kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dan Ige

Dan Ige (født 6. august 1991 Haleiwa, Hawaii i USA) er en amerikansk MMA-udøver, der konkurrer i UFC's Featherweight-division. Han har været professionel, siden 2014 og har også konkurreret i Legacy Fighting Championship, Pancrase, RFA, og Titan FC. Han er i marts, 2020, placeret som nummer 15 på UFC Featerweight-rangliste placering.

MM-karriere 
Ige startede sin karriere ud med 10 amatør kampe. Han opbyggede en rekordliste på 8-2 før han blev professionel Han startede sin professionelle karriere med en 2-1-recordliste. Han fik derefter 6 sejre i træk, heriblandt på herunder en sejr på Dana White's Tuesday Night Contender Series.

Ultimate Fighting Championship 
Ige skrev kontrakt med UFC efter at have vundet på D Dana Whites Tuesday Night Contender Series. Han skulle have mødt Charles Rosa i sin debut på UFC 220. Men Rosa trak sig ud af kampen på grund af en skade. Ige forblev på kortet, og mødte Julio Arce. Han tabte kampen via dommerafgørelse.

Ige mødte Mike Santiago den 9 juni 2018 på UFC 225. Han vandt kampen via TKO i første runde.

Ige står mødte Jordan Griffin den 15, december, 2018 på UFC on Fox 31. Han vandt kampen via enstemmig afgørelse.

Ige mødte Danny Henry 16. marts, 2019 på UFC Fight Night 147. Han vandt kampen via rear-naked choke submission i første runde. Sejren tildelte ligeles Ige hans første Performance of the Night bonuspris.

Ige mødte Kevin Aguilar den 22. juni, 2019 på UFC on ESPN+ 12 Han vandt kampen via enstemmig afgørelse.

Ige mødte Mirsad Bektić 8. februar, 2020 ved UFC 247. Han vandt kampen via delt afgørelse.

Ige mødte Edson Barboza på 16. maj, 2020 på UFC on ESPN: Overeem vs. Harris. Han vandt en lige kamp via delt afgørelse. 16 ud af 18 MMA medier scorede kampen til fordel for Barboza.

Mesterskaber og resultater

Mixed martial arts 

 Ultimate Fighting Championship
 Performance of the Night (1 gang)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

MMA-udøvere fra USA
Krzysztof Jotko

Krzysztof Jotko (født 19. august 1989 i Elbląg i Polen) er en polsk MMA-udæver, der konkurrerer i Middleweight-division i Ultimate Fighting Championship (UFC).

MMA-karriere

Tidlig karriere 
Jotko mødte Bojan Veličković på MMA Attack den 3 april 27, 2013. Han vandt via en majority decision, i en kamp, der tildelte begge kæmpere "Fight of the Night" bonusprisen.

Ultimate Fighting Championship 
Jotko fik sin UFC-debut mod Bruno Santos på UFC Fight Night 33 den 7. december, 2013. Han vandt kampen via enstemmig afgørelse.

Han mødte herefter Magnus Cedenblad på UFC Fight Night 41 den 31. maj 2014. Jotko tabte kampen via guillotine choke submission, der endte hans sejrsrække.

Jotko mødte Tor Troéng den 4. oktober, 2014 på UFC Fight Night 53. Han vandt kampen via enstemmig afgørelse.

Jotko mødte Thales Leites den 19. november, 2016 på UFC Fight Night 100. Han vandt kampen via enstemmig afgørelse.

Jotko mødte David Gren den 13. maj, 2017 på UFC 211. Han tabte kampen via delt agførelse.

Jotko mødte Uriah Hall den 16. september, 2017 på UFC Fight Night 116. Han tabte kampen via KO i anden runde.

Jotko skulle have mødt Eryk Anders den 11. april, 2020 på UFC Fight Night 172. På grund af COVID-19 pandemien, blev begivenhed til sidst udskudt til 16. maj, 2020 på UFC på ESPN: Overeem vs. Harris. Han vandt kampen via en enstemmig afgørelse.

Mesterskaber og resultater

Mixed martial arts 

 MMA-Attack
 Fight of the Night (1 gang) vs. Bojan Veličković
 Ultimate Fighting Championship
 Performance of the Night (1 gang) vs. Tamdan McCrory

Henvisninger

Eksterne henvisninger 
 Krzysztof Jotko – UFC.com

Sociala media 
 Krzysztof Jotko – Instagram

MMA-udøvere fra Polen
Gareth Farr

Gareth Farr (født 29. februar 1968 i Wellington, New Zealand) er en new zealandsk komponist og perkussionist.

Farr studerede komposition, harmonilærer, orkesterbehandling og slagtøj på Aukland Universitet. Han har skrevet orkesterværker, kammermusik, strygerkvartetter, koncertmusik, ballet, solostykker for mange instrumenter etc.
Farr spillede percussion hos New Zealands Symfoniorkester. Han tog efterfølgende kompositions undervisning via brevkurser på Eastman School of Music i Rochester, New York hos bl.a. Samuel Adler og Christopher Rouse.

Udvalgte værker 

 "Sten og Is" (2003) - for stort orkester
 SlagtøjsKoncert (2004) - for slagtøj og orkester
 "Tangaroa" (2001) - for marimba
 "Beowulf" (2000-2003) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 Gareth Farr Homepage

Komponister fra New Zealand
Percussionister
Kalmarbåden

Kalmarbåden eller Kalmarbåten er et skibsvrag fra middelalderen, der blev fundet i vandet ved Kalmar Slot, da det blev restaureret i 1932-1934. Skibet er blevet dateret til midten af 1200-tallet.

Skibet havde en længde på 11,2 m, det var 4,6 m bredt og havde en dybdegang på ca. 1,1 m.

I perioden 1994-1995 blev der fremstillet en rekonstruktion af skibet af Per-Inge Lindqvist på Marinmuseum i Karlskrona med navnet Aluett.

Se også 
 Svenske skibsvrag

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Föreningen Aluett 

Skibsvrag i Sverige
Arkæologiske fund fra Sverige
Genstande fra middelalderen fra Sverige
Båden
Merko

Merko var en dansk kæde af større minimarkeder og små supermarkeder. Merko var ejet af Danske Købmænd A/S og det tyske selskab Edeka.

I starten af år 2000 blev der lancerede mindre Merkobutikker, som hed Merko Express.

Supermarkedskæder i Danmark
Schloss Schwarzenberg (Sachsen)

Slottet Schloss Schwarzenberg var oprindelig et forsvarsanlæg fra middelalderen og præger ved siden af St.-Georgen-Kirche byen Schwarzenberg i Erzgebirgskreis i Sachsen.

Historie 
Slottet blev formodentlig bygget i det 12. århundrede som et forsvarsanlæg og dannede udgangspunktet for bosætningen i Schwarzenberg og de nærmeste omgivelser. Den oprindelige borg fik sit nuværende udseende gennem ombygningen til jagtslottet "kurfürstlich-sächsischen Jagdschloss" fra 1555 til 1558 for Kurfürst August von Sachsen.Fra 1851 til 1852 blev det ubeboede befæstningstårn og sydfløjen forhøjet. Fra 1875 til 1876 blev der bygget en forvaltningsbygning.

Det trefløjede anlæg omgiver en højre-hjørnet gård. Befæstningstårnet befinder sig i vest, hovedbygningen i øst og en mellem-bygning i syd. Den oprindelige ringmur i nord i blev erstattet af en forvaltningsbygning. Den underste del af befæstningstårnet stammer fra det 12. århundrede og danner den ældste del af anlægget. Tårnet blev i det 19. århundrede forhøjet med to etager og fik i stedet for et klokkeformet tårn fra det 16. århundrede et kegleformet tag. Tårnstuetilbygningen i tre etager i den vestlige del af befæstningstårnet har trekantede sengotiske kamtakkede gavle. De blev formodentlig bygget i slutningen af det 15. århundrede og i slutningen af 1970'erne. Mellem-bygningen blev i forbindelse med ombygningen fra 1555 til 1558 udvidet og i midten af det 19. århundrede forhøjet med to etager. Ved den nordøstlige del af hovedbygningen befinder der sig et hjørnetårn med en vindeltrappe ud til gården fra det 16. århundrede. I de to øverste etager ses træværksudskæringer i træbjælkeloftet og rundbueportaler fra den samme tid. I stueetagen er der udsmykninger fra det 18. og 19. århundrede. Slotsstuen har et fladt stukloft og ornamentale bemalede vindueskarme. Overetagen er udsmykket med vægmalerier fra det 18. og 19. århundrede. Slotskælderen er konstrueret som sydfløjens stueetage, som er forsynet med rundbuedøre med profilerede granitvægge, konstrueret som tøndehvælvninger. Den nygotiske forvaltningsbygnings eskadrongavl er bygget som tårnstuebygningen.

Slotsmuseet 
Siden 1954 har byens museum befundet sig på slottet. Af og til er der tidsbegrænsede udstillinger. Der er udstillinger om slottets og byens historie, regionens minedrift, den kunsthåndværklige forarbejdning af jern og tin og kniplinger. 2006 åbnede en udstilling i slotstårnet med slottets tårn- og justitshistorie. Museets bibliotek har over 10000 bind, hvoraf der er ca. 6500 bogtitler med regionens historie.

Eksterne henvisninger 

 PERLA CASTRUM - Ein Schloss voller Geschichte

Referencer 

Slotte i Sachsen
Schloss Schwarzenberg

Schloss Schwarzenberg kan henvise til:
 Schloss Schwarzenberg (Scheinfeld) – slot ved byen Scheinfeld i Bayern, Tyskland
 Schloss Schwarzenberg (Sachsen) – slot ved byen Schwarzenberg i Sachsen, Tyskland
Schwarzenberg

Schwarzenberg kan henvise til:
 Schwarzenberg (Erzgebirge) – by i Erzgebirge i Sachsen, Tyskland
 Landkreis Aue-Schwarzenberg – distrikt i Erzgebirge i Sachsen, Tyskland
 Schwarzenberg (Vorarlberg) - mindre by i delstaten Vorarlberg, Østrig

Se også 
 Schloss Schwarzenberg (flere betydninger)
TIC

TIC eller tic har flere betydninger:
 Teknologisk Informations-Center
 Total Inorganic Carbon, Total uorganisk carbon
 Tic (ufrivillig muskelbevægelse)

Referencer
Hav (flertydig)

Hav eller HAV har flere betydninger:
 Hav, bestemt form havet, er de største vandmasser på Jorden.
 Hallux abducto valgus
 Hardware-assisted virtualization
 Havu (sprog), der tales i DR Congo
 Hepatitis A virus
Robin Maconie

Robin John Maconie (født 22. oktober 1942 i Auckland, New Zealand) er en new zealandsk komponist, pianist, dirigent, professor, lærer og forfatter.

Maconie studerede musiklitteratur og musikhistorie på Victoria Universitetet. Han studerede komposition hos Olivier Messiaen på Musikkonservatoriet i Paris (1963-1964), og kompositions teknik til filmmusik hos Bernd Alois Zimmermann på Musikkonservatoriet i Köln (1964-1965), og senere på kurser hos bl.a. Karlheinz Stockhausen og Henri Pousseur.
Han har skrevet orkesterværker, kammermusik, korværker, elektroniskmusik, instrumentalstykker for mange instrumenter, filmmusik, etc. Maconie emigrerede til England (1974), og blev professor og lærer i komposition på Southampton University og Savannah Universitetet for Kunst og Design i Georgia. Han tog tilbage til New Zealand (2002), hvor han lever i dag som freelancekomponist og forfatter til forskellige tidsskrifter om musik.

Udvalgte værker 

 "Sang" (1962) - for kammerorkester
 "Tårer" (2005) - seks satser  - for strygeorkester
 "Epstein" (1960) - filmmusik - for fløjte, obo og fagot
 Hvem vil være den næste statistisk ?" (1966) - elektroniskmusik

Eksterne henvisninger 
 om Robin Maconie

Komponister fra New Zealand
Forfattere fra New Zealand
Pianister
Dirigenter
Professorer
Lærere
Sophie-Amaliegård Skov

Sophie-Amaliegård Skov er et skovområde vest for Hornslet i Syddjurs Kommune.

I en lysning ligger Eskjærtoft Voldsted.

Eksterne henvisninger 
 Geonames.org

Skove i Danmark
Hornslet
Leo Smit

Leopold (Leo) Smit (født 14. maj 1900 i Amsterdam - død 30. april 1943 i Sobibor, Polen) var en hollandsk komponist, pianist og lærer.

Smit studerede komposition og klaver på Musikkonservatoriet i Amsterdam hos Bernard Zweers og Sem Dresden, og underviste i harmonilærer på denne skole, efter endt uddannelse. Han tog siden til Paris, hvor han levede som freelancekomponist, inspireret af komponister som Igor Stravinskij og Darius Milhaud. Han vendte tilbage til Holland og forsatte som lærer på Musikkonservatoriet i Amsterdam, men blev arresteret af nazisterne og myrdet i Sobibor udryddelseslejr i 1943. Han har skrevet en symfoni, orkesterværker, kammermusik, koncertmusik, balletmusik, klaverstykker etc.

Udvalgte værker 

 Symfoni i C-dur (1936) - for orkester
 Klaverkoncert (1937) - for klaver og blæserorkester
 "Silhuetter" (1925) - for orkester
 Cellokoncert (1937) - for cello og orkester

Eksterne henvisninger 
 om Leo Smit på www.musicweb-international.com

 https://www.forbiddenmusicregained.org/search/composer/id/100000

 https://leosmitfoundation.org/leo-smit-english

Komponister fra Nederlandene
Pianister
Lærere
Joachim Raff

"Joseph" Joachim Raff (født 27. maj 1822 i Lachen, Schweiz - død 24. juni 1882 i Frankfurt am Main, Tyskland) var en schweizisk/tysk komponist, lærer og pianist.

Raff var oprindeligt uddannet skolelærer, og underviste som sådan, men komponerede musik ved siden af dette. Han var selvlært, men fik med sine kompositioner Felix Mendelssohns opmærksomhed. Han slog sig ned i Tyskland, og blev Franz Liszt´s ven og assistent, og blev ligeledes venner med Hans von Bülow. Han har skrevet 12 symfonier, 18 orkesterværker, 19 kammermusikværker, 4 operaer, 9 koncerter, 4 suiter etc. Han underviste i komposition på Musikkonservatoriet i Franfurt am Main. Raff var i sin tid anererkendt som en både vigtig musiker og komponist. Hans sidste symfoni (nr. 11), blev færdiggjort af komponisten Max Erdmannsdörfer i 1883.

Udvalgte værker 

 Stor Symfoni (i E-mol)  (1855) (tabt) - for orkester
 Symfoni nr. 1 (i D-dur) "Til fædrelandet" (1859-1861) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (i C-dur) (1866) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (i F-dur) "I skoven" (1869) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (i G-mol) (1871) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (i E-dur) "Lenore" (1872) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (i D-mol) "Levede - stræbte, led - anfægtede, døde - kurtiserede" (1873) - for orkester
 Symfoni nr. 7 (i H-dur) "I Alperne" (1875) - for orkester
 Symfoni nr. 8 (i A-dur) "Forårs lyde" (1876) - for orkester
 Symfoni nr. 9 (i E-mol) "Om sommeren" (1878) - for orkester
 Symfoni nr. 10 (i F-mol) "Ved efterårstid" (1879) - for orkester
 Symfoni nr. 11 (i A-mol) "Vinteren" (1876) - for orkester
 Sinfonietta (i F-dur) (1873) - for blæsere
 Klaverkoncert (1873) - for klaver og orkester
 2 Violinkoncerter (1870-1877) - for violin og orkester
 2 Cellokoncerter (1874-1876) - for cello og orkester
 4 Suiter (1863-1877) - for orkester

Eksterne henvisninger 
 om Joachim Raff på www.musicweb-international.com

Komponister fra Schweiz
Komponister fra Tyskland
Pianister fra Tyskland
Lærere fra Tyskland
Tera de Marez Oyens

Tera de Marez Oyens (Woltera Gerharda Wansink) (født 5. august 1932 i Velsen, død 29. august 1996 i Hilversum, Holland) var en hollandsk komponist, pianist, dirigent, violinist og lærer.

Oyens studerede klaver, violin, cembalo og direktion på Musikkonservatoriet i Amsterdam, og tog kompositions timer hos Hans Henkemans. Hun studerede senere elektroniskmusik på Universitetet i Utrecht. Oyens har skrevet 3 symfonier, orkesterværker, elektroniskmusik, kammermusik, vokalmusik, salmer, solostykker for mange instrumenter etc. Hun underviste kort som lærer i komposition på Zwolle Musikkonservatorium, inden hun helt helligede sig en karriere som freelancekomponist.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Udtalelse" (1987) - for kor og orkester
 Symfoni nr. 2 "Squaw Sachem" (1993) - for orkester
 Symfoni nr. 3 "Ceremonier" (1993) - for orkester
 "Lyd og stilhed" (1971) - elektronisk musik

Eksterne henvisninger 
 om Tera de Marez Oyens på www.musicweb-international.com

Komponister fra Nederlandene
Pianister
Dirigenter
Violinister fra Nederlandene
Lærere
Division II i ishockey 1952-53

Division II i ishockey 1952-53 var turneringen i den næstbedste række i det svenske ligasystem. Turneringen havde deltagelse af 32 hold, der var inddelt i seks puljer med fem eller seks hold i hver pulje. I hver pulje spillede holdene en dobbeltturnering alle-mod-alle, hvilket gav otte eller ti spillerunder. Turneringen var ligeledes iddelt i fire regionale områder, hvor nord- og øst-området bestod af én pulje med seks hold, mens holdene i vest- og syd-området var opdelt i to puljer med fem hold. Det bedste hold i hvert område rykkede op i Division I. I områderne med to puljer spillede de to puljevindere et playoff-opgør over to kampe (hjemme og ude) om oprykningspladsen i det pågældende område.

Oprykningspladserne til Division I blev besat af følgende fire hold:
 Mora IK, der vandt Division II Nord.
 Grums IK, der vandt Division II Vest B, og som besejrede vinderen af Division II Vest A, Västerås IK, i playoff-kampene.
 IK Göta, der vandt Division II Øst.
 Åkers IF, der vandt Division II Syd A, og som besejrede vinderen af Division II Syd B, IK Stefa, i playoff-kampene.

De to dårligste hold i hvert område rykkede ned i Division III, bortset fra i område vest, hvor der var tre nedrykningspladser.

Hold 

Division II havde deltagelse af 32 klubber, hvilket var samme antal som den foregående sæson. Blandt deltagerne var:
 4 klubber, der var rykket ned fra Division I: Grums IK, IK Göta, Mora IK og UoIF Matteuspojkarna.
 8 klubber, der var rykket op fra Division III: BK Derby, Hedemora SK, IF Eyra, Skiveds IF, Strömsbro IF, Värnamo GIK, Värtans IK, Åkers IF.

Holdene var inddelt i fire regionale områder, hvor nord- og øst-området bestod af én pulje med seks hold, mens holdene i vest- og syd-området var opdelt i to puljer med fem hold. I hver pulje spillede holdene en dobbeltturnering alle-mod-alle, hvilket gav otte eller ti spillerunder. Det bedste hold i hvert område rykkede op i Division I. I områderne med to puljer spillede de to puljevindere en gruppefinale over to kampe (hjemme og ude) om oprykningspladsen i det pågældende område.

Siden den foregående sæson havde BK Forward skiftet Division II-pulje fra Vest B til Vest A.

Nord

Division II Nord

Vest

Division II Vest A

Division II Vest B

Gruppefinale 

De to puljevindere spillede i gruppefinalen om en oprykningsplads til Division I. Finalen blev afviklet over to kampe, hvor summen af de to resultater gjaldt som det samlede resultat. Grums IK sikrede sig oprykningspladsen med en samlet sejr på 6–5.

Øst

Division II Øst

Syd

Division II Syd A

Division II Syd B

Gruppefinale 

De to puljevindere spillede i gruppefinalen om en oprykningsplads til Division I. Finalen blev afviklet over to kampe, hvor summen af de to resultater gjaldt som det samlede resultat. Åkers IF sikrede sig oprykningspladsen med en samlet sejr på 11–2.

Se også 
 Division I i ishockey 1952-53

Kilder 
 Hockeyarchives - Championnat de Suède 1952/53  
 Ishockeytabeller - 1952-53

Noter 

Ishockey i 1952
Ishockey i 1953
Division II i ishockey i Sverige
Jacques Charpentier

Jacques Charpentier (født 18. oktober 1933 i Paris - død 15. juni 2017 i Lézignan-Corbières, Frankrig) var en fransk komponist, organist, leder og lærer.

Charpentier var selvlært som pianist og levede i Paris som akkompagnatør. Han tog til Indien og studerede indisk musik i Bombay og Calcutta. Charpentier vendte tilbage til Frankrig (1954), og studerede komposition, orgel og musikfilosofi med Tony Aubin og Olivier Messiaen på Musikkonservatoriet i Paris. Han har skrevet 7 symfonier, orkesterværker, kammermusik, koncertmusik, balletmusik, vokalmusik, orgelstykker, og solostykker for mange instrumenter etc. Charpentier var inspireret af det 20. århundredes klassiske musik og indisk folklore. Han levede som organist og var chefinspektør for Musik for Ministeriet for Kulturelle Anliggender. Charpentier underviste i komposition på Musikkonservatoriet i Paris, og privat.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 "Symfoni Breve" (1958) - for strygeorkester
 Symfoni nr. 2 "Ofring til Påskedag" (1965) - for strygeorkester
 Symfoni nr. 3 "Shiva dansens konge" (1969) - for orkester
 Symfoni nr. 4 "Brasilien" (1975) - for orkester
 Symfoni nr. 5 "Og den imaginære begyndte at danse" (1977) - for orkester
 Symfoni nr. 6 "Men solen var allerede i horisonten" (1979) - for orgel og orkester
 Symfoni nr. 7 (1985) - for orkester
 72 Karnatiske Etuder (1957-1984) - for klaver

Eksterne henvisninger 
 om Jacques Charpentier på www.musicweb-international.com

Komponister fra Frankrig
Organister fra Frankrig
Lærere
Ledere
Feodora af Leiningen

Prinsesse Feodora til Leiningen (7. december 1807, Amorbach – 23. september 1872, Baden-Baden) var en tysk prinsesse af Leiningen, der var fyrstinde af Hohenlohe-Langenburg fra 1828 til 1860. 

Hun var datter af fyrst Emich Carl af Leiningen og prinsesse Victoria af Sachsen-Coburg-Saalfeld. Hun blev gift den 18. februar 1828 med hertug Ernst 1. af Hohenlohe-Langenburg (1794-1860). Hun var halvsøster til Dronning Victoria af Storbritannien.

Fyrstinder af Hohenlohe-Langenburg
Huset Leiningen
Da Harry mødte Sally

Da Harry mødte Sally (originaltitel When Harry Met Sally...) er amerikansk romantisk komediefilm fra 1989, instrueret af Rob Reiner og med manuskript af Nora Ephron. I hovedrollerne ses Billy Crystal og Meg Ryan.

Ephron modtog BAFTA-prisen for bedste originale manuskript.

Medvirkende 
 Billy Crystal som Harry Burns
 Meg Ryan som Sally Albright
 Carrie Fisher som Marie Fisher
 Bruno Kirby som Jess Fisher
 Steven Ford som Joe
 Lisa Jane Persky som Alice
 Michelle Nicastro som Amanda Reese
 Kevin Rooney som Ira Stone
 Harley Kozak som Helen Hillson
 Estelle Reiner som kvindelige kunde

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Komediefilm fra USA
Amerikanske film fra 1989
Tidevandspyt

Tidevandspytter eller klippepytter er lave havvandpytter, der dannes i klippefyldte kyster tidevandszonen. Mange af disse pytter findes kun som separate vandmasser ved lavvande.

Naturtyper
Orange Linjen

Orange Linjen var et dansk I/S bl.a. ejet af Rederiet A.H. Basse A/S som fra 4. oktober 1958 - september 1961, med passagertrafik mellem København (Kalkbrænderihavnen) - Malmø (Skeppsbron), samt kortvarigt også omkring weekenderne i sommeren 1961 mellem Kalkbrænderihavnen og Trelleborg, grundet nye toldregler fra 1. juni 1961.

Skibe 

 Rüstingen 1958 - 1959
 Orange Star ex. Uthlande 1958 - 1961
 Orange Moon 1959 - 1961
 Orange Sun 1959 - 1961

Rederier fra Danmark
Etableret i 1958
Ophørt i 1961
Division II i ishockey 1953-54

Division II i ishockey 1953-54 var turneringen i den næstbedste række i det svenske ligasystem. Turneringen havde deltagelse af 33 hold, der var inddelt i seks puljer med 5-7 hold i hver pulje. I hver pulje spillede holdene en dobbeltturnering alle-mod-alle, hvilket gav 8-12 spillerunder. Turneringen var ligeledes inddelt i fire regionale områder, hvor nord- og øst-området bestod af én pulje med seks eller syv hold, mens holdene i vest- og syd-området var opdelt i to puljer med fem hold. Det bedste hold i hvert område rykkede op i Division I. I områderne med to puljer spillede de to puljevindere et playoff-opgør over to kampe (hjemme og ude) om oprykningspladsen i det pågældende område.

Oprykningspladserne til Division I blev besat af følgende fire hold:
 Brynäs IF, der vandt Division II Nord.
 Västerås IK, der vandt Division II Vest A, og som besejrede vinderen af Division II Vest B, Forshaga IF, i playoff-kampene.
 AIK, der vandt Division II Øst.
 IFK Stockholm, der vandt Division II Syd A, og som besejrede vinderen af Division II Syd B, Alvesta SK, i playoff-kampene.

De to dårligste hold i hvert område rykkede ned i Division III.

Hold 

Division II havde deltagelse af 33 klubber, hvilket var en klub mere end i den foregående sæson. Blandt deltagerne var:
 4 klubber, der var rykket ned fra Division I: AIK, Forshaga IF, IK Huge og Nacka SK.
 10 klubber, der var rykket op fra Division III: Hofors IK, Hultsfreds AIK, IFK Nyland, IFK Stockholm, IFK Trollhättan, IK Viking, Ljusne AIK, Saltsjöbadens IF og Västerås SK.

Holdene var inddelt i fire regionale områder, hvor nord-området bestod af en pulje med syv hold og øst-området bestod af én pulje med seks hold, mens holdene i vest- og syd-området var opdelt i to puljer med fem hold. I hver pulje spillede holdene en dobbeltturnering alle-mod-alle, hvilket gav 8-12 spillerunder. Det bedste hold i hvert område rykkede op i Division I. I områderne med to puljer spillede de to puljevindere en gruppefinale over to kampe (hjemme og ude) om oprykningspladsen i det pågældende område.

Siden den foregående sæson var nord-puljen blevet udvidet fra seks til syv hold.

Nord

Division II Nord

Vest

Division II Vest A

Division II Vest B

Gruppefinale 

De to puljevindere spillede i gruppefinalen om en oprykningsplads til Division I. Finalen blev afviklet over to kampe, hvor summen af de to resultater gjaldt som det samlede resultat. Västerås IK sikrede sig oprykningspladsen med en samlet sejr på 11–10.

Øst

Division II Øst

Syd

Division II Syd A

Division II Syd B

Gruppefinale 

De to puljevindere spillede i gruppefinalen om en oprykningsplads til Division I. Finalen blev afviklet over to kampe, hvor summen af de to resultater gjaldt som det samlede resultat. IFK Stockholm sikrede sig oprykningspladsen med en samlet sejr på 9–3.

Se også 
 Division I i ishockey 1953-54

Kilder 
 Hockeyarchives - Championnat de Suède 1953/54  
 Ishockeytabeller - 1953-54

Noter 

Ishockey i 1953
Ishockey i 1954
Division II i ishockey i Sverige