kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Harald Hansens Palæ

Harald Hansens Palæ er et lille palæ på Sankt Annæ Plads 17 i København opført 1868. Bygningen blev opført for grosserer Alfred Hansen, som imidlertid kun ejede det indtil 1873, da han arvede A.N. Hansens Palæ i Bredgade efter faderen A.N. Hansen. Broderen, grosserer Harald Hansen overtog derfor bygningen på Sankt Annæ Plads og ejede den til sin død 1902. Hans enke, Anna Georgiana Cécile Hansen, født de Dompierre de Jonquières (1847-1941), datter af kontorchef Godefroi Chrétien de Dompierre de Jonquières, boede dernæst i hele 23 år efter mandens død som enke i palæet og havde samtidig en sommervilla. I 1933 solgte hun palæet til lensgrevinde Lillie Suzanne Raben-Levetzau, født Moulton, som var enke efter lensgreve Frederik Raben-Levetzau, hvorefter palæet blev vinterbolig for slægten Raben-Levetzau på Aalholm. Hendes søn, baron, senere lensgreve Johan Otto Raben-Levetzau, var fra 1946 næste beboer i palæet. Efter hans død i 1992 blev familiens ejendomme solgt.

Palæet er et sjældent eksempel på nygotik anvendt til beboelsesbygninger i København. Bygningen er i tre etager og afsluttes af et valmtag med gavlkvist. Facaden er pudset og præges af detaljer, som er hentet fra Tudorstilen, bl.a. de flade gotiske buer og de snoede søjler omkring det centrale trefagsvindue.

Der er tvivl om ophavsmanden til huset. Palæet tilskrives i Weilbachs Kunstnerleksikon både Johan Schrøder og C.V. Nielsen. I 1887 blev der tilføjet et 4-etagers sidehus.

Bygningen har høj bevaringsværdi (3 på SAVE-skalaen), men er ikke fredet.

Referencer

Kilder 
 Tobias Faber, København før og nu – og aldrig bind 6: Frederiksstaden og Nyhavn, København: Forlaget Palle Fogtdal 1989, s. 253.

Frederiksstaden
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Slægten Grut Hansen
Slægten Raben-Levetzau
Ismene

Ismene er en figur fra den græske mytologi. Hun er datter af den sagnomspundne Kong Ødipus og hans kone Iokaste, og søster til Polyneikes, Eteokles og Antigone.

Græsk mytologi
Antigone (mytologi)

Antigone (græsk: Ἀντιγόνη) er en figur fra den græske mytologi. Hun er datter af den sagnomspundne Kong Ødipus og hans kone Iokaste, og søster til Polyneikes, Eteokles og Ismene.

Græsk mytologi
Stanleys Gård

Stanleys Gård et er palæ i Overgaden oven Vandet 6 på Christianshavn, København. Ejendommen blev opført 1755-56 for billedhugger Simon Carl Stanley, som var Holmens mestersbilledhugger og professor ved Kunstakademiet. Han var formentlig selv husets arkitekt.

Ifølge bevarede dokumenter kunne huset i december 1755, nær færdiggørelsen, forsikres for 4.600 rdl. i Brandkassen. Bygningen, der er i rokokostil, stod oprindeligt kun med midtpartiet i fuld højde, mens sidepartierne kun omfattede stueetagen. Det trefløjede Palladio-vindue er et engelsk indslag, der er en fremmed fugl i dansk arkitektur, hvorimod resten af huset følger danske traditioner og er præget af Nicolai Eigtveds stil med lisene-inddeling af facaden. 1783 blev sidefløjene forhøjet, således at huset nu har ensartet højde og forbindes af et mansardtag tækket med sortglaserede tegl. Husets hovedfacade har 9 fag.

Palæet har været fredet siden 1918.

Referencer

Kilder 
 København. Kulturhistorisk opslagsbog med turforslag 

Christianshavn
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Københavns Kommune
Fredede palæer, borgerhuse og lejlighedskomplekser i Danmark
Dike

Dike er retfærdighedens gudinde i græsk mytologi. Hun modsvarer den romerske mytologis Justitia.

Græske guder
Edmund Kretschmer

Carl Franz Edmund Kretschmer (født 31. august 1830 i Ostritz, Lausitz, død 13. september 1908) var en tysk komponist.

Kretschmer studerede musik i Dresden, hvor han blev hoforganist (1863) og senere beklædte forskellige musikalske stillinger, navnlig også som kompositionslærer. Han blev særlig bekendt ved sin opera: Die Folkunger (1874) i Wagnersk stil, der i en række år spilledes på mange tyske scener og efterfulgtes af operaerne Heinrich der Löwe, Der Flüchtling og Schön Rotraut.

Kilder 

 

Operakomponister fra Tyskland
Organister fra Tyskland
Romantikkens komponister
Tyskere i 1800-tallet
Jan Krenz-Mikołajczak

Janusz "Jan" Stanisław Krenz-Mikołajczak (født 30. marts 1907 i Poznań, død 15. december 2002 i Poznań) var en polsk roer, som der vandt flere internationale medaljer i mellemkrigstiden.

Rokarriere 
Sammen med Henryk Budziński var Mikołajczak blandt Europas bedste i toer uden styrmand i slutningen af 1920'erne og begyndelsen af 1930'erne. Således fik duoen EM-sølv i 1929 og EM-guld i 1930, inden de i 1931 begge kom med i en polsk firer uden styrmand og det år vandt EM-sølv.

Budziński og Mikołajczak var tilbage i toeren ved OL 1932 i Los Angeles. Blot seks nationer var repræsenteret i denne disciplin ved legene, og polakkerne vandt deres indledende heat, hvilket var tilstrækkeligt til at sikre dem finaleplads. I finalen var briterne Hugh Edwards og Lewis Clive stærkest og vandt foran newzealænderne Fred Thompson og Bob Stiles, mens Budziński og Mikołajczak sikrede sig bronzemedaljerne et stykke bag de to forreste.

Civil karriere 
Mikołajczak studerede til civilingeniør og blev deporteret til af den tyske besættelsesmagt under                       anden verdenskrig, hvorpå han blev sat til at medvirke til at befæste Smolensk. Da den røde hær vandt frem mod slutningen af krigen, blev han sendt i arbejdslejr nær Leningrad. Efter at være blev løsladt i 1946 arbejdede han med at genopbygge en række polske byer, men derudover dyrkede han flere sportsgrene, lige som han virkede som rotræner og -dommer.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Polen
Deltagere for Polen ved sommer-OL 1932
Olympiske bronzemedaljevindere fra Polen
Thomas De Gendt

Thomas De Gendt (født 6. november 1986 i Sint-Niklaas) er en belgisk landevejscykelrytter, som kører for det professionelle cykelhold . 

Han blev hentet til Vacansoleil-DCM for 2011-sæsonen på baggrund af stærke resultater og offensiv kørsel. Cykelfansene fik for alvor set den offensive og angrebsvillige De Gendt under 2011-udgaven af løbet Paris-Nice, hvor han fik sig en etapesejr på første etape.

Meritter 
2008
 GP Waregem (U23) (2008)	
 Etapsejr og samlet Le Triptyque des Monts et Châteaux (U23) (2008)
 Etapsejr og ungdomstrøje Vuelta Ciclista a Navarra (2008)
2009
 Bjergtrøje Bayern Rundt (2009)		
 Internationale Wielertrofee Jong Maar Moedig I.W.T. (2009)		
 4. etape i Tour de Wallonie (2009)		
 Bjergtrøje Tour of Britain (2009)	
2011	
 1. etape i Paris-Nice (2011)
 3. etape i Circuit de Lorraine Professionnel (2011)
 7. etape i Tour de Suisse (2011)
2012
 7. etape af Paris–Nice
 3. sammenlagt i Giro d'Italia
 20. etape i Giro d'italia 2012
 3. Amstel Curaçao Race
2013
 7. etape Volta a Catalunya
2015
 1.  Bjergtrøjen i Paris–Nice
  Mest angrebsivrige rytter 13. etape Tour de France
2016
 Tour de France
 12. etape
Havde  bjergtrøjen efter 5–7 og 12–14. etape
 Mest angrebsivrige rytter i 5 & 12. etape
2017
  Bjergtrøjen i Tour Down Under
 1. etape af  Critérium du Dauphiné
  Mest angrebsivrige rytter i 14. etape i Tour de France

Eksterne henvisninger 

Mandlige cykelryttere fra Belgien
Sindinggård

Sindinggård er en tidligere hovedgård (herregård) beliggende Sindinggårdvej 21, i Sinding Sogn, Hammerum Herred, Ringkøbing Amt.

Siden 1994 har Signe og Jens Pagh Mørups  ejet gården. 

Hovedbygningen har været fredet siden 1939. Den er opført ca. 1730, men har fået sin nuværende skikkelse ca. 1837. Den rummer også middelalderlige dele.

Ejerliste 
 
 1780-1796: Anders Speitzer. 
1796-1810: Enevold Wagård, gift med en datter af Anders Speitzer. Wagård var præst i Skelund
 1815-1859: Søren August Fjelstrup (1773-1859), medejer fra 1796, overtog driften i 1810, eneejer fra 1815, var 1836-1846 medlem af stænderforsamlingen, først kongevalgt, siden folkevalgt. Fjelstrups arvinger satte gården på auktion i 1860.  
 1860-1872: Peter Anton Alfred Hage (1803-1872), ejer af Oremandsgård, i 1872 solgte Hages enke sin part til Jacob Boserup.
 1872-1877: Jacob Boserup (1806-1884), ejer af Stubbergård syd for Skive og medejer af Skåphus på Alheden, fhv. medlem af stænderforsamlingen, medlem af Folketinget og landstinget.  Jacob Boserup blev medejer af Sindinggård i 1860 og eneejer i 1872. 
 1877-1894: O. Olsen, proprietær.
 – 1902: Gården blev ejet af 10 kreditorer efter at den tidligere ejer gik fallit.
 1902 – 1911: Johannes S. Kloppenborg.
 1941-1951: Karl Larsen
 1951-1984: Vagner Seidelin Christensen
 1980erne: Merrild-familien
 1994- : Signe og Jens Pagh Mørup

Kilder 
 Sagsbeskrivelse hos Kulturarvsstyrelsen

Eksterne henvisninger 
 Dansk Center for Herregårdsforskning: Sindinggård , hentet 21. juni 2016.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Herning Kommune
Fredede slotte og herregårde i Danmark
Herregårde i Ringkøbing Amt
Hans Baldung

Hans Baldung, kaldet Grien eller Grün (født ca. 1484, død september 1545 i Strassburg), var en tysk maler, kobberstikker og træsnitstegner. Han er særlig knyttet til Strassburg, hvor han vandt borgerret 1509, og hvor han senere, efter et ophold i Freiburg im Breisgau, blev medlem af det store råd. Han stod Albrecht Dürer nær; denne havde Baldungs træsnit med til forhandling på sin nederlandsrejse og sendte ham en hårlok. 

Baldungs første daterede arbejde er et sølvstiftportræt fra 1501 i Baldungs Skitsebog, fra 1507 er hans Sebastiansalter. Hans hovedværk er højaltret i Freiburg im Breisgaus Münster (1516); på forsidens syv tavler fremstilles Maria’s historie, i midten, i kraftig lyseffekt, hendes kroning, på bagsiden Kristi død, andre billeder: Kongernes Tilbedelse, Stefan’s Martyrdød, Kristi Begrædelse i Kaiser-Friedrich-Museum i Berlin, Kristi Fødsel i galleriet i Aschaffenburg, Madonna med Barnet, de to små, gribende Dødningedans-Billeder (1517) i Basel (døden kysser en nøgen kvinde, drager en anden ned i graven) samt Noli me tangere i museet i Darmstadt etc.; desuden udmærkede portrætter: Mandsportrættet i Wiens Hofmuseum, Pfalzgrev Filip i Münchens Pinakotek med flere.

Stærk tilbøjelighed for det storladent-fantastiske, dygtig gengivelse af lysbrydninger, kraftig individualisering og vågen naturiagttagelse er fremherskende træk i Baldungs kunst. Disse egenskaber træder fuldt så stærkt frem i hans (ca. 150) interessante træsnit (en del blade i Københavns Kobberstiksamling) og mange udmærkede tegninger (særlig i Karlsruhes Kobberstiksamling); Kobberstiksamlingen i København ejer flere gode sølvstiftstegninger af ham. Han har endvidere stukket et par kobberstik; var fremragende som glasmaler.

Kilder 
 

Malere fra Tyskland
Renæssancemalere
Tyskere i 1500-tallet
Beredskabssektionen

Beredskabssektionen er en afdeling under Københavns Politi. Efter endt uddannelse skal alle politibetjente i 7 måneders tjeneste i sektionen.

Beredskabssektionen indsættes i forbindelse med voldelige demonstrationer, sikring, beskyttelse ved politiske møder og i retssale, uro i forbindelse med fodboldskampe, rydning af rockerborge og aktioner.

Københavns Politi
Barebone computer

En barebone computer er en delvist samlet computerplatform eller et usamlet kit af computerdele, der giver flere muligheder for tilpasning samt lavere omkostninger end en færdigsamlet computer. Barebones findes også i en bærbar udgave (kaldet barebook) og til serverbrug, og i næsten enhver form faktor, da bundkort og strømforsyning er forudinstalleret i kabinettet.

Komponenter 
Et barebone-system består typisk af et kabinet med et præ-installeret bundkort og strømforsyning. Et kølesystem, et optisk drev og en kortlæser kan også være præ-installeret. Køberen skal derefter selv udstyre barebonen med en CPU, RAM, harddisk og andre nødvendige indstikskort. Det kan f.eks. være et bedre grafikkort, lydkort eller netværkskort, hvis det indbygget i bundkortet ikke er godt nok. Perifere enheder, som et tastatur, mus og skærm, skal også købes separat.

Overvejelser 
At samle en barebone computer selv er normalt billigere end at købe en præ-konfigureret computer fra en forhandler, og kan spare både tid og arbejdskraft i forhold til at opbygge et system "fra bunden". Det er vigtigt at undersøge muligheder for opgradering af systemet, da et barebone-bundkort typisk har færre porte til indstikskort og RAM. En anden vigtig ting at undersøge er bundkortets kompatibilitet med fremtidige, hurtigere processorer og hukommelse, end dem tilgængelige ved købstidspunktet.

Producenter 
Følgende virksomheder producerer barebone computere:
 ASUSTeK Computer Inc.
 Gigabyte Technology Co. Ltd.
 Micro-Star International (MSI)
 Shuttle Inc.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 AMD-based small form factor barebones systems which have been tested by AMD's validation labs
 Some of the Intel based barebones systems available

Computerhardware
Pfungstadt

Pfungstadt er en by i Kreis Darmstadt-Dieburg i den tyske delstat Hessen. Den har partnerbyerne:
 Retford, Nottinghamshire, England siden 1979
 Figline Valdarno, Italien, regionen Toskana siden 1993
 Gradignan, Frankrig, Département Gironde siden 1996
 Hévíz, Ungarn siden 2005

Kommunalvalg 2011
Paul Kretschmer

Paul Kretschmer (født 2. maj 1866 i Berlin, død 9. marts 1956 i Wien) var en tysk sprogforsker.

Efter at have habiliteret sig 1891 i Berlin som docent i sammenlignende sprogvidenskab blev han 1897 professor i dette fag ved universitetet i Marburg, hvorfra han 1899 forflyttedes til universitetet i Wien. Han har særlig givet sig af med græsk og latin samt med grænseområdet der har betydning for disse sprogs historie, og til disse emner knytter sig hans vigtigste arbejder: Griechische Vaseninschriften (1894); Einleitung in die Geschichte der griech. Sprache (1896); Entstehung der Koine (1900); Der heutige lesbische Dialekt (1905), og andre. Fra 1909 var han redaktør af tidsskriftet Glotta.

Udmærkelser 
 1892: Sponsorprisen fra Bopp-Stiftung
 Æresdoktorat fra Universitetet i Athen 
 Æresdoktorat fra Universitetet i Sofia

Kilder

Eksterne henvisninger 
   	

Klassiske filologer
Filologer fra Tyskland
Professorer fra Tyskland
Ansatte ved Marburgs Universitet
Ansatte ved Wiens Universitet
Redaktører
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Berlin
Doma laukums

Doma laukums (Dompladsen) er den største plads i Vecrīga – Rigas gamle bydel, hovedstaden i Letland, og opfattes som bydelens centrale plads, hvor der ofte foregår forskellige offentlige arrangementer. Pladsen omgives af flere monumentale bygninger opført i det 19.- og 20. århundrede. Den største og nok mest kendte bygning ved pladsen er Riga Domkirke. Bemærkelsesværdig er også den eklektiske bygning indviet i maj 1856, som i dag går under navnet Rigas børs () , men som i tidligere tider rent faktisk rummede Rigas Fondsbørs. Overfor børsbygningen står den i 1922 opførte Komercbanka-bygning, og ved siden af, den i 1940 opførte bygning som dengang rummede Letlands finansministerium, og som fylder et helt kvarter.

Pladsen i byens tidligere mest tætbebyggede område udformedes i 1860'erne, da bygninger langs den tidligere Lielās Mūku iela (Store Munkegade) blev nedrevet for at give bedre adgang til domkirkens nordvestlige indgangsportal. Den 18. marts 1885 navngav man den nyopståede plads for Domes laukums (, ). Den 6. september 1923 fik pladsen officielt det nuværende navn på lettisk.

Pladsens nutidige udseende skabtes i 1936, efter man på foranledning af  Kārlis Ulmanis nedrev nogle bygninger i den nordlige og nordøstlige del af pladsen. Den nyskabte plads fik den 12. maj 1937 navnet 15. maija laukums (15. Maj-pladsen) efter datoen for Ulmanis' statskup i 1934. Efter Sovjetunionen i 1940 besatte Letland, forenede man begge pladser den 23, juli 1940 under navnet 17. jūnija laukums (17. Juni-pladsen). Under den nazi-tyske besættelse af Letland i 2. verdenskrig adskiltes pladserne igen under navnene Domplatz og Albert-von-Buxhoevden-Platz, men allerede den 16. april 1942 forenedes pladserne igen under navnet Domplatz. Efter krigen fik pladsen atter navnet 17. jūnija laukums, men den 20. november 1987 fik pladsen sit nuværende navn tilbage.

Eksterne henvisninger 
 Doma laukums hos portalen Cita Rīga  

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Riga
Torve i Riga
Ensilering

Ensilering kan henvise til:

 Ensilering, en proces til fremstilling af Ensilage
 Ensilering (dokumentarfilm fra 1948) - dansk undervisningsfilm fra 1948 af Ove Sevel
 Ensilering (dokumentarfilm fra 1957) - dansk dokumentarfilm fra 1957 af Ernst Møholt
Aglona Basilika

Aglona Basilika () er et vigtigt katolsk religiøst centrum i Aglona i det østlige Letland. I 1980, da Aglonas kirke fejrede sit 200-års jubilæum, tildelte Pave Johannes Paul 2. kirken titlen basilika. I september 1993, da selv samme pave besøgte Letland, besøgte paven også basilikaen; ved denne lejlighed overværede omkring 300.000 pilgrimme gudstjenesten.

I slutningen af det 17. århundrede grundlagde Dominikanerordenen et kloster i Aglona, og i 1699 opførte man den første kirke i træ. Da kirken efterfølgende nedbrændte opførte man i stedet et kloster og nuværende kirkebygning i perioden 1768 til 1780. Kirkens interiør udfærdigedes i det 18.- og 19. århundrede, mens prædikestolen, orgelet og skriftestolene er fra slutningen af det 18. århundrede.

Aglonas basilika er opført i senbarok stil, og er dekoreret med to 60 meter høje tårne. Indenfor findes krydshvælvinger, buer og søjler med rokoko-dekorationer.

Hvert år den 15. august ankommer pilgrimme til Aglona, for at fejre Jomfru Marias optagelse i Himmelen.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Aglona Basilikas hjemmeside 

Kirker i Letland
Etableret i 1780
Lettiske ishockeyspillere i NHL

Dette er en liste over lettiske ishockeyspillere i NHL (National Hockey League) gennem tiden.

Spillere 
Dette er en liste over spillere udvalgt i NHL Amateur and Entry Draft. I 1975 blev Viktor Khatulev den første lettiske, men også den første sovjetiske, ishockeyspiller der udvalgtes til NHL.

 Rød spillere der udvalgtes men som ikke har spillet i NHL.

Lister over sportsudøvere
NHL
Personer fra Letland
Jensen & Jensen

Jensen & Jensen er en dansk action-komedie animationsfilm, der havde premiere den 11. august 2011. Filmen handler om et fremtidigt Danmark, hvor kriminaliteten er så høj, at folk begynder at blive dusørjægere. De to uduelige brødre Jimmy (Mick Øgendahl) og Bjarne Jensen (Nicolas Bro) beslutter sig for at forsøge at tjene penge på denne måde.

Medvirkende 
 Mick Øgendahl – Jimmy Jensen
 Nicolas Bro – Bjarne Jensen
 Jesper Dahl – Ulf
 Jens Jacob Tychsen – Mark/Milo/Paven/Elmer
 Bodil Jørgensen – Fru Jensen
 Christina Sederqvist – Bente
 Rumle Dam-Kristensen – Mikkel
 Puk Scharbau – Brunetta
 Lasse Rimmer – Kong Frederik
 Christine Exner – Dronning Mary
 Kristian Halken - Lange Jan
 Troels Malling - Resort-Receptionist
 Andreas Bo Pedersen - Peter
 Simon Jul Jørgensen - Politiassistent/Chriistianitter 
 Brian Lykke - Studievært/Svend

Eksterne henvisninger 
 

Animationsfilm fra Danmark
Danske film fra 2011
Komediefilm fra Danmark
Actionfilm fra Danmark
Dansksprogede film
Sidney Algier

Sidney Algier (5. december 1889 – 24. april 1945) var en amerikansk stumfilmskuespiller, filminstruktør og manuskriptforfatter. Han var gift med Wava Roberts. Han blev født i Shamokin, Pennsylvania, og døde i Los Angeles, Californien, af et hjerteanfald.

Filmografi 
 Lovers? (1927)
 The Gay Deceiver (1926)
 Memory Lane (1926)
 Fine Clothes (1925)
 Husbands and Lovers (1924)
 Why Men Leave Home (1924)
 The Dangerous Age (1923)
 The Gamesters (1920) (krediteret som Sidney H. Algier)
 The Blue Moon (1920) (krediteret som Sidney H. Algier)
 The House of Toys (1920)
 The Thirtieth Piece of Silver (1920)
 Their Mutual Child (1920)
 The Week-End (1920) ... (også kendt som The Weekend)
 Six Feet Four (1919) ( krediteret somSidney H. Algier)
 A Sporting Chance (1919) (krediteret som Sidney H. Algier)
 Some Liar (1919) (krediteret som Sidney H. Algier)
 The Twinkler (1916) (krediteret som Sidney H. Algier)
 Dust (1916) (krediteret som Sidney H. Algier)
 The Inner Struggle (1916) (krediteret som Sidney H. Algier)
 Reclamation (1916)
 Wallaby Jim of the Islands (1937) (krediteret som Sid Algier)
 A Shriek in the Night (1933)
 The Dude Bandit (1933)
 The Eleventh Commandment (1933)
 The Intruder (1933)
 Cowboy Counsellor (1932)
 A Parisian Romance (1932)
 The Thirteenth Guest (1932) ... (også kendt som Lady Beware)
 The Boiling Point (1932)
 A Man's Land (1932)
 Spirit of the West (1932)
 The Gay Buckaroo (1932)
 Local Bad Man (1932)
 Hard Hombre (1931)
 The Wanters (1923) (ukrediteret)
 The Dangerous Age (1923)
 My Fighting Gentleman ... (også kendt som A Son of Battle) (krediteret som Sid Algier) .... Jim
 Under Azure Skies (1916) (krediteret som Sid Algier)
 Spider Barlow's Soft Spot (1915) (krediteret som Sid Algier) .... Spike
 Wild Horse (1931) ... (også kendt somSilver Devil)
A Light Woman (1920)

Eksterne henvisninger 
 

Stumfilmskuespillere fra USA
Manuskriptforfattere fra USA
Filminstruktører fra USA
Skuespillere fra Pennsylvania
Vinsyre

Vinsyre (E-334) . Anvendes som surhedsregulerende middel, samt for at opnå en konserveringseffekt. 
Syren anvendes bl.a. i saft og marmelade. Sammen med sukker hjælper syren frugtens pektin til at gelere. 

1 tsk. = 5 gram.

5 gram pr. kg færdigvare.

Molekylet er kiralt, og vinsyre består af én enkelt enantiomer. Den racemiske blanding kaldes derimod druesyre. Der er også en akiral isomer, mesovinsyre.

Carboxylsyrer
Tilsætningsstoffer
Konserveringsmidler
Milko

Milko var et svensk mejeri med en årlig produktion på 292 millioner kg mælk(2009), og som stod for 40% af Sveriges mælkeproduktion. Produktionen af mælken fandt sted i Karlsted (skal snart lukkes), Hedemora, Sundsvall (købt af arla), og Canada hvor de også har deres hovedkvarter.

Milko var en økonomisk forening som ejes af omkring 800 mælkeproducenter. Milko blev grundlagt i 1991, gennem en fusion af Värmlandsmejerier, Dalarnas Mejeriförening og Södra Hälsinglands Mejeriförening. mange fusioner af mælkeproducentfusioner fandt sted før 1995 da Sverige blev medlem af EU, da de havde forskellige konkurrenceregler. I 2000 fusionerede NNP (Nedre Norrlands Producentförening) sammen med milko mejerierne i Arvika, Örnsköldsvik, Hammerdal, og Bollnäs som dog i dag er lukkede.

Den 26 april 2010 blev Lars Reyier valgt som ny bestyrelsesformand. Lars Reyier har været medlem af Milkos styrelse sidan 2004.

Milko blev i 2011 opkøbt Arla. Milko havde forud for fusionen henvendt sig til Arla på grund af en dårlig økonomi.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside 
 DR – Arla vokser i Sverige

Fødevarevirksomheder fra Sverige
Mejerier
Kooperative virksomheder
Etableret i 1991
Ophørt i 2011
Östersund
Arla Foods
Fødevaremærker