af ukrainske genetik. Ukrainsk, hviderussisk og sandsynligvis rusinsk har rødder i poljansk sprog.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Poljanere i Encyclopedia of Ukraine 

Østslavere
Hvideruslands historie
Ukraines historie
Ruslands historie
Hörsten

Hörsten er en kommune og en by i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Jevenstedt i den sydlige del af Kreis Rendsborg-Egernførde. Kreis Rendsborg-Egernførde ligger i den centrale del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Hörsten ligger omkring 11 km syd for Rendsburg mellem Ejderen og der Bundesstraße 77 fra Rendsburg mod Itzehoe. Byen ligger nord for Kielerkanalen ved Ejderen. Syd for kanalen ligger Flugplatz Rendsburg-Schachtholm, der bliver benyttet af sportsfly og rundflyvninger.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted].
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Rendsborg-Egernførde