kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Christy Mathewson

Christopher "Christy" Mathewson (12. august 1880 i Factoryville, Pennsylvania – 7. oktober 1925 i Saranac Lake, New York) var en professionel amerikansk baseballspiller, der betragtes som en af de bedste pitchers i baseballhistorien. Han var en af de fem første spillere, der blev valgt ind i Baseball Hall of Fame (sammen med Babe Ruth, Ty Cobb, Walter Johnson og Honus Wagner).

I 1999 opnåede han en 7. plads på en liste udarbejdet af The Sporting News over de 100 bedste spillere nogensinde, og baseballanalytikeren Bill James placerede ham som den syvendebedste pitcher i sin New Historical Baseball Abstract. Mathewson førte National League med hensyn til earned run average (ERA) fem gange, ligeledes fem gange mht. strikeouts og ni gange mht. strikeouts pr. walk. Han ligger nr. 3 på listen over flest wins i karrieren med 373.

Mathewson fik sin major league-debut i år 1900 for New York Giants. Med dem vandt han den såkaldte Triple Crown to gange. Hans spil i World Series i 1905, hvori han kastede tre hele kampe uden at lade modstanderholdet Philadelphia Athletics score, blev af ESPN kåret til den største slutspilspræstation i baseballhistorien. Desuden nåede Mathewson at pitche to no-hitters og vinde fem ligamesterskaber med Giants.

I 1916 blev Mathewson sendt til Cincinnati Reds i en byttehandel. Han pitchede en enkelt kamp for dem, hvorefter han fungerede som holdets træner de følgende tre sæsoner.

I forbindelse med 1. verdenskrig meldte Mathewson sig til den amerikanske hær. Under en træningsøvelse blev han ved et uheld gasset og udviklede tuberkulose som et resultat deraf. Denne sygdom tog livet af ham i 1925.

Mathewsons mest berømte pitch var hans "fade-away". Den blev tilsyneladende kastet ligesom en fastball, men mistede farten og droppede nedad, lige før den nåede home plate. I dag ville pitchet nok blive kaldt en screwball.

Af religiøse årsager pitchede Mathewson aldrig på søndage.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

 Christy Mathewsons officielle hjemmeside 
 Mathewsons statistikker på Baseball Reference
 Hall of Fame-biografi 

Baseballspillere fra USA
Personer fra Pennsylvania
Veteran

En veteran (Latin:Veteranus, afledt af vetus som betyder gammel), er oftest en ældre person med stor erfaring.

I det gamle Rom var det en soldat, hvis tjenestetid var udløbet, og i dag anvendes begrebet om tidligere militærpersoner med lang tjenestetid og baggrund. I Danmark er en veteran i militær sammenhæng defineret som en person, der har som en del af en enhed eller som enkeltperson har været udsendt i mindst en international operation.

Udtrykket anvendes i flere sammenhænge, blandt andet i idrætsverdenen, hvor der foretages en opdeling af deltagerne i veteran-aldersgrupper, som oftest begyndende med personer som er fyldt og over fyrre år, i foreninger for ældre/ gamle motorcykler, biler, traktorer, jernbaner etc.

Referencer 

Militær
Sport
Alderdom
John McLaughlin

John McLaughlin (født 4. januar 1942 i Doncaster, England) er en britisk jazz- og fusionmusiker (guitarist) og komponist. Han spillede som sessionguitarist i London i 1960'erne, hvorefter han i 1969 flyttede til USA, efter at Trommeslageren Tony Williams antog ham i sin trio Lifetime. Mclaughlin blev herefter hyret af Miles Davis til dennes band, og indspillede pladerne Jack Johnson, In A Silent Way og Bitches Brew. I 1970 dannede han det banebrydende fusionsorkester Mahavishnu Orchestra som indspillede en række plader først i 70´erne og vandt stor anerkendelse herfor.

McLaughlins tidligere værk er elektrisk rock/jazz-fusion. I 1974 udgav Mahavishnu Orchestra og London Symphony Orchestra med Michel Tilson Thomas pladen Apocalypse som blandede moderne jazz fusioneret med senromantisk orkesterklang. I 1980'erne og 1990'erne har McLaughlin sammen med flamencoguitaristen Paco de Lucía og jazzguitaristen Al Di Meola leveret virtuose akustiske live-optræden. McLaughlin anvender ofte indiske elementer og byder indiske musikere med, blandt andre tablaspilleren Zakir Hussain. Ligeledes dannede han i begyndelsen af 90'erne en trio med percussionisten Trilok Gurtu og bassisten Kai Eckhard.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Jazzmusikere fra England
Guitarister fra Storbritannien
Komponister fra England
Jazzkomponister
Pedersen

Pedersen eller Petersen har flere betydninger:

 Pedersen (efternavn) er et udbredt dansk efternavn

Kendte personer med efternavnet 
 Abdul Wahid Pedersen, dansk imam.
 Arne Herløv Petersen, dansk forfatter.
 Bjarne Pedersen, dansk sanger kendt som Bjarne Liller.
 C.G. Johannes Petersen, danskmarinbiolog
 Carl-Henning Pedersen, dansk kunstmaler.
 Claus Pedersen, dansk bordtennisspiller.
 Claus Hagen Petersen, dansk journalist.
 Else Petersen, dansk skuespiller.
 Elsebeth Kock-Petersen, dansk politiker og minister.
 Gert Petersen, dansk politiker og partileder.
 Gustaf Munch-Petersen, dansk forfatter og maler.
 Hans Hartvig Seedorff Pedersen, dansk digter
 Hans W. Petersen, dansk skuespiller.
 Helga Pedersen, dansk dommer og minister.
 Jes Dorph-Petersen, dansk journalist og tv-vært.
 John Hahn-Petersen, dansk skuespiller.
 Jørgen Petersen, dansk håndboldspiller.
 Jørgen Flindt Pedersen, dansk journalist.
 Kjeld Petersen, dansk skuespiller og komiker.
 Klaus Riskær Pedersen, dansk iværksætter og politiker.
 Knud Pedersen, norsk forfatter kendt under navnet Knut Hamsun.
 Knud Erik Pedersen, dansk forfatter.
 Kristen Helveg Petersen, dansk politiker og minister.
 Leif Sylvester Petersen, dansk multikunstner.
 Lene Adler Petersen, dansk billedkunstner.
 Marius Pedersen Fiil, dansk kroejer og modstandsmand.
 Mogens Amdi Petersen, dansk skoleleder.
 Nicki Pedersen, dansk speedwaykører.
 Niels Helveg Petersen, dansk politiker og minister
 Niels-Henning Ørsted Pedersen, dansk jazzbassist.
 Nis Petersen, dansk forfatter.
 Peder Oluf Pedersen, dansk ingeniør og rektor.
 Poul Pedersen, dansk fodboldspiller.
 Robert Storm Petersen, dansk forfatter, humorist og billedkunstner.
 Søren Ryge Petersen, dansk haveekspert og tv-vært.
 Thor Pedersen, dansk politiker og minister.
 Wolfgang Petersen, tysk filminstruktør.

Navnet anvendt i fiktion 
 Elly Petersen er en dansk film fra 1944.
 My name is Petersen er en dansk film fra 1947.
 Rekrut 67 Petersen er en dansk film fra 1952.
 Jeg er stadig bange for Caspar Michael Petersen er en novellesamling af Jan Sonnergaard.
Almendannelse

Almen dannelse er et begreb, der bruges om en bestemt helhed af viden, færdigheder og holdninger. Helheden er afgrænset af det, som de toneangivende i samfundet til enhver tid betragter som det nødvendige minimum for at kunne begå sig. Derfor er begrebet også under konstant forandring, selv om man ofte fastholder det som en fast, kulturbærende grundstamme i personlighedsdannelsen.

Almendannelsen er den del af dannelsen, der ikke er specifik faglig orienteret. Dr.phil. i almendannelse Harry Haue har beskrevet almendannelse således: "at man giver den enkelte mulighed for at udvikle en personlig myndighed, der sætter vedkommende i stand til at reflektere over sit eget forhold til sine medmennesker, natur og samfund."

Litteratur 
 Harry Haue: Almendannelse som ledestjerne, disputats 2003

Eksterne henvisninger 
 EMU:Almen sprogforståelse

Referencer 

Uddannelse
Folkeoplysning
Handicap

Et handicap er en langvarig fysisk eller psykisk sygdom eller funktionsnedsættelse.

Et handicap defineres som funktionsnedsættelser, der har konsekvenser for livsførelsen. Det skal altså være en funktionsnedsættelse, der ikke fuldt ud kompenseres for og som dermed giver barrierer i samfundet. 

Ca. hver femte dansker har en eller anden type funktionsnedsættelse. Man taler normalt om fysiske (mobilitetsproblemer) og psykiske handicap (kognitive eller psykiske lidelser).

Se også 
 Kørestolsfodbold
 FN’s konvention om rettigheder for personer med handicap
 Usynligt handicap

Eksterne henvisninger 

Danske Handicaporganisationer 

Det Centrale Handicapråd

Pjece: Mennesker med handicap i Danmark 

Handikap
Landkreis Müritz

Landkreis Müritz var en Landkreis mod syd i den centrale del af den tyske delstat Mecklenburg-Vorpommern, der eksisterede fra 1994 til 2011. Nabokreise var i nord Landkreis Demmin, i øst Landkreis Mecklenburg-Strelitz og den kreisfri by Neubrandenburg, i syd den brandenburgske Landkreis Ostprignitz-Ruppin, i vest Landkreis Parchim og i nordvest Landkreis Güstrow.

Under landkreisreformen i 2011 blev landkreisen lagt sammen med Landkreis Mecklenburg-Strelitz, byen Neubrandenburg og den største del af Landkreis Demmin til den nye Landkreis Mecklenburgische Seenplatte.

Geografi 
Landkreis Müritz havde sit navn fra den store sø af samme navn, Müritz. Øst for Müritz havde landkreisen en del af Müritz-Nationalpark, i nordøst Naturpark Nossentiner-Schwinzer Heide og i nord Naturpark Mecklenburgische Schweiz und Kummerower See. Landkreis Müritz var meget tyndt befolket og den landkreis i Mecklenburg-Vorpommern med den laveste befolkningstæthed.

Byer og kommuner 
(indbyggere pr. 31. december 2006)

Amtsfri kommune
 Waren (Müritz), Stadt * (21.236)

Amter med amttilhørende kommuner og byer; * markerer administrationsby
* Sitz der Amtsverwaltung

Nedlagte kreise i Mecklenburg-Vorpommern
Sophia Loren

Sophia Loren, oprindeligt Sofia Villani Scicolone (født 20. september 1934), er en af Italiens mest berømte filmstjerner.

Hun optrådte først i små roller og vandt andenplads i skønhedskonkurrencen "Miss Italia" i 1950.

Efter mange små roller – i 1951 havde hun en lille rolle uden replikker i Hollywood-eposen Quo Vadis?, der blev filmet i Italien – tog hendes karriere fart. Hun begyndte at arbejde med kendte filminstruktører som Vittorio De Sica og stjerner som Cary Grant. Hun vandt flere internationale priser for To kvinder i 1961. I 1960'erne var hun verdens mest berømte skuespillerinde, og i 1964 fik hun en million dollar for at optræde i Romerrigets fald.

Sophia Loren har en meget lang filmbiografi. Hun optræder mere sjældent nu, men har ikke trukket sig tilbage og medvirkede fx i musicalen Nine (2009).

Familieliv 

Sophia Loren blev gift med filmproducent Carlo Ponti i 1957; de fik to børn.

Hendes yngre søster Anna Maria var gift med Romano Mussolini – søn af diktatoren – så Sophia er tante til den italienske politiker Alessandra Mussolini.

Litteratur / kilder 
 Klaus Rifbjerg: Sophia og mig og masserne (Politiken, 11.5.1961)
 John Heilpern: En urørlig gudinde (Jyllands-Posten, 12.4.1979)	
 Niels Levinsen: Sophia Loren: Jeg blev drillet fordi jeg var grim (Jyllands-Posten, 9.6.1979)
 Nicolas Barbano: Alt, hvad De ser, skylder jeg spaghetti (PS Pige-Special nr. 10, 1993)
 Henrik Jul Hansen: Den sidste stjerne (Det fri aktuelt, 20.9.1994)	
 Niels Smidt-Jensen: En dronning ta'r imod (Jyllands-Posten, 12.3.1995)
 Kerry Sutch: Askepot (Berlingske Tidende, 5.5.1996)
 Peter Loewe: Inderst inde er jeg skrøbelig (Berlingske Tidende, 29.8.1998)

Eksterne henvisninger 

 
Officiel site på engelsk 

Skuespillere fra Italien
Hollywood Walk of Fame

Italienere i 1900-tallet
Italienere i 2000-tallet
Oscar for bedste kvindelige hovedrolle
Ærescesar
Asger Baunsbak-Jensen

Asger Baunsbak-Jensen (født 15. april 1932 i Nørup Mark ved Holbæk) er en dansk præst, forfatter, samfundsdebattør og fhv. folketingsmedlem og landsformand for Det Radikale Venstre.

Asger Baunsbak-Jensen blev uddannet lærer i 1953 og arbejdede som lærer ved Humlebæk Kommuneskole til 1961. Fra 1961 til 1968 var han forstander for Glamsbjerg Fri- og Efterskole på Fyn. Lærergerningen blev udskiftet med arbejdet som embedsmand, da han i 1968 blev undervisningsdirektør i Undervisningsministeriet. Fra 1981 til 1989 var han sognepræst i Farum.

Den politiske karriere begyndte, da Baunsbak-Jensen var landsformand for Radikal Ungdom 1954-1957. I 1958 blev han valgt til Folketinget i Frederiksborg Amtskreds, men ikke genvalgt. Han var fra 1955 til 1957 medlem af Styrelsen i Dansk Ungdoms Fællesråd og fra 1953 til 1974 og igen 1981-1984 medlem af Det Radikale Venstres hovedbestyrelse. Fra 1971 til 1974 var han Det Radikale Venstres landsformand. Fra 1954 til 1984 var han opstillet til Folketinget for partiet. Han opnåede valg igen i 1984, denne gang i Skivekredsen. Fra 1982 til 1984 var han landsformand for Foreningen Norden, og han var 1987-1988 formand for Danmarks Kirkelige Mediecenter. Han var medlem af Det Etiske Råd 1991-1997 og fra 1996 medlem af Rådet for Europæisk Politik. Han har han været hovedbestyrelsesmedlem i Kræftens Bekæmpelse (1997-2000) og bestyrelsesmedlem i Dokumentations- og Rådgivningscenter om Racediskrimination (1998-2000).

I 1984 modtog han Modersmål-Selskabets pris.

Bibliografi 
 Du er ikke alene med din angst: fem morgenandagter (1987)
 Trøst i angst (1988)
 Fragmenter af en barndom: en husmandsdreng (Erindringer, 1989)
 Farmor: erindringsbilleder (1990)
 Thomas (1992)
 Skønhederne: en fortælling (1993)
 Livstykke med spændetrøje: barndomserindringer (1995)
 Vokseværk: erindringsskitser (1997)
 Bøn: Ved dagens begyndelse (2000)
 Den tynde væg (2000)
 Til sidst (2001)
 På sporet af stilheden (2002)
 Mod til at blive gammel: den dyrebare alderdom (2002)
 Frisind: festskrift til Asger Baunsbak-Jensen: 15. april 2002 (red. Marianne Jelved m.fl., 2002)
 Mod til at blive gammel – den dyrebare alderdom (Essays, 2003)
 28 undervisningsministre – 1903-2003 (2003)
 Sønner (2004)
 Radikale profiler (2004)
 Trods mørkets harme – jeg blev lærer: Erindringsglimt 1948-1954 (2005)
 Hvorfor præst? – erindringer og refleksioner (2006)
 Hemmeligheden (2007)
 Fartens forbandelse: Erindringsessay" (2015)

Referencer 

Faglitterære forfattere fra Danmark
Selvbiografer fra Danmark
Præster fra Danmark
Skolefolk fra Danmark
Debattører fra Danmark
Formænd for Radikal Ungdom
Formænd for Foreningen Norden
Personer fra Farum
Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Folketingsmedlemmer i 1980'erne
Personer i Kraks Blå Bog
Kommunalpolitikere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Modtagere af Modersmål-Prisen
Fjernøsten

Fjernøsten (alternativt Fjerne Østen) er en sammenfattende benævnelse af landene længst mod øst, det vil sige Østasien, Kina, Japan, det østlige Rusland, Koreahalvøen og flere. Betegnelsen er skabt ud fra et historisk europæisk perspektiv, og benyttes fortsat i enkelte sammenhænge (fx i navnet på det nedlagte tidsskrift Far Eastern Economic Review), men i internationalt samarbejde benyttes begrebet Østasien.

Se også 
 Fjernøstlige føderale distrikt, et føderalt distrikt i Den Russiske Føderation.

Eksterne henvisninger 

 Den Store Danske Encyklopædi: Fjerne Østen , hentet 13. september 2017

Asien
Babe 2 - den kække gris kommer til byen

Babe 2 – den kække gris kommer til byen (originaltitel Babe: Pig in the City) er en australsk familiefilm fra 1998, instrueret af George Miller.

Grisen Babe kommer, i denne efterfølger til filmen Babe - den kække gris, til storbyen med "Chefens kone" og møder en masse nye venner og får en mængde spændende oplevelser i tilgift.

Filmen kan både ses på originalsproget (engelsk) med bl.a. Magda Szubanski og stemmer af Elizabeth Daily, Adam Goldberg, James Cosmo og Glenne Headly, og på dansk med stemmer af Vibeke Hastrup, Kirsten Cenius, Peter Zhelder, Kurt Ravn, Stig Hoffmeyer og Kirsten Lehfeldt.

Eksterne henvisninger 
 

Film fra Australien
Film fra 1998
Familiefilm
Engelsksprogede film
Parodist

En parodist er en person, der har talent for at efterligne andre mennesker. Som professionel parodist er det kendte mennesker, der parodieres. Af kendte, danske, parodister kan nævnes: Poul Mourier, Peter Kitter, Henning Schram, Carl Nielsen (parodist) og Svend Bjerre. Flere skuespillere og entertainere bruger dog parodien som led sin underholdning – f.eks. Thomas Eje, Rasmus Krogsgaard og Buster Larsen.

Stillingsbetegnelser
Kongeriget Begge Sicilier

Kongeriget Begge Sicilier (; napolitansk: Regno d’’e Ddoje Sicilie; siciliansk: Regnu dî Dui Sicili) var et kongerige i det sydlige Italien, der eksisterede fra 1816 til 1861. Det omfattede øen Sicilien og den italienske halvø syd for Kirkestaten og var både efter areal og indbyggertal den største suveræne stat i Italien før Italiens samling. Det blev regeret af konger fra huset Bourbon.

Navnet har sin oprindelse i 1100-tallets sicilianske rige, der under normannerne med tyngdepunkt på øen Sicilien indlemmede Syditalien. Fra 1302 til 1735 var de to områder adskilt, men fastlandets konger holdt fast i navnet "Sicilien" for dermed at holde kravet på øen i hævd. Herefter regeredes de to riger, Kongeriget Sicilien og Kongeriget Napoli, atter af en fælles konge og indgik formelt i en union i 1816.

Begge Sicilier erobredes af Kongeriget Sardinien i 1861 som led i Italiens samling under fyrstehuset Savoyen. Begge Siciliers kongehus opretholdt dog længe efter i eksil diplomatiske forbindelser med andre stater, og fortiden som selvstændigt rige er endnu central for megen syditaliensk lokalpatriotisme.

Adskillige fyrstelige personer, heriblandt den spanske konge, hævder et symbolsk krav på Begge Siciliers krone.

Konger af Begge Sicilier, 1816-1861 
 1816-1825: Ferdinand I
 1825-1830: Frans I
 1830-1859: Ferdinand II
 1859-1861: Frans II

Eksterne henvisninger 

 
Italiens historie
Sicilien
Begge Sicilier
Begge Sicilier
Begge Sicilier
Etableret i 1816
Ophørt i 1861
Nebojša Radmanović

Nebojša Radmanović (Небојша Радмановић, født 1. oktober 1949 i Gračanica, Bosnien-Hercegovina, Jugoslavien) er en Bosnisk-serbisk politiker. Han gik i skole i Banja Luka før han fortsatte sine studier ved det filosofiske fakultet ved universitetet i Beograd. Den 1. oktober 2006 blev han valgt til det roterende præsidentskab for Bosnien-Hercegovina. Der er valg til præsidentskabet hver 4. år, hvilket består af tre poster, der skifter hver 8. måned. Han repræsenterer de bosniske serbere og overtog embedet den 5. november 2006 sammen med den bosniakiske og kroatiske kandidat, som blev valgt på samme tidspunkt, Haris Silajdžić og Željko Komšić. Nebojša Radmanović er medlem af Alliancen af uafhængige socialdemokrater.

Eksterne henvisninger 

Formænd for Bosnien-Hercegovinas præsidentskab
Medlemmer af Bosnien-Hercegovinas præsidentskab
Politikere fra Bosnien-Hercegovina
Kønsbehåring

Kønsbehåring (kønshår, pubeshår, intimbehåring) er de hår, som dækker de ydre kønsorganer og det omkringliggende kropsområde. Kønsbehåringen er  sekundære kønskarakteristika, der udvikles i løbet af den tidlige pubertet som følge af  kønshormoner.

Struktur 
Kønsbehåring er almindeligvis stærkere end anden kropsbehåring og farven er som regel mørkere end hovedbehåringen. Kønsbehåringens udbredelse og fyldighed varierer fra individ til individ. Type varierer ligeledes fra stærkt krøllet til helt glat. Kvindens kønsbehåring dækker sædvanligvis et trekantet område over venusbjerget, mens mandens kønsbehåring gradvist formindskes op mod navlen.

Funktion 
Biologisk hjælper kønsbehåring lige som håret under armene med at fordampe duftstoffer. Derudover beskytter den mod bakterier og sygdomme samt mod kulde og varme.

Se også 
Nøgenhed#Nøgenhed og intim behåring vs glat, uden behåring

Hår
Mandens kønsorganer
Kvindens kønsorganer
Malakias' Bog

Malakias’ Bog er den sidste bog i Det Gamle Testamente i Bibelen. Malakias betyder "min engel". I bogens sidste kapitel profeterer Malakias, at "retfærdighedens sol" skal stå op, og at Gud vil sende Elias til jorden igen; det tolkes i Det Nye Testamente som en forudsigelse af Johannes Døberen.
Malakias' bog regnes til ét af de tolv mindre profetskrifter

Malakias var af ukendt oprindelse og profeterede ca. 440-400 f.Kr. Malakias er den sidste røst i Det Gamle testamente. Efter ham følger 400 år tavshed før Johannes Døberen og Jesus. Tiden mellem Det Gamle og Det Nye Testamente er beskrevet i de  Deuterokanoniske Bøger.

Bøger i Det Gamle Testamente
Anden Krønikebog

Anden Krønikebog (hebr.: Divrei Hayyamim, דברי הימים (= Dagenes anliggender), gr.: Paraleipomêna) er en bog i Bibelen, der sammen med Første Krønikebog, Ezras Bog og Nehemias' Bog samlet udgør det kronistiske historieværk. 

Opdelingen i fire skrifter skriver sig fra Septuaginta, er gentaget i alle senere oversættelser og er også trængt ind i hebraiske tekstudgaver af Tanakh. I den hebraiske kanon står Krønikebøgerne sidst i Det gamle testamente, dvs. naturstridigt bagefter Ezra og Nehemias, formentlig fordi de en overgang blev udeladt som en overflødig gentagelse af indholdet i Kongebøgerne.

Krønikebøgerne største værdi ligger i det indblik, de giver i forholdene efter det babylonske fangenskab. Forfatterne ("kronisten") må søges blandt præsterne ved Jerusalems tempel, fordi deres kultus, tempelsangen og -musiken, og de levitiske kredse, der sørgede for den, er så indgående omtalt, at kronisten formentlig har bygget på stof fra tempelarkiverne. Krønikebøgerne afsluttes med et vers ("Dette siger perserkongen Kyros: "Herren, himlens Gud, har givet mig alle jordens kongeriger, og han har pålagt mig at bygge ham et hus i Jerusalem i Judæa. Må Gud Herren være med enhver iblandt jer af hele hans folk! Enhver skal drage derop!""), der nærmest er en afskrift af Ezra 1:2-3: "Dette siger perserkongen Kyros: "Herren, himlens Gud, har givet mig alle jordens kongeriger, og han har pålagt mig at bygge ham et hus i Jerusalem i Judæa. å Gud være med enhver iblandt jer af hele hans folk! Enhver skal drage op til Jerusalem i Judæa og bygge på Herrens, Israels Guds, hus; det er den Gud, der er i Jerusalem. "" - nok tilføjet, da Krønikebøgerne blev anbragt sidst i kanon, fordi det ville virke for trøstesløst at afslutte Bibelen med Jerusalems undergang.

Noter

Se også 
 Første Krønikebog

Bøger i Det Gamle Testamente
Det krøllede håb

Det krøllede håb er et album fra den danske rockgruppe Magtens Korridorer. Det krøllede håb blev udgivet i 2007 og sangen "Pandora" var det første single fra albummet, der blev sendt ud til radio- og tv-stationer. Der var meget at leve op til siden det sidste album Friværdi, som var albummet, der virkeligt fik sat Magtens Korridorer fast som et stort band i Danmark.

Spor 
"Pandora"
"Dæmoner"
"I øvrigt så mener jeg"
"Snot og ild"
"Drømmer"
"A er på druk"
"Tro på det"
"Terkels punksang"
"Ring af ild"
"Dine øjne"
"Fredag"
"Skt. Petri torv"

Album fra 2007
Magtens Korridorer-album
Haapsalu

Haapsalu (tysk og ) er en by i landskabet Läänemaa i det nordvestlige Estland.

Haapsalu ligger på Estlands vestkyst og har  indbyggere. Den er hovedby for amtet Läänemaa og kommunen Haapsalu. Haapsalu er et gammelt bispesæde og er siden, i lighed med Pärnu, blevet kendt som kurby, idet havbunden omkring byen er præget af sort slam, der anvendes til mudderbade. Byen var det foretrukne kursted for den russiske tsarfamilie og fik i den anledning en jernbaneforbindelse. Den er nu atter nedlagt, men byens stationsbygning rummer det estiske jernbanemuseum.

Haapsalu var indtil 2. verdenskrig et kulturelt centrum for Estlands svenske mindretal, der boede i egnene nord for byen og i Haapsalu bl.a. havde en svensk afdeling af det lokale gymnasium. Befolkningsgruppen mindes endnu i Aibolands Museum, der beskæftiger sig med den svenske kultur.

Haapsalus mest besøgte seværdighed er Bispeborgen, der delvis er en ruin, men også rummer byens største protestantiske kirke, der af navn er domkirke. Domkirken er kendt for sin "hvide dame" (Valge daam), et optisk fænomen. Endvidere findes en estisk-ortodoks kirke. Byen er herudover præget af lave træhuse og af sin beliggenhed på to lave næs, der omslutter flere mindre vige.

I Haapsalu boede i en stor del af sin barndom den nu svenske illustrator Ilon Wikland, der har doneret mange af sine originale værker til et galleri i byen.

Galleri

Referencer

Ekstern henvisning 

 Aibolands Museum for den estlandssvenske kultur

Byer i Estland