kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
City Lights Bookstore

City Lights Bookstore og City Lights Publishers i North Beach-kvarteret i San Francisco er en uafhængig boghandel og et lille forlag ejet af beat-digteren Lawrence Ferlinghetti. Den er især kendt for sin udgivelse af Allen Ginsbergs digtsamling Howl & Other Poems og den kontrovers, bogen skabte. Boghandelen ligger lige ved siden af Jack Kerouac Alley, opkaldt efter forfatteren til den anmelderroste roman On the Road, der var en af de romaner, der var med til at grundlægge beat-litteraturen sammen med Ginsbergs Howl.

Baggrund 

City Lights blev grundlagt i 1953 som USAs første boghandel med udelukkende paperbacks af Peter D. Martin og Lawrence Ferlinghetti.

Ferlinghetti 

Ferlinghetti blev eneejer i 1955 og startede City Lights Publishers samme år for at kunne udgive, hvad han betegnede som litteratur af "international, systemkritisk og oprørsk" karakter. Blandt de udgivne forfattere er beatforfattere som f.eks. Jack Kerouac, Gregory Corso og Allen Ginsberg.

Howl 

I 1956 udgav City Lights Howl & Other Poems. Ferlinghetti og boghandelens daglige leder blev arresteret og sigtet for obskønitet ved at have udgivet og solgt bogen. Med hjælp fra den amerikanske borgerrettighedsorganisation ACLU faldt sagen, idet dommeren afgjorde, at bogen ikke var uden social betydning. I bogen The Fall of America kaldte Ginsberg City Lights for "hjem".

Denne artikel er en oversættelse af artiklen City Lights Bookstore på den engelske Wikipedia. 

Forlag fra USA
Boghandler
Detailvirksomheder fra USA
Desolation Angels (roman)

Desolation Angels, der udkom I 1965, men som blev skrevet adskillige år tidligere, er en af den amerikanske forfatter Jack Kerouacs mest selvbiografiske romaner, og den udgør en del af hans Duluoz-legende. Ifølge bogens forord er bogens begyndelse taget næsten direkte fra en dagbog, han skrev, mens han arbejdede som brandvagt i et udkigstårn på Desolation Peak i North Cascade-bjergene i staten Washington. Meget af den psykologiske og åndelige kamp, som bogens hovedperson, Jack Duluoz, gennemgår, afspejler Kerouacs egen stigende desillusionering med den buddhistiske filosofi, som han tidligere havde været fascineret af.

Denne artikel er en oversættelse af artiklen Desolation Angels på den engelske Wikipedia

Litteratur i USA
The Dharma Bums

The Dharma Bums er en roman fra 1958 af den amerikanske beat-forfatter Jack Kerouac. Den halvbiografiske roman omhandler begivenheder, der fandt sted flere år efter hans roman On the Road. Hovedpersonerne er fortælleren Ray Smith (der er baseret på Kerouac) og Japhy Ryder (der er baseret på digteren, essayisten og buddhisten Gary Snyder). Bogen handler overvejende om den dualitet, der var i Kerouacs liv og idealer, og den udforsker forholdet mellem udendørslivet, bjergbestigning, vandreture i vildmarken i det vestlige USA på den ene side og hans storbyliv med jazzklubber, digtoplæsninger og drukfester.

En af bogens vigtigste episoder handler om Smith, Ryder og Henry Morley (baseret på vennen John Montgomery), der bestiger Matterhorn Peak i Californien. Dette var Kerouacs første erfaring med denne form for bjergbestigning og den fik ham til at tilbringe den følgende sommer som brandvagt i et udkigstårn på Desolation Peak i staten Washington. Som eksempel på den førnævnte dualitet er en af de andre vigtige begivenheder i romanen en beskrivelse af den legendariske Six Gallery-oplæsning i 1955, hvor Allen Ginsberg for første gang fremførte sig digt Howl (kaldet "Wail" i romanen) og hvor andre forfattere, bl.a. Snyder, Kenneth Rexroth, Michael McClure og Philip Whalen optrådte.

Ray Smiths fortælling drives fem af Japhy Ryder, hvis forkærlighed for det enkle liv og zenbuddhisme i høj grad påvirkede Kerouac, da han begyndte at bliv mere moden efter kæmpesuccesen med On the Road. Handlingen skifter mellem det vilde, f.eks. tre-dages fester og udførelsen af det buddhistiske seksuelle ritual "Yab-Yum" på den ene side, og sublime, fredfyldte billeder, hvor Kerouac søger en form for transcendens. Romanen slutter med et skift i fortællestilen, hvor Kerouac arbejder alene som brandvagt i et udkigstårn på Desolation Peak. Disse elementer er med til at placere The Dharma Bums på en vigtig skillevej og den er således et forvarsel om de bevidsthedsudforskende værker af andre forfattere i 1960'erne, f.eks. Timothy Leary og Ken Kesey.

Denne artikel er en oversættelse af artiklen The Dharma Bums på den engelske Wikipedia

Litteratur i USA
The Subterraneans (roman)

The Subterraneans (dansk titel De underjordiske) er en roman fra 1958 af den amerikanske beatforfatter Jack Kerouac. Det er en halvfiktiv beskrivelse af hans korte romance med en sort kvinde, Alene Lee (Mardou Fox i romanen) i New York i 1953. Hun beskrives som en fri fugl, der kommer meget på jazz-klubberne og barerne i San Francisco på det tidspunkt, hvor beat-miljøet var ved at opstå. Andre kendte personer og venner af Kerouac optræder kun let forklædte i romanen. Personen Frank Carmody er baseret på forfatteren William S. Burroughs, Adam Moorad er digteren Allen Ginsberg og Larry O'Hara er Lawrence Ferlinghetti, ejeren af den berømte City Lights Bookstore i San Francisco. Selv Gore Vidal optræder som den succesrige forfatter Arial Lavalina. Kerouacs alter ego hedder Leo Percipied, og Kerouacs gode ven Neal Cassady nævnes kort i forbifarten som Leroy.

Kritik og litterær betydning 

Romanen er blevet kritiseret for at portrættere amerikanske minoritetsgrupper, især de sorte, på overfladisk vis ved at dramatisere deres ydmyge og primitive energi uden at give noget indblik i deres kultur og sociale stilling i samfundet på den tid. Jazzen og jazzkulturen spiller en central rolle i romanen – de binder Kerouacs temaer sammen og kommer til udtryk i hans "spontane" prosastil, der bruges i de fleste af hans værker.

Denne artikel er en oversættelse af artiklen The Subterraneans på den engelske Wikipedia.

Litteratur i USA
Malou Aamund

Malou Aamund (Marie-Louise Aamund; født 28. juli 1969 i København) er en dansk politiker, og erhvervskvinde. Hun tiltrådte 5. december 2016 stillingen som direktør for Google i Danmark. Hun er tidligere folketingsmedlem, valgt ind for Ny Alliance og senere skiftet til Venstre.

Karriere

Erhvervslivet 
Malou Aamund har tidligere beklædt høje lederposter i IBM Danmark og Microsoft Danmarks Marketing- og Operationsafdeling.

Politik 
Ved valget i 2007 blev Malou Aamund en af de fem kandidater, der blev valgt ind i Folketinget for Ny Alliance. 5. februar 2008 skiftede hun parti og meldte sig ind i Venstre. Hendes partiskifte betød, at VK-regeringen genvandt sit flertal sammen med Dansk Folkeparti. Ny Alliances grundlæggende projekt om at tilbyde VK-regeringen en mulighed for at samle et folketingsflertal sammen med midterpartierne – frem for kun sammen med Dansk Folkeparti – så på daværende tidspunkt ud til at lykkes, men konsekvensen af Malou Aamunds partiskifte blev, at dette projekt blev endegyldigt knust.

4. maj 2010 stemte Malou Aamund (sammen med fire andre V-folketingsmedlemmer) for at give homoseksuelle par, der lever i registreret partnerskab, ret til at adoptere på lige fod med heteroseksuelle.

Da Aamund senere på trods af nyt job i februar 2011 valgte teknisk ikke at forlade Folketinget før Grundlovsdag, sikrede hun sig løn som folketingsmedlem (den gang kr 49.409 pr måned) fra januar til juni, hvor hun ikke deltog i det politiske arbejde. Dette betød samtidigt, at VKO beholdt sit snævre flertal med 90 mandater. Var der blevet udskrevet valg inden Grundlovsdag, ville hun havde modtaget løn i tolv måneder efter valget, samtidigt med at hun fik løn fra sin nye chefstilling hos Microsoft. Dette fik Enhedslisten til at stille forslag om en såkaldt 'Lex Malou', der skulle forhindre afgående folketingsmedlemmer i at hæve eftervederlag fra Folketinget, samtidig med at de fik løn fra andet job.
Forslaget så i første omgang ud til at blive godkendt med et flertal men faldt, da Socialdemokratiet og SF i sidste øjeblik ændrede holdning og stemte imod.

Malou Aamund forlod officielt politik og Folketinget Grundlovsdag 2011, ca tre måneder før folketingsvalget i september.

Privatliv 
Hun er datter af erhvervsmand Asger Aamund og kunstner Susanne Aamund, og niece til forfatter Jane Aamund. Hun er uddannet cand.merc. fra Handelshøjskolen i København. Hun er gift med forhenværende programchef på Radio24syv, Mikael Bertelsen, og parret har tre børn. Malou Aamund blev kendt hovedsageligt for i 1990 at være kronprins Frederiks kæreste. Før sin karriere som politiker har hun været salgschef i IBM.

Referencer 

 

Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Tidligere folketingsmedlemmer fra Liberal Alliance
Personer fra København
Folketingsmedlemmer i 2000'erne
Folketingsmedlemmer i 2010'erne
Økonomer fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Alumni fra Copenhagen Business School
Amin (flertydig)

Amin kan være:

 Amin – et organisk derivat af ammoniak
 et efternavn, som bæres af bl.a.:
 Idi Amin – ugandisk diktator
 Samir Amin – ægyptisk økonom
 et fornavn, som bæres af bl.a.:
 Amin Jensen – dansk komiker
 Amin Gemayel – libanesisk præsident
Analogi

En analogi (af græsk analogia' overensstemmelse, lighed', af ana- og -logos i betydningen 'forhold') er i Biblen en lignelse: det at beskrive eller forklare noget ved at tage udgangspunkt i noget andet. Ideen er, at hvis der er væsentlige ligheder, må alt hvad man kan sige om det ene, også gælder om det andet.

I tekstanalyser bruges analogier ofte til at finde budskaber – også forfatterens utilsigtede. Det foregår ved at drage paralleller mellem elementer fra virkeligheden og tekstens genstande, personer, steder, lidelser el.lign. Handlingen og elementerne i teksten skal have tydelige fællestræk med virkeligheden for at analogien holder, men så kan man til gengæld også forudse handlingen og slutningen. Hvis teksten har en morale, viser den, hvordan man skal forholde sig til den virkelighed, man har trukket paralleller til.

Ordet analogi bruges desuden inden for blandt andet biologi og jura, hvor betydningen varierer.

Kilder 

 
Sprogforskning
Græske ord og vendinger
Logiske modeller
The Town and the City

The Town and the City er en roman af den amerikanske forfatter Jack Kerouac, udgivet i 1950. Den var det første større værk, som Kerouac, der senere blev berømt med sin anden roman On the Road (1957), udgav. Som stor set alle Jack Kerouacs værker er The Town and the City dybest set selvbiografisk, selvom det måske er i mindre grad end de andre værker. The Town and the City blev skrevet i en mere konventionel stil over flere år, og den er betydeligt mere bearbejdet end de senere bøger, der blev skrevet efter, at Kerouac var gået over til sin hurtigt skrevne "spontane prosa". The Town and the City er skrevet, før Kerouac udviklede sin egen personlige stil, og den er stærkt påvirket af forfatteren Thomas Wolfe – selv i titlen, der minder om Wolfes romantitler, som f.eks. The Web and the Rock.

Romanen fokuserer på to steder (som antydet i titlen): Det ene er det tidlige beatmiljø i New York i slutningen af 1940'erne; det andet er den lille by Galloway i New Hampshire, hvor hovedpersonen bor, inden han kommer på universitetet takket være et fodbold-stipendiat. Den unge "Peter Martins" kamp for at opnå succes inden for universitetsfodbold svarer stort set til Jack Kerouacs egen – han vender senere tilbage til emnet i sit sidste værk, Vanity of Duluoz udgivet i 1968).

Storbyen, "the city", er repræsenteret af personer i det tidlige beatmiljø: Allen Ginsberg (Leon Levinsky i romanen), Lucien Carr (Kenneth Wood i romanen), William S. Burroughs (Will Dennison i romanen), Herbert Huncke (Junky i romanen), David Kammerer (Waldo Meister i romanen), Edie Parker (Judie Smith i romanen) of Joan Vollmer (Mary Dennison i romanen). Hen mod romanens slutning dør Waldo Meister efter et fald fra et vindue i Kenneth Woods lejlighed – et ekko af en virkelig begivenhed: David Kammerer blev stukket ned med en kniv af Lucien Carr, muligvis i selvforsvar. I romanen accepterer politiet påstanden om selvmord. En mere sand udgave af begivenheden kan læses i Vanity of Duluoz, hvor Carr arresteres og kommer i fængsel for manddrab, mens Kerouac kommer i fængsel i kort tid som medskyldig.

Litteratur i USA
Litteratur i 1950
Visions of Gerard

Visions of Gerard er en roman fra 1963 af den amerikanske beatforfatter Jack Kerouac. Som noget enestående i Kerouacs romaner, fokuserer Visions of Gerard på hændelser og følelser fra hans barndom, bl.a. storebroderens Gerards tragisk korte men lykkelige liv. Kerouac maler et billede af drengen som en helgen, der elsker alle væsener og lærer den fireårige Jack dette. Romanen foregår i Kerouacs hjemby, Lowell i staten Massachusetts, og den er en smuk men foruroligende udforskning af tilværelsens mening og vilkårlighed.

Denne artikel er en oversættelse af artiklen Visions of Gerard på den engelske Wikipedia

Litteratur i USA
Mike Hampton

Michael William Hampton (født 9. september 1972 i Brooksville, Florida, USA) er professionel baseballspiller.

Han er en venstrehåndet pitcher og spiller i øjeblikket for Atlanta Braves. Hampton debuterede i MLB 17. april 1993 for Seattle Mariners og har siden spillet for Houston Astros, New York Mets og Colorado Rockies. Hampton er blevet valgt til All-Star-kampen 2 gange (1999 og 2001) og har vundet 5 Silver Slugger-priser (1999-2003). På trods af sit ry som en fremragende fielder, har Hampton kun vundet én Gold Glove (2003). Til gengæld er han den eneste pitcher i historien, som har vundet en Silver Slugger-pris og en Gold Glove i samme sæson.

Mike Hampton har haft en noget svingende karriere. Efter en skidt start hos Mariners udviklede han sig hos Astros til at være en meget solid pitcher og i 1999 kom det store gennembrud med hele 22 Wins og en 2.-plads i afstemningen om Cy Young-prisen i National League. Astros valgte efter sæsonen at lade Hampton indgå i en byttehandel, som sendte ham til New York Mets.

Hampton var kun én sæson hos Mets, men med stor succés. Efter en lidt langsom start var han en bærende kraft i resten af sæsonen og slutspillet og blev kåret til MVP i NLCS-kampene mod St. Louis Cardinals. Efter sæsonens afslutning udløb Hamptons kontrakt, og han blev en meget efterspurgt free agent.

Mike Hampton valgte at skrive en ny 8-årig kontrakt med Colorado Rockies til en værdi af $121 mio., den største kontrakt for en pitcher nogensinde på det tidspunkt. Men som så mange andre før ham, fandt Hampton sig aldrig til rette i Colorados tynde luft, og Rockies sendte Hampton til Florida Marlins, som straks sendte ham videre til Braves.

Tilbage ved havets overflade fandt Hampton i 2003 og 2004 tilbage til tidligere tiders soliditet, dog uden at være prangende. Men i 2005 blev Hampton hårdt ramt af skader, og i september måtte han gennemgå den såkaldte "Tommy John"-operation, som betød at han sad udenfor i hele 2006. Derefter havde Braves håbet, at Hampton ville være helt frisk i 2007, men under en træning kom Hampton på ny til skade med sin albue og måtte igennem endnu en operation. Hampton forventes først at kunne pitche igen i 2008. 

Mike Hampton er gift og har 2 sønner.

Eksterne henvisninger 
 Mike Hamptons statistikker på Baseball Reference
 Video 

Baseballspillere fra USA
Personer fra Florida
Rundbladet bærmispel

 
Rundbladet bærmispel (Amelanchier ovalis) er en mellemstor, løvfældende busk med en åben, senere dog oval vækstform. 

Barken er først hvidfiltet, så bliver den glat og mørkebrun, og på gamle grene er den grå eller gråbrun. Knopperne er spredtstillede, og de er smalle, spidse og rødbrune. Bladene er ægformede til ovale med fint takket rand. Først er de hvidfiltede på begge sider, men hen på sommeren falder hårede af oversiden, som bliver mørkegrøn, mens undersiden bliver ved med at være gråfiltet. Høstfarven er orange til rød. 

Blomstringen sker i maj, hvor man kan se de hvide blomster sidde samlet i korte klaser. Den enkelte blomst har lange, hvide kronblade og talrige, gule støvdragere. Frugterne er blå-sorte bær, der smager sødligt og gerne efterstræbes af fugle.

Rodnettet former sig efter jordbundsforholdene, men i veldrænet jord består det af mange dybtgående hovedrødder med forholdsvist få finrødder. Planten kan danne rodskud. 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 2 x 2 m (25 x 25 cm/år).

Hjemsted 

Rundbladet bærmispel hører hjemme i de europæiske bjerge, hvor den findes på alle slags jordbund, dog mest på porøs kalk. 

I Tyrol danner den plantesamfund nær skovgrænsen, og på bjerget Schliefwaldtobel, som ligger i Brandnertal, Vorarlberg, har man sydvestvendte skråninger med 25 % hældning i 1.120 m højde. Undergrunden består af dolomit, og overjorden er en rendzina, som er dannet oven på et gruset forvitringslag. Her findes arten sammen med bl.a. akselrøn, alm. berberis, alm. gyldenris, alpekugleblomst, alpestjerne, Brachypodium rupestre (en stilkaks-art), buksbommælkeurt, filthåret dværgmispel, fransk bjergfyr, grenet edderkopurt, håret alperose, kalkrørhvene, kranslilje, liden klokke, liljekonval, mørk akeleje, nikkende flitteraks, pilebladet tusindstråle, Sesleria varia (en blåaks-art), skinnende skabiose, skovhullæbe, skovjordbær, stor blåtop, storblomstret brunelle og tidlig timian.

Note 

Buske
Hvide blomster
Kalkbundsplanter
Bærmispel
Anne Waldman

Anne Waldman (født 2. april 1945) er amerikansk digter. Waldman blev født i Millville i staten New Jersey og voksede op i New York City. Hun tog afgangseksamen fra Bennington College i 1966. Waldman var sammen med Gregory Corso og Allen Ginsberg i 1960'erne en del af lyrikmiljøet på USA's østkyst, hvor hun deltog i oplæsninger i forbindelse med St. Mark's Church Poetry Project, som hun i øvrigt bestyrede i perioden 1966-1978. Hun har udgivet over 40 bøger. 

Sammen med Ginsberg grundlagde hun Jack Kerouac School of Disembodied Poetics, der nu hører under Naropa-universitetet i staten Colorado. Hun underviser i poetik sammesteds.

Waldman har også været gæstelærer på Institute of American Indian Arts i Santa Fe og været konsulent for Prazska Skola Projekt i Prag, ligesom hun har undervist på et utal af andre skoler og læreanstalter i USA og udlandet.

Anne Waldman og hendes værker forbindes ofte med beatgenerationen.

Bibliografi 
 Fast Speaking Woman 
 Vow to Poetry 
 In the Room of Never Grieve: New and Selected Poems 1985-2003 
 Beat Book: Shambhala 
 Angel Hair Sleeps with a Boy in My Head 
 Women Of The Beat Generation: The Writers, Artists And Muses At The Heart Of A Revolution 
 Structure of the World Compared to a Bubble 
 Radical presence: An interview with Anne Waldman (by Anne Waldman) 
 Civil Disobediences : Poetics and Politics in Action
 Journals & dreams: Poems 
 First Baby Poems 
 Iovis Book II
 Marriage: A Sentence
 Helping the Dreamer
 Nice To See You: Homage to Ted Berrigan 
 Not a Male Pseudonym
 Troubairitz 
 Blue Mosque: Poems 
 Fait Accompli
 Disembodied Poetics: Annals of the Jack Kerouac School
 War crime
 Out of This World
 Dark Arcana: Afterimage or Glow
 Giant night: Poems
 Skin Meat Bones 
 Kill or Cure 
 Talking Poetics from Naropa Institute 
 Talking Poetics from Naropa Institute, Vol. 2 
 The Romance Thing

Eksterne henvisninger 

Digtere fra USA
Bob Kaufman

Bob Kaufman (fulde navn: Robert Garnell Kaufman) (født 18. april 1925, død 12. januar 1986) var en amerikansk beatdigter og surrealist inspireret af jazz-musik. I Frankrig, hvor hans lyrik var meget populær, var han kendt som den "amerikanske Rimbaud".

Kaufman var ud af en søskendeflok på 13 og søn af en tysk-jødisk far og en romersk-katolsk sort mor fra Martinique; hans mormor praktiserede voodoo. Da han var 13 år gammel, meldte Kaufman sig til handelsflåden, som han forlod i begyndelsen af 1940'erne for i en kort periode at studere litteratur på The New School i New York. Her mødte han William S. Burroughs og Allen Ginsberg. I 1944 giftede Kaufman sig med Ida Berrocal, som han fik datteren Antoinette Victoria med i 1945. Han flyttede til San Francisco i 1958, hvor han boede stort set resten af livet. Han giftede sig i 1958 med Eileen Singe, som han fik sønnen Parker med. Som mange andre beatforfattere blev Kaufman buddhist.

I 1959 havde Kaufman en lille rolle i filmen The Flower Thief. I 1961 blev han nomineret til den engelske Guinness Poetry Award, men tabte til T. S. Eliot. Han optrådte i "The Tonight Show Starring Johnny Carson" fire gange 1970-1971.

Da han hørte om mordet på John F. Kennedy aflagde Kaufman et buddhistisk tavshedsløfte, som varede indtil Vietnamkrigens slutning i 1973. Han brød tavsheden ved at recitere sit digt All Those Ships that Never Sailed, hvoraf de første linjer lyder:

"All those ships that never sailed 
The ones with their seacocks open 
That were scuttled in their stalls... 
Today I bring them back 
Huge and transitory 
And let them sail 
Forever"''

Denne artikel er en oversættelse og bearbejdning af artiklen Bob Kaufman på den engelske Wikipedia. 

Digtere fra USA
Buddhister
Diane Di Prima

Diane di Prima (født 6. august 1934, død 25. oktober 2020) var amerikansk digter og en af de mest aktive kvinder inden for beatgenerationen.

Biografi 
Diane di Prima blev født i Brooklyn og uddannet på Swathmore College. Ifølge hendes officielle online-biografi er hun "andengenerations-amerikaner af italiensk afstamning", og hendes morfader, Domenico Mallozzi, var aktiv anarkist med forbindelser til bl.a. Emma Goldman. Di Prima begyndte at skrive som barn, og i en alder af 19 korresponderede hun med Ezra Pound og Kenneth Patchen. Hendes første digtsamling, This Kind of Bird Flies Backwards udkom i 1958. Di Prima boede i begyndelsen af 1960'erne på Manhattan, hvor hun blev en del af beat-bevægelsen. Hun redigerede The Floating Bear sammen med LeRoi Jones/Amiri Baraka (LeRoi Jones) og var med til at grundlægge The New York Poets Theatre og Poets Press. I 1966 flyttede hun til Millbrook for at slutte sig til Timothy Learys psykedeliske kollektiv. I 1969 skrev hun en roman, Memoirs of a Beatnik, om hendes oplevelser med beat-bevægelsen. Hun har fem børn.

Karriere 
I begyndelsen af 1970'erne flyttede hun til Californien, hvor hun boede siden. Her studerede hun buddhisme, sanskrit, gnosticisme og alkymi. Hun udgav også sit vigtigste værk, det lange digt Loba i 1978. Hun underviste og har udgivet 35 bøger med lyrik. Hendes udvalgte digte, Pieces of a Song blev udgivet i 1990 og hendes erindringer, Recollections of My Life as a Woman, i 2001.

Bibliografi 
This Kind of Bird Flies Backward
Dinners and Nightmares (noveller) 
Poems for Freddie
War Poems (redaktør), 
Memoirs of a Beatnik 
The Book of Hours 
Selected Poems: 1956-1975 
Loba, Part II
Selected Poems: 1956-1976 
Loba, Parts 1-8 
Pieces of a Song: Selected Poems 
Recollections of My Life as a Woman

Referencer 

Denne artikel er en oversættelse af artiklen Diane di Prima på den engelske Wikipedia. 

Digtere fra USA
Selvbiografer fra USA
The Best Of Absolute Music 4-5-6

The Best Of Absolute Music 4-5-6 er en kompilation i serien Absolute Music udgivet i 1997. Albummet består af 32 sange fra Absolute Music 4, Absolute Music 5 og Absolute Music 6.

Spor

Cd 1 
 Freddie Mercury – "Living On My Own"
 Dawn Penn – "You Don't Love Me"
 Phil Collins – "Everyday"
 Sanne Salomonsen – "Haven't I Been Good To You"
 Andrew Strong – "Ain't Nothin' You Can Do"
 Roxette – "Sleeping In My Car"
 Kim Wilde – "If I Can't Have You"
 Pet Shop Boys – "Go West"
 Peaches & Bobo – "A Place To Turn"
 Louise Hoffsten – "Let The Best Man Win"
 The Sandmen – "Don't Let Me Down"
 Huey Lewis & the News – "(She's) Some Kind Of Wonderful" 
 One Two – "Getting Better"
 Lisa Ekdahl – "Vem Vet"
 Enigma – "Return To Innocence"
 Take That – "Pray"

Cd 2 
 Meat Loaf – "I'd Do Anything For Love (But I Won't Do That)"
 Crash Test Dummies – "Afternoons & Coffeespoons"
 The Pretenders – "I'll Stand By You"
 Joshua Kadison – "Jessie"
 Lis Sørensen – "Forvandling"
 Mr. Big – "Wild World"
 Lisa Stansfield – "So Natural"
 C. J. Lewis – "Sweets For My Sweet"
 Angélique Kidjo – "Agolo"
 Rick Astley – "The Ones You Love"
 Michael Learns To Rock – "Sleeping Child"
 Cajsa Stina Åkerström – "Vill Du Veta Vem Jag Är"
 Søs Fenger – "Kun Et Kys Herfra"
 Six Was Nine – "Drop Dead Beautiful"
 Maggie Reilly – "Follow The Midnight Sun"
 Randy Crawford – "In My Life"

Eksterne henvisninger 
 The Best Of Absolute Music 4-5-6 trackliste og frontcover

Absolute Music
Album fra 1997