kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gelting Gods

Gelting Gods (ty. Adliges Gut Gelting) (1231 i Kong Valdemars Jordebog Gyælting, Geltyng, opr. områdenavn, af et gl. navn Galt på Gelting Nor og -inge) er en herregård i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten, beliggende i byen Gelting ca. 25 km øst for Flensborg i Angel i Sydslesvig. I den danske tid indtil 1864 hørte godset under henholdsvis det første angelske godsdistrikt (før 1853) og Kappel Herred (1853-1864) i Hertugdømmet Slesvig (Sønderjylland).

Slottets storhedstid indtraf, da den driftige handelsmand, friseren Sønke Ingwersen i 1758 blev lokket til Danmark af kong Frederik 5.. Ingwersen, der havde tjent store summer på kolonihandel i Nederlandene, blev adlet, udpeget til baron og købte Gelting af kongen. Ingwersen, der nu lød navnet Seneca baron von Geltingen, blev i 1777 rigsfriherre af den tysk-romerske kejser.

Seneca Ingwersens testamente bestemte, at livegenskabet skulle ophæves på godset. Samtidig omdannede han Gelting til et fideikommis for hele sin efterslægt. Sønnen Christian Friedrich Rudolph baron von Gelting overtog godset og afskaffede livegenskabet på samme 1789. Han døde sønneløs 1820, og fideikommisset gik over i en kvindelig sidelinjes besiddelse, som stadig ejer det (baron von Hobe-Gelting).

Slottet er en trefløjet hovedbygning fra 1770'erne, der er placeret på et gammelt firkantet voldsted omgivet af vandgrave og jordvolde med hjørnebastioner. Østfløjen rummer dog i sin kerne bygningsdele fra 1470'erne og har et rundt hjørnetårn, hvor der i 1920'erne er indrettet et kapel. Som noget udsædvanligt har hovedbygningen store, hollandske skydevinduer, der helt dominerer facaden. Dette træk skyldes utvivlsomt bygherrens fortrolighed med den nederlandske kultur.

Slottets overdådige interiører udmærker sig bl.a. ved de mange elegante hvide stukarbejder i rokoko udført 1777-1783 af Michel Angelo Taddei (1755-1831) fra Lugano, der også skabte stukdekorationerne i havesalen på Augustenborg Slot.

Haveanlægget var anlagt 1775 af Johann Caspar Bechstedt, men er i dag forsvundet.

Ejerliste (ikke komplet) 
 -1632 Claus von Ahlefeldt
 1632-1674 Claus von Ahlefeldt
 1674-1701 Joachim von Ahlefeldt
 1701-17?? Claus von Ahlefeldt
 1758-1786 Seneca Ingwersen baron von Geltingen
 1786-1820 Christian Frederik Rudolph baron von Gelting
 1820-1853 Levin Ludvig Christian Leopold baron von Hobe-Gelting
 1853-???? Siegfred Lambert Carl baron von Hobe-Gelting

Eksterne henvisninger

Kilder 
 Den Store Danske
 Gutspark Gelting

Herregårde i Slesvig-Holsten
Gelting
Paul Ben-Haim

Paul Ben-Haim (født Paul Frankenburger) (født 5. juli 1897 i München - død 14. januar 1984 i Tel Aviv) var en israelsk komponist.

Ben-Haim var født og studerede komposition i Tyskland, hvorefter han underviste i komposition. I 1933 emigrerede han til Israel og levede i det østlige Jerusalem. I 1948 blev han israelsk statsborger. 

Han har skrevet to symfonier, hvoraf den første er en dedikation til Israel og dets folk. Han har også skrevet kammermusik, værker for kor, orkesterværker, værker for solo instrumenter og sange. Ben-Haim komponerer i romantisk stil med inspiration fra Mellemøstens tonesprog. Han skrev den første israelske symfoni som også blev uropført på israelsk grund.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1940) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1945) - for stort orkester
 Fanfare for Israel (1950) - for orkester
 Cellokoncert (1962) - for cello og orkester
 "Det evige tema" (1965) - for orkester
 Concerto Grosso (1931) - for orkester
 Koncert (1947) - for strygere
 Klaverkoncert (1963) - for klaver og orkester
 Violinkoncert (1960) - for violin og kammerorkester
 Den søde salme fra Israel" (1953) - for cembalo, harpe og orkester
 Sonate (1951) - for soloviolin

Kilde
  Om Paul Ben-Haim på musicweb-international.com

Eksterne henvisninger 

Komponister fra Israel
Jøder fra Tyskland
Jøder fra Israel
Drølt

Drølt (på tysk: Drült, oprindelig på dansk: Trølegaard) er et gods beliggende nær Stoltebøl i det østlige Angel i Sydslesvig. Administrativt hører godset under Stoltebøl Kommune i Slesvig-Flensborg kreds i den tyske delstat Slesvig-Holsten. I kirkelig henseende hører stedet under Tøstrup Sogn. Sognet lå i den danske periode indtil 1864 i Slis Herred (Gottorp Amt). 

Allerede i 1397 blev gården omtalt som Trølegaard. Navnet Drølt nævnes førtes gang 1460. Godset skal være opstået på bekostning af en nedlagt by af samme navn syd for den nuværende gård. Navnet kan henføres til oldnordisk drȳgja i betydning drøj, stor, tæt, muligvis rækker navnet også tilbage til anglernes bebyggelse af landet. Som gården Runtoft har Drølt siden 1580 tilhørt Rumohr-familien. I middelalderen har gården været ejet af familien Krummedige.

Efter en brand i 1800 blev hovedbygningen genopført ved arkitekten Axel Bundsen i årene 1806-07. Tagets form blev ændret i 1860, men ellers fremstår bygningen uændret som en pudset bygning i klassicistisk stil med søjlefront. I 1810 udførte Francesco Antonio Taddei stukkatur i værelserne.

Den nuværende ejers fader var Dr. Henning von Rumohr, der har skrevet adskillige standardværker om herregårdene i Slesvig-Holsten. Drølt er omgivet af en engelsk landskabshave og rummer et righoldigt bibliotek, der blev brugt som interiør i den tyske TV-serie Der Landarzt. Med under godset hører også den ca. 130 ha store Drølt Skov (Drülter Holz).

Eksterne henvisninger 
 Drølt gods

Noter 

Herregårde i Slesvig-Holsten
Angel
Grønholt (Slesvig)

Grønholt (dansk) eller Grünholt (tysk) er et gods nord for landsbyen Fuglsang-Grønholt på halvøen Svansø i Sydslesvig. Administrativt hører Grønholt under Damp Kommune i Rendsborg-Egernførde kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. I kirkelig henseende hører det under Karby Sogn. Sognet lå i den danske periode til 1864 i Risby Herred (Svans godsdistrikt). På tysk omtales godset som Adliges Gut Grünholz og Herzoglische Verwaltung Grünholz (Hertugelige Administration Grønholt).

Godset kendes siden 1438 og har været i forskellige familiers eje. Den nuværende hovedbygning i røde mursten er opført 1749 for Ida Lucie von Thienen i senbarok/rokokostil og tilskrives arkitekten Johann Gottfried Rosenberg. Facaden er inddelt i murede pilastre og har rokokoornamentik i sandsten, bl.a. et alliancevåben for slægterne von Thienen/von Brockdorff i trekantsgavlen. Bygningen krones af et stort valmtag. I det indre er der panellerede interiører i rokokostil. En storbrand i 1888 ødelagde driftsbygningerne, der er genopført i historicistisk stil.

Siden 1855 har herregården været i hertugslægten Glücksborgs eje og har siden fraflytningen fra Lyksborg Slot været hertugens residens. Den nuværende beboer, prins Christoph af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg, er titulær hertug af Slesvig og Holsten og beslægtet med Dronning Margrethe.

Ejerliste (ikke komplet) 
 (1855-1878) Carl af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg
 (1878-1885) Frederik af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg
 (1885-1934) Frederik Ferdinand af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg
 (1934-1965) Frederik 2. af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg
 (1965-1980) Peter af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg
 (1980-) Christoph af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg

Kilder 
 Den Store Danske

Svans
Herregårde i Slesvig-Holsten
Østergård (Slesvig)

Østergård (ty. Gut Oestergaard) er et gods beliggende ved landsbyerne Stenbjerg og Nisvrå nær Gelting Bugt i det østlige Angel i Sydslesvig. Administrativt hører Østergård under Stenbjerg Kommune i Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. I kirkelig henseende hører stedet under Stenbjerg Sogn. Sognet lå i den danske periode indtil 1864 i Ny Herred (Flensborg Amt, Slesvig).

Gårdens ældre navn er Stenbjerggård el. Stenbjerggaard. Stenbjerggård var en forhenværende herregård, som blev flyttet til østsiden af Stenbjerg på vegne af adelsfamilien von dem Hagen. Østergård fik derved sit nuværende navn i 1500-tallet. Den blev til tider også omtalt som Krummesgaard. Det lille gods rådede kun over besiddelser i Stenbjerg og Bjerregade (→Stenbjergkirke), hvor en gård blev mageskiftet i 1655 mod en nær Mårkær. 1530 og 1549 nævnes Otto Sehestedt. I 1600-tallet kom godset i Pogwisch-familiens eje. I årene 1806 til 1847 boede Claus Jaspersen ved godset og varetog retsplejen på en række godser i omegnen (Dyttebøl, Prisholt ved Ravnholt, Rundtoft samt Tøstrup ved Ørsbjerg). Som følge af patrimonialjurisdiktionens afskaffelse i 1853 kom Østergård som alle andre godser i Angels godsdistrikt under det nyoprettede Kappel Herred.

Den nuværende pudsede hovedbygning i to etager med både flad- og rundbuede vinduer er opført 1856 i en senklassicistisk stil. Trapperne, der leder op til bygningen, er udført i datidens nye materiale, støbejern. Godset er stadig landbrug, men huser også ferielejligheder. På en del af godsets grund ligger Østergårdskov.

Gårdens nuværende navn er første gang dokumenteret 1559 og beskriver godsets beliggenhed øst i sognet. Ved siden af Østergård findes i Stenbjerg Sogn med den nord i sognet beliggende Nørregård (Gingtoftgård) endnu et andet gods.

Eksterne henvisninger 
 Godsets hjemmeside

Noter 

De to adelige godsdistrikter i Angel
Herregårde i Slesvig-Holsten
Knoop

Knoop (på dansk Knop) er en herregård i det nordlige Tyskland, beliggende i Altenholz ved Ejderkanalen vest for Kiel-Holtenå i Slesvig-Holsten i det historiske hertugdømme Slesvig.

Historie 
Knoop omtales første gang 1322. På nedertysk – og dansk – betyder navnet "knop". Godsets grundlægger er formentlig Lupus de Knope (Wulf/Wolf af Knoop), der omtales 1322, og som kort forinden havde erhvervet landområderne. Navnet Wulf/Wolf genfinder man i dag i våbenskjoldet for Gemeinde Altenholz (Altenholz kommune): En ulv (ty. Wolf, lat. lupus) springende mod et træ.

Knoop var siden i slægterne von Knoop, von der Wisch, von Rantzau og von Buchwalds eje. Godset kom også i den sachsiske adels eje, skønt det lå nordligt for Levenså og dermed i hertugdømmet Slesvig.

1776 købte den hovedrige danske finansminister Heinrich Carl von Schimmelmann godset fra den fattige familie Baudissin. Familien fik dog godset tilbage som medgift, da Schimmelmanns datter Caroline Adelheid Cornelia (1759–1826) giftede sig med grev Heinrich Friedrich von Baudissin (1753–1818). Sammen med godset fulgte en sum penge til at bygge en ny hovedbygning.

1869 blev godset solgt af slægten Baudissin til den danske handelsmand Ingward Martin Clausen og siden kom det i slægten von Hirschfelds eje. En af beboerne i det 20. århundrede var forfatteren Dr. Peter Hirschfeld, der har skrevet adskillige værker om herregårdene i Slesvig-Holsten.

Arkitektur 

Oprindeligt var Knoop et vandslot (lat. Arx Cnopia) omgivet af vandfyldte grave, der blev forsynet med vand fra Levenså. Huset var uden vinduer, i to etager og med tre karnapper på hver side.

Det nuværende slot er bygget 1792-1796 og indrettet i årene op til 1800 i en enkel klassicisme ved den danske arkitekt Axel Bundsen. Den hvidpudsede bygning er i to stokværk og domineres af en monumental portikus med frontispice i jonisk orden. Driftsbygningerne på godsets grund er derimod udført af Carl Gottlob Horn, der var C.H. von Schimmelmanns faste arkitekt.

Caroline von Baudissin har sikkert spillet en rolle i valget af arkitekt, for greveparret var protegeer for brødrene Axel og Jes Bundsen, der var maler. Baudissin-parret finansierede brødrenes udlandsrejse i årene op til byggeriet af Knoop og hyrede Jes Bundsen som tegnelærer. I hovedbygningens indre findes udsøgte interiører dekoreret af stukkatøren Francesco Antonio Taddei og dekorationsmaleren Giuseppe Anselmo Pellicia. Herregården kan besigtiges af grupper efter forudgående aftale.

I godsparken findes det såkaldte tehus. Det blev rejst 1910 af kunstneren og arkitekten Rudolf Alexander Schröder fra Bremen. Den 20 m² store pavillon er i dorisk stil og blev i 2008 renoveret. Den er tilgængelig for offentligheden.

I nærheden af godset fandtes sluse nr. 2 til Ejderkanalen.

Kilder 
 Landesarchiv Schleswig-Holstein, Klöster und Güter, Abt. 195: Schleswigsche adlige Güter und Landgemeinden, Abt. 195.45: Knoop, Gut

Eksterne henvisninger 
 Grüne Wege – Gut Knoop

Herregårde i Slesvig-Holsten
S/S Per Brahe

S/S Per Brahe var et dampskib, bygget på Motala varv med start 1855 og stod færdigt 1857. Den 19. november 1918 forlod Per Brahe Jönköping for via Gränna at sejle videre til Hästholmen. Men på vej ind til havnen i Hästholmen forliste damperen natten til den 20. november 1918, hvorved 24 mennesker omkom (måske 25), deriblandt kunstneren John Bauer. Alt for meget af lasten (symaskiner og tønder med madvarer) var blevet stuvet på dæk og gjorde skibet ustabilt. Per Brahe blev bjærget 1922.

Per Brahe viste sig at have klaret de fire år på Vätterns bund vel. Efter rengøring gik det rustne skrog for egen kraft på turné til en række byer for at indsamle penge. Skibet blev genudrustet, byttede navn nogle gange og besejlede blandt andet strækningen Stockholm – Nyköping – Norrköping. 1929 blev fartøjet yderligere renoveret og kom under navnet Åland II til at trafikere den Åländske skærgård. 1959 blev skibet solgt som skrot og hugget op.

Andre navne 
Per Brahe byttede navn flere gange:

 Östergyllen (1924-1927)
 Kallerö (1927-1928)
 Ostkusten (1928-1929)
 Åland II (1929-1959)

Se også 
 Svenske skibsvrag

Eksterne henvisninger 
 
 
 faktaomfartyg.se om Per Brahe
 Mere om Per Brahe og andre dampskibe
 S/S Per Brahe

Dampskibe
Skibe fra Sverige
Skibe bygget i Sverige
Frederik Ferdinand af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg

Hertug Frederik Ferdinand til Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg (født 12. oktober 1855, død 21. januar 1934) var hertug af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg fra 1885 til 1934.

Hertug Frederik Ferdinand var den ældste søn af hertug Frederik af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg og var dermed nevø til kong Christian 9. af Danmark.

Biografi 
Prins Frederik Ferdinand blev født den 12. oktober 1855 i Kiel i Hertugdømmet Holsten som andet barn og ældste søn af den daværende prins Frederik af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg i hans ægteskab med prinsesse Adelheid af Schaumburg-Lippe. Han blev arveprins, da hans far tiltrådte som hertug ved sin barnløse storebror, Hertug Carls død den 24. oktober 1878.

Frederik Ferdinand blev selv hertug ved faderens død den 27. november 1885. Han mistede dog sin titel, da monarkierne blev afskaffet i Tyskland ved Novemberrevolutionen i 1918. Uofficielt fortsatte brugen af hertugtitlen dog, også efter 1918. I 1931 blev han endvidere overhoved for det Oldenborgske hus og tronprætendent i Slesvig-Holsten, da den augustenborgske gren af fyrstehuset uddøde dette år.

Hertug Frederik Ferdinand døde 78 år gammel den 21. januar 1934 på Louisenlund i nærheden af Slesvig i Slesvig-Holsten. Han blev efterfulgt som hertug af sin eneste søn, Frederik.

Ægteskab og børn 
Arveprins Frederik Ferdinand giftede sig den 19. marts 1885 i Primkenau i Schlesien med prinsesse Caroline Mathilde af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg, datter af hertug Frederik Christian August af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg og prinsesse Adelheid af Hohenlohe-Langenburg. I ægteskabet blev der født seks børn, fem døtre og en søn.

Børn 
 Victoria Adelheid, (1885-1970), gift med Hertug Carl Eduard af Sachsen-Coburg-Gotha, de var mormor og morfar til kong Carl XVI Gustaf af Sverige.
 Alexandra Viktoria, (1887-1957), gift med 1: Prins August Wilhelm af Preussen, gift med 2: Arnold Rümann. 
 Helena, (1888-1962), gift med Harald af Danmark, søn af Frederik VIII af Danmark og Louise af Sverige-Norge.
 Adelheid Louise (1889-1964), gift med fyrst Friedrich af Solms-Baruth. 
 Frederik, titulær hertug af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg (1891-1965), gift med Marie Melita af Hohenlohe-Langenburg.
 Caroline-Mathilde (1894-1972), gift med greve Hans af Solms-Baruth.

Eksterne henvisninger 

 Hans den Yngres efterkommere 

Huset Glücksburg
Sønderborgske fyrstelige
Hertuger af Glücksborg
Medlemmer af Preussens herrehus
Personer fra Kiel
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Sillebroen

Sillebroen er et butikscenter i Frederikssund ved Frederikssund Station, indviet i marts 2010. Det er opkaldt efter Sillebro Å, der løber ud i Roskilde Fjord.

Centeret har i dag 75 butikker, restauranter og spisesteder. På øverste niveau er der 2500 kvadratmeter boliger.

I tilknytning til centret er der 800 parkeringspladser.

Sillebroen er tegnet af arkitektfirmaet Mangor & Nagel og opført af TK Development.

Kilder 
 Sillebroens hjemmeside i 2010. 

Indkøbscentre i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Frederikssund
Schwaben (flertydig)

Schwaben har flere betydninger:

 Schwaben – en historisk region i Tyskland
 Schwaben (Bayern) – et administrativt område i Bayern, Tyskland
 Schwaben (stammehertugdømme) – Historisk hertugdømme
Paris Marathon

Marathon de Paris er et årligt tilbagevendende maratonløb, der foregår i Paris i april måned.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Officiel website for Marathon de Paris

Maratonløb
Marathon
Anthony Moore

Anthony Moore (også kendt som Anthony More) (født 1948) er en britisk eksperimentel musik komponist, performer og producer.

Musikere fra Storbritannien
Bob Ezrin

Robert Alan "Bob" Ezrin (født 1949) er en canadisk musikproducer, kendt for sit arbejde med kunstnere som Alice Cooper, Kiss og Pink Floyd.

Musikproducere
Musikere fra Canada
Nefes

Nefes er en alevitisk-bektashitisk genre inden for poesi (digte). Nefes'er er skrevet af alevitiske poeter (âşık) og synges eller reciteres til forskellige alevitiske ceremonier.

Nefes'er har en form der minder om den tyrkiske koşma-stil og anses for at være hellige og guddommeligt inspirerede. Digtene er oftest delt op i 3-7 strofer med 4 vers per strofe og består typisk af 7, 8 eller 11 stavelser. Indholdet omhandler religiøse emner om principielle alevitiske doktriner, historisk-religiøse begivenheder og generelt om det sufistiske tariqah-system.

Nefes-digtene indeholder som regel enderim i form af parrim (AA), krydsrim (ABAB) eller i formen AAAB i et rimskema.

De fleste nefes, som synges i alevitiske cem-ceremonier, tilhører Shāh Khatā'ī eller Pir Sultan Abdal.

Referencer 

Alevisme
Poesi
Fyllingen Håndball

Fyllingen Håndball er en norsk håndboldklub fra Bergen, som spiller i Eliteserien (håndbold) på herresiden. Klubben spiller i gule trøjer og blå shorts, og trænes af Anders Fältnäs.

Fyllingen Håndball vandt det norske mesterskab for mænd i 2008/2009 og deltog således i gruppespillet i EHF Champions League i sæsonen 2009/2010, hvor de efter to møder mod bl.a. FCK sluttede uden points og således røg de ud af Champions League efter gruppespillet.

Eksterne henvisninger
Klubens hjemmeside  

Håndboldklubber fra Norge
Sport i Bergen
Per Nielsen

Per Nielsen er et almindeligt dansk og norsk navn, og bæres bl.a. af:
 Per Nielsen (fodboldspiller) (født 1973) – professionel fodboldspiller
 Per Nielsen (musiker) (født 1954) – musiker, komponist
 Per Nielsen (tv-instruktør) (1937-1994) – dukkefører og børne-tv-medarbejder
T-Pain

T-Pain (egentlige navn Faheem Najm, født den 30. september 1984 i Tallahassee, USA) er en amerikansk rapper og R & B kunstner. T-Pain er kendt for sin brug af Auto-tune. Han rapper, synger og er producer. Hans karriere begyndte da han lavede et remix af sangen "I'm locked up" til Akon. Nu er han en del af Konvict Muzik med Nappy Boy Entertainment og er blevet kendt over hele verden.

Priser & Nomineringer 
 American Music Awards
 2007, Favorite Male Artist [Nominerad]

 BET Awards
 2008, Best Collaboration ("Kiss Kiss") with Chris Brown (Nominerad)
 2008, Best Collaboration ("Low") with Flo Rida [Nominerad]
 2008, Viewer's Choice  ("Kiss Kiss") with Chris Brown (Nominerad)
 2008, Best Collaboration ("Good Life") with Kanye West (Vann)
 2008, Video of the Year ("Good Life") with Kanye West (Nominerad)

 BET Hip Hop Awards
 2008, Best Ringtone ("Low") with Flo Rida [Nominerad]
 2008, Best Hip-Hop Video ("Good Life") with Kanye West [Vann]
 2008, Best Hip-Hop Collabo ("Low") with Flo Rida [Nominerad]
 2008, Best Hip-Hop Collabo ("Good Life") with Kanye West [Nominerad]
 2008, Track of the Year ("Good Life") with Kanye West [Nominerad]

 BMI Urban Awards
 Song Writer Of The Year (Vanna)
 Producer Of The Year shared with J.R. Rotem & Kanye West (Vann)

 Grammy Awards
 2008, Album of the Year (Graduation) [Noinerad]
 2008, Best R&B Performance by a Duo or Group ("Bartender") with Akon [Nominerad]
 2008, Best Rap/Sung Collaboration ("Good Life") With Kanye West [Nominerad]
 2008, Best Rap/Sung Collaboration ("Kiss Kiss") with Chris Brown [Nominerad]
 2008, Best Rap Song ("Good Life") with Kanye West (Vann)

 Ozone Music Awards
 2008, TJ's DJ's Hustler of the Year [Nominerad]
 2008, Club Banger of the Year ("I'm So Hood") med DJ Khaled, Trick Daddy, Rick Ross, & Plies [Nomineret]
 2008, Club Banger of the Year ("Low") med Flo Rida [Nomineret]
 2008, Best Rap/R&B Collaboration ("She Got It") with 2 Pistols & Tay Dizm [Nomineret]
 2008, Best R&B Artist [Nominerad]
 2008, Best TJ's DJ's Tastemaker Award (Vann)
 2007, Best Male R&B Artist (Vann)
 2007, Best Rap/R&B Collaboration ("Shawty") med Plies (Vann)
 2007: Best Rap/R&B Collaboration ("Buy U a Drank (Shawty Snappin')" med Yung Joc [Nomineret]

 MTV Video Music Award
 2008, Best Hip-Hop Video ("Low") med Flo Rida (Nomineret)
 2008, Best Male Video ("Low") med Flo Rida [Nomineret]
 2007, Monster Single of the Year ("Buy U a Drank (Shawty Snappin)"), featuring Yung Joc [Nomineret]

 Teen Choice Awards
 2008, Choice Hook-Up: Flo Rida Featuring T-Pain, "Low"
 2008, Choice Music: R&B Artist – T-Pain
 2008, Choice Music: Rap/Hip-Hop Track – Lil Mama featuring Chris Brown and T-Pain, "Shawty Get Loose" (Vann)

 Vibe Awards
 2007, Best R&B Artist [Nomineret]
 2007, Best Collaboration ("Buy U a Drank (Shawty Snappin)") med Yung Joc [Nomineret]
 '2007, Song of the Year ("Buy U a Drank (Shawty Snappin)") med Yung Joc (Vann)'

 Diskografi 

 2005 Rappa Ternt Sanga 2007 Epiphany 2009 Thr33 Ringz 2010 RevolveЯ

Referencer

Eksterne henvisningers 

 Officielle Hjemmeside 
 Nappy Boy Records
 
 

Musikproducere fra USA
Personer fra Tallahassee
Legestuens Sangbog

Legestuens Sangbog er en sangbog, udgivet af Danmarks Radio  i 1974 med sange fra Legestue  og andet børnefjernsyn,  herunder tv-julekalendere.

Sange

Sangbøger fra Danmark
Fritz Brun

Fritz Brun (født 18. august 1878 i Luzern, Schweiz, død 29. november 1959 i Grosshöchstetten, Schweiz) var en schweizisk komponist og dirigent.

Brun hører til en af de betydelige schweiziske symfonikere fra det 20. århundrede.

Han studerede teori og klaver i Köln til 1902. Han var romantiker og komponerede i tyskinspireret melodisk stil. Fra 1909 til 1943 underviste han i klaver i Bern.

Han har komponeret 10 symfonier, og en mængde orkesterværker, og solo koncerter.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (i H-mol) (1901) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (i Bb-dur) (1911) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (i D-mol) (1919) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (i E-dur) (1925) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (i Eb-dur) (1929) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (i C-dur) (1933) - for orkester
 Symfoni nr. 7 (i D-dur) (1937) - for orkester
 Symfoni nr. 8 (i A-dur) (1938) - for orkester
 Symfoni nr. 9 (i F-dur) (1949-1950) - for orkester
 Symfoni nr. 10 (i Bb-dur) 1953) - for orkester
 Cellokoncert (1947) - for cello og klaver
 Klaverkoncert (1946) - for klaver og orkester
 "Rapsodi" (1958) - for orkester
 4 strygekvartetter (1898, 1921, 1943, 1949) 

Komponister fra Schweiz
Dirigenter fra Schweiz
Personer fra Luzern