kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jens Morten Hansen

Jens Morten Hansen (født 3. september 1947 på Læsø) er en dansk geolog og kommunalbestyrelsesmedlem for Venstre i Læsø Kommune.

Han er uddannet cand.scient. fra Københavns Universitets Institut for Geologi i 1975, lic. scient. samme sted i 1982 og fra 2001 adjungeret professor i naturfilosofi ved Det Naturvidenskabelige Fakultet. Jens Morten Hansen var direktør for Forskningsstyrelsen fra dens oprettelse i 1998 indtil 2006. I perioden 1991-1998 var han viceadministrerende direktør for GEUS (De Nationale Geologiske Undersøgelser for Danmark og Grønland). 

Tidligt i sin geologiske karriere har Jens Morten Hansen skrevet en række afhandlinger om stratigrafi, herunder om opbygningen af kridt- og tertiærtidens lag i Danmark og Grønland med særligt henblik på områdernes potentiale for fund og indvinding af olie og naturgas. I den sammenhæng deltog han i forhandlingerne mellem staten og A.P. Møller om en Nyordning på undergrundsområdet, hvorved A.P. Møller over en årrække skulle afgive eneretten til Danmarks undergrund, således at andre operatører kunne få mulighed for efterforskning og indvinding af olie og naturgas i Danmark. I samme periode var Jens Morten Hansen projektleder for dele af DGUs (nu GEUS) tilsyn med elværkernes undersøgelser af salthorsten under Mors med henblik på deponering af højradioaktivt atomaffald fra eventuelle atomkraftværker i Danmark. 

I perioden 1987-98 arbejdede Jens Morten Hansen hovedsagelig med grundvandsproblemer og var bl.a. centerleder for Grundvandsgruppen under Det Strategiske Miljøforskningsprogram, hvori en række andre institutioner og virksomheder også deltog. Derudover har Jens Morten Hansen skrevet en række videnskabelige afhandlinger om geologiens grundlægger, Niels Stensen (Steno, 1638-86), og om sin fødeø, Læsø. Efter 2006 har Jens Morten Hansens videnskabelige arbejde været koncentreret om klimaforskning, især havniveau-forandringerne i Danmark gennem de sidste 1000 år og i nutiden.

Som chef for Forskningsstyrelsen og dermed som administrativ leder af Forskningsrådene var Jens Morten Hansen først og fremmest med til at reorganisere de statslige forskningsråd og et stort antal programkomitéer, således at det forskningsrådgivende system kom til at bestå af to hovedorganer - Det Frie Forskningsråd og Det Strategiske Forskningsråd. JMH har indtaget en række tillidsposter, bl.a. som formand for Dansk Geologisk Forening, bestyrelsesformand for Dansk Polarcenter og formand for Nordisk Forskningspolitisk Råd.

Kilder 

 Jens Morten Hansen fratræder stillingen som direktør for Forskningsstyrelsen  Pressemeddelelse fra Styrelsen for Forskning og Innovation (FI)  03.11.2005

Geologer fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Personer fra Læsø
Foreningsformænd fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Direktører for danske styrelser
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Kommunalbestyrelsesmedlemmer fra Venstre
Djurgårdsbrunnskanalen

Djurgårdsbrunnskanalen er en kanal i det centrale Stockholm i Sverige, som adskiller øen Djurgården fra fastlandet i nord (eller mere korrekt Syd- og Nord-Djurgården).

Kanalen strækker sig en kilometer fra Lilla Värtan til Djurgårdsbrunnsviken så  skib op til 9,5 meter brede og 2,1 meter dybe kan passere. To broer går over kanalen: Djurgårdsbrunnsbron og Lilla Sjötullsbron.

Kong Karl 14. Johan besluttede at bygge kanalen, som stod færdig i 1834.

Eksterne kilder/henvisninger 

Denne artikel bygger på «Djurgårdsbrunnskanalen» fra Engelsk Wikipedia den 31. marts 2012. 

 kanaler.arnholm.nu - Bilete av Djurgårdsbrunnskanalen 

Kanaler i Sverige
Stockholms geografi
Carsten René Nielsen

Carsten René Nielsen (født 1966) i Slagelse, er en dansk digter. 

Han er uddannet cand.mag. i dansk og kunsthistorie. 

Hans bøger er oversat til engelsk og udgivet i USA.

Bibliografi 
 Mekaniker elsker maskinsyerske (digte, 1989)
 Postkort fra månens bagside (digte, 1990)
 Fordi fugleskræmsler ikke drømmer (digte, 1991)
 Kærlighedsdigte (digte, 1993)
 Nyborg Færgehavn, lørdag (digte, 1995)
 Cirkler (prosadigte, 1998)
 Clairobscur (digte, 2001)
 Enogfyrre dyr (prosadigte, 2005)
 Husundersøgelser (prosadigte, 2008)
 Dobbeltgængeren fra Randers (kortprosa, 2012)
 Enogfyrre ting (prosadigte, 2017)
Drømmecykler og fodboldhunde (digte for børn, 2019)
Miniaturer (digte med tegninger af Mette Norrie, 2021)

Priser og legater 
 Michael Strunge-prisen 1989.
 Produktionspræmie fra Statens Kunstfond 1989 og 1992.
 J.P. Lund og hustru Vilhelmine Bugges Legat 1992.
 Peder Jensen Kjærgaard og Hustrus Forfatterlegat 1994.
 Statens Kunstfonds 3-årige stipendium 1999. 
 Frøken Suhrs Forfatterlegat 2004.
 Har desuden modtaget flere arbejdslegater fra Statens Kunstfond og Statens Kunstråd.

Ekstern reference 
 Litteratur I Aarhus – Carsten René Nielsen

Digtere fra Danmark
Personer fra Slagelse
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Mandlige forfattere i det 21. århundrede
Costco

Costco Wholesale Corporation () er en amerikansk detailhandelsvirksomhed, der driver en varehusklub for medlemmer under navnet Costco Wholesale, som tilbyder en række handelsvarer. I 2012 var den blandt de fem største detailhandelsvirksomheder i USA og den største varehusklub for medlemmer. Den var også blandt verdens ti største detailhandelsvirksomheder.

Costco har hovedsæde i Issaquah i Washington og blev etableret i 1983 i Kirkland og det første varehus blev etableret nær Seattle. I dag findes Costcovarehuse foruden i USA også i lande som Storbritannien, Australien, Canada, Mexico, Taiwan, Sydkorea, Japan. og Island.

Costco-konceptet er en kæde af varehuse, der kræver klubmedlemsskab, medlemskabet koster typisk omkring 50 US $ årligt. I nogle tilfælde er medlemskabet forbehold bestemte grupper eksempelvis erhvervsdrivende.

Historie 
Costco er grundlagt af James Sinegal og Jeffrey Brotman som åbnede det første varehus Seattle den 15. september 1983. Sinegal havde started i engros ved at arbejde for Sol Price i både FedMart og Price Club. Brotman, der var fra en gammel Seattle-detailhandelsfamilie, havde også været involveret i detailhandel fra en tidlig alder. 

Wal-Marts grundlægger Sam Walton havde planer om at fusionere Sam's Club med Price Club. Til trods for dette var det i 1993 Costco som fusionerede med Price Club (kaldet Club Price i den Canadiske provins Quebec). Costcos forretningsmodel og størrelse var lignende Price Clubs, som blev etableret af Sol og Robert Price i 1976 i San Diego, Californien. Således var det nye selskab dobbelt så stort som hver af dets forgængere. Efter fusionen havde PriceCostco 206 lokaliteter.

Det blev begyndelsen på en international ekspansion og der blev åbnet butikker i Mexico, Sydkorea og England. 

I 1997 skiftede virksomheden navn til Costco Wholesale og alle Price Club-varehuse skiftede navn til Costco.

CNBC præmierede sin dokumentar "The Costco Craze: Inside the Warehouse Giant" den 26. april 2012.

Kilder 

 history of the Costco food court from Costco Connection.com

Eksterne henvisninger 

 Costco Wholesale official website
 Costco Mobile 
 PriceCostco Company History FundingUniverse
 Costco Travel official website
 Costco Auto Buying Program website

Detailvirksomheder fra USA
Etableret i 1983
Grossistkæder
L.A. Bie

Lorentz August Bie (født 24. november 1815 i Fredericia, død 9. april 1891 i København) var en dansk officer.

Treårskrigen 
Hans forældre var oberst Lorenz Peter Bie (1773-1836) og Inger Sophie Magdalene Wedseltoft (1794-1844). Hans fader døde i 1836 som bataljonschef ved Fynske Regiment; moderen var en datter af pastor Wedseltoft i Raklev Sogn. Efter at være blevet kadet 1831 udnævntes han fra 1834 til sekondløjtnant ved 1. regiment, men kom i 1842, efter året forud at være blevet premierløjtnant, til 12. bataljon, hvormed han rykkede ud 1848. Han såredes i slaget ved Slesvig og blev kaptajn 1849. I det næste krigsår var Bie med ved Haderslev, Ejstrup, Dons og Vejle og deltog derpå i Olaf Ryes tilbagetog; året efter stod han under oberst Læssøe og deltog ved Isted i angrebet på Grydeskov, ved hvilken lejlighed han atter såredes, uden dog at melde sig fra tjenesten. Senere deltog han i rekognosceringen mod Stenten Mølle.

2. Slesvigske Krig 
Under krigen 1864 blev Bie major og ansattes ved 15. regiment, med hvilket han deltog i Dybbøls forsvar. I august beordredes han til Tyskland for at modtage vore hjemvendende krigsfanger, hvornæst han blev chef for 10. regiment. Efter at være blevet oberstløjtnant i 1866 og oberst i 1867, ansattes han som chef for 27. bataljon og anvendtes på grund af sin faste karakter tvende gange som lejrkommandant ved Hald. I 1879 udnævntes han til general og chef for 1. sjællandske brigade og benådedes i 1881 med Kommandørkorset af Dannebrogordenen af 1. grad. I 1883 deltog han i den første kantonnementsøvelse som chef for Østkorpset, men afgik fra Hæren i januar 1885 på grund af alder. 

Bie blev gift 30. oktober 1840 i Trinitatis Kirke i Fredericia med Caroline Elberg (12. december 1814 i Kolding - 27. oktober 1895 i Hellerup), datter af købmand Nicolaus Elberg (1782-1817) og Amalie Henriette Wesenberg (1779-1847).

Han er begravet på Garnisons Kirkegård.

Gengivelser 
Miniature ca. 1850. Blyantstegning af Oscar Carlson 1864. Xylografi af André Bork 1885. Fotografier af Jens Petersen og ukendt.

Kilder 
 
 Nationaltidende, nr. 2812.

Generalmajorer fra Danmark
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Personer i Treårskrigen fra Danmark
Personer i den 2. Slesvigske Krig fra Danmark
Personer fra Fredericia
Ole Rabliås

Ole Rabliås (11. januar 1927, Nesna, Nordland - 18. januar 2013) var en norsk folkemusiker og historiker. Rabliås indsamlede folkemusik fra de indre dele af Helgeland. Gennem hans arbejde nedskrev han omkring 600 melodier. For hans arbejde modtog han Nesna kommunes kulturpris i 1993, Nordland fylkes kulturpris i 2003 samt Kongens fortjenstmedalje i sølv i 2004.

Folkemusikere
Musikere fra Norge
Historikere fra Norge
Norsksprogede forfattere fra Norge
Djurgårdsbrunnsbron

Djurgårdsbrunnsbron er en bro på Södra Djurgården i Stockholm i Sverige. Broen fører over Djurgårdsbrunnskanalen og adskiller kanalen mod øst og Djurgårdsbrunnsviken mod vest. Navnet kommer fra Djurgårdsbrunn, der først var en helsekilde og senere Djurgårdsbrunns värdshus.

Den første bro på stedet blev bygget samtidigt med Djurgårdsbrunnskanalen og stod færdig i 1834. Omkostningerne til kanal og bro blev da opgjort til 50.978 rigsdaler. Den nuværende bro blev bygger i 1884 i forbindelse med at kanalen blev gjort bredere og dybere. Broen er en 6,5 meter bred svingbro og består af to 20,8 meter lange gitterbjælker som bærer kørebanen og samtidigt fungerer som rækværk. Ved åbning af broen dannes en 10 meter bred fartøjspassage. Broen har kun en kørebane og er derfor lysreguleret. Djurgårdsbrunnsbron og Djurgårdsbrunnsvägen, som leder over broen, fik deres nuværende navne i 1954.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad (utgåva 1:a upplagan). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. Libris 7269073. 

Stockholms geografi
Broer i Sverige
Tambour

Tambour kan betyder flere ting:

 trommeslager
 lille rundt forsvarsanlæg
 lille rum indenfor en dør til værn mod træk
 i Sverige en forhal eller forstue
 i fysik en dåse til måling af tryk
 en cylinderformet mur der understøtter en kuppel, men også kantet eller oval mur

Noter
Chris Dane

Chris Dane (Helge Julius Guldbøg) (født 25. september 1920 i København, død 3. juni 1993 i Lerum) var en dansk-svensk jazz- og popsanger, der var aktiv i Sverige fra midten af 1940'erne.

Chris Dane sang med fremtrædende svenske orkestre og turnerede i Sverige i flere år. Han er blevet kaldt "Danmarks Dick Haymes". En lovende amerikansk karriere i begyndelsen af 1950'erne blev afbrudt af familiemæssige årsager.

Udvalgte pladeindspilninger 
"Svensk Jazz Diskografi" har noteret følgende optagelser (78 rpm "shellak"):

 Som Helge Guldbog / Chris Dane 8. januar 1946 med Svend Asmussens orkester
 Som Chris Dane 14. maj 1952 med Simon Brehm stora orkester
 Gæstestjerne sammen med Alice Babs og Monica Zetterlund i optagelse 16. april 1959 med Harry Arnold og Radiobandet fra Stockholms Konserthus

Hans danske efternavn Guldbøg blev skrevet Guldbög i det svenske befolkningsregister, senere revideret til Guldbog.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Chris Dane – picture, diskografi og meget mere

Sangere fra Danmark
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 1962
ASUS PadFone

ASUS PadFone  er en mobiltelefon og PadFone Station, hvor mobiltelefon indsættes i PadFone Stationen, og derved bruger  processorkraften fra mobilen til at vise mobilens OS på skærmen. PadFone Station har ingen processorkraft i sig selv, da den kun indeholder et stort batteri, som gør det muligt at  bruge og overføre strømmen fra/i PadFone Stationen til mobilen.

ASUS Padfone var dog ikke den første med hybridkoncept, Motorola ATRIX lapdock har før vist at det kan virke, men uden dog at havde den store kommercielle succes.

ASUS PadFone 
ASUS PadFone blev annonceret den 30. marts 2011 ved Computex Taipei

Specifikation 
Android 4.0 (Ice Cream Sandwich)
CPU: Qualcomm Snapdragon S4 8260A Dual-Core 1.5 GHz
ram : 1GB
med GPS, 3G, WIFI, og Micro-SD kort
skræm 4.3inches( 960x540), Super AMOLED med touch og  Gorilla® Glas
batteri: 1520 mAh Lithium
Standby Tid:370(2G) og 360 timer(/3G)
taletid: 940(2G) og 480 min(3G)
forside-kamera: VGA(640x480)
bagest kamera 8 Mega-Pixel, Auto Fokus, LED Flash, F2.2 Aperture
PadFone Station
forside-kamera: 1.3 Mega-Pixel
batteri: 6600 mAh Lithium
skræm: Gorilla® Glas og touch med 10,1" 1280x800

ASUS PadFone 2 
ASUS PadFone 2 blev annonceret den  16. oktober 2012 i Milano. De største forskelle i forhold til den første PadFone, er dens design, processorkraften i mobilen og batteriets størrelse i Padstation. Den synligste forskel er dens lodrette skede, i forhold til den gamle der var vandret.

Specifikationer 
Android 4.1 (Jelly Bean)
CPU: Quad-Core 1.5GHz with Adreno 320 graphics
RAM: 2GB
Bluetooth og NFC
med 3g, 4G og WIFI
4.7", (HD 1280x720),Super IPS+ med touch 
2140 mAh Lithium
Standby Tid: 336 timer(3G)
taletid: 16 hours(3G)
Forside-kamera 1.2 Mega-Pixel
Bagside-kamera: 13 Mega-Pixel, Auto Fokus, F2.4 Aperture

PadFone Station
Forside-kamera: 1 Mega-Pixel
5000 mAh Lithium
10,1" (1280x800), IPS med touch

Kilder

Ekstern henvisning 
ASUS – PadFone (engelsk) 
ASUS - PadFone 2 (engelsk) 

Mobiltelefoner
Asus
Android-enheder
Djurgårdsbron

Djurgårdsbron er en bro i den centrale del af  Stockholm som fører Narvavägen på Östermalm ud på øen Djurgården. Broen har en  gennemsejlingshøjde på  4,1 meter.

Konstruktion og udformning
Den nuværende Djurgårdsbron blev bygget af Bergsunds mekaniska verkstad på Södermalm i 1896 og stod klar til den store Stockholmsutställningen 1897. Broen er en jernbro med tre spand, konstrueret af ingeniør Carl Fraenell. Arkitekten Erik Josephson (1864-1929) har formgivet brofæsterne og kandelaberne. Udsmykningen består af skulpturer der forestiller  nordiske guder og et detaljeret støbejernsrækværk med stiliserede planter.

Bron har fire søjler af granit med hver sin nordiske gudefigur udført af kunstneren Rolf Adlersparre (1859-1943). Adlersparre var  inspireret af Viktor Rydbergs populære mytologi Fädernas gudasaga, udgivet i 1887. De fire nordiske  guder er:
 Heimdal som blæser i Gjallarhornet (nordlige brofæste)
 Frigg (Odins hustru) som holder i en stav (nordlige brofæste)
 Freja med en falk i den ene hånd (sydlige brofæste)
 Tor med hammeren Mjølner på skulderen (sydlige brofæste)

Djurgårdsbron har tre kørebaner for vejtrafik, samt gang- og cykelstier på begge sider. Desuden trafikeres broen ef sporvogne på linje 7.

Historie

I følge traditionel historieskrivning skal Gustav Vasa have udført sin mandomsprøve i slaget ved Vädla  i 1517 som foregik på pladsen ved Djurgårdsbroens nordlige brofæste. Det tyder på at der har været en bro lige øst for  den nuværende Djurgårdsbrons placering så tidligt som i1620'erne. Der  findes belæg for  at en bro byggedes på dette sted i 1661 og på et kort fra 1696 er broen markeret første gang. 

Bron erstattedes af en ny  i 1730 og den kaldtes da undertiden for Fredrikshovsbron. Den brast i 1745 da kong Fredrik 1. kørte over den i sit ekvipage. Broen blev d¨årlig vedligeholdt og erstattedes i 1825 af en ny træbro, som i  1849 erstattedes af en jernbro med tre buer. Denne bro tegnedes af arkitekterne Peter Georg Sundius (1823-1900) og Georg Theodor von Chiewitz (1815-1862) og var i brug frem til 1885 da man foreslog en ny bro som forlængelse af den nyanlagte avenue, Narvavägen.

Djurgårdsbron som indviedes  i 1897 var dimensioneret til at Strandvägens sporvogne skulle kunne passere og broe fik derfor to kørebaner med brede fortove og god plads til dobbele spor. Den øgende trafikbelastning krævede forstærkninger  i 1977, et arbejde som kun tog tre måneder at genemføre.

Figurerne

Detaljer

Se også
Djurgårdsbrunnsbron

Externa länkar

Stockholms geografi
Broer i Sverige
Viggo Hagstrøm

Viggo Hagstrøm (født 16. februar 1954 i Oslo, død 19. januar 2013) var en norsk jurist og professor ved Instituttet for privatret ved Universitetet i Oslo.

Hagstrøm modtog sin doktorgrad i 1985 efter en afhandling om det offentliges erstatningsansvar. Efter at have været førsteamanuensis i en kort periode blev han i 1988 professor i retsvidenskab (privatret). Fra 1999 var han redaktør for Tidsskrift for rettsvitenskap. Han blev udnævnt til voldgiftsdommer og var leder af Bankklagenemnda.

Hagstrøm sad i bestyrelsen for Nasjonalmuseet men trak sig i 2008 i protest mod at direktøren fik lov til at fortsætte. Han var også formand i Bildende Kunstneres Styres hjælpefond, og havde selv en større kunstsamling.

Hæder 
 Medlem af Det Norske Videnskaps-Akademi
 Æresdoktor, Københavns Universitet

Udvalgt bibliografi 
  [Tredje udgave 1981: 69 sider].
 
  [Anden udgave i 2011,] .

Kilder

Eksterne henvisninger 

Personer fra Oslo
Jurister fra Norge
Ansatte ved Oslo Universitet
Medlemmer af Det Norske Videnskaps-Akademi
Æresdoktorer ved Københavns Universitet
Innocence of Muslims

Innocence of Muslims er en amerikansk kortfilm fra 2012. Filmen angives at være skrevet og produceret af Nakoula Basseley Nakoula under pseudonymet "Sam Bacile".

Filmen på 14 minutter blev lagt op på YouTube i juli 2012 under titlen The Real Life of Muhammad og Muhammad Movie. 

Traileren har et anti-muslimsk indhold, og medførte protester i den arabiske verden. Demonstrationer og optøjer brød ud i Egypten og spredte sig til andre muslimske lande, ligesom muslimske befolkningsgrupper i visse vestlige lande også gennemførte demonstrationer mod filmen. Protesterne første til mere end 50 omkomne og adskillige sårede. Muslimske religiøse ledere udstedte fatwaer med opfordring til at dræbe de medvirkende og Pakistans statsminister Bashir Ahmad Bilour udlovede en dusør til den, der kunne dræbe filmens producer Nakoula.

Se også 
 De sataniske vers (1988)
 Fitna (2008)
 Muhammed-tegningerne
 South Parks Censur af Muhammed billeder
 Submission (2004)
 The Message (1976)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Innocence of Muslims på YouTube
 "US police quiz anti-Islam video suspect" (video) fra al Jazeeras protests liveblog
 Beware of Even Numbers - The film ‘Innocence of Muslims’ and the dangerous failing of the media hos Tablet Magazine
 

Amerikanske film fra 2012
Islamofobi
Islam i USA
Kortfilm fra USA
Julia Bache-Wiig

Julia Bache-Wiig (født 18. august 1984 i Eivindvik, Gulen) er en norsk skuespiller.

Hun har bl.a gået på skuespillerlinjen ved Nordisk institutt for scene og studio.

Hun har blandt andet spillet rollen som den 17 år gamle Frida i dramaserien Størst av alt på NRK. I filmen Max Manus spillede hun sygeplejerske Liv som behandlede Max Manus (Aksel Hennie) på sygehuset, og som senere hjalp ham med at undslippe. I 2011 medvirkede hun i en forestilling om Knutby-sagen på Hålogaland Teater, Tromsø.

Filmroller 
 2006 Hjerteklipp – Eva
 2007 Størst av alt (tv-serie) – Frida Røst Halvorsen
 2008 Max Manus – Liv, sygeplejserske
 2010 En ganske snill mann – Silje
 2011 Ta' mig – Maria
 2012 To liv - Anne Myrdal
 2015 Frikjent - Åse Johansen

Teater 
 Knutby (2011)
 Dyveke på DNS (2013)
 Vaffelhjarte (2014)
 Forbrent (2015)

Eksterne henvisninger 
 
 Omtale i avisen Nordhordland 

Filmskuespillere fra Norge
Teaterskuespillere fra Norge
Jon Bleiklie Devik

Jon Bleiklie Devik (født 1974) er en norsk skuespiller. Han er uddannet fra Statens teaterhøgskole (1998 – 2001).

Devik har været en del af ensemblet ved det norske teatret siden ''Next to Normal i 2010.

Eksterne henvisninger 
 

 Præsentation af Deviks rolle i Next to Normal på teaterets hjemmeside  

Filmskuespillere fra Norge
Teaterskuespillere fra Norge
Arthur Berning

Arthur Berning (født 11. september 1987 i Stavanger) er en norsk skuespiller. Han debuterede i filmatiseringen af Mannen som elsket Yngve som Helge.

Filmografi 
 Mannen som elsket Yngve (2008)
 Skjult (2009)
 Rottenetter (2009)
 Fritt vilt III (2010)
 Få meg på, for faen! (2011)
 Videogutten (2011)
 Arme Riddere (2011)
 Nattskiftet (2012)
 Bølgen (2015)
 Ingenting tar noensinne slutt, kortfilm (2016)

Eksterne henvisninger 
 Profil på Filmweb.no 
 

Filmskuespillere fra Norge
Personer fra Stavanger
Finn Tokvam

Finn Tokvam (født 25. januar 1972 i Flåm) er en norsk journalist, musiker og forfatter. Han er bosat i Bergen hvor han arbejder som journalist og humorist hos NRK, og bl.a deltager i programmerne Radio Røynda og P.I.L.S. (Populærmusikk ispedd litt sladder). Han skriver også spalter til Bergens Tidende og er vokalist i orkesteret Finn Erix.  

Tokvam debuterede som forfatter i 2005, sammen med NRK-kollegaen Halvor Folgerø, med romanen Tyl.

Eksterne henvisninger 
 
Finn Tokvam på allkunne.no 

Romanforfattere fra Norge
Journalister fra Norge
Musikere fra Norge
Norsksprogede forfattere fra Norge
Astrid Hjertenæs Andersen

Astrid Gerd Judith Hjertenæs Andersen (5. september 1915 i Horten - 21. april 1985 i Ramnes) var en norsk lyriker og rejsebogsforfatter. Hun regnes som en af de centrale norske lyrikere i efterkrigstiden. I tillæg til sit eget forfatterskab gendigtede Andersen poesi fra ungarsk.
Andersen blev uddannet maskinskriverske og journalist og arbejdede i begge funktioner på dagbladet Aftenposten, men blev fuldtidsforfatter fra 1942. Hun debuterede med digtsamlingen De ville traner i 1945 og skrev udover en række digtsamlinger også kortromanen "Dr. Gnomen" og to rejseskildringer fra Algeriet og Island. Hun bevarede en tilknytning til journalistmiljøet og hendes digte blev ofte bragt i både Aftenposten og Dagbladet. Hendes samlede digte udkom 1985. 
Hun giftede sig i 1939 med billedkunstneren Snorre Andersen (1914-1979), som illustrerede askillige ad hendes digtsamlinger, herunder hendes naturdigte i De tyve landskaper fra 1980 med akvareller.
Andersens digtning var modernistisk og karakteriseret af et stærkt personligt kunstnerisk præg, ofte med brug af frie former sammen med en suggestiv billed- og symbolanvendelse med tråde tilbage til 1800-tallets symbolisme. Musik og billedkunst var en vigtig inspirationskilde for hendes digtning.

Bibliografi 
De ville traner – digte (1945)
De unge søylene – digte (1948)
Skilpaddehagen – digte (1950)
Strandens kvinner – digte (1955)
Vandrersken – digte (1957)
Pastoraler – digte (1960)
Treklang – digte i udvalg (1963) (sammen med Astrid Tollefsen og Gunvor Hofmo)
Frokost i det grønne – digte (1964)
Dr. Gnomen – roman (1967)
Hyrdefløyten – epistler fra Algerie – rejseskildring 1968)
Som en vår – digte i utvalg (1970)
Rosenbusken – digte (1972)
Svaner og nåtid – epistler fra Island – rejseskildring (1973)
Et våroffer – digte (1976)
De tyve landskaper – digte (1980)
Samlede dikt – digte (1985)

Priser 
Kritikerprisen 1964, for Frokost i det grønne
Vestfold fylkeskommunes Kunstnerpris i 1974
Riksmålsforbundets litteraturpris 1976
Doblougprisen 1984
Det Norske Akademis Pris 1984

Kilde 
Astrid Hjertenæs Andersen i Store norske leksikon.

Eksterne henvisninger 
Digitaliserede bøger af Astrid Hjertenæs Andersen hos Nasjonalbiblioteket.

Rejsebogsforfattere fra Norge
Digtere fra Norge
Romanforfattere fra Norge
Norsksprogede forfattere fra Norge
Vindere af Doblougprisen
Modtagere af Kritikerprisen
Modtagere af Riksmålsforbundets litteraturpris