Eksistentiel fænomenologi

Den eksistentielle fænomenologi var en filosofisk teori, som antog, at mennesket var uafravigeligt og substantielt knyttet til en væren—i-verden ved at være indkastet i en livsverden . Teorien havde sin storhedstid i midten af 1900-tallet i årene før, under og efter anden verdenskrig. Teorien var en efterkommer af den filosofiske fænomenologi og havde et særligt fokus på menneskets oplevede livsverden.

Hovedtræk 
Eksistentiel fænomenologi udsprang inden for filosofien af filosofferne Martin Heideggers værk Sein und Zeit (1927, dansk udgave, Væren og tid, 2007) og Maurice Merleau-Pontys værk Phénoménologie de la perception (1945, reduceret dansk udgave, Kroppens fænomenologi, 2009). Andre vigtige filosoffer var Hans Lipps, Michel Henry, Jean-Paul Sartre og Hermann Schmitz.

Eksistentiel fænomenologi tog udgangspunkt i en analyse af den menneskelige erfaring eller oplevelsesverden, men denne kunne ikke reduceres til et subjekt. Udgangspunktet var Heideggers eksistens-begreb, der betegnede menneskets særlige måde at være-i-verden som et væsen altid i aktivitet eller konkret udfoldelse, og dermed 'altid allerede' i relation til sin verden. Dermed betragtedes mennesket som fuldt og helt indlejret i verden, hvad Heidegger udtrykte som væren-i-verden (1927).

Heidegger (1927) og Merleau-Ponty (1945) erstattede derfor Edmund Husserls begreb om bevidsthedens intentionalitet (det, at bevidsthed altid er bevidsthed om noget) med væren-i-verden, der dermed kunne begribes som en ontologisk indlejrethed, mennesket ikke kunne hæve sig over. For eksistentiel fænomenologi var væren-i-verden det mest grundlæggende forhold ved mennesket, dets altid tilstedeværende og ufravigelige relation til (noget i) verden (understreget af bindestregerne), dvs. en aktivitet, en stemning, sproget, ting, andre mennesker, en filosofi, et menneskesyn etc., under ét betegnet verden.

Ved at være en grundlagsteori om både udspringet af den konkrete eksistens, og om dens sproglige udtryksformer, pegede eksistentiel fænomenologi på den udelelige helhed og meningsbaggrund, som individet kun sekundært og ufuldstændigt stod ud fra, og som gjorde ethvert andet menneske til et aspekt i en medverden. Idet menneskets uafladelige deltagelse i verden blev taget som udgangspunkt, gjorde Heidegger, Merleau-Ponty og (den sene) Sartre op med Descartes dualisme og Husserls transcendental fænomenologi.

Det eksistentiel-fænomenologiske tilgang havde betydning for måden man forstod mennesket inden for (special)pædagogik, sundhed og tilgrænsende felter som psykologi og psykoterapi.

I 2012 kom den første danske introduktion til eksistentiel fænomenologi i form af Den menneskelige eksistens. Bogen redigeret af Kurt Dauer Keller indeholdt bl.a. den første danske oversættelse af Paul Ricoeurs vigtige artikel, Den eksistentielle fænomenologi, samt en oversættelse af det sidste, centrale kapitel i Merleau-Pontys hovedværk, Phénoménologie de la perception, kaldet Friheden. Mogens Pahuus og Karsten Borg Hansen var blandt de danskere, som skrev hele bøger om eksistentiel fænomenologi. Andre danske repræsentanter var blandt andre Sune Liisberg, Peter Kemp, Sune Frølund, Kurt Dauer Keller, Jakob Dahl Rendtoff, Casper Feilberg og Anders Dræby Sørensen.

Kritik af den eksistentielle fænomenologi 
Den eksistentielle fænomenologi er overordnet blevet kritiseret for at være for akademisk, intellektuel, begrebstung og svært tilgængelig.

Heideggers eksistentielle fænomenologi er blevet beskyldt for at være anti-social og individualistisk, idet den reducerer det sociale til individets medværen og dermed tilsidesætter det mellem- og medmenneskelige aspekt. Tilsvarende er både Merleau-Ponty og Heidegger blevet anklaget for at mangle etik. Kritikken er taget til efter afsløringerne af omfanget af Heideggers nazistiske overbevisninger og deres rolle i hans filosofi. Mens Heidegger meldte sig ind i NSDAP, meldte den eksistentielle fænomenolog Hans Lipps sig i 1934 desuden ind i nazikorpset SS.

Feminister har kritiseret Heidegger for at negligere betydningen af køn og fortie kvinder. Desuden har feminister bebrejdet Merleau-Ponty for, at han favoriserer et maskulint og heteronormativt syn på kroppen. Især har Luce Irigaray påpeget, at hans kropsfænomenologi usynliggør kvinder og deres oplevelsesverden. Samtidig har Frantz Fanon klandret Merleau-Ponty for at betone hvide privilegerede mænds kropslighed, hvormed han reproducerer racisme og kolonialisme

Den amerikanske psykolog og terapeut James Masterson kritiserer Jean-Paul Sartres teorier for at afspejle et narcissistisk menneskesyn. Michel Foucault kritiserede desuden den eksistentielle fænomenologi hos især Sartre for at mangle historisk forståelse. Edmund Husserl anklagede den for at reducere filosofien til antropologi og basere sig på et abstrakt og fejlagtigt menneskesyn. Theodor Adorno mente, at den eksistentielle fænomenologi var banal og fuld af tomme floskler, på trods af at den foregav at være dybsindig. Samtidig endte Heidegger selv med at vende sig bort fra ahistorisk filosofi, der var fokuseret på menneskets subjektivitet.

Internationalt er den eksistentiel fænomenologi blevet kritiseret for at være for vag som praksis, med for stor vægt på grundlagsteori og svært forståelig filosofi.

Fodnoter

Litteratur 
 Keller, Kurt Dauer (2012). Den menneskelige eksistens. Introduktion til den eksistentielle fænomenologi. Aalborg Universitetsforlag 
 Egebak, N. (1964). "Maurice Merleau-Ponty og fænomenologien". Perspektiv. 12 (3): 34-37. 
 Rasmussen, T. H. Hvad er fænomenologi? Nogle overvejelser. s. 1-12.
 Amdisen, Paw; Holst, Jonas; Nielsen, Jens Viggo (2009). At tænke eksistensen. Aarhus Universitetsforlag
 Compton, J. (1997). "Existential phenomenology". I L. Embree (red.). Encyclopedia of Phenomenology, s. 205-209. Dordrecht: Kluwer.
 Feilberg, C. & Maul, J. (red.)(2019), Kvalitative iagttagelser: at forstå, undersøge og udrede mennesker på et eksistentiel-fænomenologisk grundlag. Aalborg Universitetsforlag. Skriftserie om eksistentiel fænomenologi
 Feilberg, C., & Dauer Keller, K. (2022). Eksistensopfattelsen i fænomenologien. Psyke & Logos, 43(1), 31–59.
 Frølund, Sune (2019). "Eksistens i Hermann Schmitz' 'nye fænomenologi' ". I M. Rasmussen (red.). Mennesket og det andet. Bidrag til den eksistentielle fænomenologi. Aalborg Universitetsforlag.
 Hansen, Finn Thorbjørn & Thorsted, A. C. (2022). At tænke med hjertet. Klim.
 Hansen, Karsten Borg (2022): "Bevidsthed og virkelighed - et personligt bud på en fænomenologisk psykologi.” Saxo Publishing
 Hansen, Karsten Borg (2022): “Den sproglige tanke fra Homer til Aristoteles”. Saxo Publishing
 Heidegger, Martin. (1927/2007). Væren og tid. Dansk oversættelse af Sein und Zeit. Forlaget Klim.
 Kemp, Peter (1972). Sprogets dimensioner [se kapitlet: "A. Den fænomenologiske dimension" (s. 17-25) for en introduktion til fænomenologien]. København: Berlingske Forlag.
 Liisberg, Sune (2008). Frihedens hermeneutik. En studie i Jean-Paul Sartres fænomenologiske filosofi 1936-1948. (1. udg.) Biblioteksudgivelse, SUN-TRYK, AU, 2008.
 Merleau-Ponty, Maurice (1945/2009). Kroppens fænomenologi. 2. udgave. Frederiksberg: Det Lille Forlag.
 Olesen, Jens (2002). Kroppens filosofi : med baggrund i Maurice Merleau-Pontys forfatterskab. Kognition & pædagogik. Årg. 12, nr. 43, (pp. 30-39).
 Pahuus, Mogens (2018). Dialog med Løgstrup: Løgstrups fænomenologi, 1 udg. Aalborg Universitetsforlag.
 Pahuus, Mogens (2020). Menneskets situation. Aalborg Universitetsforlag. Skriftserie om eksistentiel fænomenologi
 Pahuus, Mogens (2021). Følelsernes filosofi. Aalborg Universitetsforlag. Skriftserie om eksistentiel fænomenologi
 Pahuus, Mogens (2022): Forståelsens filosofi. Aalborg Universitetsforlag. Skriftserie om eksistentiel fænomenologi
 Pahuus, Mogens (2023): Det guddommelige i det jordiske. Aalborg Universitetsforlag. Skriftserie om eksistentiel fænomenologi
 Rasmussen, Michael (2019): Mennesket og det andet. AAUF
 Rendtorff, Jacob, Mogens Pahuus og Pia Søltoft (red): Søren Kierkegaard som eksistentiel fænomenolog, 2015, 
 Sartre, Jean-Paul (2014): "Væren og intet". Philosophia. Oversat af Mogens Chrom Jacobsen med efterskrift af Sune Liisberg
 Schmitz, Hermann (2017). Kort indføring i den nye fænomenologi. Aalborg Universitetsforlag. Oversat af Sune Frølund
 
 Skov Knudsen, Jakob (2014). En virkelighed bag virkeligheden – Utopien set fra et fænomenologisk perspektiv. Psyke & Logos, 35(1), 19.
 Sode Funch, B. (2022). Eksistens fænomenologi. Psyke & Logos, 43(1), 11–30.
 Sørensen, Anders Dræby & Kurt Dauer Keller (2015). Psykoterapi og eksistentiel fænomenologi. Aalborg Universitetsforlag

Eksterne henvisninger 
 Hvad er eksistentiel fænomenologi? Introduktion til en tradition: livsverden.dk 
 Forum for eksistentiel fænomenologi: videnskilde og forum for interesserede i eksistentiel fænomenologi  Læs om fænomenologiske perspektiver på terapi , psykologi , specialpædagogik  og videnskabsteori  mm.

Filosofi
Fænomenologi