kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dukkefører

En dukkefører er en person, som manipulerer/fører en fysisk genstand, såsom en dukke. Dukkeføreren kan være synlig for eller skjult for publikum. En dukkefører kan føre en dukke indirekte ved hjælp af strenge, stænger, wirer, elektronisk, eller ved hjælp af sine hænder placeret inden i dukken eller hænderne holder dukken direkte. Nogle typer dukkeføring kræver, at dukkeførerne arbejder sammen som et hold om en enkelt dukkekarakter.

Dukkeføreren skal kunne manipulere den fysiske genstand på en sådan måde, at publikum opfatter den som levende.

Forholdet mellem dukkefører og dukkemager sammenlignes ofte med forholdet mellem skuespiller og manuskriptforfatter. Dette kan også være korrekt, men ofte er det i dukketeater dukkeføreren, der også er teaterdirektør, manuskriptforfatter og designer på samme tid. Dette gør dukketeater til en mere komplet teaterform end andre teaterformer.

Dukketeater er et levende medie hvor dukkerne bevæges rent fysisk. Det adskiller sig fra animation, hvor animatorer får dukker til at bevæge sig ved hjælp af stop motion filmteknik, hvor dukken flyttes gradvist mellem hvert stilbillede.

Eksterne henvisninger 
 Union Internationale de la Marionnette (UNIMA) - International organization of puppeteers and puppet enthusiasts
 Puppeteers UK - Directory and news on puppeteers and puppetry in the UK
 NJ Puppeteer - News and information about puppetry in the US.
 Puppeteers of America - National non-profit organinfo The Puppetry Homepage - Extensive with links to information on puppeteers and all styles of puppetry
 UNIMA Australia  - The National Australian branch of the International organisation of Puppeteers
Jacob Vestergaard

Jacob Vestergaard (født 7. april 1961 i Akrar) er en færøsk politibetjent og politiker (Fólkaflokkurin) og Færøernes fiskeriminister 2012-15 og igen 2019-23.

Vestergaard har baggrund som politibetjent, og startede sit politiske liv som borgmester i Sumbiar kommuna fra 1. januar 1993 til februar 2003 og igen fra 1. januar 2004 og året ud. Han var formand for Føroya Kommunufelag 2001–2003.

Han var fiskeriminister i Anfinn Kallsbergs anden regering i en kort periode 2003–2004. Han blev indenrigsminister i Jóannes Eidesgaards første regering i 2005. Vestergaard blev imidlertid afskediget i 2007 efter sin håndtering af flytningen af Strandfaraskip Landsins hovedkontoret til Vestergaards fødeø, Suðuroy. Han blev først indvalgt til Lagtinget til 2008, og fik da 870 personlige stemmer, hvilket var flest stemmer af partiets kandidater og fjerde flest af alle, dette blev først og fremmest forklaret med mange stemmer fra Suðuroy som tak for flytningen af SSL's hovedkontor, som skabte 15 nye arbejdspladser indenfor kontor. Han var fiskeriminister i Kaj Leo Holm Johannesens første regering 2008–2011, mens Bjarni Djurholm mødte i hans sted i Lagtinget. Vestergaard fungerede også som udenrigsminister og vicelagmand fra 19. januar til 6. april 2011. I en kortere periode 2011–2012 fungerede han som parlamentarisk leder, før han igen i 2012 blev fiskeriminister i Kaj Leo Holm Johannesens anden regering.
Ved lagtingsvalget 2019 blev han genvalgt med 783 personlige stemmer, hvilket var næstflest for Fólkaflokkurin. Hans parti dannede koalition sammen med Sambandsflokkurin og Miðflokkurin og Vestergaard blev udnævnt til fiskeriminister i Bárður á Steig Nielsens regering.

Referencer 

Fiskeriministre fra Færøerne
Politikere fra Fólkaflokkurin
Lagtingsmedlemmer fra Færøerne
Personer fra Suderø
Indenrigsministre fra Færøerne
Udenrigsministre fra Færøerne
Montenegros parlament

Montenegros parlament (Montenegrin: Скупштина Црне Горе / Skupština Crne Gore) er Montenegros parlament, som består af et etkammer. Det nuværende parlament har 81 medlemmer, som vælges for en fire-femårig periode. Den nuværende talsmand for parlamentet er Ranko Krivokapić, men deputeredes talsmænd er Suljo Mustafić and Branko Radulović. Efter en folkeafstemning om uafhængighed erklærede parlamentet Montenegros uafhængighed den 3. juni 2006.

Sammensætning

Eksterne henvisninger 
 hjemmeside

Montenegros politik
Parlamenter
Politiske forsamlinger
Tithi (Beyblade)

Tithi er en figur fra tv-serien Beyblade: Metal Fury. Han har lilla hår og er meget sky, men er meget entusiastisk når han spilles Beyblade. Han har Death Quetzalcoatl som hans Beyblade.

Fiktive personer
Masamune Kadoya

Masamune Kadoya er en figur fra tv-serierne Beyblade: Metal Masters og Beyblade: Metal Fury. Han tror, der han er den "Number 1 Blader", men er kun hybris.

Fiktive personer
Tetsuya Watarigani

Tetsuya Watarigani er en Beyblade-figur. Han er besat med krabber, og snyder en masse på Beyblading.

Fiktive personer
The General (forsikring)

The General Automobile Insurance Services, Inc.  (eller blot The General) er et forsikringsagentur, der indgår som datterselskab i PGC Holdings Corp. (PGC), der fokuserer på bilforsikring.  Gennem datterselskaber har PGC solgt bilforsikring i en række af USA's delstater siden 1963.

I 2012 blev gruppen købt af American Family Insurance (også kaldet AmFam), der viderefører brandet "The General" som et selvstændigt brand. 

The General har i USA specialiseret sig i bilforsikring til bilejere, der generelt anses som havende en høj risiko og derfor normalt betaler højere præmier. 

The General anvender i markedsføringen en maskot i form af en General med et stort hvidt overskæg. Maskotten er venner med en pingvin, der følger ham.

Noter

Eksterne links 
 Generals hjemmeside 

General, The
Syndebuk

En syndebuk (alternativt et offerlam) er et menneske eller en gruppe mennesker, der ofte uretmæssigt tildeles skyld og ansvar for fejl, fiaskoer eller andre konfliktfremkaldende forhold, som de ikke nødvendigvis har del eller skyld i.

Historie 
Historien om syndebukken er beskrevet i både det gamle og nye testamente i Bibelen. I Tredje Mosebog kapitel 16 fortælles der om strenge regler for forsoningsoffer for israeliterne. De skulle blandt andet lægge alle deres synder på hovedet af en gedebuk, som derefter skulle drives ud i ødemarken. Disse syndofferbukke tog alle synderne med sig og alle synderne bort fra folket, således at befolkningsgruppen blev skyldfri. I Brevet til Hebræerne kapitel 10 er syndebukken et billede af Jesus, som i lighed med syndebukken påtog sig alle folks synder. Tilsvarende syndeofre har også forekommet i andre oldtidskulturer.

I dag 
Begrebet bruges primært i overført betydning - om en person eller en gruppe mennesker, der bliver tildelt skyld for en situation, katastrofe eller et problemer, som udpegeren ikke selv kan påvirke; eller som afledningsmanøvre for at maskere f.eks. politiske eller økonomisk dubiøse handlinger og beslutninger, o.a.

Netop at udpege syndebukke har til alle tider vist sig at være et vigtig propagandaredskab og politisk værktøj. For eksempel udpegede nazisterne jøderne som de ansvarlige for det økonomiske uføre og det politiske kollaps i Tyskland. Grupper, der traditionelt er blevet udpeget som syndebukke i forskellige sammenhænge, omfatter sorte, indvandrere, kommunister, kapitalister, hekse, kvinder, fattige, jøder, spedalske, homoseksuelle, sigøjnere, handicappede, socialt udsatte og en lang række andre grupper, som oftest er minoritetsgrupper.

I postindustrialiserede samfund bliver det i stadig stigende grad fordømt at udpege minoritetsgrupper som syndebukke.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Aggression
Jødedom
Konfliktteori
Stereotyp
Nytteplante

Nytteplanter er både vildtvoksende arter og kulturplanter, der bruges bl.a. som fødemidler for mennesker, som dyrefoder eller til tekniske formål. Prydplanter står derimod i en gruppering for sig.

For mere end 12.000 år siden begyndte mennesker i Mellemøsten og Anatolien ("Den frugtbare halvmåne") at dyrke kornsorterne enkorn, emmer, byg og rug, og dermed havde de "opfundet" landbrug som en fødevareproducerende levevis.

Ved udvælgelse af de sundeste, mest udbytterige og lettest dyrkelige planter, og ved anvendelse af kernerne som udsæd det følgende år forsøgte man at sikre høsten og at forbedre udbyttet. Dette blev suppleret ved dyrkningsmetoder som jordbehandling, ukrudtsbekæmpelse og gødskning med dyremøg. Da det viste sig, at de traditionelle dyrkningsmetoder ikke kunne forebygge hungersnød, opbyggede man (dvs. fysiokratisk indstillede forskere) i løbet af det 18. århundrede forsknings- og læreanstalter, der beskæftigede sig med systematisk plantedyrkning og plantebeskyttelse, og det sikrede og øgede udbytterne.

GMO
Fra 1980'erne har man desuden anvendt genetisk viden i arbejdet med at forbedre dyrkningsresultaterne. Dyrkningsarealet med brug af genetisk modificerede organismer (GMO) som nytteplanter dækker i USA mere end 100 millioner ha (2006), men i Europa er man i tvivl om de utilsigtede virkninger af GMO-planter, og dyrkningen er reguleret ved retslige begrænsninger.
Trijntje Oosterhuis

Trijntje Oosterhuis (egl. Judith Katrijntje Oosterhuis, født 5. februar 1973) er en hollandsk sangerinde. Hun skal repræsentere Holland ved Eurovision Song Contest 2015 med sangen "Walk Along".

Biografi 
Judith Katrijntje Oosterhuis er født den 5. februar 1973 i Amsterdam. Som 17-årig etablerede hun sammen med sin bror musikgruppen Total Touch, der albumdebuterede i 1996, men som blev opløst efter det andet album, udgivet i 1998

Trijntje Oosterhuis udsendte sit første soloalbum For Once in My Life i 1999 og etablerede sig i de følgende år som en fremtrædende musiker i Holland, hovedsageligt indenfor jazz, bl.a. skrev hun i 2004 kontrakt med jazz-pladeselskabet Blue Note.

Den 10. november 2014 offentliggjorde den hollandske tv-broadcaster AVROTROS, at Oosterhuis skal repræsentere Holland ved Eurovision Song Contest 2015 i Wien. Sangen, hun skal fremføre, blev offentliggjort den 11. december 2014 med titlen "Walk Along". Den er komponeret af Anouk, som selv repræsenterede Holland ved Eurovision Song Contest 2013.

Kildehenvisninger 

Sangere fra Nederlandene
Hollands Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2015
Georgsmarienhütte

Georgsmarienhütte er en by og kommune med godt 31.600 indbyggere (2013), beliggende syd for byen Osnabrück i den sydlige del af Landkreis Osnabrück, i den tyske delstat Niedersachsen.

Geografi 
Georgsmarienhütte, der kaldes „Stadt im Grünen“ (Byen i det grønne), ligger i Osnabrücker Land mellem byen Osnabrück mod nord, og Teutoburger Wald mod syd. Ved den sydlige kommunegrænse til Bad Iburg ligger det 331 meter høje Dörenberg, der er det højeste punkt i den niedersachsiske del af disse Mittelgebirge.

Nabokommuner 
Med uret fra nord
 Osnabrück
 Bissendorf
 Hilter
 Bad Iburg
 Hagen
 Hasbergen

Inddeling 
Indbyggertal og areal er pr. 31. december 2008.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Byens websted

Kommuner i Niedersachsen
Pugum Sø

Pugum Sø (på tysk Pugumer See) er navnet på to mindre søer og et fredet naturområde beliggende nord for Lyksborg i Angel i Sydslesvig. Hele området udgør et areal på 89 ha. Administrativt hører Pugum under Lyksborg by i Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Området består af to mindre søer, krat, buskskov og sumpskov med få næringskrævende arter.

Pugum er første gang nævnt 1781. Søen var tidligere en sidearm af Holnæs Nor, som blev inddæmmet fra fjorden og dermed omdannet til sø. Efterhånden tilgroede dele af søen, og den blev opsplittet i to mindre småsøer, hvoraf Gammel Pugum nu er næsten udtørret. Mens den større sø (Ny Pugum) regnes til Skovsende, regnes Gammel Pugum traditionelt under Fredskov.

Området med birk, el og ask er i konstant udvikling hen mod tæt skov. Det er voksested for en række sjældne plantearter som ulvefod, fjerbregne, dunet steffensurt, slangetunge, dunbregne og elfenbenspadderok samt tilflugtssted for mange fuglearter som ravn, rørdrum og rørhøg.

Pugum Sø indgår med andere naturområder ved Flensborg Fjord i et fælles habitatområde under det fælleseuropæiske Natura 2000-projekt

Noter 

Lyksborg
Sandvig (Lyksborg)

Sandvig (dansk) eller Sandwig (tysk) er en strand og en bebyggelse beliggende ved bugten af samme navn ved Flensborg Fjord nordvest for Lyksborgs indre by i det nordlige Angel i Sydslesvig i det nordlige Tyskland. Mod syd grænser Sandvig op til Kildedalen og Vesterværk Sø, et tidligere nor af Flensborg Fjord. Sandvig er i dag stærkt præget af turisme. Allerede i 1875 blev strandhotellet indviet.

Sandvig (≈den sandige bugt) er første gang nævnt i 1685. Der er flere steder ved samme navn i Danmark og Norden (sml. Sandviken på Gotland). Området hørte i den danske periode under Munkbrarup Sogn i Munkbrarup Herred. 1753 bestod Sandvig af kun et kådnersted (husmandssted). Senere kom en perlemølle til. Møllen blev dog revet ned 1821. I midten af 1900-tallet bestod stedet af 2 kåd og en gård. Gården var tidligere en frigård, som hørte den danske stat og tjente skovfogeden om bolig. 1864/66 blev Sandvig som det øvrige Sydslesvig tysk. 1871 kom Sandvig under Skovsende Kommune. Fra cirka 1872 begyndte turismen at præge stedet, hvor der op gennem årene er blevet bygget en række hoteller. Det 1877 opførte Hotel Bellevue blev senere etn katolsk børnehjem. I 1889 kom området til flækken Lyksborg.

Weblinks

Noter 

Lyksborg
Strande i Tyskland
The Hard and The Easy

The Hard and The Easy er det syvende studiealbum fra det canadiske folkrockband Great Big Sea. Det blev udgivet i d. 1. oktober 2005 i Canada, og d. 25. oktober i USA. Det solgte guld d. 25. oktober 2005.

Albummet er en samling af traditionelle sang fra Newfoundland, hvoraf mange kommer fra Gerald S. Doyles sangbøger. Albumtitlen kommer fra en linje i det sidste nummer "Tickle Cove Pond".

Albummet blev nomineret til Roots & Traditional Album of the Year by a group til Juno Awards 2006.

CD-versionen af albummet kom med en bonus-DVD som indeholdt baggrundshistorie, kommentarer og uformelle optrædender med albummets numre. 
Albummet var også tilgængelig via iTunes, hvor det kom med en digital udgave af covernoterne. Dem der forudbestilte albummet kunne også få en liveversion af  "The Old Black Rum".

Spor 
"Come And I Will Sing You (The Twelve Apostles)" (Traditionel, arrangeret af Alan Doyle, Séan McCann, Bob Hallett) 3:42
"Old Polina" (Traditionel, arrangeret af Alan Doyle, Séan McCann, Bob Hallett) 2:40
"The River Driver" (Traditionel, arrangeret af Alan Doyle, Séan McCann, Bob Hallett) 3:03
"The Mermaid" (Phil Hillier, Arrangeret Alan Doyle, Séan McCann, Bob Hallett) 2:49
"Captain Kidd" (Traditionel, arrangeret af Alan Doyle, Séan McCann, Bob Hallett) 2:51
"Graceful & Charming (Sweet Forget Me Not)" (Bobby Newcome, Arrangeret af Alan Doyle, Séan McCann, Bob Hallett) 4:18
"Concerning Charlie Horse" (Omar Blondahl) 3:13
"Harbour LeCou" (Traditionel, arrangeret af Alan Doyle, Séan McCann, Bob Hallett) 3:33
"Tishialuk Girls Set (Father's Jig / Buffet Double / Tishialuk Girls)" (Baxter Wareham, Rufus Guinchard, Charlie Lloyd) 3:27
"French Shore" (Lem Snow) 3:48
"Cod Liver Oil" (Johnny Burke, Arranged Alan Doyle, Séan McCann, Bob Hallett) 2:57
"Tickle Cove Pond" (Mark Walker) 5:01

Om sangene 
"Come and I Will Sing You" er en variation af en sang, der har eksisteret siden tidligt i islamiske tider. Den minder versionen kendt som "Green Grow the Rushes, O."
"Captain Kidd" handler om den berømte pirat William Kidd.
Efter albummet blev udgivet, opdagede bandet at "The Mermaid" i virkeligheden var blevet skrevet af Shel Silverstein.
"Graceful & Charming (Sweet Forget Me Not)" var egentligt skrevet af Bobby Newcome fra Cincinnati, Ohio, i 1877.

Referencer

Eksterne henvisninger 
The Hard and The Easy på Great Big Seas hjemmeside 

Great Big Sea-album
Album fra 2005
John Oliver

John William Oliver (født 23. april 1977) er en engelsk komiker og tv-vært. Han har tidligere arbejdet som korrespondent og vikar-vært på The Daily Show, men er nu vært på "Last Week Tonight with John Oliver" på HBO. Han laver også podcasten "The Bugle" sammen med Andy Zaltzman. 

John Oliver er især kendt for sine liberale holdninger, og i hans satiriske show "Last Week Tonight with John Oliver" belyser han forskellige emner, som på forskellig vis har politisk og social betydning for det amerikanske og internationale samfund.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 Officiel hjemmeside for Last Week Tonight with John Oliver
 Last Week Tonight with John Oliver's Youtube kanal

Komikere fra Storbritannien
Tv-værter fra Storbritannien
Kristian Pedersen (fodboldspiller)

Kristian Pedersen (født 4. august 1994) er en dansk fodboldspiller, der spiller for den tyske klub 1. FC Köln som forsvarsspiller (back).

Karriere 
Han skiftede fra Ringsted IF til HB Køge i 2014. I sommeren 2016 skiftede han til den tyske 2. Bundesliga-klub  1. FC Union Berlin, hvor han i løbet af to sæsoner spillede 61 ligakampe. I sommeren 2018 skiftede han til Birmingham i den engelske Championship.
Har tidligere været med på u21 landsholdet og senere A-landsholdet.

Juni 2022 skrev Kristian kontrakt med traditionsklubben 1. FC Köln som spiller i 1. Bundesliga. Her tiltræder han på en 2-årig aftale.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Benløse IF
Fodboldspillere fra Ringsted IF
Fodboldspillere fra HB Køge
Fodboldspillere fra 1. FC Union Berlin
Fodboldspillere fra Birmingham City F.C.
Normer for Europæiske Modeljernbaner

Normer for Europæiske Modeljernbaner (NEM, NEM-normer) er normer for modeljernbaner udarbejdet af den europæiske organisation MOROP. De fastsættes og opdateres af en teknisk kommission under MOROP i samarbejde med modeljernbaneproducenter.

NEM-normerne definerer størrelsesforhold (skalaer) og sporvidder for modeljernbaner, vejleder producenterne i at lave kompatible produkter og hjælper almindelige mennesker med at lave driftssikre modeljernbaneanlæg. Normerne dækker ting som epoker, stigningsgrader, hjulprofiler og design af koblinger, idet de er afpasset efter de forskellige skalaer. Et fundamentalt princip i NEM-normerne er kompromiser i nøjagtig gengivelse til fordel for driftssikkerhed. Et eksempel på det er hjulenes flanger, der er forholdsvis større i de mindre skalaer for at gøre driften mere sikker.

NEM-normerne dækker i store træk over de samme områder, der defineres i normer og anbefalede praksis af den amerikanske organisation National Model Railroad Association (NMRA), men de to sæt normer er ikke fuldt kompatible. I nyere tid har MOROP og NMRA dog arbejdet tættere sammen for at skabe fælles normer så som for Digital Command Control. Til daglig følger de europæiske modeljernbaneproducenter normalt NEM-normerne, mens de nordamerikanske normalt følger NMRA's.

Eksterne henvisninger 
NEM-normerne på MOROP's hjemmeside 
MOROP's hjemmeside
Danske oversættelser af NEM-normer

Modeljernbane
Standarder
Glandorf

Glandorf er en kommune med godt 6.700 indbyggere (2013), beliggende i den sydvestligste del af Landkreis Osnabrück, i den tyske delstat Niedersachsen.

Geografi 
Glandorf ligger i den nordlige randzone af landskabet Westfälische Bucht (Det westfaliske lavland), få kilometer syd for Teutoburger Wald, ved vandløbet Glaner Bach.

Nabokommuner 
Glandorf grænser mod øst til Bad Iburg og Bad Laer. De øvrige nabokommuner ligger i delstaten Nordrhein-Westfalen: Mod nord Lienen (Kreis Steinfurt), mod vest Ostbevern og mod syd Warendorf og Sassenberg (alle i Kreis Warendorf).

Inddeling 
I kommunen ligger ud over Glandorf disse landsbyer og bebyggelser:
 Averfehrden (früher Narendorf)
 Schierloh
 Schwege
 Sudendorf
 Westendorf

Eksterne kilder/henvisninger 

 Byens websted

Kommuner i Niedersachsen
Páll á Reynatúgvu

Páll á Reynatúgvu (26. juli 1967 i Tórshavn, opvokset i Sandur) er en færøsk fysioterapeut, politiker (Tjóðveldi og forhenværende fodboldspiller. Han blev uddannet fysioterapeut i 1993 og tog eksamen i sundhedsfaglig diplomuddannelse i 1997. Han var bestyrelsesmedlem for Foreningen Færøske Fysioterapeuter (Felagið Føroyskir Fysioterapeutar) 1993-1997. Á Reynatúgvu har spillet fodbold for B71 Sandoy og i 1993 spillede han fem landskampe for Færøerne.

Han blev valgt ind til Lagtinget for første gang i 1998 for Tjóðveldi og blev genvalgt til 2002, 2004, 2008 og 2011 og har siddet som lagtingsmedlem siden 1998 bortset fra perioden som minister. Han var socialminister fra den 6. juni 2002 til 5. december 2003. Han var borgmester for Sands kommune 2001-2009, dog havde han orlov fra borgmesterposten i perioden hvor han var minister.

Ved lagtingsvalget 2015 blev han genvalgt. Den 15. september 2015 blev han valgt til lagtingsformand. Ved lagtingsvalget 2019 blev han ikke genvalgt.

Lagtingsudvalg
2011–2015 medlem af Justisudvalget
2004–2008 medlem af Finansudvalget
2003–2004 medlem af Velfærdsudvalget
1998–2002 formand for Velfærdsudvalget

Referencer 

Lagtingsmedlemmer fra Færøerne
Personer fra Sandø
Politikere fra Tjóðveldi
Socialministre fra Færøerne
Fodboldspillere fra Færøerne
Fodboldspillere fra B71 Sandoy
Fysioterapeuter
Henrik Yde

Henrik Yde (f. 16. august 1950 i Brabrand) er en dansk litteraturhistoriker. Han er søn af Else Yde, f. Andreasen (1913-1962) og distributionschef Max Yde (1909-1988). Yde blev student fra Herlufsholm Kostskole i 1969 og cand.mag. i dansk og filosofi 1977 fra Aarhus Universitet. I 1991 forsvarede han på Aarhus Universitet sin doktordisputats om Det grundtvigske i Martin Andersen Nexøs liv. 

Frem til 1994 arbejdede Yde som højskolelærer, derefter som editionsfilolog. 1995-2013 udgav han i tolv bind Martin Andersen Nexøs hovedværker i tekstkritiske, kommenterede udgaver for Det Danske Sprog- og Litteraturselskab. 2010-2018 var han ansat ved Grundtvig Centeret (i dag: Center for Grundtvigforskning), Aarhus Universitet, hvor han medvirkede til udgivelsen af en digital udgave af Grundtvigs værker. 

For sin Nexø-forskning modtog Yde i 2013 en ærespris fra Martin Andersen Nexø Fonden.

For sin litterære biografi NEXØ. Martin Andersen Nexøs liv og værk (2019) modtog han i 2020 Georg Brandes-Prisen. 

Samme år blev NEXØ udvalgt som et af Årets Bedste Bogarbejder 2020. 

For sit virke som Nexø-forsker og -formidler modtog han i 2023 Gelsted-Kirk-Scherfig-Prisen for 2022.

Referencer 

Litteraturhistorikere fra Danmark
Herlovianere
Rødding Frimenighedskirke

Rødding Frimenighedskirke er kirke for den grundtvigske frimenighed i Rødding i Vejen Kommune.

Rødding ligger i den nordlige del af Sønderjylland, og efter nederlaget i 1864 kom byen under preussisk styre. Rødding Frimenighed blev grundlagt som reaktion på de begrænsninger, danske menigheder og præster blev pålagt i årene efter 1864, og Cornelius Appel blev den 30. juni 1874 ordineret som præst for den første sønderjyske frimenighed.

Som kirkerum brugte man i mange år en tidligere gymnastiksal på Rødding Højskole, indtil den i begyndelsen af 1900-tallet var
blevet for lille, og man besluttede at bygge en egentlig kirkebygning med Johannes Magdahl Nielsen som arkitekt. Den blev indviet den 5. december 1909 som Sankt Povls Kirke.

Se også 
 Foreningen af Grundtvigske valg- og frimenigheder
 Rødding Højskole

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Om kirkebygningen fra 1909  og Frimenighedens historie  fra RoeddingFrimenighed.dk
 "Sct Povl Kirke / Rødding Frimenighedskirke" på Kirkehistorie.dk, der placerer kirken i Tørninglen Provsti i Ribe Stift
 Om Rødding Frimenighed  hos Graenseforeningen.dk
 Rødding Frimenighedskirke hos KortTilKirken.dk

Frimenigheder
Kirker i Vejen Kommune
Kirker i Sønderborg Amt
Rødding (Vejen Kommune)