kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Michelle J. Howard

Michelle Janine Howard (født 30. april 1960) er en amerikansk admiral, som for øjeblikket gør tjeneste som den 38te Vice Chief of Naval Operations. Før det var hun Deputy Chief of Naval Operations for Operations, Plans and Strategy (N3/N5). Howard har opnået mange historiske "første" igennem sin karriere i den amerikanske flåde. Hun var den første afro-amerikanske kvinde, der opnåede rang af 3-stjernet og 4-stjernet i det amerikanske militær, ligesom hun var den første afroamerikanske kvinde, der blev admiral i flåden.

Hun var den første afroamerikanske kvinde, der havde kommandoen over et amerikansk flådeskib USS Rushmore..

I 2006 blev hun udnævnt til "rear admiral", hvilket gjorde hende til den første til at blive admiral fra afgangsklassen fra 1982 fra U.S. Naval Academy og den første kvinde der har taget eksamen herfra til at opnå at blive flagofficer. Den 1. juli 2014, blev Howard den første kvinde der blev firestjernet admiral. Med posten som Vice Chief of Naval Operations, som hun overtog samme dag, er hun den første kvinde og den første afroamerikaner, der besidder denne post

Eksterne henvisninger 
 United States Navy Biography  (retired December 1. 2017)
 politico.com 1st July 2014: Michelle Howard is promoted to a four-star admiral. She is the first female four-star in the history of the US Navy

Kilder 

Admiraler fra USA
Personer fra Riverside County
Bessie Coleman

Elizabeth "Bessie" Coleman (født 26. januar 1892 i Atlanta, Texas, død 30 april 1926 i Jacksonville, Florida) var en amerikansk flypioner. 

Efter at være startet som bomuldsplukker og vaskekone i de amerikanske sydstater blev hun pioner i flyvningens tidlige historie. Hun flyttede til Chicago, hvor hun tog et kursus i manicure, fik arbejde på en frisørsalon og derefter et bedre betalt arbejde som chef på en chilibar. 

Inspireret af blandt andet Harriet Quimbys spektakulære flyvning over den Engelske kanal, bestemte hun sig for at lære at flyve. Da ingen flyveskole i USA ville tage imod hende som elev, studerede hun fransk på en aftenskole og rejste derefter til det mere liberale Frankrig. 

Efter syv måneder på Ecole D'Aviation des Freres Caudron i Le Cretoy modtog hun det første flycertifikat, der nogensinde er udstedt til en afroamerikansk person, af Fédération Aéronautique Internationale. 

For at tjene penge til den flyveskole for sorte kvinder i USA, som hun drømte om, blev hun kunstflyver og gav opvisninger i samme slags luftbårne cirkuskunster som barnstormers.. 

Ved forberedelsen til en sådan opvisning omkom hun kun 34 år gammel.

Noter

Omkomne ved flyulykker
Luftfartspionerer
Kvindernes æresgalleri i USA
Serie A 2014-15

Serie A 2014-15 (kendt som Serie A TIM af sponsorårsager) var den 113. sæson af den bedste italienske fodboldrække, den 83. som liga, og den 5. siden den blev organiseret under en komite der er separat fra Serie B. Turneringen startede 30. august 2014.

I alt 20 hold deltog i ligaen; 17 fra 2013-14-sæsonen og tre oprykkere fra Serie B 2013-14. Juventus var forsvarende mestre. Den 2. maj 2015 genvandt Juventus Scudettoen for fjerde gang i træk.

Stilling

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldsæson 2014-15
2014-15
Kaka (fugl)

Kaka (Nestor meridionalis) er en fugl i gruppen af newzealandske papegøjer og en af to bevarede arter i slægten Nestor. Arten overlever i kraft af to underarter og er nært beslægtet med kea (Nestor notabilis). Kaka er endemisk i New Zealand.

Kilder/Henvisninger 

Fugle fra New Zealand
Papegøjer
Silver goal

Silver goal () er en metode til at afgøre en fodboldkamp, der er endt uden en vinder efter ordinær spilletid (90 minutter), og som skal have en vinder. Holdene spiller først femten minutters forlænget spilletid. Hvis der herefter er fundet en vinder, er kampen afgjort. Hvis det stadig står lige, spilles femten minutter mere. Hvis der derefter er fundet en vinder, er kampen slut. I modsat fald fortsættes med en straffesparkskonkurrence.

I modsætning til golden goal (hvor kampen afsluttes straks, der bliver scoret i løbet af den forlængede spilletid), spilles den igangværende halvleg af den forlængede spilletid færdig, inden kampen er afgjort. Silver goal erstattede golden goal i UEFA Champions League og UEFA Cup'en i 2003.

Referencer 

Fodboldregler
Benjamin Verbič

Benjamin (født 27. november 1993 i Celje) er en slovensk fodboldspiller, der spiller for den ukrainske klub Dynamo Kyiv. Han spillede fra sæsonen 2015-16 og indtil udgangen af 2017 for den danske klub F.C. København som venstre kant.

Klubkarriere

NK Celje 
Verbič er født i Celje og debuterede for byens fodboldhold NK Celje den 29. maj 2011, hvor han blev skiftet ind med 24 minutter igen i en kamp i den slovenske PrvaLiga.

I sæsonen 2011-12 fik han 12 kampe (8 i startopstillingen) og sit første liga-mål den 3. april 2012 i en kamp mod Olimpija Ljubljana. I 2012-13 sæsonen fik han 26 kampe i ligaen og scorede tre mål. 

I sæsonen 2012-13 blev han den 24. august blev han kortvarigt udlånt til NK Šampion i den næstbedste slovenske række, hvor han fik debut fire dage senere. Han spillede yderligere to kampe for klubben før han atter var tilbage for NK Celje. Verbič nåede med NK Celje den slovenske pokalfinale i 2013, hvor holdet tabte 0-1 til NK Maribor.

Ved udgangen af sæsonen 2014-2015 var han noteret for 12 mål og 11 assists i 30 kampe for NK Cejle og blev kåret som den bedste spiller i den slovenske liga.

F.C. København 
Den 27. april 2015 skrev han en fire-årig kontrakt med F.C. København gældende fra sæsonen 2015-16.

Dynamo Kyiv 
Efter opholdet i FCK skiftede han til Dynamo Kyiv.

Landsholdskarriere
Verbič har spillet for det slovenske U21-landshold og debuterede for Sloveniens fodboldlandshold den  30. marts 2015 i en venskabskamp mod Qatar, hvor han i det 77. minut blev skiftet ind for Andraž Kirm.

Noter

Eksterne henvisninger
 
Spillerprofil i PrvaLiga 

Fodboldspillere fra NK Celje
Fodboldspillere fra Slovenien
Fodboldspillere fra FC København
Fodboldspillere fra NK Šampion
Fodboldspillere fra Dynamo Kyiv
Bundesliga 2014-15 (Østrig)

Østrigs Bundesliga 2014-15 er det 103. udgave af den bedste fodboldrække i Østrig. Den styres af Østrigs fodboldforbund.

Hold

Stadion og lokationer

Stilling

Statistik

Topscorere

Referencer 

Fodboldsæson 2014-15
2014-15 (Østrig)
Cityring (Horsens)

Cityring O1 er en indre ringvej, der går rundt om Horsens Centrum.
Vejen består af Strandpromenaden – Licthenberggade – Allegade – Rædersgade– Nørregade – Kattesund – Amaliegade – Gasvej og ender til sidst i Strandpromenaden igen. .

Cityringen skal lede gennemkørende trafik uden om Horsens Centrum og fungere som en alternativ rute for dem, der har ærinder inde i den indre by. Vejen er også en gevinst for de handlende , så der ikke kommer så meget gennemkørende trafik ind gennem midtbyen.

Kilder 

Transport i Horsens
Centerringe og Cityringe i Danmark
Olieraffinaderiet på Stigsnæs

Olieraffinaderiet på Stigsnæs  er et tidligere olieraffinaderi der lå på Stigsnæs i Sydvestsjælland fra den 3. oktober 1963 og til den 12 april 1997 hvor det blev lukket.

I takt med industrialiseringen indtog Danmark i slutningen af 1950'erne var der behovet for at raffinere mere olie til stede. Det fik i 1963 det amerikanske selskab Gulf Oil A/S til at åbne et olieraffinaderiet på Stigsnæs, og som senere blev udvidet 1968 da efterspørgslen steg.

I tilknytning til olieraffinaderiet blev der også bygget et kraftværk, Stigsnæsværket og en havn med en vanddybde på 14 meter, den blev senere udvidet til 18 meter, og er dermed Sjællands dybeste havn.

I april 1978 blev et nyt anlæg indviet, som skulle producere bitumen til asfaltfremstiling, for at bedre at udnytte det sorte bundproduktion fra råolien.

Efter en brand i 1982 lå anlægget stille og Gulf Oil A/S havde planer om at sælge det til DONG, men Dong var ikke interesseret i at købe det, i stedet blev det i 1983 solgt til Kuwait Petroleum Corporation (det senere Q8). Efter overdragelse at olieraffinaderiet steg produktionen af råolien fra 1983 og til 1990. Men efter Kuwait blev invaderet af Irak i 1990, kunne man ikke fremskaffe råolie derfra, så man valgte i stedet at få råolie fra Nordsøen og fra Rusland. 

På trods af store investeringer i raffinaderiet, besluttede Kuwait Petroleum Corporation den 1. august 1996 at lukke for raffinaderiet, og dets flamme blev slukket den 12. april 1997. Herefter kunne en nedrivning af raffinaderiet gå i gang, skorstenen på olieraffinaderi blev væltet i 2001.
.

De nuværende tankanlæg fungerer som et oliedepot, var tidligere ejet af   DONG, men  er siden blevet solgt til det Canadiske selskab Inter Terminals.

Kilder 

Raffinaderiet på Stigsnæs
Skælskør
Olieselskaber i Danmark
1963
1997
Stigsnæs Landevej

Stigsnæs Landevej  er en landevej der går mellem Skælskør og Stigsnæs Færgehavn. 
Vejen starter i Sorø Landevej i udkanten af Skælskør og føres mod vest, vejen passere derefter sekundærrute 265 Næstved Landevej hvor fra der er forbindelse til Næstved og til Skælskør Centrum, Vejen  forsætter videre syd om Skælskør og passere Fodsporet som er en nedlagt jernbane stækning mellem Skælskør og Dalmose, derefter passere den syd om Magleby og forsætter til Askelunden hvor den passere Stigsnæs Industripark A/S. 

Vejen forsætter derefter videre og passere Holtengårdsvej der ligge lige ved Stigsnæsværket som lukket i 2012, og Q8,s gamle Olieraffinaderiet på Stigsnæs der lukket i 1997. Tæt ved værket ligger Stigsnæs Gulfhavn Olie Terminal og Stigsnæsværkets Havn der er Sjællands dybeste med ca. 18 meter, og kan derved tage meget store skibe. Vejen forsætter nord om kraftværket og passere igennem Stigsnæs Skov, og ender i Stigsnæs Færgehavn hvorfra der er færgeruter til Agersø og Omø..

Kilder 

Transport i Skælskør
Veje i Danmark
Fredericia Lokalhistorisk Arkiv

Fredericia Lokalhistorisk Arkiv er et dansk lokalhistorisk arkiv i Fredericia, arkivet dækker Fredericia Kommunes geografiske område og blev grundlagt i 1973.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Etableret i 1973
Danmarks arkiver og arkivalier
Lokalhistorisk Arkiv
Akira Ifukube

Akira Ifukube (født 31. maj 1914 i Kushiro på øen Hokkaido, død den 8. februar 2006 i Tokyo, Japan) var en japansk komponist, lærer, professor og violinist.

Ifukube studerede komposition og violin privat hos bl.a. Alexander Tcherepnin og er nok mest kendt som filmkomponist, bl.a. til filmen Godzilla (1954). Han underviste som lærer i komposition på Nihon University College of Art (1946-1953) og Tokyo College of Music (1974-1978). Han underviste bl.a. Yasushi Akutagawa og Toshiro Mayuzumi.

Han har skrevet en symfoni, orkesterværker, filmmusik, kammermusik, vokalværker og instrumentalværker.

Udvalgte værker 

 Symfoni "Tapkaara" (1954 Rev. 1979) - for orkester
 Symfoni Koncertante (1941) - for klaver og orkester
 "Symfonisk fantasi nr. 1-3" (1983) - for orkester
 "Godzilla" (1954) - filmmusk

Eksterne henvisninger 
 
 Om Akira Ifukube på musicweb-international.com

Komponister fra Japan
Lærere
Violinister
Professorer fra Japan
Nationale parlamentsbibliotek

Nationale parlamentsbibliotek (på japansk: , på engelsk National Diet Library) er Japans eneste nationalbibliotek. Biblioteket er primært et forskningsbibliotek. Det fungerer også som et pligtbibliotek og opbevarer således også alle eksemplarer af bøger og tryksager, der er udgivet i Japan i moderne tid. Det er et af verden største biblioteker.

Biblioteket åbnede i juni 1948 med en samling på 100.000 eksemplarer. Kokuritsu Kokkai Toshokan blev i 1949 slået sammen med nationalbiblioteket (tidligere det kejserlige bibliotek) og blev derved det eneste nationalbibliotek i Japan. På det tidspunkt blev samlingerne udvidet med en million eksemplarer.

Det Nationale parlamentsbibliotek flyttede i 1961 til sine nuværende lokaler ved parlamentsbygningen. Et anneks stod klart i 1986 med kapacitet for tolv millioner bøger og tidsskrifter. Kokuritsu Kokkai Toshokan åbnede et nyt bibliotek i maj 2002, Det Internationale Børnebogsbibliotek, i det tidligere kejserlige bibliotek i Ueno. Det indeholder 400.000 eksemplarer af børnelitteratur fra hele verden.

Eksterne links 

Nationalbiblioteker
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Japan
Etableret i 1948
Franz Defregger

Franz von Defregger (født 30. april 1835 i Stronach ved Dölsach i Tyrol, død 2. januar 1921 i München) var en østrigsk/bayrisk genremaler.

Uddannelse 
Fra sit hjemlands græsgange kom han til Innsbruck for at uddannes til billedhugger, og senere til kunstakademiet i München for malerkunstens skyld. Et ophold i Paris og studier i Carl von Pilotys atelier i München (1867) fortsatte hans uddannelse.

Motivkreds 
I Tyrols folkeliv fandt han hurtig sit rette felt, et uudtømmeligt forråd af maleriske, livfulde emner. Som historiemaler har Defregger også søgt tilbage til sin fødeegns tildragelser og har i en række arbejder, ofte af stor målestok, skildret begivenheder fra Andreas Hofers liv og i det hele fra opstanden 1809: Speckbacher og hans søn, det gribende Det sidste opbud, De Sejrendes Hjemkomst, Andreas Hofers gang til døden. Enkelte gange har Defregger forsøgt sig i kirkemaleriet. Det rent maleriske er ikke Defreggers stærke side; hvad der har gjort ham så overordentlig populær, er hans store og fængslende fortællertalent, hans kærlighed til og inderlige forståelse af tyrolerne, de skønne, kernesunde kække kvinder og de vejrbidte mænd; de er sete i en idealiserende søndagsstemning, men dog med virkelighedssans.

Han blev professor ved Münchens Akademi.

I Glyptoteket i København findes maleriet Bondepige fra Tyrol.

Litteratur 
 Adalbert Viktor Svoboda, Franz von Defregger : Biographisches und Kritisches, 1886
 Adolf Rosenberg, Defregger, 1900
 Franz Hermann Meissner, Franz von Defregger, 1900

Eksterne henvisninger og kilder 
  bind 5 side 885 skrevet af amtsforvalter Axel Holck

 

Malere fra Østrig
Professorer fra Østrig
Gráfelli

Gráfelli (856 moh.) er Færøernes næsthøjeste bjerg. Det ligger ved Funningur på Eysturoy, lidt sydøst for Slættaratindur (880 moh.), der er øgruppens højeste bjerg. Kløften mellem Slættaratindur og Gráfelli kaldes Bláaberg (640 moh.).

Referencer

Eksterne lenker 
 Gráfelli  på peakware.com

 

Bjerge i Færøerne
Eysturoy
Bobby Murphy

Bobby Murphy  er en amerikansk forretningsmand og milliardær. Murphy er medgrundlægger af Snapchat.

Erhvervsfolk fra USA
Christianshavns Kanal

Christianshavns Kanal er en kanal i bydelen Christianshavn i København. Kanalen går fra nordøst mod sydvest og deler bydelen på langs. Mod nord er den forbundet med kanalen Trangraven, der adskiller Christianshavn fra Holmen, mens den mod syd foretager en vinkelret drejning, før den munder ud i Inderhavnen lidt nord for Langebro.

Christianshavns Kanal er kendt for sit aktive sejlermiljø med mange husbåde og sejlskibe, især i den nordlige del af kanalen.

Gader og broer 
På midten krydses Christianshavns Kanal af Børnehusbroen. Broen hed oprindeligt Rødebro eller Stenbroen, og er en del af Torvegade, den primære færdselsåre gennem Christianshavn, der forbinder Indre By over Knippelsbro i nordvest med Amager i sydøst. Lidt længere mod nord fører Snorrebroen Sankt Annæ Gade over kanalen. Helt i nord ligger fodgænger- og cykelbroen Trangravsbroen bestående af tre ben, der forbinder de to sider af kanalen med hinanden og Holmen. I den sydlige ende af kanalen er fodgænger- og cykelbroen Cirkelbroen, tegnet af den dansk-islandske arkitekt Olafur Eliasson, under bygning i 2015.

På hver sin side af kanalen ligger gaderne Overgaden oven Vandet og Overgaden neden Vandet. Over- kommer af det tyske ord Ufer, der betyder bred eller strandbred. Oven Vandet og neden Vandet hentyder til de to halvdele af Christianshavn, som kanalen deler bydelen i, med neden Vandet som delen mod Indre By og oven Vandet som delen mod Amager. Gaderne stammer fra Christian 4.'s grundlæggelse af Christianshavn.

Kendte bygninger 

Overgaden oven Vandet 10 huser den lokalhistoriske Brøstes Samling grundlagt af grosserer Ulf Brøste. Bygningen selv er 1785 og er kendt som Potters Gård. Den er opkaldt efter Thomas Potter, der var født i Edinburgh, og som kom til København som en ung mand. Han fik tilladelse til at åbnet et støberi og blev en pioner indenfor sit område med jerngryder i alle former så vel som søm, ankre og kugler. En del af produktionen blev eksporteret til Indien og Caribien. Potter solgte ejendommen i 1790, knust efter tabet af to hustruer.

Søkvæsthuset i Overgaden oven Vandet 38 blev bygget i 1754 som børnehjem for drenge men ombygget til marinehospital i 1776. Siden 1989 har Orlogsmuseet haft til huse i sidefløjen.

Noter

Eksterne henvisninger 

Kanaler i Danmark
Kanal
Smallegade

Smallegade er en travl handelsgade i den centrale del af Frederiksberg i København. Gaden går fra krydset med Gammel Kongevej og Allégade ved Frederiksberg Rådhus til Nordre Fasanvej, hvorfra den fortsætter som Peter Bangs Vej. På den anden side af rådhuset ligger den nu smallere Bredegade, der møder Smallegade ved Møstings Hus, en 1700-tals ejendom, der nu huser udstillinger, og som ligger ved en lille sø.

Historie 

Det antages, at Bredegade var hovedgaden i Solbjerg, en landsby beboet af nederlandske bønder indtil 1620'erne, hvor den blev fjernet af kong Christian 4. Smallegade var også en de oprindelige "nederlandske" gade, men mere åben end Bredegade med marker på den nordlige side mellem de spredte bygninger.

Indtil 1600-tallet lå der et teglværk i den fjerne ende af Smallegade. Teglværksgården overlevede indtil 1890, hvor den blev revet ned. På en nabogrund åbnede Nobel en tobaksfabrik i 1860. Otte år senere blev stedet overtaget af fajancefabrikanten Aluminia, der byggede en stor fabrik kort efter at have overtaget Den kongelige Porcelainsfabrik i 1882.

Før rådhuset blev bygget i 1940'erne, lå der et kvarter med omkring 30 huse, hvoraf mange stammede fra 1700-tallet.

Kendte bygninger og beboere 
Den mest bemærkelsesværdige bygning i Smallegade er Møstings Hus ved den lille Andebakkedammen, der antages at være den tidligere landsbydam i middelalderens Solbjerg. Huset blev bygget i 1800 og tjente som sommerresidens for J.S. Møsting i 27 år. Det stod oprindeligt på den anden side af Smallegade men blev taget ned i 1959 og genopført på sin nuværende plads i 1976. Huset bruges nu til udstillinger.

Royal Copenhagens fabriksbygninger blev taget ud af brug i 2004. Området blev efterfølgende ombygget til blandet byggeri, kaldet Porcelænshaven, med mange af de oprindelige fabriksbygninger, herunder en skorsten der kan ses fra gaden. 

Copenhagen Ceramics i nr. 46 er et udstillingssted til skiftende udstillinger af dansk keramik. Det blev åbnet af en gruppe kunstnere i 2012 og er placeret i en gård bag gaden.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Copenhagen Ceramics
 Møstings Hus 

Gader på Frederiksberg
Rodney Heath

Rodney Wilfred Heath (15. juni 1884 i Edgbaston, Storbritannien – 26. oktober 1936 i Melbourne, Australien) var en australsk tennisspiller. Heath vandt herresingletitlen ved det første australasiatiske mesterskab i tennis, hvor han i finalen vandt over Albert Curtis i fire sæt. Fem år senere, i 1910, gentog han bedriften ved at besejre Horace Rice i tre sæt i finalen. Ved samme mesterskab vandt han også herredoubletitlen to gange: i 1906 sammen med Tony Wilding, og i 1911 sammen med Randolph Lycett. Heath og Lycett nåede i 1919 også frem til finalen i Wimbledon-mesterskaberne i herredouble.

I 1911 var han med til at vinde Davis Cup for Australasien. Han bidrog til sejren på 4-0 over USA ved at vinde sin singlekamp mod William Larned i fire sæt. Og i 1920 var han med som reserve på det Davis Cup-hold, der tabte 0-5 i udfordringsrunden til USA.

Personlige detaljer 

Rodney Heath var F.W. Heaths anden søn. Faderen var officiel tidtager ved Victorian Racing Club og Victorian Amateur Turf Club.

I juni 1915 forlod Rodney Heath Australien for at indgå i Royal Flying Corps i England og blev to år senere forfremmet til major. I 1916 brækkede han et kraveben og et ribben, da han nødlandede sit fly på en mark efter at være fløjet ind i en snestorm på vej fra England til Frankrig. Han kom sig dog fuldstændig efter uheldet, og genoptog tenniskarrieren efter første verdenskrig.

Grand slam-titler 
Herresingle
 Australasian Championships 1905, 1910
Herredouble
 Australasian Championships 1906 med Tony Wilding, 1911 med Randolph Lycett

Referencer 

Tennisspillere fra Australien
Strandgade

Strandgade er en gade på Christianshavn i København. Gaden går på langs gennem det meste af bydelen parallelt med Inderhavnen fra Christians Kirke i sydvest til Grønlandske Handels Plads og Trangravsbroen i nord.

Historie 

Strandgade er en de gader, der ses på Johan Semps plan for Christianshavn fra 1617. Den oprindelige ide var kun at bygge på den sydøstlige side modsat kysten, hvor der skulle være privat havn for grundejerne, der derved nemt kunne flytte varer fra skibe til deres pakhuse og kældre. Dette koncept blev også benyttet langs begge sider af Christianshavns Kanal bag gaden. Grundene langs gaden solgte dog ikke godt, og til sidst forærede kongen dem til rige indbyggere fra København på den betingelse, at de byggede gode handelshuse på dem.

Dansk Ostindisk Kompagni og Dansk vestindisk Kompagni etablerede deres hovedkvarter hhv. nord og syd for Torvegade. I 1730 blev den nordlige overtaget af Asiatisk Kompagni, en rekonstruktion af Dansk Ostindisk Kompagni, der åbnede et nyt hovedkontor det i 1738. Lige nord for åbnede Danmarks første tørdok, senere kendt som Gammel Dok, i 1739.

Gaden hed oprindeligt Strandstræde og gik kun til Bådsmandsstræde i nord. Området nord for blev først inddæmmet, da Andreas Bjørn anlagde et skibsværft der i 1735. Strandgade blev senere forlænget over området, efter at det var blevet inddelt i Wilders Plads, Krøyers Plads og Grønlandske Handels Plads.

Kendte bygninger 
Den østlige side af den ældste del af gaden domineres stadig fuldstændigt af historiske byhuse, om end mange af dem er blevet ombygget, forhøjet eller skiftet ud i årenes løb. Nr. 28-32 fra 1620'erne er nogle af de ældste huse på Christianshavn. Mikkel Vibes Hus i nr. 32 blev bygget af Mikkel Vibe, der var borgmester i København. Andre nævneværdige bygninger i denne del af gaden tæller Den Rhodeske Gård i nr. 14 og Behagens Gård i nr. 26.

Blandt gadens seværdigheder må især nævnes Dansk Arkitektur Center, Nordatlantens Brygge og Christians Kirke. Andre kendte institutioner i gaden tæller Udenrigsministeriet, Miljøagenturet og Arkitektforeningen. Syd for Torvegade optager Nordeas hovedkvarter hele pladsen langs havnen.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Strandgade  på indenforvoldene.dk

Gader i Indre By (København)
Christianshavn