kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jacopo Zabarella

Jacopo (eller Giacomo) Zabarella (latin Jacobus Zabarellus) (født 5. september 1533 i Padova, død 15. oktober 1589 sammesteds) var en italiensk filosof.

Zabarella er en af de betydeligste repræsentanter for den aristoteliske skole i Padova. I sine logiske skrifter, der blev meget udbredte og almindelig benyttede lærebøger, fremstiller han logikken som instrumentalvidenskab, der behandler de i erkendelsen udviklede begreber, men da den logiske bevidsthed bestemmer den videnskabelige tænkning, kalder han omvendt denne for anvendt logik. Erkendelsen skrider metodisk frem, dels fra den kendte årsag til virkning, den kompositive metode, dels fra virkning til årsag, den resolutive metode; Zabarella har således skarpt afgrænset induktion og deduktion fra hinanden og tillige klart bestemt de to metoders gensidige afhængighed; hans værk er et meget vigtigt led i udviklingen af metoden i den nye videnskab, som den i fuld klarhed møder os hos Galilei og  Descartes. Den bevidste erkendelses virken i individets sjæl er virkning af forstanden, der er det princip, som former materien og således betinger det tænkende væsen, princippet som er identisk med selve den første bevæger af altet. Denne første bevæger er evig, lige så vel som hele verdensaltet, der ved sin evige bevægelse frembringer varme, som giver al ting liv, og ligesom den første bevæger selv er uden materie, men fremkalder liv og virken i materien, således virker han også, når den individuelle sjæl, der er en udstråling af hans væsen, former materien og bliver til et tænkende individ. Således berører Zabarella spørgsmålene om verdens evighed og sjælens udødelighed på en  måde, der ikke kan bringes i overensstemmelse med kirkens lære, men han afviser divergensen med efter tidens skik at henvise til, at teologien belærer os tilstrækkeligt om disse spørgsmål, som det ikke er filosofiens opgave at forene med åbenbaringen. Zabarella har, ligesom Pomponazzi, stor betydning også for grundlæggelsen af den nyere psykologi ved de indgående undersøgelser af erkendelsens væsen, som hans tænkning fører ham ind i. Der savnes af hans værker, hvoriblandt en kommentar til Aristoteles' psykologi er af stor vigtighed, en moderne, samlet udgave; af ældre udgaver er at nævne:  Opera, I—V (Leiden 1587), Opera logica (Basel 1594), Opera philosophica (1623).

Kilder 

 

Filosoffer fra Italien
Renæssancefilosoffer
Italienere i 1500-tallet
Personer fra Padova
Mandlige filosoffer
Tim Berkel

Timothy Peter Van Berkel (født 29. Juni 1984 i Albury) er en australsk triatlet som bl.a. har vundet Challenge Copenhagen to gange i træk.

Baggrund 

Tim Berkel løb sit første triatlon i 2001 og i 2007 løb han sin første Ironman. Hans øgenavn er „Berkel“ eller „Berky“.
Han er forlovet med Belinda Coates. Tim Van Berkel bliver trænet af Grant Giles og bor i Port Macquarie, Australien.

Sportslige Resultater

Referencer

Eksterne Henvisninger 
 Officiel hjemmeside for Tim Berkel
 

Triatleter fra Australien
Carl Elberling (bibliotekar)

Carl August Elberling (16. april 1834 i Slagelse – 15. juni 1925 i København) var en dansk biblioteksmand, søn af Carl Wilhelm Elberling, bror til Rudolf Emil Elberling. 

Efter at have taget magisterkonferens i naturhistorie 1859 virkede han 1861-63 som assistent ved Mineralogisk Museum og blev derpå ansat som assistent ved Det Kongelige Bibliotek.

1901 blev han bibliotekar og virkede i denne stilling til 1915. 

Hans litterære arbejder går dels i naturvidenskabelig retning (»Om de danske
Kalktufdannelser« [1870 med supplement 1875], ved hvilken afhandling Elberling 1869 vandt Videnskabernes Selskabs Medaille); dels omhandler de emner af nordisk Litteratur, navnlig Oehlenschlägers digtning (»Oehlenschläger som Gadevisedigter«
[1872], »Oehlenschläger og de østerlandske Eventyr« [1877] m. m.); dels har han vedrørende bibliofile emner skrevet en række afhandlinger, særlig i de af »Foreningen for Boghaandværk« udgivne periodiske skrifter (samlet 1909 under titlen »Breve fra en Bogelsker« om danske exlibris, om bogbind, om bogvennen Jean Grolier, om restaurering af gamle bøger).

Kilder 
 
 
 H.O. Lange, "Carl Elberling. 1834-1925", s. 105-110 i: Aarbog for Bogvenner, 1925.http://danskforfatterleksikon.dk/1850bib/ecarlelberling.htm

Eksterne henvisninger 
 Carl Elberling på Dansk Forfatterleksikon

Bibliotekarer fra Danmark
Geografer fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Carl 2
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
VM i markhåndbold 1938 (mænd)

Verdensmesterskabet i markhåndbold 1938 var det første VM i markhåndbold for mænd, og turneringen blev arrangeret af International Amateur Handball Federation. Den havde deltagelse af 10 hold og blev spillet i Tyskland i perioden 7. – 10. juli 1938.

Mesterskabet blev vundet af Tyskland, som gik ubesejret gennem turneringen, og som besejrede Schweiz i finalen med 23-0. Bronzemedaljerne blev vundet af Ungarn, der vandt 10-2 over Sverige i bronzekampen.

Resultater 

De ti hold spillede først en indledende runde, hvor de fem vindere gik videre til finalekampene om placeringerne 1-5, mens taberne spillede videre i trøstturneringen om 6.- til 10.-pladsen.

Indledende runde

Finalekampe

Trøstrunde

Kilder / eksterne henvisninger 

IHF – VM i markhåndbold 1938   
World Handball Archive – Men Handball Outdoor World Championship 1938 Germany 

VM i håndbold
Håndbold i 1938
Bladroset

En bladroset er en cirkelrund placering af blade, som alle sidder i omtrent samme højde på stænglen. Selv om bladrosetter normalt sidder tæt ved jorden er de opbygget ud fra en omdannetstængel.

Dannelse 
Ofte opstår bladrosetter hos stauder, hvor de øverste dele er visnet væk, sådan at de tilbageblevne blade beskytter vækstpunkterne ved jorden. En anden type dannes ved, at internodierne langs stænglen er forkortede. Det fremkalder en tæt placering af bladene, sådan som det ses bl.a. hos Salat, Mælkebøtte og visse sukkulenter som f.eks. Almindelig Husløg. Hos yderligere nogle planter er rosetten vedvarende, mens planten senere danner oprette skud med normal bladsætning. Det ses f.eks. hos Ægte Kartebolle.

Form 
Nedenstående eksempler fra et herbarium viser bladrosettens form:

Almindelig Rypelyng ( Dryas octopetala) har en bladroset, bestående af kortstilkede, smalle og ægformede blade med hjerteformet basis og en skarpt og regelmæssigt tandet bladrand. Blomsterne, der er 2-4 cm i diameter, sidder enkeltvis på lange stængler. De har 7-9 eller endda flere, hvide kronblade. Bægerbladene er lancetformede.

Nikkende Limurt (Silene nutans) har lancetformede blade, men de rosetdannende, jordnære blade er større og har en anderledes form end de forholdsvis få, modsatte stængelblade. Dette kan forklares ved, at sideskud med stærkt forlængede internodier kan dannes fra bladrosettens stængel. De har én eller flere endestillede blomster som hos Kodriver. Særligt hos de toårige urter kan hovedskuddet også vokse op med forlængede internodier og endda med forgreninger. Det er ikke usædvanligt, at bladene i rosetten og på stænglen har forskellig form.

Funktion 
En del af rosettens beskyttende funktion skyldes – som hos Mælkebøtte – at den er vanskelig at trække op af jorden. Bladene løsnet let, mens pæleroden er uskadt.

Under alpine miljøer i troperne har mange forskellige plantefamilier udviklet en vækstform kendetegnet af stedsegrønne bladrosetter, som vokser oven over en stængel med blivende, visne blade. De kæmpestore rosetplanter af slægten Espeletia, som vokser i Andesbjergene, er eksempler på, hvordan dette bladarrangement bevisligt forbedrer overlevelse, styrker vandbalancen og beskytter planten mod skader.

Eksempler 
Mange plantefamilier har arter med blade anbragt i rosetform. De er særligt almindelige inden for Kurvblomst-familien (f.eks. Mælkebøtte), Korsblomst-familien (f.eks. Kål) og i Ananas-familien. Kambregnen Blechnum fluviatile, også kaldet newzealandsk vandbregne (Kiwikiwi), er ligeledes en rosetplante.

Se også 
 Filtbladet Kongelys
 Horse-Tidsel
 Toårig Natlys

Noter 

Botanik
Lundevangsvej

Lundevangsvej er en vej på beliggende på Østerbro i København. Lundevangsvej er ca. 400 meter lang og forbinder Tuborgvej med Ryvangs Allé. Det er den eneste vej med det navn i Danmark.

Enden ud mod Tuborgvej ligner en typisk dansk villavej, dog med stor niveauforskel og husene har lange trapper op til hoveddøren.

Gadens historie 
Vejnavnet fra 1904 er en konstruktion, bestående af lund – en lille skov – og vang, der enten betyder mark eller i Nordsjælland indhegnet skov. 

I 1911 boede højesteretssagfører Ernst Møller i nr. 12 og i nr. 16 arkitekt Axel E. Petersen. Fyrre år senere boede bestyrelsesmedlem i Nyt Nordisk Forlag Arnolds Busck Th. Tryde i nr. 5.

Nævneværdige bygninger i gaden 

Lundevangen, med indgang fra Lundevangsvej, er fra 1978 og i mursten, to etager, tagpap og mosgrønt træværk og svalegange. Sammen med de velklippede og fuldstændigt firkantede hække giver lejlighedskomplekset til ældre et lidt tvært udtryk, aktiviteterne og trygheden  er nu ellers meget venligt tænkt.

Nr. 12 er tegnet i 1908 af arkitekten Carl Brummer (1864-1953). Nu bor Fertilitetsklinikken Trianglen i den fredede villa, der har vælske galve, buet tag, krummelurer og snirkler af mursten og så sprælsk at formglæden også måtte finde udtryk i fliserne om huset: Der er røde og sorte fliser i buet mønster ud til fortovet. Man kan også sidde på en dejlig træbænk med masser af buer.
En berømt tidligere beboer var Erna Hamilton, den navnkundige ”grevinden fra tredje”, der boede her 1900-1926. 

Israels ambassade har siden 1983 ligget i nr. 23, der er fra 1938. Ganske som staten Israel er ambassaden godt beskyttet og bevogtet: Utallige overvågningskameraer, pullerter og en forholdsvis smal metaldør i havemuren. Bygningensanlægget og den omkransende mur er holdt i flødefarve, der mildner det tilknappede udtryk. Selv de svære blomsterkasser har fine blomster i.

Kilder 

Gader på Østerbro
VM i markhåndbold 1948 (mænd)

Verdensmesterskabet i markhåndbold 1948 var det andet VM i markhåndbold for mænd, og turneringen blev arrangeret af International Handball Federation. 12 hold deltog i mesterskabet, som blev spillet som en cupturnering. Semifinalerne, bronzekampen og finalen blev spillet i Frankrig i perioden 3. – 6. juni 1948.

Mesterskabet blev vundet af Sverige, som gik ubesejret gennem turneringen, og som besejrede Danmark i finalen med 11-4. Bronzemedaljerne blev vundet af Schweiz, der vandt 21-4 over Frankrig i bronzekampen.

Resultater 

Turneringen blev spillet som en cupturnering.

Hold
 Sverige

Sten Akerstedt - Erik Ek - Olle Juthage -Valter Larsson - Ake Moberg - Lars-Erik Olsson - Hans Regnell - Bertil Rönndahl - Sven-Olle Schönberger - Ewerth Sjunnesson - Carl-Erik Stockenberg - Gösta Swerin -Træner: Curt Wadmark

 Danmark

Helge Bresling - Erik Christensen - Werner Duekjær - Holger Hansen - Jørn Henriksen - Bent Jakobsen - Svend Aage Madsen - Walther Madsen - Leif Møller - Mogens Nielsen - Karl Rasmussen - Egon Sander

 Schweiz

Hansjakob Bertschinger - Urs Bolliger - Ernst Dubs - Gino Garzoni - Marcel Jendly - Eduard Klöti - Paul Legler - Hans Osterwalder

Kilder / eksterne henvisninger 

IHF – VM i markhåndbold 1948   
World Handball Archive – Men Handball Outdoor World Championship 1948 France 

VM i håndbold
Håndbold i 1948
Marstalsgade

Marstalsgade er en gade beliggende på indre Østerbro mellem Hobrogade og Østbanegade, opdelt af Strandboulevarden ca. midtpå. Marstalsgade er ca. 450 meter lang.

Gadens historie 
Gaden fik sit navn i 1899 efter Ærøs største by, Marstal, og tilhører gruppen af gader med navn efter større danske byer.

Gennem årene har der boet mange forskellige mennesker i Marstalsgade. I 1911 var der fx i nr. 29 en hørkræmmer Andresen, i nr. 40 var der en cigarhandler C.V. Hansen. Kongelig kammertjener J.C. Henckel boede i nr. 7 og H. Christoffersen, der var nattevagt, boede i nr. 24.

I halvtredserne var der en købmand (købkvinde!), Mary Schønemann Paul, i nr. 39. Østerbros Kakkelovnsforretning ved Asbjørn Reichert var at finde i nr. 33 og i nr. 4 holdt Kommunale Gartneres Klub og D.U.I til, bestyret af Anker Sørensen, gartner.

Nr. 6 husede urmager Christian Lund, J.E. Hansen havde et renseri i nr. 8. Skomager Felix Funder havde til huse i nr. 10 og P.M. Nielsen bestyrede parfumeriet Peruin i nr. 22.
I nr. 26 boede G. Ottosen, tillidskvinde (som hun kaldte sig Kraks vejviser).

Nævneværdige bygninger i gaden 
Nr. 38 og 40 er fra 1907 og har en fin oval jugendstil platte øverst ved trappeopgangen: JN og ON står der.

Nr. 28-36 er fra 1902, har muslingskallefrontoner og et såkaldt københavnertag.

Nr. 29-35 er fra 1903. Bygningen giver et varmt indtryk ved de røde mursten og den orange pudsede stueetage. Bemærk de spændende runde trappevinduer der næsten ligner en målskive.

Nr. 49-55 er fra 1902 og er opført i gule sten i kopforbandt. Se tandsnittet under taget og nr. 55’s usædvanlige og høje kælder.

Nr. 27 fra 1905 har moderne mande- og kvindehoveder som stuk, akkurat som en næsten samtidig bygning i Nannasgade 11.

Nr. 19- 25 fra 1902. Afdæmpet nationalromantisk formsprog med vælsk gavlkvist, røde mursten og hvide dannebrogsvinduer. Bemærk at den fine krans om husnumre i 23 og 25 er malet grøn.

Nr. 22 fra 1898 er domineret af det store skilt med ”Glarmester O. Weinell og Søn I/S”. I dag er butikken lager for glarmesteren der kan træffes i Nordre Frihavnsgade 75.

Nr. 6 fra 1900 har en del træer, hele fire styks lige op ad huset, hvilket giver et dejligt grønt præg.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Gader på Østerbro
Kia Potentia

Kia Potentia var en baghjulstrukket, øvre mellemklassebil bygget af Kia og solgt i Sydkorea. Bilen var baseret på Mazda 929 og blev bygget mellem 1992 og 2002.

Tekniske specifikationer

Kilde 
 Cars by Kia – Potentia  (engelsk)

Eksterne henvisninger 

Potentia
Øvre mellemklassebiler
Baghjulstrukne biler
Biler introduceret i 1992
Biler fra 1990'erne
Biler fra 2000'erne
Masnedøgade

Masnedøgade er en gade beliggende på Østerbro i København mellem Nygårdsvej og Jagtvej. Den er ca. 450 meter lang.

Gadens historie 
Gaden, der er opkaldt efter Masnedø syd for Sjælland, fik sit navn i 1943 og tilhører gruppen af ø-gadenavne. Inden da hed gaden Agersøgade. Mellem Tåsingegade og Jagtvej hed gaden Max Müllers Vej indtil 1922.

Gaden har længe været præget af industri. I 1950’erne lå Ærfa ærmebladsfabrik i nr. 11. (Ærmeblade er halvmåneformede stykker stof eller skumgummi, der sættes i tøjet ved armhulen, for at beskytte tøjet mod sved).

Autoservice Centralen & Autovask ved Oskar Nielsen var i nr. 25. Farveriet Emil Meyer & Co. Lå i nr. 33. I nr. 20 lå Nestlé ved siden af L.E. Bruun Export af smør, mælk i dåser og kødkonservers. Nestlé havde dansk hovedkontor fra 1948 til 1997, hvor de flyttede ud til Amerikakaj.

Nævneværdige bygninger i gaden 

Garvergården, tegnet i 1988 af tegnestuen Vandkunsten (arkitektfirma), sætter i høj grad sit præg på gaden. Stilen er postmoderne og der er tyvstjålet fra alverdens arkitektur og stilarter. På grunden lå Hertz garveri og skotøjsfabrik fra 1875-1958, nogle af bygningerne er bevarede og ombyggede. Garverier var ofte upopulære naboer, da der lugtede kraftigt fra dem. Derfor lå de tit lidt udenfor byen. Byggeriet nu er dejlig uforudsigeligt og benytter sig af usædvanlige farve- og materialevalgvalg. Fx er metallisterne mellem de lyse finérplader pink, prisen for alt det spræl er manglende overskuelighed og der er oversigtskort ved hver hovedindgang.

Supermarkedet Fakta, i byggeri fra 1970, viser meget fint at området ligger på et gammelt markområde, hvor husene havde egne skel og markveje. Huset har i hvert fald et knæk, som ikke tager sig så godt ud på tegnebordet.

Nr. 20 er fra 1920, er i røde mursten og rummer i dag Danmarks Naturfredningsforening, der har fået sig et stort flot skilt på facaden. Der er en port mellem nr. 20 og 18, og stykket ser underlig påklistret ud, ser man efter er det skam fine stenfliser, men de er grå som beton og hjælper ikke rigtigt til at oplive facaden.

Nr. 9 er fra 1906 og har et ottekantet vindue over den flot udskårne hoveddør. Vinduet er tilmed indrammet med en guirlande. Naboen har et borgtårnslignende zinktag over den buede karnap, men det eventuelle dystre udtryk bortvejres af solsikkerne på muren. Bemærk i øvrigt etagehøjden i forhold til nr. 11, der er fra 1970. Husene er lige høje, men der ’mangler’ en etage i husrækken 1-9.

Eksterne henvisninger

Kilder 

Gader på Østerbro
Norgesmindevej

Norgesmindevej er en villavej, ca. en halv km lang, og er beliggende på Østerbro mellem Ryvangs Allé og Strandvejen.

Gadens historie 
Gaden er navngivet i 1904 efter landstedet Norgesminde, der lå i nærheden. Ejendommen var fra 1813 og navngivet året efter da Norge overgik til svensk styre  , hvilket lå den norskfødte bygherre Christopher Hedemark på sinde. Landstedet er afsæt for Poul Martin Møllers ufuldendte roman fra 1824 ”En dansk students eventyr”.

Nævneværdige bygninger i gaden 
Nr. 13 på hjørnet af Svanemøllevej (nr. 51, adr. udgået 1995) er en harmonisk patriciervilla med runde palævinduer, tegnet af arkitekt Jens Chr. Kofoed til kammersangerinde, frøken Rennie i 1914, opført året efter med tilhørende staldbygning, ombygget 1920 til garage.

Nr. 17 er fra 1915 og der er en flot glasmosaik ud i vejen. Vinduet er pyntet med en passer og meget andet.

Nr. 21 og 23 er fra 1908 og er pynteligt malet i gult og hvidt. Ved hjørnerne af husene finder man også nogle af de få eksempler på stuk i området (her en kort blomsterranke). Det er tydeligt at bygherrerne foretrak at lade arkitekterne selv formgive eventuelle dekorationer frem for at købe det færdigfabrikeret pynt og stuk. Husene er bygget til Det Danske Missionsselskab og tegnet af Aage V. Petersen

Nr. 20 er fra 1962 og tegnet af Ole Brandstrup Jensen og Peter Fournais. Huset er stramt komponeret og har visse fjernøstlige træk, måden at behandle de store vinduesrammer på øverste etage minder om japanske traditionelle vægge af træ og papir. I følge en af de tidligere beboere, der havde sin ungdom i huset, var det også et spændende hus indvendig. Kompakte hotellignende rum, et køkken der lignede et skibskøkken – men med vinkælder. Stuen var forsænket og ledte ud til den lille meditative stenhave med rislende vand. Dengang bryggede Tuborg stadig, hvilket ofte gav området en duft af humle.

Arkitekten Valdemar Thisted (1865-1935) boede fra 1909 i nr. 19, som han selv havde tegnet  . I midten af 1900-tallet havde Israels gesandtskab til huse i nr. 15 og den navnkundige rigsarkivar Axel Linvald (1886-1965) boede tidligere i nr. 20.

Kilder 

Gader på Østerbro
Johan Hegermann-Lindencrone

Johan Henrik Hegermann-Lindencrone (21. juli 1838 på Jægersborg Kaserne – 8. december 1918 i København) var en dansk diplomat, bror til Fritz Hegermann-Lindencrone.

Han var søn af generalløjtnant Cai Hegermann-Lindencrone, blev student fra Herlufsholm 1856 og tog statsvidenskabelig eksamen i 1862, hvorefter han samme år blev ansat som volontær i Udenrigsministeriet; her avancerede han året efter til kancellist, men blev, da han var yngst embedsmand, på grund af reduktionen efter krigen entlediget med ventepenge i 1866, dog således, at han vedblev at gøre tjeneste i ministeriet som surnumerær kancellist. I efteråret 1867 ledsagede han prins Hans af Glücksborg til Grækenland, hvor prinsen en kortere tid var regent, og efter hjemkomsten blev han udnævnt til legationssekretær, i hvilken egenskab han først ansattes i Stockholm og derpå i Sankt Petersborg. I 1872 blev han udnævnt til Danmarks repræsentant i Washington D.C., først med titel af chargé d'affaires og generalkonsul, senere som ministerresident. Efter at have beklædt dette embede i 8 år blev Hegermann-Lindencrone i 1880 udnævnt til kgl. gesandt i Rom, en stilling, han 10 år efter ombyttede med den langt vigtigere post som gesandt i Stockholm. 1897 blev han gesandt i Paris og i årene 1902-12 gesandt i Berlin.

Han blev kammerjunker 1866, kammerherre 1874, gehejmekonferensråd 1912, Ridder af Dannebrog 1867, Dannebrogsmand 1878, Kommandør af Dannebrog af 2. grad 1882 og af 1. grad 1890, modtog Storkorset 1900 og Storkorset i diamanter 1907.

21. oktober 1875 ægtede han i Cambridge, Massachusetts Anna Lillie Moulton, f. Greenough (18. juni 1844 i nævnte by – 17. marts 1928 i København), datter af William Greenough og Harriet Howard Fay (død 1885).

Han er begravet på Garnisons Kirkegård.

Der findes et portrætmaleri af C.M. Ross fra 1880'erne.

Kilder 
 Christopher Zytphen-Adeler, "Johan Hegermann-Lindencrone", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Leth og G.L. Wad, Dimitterede fra Herlufsholm.

Storkors af Dannebrog med bryststjerne i diamanter
Gesandter fra Danmark
Johan
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kammerherrer fra Danmark
Gehejmekonferensråder fra Danmark
Mauerwald

Mauerwald () var hovedkvarter for den tyske hærs overkommando under anden verdenskrig beliggende i Voivodskabet Ermland-Masurien, i det nordlige  Polen, tæt ved grænsen til det russiske Kaliningrad Oblast.

Opførelse af hovedkvarteret, som blev påbegyndt i 1940, var et anlæg, der omfattede ca.250 bygninger, hvoraf ca. 30 blev støbt i kraftig jernbeton med en loftstykkelse på syv meter.

Anlægget blev taget i brug i 1941, og fungerede som hovedkvarter for hærens kamphandlingerne i ca. tre år, hvorefter hovedkvarteret,  i  december 1944, blev flyttet til Zossen ved Berlin.

I perioden var der stationeret ca.  40 generaler, 1.500 officerer og bevogtningsenheder i hovedkvarteret.

Hovedkvarteret var beliggende i det østlige Tyskland (tidligere og nuværende Polen), tæt på den russiske grænse ved bredden af Mamry-søen og Masurien-kanalen og ca. 18 kilometer nord for Ulveskansen.

Flere kendte generaler opholdt sig i Mauerwald i kortere eller længere tid, blandt andet Franz Halder, Walther von Brauchitsch, Heinz Guderian og Friedrich von Paulus.

Mange af bygningerne er ikke bortsprængt, og kan i dag, 2011, udforskes.

Eksterne henvisninger og kilder
Hauptquartier des Oberkommandos des Heeres Mauerwald
 Mauerwald, (tysk) 
Mauerwald i dag, 2011 (engelsk)

Lokaliteter i Polen i 2. verdenskrig
Richard Hunt

Richard Hunt (16. august 1951 — 7. januar 1992) var en amerikansk dukkefører og skuespiller. Her opererede han bl.a. Scooter, Beaker, Statler og Janice i Jim Hensons Tv-program The Muppet Show og også Junior Gorg og Ral i Fragglerne.

Eksterne henvisninger 
 
 

Skuespillere fra USA
Dukkeførere
Goldberg (magasin)

Goldberg er et dansksproget online-magasin, der beskæftiger sig med kulturelle, kunstneriske, religiøse og politiske begivenheder og problemfelter. Prismen er den jødiske minoritet, men magasinet beskæftiger sig med identitetsspørgsmål, der har relevans for mange andre minoriteter. 

Goldberg er politisk uafhængigt. 

Magasinet blev lanceret som online medie i marts 2017. Hver måned bringes mindst 10 nye aktuelle artikler, plus rejsetips, anmeldelser og links til udenlandske nyheder.    

Goldberg udgiver også et ugentligt Nyhedsbrev og hver fredag inviteres til musikalsk fredagsbar på Goldbergs Facebookside.   

Goldberg har en fast redaktion og tilknyttet en lang række gæsteskribenter, bl.a. Hans Henrik Fafner, Kasper Monrad, Samuel Rachlin og Hanne Foighel.

Historie 
Fra 2007 - 2013 udkom Goldberg som printmagasin, grundlagt af journalist og forfatter Eva Bøggild og Jacques Blum 
Magasinet havde et oplag på 3.000 eksemplarer og 10.000 unikke læsere. Det udkom hver anden måned og indtil det lukkede i oktober 2013 udkom der i alt 36 udgaver med tilsammen over 450 artikler. 

Til magasinets artikler bidrog en række journalister, herunder Frank Esmann,
Knud Vilby, Bent Blüdnikow, Herbert Pundik m.fl.

Redaktion 
Den faste redaktion består af Eva Bøggild (ansvh.), Lene Andersen, Michael Rachlin, Miriam Katz, Natalia Gutmann og Nadia Glick.

Dertil kommer en række fast tilknyttede skribenter og andre bidragydere.

Eksterne henvisninger
 http://goldberg.nu/

Referencer 

Tidsskrifter fra Danmark
Jødedom i Danmark
Etableret i 2007
Etableret i 2017
Kulturmagasin
Kultur
Etnicitet