kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Strandvejs-Gasværket

A/S Strandvejs-Gasværket var et gasværk mellem Strandvejen og Tuborg Havn i Hellerup, Gentofte Kommune. Værket blev etableret 1893 og nedlagt 1983 som det sidste kulgasværk i Danmark, idet kulgassen ikke længere kunne konkurrere med naturgassen fra Nordsøen. Anlæggets bygninger var tegnet af bygningsinspektør Andreas Thejll og senere udvidet af Louis Jeppesen og er alle revet ned, på nær direktørboligen på Carolinevej 32. På arealet ligger i dag Tuborg Nord-området med erhvervsdomiciler og boliger.

I 1962 indgik Frederiksberg Kommune en interessentkontrakt med A/S Strandvejsgasværket om levering af gas fra 1. januar 1964.

Gasmuseet i Hobro har en model af Strandvejsgasværket, som det så ud i 1943. Modellen er en gave fra Hovedstadsregionens Naturgasselskab, der ejede værket.

Bestyrelsesformænd 
 1928-1952: H.W. Pade (medlem fra 1921)

Litteratur 
 Karl Berger & H.W. Pade: Gas i Gjentofte: 1893 – 21. Juni – 1943, Strandvejs-Gasværket 1943.

Eksterne henvisninger 
 Gasmuseets videoer fra Strandvejsgasværket på YouTube

Hellerup
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i Gentofte Kommune
Gasværker i Danmark
Etableret i 1893
Ophørt i 1983
Strandvejen
Gunnar Johansen

Gunnar Johansen (21. januar 1906 i København – maj 1991 i Madison Wisconsin) var en dansk-amerikansk pianist og komponist. Han var bror til skuespilleren Sigfred Johansen (1908-1953).

Han var elev af Victor Schiøler og senere Edwin Fischer og Egon Petri. I 1920-erne turnerde han som koncertpianist og fra 1929 bosatte han sig i USA. Han boede først i Californien, hvor han i nogle år havde en ugentlig radioudsendelse med klavermusik på NBC-radio i San Francisco. Han spillede også med kendte dirigenter som Bruno Walter og Pierre Monteux. I 1939 blev han ansat som ”Artist in Resident” ved University of Wisconsin i Madison. Her holdt han musikhistoriske forelæsninger med musik spillet af ham selv med så stor succes, at men på et tidspunkt måtte begrænse tilstrømningen til de 750 personer, der kunne være i salen.

Han indrettede sit hjem med optagefacilliter, båndoptagere og redigeringsudstyr og lavede sit eget plademærke. Og fra 1953 leverede han en imponerende mængde musik indspillet af ham selv. Han udsendte Bachs samlede klaverværker, en meget stor del af Liszts musik, Ferruccio Busonis samlede klavermusik og mange andre ting. Han indspillede også over 500 klaversonater, der blev improviseret frem direkte til mikrofonen. Han komponerede dog også på traditionel maner på papir, og den del af hans kompositioner er udgivet, men hans musik har ikke vundet den store udbredelse.

Derudover kastede han sin energi i musikforskning og andre intellektuelle discipliner. Hans efterladte bibliotek rummer en stor mængde filosofisk litteratur og han oversatte Georg Brandes’ Kirkegaard-biografi til engelsk. I begyndelsen af 1960’erne grundlagde han et ”Leonardo Academy”, der skulle fremme forskning og forståelse på tværs af de videnskabelige discipliner, inspireret af Leonardo da Vinci.

Musik 
 3 klaverkoncerter (1930, 1970, 1981)
 East-West Cantata (kvindekor, klaver træblæsere og slagtøj – 1943)
 Pastorale i 4 satser (orkester, klaver og blokfløjter – 1946/1948)
 Trilogie der Leidenschaft (klaver -1949)
 44 klaversonater (1941-1954)
 Variations, Disguises, and Fugue, on a Merry Theme of Cyrus McCormick (orkester – 1937)
 3 violinsonater
 strygekvartetter
 musik for obo
 vokalmusik
 42 Psalms of David for Piano improvised on tape (1955)
 515 piano sonatas improvised directly on the keyboard and recorded on tape (1952-1982).

Pladeindspilninger 
 Bachs samlede klaverværker (43 LP'er)
 dele af Liszts klavermusik (51 LP'er) 
 Ferruccio Busoni (7 LP'er)
 Ignaz Friedmanns samlede klaverværker (7 dele) 
 Egne klaverværker (20 dele)
 Værker af Edvard Grieg , Ernő Dohnányi, Leopold Godowsky, Chopin og andre 
 kammermusik med Rudolf Kolisch og Pro Arte-kvartetten 
 Koncertindspilninger med værker af Liszt, Chopin, Beethoven, Ferruccio Busoni, Selim Palmgren, Sergej Rachmaninov og ham selv

Kilder m.m. 
 Dansk biografisk Leksikon
 Om Gunnar Johansen som Bachfortolker
 En radioudsendelse om og med Gunnar Johansen fra januar 2010 (på engelsk)
 Et Inet-sted helliget Gunnar Johansen (på engelsk)

Pianister fra Danmark
Pianister fra USA
Komponister fra Danmark
Komponister fra USA
Personer fra København
Danskere i 1900-tallet
Balthasar Seckman

Balthasar Seckman (29. januar 1645 i København – 1722) var en dansk jurist, søn af borgmester i København Balthasar Seckman (d. 1675) og Mette ther Borch.

Seckman blev 1662 fra vor Frue Skole dimitteret til universitetet. 1670 studerede han i Leiden og udgav her i trykken en ligtale over kong Frederik III.

1675 udnævntes han til gehejmeregistrator og sekretær i danske Kancelli. 1688 blev han beskikket til justitssekretær og 1711 til assessor i Højesteret, deputeret i generalkommissariatet og etatsråd.

Ved kollegiets deling året efter udnævntes han til at forestå søetatens generalkommissariat. Seckman gravsattes 9. februar 1722. Han ægtede 1678 Magdalena von Platou (23. januar 1661 – 8. februar 1693), datter af jægermester Abraham Jacob von Platou til Skørringe og Dorothea Knudsdatter.

Jurister fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Personer fra København
Højesteretsdommere fra Danmark
Kollegiedeputerede fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Fate: The Best of Death

Fate: The Best of Death er et opsamlingsalbum af det amerikanske dødsmetal-band Death, som blev udgivet af deres pladeselskab Relativity Records i 1992. Udgivelsen indeholder spor fra albummerne:

 Scream Bloody Gore – 1987
 Leprosy – 1988
 Spiritual Healing – 1990
 Human – 1991

Spor 
 "Zombie Ritual" – 4:32 (fra Scream Bloody Gore)
 "Together as One" – 4:08 (fra Human) 
 "Open Casket" – 4:56 (fra Leprosy)
 "Spiritual Healing" – 7:45 (fra Spiritual Healing)
 "Mutilation" – 3:28 (fra Scream Bloody Gore)
 "Suicide Machine" – 4:22 (fra Human)
 "Altering the Future" – 5:36 (fra Spiritual Healing)
 "Baptized in Blood" – 4:30 (fra Scream Bloody Gore)
 "Left to Die" – 4:38 (fra Leprosy)
 "Pull the Plug" – 4:27 (fra Leprosy)

Album fra 1992
Death-album
Maurice Bavaud

Maurice Bavaud (15. januar 1916 – 14. maj 1941) var en schweizisk statsborger, der i 1939 forsøgte at dræbe Adolf Hitler ved et attentat.

Han ville skyde Adolf Hitler i efteråret 1939 i München, i forbindelse med den årlige march for årsdagen for nazisternes Ølkælderkup.

Han udgav sig for at være nazist, for at få plads på ærestribunen. Med sig havde han en pistol i lommen. I ugerne før sit forsøg øvede han sig på sin nøjagtighed med skydeøvelser. Hans forsøg mislykkedes, da han ikke kom på skudhold; da Hitler kom forbi, holdt han sig på den modsatte side af gaden. Desuden bragte det også problemer, da tilhængere ville løfte deres hånd for at sende deres fører 'Heil Hitler' hilsnen.

Dagene efter sit forsøg tog han toget til Paris, men fordi han var fattig forsøgte han at rejse uden billet. Han blev anholdt af Gestapo, som opdagede at han havde en pistol. Imens han blev tortureret fortalte han om sit mislykkede forsøg på at dræbe Adolf Hitler.
 
Han blev dømt til døden ved halshugning, og blev ført til en Guillotine i 1941.

Personer henrettet ved halshugning
Personer i 2. verdenskrig
Personer myrdet af Nazityskland
Personer fra Schweiz
Carl von Linné den yngre

Carl von Linné den yngre (1741 i Falun – 1783 i Upsala) var en svensk botaniker, søn af Carl von Linné den ældre.

Linné den yngre blev faderns efterfølger som professor i naturhistorie; han var meget svagelig og producerede kun lidet. Af hans skrifter kan nævnes: Nova graminum genera (Upsala 1779), Methodus muscorum illustra (Upsala 1784).

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Botanikere fra Sverige
Personer i den gustavianske periode
Ansatte ved Uppsala Universitet
Salmonsens
Symbolic

Symbolic er det sjette album af det amerikanske dødsmetal-band Death, som blev udgivet i marts 1995 gennem Roadrunner Records. Udgivelsen blev senere genudgivet i april 2008 med fem bonusspor.

Som ved de forrige udgivelser viste dette album også en meget progressiv og teknisk side med en højere produktions værdi end på de forrige Death-værker, og med en generelt mindre statisk lyd. Dette er også det første album med Kelly Conlon på bas. I modsætningen til Individual Thought Patterns blev der ikke lavet nogen musikvideo på dette album, derimod blev "Empty Words" udgivet, som en single. 

Scariot lavede en coverversion af sangen "Symbolic" på deres album Momentum Shift. Ligeledes lavede det symfoniske metal-band Epica en coverversion af "Crystal Mountain".

Metal-Rules.com kårede Symbolic som det syvende bedste ekstremmetal-album og det 58. bedste heavy metal-album. of all time.

Spor 
 "Symbolic" – 6:33
 "Zero Tolerance" – 4:48
 "Empty Words" – 6:22
 "Sacred Serenity" – 4:27
 "1,000 Eyes" – 4:28
 "Without Judgement" – 5:28
 "Crystal Mountain" – 5:07
 "Misanthrope" – 5:03
 "Perennial Quest" – 8:21
 "Symbolic Acts" (Instrumental demo fra Symbolic)
 "Zero Tolerance" (Instrumental demo)
 "Crystal  Mountain" (Instrumental demo)
 "Misanthrope" (Instrumental demo)
 "Symbolic Acts" (Demo fra Symbolic med vokaler)

 Spor 10 – 14 er bonusspor på den genudgivet udgave.

Fodnoter 

Album fra 1995
Death-album
Christian Michael Rottbøll (biskop)

Christian Michael Rottbøll (12. april 1729 på Hørbygård – 8. december 1780 i Viborg) var en dansk biskop, broder til Christian Friis Rottbøll.

Familienavnet hidrører fra den gamle herregård Rotbøl i Lodbjærg Sogn i Thy; gården havde i flere slægtled været i familiens eje. Hans fader døde 2 måneder før hans fødsel, hvorfor han i dåben fik hans navn. Sammen med sin ældre broder blev han efter 5 års skoletid student fra Roskilde 1745 og tog attestats 1747. Han var derefter i 4 år huslærer hos en købmand i Nyborg og blev 1752 hører ved Nyborg Skole. Denne stilling opgav han 1755 og drog til København, hvor han blev alumn på Borchs Kollegium og dekan på Kommunitetet.

1756-57 var han medredaktør af Lærde Tidender. 1759 blev han professor theologiæ i Sorø og sognepræst sammesteds samt herredsprovst. Han tiltrådte disse embeder i foråret 1760, men forflyttedes allerede samme år til Århus som sognepræst ved Frue Kirke og provst i Ning Herred; tillige måtte han bistå stiftsprovst Christian Pontoppidan i hans embedsgerning på grund af hans svagelighed.

Efter Pontoppidans død 1765 overtog han hans embede ved domkirken i Århus; men 3 måneder efter (1766) forflyttedes han til København som sognepræst ved Trinitatis Kirke. Ved den store promotion i anledning af Christian VII’s salving fik han den teologiske doktorgrad ved en afhandling om 2. og 3. Johannes’ Brev. Endelig kom han 1770 som biskop til Viborg.

Rottbøll viste sig i alle sine embeder som en kundskabsrig, dygtig og samvittighedsfuld mand. I København var han den første, som brugte hver uge at lade dispositionerne til sine søndagsprædikener trykke og uddele. Han fik udgivet 3 1/2 årgang (1768-71). Som biskop forefandt han megen gammel slendrian i stiftet at råde bod på og havde adskillige bryderier ved embedets overtagelse; men han tog fat både i kirke- og skolevæsen med fast og myndig hånd, hvorved han dog ikke lod det mangle på venlighed og imødekommenhed, hvor han ikke traf på vitterlig trods eller dorskhed.

Rottbøll prædikede meget flittig i Viborg og var i ualmindelig grad udholdende ved katekisationerne under visitatserne. Han stod i venskabsforhold til P.F. Suhm, og denne giver ham det skudsmål, at han var "et klart og lyst Hoved, havde megen Anstand paa Prædikestolen og besad et skjønt Foredrag og herlige Naturgaver". Endnu føjer Suhm til: "Han havde afkastet mange Fordomme". Hvad hermed egentlig sigtes til, er ikke ganske klart; thi Rottbøll har ellers ikke på nogen fremtrædende måde gjort sig bekendt som hyldende tidsånden.

Han blev kun lidt over 50 år; hans stærke fedme fremskyndede vistnok hans tidlige død. 1760 havde han ægtet Kirstine Hedevig Brix (d. 1792 i København), datter af kaptajn Marcus Brix, kommandant i Nyborg. En søn af ham var Højesteretsadvokat Jens Laasby Rottbøll; en datter var gift med den ulykkelige konferensråd Christian Birch.

Kilder 

 

Biskopper over Viborg Stift
Danskere i 1700-tallet
Christian Michael 1
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon
Cosmus Bornemann

Cosmus Bornemann (født 28. december 1637 i Haderslev, død 3. september 1692) var en dansk retslærd, professor og borgmester. Han var søn af Philip Julius Bornemann.

Efter at være undervist privat, blev han i 1652 indskrevet på Københavns Universitet, hvor han studerede i nogle år, indtil han i 1656 tog en bachelorgrad og forsatte på dannelsesrejse til Rostock. Inden årets udgang blev han fortalt om hans mors dødelige sygdom, hvilket resulterede i, at han måtte rejse hjem. Karl Gustav-krigene, som udbrød snart efter, holdt ham hjemme og han deltog som korporal ved Studenterkorpset i forsvaret under Københavns belejring (1658-1660).

Da krigsfaren var overstået, genoptog han sine rejseplaner og rejste i 1660 til Danzig. Med den nederlandske legation, der havde overværet fredsslutningen i Oliva, fulgtes han derfra til Nederlandene. Han forsatte sine studier i byen Franeker, Cosmus besøgte siden Frankrig og vendte tilbage til Danmark i 1665.

Bornemann var, som sin fars søn, velanskreven hos kongen, Frederik 3., og han skulle desuden have haft en mæcen i kansler Theodor von Lente. I 1667 fik han stilling som professor juris ved Universitetet i København og året efter erhvervede han den juridiske doktorgrad for en afhandling "de hereditate peregrinorum". I 1671 overtog han funktionen som vicebibliotekar ved universitetets bibliotek. 18 år efter, i 1689, efterfulgte han Oluf Borch som førstebibliotekar. Han var rektor ved samme universitet i 1684, og igen i 1689.

Ved siden af sin akademiske virksomhed havde han også anden embedsgerning, idet han i 1684 blev borgmester i København, i 1685 også assessor i Højesteret og i 1689 kancelliråd. Bornemanns virksomhed har kun efterladt sig såre svage spor; en disputats de ostracismo, som han holdt i Franeker (1663), og en latinsk lejlighedstale udgør tillige med ovenfor nævnte dissertation hele hans forfattervirksomhed. Cosmus blev d. 7. oktober 1668 gift med Ole Worms datter Dorothea, (1644 – 1707).

Kilder

Fodnoter 

Jurister fra Danmark
Rektorer ved Københavns Universitet
Borgmestre i København
Højesteretsdommere fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Personer fra Haderslev
Cosmus
Bibliotekarer fra Danmark
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon
Robert Mosbacher

Robert Adam Mosbacher (11. marts 1927 – 24. januar 2010) var en amerikansk politiker og forretningsmand han var USA's handelsminister i perioden 1989-1992

Han blev født i Mount Vernon, New York, og var søn af Gertrude (født Schwartz) og Emil Mosbacher.

Efter hans eksamen, flyttede han til Texas, hvor hans far havde nogle olieinvesteringer, han besluttede sig for selv og gå ind i olievirksomheden, hvor han mødtes og blev ven med den fremtidige præsident George H. W. Bush.

Den 24. januar 2010 døde han af bugspytkirtelkræft, i en alder af 82 år.

Referencer 

Erhvervsfolk fra USA
Ministre fra USA
Personer fra New York
James Mitchell

James Mitchell (29. februar 1920 – 22. januar 2010) var en amerikansk, skuespiller og danser. Som var bedst kendt for at spille roller son Palmer Cortlandt i operaen All My Children,

Han blev født i Sacramento, Californien. Hans forældre udvandrede fra England til det nordlige Californien, hvor de drev en frugtgård i Turlock. I 1923, forlod hans mor Edith, hans far og vendte tilbage til England med James Mitchell's bror og søster, hun og James Mitchell havde ingen yderligere kontakt.

Mens at han studerede drama på Los Angeles City College, blev han introduceret til moderne dans, af den berømte lærer og koreograf, Lester Horton.

Han døde den 22. januar 2010 i en alder af 89 år.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Teaterskuespillere fra USA
Tv-skuespillere fra USA
Personer fra Californien
Anneksgård

Anneksgård er betegnelsen for en landbrugsejendom i et annekssogn. Gården var ejet af kirken eller staten. Produkterne, som gården gav, skulle tjene som hel eller delvis aflønning af hovedsognets præst.

 
Kirker
Jacques Martin

Jacques Martin (født 25. september 1921, død 21. januar 2010) var en fransk kunstner. Han var en af de klassiske kunstnere fra Le Journal de Tintin sammen med Edgar P. Jacobs og Hergé, af hvem han var en kendt samarbejdspartner. Han er bedst kendt for sin serie Alix. Han blev født i Strasbourg.

Efter i første omgang at være tvunget til tekniske undersøgelser begyndte han i 1942 at tegne sine første tegneserier. I 1946 efter afslutningen af krigen rejste han gennem Belgien i søgen efter en redaktør for sit arbejde. Lidt efter mødte han Georges Remi (Hergé), med hvem han begyndte at samarbejdede med.

Han døde den 21. januar 2010.

Personer fra Strasbourg
Tegnere fra Frankrig
Vladimir Karpov

Vladimir Vasiljevitj Karpov (; født 28. juli 1922 – 19. januar 2010) var en sovjetisk forfatter, som skrev historiske romaner. Han fik tildelt prisen som Sovjetunionens Helt for sin tapperhed under 2. Verdenskrig.

Han blev født i Orenburg og flyttede senere til Tashkent som barn.

I 1943 blev han forfremmet til premierløjtnant i hæren. Han blev tildelt prisen som Sovjetunionens Helt i 1944.

Han begyndte at skrive i 1945. Fra 1966 var han redaktør for tidsskriftet Oktjabr () i Usbekistan, og senere blev han redaktør for tidsskriftet Nóvyj Mir ().

Han døde den 19. januar 2010 i Moskva.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Карпов Владимир Васильевич, biografija.ru
 Карпов Владимир Васильевич, warheroes.ru

Sovjetunionens helt
Skønlitterære forfattere fra Rusland
Personer i 2. verdenskrig
Militærfolk fra Rusland
Personer fra Orenburg
Redaktører
Skønlitterære forfattere fra Sovjetunionen
Glen Bell

Glen Bell (3. september 1923 – 16. januar 2010) var en amerikansk forretningsmand, der grundlagde fastfood-kæden Taco Bell.

Han blev født i Lynwood, Californien, og gjorde tjeneste i det amerikanske marinekorps under Anden Verdenskrig. Han sluttede sit militære liv i 1946, og åbnede sin pølsevogn, kaldt Bell's Drive-In i San Bernardino i 1948. I 1952 solgte han sin pølsevogn og byggede en ny, hvor han solgte hotdogs og hamburgere. Mellem 1954 og 1955, åbnede han tre Taco Tias i Los Angeles, og solgte dem senere.

Han døde om aftenen den 16. januar 2010 i en alder af 86 år. Han efterladte sin kone Martha, tre søstre, to sønner, en datter, og fire børnebørn.

Referencer 

Erhvervsfolk fra USA
Personer fra Californien
Oregon (musikgruppe)

Oregon (dannet i 1970) er et amerikansk verdensmusik og fusions orkester , bestående af Ralph Towner, guitar, flygel og keyboard, trompet, Paul Mccandless obo , engelsk horn, sopransaxofon , basklarinet , tinwhistle og EWI Saxofon , Glen Moore kontrabas, piano og fløjte, og Mark Walker trommesæt og Percussion.

Gruppen bevæger sig stillistisk meget bredt fra jazz , folk, indisk raga og klassisk inspireret musik i deres egen stil. Towner, Mccandless og Moore mødtes i saxofonisten Paul Winters gruppe , og sprang så alle fra for at danne hvad der blev til Oregon i 1970. Den oprindelige gruppe bestod af Towner , Moore , Mccandles og Collin Walcott (født 24. april 1945 – død 8. november 1984), som spillede tablas og percussion det første årti til november 84, hvor han omkom i en trafikulykke i Tyskland da bandet var på turné. Oregon holdt da en pause på 3 år , og blev gendannet med Percussionisten Trilok Gurtu på tablas og percussion; han blev i gruppen frem til 1991. I de kommende år spillede Oregon så som trio med Towner, Mccandles og Moore , indtil 1996 hvor trommeslageren og percussionisten Mark Walker kom med i gruppen. Alle i Oregon er multi instrumentalister , og gruppens musik får derved en meget bred spændvidde i stil , nuancer og lyd. Gruppen indspiller og turnérer stadig verden over. Gruppen har i 2015
fået den italienske bassist Paolino Dallaporta med som fast medlem og afløser for Glen Moore.

Diskografi 
 Our First Record ( 1970 )
 Music of Another Present Era ( 1973 )
 Distant Hills ( 1974 ) 
 Winter Light ( 1974 )
 In Concert ( 1975 )
 Oregon / Elvin Jones / Together ( 1976 ) – med Elvin Jones – Trommer.
 Friends ( 1977 ) – med Jan Hammer & Bennie Wallace
 Violin ( 1978 ) – med Zbigniew Seifert – Violin.
 Out Of The Woods ( 1978 ) 
 Moon and Mind ( 1979 ) 
 Roots In The Sky ( 1979 )
 In Performance ( 1980 ) 
 Oregon ( 1983 )
 Crossing ( 1985 ) 
 Ecotopia ( 1987 ) 
 45th Parallel ( 1990 ) 
 Always , Never , and Forever ( 1991 )
 Troika ( 1994 ) ( Trio )
 Beyond Words ( 1995 ) – 25th Anniversary ( Trio )
 Northwest Passage ( 1997 ) 
 Music From A Midsummer Nights Dream ( 1998 ) ( Trio )
 In Moscow ( 2000 ) - med Moscow Tchaikovsky Symphony Orchestra
 Live at Yoshi´s ( 2002 )
 Prime ( 2005 ) 
 1000 Kilometers ( 2007 )
 In Stride ( 2010 )
 Family Tree ( 2012 )
 Live in New Orleans - 1978 ( Radio Broadcast ) ( 2016 )
 Lantern - ( 2017 )
 Oregon live - 1974 ( Radio Broadcast ) (2021)

VHS video 
 
 Oregon Live At the Freiburg Arts Festival 1987 – ( 1987 )

Eksterne kilder og henvisninger 
 Website

Musikgrupper fra USA
Philip Julius Bornemann

Philip Julius Bornemann er navnet på flere personer, blandt andre:

 Philip Julius Bornemann (kancellisekretær) (1599-1652) – kancellisekretær, lic. jur.
 Philip Julius Bornemann (finansdeputeret) (1680-1740) – finansdeputeret, etatsråd
 Philip Julius Bornemann (godsejer) (1803-1883) – godsejer og stænderdeputeret
Lægeplante

En lægeplante, lægeurt eller medicinalplante er en plante som indeholder et eller flere aktive stoffer der kan benyttes til at lindre eller helbrede sygdom eller benyttes i fremstilling af lægemidler.

Flere lægeplanter bærer det botanisk navn officinalis hvilket angiver at planten har været betegnet som Officinal og dermed tidligere var blandt de lægeplanter som burde findes fast tillgængeligt på et apotek(officin). Et eksempel herpå er Melissa officinalis (citronmelisse). Op gennem 1900-tallet mistede lægeplanter, i hvert fald i Vesten, deres dominerende rolle i forbindelse med lindring og helbredelse af sygdom til fordel for industrielt fremstillede lægemidler med syntetiske aktive stoffer.

Fra 60'erne og frem vandt naturmedicin og den traditionelle brug af lægeplanter igen frem, og der kom en række bøger om brugen af naturens lægeurter. Fælles for de forskellige skoler indenfor alternative behandlinger, herunder brugen af lægeplanter, er en holistisk tilgang til sundhed og helbredelse

Indenfor EU stilles samme kvalitetskrav til fremstilling og sikkerhed af plantebaserede lægemidler som for konventionelle lægemidler. Mange medicinalplanter sælges derfor i Danmark under betegnelsen kosttilskud, da de dermed ikke er underlagt samme krav til videnskabelig dokumentation for deres effekt og sikkerhed.

Kilder