kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Péter Tóth

Péter Tóth (født 12. juli 1882 i Budapest i Ungarn, død 28. februar 1967 i Budapest) var en ungarsk fægter som deltog under OL 1908 i London, 1912 i Stockholm og 1928 i Amsterdam.

Toth blev olympisk mester i fægtning under OL 1908. Han var med på det ungarske hold som vandt holdkonkurrencen i sabel. Fire år senere, under OL 1912 i Stockholm, vandt han sin anden olympiske titel i holdkonkurrencen i sabel.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/to/peter-toth-1.html 

Fægtere fra Ungarn
Deltagere for Ungarn ved sommer-OL 1912
Charles de Brouckère

Charles Joseph Marie Ghislain de Brouckère (18. januar 1796 i Brügge – 20. april 1860) var en belgisk adelsmand og liberal politiker.

Han blev født i Brügge og var ældre bror til den senere premierminister i Belgien Henri de Brouckère. Charles gik ind i politik i den periode hvor vore dages Belgien var en del af det Forenede kongerige Nederlandene. Han arbejdede som bankmand i Maastricht og var medlem af Generalstaterne i Haag. 

Under den belgiske revolution i 1830 tilhørte De Brouckère det franskvenlige fransktalende parti, som foretrak at Belgien skulle være en del af Frankrig.

I den nye belgiske stat beklædte han poster som finansminister, indenrigsminister og krigsminister i korte perioder af 1831.

I 1834 blev han generaldirektør for den belgiske mønt, og blev samtidig professor ved universitetet i Bruxelles (uden løn) og oprettede sammen med Jean-François Tielemans Répertoire de l'administration et du droit administratif. I 1835 grundlagde han den belgiske nationalbank, som dog som følge af de politiske forhold måtte standse betalingerne i 1838, hvorfor de Brouckère, selv om regeringen kom banken til hjælp, trådte tilbage som direktør den 30. april 1839. 

I de følgende år støttede han udviklingen af industriforetagender, men i 1840 blev han igen valgt ind i parlamentet. I slutningen af 1840 udnævnte Charles Rogier ham til borgmester i hovedstaden Bruxelles. På denne post gjorde han især en stor indsats i forbindelse med inflationen i 1846 og koleraen i 1849. Han stod bag den store byfornyelse, herunder etablering af  moderne vandforsyning og etablering af de første boulevarder i Bruxelles. I 1847 var han præsident for økonomernes kongres i Bruxelles og i 1848 agerbrugernes kongres sammesteds. I det hele taget var han en af de flittigste og mest vidende i alle de udvalg og kommissioner, der blev nedsat til forbedring eller vurdering af landets industri. Kongen ville udnævne ham til greve, men det afviste han. 

Place de Brouckère, og De Brouckère stationen i det centrale Bruxelles er opkaldt efter ham.

Kilder 
 Du Bois, A., Les Bourgmestres de Bruxelles. Ch. de Brouckère, in : Revue de Belgique, mei 1896, p. 21-41.
 Juste, Théodore, Charles de Brouckère, Brussel, C. Muquardt, 1867,  p. 131.

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Belgien
Personer fra Brugge
Lajos Werkner

Lajos Werkner (23. oktober 1883 i Budapest – 12. november 1943 i Budapest) var en ungarsk fægter som deltog under OL 1908 i London og 1912 i Stockholm.

Werkner blev olympisk mester i fægtning under OL 1908. Han var med på det ungarske hold som vandt holdkonkurrencen i sabel. Fire år senere, under OL 1912 i Stockholm, vandt han sin anden olympiske titel i holdkonkurrencen i sabel.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/we/lajos-werkner-1.html 

Fægtere fra Ungarn
Deltagere for Ungarn ved sommer-OL 1912
Dezső Földes

Dezső Földes (30. december 1880 – 27. marts 1950) var en ungarsk fægter som deltog under OL 1908 i London og 1912 i Stockholm.

Földes blev olympisk mester i fægtning under OL 1908. Han var med på det ungarske hold som vandt holdkonkurrencen i sabel. Fire år senere, under OL 1912 i Stockholm, hvor han vandt sin anden olympiske titel i holdkonkurrencen i sabel.

Eksterne henvisninger 
 Profil på sportsreference.com  

Fægtere fra Ungarn
Deltagere for Ungarn ved sommer-OL 1912
Barthélémy de Theux de Meylandt

Barthélemy Théodore, Comte de Theux de Meylandt var en katolsk belgisk politiker. Han blev født på slottet Schabroek i Sint-Truiden den 26. februar 1794. Han døde i Heusden på slottet Meylandt den 21. august 1874.

Han var medlem af det belgiske statsråd, medlem af nationalkongressen, gentagne gange Belgiens  premierminister (1831–1832, 1834–1840, 1846-1847 og 1871-1874), indenrigsminister (1831–1832, 1834–1840 og 1846-1847) samt udenrigsminister (1836–1840).

Levned 
Han studerede jura på universitetet i Liege og nedsatte sig i første omgang som advokat. Under den belgiske revolution i 1830 blev han medlem af nationalkongressen. I 1831 blev han medlem af parlamentet og senere samme år indenrigsminister. Efter at regeringen var trådt tilbage i 1832 blev han i 1834 selv premierminister og fortsatte samtidig som indenrigsminister. Senere overtog han udenrigsministeriet. Efter hans tilbagetræden i 1840 blev han adlet til greve. I 1846 blev han igen premierminister, men måtte allerede den 13. august 1847 træde tilbage efter at de liberale havde vundet valget. Indtil 1870 var han leder af det katolsk-kirkelige parti i parlamentets 2. kammer. 

Politikere fra Belgien
Grever fra Belgien
Belgiens premierministre
Oszkár Gerde

Oszkár Gerde (8. juli 1883 i Budapest – 8. oktober 1944) var en ungarsk fægter som deltog under OL 1908 i London og 1912 i Stockholm.

Gerde blev olympisk mester i fægtning under OL 1908. Han var med på det ungarske hold som vandt holdkonkurrencen i sabel. Fire år senere, under OL 1912 i Stockholm, vandt han sin anden olympiske titel i holdkonkurrencen i sabel.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ge/oszkar-gerde-1.html 

Fægtere fra Ungarn
Ofre for Holocaust
Jøder fra Ungarn
Deltagere for Ungarn ved sommer-OL 1912
Otakar Lada

Otakar Lada (22. maj 1883 i Praha – 12. juli 1956) var en böhmisk fægter som deltog i de olympiske lege 1908 i London.

Lada vandt en bronzemedalje i fægtning under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det böhmiske hold som kom på en tredjeplads i holdkonkurrencen i i sabel efter Ungarn og Italien.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/la/otakar-lada-1.html 

Fægtere fra Tjekkiet
Deltagere for Bøhmen ved sommer-OL 1908
Fægtere ved sommer-OL 1908
Vlastimil Lada-Sázavský

Vlastimil Lada-Sázavsky (31. marts 1886 i Praha – 22. april 1956) var en böhmisk fægter som deltog i de olympiske lege 1908 i London.

Lada vandt en bronzemedalje i fægtning under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det böhmiske hold som kom på en tredjeplads i holdkonkurrencen i i sabel efter Ungarn og Italien.

Eksterne henvisninger 
 Vlastimil Lada-Sázavský  på sportsreference.com 

Fægtere fra Tjekkiet
Deltagere for Bøhmen ved sommer-OL 1908
Fægtere ved sommer-OL 1908
Jaroslav Sourek-Touček

Jaroslav Sourek-Touček (født 24. august 1882) var en böhmisk fægter som deltog i de olympiske lege 1908 i London.

Sourek-Touček vandt en bronzemedalje i fægtning under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det böhmiske hold som kom på en tredjeplads i holdkonkurrencen i sabel efter Ungarn og Italien.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/tu/jaroslav-tucek-1.html 

Fægtere fra Tjekkiet
Deltagere for Bøhmen ved sommer-OL 1908
Fægtere ved sommer-OL 1908
Bedřich Schejbal

Bedřich Schejbal (født 1874) var en böhmisk fægter som deltog i de olympiske lege 1908 i London.

Schejbal vandt en bronzemedalje i fægtning under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det böhmiske hold som kom på en tredjeplads i holdkonkurrencen i i sabel efter Ungarn og Italien.

Eksterne henvisninger 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/sc/bedrich-schejbal-1.html 

Fægtere fra Tjekkiet
Deltagere for Bøhmen ved sommer-OL 1908
Fægtere ved sommer-OL 1908
Nīkrāces pagasts

Nīkrāces pagasts er en territorial enhed i Skrundas novads i Letland. Pagasten havde 710 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 130,51 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Dzelda.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Raņķu pagasts

Raņķu pagasts er en territorial enhed i Skrundas novads i Letland. Pagasten havde 507 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 46,48 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Raņķi.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Rudbāržu pagasts

Rudbāržu pagasts er en territorial enhed i Skrundas novads i Letland. Pagasten havde 1.074 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 110,42 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Rudbārži.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Skrundas pagasts

Skrundas pagasts er en territorial enhed i Skrundas novads i Letland. Pagasten havde 1.209 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 257,91 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Skrunda.

Kildehenvisninger 

Pagasts
Pretty Little Picture (Desperate Housewives)

"Pretty Little Picture" er et afsnit af tv-serien Desperate Housewives. Afsnittet er nummer 3 i sæson 1.

Handling

På Susans opfordring beslutter damerne sig  til at holde middagsselskab til Mary Alice ære. En lille pige fanger Gabrielle i at kysse sin hemmelige elsker John og afpresser hende til at købe hende gaver. Lynettes mand Tom påtager sig at passe parrets børn, mens hun er til festen. 

I mellemtiden, Mary Alices søn, Zach, finder revolveren som hans mor skød sig med. Dr. Goldfine foreslår private sessioner for Van de Kamps på modvilje mod Bree. Susan kalder hendes eksmand Karl hen for at snakke om deres problemer. Uheldig som Susan altid er, fastner hendes håndklæde i Karls bil, og han kører af sted og efterlader hende splinter nøgen på gaden.

Til festen, fortæller Rex alle om deres ægteskab rådgivning sessioner. I vrede, ydmyger Bree ham foran de andre, og det får Rex til endelig at flytte.  Susan fortæller Karl, at hun er kommet over ham, med hans kæreste, Brandi undskylde med hende om hendes engagement i at afslutte deres ægteskab. Bree stjæler et lydbånd fra  Dr. Goldfine  for at finde ud af, hvad Rex havde sagt i sin session, men hugger i stedet et andet og væsentlig menre interessant kassettebånd, Mary Alice's.

Eksterne henvisninger

Afsnit af Desperate Housewives
Jegor Silin

Jegor Viktorovitj Silin (russisk: Егор Викторович Силин; født 25. juni 1988) er en russisk tidligere landevejscykelrytter.

Jegor Silin vandt i 2005 en etape i juniorløbet Giro di Basilicata. I sæsonen 2006 blev han nummer to i Trofeo Città di Ivrea. Under Trofeo Karlsberg opnåede han en fjerdeplads samlet og i Giro di Basilicata blev han nummer to samlet. I 2007 blev Silin nummer to i det italienske endagsløb Gara Ciclistica Milionaria og i 2008 vandt han Gran Premio Città di Felino. I 2009 blev Silin nummer 3 både i det russiske mesterskab og i U23-landevejsløbet under VM. Han blev i 2010 en del af det russiske hold Team Katusha.

Meritter 
2008
 Gran Premio Città di Felino

2009
 Coppa della Pace
 7. etape i Baby Giro
 3. etape i Giro della Valle d'Aosta
 2. plads i Gran Premio Capodarco
 2. plads i Giro della Valle d'Aosta
 3. plads i Trofeo Alcide Degasperi
 3. plads i det russiske nationale mesterskab
 3. plads i U23-landevejsløbet under VM

Eksterne henvisninger  

Mandlige cykelryttere fra Rusland
Franz Stangl

Franz Paul Stangl (26. marts 1908, Østrig, død 28. juni 1971, Vesttyskland) var en østrigsk politiofficer, nazist og krigsforbryder.

Stangl blev medlem af det tyske nazistparti i 1931, på trods af at østrigske officerer på det tidspunkt ikke måtte være med i nazist-partiet. Da Østrig blev overtaget af Tyskland i marts 1938 gik Stangl ind i SS, som SS kommandant var han i 1940 med i Aktion T4, senere kommandant i kz-lejrene Sobibor i 1942 og Treblinka fra 1942 til 1943, der efter var han blandt andet med i kampagner mod jugoslaviske partisaner. Han havde efter krigen held til at flygte til Brasilien, hvor han blev anholdt i 1967, sendt til Vest-Tyskland og i slutningen af 1970 idømt livstid for medvirken til massemord på 900.000 fanger. Han døde af hjertesvigt seks måneder senere.

Kilder 

Nazister dømt for krigsforbrydelser
Militærfolk fra Østrig
Personer med tilknytning til Aktion T4
Eberhard Weber

Eberhard Weber (født 22 januar 1940 i Stuttgart, Tyskland) er en tysk bassist og komponist.

Weber er i tone og stil et af pladeselskabet ECM´s varemærker. Han er kendt for sin store lyriske tone, og lyd på bassen. Han har indspillet med egne ensembler og grupper igennem tiden, men har også spillet med bl.a. Jan Garbarek, Ralph Towner, Jon Christensen, Pat Metheney, Paul Mccandless, Bill Frisell, Charlie Mariano, Marilyn Mazur og Gary Peacock.

Han har indspillet med kammerorkestre og symfoniorkestre, og lavet soloindspilninger kun med sig selv på bas.

Udvalgt Diskografi

i eget navn 
 The Colours of Chloë
 Yellow Fields
 The Following Morning
 Silent Feet
 Fluid Rustle
 Little Movements
 Later That Evening
 Chorus
 Orchestra
 Pendulum
 Endless Days
 Stages Of A Long Journey

med andre kunstnere 
 Ring – Gary Burton
 Solstice – Ralph Towner
 WaterColors – Pat Metheney
 Hamp´s Piano – Hampton Hawes
 Legend Of The Seven Dreams – Jan Garbarek
 Dreaming – Kate Bush

Kilde 
 Eberhard Weber på ECM 

Bassister fra Tyskland
Musikere fra Tyskland
Komponister fra Tyskland
Personer fra Stuttgart
Stanley Clarke

Stanley Clarke (30 juni 1951 i Philadelphia Pennsylvanien) er en amerikansk bassist og komponist.

Clarke er nok bedst kendt som bassist i fusionsorkesteret Return To Forever fra 1970'erne, ledet af Chick Corea. 

Han har foruden spillet med bl.a. George Duke, Horace Silver, Dexter Gordon, Art Blakey, Joe Henderson, Gil Evans og Stan Getz. Udover samarbejde med musikere, der primært er kendt for deres jazzmusik, arbejdede Stanley Clarke fra slutningen af 1970'erne tillige sammen med en række artister indenfor rock- og bluesgenren, såsom Stewart Copeland og Jeff Beck. Han var en del af Rolling Stones-guitaristen Ron Woods kortvarige project The New Barbarians, hvor han spillede med Woods, Keith Richards, Ian McLagan, Bobby Keys og Joseph Zigaboo.

Clarke, der både spiller elbas og kontrabas, har lavet en del plader i eget navn, og indspillet og komponeret filmmusik. 

Han var sammen med Anthony Jackson ligeledes en af de første der begyndte at spille på en seksstrenget elbas.

I Bass Player Magazines særudgave fra 2017 "100 Greatest Bass Players" er Stanley Clarke anført som nr. 5 på listen over verdens bedste bassister gennem tiderne.

Priser og hæder
 Grammy Award for Best Jazz Performance by a Group, No Mystery, med Return to Forever, 1977
 Grammy Award for Best Contemporary Jazz Album, The Stanley Clarke Band, 2011
 Grammy Award for Best Jazz Instrumental Album, Forever med Chick Corea og Lenny White, 2012
 Miles Davis Award, 2011
 Lifetime Achievement Award, magasinet Bass Player, 2006
 Æresdoktor i "Fine arts" ved The University of the Arts i Philadelphia, 2008

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Stanley Clarke´s Webside

Bassister fra USA
Jazzmusikere fra USA
Komponister fra USA
Modtagere af Grammy Award
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet
Det Russiske Museum

Det Russiske Museum er et museum i Sankt Petersborg i Rusland, der indeholder den største samling af russisk kunst på et museum. Museet blev grundlagt den 13. april 1895 af tsar Nikolaj 2. til minde om hans far, Alexander 3.

Museet har til huse i Mikhailovskijpaladset.

Datoen for stiftelsen af ​​det internationale samfund "Friends of the Russian Museum" er den 19. marts 1997. Selskabet består  af 400 personer, 85 firmaer og organisationer. Selskabet "Venner af det russiske museum" forener dem, der giver museet økonomisk, teknisk og organisatorisk bistand. Bestyrelsen ledes af V.P. Yevtushenkov

Eksterne henvisninger 

  ,

Museum
Museer etableret i 1895
Clifford Jordan

Clifford Laconia Jordan (2. september 1931 i Chicago – 27. marts 1993 i New York) var en amerikansk saxofonist.

Jordan har spillet med Max Roach, Horace Silver, Sonny Stitt, J.J. Johnson, Kenny Dorham, Andrew Hill, Billy Higgins, Cedar Walton, Sam Jones og Charles Mingus. 

Han har lavet en snes plader på pladeselskabet Blue Note i eget navn, og spillet med rythm and blues grupper og en overgang 
fast med Cedar Walton´s kvartet. 

Jordan har ligeledes ledet sit eget bigband.

Udvalgt Diskografi

i eget navn 

 Clifford Jordan
 Cliff Craft
 Spellbound
 Starting Time
 These Are My Roots
 In The World
 Glass Bead Games
 The Highest Mountain
 Down Through The Years

med andre kunstnere 
 It´s Time – Max Roach
 J.J. Inc. – J.J. Johnson
 Right Now, live at the Jazz Workshop – Charles Mingus
 Shades – Andrew Hillo

Kilde 
 Diskografi af Clifford Jordan

Saxofonister fra USA
Jazzmusikere fra USA
Uruguays præsidenter

Uruguays historie
Lister over præsidenter
Richard Bruns

Richard Wilhelm Hermann Bruns (født 28. juni 1900 i Hannover, Tyskland, død 20. september 1947 på Akershus fæstningen, Norge) var tysk gestapo-officer som arbejdede i Norge under 2. verdenskrig. Han blev efter krigen dømt for krigsforbrydelser og henrettet.

Bruns blev ansat i det tyske politi i 1920. Han kom til Norge i oktober 1941, og fra januar 1942 arbejde han for Gestapo i Oslo. Han var SS-Untersturmführer og Kriminalobersekretar.

Bruns blev dømt til døden den 20. marts 1946 for grov tortur mod elleve nordmænd. Han blev frikendt for drabet på to nordmænd, da disse var blevet skudt under et flugtforsøg. Dødsdommen blev stadfæstet i Højesteret, og Bruns blev henrettet i september 1947.

Se også 
 Retsopgøret i Norge efter 2. verdenskrig

Referencer 

Henrettede i Norge i retsopgøret efter 2. verdenskrig
Personer fra Hannover
Personer henrettet ved skydning
Nazi-personel i Norge under 2. verdenskrig
Siegfried Wolfgang Fehmer

Siegfried Wolfgang Fehmer (10. januar 1911 i München, Tyskland – henrettet 16. marts 1948 på Akershus fæstning i Oslo) var tysk SS-Oberführer, politimand og Gestapo-chef i Oslo.

Liv 

Fehmer voksede op i Moskva med tysk-baltiske forældre fra Letland. Faren var arkitekt og familien havde russisk statsborgerskab. Fehmer oplevede den Russiske Revolution på nært hold. Hans familie rejste til Tyskland i 1918 og fik tysk statsborgerskab.

Fehmer blev medlem af NSDAP i januar 1930, mens han studerede jura ved Humboldt-Universität zu Berlin; han måtte i 1934 afbryde studiet af økonomiske årsager. Han blev samme år ansat i det tyske sikkerhedspoliti Gestapo, hvor han fik kommunist-sager i Berlin og i Østpommern 1936-37. 1937-1939 var han chef for kontraspionagen i Koszalin i Polen.
I slutningen af april 1940 blev Fehmer sendt til Norge, hvor han arbejdede for Gestapo til 2. verdenskrigs slutning. Han undlod sjældent at bruge tortur for at tvinge oplysninger ud af nordmænd, som var arresteret mistænkt for modstand. Fra februar 1945 blev han forfremmet til chef for Gestapos Oslo afdeling. Som leder af afdelingen var han ansvarlig for forhør af en række vigtige modstandsmænd. Han blev dømt for 20 tilfælde af tortur.

Da tyskerne kapitulerede den 8. maj 1945, flygtede Fehmer fra Oslo og forsøgte at gemme sig som menig soldat blandt de tyske krigsfanger, men han blev afsløret. Den 24. februar 1948 blev han dømt til døden for krigsforbrydelser af den norske højesteret. I fangeskabet skrev han manuskriptet Meine Tätigkeit bei der geheimen Staatspolizei: Erlebnisse, Erfahrungen, Erkenntnisse.

Eftermæle 
I filmen Max Manus bliver Fehmer spillet af den tyske skuespiller Ken Duken.

Litteratur 
 Steinar Brauteset: Gestapo-offiseren Fehmer – Milorgs farligste fiende. Cappelen 1986 
 Martin Månsson: Bödeln i Oslo – Gestapochefen Siegfried Wolfgang Fehmers Memoarer, Bokförlaget Efron & Dotter AB 2009 
 Pryser, Tore: Hitlers hemmelige agenter, Universitetsforlaget 2001

Se også 
 Retsopgøret i Norge efter 2. verdenskrig

Tyskere i 2. verdenskrig
Henrettede i Norge i retsopgøret efter 2. verdenskrig
Personer fra Moskva
Personer fra München
Personer henrettet ved skydning
Nazister dømt for krigsforbrydelser
Nazi-personel i Norge under 2. verdenskrig
Germanske-SS

Germanske-SS (tysk: Germanische-SS) var fællesnavnet på ikke-tyske SS-grupper i det besatte Europa mellem 1939 og 1940.

Undergrupper som blev oprettet var:
 Holland: Germanske-SS i Holland
 Belgien: Germanske-SS i Vlaanderen
 Norge: Germanske-SS Norge
 Danmark: Schalburgkorpset og Frikorps Danmark

Se også 
 5. SS-Panzer-Division Wiking

2. verdenskrig
SS
Venøsund Færgelaug

Venøsund Færgelaug er en forening der har til formål er at bevare Danmarks mindste bilfærge, bil- og passagerfærgen Venøsund. Danmarks ældste bilfærge siden 1999 – M/F Venøsund – bedre kendt som "Den lille Venøfærge" – blev taget ud af aktiv drift den 1. september 2010. Den blev bygget i 1931 på Jens Laursen og Sønners Skibsbyggeri til Fur Sund-overfarten. Den hed også indtil 1956 "M/F Fuursund". I 1956 blev den taget i brug på Venøoverfarten og omdøbt til "M/F Venøsund". September 2010 blev "M/F Venøsund" og storebroderen "M/F Venøsund II" erstattet af en nybygget stålfærge. "M/F Venøsund II" blev solgt og er under ombygning til husbåd. "M/F Venøsund" er imidlertid blevet restaureret og overdraget til et nystiftet færgelaug. Overdragelsen skete den 18. juni 2011, og den lille færge er nu hjemhørende i Venø Havn og ejes og drives af færgelauget. Den benyttes som reserve for den nye færge, men ellers til lystsejlads.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Færgelaugets webside

Foreninger fra Danmark
Limfjorden
Fodbold under sommer-OL 1924

Fodboldturneringen under sommer-OL 1924 blev spillet i Paris og 22 hold deltog og for første gang ikke udelukkende hold fra Europa.

Medaljer 

</div>

Resultat 
{| class="wikitable" style="text-align:center;" width="450px"
! Dato
! Kamp
! Res.
! Stadion
! Tilskuere
|-
| colspan="5" align="left" bgcolor="#dddddd"|1. runde
|-
| 25.5.
| align="left"|  ITA –  ESP
| 1-0
| align="left"|Stade de Colombes
| 20 000
|-
| 25.5.
| align="left"| SUI –  LTU
| 9-0
| align="left"|Stade Pershing
| 
|-
| 25.5.
| align="left"| USA –  EST
| 1-0
| align="left"|Stade de Paris
| 
|-
| 25.5.
| align="left"| TCH –  TUR
| 5-2
| align="left"|Stade Bergeyre
| 5 000
|-
| 26.5.
| align="left"| URY –  YUG
| 7-0
| align="left"|Stade de Colombes
| 1 000
|-
| 26.5.
| align="left"| HUN –  POL
| 5-0
| align="left"|Stade Bergeyre
| 3 000
|-
| 26.5.
| align="left"| SWE –  POR
| w/o
| align="left"|
| 
|-
| colspan="5" align="left" bgcolor="#dddddd"|Ottendedelsfinaler OL 1924 fodbold:
|-
| 27.5.
| align="left"| NED –  ROU
| 6-0
| align="left"|Stade de Colombes
| 1 000
|-
| 27.5.
| align="left"| FRA –  LVA
| 7-0
| align="left"|Stade de Paris
| 15 000
|-
| 28.5.
| align="left"| IRL –  BEL
| 1-0
| align="left"|Stade de Colombes
| 1 500
|-
| 28.5.
| align="left"| SUI –  TCH
| 1-1
| align="left"|Stade Bergeyre
| 12 000
|-
| 29.5.
| align="left"| SWE –  BEL
| 8-1
| align="left"|Stade de Colombes
| 8 532
|-
| 29.5.
| align="left"| ITA –  LUX
| 2-0
| align="left"|Stade Pershing
| 2 000
|-
| 29.5.
| align="left"| URY –  USA
| 3-0
| align="left"|Stade Bergeyre
| 
|-
| 29.5.
| align="left"| EGY –  HUN
| 3-0
| align="left"|Stade de Paris
| 8 000
|-
| colspan="5" align="left" bgcolor="#dddddd"|Ottendedelsfinaler – omkamp:
|-
| 30.5.
| align="left"| SUI –  TCH
| 1-0
| align="left"|Stade Bergeyre
| 10 000
|-
| colspan="5" align="left" bgcolor="#dddddd"|Kvartfinaler OL 1924 fotball:
|-
| 1.6.
| align="left"| URY –  FRA
| 5-1
| align="left"|Stade de Colombes
| 45 000
|-
| 1.6.
| align="left"| SWE –  EGY
| 5-0
| align="left"|Stade Pershing
| 6 484
|-
| 2.6.
| align="left"| NED –  IRL
| 2-1
| align="left"|Stade de Paris
| 2 000
|-
| 2.6.
| align="left"| SUI –  ITA
| 2-1
| align="left"|Stade Bergeyre
| 12 000
|-
| colspan="5" align="left" bgcolor="#dddddd"|Semifinaler OL 1924 fotball:
|-
| 5.6.
| align="left"| SUI –  SWE
| 2-1
| align="left"|Stade de Colombes
| 7 448
|-
| 6.6.
| align="left"| URY –  NED
| 2-1
| align="left"|Stade de Colombes
| 40 000
|-
| colspan="5" align="left" bgcolor="#dddddd"|Bronsefinale OL 1924 fotball:
|-
| 8.6.
| align="left"| SWE –  NED
| 1-1
| align="left"|Stade de Colombes
| 9 915
|-
| 9.6.
| align="left"| SWE –  NED (omkamp)
| 3-1
| align="left"|Stade de Colombes
| 40 522
|-
| colspan="5" align="left" bgcolor="#dddddd"|Finale OL 1924 fotball:
|-
| 9.6.
| align="left"| URY –  SUI
| 3-0
| align="left"|Stade de Colombes
| 41 000
|}

Medaljevinderne 

1924
Sommer-OL 1924