kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brian Mørk Show

Brian Mørk Show er et dansk comedy talkshow, med stand-up komikeren Brian Mørk som vært, der startede i september 2007 på TV 2 Zulu. I hvert program har Mørk besøg af 2 skuespillere eller komikere, der interviewes med falske og ofte spontane spørgsmål. Under samtalerne improviserer gæsterne og spille med på legen uden protester, samtidig med de prøvede på at gøre deres svar sjove.

Efter at have holdt knapt 3 års pause vendte Brian Mørk Show tilbage til skærmen med en 3. sæson d. 10. februar 2011.

Gæster

Sæson 1 
 10. september 2007
 Hella Joof
 Rune Klan

17. september 2007
 Lars Hjortshøj
 Omar Marzouk

24. september 2007
 Nicolas Bro
 Jonatan Spang

1. oktober 2007
 Carsten Bang
 Thomas Hartmann

8. oktober 2007
 Simon Jul Jørgensen
 Lasse Rimmer

15. oktober 2007
 Jan Gintberg
 Mikael Wulff

22. oktober 2007
 Michael "MC" Christiansen
 Sebastian Dorset

29. oktober 2007
 Frank Hvam
 Mick Øgendahl

5. november 2007
 Niels Hausgaard
 Omar Marzouk

12. november 2007
 Anders Fjeldsted
 Uffe Holm

19. november 2007
 Jonas Schmidt
 Jacob Tingleff

Sæson 2 
3. marts 2008
 Rune Klan
 Troels Lyby

10. marts 2008
 Jarl Friis-Mikkelsen
 Uffe Holm

17. marts 2008
 Vicki Berlin
 Rasmus Bjerg

24. marts 2008
 Carsten Bang
 Søs Egelind

31. marts 2008
 Lars Hjortshøj
 Esben Pretzmann

7. april 2008
 Gordon Kennedy
 Timm Vladimir

14. april 2008
 Simon Jul Jørgensen
 Mads Vangsø

21. april 2008
 Michael Carøe
 Geo

28. april 2008
 Lars Brygmann
 Nicolaj Kopernikus

5. maj 2008
 Peter Frödin
 Hella Joof

12. maj 2008
 Anders Matthesen 
 Mikael Wulff

Sæson 3 
10. februar 2011
 Jonatan Spang
 Niels Olsen

17. februar 2011
 Lasse Rimmer
 Huxi Bach

24. februar 2011
 Martin Brygmann
 Thure Lindhardt

3. marts 2011
 Omar Marzouk
 Thomas Bo Larsen

10. marts 2011
 Simon Jul Jørgensen
 Christian Fuhlendorff

17. marts 2011
 Alexandre Willaume
 Paprika Steen

24. marts 2011
 Andreas Bo
 Troels Malling

31. marts 2011
 Thomas Hartmann
 Thomas Warberg 

7. april 2011
 Simon Talbot
 Torben Chris

14. april 2011
 Nikolaj Steen
 Per Vers

Eksterne henvisninger 
 

Tv-programmer fra TV 2 Zulu
Talkshow fra Danmark
Humorprogrammer fra Danmark
Danske tv-serier fra 2000'erne
Danske tv-serier fra 2010'erne
Albert Hansen

Albert Hansen (død 21. februar 1593) var biskop i Århus Domkirke 1591-1593. Han var født i København og søn af professor, senere biskop, Hans Albertsen.

1576 blev han skolemester i Helsingør, hvor han 1580 med sine disciple opførte skuespil for byens borgere. Samme år tog han magistergraden, og 1582 blev han præst ved Nicolai Kirke i København. 1584 blev han, tilsyneladende meget imod sin vilje, kaldet til hofprædikant og præst for slotsmenigheden ved Frederiksborg Slot. 1586 forflyttedes han til København som hofpræst hos Frederik 2. 1588 fulgte han kongen til Antvorskov, var tilstede ved hans dødsleje og holdt sørgetalen, førend kongeliget førtes til Roskilde.

Efter kongens død vedblev han at virke som hofpræst for enkedronning Sophie og den unge Kong Christian 4. I 1590, mens Sjællands Bispestol stod ledig, varetog han en del af de forretninger, der ellers påhvilede biskoppen, og udarbejdede
dispositionerne til bededagsteksterne for det følgende år.

I 1591 blev han af formynderregeringen, formentlig uden forudgående valg afvedkommende Stiftsgejstlighed, udnævnt til biskop i Århus, hvor han dog allerede døde 21. februar 1593. Han var, hvad der ellers var usædvanligt på den tid, allerede gift da han var skolemester, idet han 1578 holdt bryllup i Helsingør.

Kilder 

 

Biskopper over Århus Stift
Hofprædikanter fra Danmark
Danskere i 1500-tallet
Personer fra København
Connexxion

Connexxion er det største offentlige busselskab i Holland og har ruter i vest, centrum, øst og det allernordligste af landet. Det blev dannet efter en fusion i 1999 mellem de offentlige transportselskaber NZH, ZWN, Midnet og Oostnet. Dets navn er en mutation af det franske ord 'connexion' der betyder "forbindelse" og kan også have været inspireret af det franskbaserede multinationale transport selskab Connex. Connexxion ejer også busselskaberne Hermes, Novio og GVU.

I 2007 købte Transdev 66% af aktierne i Connexxion, med en option til at købe resten inden 5 år. Dette har gjort Transdev til den 4. største operatør i Europa.

Eksterne henvisninger 

 Connexxion.nl

Transportvirksomheder fra Nederlandene
Etableret i 1999
Transport i Nederlandene
Monique Coleman

Adrienne Monique Coleman (født 13. november 1980) er en amerikansk skuespiller. Hun er bedst kendt for rollen som Taylor i Disney Channels musicalfilm High School Musical 1, 2 og 3.

Filmografi

Eksterne henvisninger 
 

Filmskuespillere fra USA
High School Musical
Tv-skuespillere fra USA
Prøvestenen

Prøvestenen er en stor kunstig ø med et fort, hvis opgave oprindeligt var at beskytte indsejlingen til København.

Prøvestenens historie begyndte i 1713, da det besluttedes at opføre et søfort øst for Amagers kyst. Man sænkede flydedokken "Prøvestenen", som skulle fungere som forsvarsværk.
Anlægget gik i forfald, og først 1859-1863 blev der lavet en kunstig ø og et fort, tegnet af Ferdinand Meldahl. Sammen med Mellemfortet er det Danmarks ældste betonanlæg. 

Selve øen blev opbygget ved at sætte et par udtjente linjeskibe på grund.

I 1922 blev Prøvestenen nedlagt som forsvarsværk, og Prøvestensfortet blev købt af Søværnet og tjente herefter til opbevaring af olie og benzin.
 
Københavns Havnevæsen overtog i 1933 de nedlagte søforter.

Prøvestenen rummer i dag Københavns oliehavn, men efter oliekrisen i 1970'erne og udvinding af olie i Nordsøen er distributionen ændret radikalt, og der er ikke længere behov for mange af de store tankanlæg.

Fredag den 18. januar 2008 skete der et kraftigt olieudslip fra Prøvestenen, hvor formentlig flere hundrede tusinde liter olie løb ud i Øresund. Uheldet skete, da der gik hul på en slange ud til en olietanker. Olien flød nordpå forbi Hellerup, Skovshoved og helt til Hven. Takket være den lave vandtemperatur kunne en stor del af olien samles op i klumper af de to danske miljøskibe Gunnar Thorsson og Mette Miljø samt det svenske miljøskib KBV-48, men en del drev i land på kysten mellem Helsingborg og Landskrona i Sverige.

Der er en lille vindmøllepark bestående af tre vindmøller.

Se også
 Prøvesten

Ekstern henvisning
Københavns Befæstning, Prøvestenen.
Københavns befæstning 1880-1920

Københavns Befæstning
Øer i Øresund
Københavns Havn
Kvarterer i Amager Øst
Øer i København
Ferdinand Meldahl
François Leguat

François Leguat (ca. 1637 i Bresse – september, 1735 i London) var en fransk opdager og naturalist.

Leguat var en huguenot der var flygtet fra Frankrig til Holland efter udstedelsen af Nantes-ediktet i 1685. I 1690 sejlede han med en gruppe huguenotter mod det Indiske Ocean, hvor de havde i sinde at starte et nyt live på øen Réunion – som de troede var blevet forladt af franskmændene. Men da de fandt franskmændene stadig der, sejlede de i stedet videre til øen Rodrigues.

Efter to år på øen, byggede de en skib og sejlede til Mauritius hvor de straks blev fængslet af den franske guvernør. Flere af Leguats følger – der havde overlevet opholdet på Rodrigues og den svære sejlads til Mauritius – døde her i fængslet. Leguat blev senere løsladt og flyttede derefter til Jakarta i 1696 og tilbage til Europa to år senere.

Han udgav en beskrivelse af hans oplevelser i "En ny rejse mod Østindien" (1708), som indeholdte detaljerede beskrivelser over hans naturobservationer på Rodrigues, så som solitærfuglen (uddød i 1790) og newtonpapegøjen.

Referencer 

 Dodo: From Extinction to Icon – Errol Fuller 

Personer fra Frankrig
Tunfisk

Tunfisk (Thunnus) er en slægt af pigfinnefisk i makrelfamilien. Det er store hurtigsvømmende fisk. Atlantisk tun, som er den største af arterne, kan komme op på en fart af 70 km i timen, så den har let ved at indhente sit bytte, som består af mindre fisk.

Spisefisk 
Tunfisk er spisefisk og overalt i verden er de udsat for et betydeligt fiskeri. De går ofte i tætte stimer, så det kan blive en ordentlig fangst, hvis fiskerne kan indkredse stimen med net og hale de mange tun indenbords. Nogle steder har fiskeriet efter tun desværre taget overhånd, så visse af arterne er blevet truet. Det er derfor vigtigt, at der ikke fanges flere tun, end bestanden kan tåle. 

Fem arter af tun er særligt truede: sydlig blåfinnet tun (stærkt truet), atlantisk blåfinnet tun, atlantisk storøjet tun, gulfinnet tun og albacore (relativt lille tun med lyst kød, som ofte bruges til konserves).

Arter 
Det er store fisk med en glat, cigarformet og strømlinet krop. Imellem den store halefinne og de bageste finner på ryggen og bugen findes en række meget små finner. Roden af halen er meget smal. Der findes omkring 10 arter af tunfisk. De mindste vejer nogle få kg. Den største art (atlantisk tun, også kaldet almindelig tun) kan i sjældne tilfælde blive næsten 5 meter lang og veje 800-900 kg. Normalt bliver den dog kun 2 meter og vejer omkring 200 kg.

Udbredelse 
Tunfisk findes i alle verdenshave, men mest i de varmere dele. Almindelig tun findes i stort tal i Middelhavet og i Atlanterhavet. De kommer også af og til på besøg i danske farvande, hvor de dog tidligere var langt mere almindelig.   

Voksne tun æder stimefisk som f.eks. makreller, hornfisk og sild. 

Som regel strejfer tunfisk vidt omkring i verdenshavene og følger efter stimer af de fisk, som de lever af.  

En stor hun-tun gyder omkring 10 millioner æg. Æggene er meget små og svæver frit i vandet. De nyklækkede unger vokser hurtigt og æder plankton og fiskeyngel, senere blæksprutter og større fisk.

Se også 

Spisefisk
Makrelfamilien
Johan Glysing Plesner

Johan Glysing Plesner (1703-1735) var en mand fra Kerteminde, Danmark søn af købmand Bendix Jens Plesner (d. 1708) gift med Anna Dorthe Bager (d. 1748), begge Kerteminde.

Johan Plesner kom til Skien i Norge ca. 1720, hvor han var købmand. Han var gift med Karen Cathrine Hind som var datter af rådmand Knud Pedersen Hind i Kerteminde. 

Fra Johan og Karen stammer en stor efterslægt med navnet Plesner og – via kvindeled – også med en lang række andre slægtsnavne. De var forældre til bl.a. Knud Plesner som var farmors far til digteren Henrik Ibsen og morfar til maleren August Cappelen. De var desuden fars forældre til fogeden Bendix Plesner (d. 1827) i Nedre Telemark og Bamble, som var morfar til Benedicte M. Wessel (d. 1904) gift med Didrik Cappelen.

Købmænd fra Danmark
Jens Giødesen

Jens Giødesen (født 1550, død 11. december 1626) var biskop i Aarhus Stift fra 1593 til 1626. 

Han stammede fra Ribe og var fem år rektor i Lemvig, men han må have haft indflydelsesrige velyndere, siden han fra denne beskedne stilling 1581 blev kaldet til København som hofprædikant hos Frederik 2. efter Anders Sørensen Vedel. 1591 blev han sognepræst ved Nicolai Kirke i København, og 1593 udnævntes han til biskop i Aarhus. I Aarhus Domkapitel holdt han i flere år teologiske forelæsninger, og han må have haft sans for litterære og historiske sysler, siden Claus Christoffersen Lyschander har søgt råd og oplysninger hos ham under udarbejdelsen af sin oversigt over danske forfattere. I 1581 havde han ægtet Magdalene Valentin (død 1630), datter af en slotsskriver i Wittenberg. 

Han prøvede omhyggelig dem, der indstillede sig til præste- og skoleembeder i stiftet, og indrettede en endnu bevaret protokol, hvori han indførte deres danske og latinske prøveskrifter. Under sin embedsvirksomhed måtte han tillige med landets øvrige bisper afgive en række erklæringer om spørgsmål, der var af stor betydning for danske kirkeforhold (eksorcismens afskaffelse, kirketugten, skoleforbedringen osv.), og i de såkaldte Resenske Stridigheder sad han som dommer over præsten Oluf Kock og over biskop Hans Knudsen Vejle. Han gjorde nærmest indtryk af at have været en praktisk bibelteolog af Niels Hemmingsens skole. Biskop Hans Poulsen Resen har dog ved forskellige lejligheder udtalt stor højagtelse for ham, skønt Giødesen ikke var ham nogen blid modstander.

Kilder 
 

Biskopper over Århus Stift
Hofprædikanter fra Danmark
Danskere i 1500-tallet
Danskere i 1600-tallet
Personer fra Ribe
Hottentotforklæde

Hottentotforklæde (engelsk: Hottentot apron) er et genetisk karakteristika ved Khoisan-folket (hottentotter) hvor kvinderne udvikler relativt lange indre kønslæber som hænger op til 10 centimeter uden for de ydre kønslæber og resten af vulva. Tidlige europæiske tilrejsende i det 17. århundrede troede tilsyneladende at det var et separat vedhæng til kønslæberne som de beskrev som et "forklæde".

"Hottentotforklædet" blev første gang beskrevet af den hollandske læge Willem ten Rhijne i hans bog En beskrivelse af Kap det gode håb og Hottentotterne, landets indfødte fra 1673, hvor han beskrev det som:

Den næste til at beskrive fænomenet var den franske opdager François Leguat som dog i modsætning til Willem ten Rhijne ikke havde set det med egne øje. I 1708 skrev han i bogen En ny rejse mod Østindien at kvinderne ikke behøver at dække deres kønsorganer med tøj da de har disse folder der fuldt ud rækker til at dække for forbipasserende, og det er tilsyneladende her ideen om et hudforklæde fra maven og dækkende kønsdelene, stammer fra.

Se også 
 Saartjie Baartman

Referencer 

Kvindens kønsorganer
Floris 5. af Holland

Greve Floris 5. af Holland og Zeeland (24. juni 1254–27. juni 1296), "der Keerlen God" (Bøndernes gud), er en af de vigtigste personer i det første hollandske dynasti (833-1299). Hans liv er blevet dokumenteret i detaljer i Rijmkroniek af Melis Stoke, hans historieskriver. Han krediteres for en fredelig regeringsførelse, modernisering af administrationen, indførsel af positive handelspolitikker, generelt at handle til fordel for bønderne i stedet for adelen og indvinding af land fra havet. Det dramatiske mord på ham planlagt af Kong Edvard 1. af England og Guy de Dampierre, greve af Flandern, gjorde ham til en helt i Holland.

Han opførte det første Muiderslot i 1280.

Regenter af Nederlandene
SCORM

SCORM (Sharable Content Object Reference Model) er en standard for hvilke informationer og data et læringsobjekt skal indeholde, før det kan eksporteres mellem SCORM kompatible uddannelsessystemer (fra ét Learning Management System (LMS) til et andet).

SCORM standarden er udviklet af det amerikanske forsvar for at imødegå problemer med at flytte elektroniske, ofte web-formidlede, læringsobjekter fra en uddannelsesplatform (LMS) til en anden, uanset om det er ved en offentlig eller privat virksomhed. Den første version af SCORM blev vedtaget i 1999, og er siden hen udviklet i flere versioner, der gennem årene er blevet mere og mere omfattende. SCORM er i dag én af de standarder de fleste toneangivende virksomheder, inden for den kommercielle og offentlige elektroniske uddannelsesvirksomhed, bruger flest ressourcer på at overholde.

SCORM afløste forgængeren AICC, og den tiltænkte afløser for SCORM hedder xApi. xApi hed oprindeligt TinCan.

Citat:
"Modellen SCORM (The Shareable Content Object Reference Model) er de-facto normen i forhold til materiale indenfor e-læring i dag. Det er en samlet model for samspillet mellem materiale, platform og deltager. Det er ikke en standard i sig selv, men netop en model, hvor standarder udviklet i andet regi successivt indarbejdes."
Citat slut
Ref.: vidensemergens – Blog about e-learning and knowledge (se URL under henvisninger) 

SCORM versioner:
 Januar 1999 — US Goverment Executive Order 13111 om udvikling af generelle specifikationer og standarder for e- læring i den føderale og private sektor
 Januar 2000 — SCORM 1.0 
 Januar 2001 — SCORM 1.1 
 Oktober 2001 — SCORM 1.2 
 Januar 2004 — SCORM 2004 (1st Edition) 
 Juli 2004 — SCORM 2004 (2nd Edition) 
 June 2006 — US Department of Defense Instruction (DoD) 1322.26 Requiring DoD Use of SCORM 
 Oktober 2006 — SCORM 2004 (3rd Edition) 
 Marts 2009 — SCORM 2004 (4th Edition)
Ref.: http://en.wikipedia.org/wiki/SCORM

Eksterne henvisninger 
Udenlandske referencer:
 ADL, Advanced Distrubuted Learning
 Joint ADL Co-lab 

Danske referencer:
 vidensemergens – Blog om e-læring og viden 
Tomas Lunds e-læring FAQ for begyndere

Andre E-læringsstandarder: 
 OIO Kataloget Tekniske standarder 

Standarder
Gul okseøje

 
Gul okseøje (Glebionis segetum) er en 15-50 cm høj urt, der vokser på agerjord. Man mener, at gul okseøje oprindelig er en ukrudtsplante fra det første landbrug.

Beskrivelse 
Gul okseøje er en énårig plante med en buskagtig, opret vækst. Stænglerne er glatte, lysegrønne og blåduggede. De bærer spredte blade, der er lancetformede med tandet eller fliget rand. Oversiden er blågrøn, mens undersiden ar mere grålig. Blomstringen sker i juni-september, hvor man kan se de store blomsterhoveder sidde endestillet på korte stilke. Både randkroner og skivekroner er smørgule. Frugterne er nødder uden fnok og skæl.

Rodnettet består af en pælerod med mange, tynde siderødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,40 x 0,30 m (40 x 30 cm/år).

Voksested 

I Danmark findes gul okseøje hist og her i hele landet på agerjord, men den er aftagende.

Man mener, at gul okseøje er fulgt med som ukrudt fra det første landbrug i den frugtbare halvmåne.

På øen Lesbos, der ligger tæt op ad Lilleasiens vestkyst findes den stadig i samfund med bl.a. kornvalmue, kornblomst, Linum bienne, Matthiola sinuata, middelhavsvortemælk, pontisk vibeæg, småblomstret soløjetræ, sommerfuglelavendel og vild gulerod.

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Ukrudtsplanter
Nomade

Nomader er en betegnelse for folkegrupper, som flytter fra sted til sted, uden at have et fast bosted. Ordet kommer af græsk nomas, afledt af nomos (=græsgang). Nomas betyder imidlertid ikke "omflakkende", men betegner dyr, der græsser, eller person, der lever af sådanne dyr.

Der skelnes mellem nomader, som følger stammens husdyr, som skifter græsning, og nomader, der flytter fra sted til sted for at sælge varer. Traditionelle nomadefolk er albanere, beduiner, berbere, kasakher, tuareger, samer, romaer og tatere, de aromunsk-talende vlakker, Jenischefolket i Europa og de norske skøyere, som er efterkommere efter norske landstrygere og 1600-tallets tyske handelsrejsende.

Husdyrhold baseret på nomadisme er en levemåde, som var spået at uddø i det andet årtusinde. Nomadisme er imidlertid en livsform, der hviler på husdyrenes vandringer, som er betingede af de klimatiske fødemæssige betingelser for dyrene.

Man skelner mellem:
 Rensdyrnomadisme (tundranomadisme)
 Steppenomadisme
 Bjergnomadisme
 Ørkennomadisme

Se også 
Beduiner
Berbere
Digital nomade
Samer
Samojeder
Tuareger

Litteratur 
 Martin Vahl og Gudmund Hatt: Jorden og Menneskelivet. Geografisk Haandbog; bind 1; København 1922.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Gudmund Hatt: "Rensdyrnomadismens Elementer" (Geografisk Tidsskrift, Bind 24; 1918)
 Gudmund Hatt (anmeldelse af): C. G. Feilberg: La Tente Noire. Contribution ethnographique a l'histoire culturelle des nomades; Nationalmuseets Skrifter, København 1944" (Geografisk Tidsskrift, Bind 47; 1944)
 Johannes Nicolaisen: "Nomadismen i det centrale Algérie. Foreløbig beretning om to rejser og nogle dertil knyttede bemærkninger" (Geografisk Tidsskrift, Bind 50; 1950)
 Johannes Nicolaisen: "Some Aspects of the Problem of Nomadic Cattle Breeding among the Tuareg of the Central Sahara" (Geografisk Tidsskrift, Bind 53; 1954)
 Ole Olufsen: "Tunisiske Landskaber og deres Økonomi under det franske Herredømme" (Geografisk Tidsskrift, Bind 22; 1913)
 H. P. Steensby: "Nogle etnografiske Iagttagelser fra en Rejse i Algier og Tunis 1908" (Geografisk Tidsskrift, Bind 19; 1907)

Etnografi
Guiyang Longdongbao International Airport

Guiyang Longdongbao International Airport  kode (IATA: KWE, ICAO: ZUGY), er en lufthavn i udkanten af storbyen Guiyang i Kina.

Lufthavnen blev åbnet i 1997, er landets sjette største og har en kapacitet på ca. fem millioner passagerer om året.

Fra lufthavnenen er der forbindelse til 40 storbyer i Kina og der er internationale flyruter til blandt andet Hong Kong, Macau og Bangkok.

Flyforbindelser og distinationer  

Air China (Beijing, Chengdu, Fuzhou, Guangzhou, Haikou, Hangzhou, Kunming, Sanya, Shanghai-Hongqiao, Shenzhen, Xiamen) 
China Eastern Airlines (Changsha, Kunming, Nanchang, Shanghai-Hongqiao) 
China Express Airlines (Liping City, Nanning, Tongren, Xingyi, Zhanjiang) 
China Southern Airlines (Beijing, Changsha, Chengdu, Chongqing, Guangzhou, Kunming, Nanjing, Shanghai-Hongqiao, Shenzhen, Wuhan,   Zhengzhou) 
Hainan Airlines (Beijing, Guangzhou, Haikou, Nanning, Sanya, Xi'an) 
Shanghai Airlines (Shanghai-Hongqiao) 
Shenzhen Airlines (Shenzhen) 
Sichuan Airlines (Chengdu, Chongqing, Tongren) 
United Eagle Airlines (Chengdu) 
Xiamen Airlines (Changsha, Guilin, Xiamen) 

Lufthavne i Kina
Guiyang
Etableret i 1997
Regionshospitalet Randers

Regionshospitalet Randers (tidligere Randers Centralsygehus) er akutsygehus for Kronjylland og Djursland og dækker således hele den nordøstlige del af Region Midtjylland. I hospitalets område er der ca. 215.000 indbyggere. Hospitalet har ca. 200.000 behandlinger årligt og beskæftiger omkring 1.800 ansatte.

Hospitalet, der er beliggende i bydelen Dronningborg, blev indviet i 1954, mens seneste større udvidelse er fra 1985. I 2003 blev der opført et patienthotel i tilknytning til hospitalet.

Hospitalet har 15 afdelinger, heraf 12 medicinske. Derudover har hospitalet en skadestue med akutmodtagelse og traumecenter samt et center for diagnosticering og behandling af brystkræft.

Eksterne kilder/henvisninger 
 Regionshospitalet Randers' hjemmeside

Referencer

Se også 
 Hospitalsenheder i Region Midtjylland

Hospitaler i Region Midtjylland
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Randers
Alpeviol

Alpeviol (Cyclamen) er en slægt med 22 arter, som er udbredt i Europa, Asien og Nordafrika (til og med Somalia), men med tyngdepunktet i Mellemøsten. Det er stauder med stedsegrønne eller vintergrønne, tæppedannende blade. Blomsterne er uregelmæssige med hvide eller røde, bagudbøjede kronblade.

 Tidlig alpeviol (Cyclamen coum)
 Græsk alpeviol (Cyclamen graecum)
 Vedbendbladet alpeviol (Cyclamen hederifolium)
 Almindelig alpeviol (Cyclamen persicum)
 Ægte alpeviol (Cyclamen purpurascens)

 Cyclamen africanum
 Cyclamen alpinum
 Cyclamen balearicum 
 Cyclamen cilicicum
 Cyclamen colchicum
 Cyclamen creticum
 Cyclamen cyprium
 Cyclamen elegans
 Cyclamen intaminatum
 Cyclamen libanoticum
 Cyclamen mirabile
 Cyclamen parviflorum
 Cyclamen peloponnesiacum
 Cyclamen pseudibericum
 Cyclamen repandum
 Cyclamen rohlfsianum
 Cyclamen somalense

Kodriver-familien