kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Cheryl Studer

Cheryl Studer (født 24. oktober 1955) er en amerikansk operasangerinde (sopran). Hun sang sin første store rolle som Violetta i La Traviata på Staatstheater Braunschweig i 1983. Hun fik sit internationale gennembrud i 1985 ved Bayreuth Festspillene i rollen som Elisabeth i Tannhäuser dirigeret af Giuseppe Sinopoli. 

Hun har haft store roller i mange af de mest prestigefyldte operahuse i verden, bl.a. i Opéra de Paris (debut 1986 som Pamina i Tryllefløjten), San Francisco Opera (debut 1986 som Eva i Mestersangerne i Nürnberg), Royal Opera House, Covent Garden (debut 1987 som Elisabeth i Tannhäuser), La Scala (1987 i Don Giovanni), New York Metropolitan Opera (debut 1988 i Carmen) og Wiener Staatsoper (debut 1989 i Elektra). 

Operasangere fra USA
Jens Peter Tønder

Jens Peter Tønder (19. februar 1773 i København, – 18. juli 1836 i København) var en dansk litterat og søn af kontreadmiral Raphael Henrik Tønder. Han blev privat dimitteret med bedste karakter til universitetet i 1790. Han blev forelsket i en pige, men hans forældre ville ikke godkende forbindelsen og han brød derfor med dem og førte derefter i nogle år en meget omtumlet tilværelse, under hvilken han skal have været både vægter i København samt have rejst i Asien og Amerika.

Under krigen 1807-14 var han i nogen tid litterær telegrafbestyrer bl.a. på Sneglehøj på Møn fra april år 1801, men han opgav stilingen, da kun to af de seks frivillige på stationen kunne få udbetalt pension. Han havde ellers intet fast erhverv, men levede af at udgive tidsskrifter, kuriøse historier, skillingsviser og festsange, som han jævnlig selv falbød på Københavns gader. I samtiden blev han kaldt "Gammelt og Nyt" efter titlen på et af hans tidsskrifter, og gadedrengene råbte ofte "Gammelt og Nyt, Tykt og Tyndt!" når de mødte ham. Han betragtedes som en særling, men rygtet gik om at han tjente godt ved sine skriverier.

Han underviste også efter forudbetaling. Petri Worm, der gik til fransk hos Tønder i dennes hjem i Nyhavn, strangulerede den 18. juli 1836 sin lærer, fordi han ville have dennes penge. Worm blev anholdt i Lübeck hvor han under falsk navn og med et større pengebeløb samt en del obligationer med Tønders navn på, søgte at komme til Paris. Worm blev idømt dødsstraf ved halshugning.

Henrettelsen af Petri Worm foregik 20. november 1838 på Amager Fælled seks dage senere og flere skillingsviser samt en pamflet beskrev mordet i detaljer.

I 2005 udkom den historiske roman Worm af Carl Jørgen Carlsen, som skildrer mordet og retssagen ud fra en antagelse om Worms uskyld.

Henvisninger

Kilder 
 Jens Peter Tønder, Mit Levnetsløb eller Skildringer af min videnskabelige Vandel og mine antagne bestemte Leve-Regler, 1832.
 Carl Hermann, "Literaten Jens Peter Tønders Liv og Død", i: Gamle Minder : Fortællinger for den yngre Slægt, V. Pio, Kjøbenhavn, 1863.
 Thomas Hansen Erslew, Almindeligt Forfatterlexicon for Kongeriget Danmark med tilhørende Bilande fra 1814.

Sangskrivere fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Selvbiografer fra Danmark
Mord i Danmark
Jens Peter
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer fra København
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Bianca Castafiore

Madame Bianca Castafiore er navnet på den eneste markante kvindelige figur i Tintin-serien.

Bianca Castafiore er i historierne en italiensk operaverdensstjerne, der optræder på scener overalt, og hvis veje på den måde ofte krydser Tintins. Madame Castafiore er meget forfængelig og lettere hysterisk, men kan også være generøs. Hun ledsages af Igor Wagner og sin stuepige Irma. Hun er modsætning til kaptajn Haddock (hvis navn hun aldrig kan udtale rigtigt), dog uden at hun selv ved det. Hun holder tilsyneladende så meget af kaptajnen, at hun insisterer på at synge for ham gang på gang, hvilket Haddock ikke kan udstå. I en af historierne, Castafiores juveler, lykkes det Castafiore at flytte midlertidigt ind på Haddocks slot, Møllenborg, og her antyder hun en romance med kaptajnen over for inviterede journalister. 

Den af de faste personer i serien, der synes bedst om Castafiore, er professor Tournesol, der er tunghør og derfor ikke som de øvrige figurer så plaget af hendes sang. Han fremavler i Castafiores juveler en ny rose, som han kalder Bianca til stjernens store begejstring.

I Tintin og picaroerne arresteres hun af general Tapioca, da hun kommer til San Theodoros for at optræde. Tintin og kaptajn Haddock tager derfor til landet for at hjælpe hende ud.

Den arie, Castafiore sædvanligvis synger, er den såkaldte "juvelarie" fra Charles Gounods Faust. Den indeholder linjerne: 

Original fransk tekst:

På LP-hørespillene fra 1970'erne giver hhv. Inge Ketti og Kate Mundt liv til Castafiore. Den danske stemme i tegnefilms-serien Tintins Eventyr er Vibeke Dueholm.

Tintin-figurer
Operasanger

Operasangere og rollerne i en opera inddeles efter stemmetype. Hovedtyperne er bas, tenor, alt og sopran, men der findes flere  stemmetyper. En operasangers stemme kan forandre sig dramatisk i sangerens levetid.

Blandt mandlige sangere skelnes der mellem stemmetyperne bas (den dybeste), basbaryton, baryton og tenor med det højeste register. I barok-operaer anvendes også kontratenorer, der er mandlige sangere der synger i falset og dermed får ca. samme højde som en kvindestemme.

Kvindernes sangstemmer opdeles i typerne alt, mezzosopran og sopran. I operasammenhæng optræder der sjældent egentlige alt-partier, mens der stort set altid er partier til sopraner og ofte også til mezzosopraner.

Operasangerne samt rollerne (partierne) i en opera betegnes:
 Buffotenor, -bas eller -alt – roller i komiske operaer (Opera Buffa)
 Dramatisk sopran, alt eller tenor – en sanger med en fyldig, dramatisk klang
 Heltetenor eller -baryton
 Karaktertenor, -baryton eller -bas
 Kavalerbaryton
 Koloratursopran – meget høj sopran der kan udføre koloraturer
 Lyrisk sopran eller tenor – en sanger med en lys klang
 Seriøs bas

Se også 
 Stemmeleje
 Sanger

Eksterne links 

Sang
Sanger
Stillingsbetegnelser
Professor Tournesol

Professor Tryphon Tournesol (i ét album hedder han dog Theodor til fornavn) er en af de gennemgående figurer i en række album i Tintin-serien. 

Professor Tournesol er seriens eksempel på den klassiske distræte professortype, der er så optaget af sine geniale ideer, at han ofte glemmer tid og sted. Han er yderligere karakteriseret ved at være særdeles tunghør og svarer derfor oftest helt hen i vejret, hvilket giver anledning til en del besvær i flere historier. Til tider er han temmelig hidsig.

Tournesol er inspireret af den schweiziske fysiker og videnskabsmand Auguste Piccard.

Tournesols opfindelser har altid til formål at forbedre vilkårene for menneskeheden. I den stemning af krig og koldkrig, der forekommer i mange af historierne, er hans virke næsten altid genstand for interesse fra de vagt definerede fjendtlige magter. Det fungerer som plot i historierne. Tintin og – med en vis modvilje – kaptajn Haddock får dog altid forpurret skurkenes nedrige planer og redder derved Tournesols opfindelser.

Tintin er oprindeligt en belgisk tegneserie, og på fransk betyder tournesol solsikke. Man har dog i Danmark valgt ikke at oversætte professorens navn.

Tournesol har en særligt fremtrædende plads i:
 Rackham den Rødes skat
 Mission til Månen
 De første skridt på Månen
 Tournesolmysteriet
 Castafiores juveler
 Rute 714 til Sydney

I biograffilmen Tintin og de blå appelsiner (1964) spilles Tournesol af den spanske skuespiller Félix Fernández.

Litteratur
 Professor Tournesols konversationsleksikon – En hyldest til et videnskabeligt universalgeni 

Tintin-figurer

de:Tim und Struppi#Professor Bienlein
Dværgblodblomme

 
Dværg-Blodblomme (Prunus x cistena) er en lille busk med en halvkugleformet vækst. Frugterne er mørkerøde stenfrugter (som "mirabeller"). De er spiselige, om end ret sure.

Beskrivelse 
Barken er først mørkerød og glat. Senere bliver den afskallende i lysegråt, og til sidst er den grå med netagtige furer. Knopperne sidder spredt, og de er bittesmå, rødbrune og lidt flossede i spidsen. Bladene er omvendt ægformede og mørkt brunrøde på begge sider. Randen er svagt takket. 

Blomstringen sker i maj, kort før løvspring, og den består af enkle, blegt rosenrøde blomster på korte dværgskud. Frugterne er mørkerøde stenfrugter (som "mirabeller"). Frøene modner ikke ordentligt i Danmark.

Planten forhandles næsten udelukkende podet på grundstammen Mirabel (Prunus cerasifera). Rodsystemet er altså lig denne plantes rodsystem, hvilket betyder kraftige og vidt udbredte hovedrødder med ret svage siderødder. Grundstammens tilbøjelighed til at danne rodskud kan komme til at volde en hel del besvær! 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 2 x 2 m (15 x 15 cm/år).

Hjemsted 
I og med at Dværg-Blodblomme er en krydsning, har den intet hjemsted. Begge forældrearterne stammer fra lyse, løvfældende skove med humusrig og let fugtig jordbund. Forældrearten P. cerasifera stammer fra Balkanhalvøen, Tyrkiet, Kaukasus og Iran, mens P. pumila hører hjemme syd for de store søer i Nordamerika.

Buske
Haveplanter
Røde blomster
Kirsebærslægten
Thøger Birkeland

Knud Thøger Birkeland (født 20. marts 1922 i Kalundborg, død 6. april 2011 i Hvidovre) var en dansk forfatter, der mest var kendt for sine børnebøger. Han har blandt andet skrevet Saftevandsmordet og historierne om Krummerne. Thøger Birkeland har modtaget Kulturministeriets Børnebogspris i 1962, Danmarks Skolebibliotekarforenings Børnebogspris i 1980, Boghandlermedhjælperforeningens Børnebogspris i 1981 og sammen med Bjarne Reuter modtog han Kommunernes Skolebiblioteksforenings Forfatterpris i 1983.

Referencer

Eksterne links 
 
 

Børnebogsforfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Personer fra Kalundborg
Modtagere af BMF's børnebogspris
Modtagere af Kulturministeriets Børnebogspris
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
CIO

CIO er en forkortelse for Chief Information Officer og vedkommende arbejder med it-strategi og lederskab, dvs det langsigtede mål for organisationen. Chief Information Officer er ikke det samme som en it-chef eller en it-direktør.

Betegnelsen ser ud til at vinde indpas i disse år i takt med, at it får en mere central plads i mange virksomheder, samtidig med at mange virksomheder bliver mere internationalt orienterede. Betegnelsen bruges f.eks. som navnet på et Computerworld-tillæg, der har CIO'er som målgruppe.

Kilder/referencer

Stillingsbetegnelser
Shooting Stars

Shooting Stars var en tv-quiz, der startede i 1993 på det engelske BBC. 

Værter og idémænd var de engelske komikere Vic Reeves & Bob Mortimer.

Herhjemme blev det til 2 sæsoner af quizzen med Casper Christensen og Frank Hvam som værter. Holdkaptajnerne var Maria Montell og Mikael Wulff

Eksterne henvisninger 

 
 
Tv-programmer fra Storbritannien
Tv-programmer fra BBC
Daniel Andersen

Daniel Folkmann Andersen (født 25. november 1885 i Rønne på Bornholm, død 30. april 1959 i København) var en dansk komponist, billedhugger og keramiker. Han blev uddannet i Wien og bosatte sig i 1930 i Rønne på Bornholm. Han komponerede bl.a. syngestykker, sange, en messe og operaen Madonnas Ansigt (1935).

Han er begravet på Rønne Kirkegård, men gravstedet er nedlagt.

Eksterne henvisninger 
 
 Omtale af operaen Madonnas Ansigt 

Operakomponister fra Danmark
Billedhuggere fra Danmark
Personer fra Rønne
Keramikere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Clodomer

Clodomer af Merovingernes slægt (ca. 495 – 524) var konge af Orléans, og var den anden af Klodevig 1.s fire sønner som delte frankernes kongerige efter hans død i 511. De andre tre brødre var Teoderik 1., Childebert 1. og Klotar 1. Teoderik var ældst og fik den største del, mens Clodomer delte halvparten af kongedømmet med sine to andre brødre. Clodomers del var kongedømmet Orléans, som bestod af bispedømmerne Tours, Poitiers og Orléans. 

Clodomer giftede sig med Gunteuka som han fik tre sønner med, Teodebald, Guntar og Clodoald (senere kendt som St. Cloud). 

Clodomer sluttede sig til sine brødre i 523–524 i en ekspedition mod burgunderne, muligvis på opfordring fra hans mor Clotilde som var ivrig efter at hævne hendes nevø som blev myrdet af Sigismund af Burgund. Efter at Sigismund blev taget til fange, vendte Clodomer tilbage til Orléans. Men Sigismunds bror Gondomar returnerede triumferende til Burgund, i spidsen for tropper, som hans allierede, den østgoternes kong Teoderik den Store havde sendt. Der massakrerede han den garnison som frankere havde efterladt.

Clodomer fik Sigismund og hans sønner Gisald og Gondebaud myrdet den 1. maj 524. Han førte så en ny ekspedition mod burgunderne, men blev han dræbt i slaget ved Vézeronce. Hans tre sønner blev betroet hans mor mens hans enke giftede sig med Klotar 1. Klotar fik derimod Clodomers børn dræbt, på nær Clodoald som det lykkedes at flygte. Han blev senere abbed i Nogent, efter at han fjernede sit hår, et symbol på frankisk kongeværdighed. 

Frankiske konger
Tjek fødselsår
Orléans

Orléans er en by og kommune i den nordlige del af det centrale Frankrig, omkring 111 kilometer sydvest for Paris. Den er hovedstad for departementet Loiret og regionen Centre og har en befolkning på 113.126 (1999).

Eksterne henvisninger 

 Orleans' officielle hjemmeside
 Visiting Orléans – på engelsk

Byer i Frankrig med over 100.000 indbyggere
Byer i Loiret
Tour de France-byer
Frankrigs præfekturer
Finn (Dolph & Wulff)

Finn er en af de primære karakterer i det populære tv-program Dolph og Wulff med venner. Han spilles af Uffe Holm. Finn er en orangutang, der har gået på showskole i Vejle. Han er selvudnævnt multikunstner men uden det store talent. Hans vitser er aldrig sjove, og han kan ikke lave parodier.

Citater 

"En mand kommer ind på en bar, der er en zebra, og så sker der noget sjovt."

"Jeg er en crazy monkey."

Og da han skal lave en parodi:

Finn: "Kender du Poul Nyrup?"

Wulff: "Ja!"

Finn: "Fuck ham kan jeg ikke!!!

Dolph og Wulff
Gåte

Gåte er en norsk gruppe der spiller en blanding af rock, metal og norsk folkemusik. I 2002 vandt de den norske musikpris Spellemannprisen for årets nykommer med CD'en Jygri. Derudover blev de nomineret i rock kategorien i 2004 med CD'en Iselilja men vandt ikke. Gruppen holdt pause efter at have spillet sin hidtil sidste koncert den 31. december 2005 i Setesdal.

3. april 2006 udgav gruppen livealbummet Liva med optagelser fra nogle af deres sidste koncerter. På denne CD er nummeret "Venelite", som ikke findes på andre udgivelser.

Gåte gjorde comeback i 2017 med EP'en Attersyn, efterfulgt af albummet Svevn i 2018.

I august 2023 bekendtgjorde Gåte, at Sveinung forlod bandet.

Bandmedlemmer 

 Gunhild Sundli (vokal)
 Sveining Sundli (keyboards, vokal)
 Magnus Robot Børmark (guitar)
 Gjermund Landrø (bas, vokal)
 Kenneth Kapstad (trommer)

Diskografi 
 Gammel (EP) (2000)
 Gåte (EP) (2002)
 Jygri (2002)
 Statt opp (EP) (2003)
 Sjå attende (single) (2004)
 Iselilja (2004)
 Liva (live) (2006)
 Attersyn (EP) (2017)
 Svevn (2018)
 Huldra (single) (2019)

Eksterne henvisninger 
 Gruppens officielle hjemmeside

Musikgrupper fra Norge
Har spillet på Roskilde Festival
Ærenpris (Veronica)

Ærenpris (Veronica) er en stor slægt med omkring 450 arter, som er udbredt i Europa, Nordafrika, Lilleasien, Central- og Østasien og i Nordamerika. Det er stauder med spinkle skud og 4-tallige blomster. Her nævnes de arter, hvis navne er godkendt af Germplasm Resources Information Network (GRIN) den 22. april 2006

 Flerfarvet ærenpris (Veronica agrestis)
 Lancetbladet ærenpris (Veronica anagallis-aquatica)
 Markærenpris (Veronica arvensis)
 Østrigsk ærenpris (Veronica austriaca)
 Tykbladet ærenpris (Veronica beccabunga)
 Vandærenpris (Veronica catenata)
 Tveskægget ærenpris (Veronica chamaedrys)
 Trådærenpris (Veronica filiformis)
 Klippeærenpris (Veronica fruticans)
 Ensianbladet ærenpris (Veronica gentianoides)
 Vedbendærenpris (Veronica hederifolia)
 Langbladet ærenpris (Veronica longifolia)
 Bjergærenpris (Veronica montana)
 Lægeærenpris (Veronica officinalis)
 Mat ærenpris (Veronica opaca)
 Tæppeærenpris (Veronica pectinata)
 Amerikansk ærenpris (Veronica peregrina)
 Storkronet ærenpris (Veronica persica)
 Blank ærenpris (Veronica polita)
 Tidlig ærenpris (Veronica praecox)
 Stenærenpris (Veronica prostrata)
 Smalbladet ærenpris (Veronica scutellata)
 Glat ærenpris (Veronica serpyllifolia)
 Aksærenpris (Veronica spicata)
 Trefliget ærenpris (Veronica triphyllos)
 Vårærenpris (Veronica verna)

Bemærk, at Angiosperm Phylogeny Group er i gang med at analysere slægtskabet mellem Ærenpris, Hebe og Parahebe, og at mange botanikere hælder til, at de to sidste slægter skal opløses, og at deres arter skal anbringes under Ærenpris.

Note
Gellerup Kirke

Gellerup Kirke ligger ved Gellerupparken i det vestlige Aarhus og har Nordgårdskolen, Gellerup Bibliotek, Gellerupscenen og indkøbscenteret City Vest blandt sine nærmeste naboer. Kirken blev indviet 6. juni 1976 efter at indbyggertallet i området var steget markant i begyndelsen af 1970'erne med opførelsen af Gellerupparken.

Ved kirkens 25 års jubilæum i 2001 besøgte dronning Margrethe 2. kirken.

Kirkens nuværende alterudsmykning er udført af Arne Haugen Sørensen i keramik og blev taget i brug palmesøndag – 13. april – 2003. Motiverne er syndefaldet, forsoningen og treenigheden fremstillet ved henholdsvis uddrivelsen fra Paradis og Jesu korsfæstelse og opstandelse.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Gellerup Kirke hos KortTilKirken.dk
 Gellerup Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)

Kirker i Aarhus
Kirker i Århus Amt
Kirker i Århus Stift
Knud Blach Petersen
Amerikansk folkemusik

Amerikansk folkemusik er en bred kategori af musik, der tager udgangspunkt i folkemusik fra Nordamerikas indvandrere og originalbefolkning. 

Folkemusik medbragt af indvandrere fra de engelske øer, Afrika, Italien, Skandinavien, Tyskland og  Mellemamerika. Amerikansk folkemusik er derfor rig i regionale og etniske variationer. F.eks. balladesang, fiddletunes, cajun, banjomusik og musik fra de indianske stammer. Nogle af disse folkemusikgenrer er tydelige i blandt andet country, gospel, blues og tejano. Begrebet omhandler altså musik, der enten stammer fra USA eller adskiller sig nok fra sine rødder i andre landes folkemusik til at blive betragtet som en ny genre. Den amerikanske folkemusik har været en stor indflydelse på blandt andet rock, rhythm and blues og jazz.

De amerikanske musikalske rødder udvikledes eksplosivt i de første 20-30 år af 1900-tallet. Depressionen og de amerikanske støvstorme var væsentlige medvirkende faktorer til at musikgenrerne spredtes til resten af landet, da mestre inden for delta blues, honky-tonk sangere og mange andre på grund af de to katastrofer flyttede til de større byer som Chicago, Los Angeles og New York. Pladeselskabernes vækst i den samme periode var også medvirkende årsager; udsigten til større profitter udøvede et pres på musikere til at genindspille tidligere hits. Dette medvirkede til, at genrer, der var spået en kort levetid, blev inkorporeret i senere genrer. I 1950'erne havde alle de originale stilarter udviklet sig i mere pop-orienterede genrer.

Folkemusik
Musik fra USA
Dolph og Wulff

For programmet af samme navn, se Dolph & Wulff (program).Dolph & Wulff er den typisk anvendte betegnelse for en række programmer med komikeren Mikael Wulff og flodhesten Dolph. Programmerne sendes på DR2. Programserien omfatter Wulffmorgenthaler, Dolph & Wulff og Dolph & Wulff med venner''.

Karakterer 

 Mikael Wulff
 Anders Morgenthaler
 Dolph
 Rocco
 Finn
 Asgar Lesniak
 Bubber

Eksterne henvisninger 
DR – Satire 

DR-programmer
Asgar Lesniak

Asgar Lesniak er en figur, der optræder op til flere gange i Dolph & Wulff. Han spilles af Jonas Schmidt, der også spiller Dolph, hvorfor man faktisk aldrig ser Lesniak og Dolph i samme scene.

Lesniak kendetegnes ved hans mindre charmerende frisure, og at han ofte går i et grønt sæt træningstøj. Han mener, at alting kan og skal gøres hurtigt; eksempelvis vil han gennemføre hele julen på under et minut.

Mennesket 
I en serie af små klip ved navn Mennesket følger man Lesniak på forskellige job. Fælles for dem alle er, at Bruno (spillet af Rune Klan) dukker op, og at Lesniak på en eller anden facon forsøger at slippe af med ham. Det sker på trods af, at Bruno nærmest tilbeder Lesniak.

Da Asgar var ansat i et bowlingcenter, overtalte han Bruno til at lægge sig på maven foran keglerne med hænderne på ryggen. Efterfølgende skød Asgar en kugle af sted, men det lykkedes ham ikke definitivt at eliminere Bruno, der vender tilbage med ordene "Hvad, prøver du på at slå mig ihjel? Ikke fordi det gør noget!"

Ved Asgars ansættelse som flaskedreng, lokker Lesniak ham ind i et kølerum, men en anden ansat lukker ham ud.

I et senere program forsøger Lesniak at eliminere Bruno ved hjælp af den muterede ørentvist, Cindy.

Kosovo-programmerne 
I de to Kosovo-programmer fra første sæson bliver Dolph og Wulff taget til fange. Lesniak bliver hyret af Krejme Lokal TV til at opspore dem.

Fiktive personer fra Danmark
Dolph og Wulff
Oi!

Oi! er en subgenre indenfor punkrocken, der var et forsøg på at tilpasse punken til en arbejderklassegruppe. Genren stammer fra Storbritannien, og havde sit udspring i 1977, hvor tidlige punkbands som Clash og Ramones blev blandet med tidlig britisk rock som Rolling Stones og The Who, fodboldsange og glamrockbands som Slade og Sweet.

Musikken skulle fremme fællesskab mellem punkere, skinheads og andre grupper fra arbejderklassens ungdom. Oprindeligt hed genren street punk eller reality punk, men i starten af 1980'erne fandt en musikjournalist (Garry Bushell) på Oi! som det fængende navn på genren – navnet er sikkert udsprunget af Cockney Rejects' hit Oi! Oi! Oi!.

De tidlige Oi!-bands inkluderede Cock Sparrer, Cockney Rejects og Sham 69, om end nogle af disse bands var på banen længe før Oi! blev brugt som betegnelse for deres musikgenre. De blev fulgt af bands som The Business, The Last Resort, The Burial, Combat 84 og Anti-Heros.

Fordi mange skinheads blev rekrutteret af racistiske organisationer som National Front blev Oi!-genren af mange afskrevet som racistisk, selvom ingen af de oprindelige Oi!-musikere kunne betegenes som yderliggående racistiske og flere af dem var tilknyttet venstrefløjen og antiracistiske kampagner. Dog var der undtagelser, såsom Skrewdriver, der var de ledende indenfor en lille nynazistisk rockscene. Deres lydbillede var klart Oi!, men de forsøgte at distancere sig selv fra punkmiljøet ved at kalde genren for "R.A.C." ("Rock against Communism"); en reaktion på den udbredte "Rock Against Racism"-kampagne. Mange af de tidlige medlemmer af Skrewdriver har i øvrigt udtalt, at de ikke vil associeres med hvad bandet udviklede sig til, efter de selv stoppede.

Oi! blev først associeret med racisme og yderliggående højrefløj i 1981 ved optøjer i Southall, London, hvor en koncert blev efterfulgt af optøjer, hvor det primært hvide publikum og den lokale asiatiske befolkning toppedes. Det er dog værd at nævne, at mange Oi!-bands øjeblikkelig herefter fordømte racisme i alle sine former og nægtede at have nogen forbindelse til fascisme.

Oi!'s udbredelse mindskedes efter disse optøjer og andre uheldige episoder, men Oi!-scener blev formet i resten af kontinental-europa, Japan og USA. I USA blev Oi!-fænomenet en væsentlig del af hardcore punk-genren fra 1980'erne. Selvom musikstilen var nært beslægtet med Oi! blev hardcore punk et middelklassefænomen i USA. Midt-1990'erne førte til en fornyet interesse i Oi!-musikken, nye bands opstod og de ældre bands begyndte at få bredere anerkendelse. Dette førte også til en fornyet indsats for yderligere at distancere Oi! fra racisme.

Mere nutidige Oi!-bands inkluderer The Templars, Midtown Bootboys, Hanover Saints og Bone Crusher.

Ekstern henvisning 
 Oi! the Web Site

Punk