kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fuad Masum

Muhammad Fuad Masum (Arabisk: فؤاد معصوم, født 1938) er en kurdisk politiker, der i perioden 24. juli 2014 - 2. oktober 2018 var Iraks 7. præsident. Han blev valgt til embedet den 24. juli 2014 ved en afstemning i Iraks parlament, der blev afholdt efter det irakiske parlamentsvalg i 2014. Fuad Masum var den anden ikke-arabiske præsident efter Jalal Talabani.

Opvækst og uddannelse 
Fuad Masum er født i byen Koya. Hans familie stammer fra området omkring Hawraman. Han har studeret ved koranskoler i Kurdistan. Han studerede jura Sharia ved Bagdad Universitet. I 1958 rejste Masum til Kairo for at færdiggøre sin uddannelse ved Al-Azhar Universitet. Han arbejdede som underviser ved Basra Universitet i 1968. Han modtog en PhD i Islamisk filosofi fra Al-Azhar i 1975.

Politisk karriere

Kommunistpartiet 
Masum blev medlem af Iraks kommunistparti i 1962. Han meldte sig ud i 1964, efter at have mødt generalsekretæren for Syriens kommunistparti, Khalid Bakdash, under en rejse til Syrien, hvor har blev bekendt med kommunistpartiets holdninger til kurdere. Masum meldte sig herefter ind i Kurdistans Demokratiske Parti.

Kurdistans Demokratiske Parti 
I 1968 var Masum repræsentant for KDP i Basra. Han var repræsentant for den Kurdiske Revolution i Kairo indtil 1975. Masum var en af grundlæggerne af Kurdistans Patriotiske Union i 1976. I 1992 blev han den første premierminister i Kurdistan. Efter invasionen af Irak i 2003 vendte Masum tilbage til Bagdad som medlem af Kurdistans delegation og deltog i arbejdet med at udarbejde en ny irakisk forfatning. Masum blev i 2004 den første formand for Repræsentanternes Råd.

Præsident 
Den 24. juli 2014 blev Masum af parlamentets medlemmer valgt til Iraks 7. præsident. Masum modtog 211 stemmer. Den tætteste modkandidat, Barham Saleh, fik 17 stemmer. Valget skete ved hemmelig afstemning blandt de kurdiske parlamentsmedlemmer, der af hensyn til Iraks politiske balance kontrollerer præsidentembedet. FN's Generalsekretær Ban Ki-moon var til stede i Irak da valget fandt sted og deltog i et møde med premierminister Nouri al-Maliki med henblik på at understrege behovet for en mere inkluderende regering i landet. Masum accepterede udnævnelsen og nævnte i sin tiltrædelsestale de omfattende problemer med sikkerhed og økonomi, som landet står overfor.

Privat 
Masum er gift med Ronak Abdul-Wahid Mustafa og har fem døtre: Shereen, Jowan, Zozan, Shilan og Veian. Han havde en søn, Showan, der døde af en børnesygdom.

Noter 

Iraks præsidenter
Politikere fra Irak
Politikere fra Kurdistan
Staffan Hellstrand

Staffan Hellstrand (født 13. maj 1956 i Stockholm, Sverige), er en svensk sanger.

Diskografi

Album 
 Hemlös (1989)
 Den stora blå vägen (1991)
 Eld (1992)
 Regn (1993)
 Sot (1994)
 Pascha Jims dagbok (1996)
 Underland (1998)
 Underbar] (1999)
 Starsång (2001)
 Socker & synder (2002)
 Elektriska gatan (2004)
 Motljus (2006)
 Spökskepp (2007)
 Staffan Hellstrand (2012)

Kilder

Eksterne henvisninger 

 

Sangere fra Sverige
Solaris Bus & Coach

Solaris Bus & Coach S.A. er en polsk producent af busser, ledbusser og sporvogne. I juli 2018 blev det bekendtgjort at Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles (CAF) havde opkøbt Solaris.

Solaris har fået udmærkelser for sine produkter ved Kortrijk Bus World Show i Belgien. Ledbusser fremstilles i samarbejde med Ganz Electro fra Ungarn, eller den tjekkiske del af virksomheden Cegelec. Begge virksomheder fremstiller elektriske indretninger til køretøjer.

Historie 
Solaris begyndte som Neoplan Polska, der blev etableret i 1994 af Krzysztof Olszewski. Neoplan Polska solgte i begyndelsen Neoplan bybusser med lavtliggende indstigning og gulv. Siden marts 1996 har virksomheden selv fremstillet busser under en fremstillingslicens. I 1999 solgtes de første busser under eget mærke - modellen Urbino. Den 1. september 2001 fik virksomheden navnet Solaris Bus & Coach Sp. z o.o, og i 2005 blev virksomheden gjort til et aktieselskab.
I 1990'erne oprettede virksomheden sit eget udviklingskontor, hvor man anvendte software oprindelig udviklet til at designe rumfærger. Det nedsatte den tid, som skulle bruges til at designe og fremstille nye prototyper til omtrent seks måneder.

Referencer 

Busproducenter
Etableret i 1994
Køretøjsproducenter fra Polen
Rylskov Kirke

Rylskov Kirke (på tysk Michaeliskirche) er en kirke beliggende i landsbyen Rylskov ved Masbøl få kilometer øst for Flensborg i Angel (Sydslesvig) i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kirken er viet til ærkeenglen Mikael. Den er sognekirke i Rylskov Sogn.

Kirken opstod formodentlig som filialkirke til Husby Kirke. Den blev opført på en lille bakke øst for landsbyen tæt på den tidligere kultsted Helledal. Kirken er opført af kampesten og mursten med tårn af hugne kvadersten. Kor og skib blev opført i begyndelsen af 1200-tallet af teglsten. Omkring 1400 blev kirkeskibet ombygget. Apsis blev fjernet og korets gavl opmuret som østvæggen. Efter reformationen blev de små vinduer udskiftet med store med det formål at skabe mere lys i kirkerummet. I sydmuren ses endnu spor af rundbuede vinduer. Tårnet kom til i 1779. Våbenhuset blev tilbygget i 1790. Kirkens indre er præget af loftmalerier fra baroktiden. Kirkens ældste inventar er døbefonten fra 1200-tallet, som stammer fra Fyn. På skibets nordvæg ses Skt. Mikael som dragedræber. Lysekronen og krucifikset er fra 1400-tallet. Prædikestolen med lydhimmel dateres til 1642. Den er udført i renæssance-stil. Prædikestolen er smykket med et maleri fra år 2000 udført af den danske kunstner Steen Lundström. Orgelpulpituret er fra 1643.

I årene før den 2. Slesvigske krig var kirkesproget blandet dansk-tysk. Menigheden i Rylskov Sogn er i 2007 slået sammen med nabo-menigheden i Hyrup til en ny fælles menighed med omtrent 1600 smedlemmer. Den hører under den nordtyske lutherske kirke.

Eksterne henvisninger 

 Menighedens hjemmeside 
 Tegning af Rylskov Kirke fra Johann Gottfried Burman Beckers samling

Noter 

Kirker i Slesvig-Holsten
Kirker i kirkekreds Slesvig-Flensborg
Angel
Folksam

Folksam er et af de største forsikringsselskaber i Sverige. Det blev etableret den 10. maj 1908, og hovedkontoret findes i dag i Folksamhuset på Bohusgatan 14 på Södermalm i Stockholm.

Folksam samt datterselskaber består af de to gensidige koncerner Folksam Sak og Folksam Liv samt elleve forsikringsselskaber, herunder bl.a. KPA Pension AB og Förenade Liv  AB. De offentlige varemærker udgøres af Folksam, KPA Pension, Förenade Liv, Salus  Ansvar samt Folksam LO Pension. At Folksam er "gensidigt" indebærer, at det er ejet af kunderne, og at et eventuelt overskud fra virksomheden føres tilbage til kunderne.

Eksterne henvisninger 

Officiel hjemmeside  

Forsikringsselskaber fra Sverige
Etableret i 1908
Leonel Sánchez

Leonel Guillermo Sánchez Lineros (født 25. april 1936 i Santiago, Chile, død 2. april 2022) var en chilensk fodboldspiller (angriber) og -træner. Han spillede 85 kampe for Chiles landshold og blev delt topscorer ved VM i 1962.

Aktiv karriere 
Sánchez' karriere strakte sig over 20 år, og langt størstedelen blev tilbragt hos Universidad de Chile i fødebyen Santiago. Her spillede han i hele 17 sæsoner og var med til at vinde seks chilenske mesterskaber. I 1969 valgte han at skifte til lokalrivalerne Colo-Colo, hvor han spillede to sæsoner.

Sánchez spillede desuden 85 kampe og scorede 27 mål for det chilenske landshold,. Hans debutkamp blev spillet 19. september 1955 på udebane mod Brasilien, mens hans sidste optræden i landsholdstrøjen faldt 21. august 1968 i Lima, hvor modstanderen var Peru.

Sánchez var en del af det chilenske hold, der vandt bronze ved VM i 1962 på hjemmebane. Her spillede han samtlige holdets seks kampe i turneringen. Undervejs scorede han fire mål, hvilket gjorde ham til delt topscorer i turneringen. Han var også med til VM i 1966 i England, hvor han spillede tre kampe.

Trænerkarriere 
Efter at have indstillet sin aktive karriere forsøgte Sánchez sig som træner. Han stod af to omgange i spidsen for sin gamle klub som aktiv, Universidad de Chile. Som træner lykkedes det ham dog ikke at føre holdet frem til nogen mesterskaber.

Titler 
Primera División de Chile
 1959, 1962, 1964, 1965, 1967 og 1969 med Universidad de Chile

Referencer 

Fodboldspillere fra Chile
Fodboldtrænere fra Chile
Fodboldspillere fra Club Universidad de Chile
Fodboldspillere fra Colo-Colo
Personer fra Santiago de Chile
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1962
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1966
109 (tal)

109 ((et) hundred(e) (og) ni) er det naturlige tal som følger 108 og leder op til 110.

I matematikken 
109 er det 29. primtal. Det forrige primtal i rækken er 107, hvilket vil sige at begge tal er primtalstvillinger . 109 er det største primtal af primtalsfirlingerne {101, 103, 107, 109}.

109 er desuden et af de første centrerede trekanttal, der opstår af formlen:

.

Dette vil sige at man efter nedenstående mønster, vil kunne danne en trekant med 109 prikker, når n = 9.

De første ti centrerede trekanttal er:
1, 4, 10, 19, 31, 46, 64, 85, 109 og 136.

I fysikken 
109 er atomnummeret på stoffet Meitnerium, opkaldt efter Lise Meitner.

Referencer 

Bestemte tal
Primtal
Bjørn Andersen (tv-journalist)

Bjørn Andersen, cand. mag. (18. oktober 1937) er en forhenv. dansk videnskabsjournalist og tv-vært på DR, desuden forfatter og underviser på Københavns Universitet. Han startede som journalist ved Lolland-Falsters Folketidende, blev siden ansat på DR ved Radioavisen og fik senere videnskaben som sit speciale på både radio og tv. Han blev kendt for tv-programmet Næste uges TV, en tidligere udsendelse med smagsprøver fra den kommende uges tv på Danmarks Radio. Her var han studievært på skift med kollegerne Bent Bertramsen og Anne Jerichow. Programmet udviklede sig senere til et egentligt talkshow med gæster.

Bjørn Andersen var gennem en årrække leder af et formidlingsprojekt for Planlægningsrådet for Forskning og etablerede tidsskriftet Forskningen og Samfundet, hvor han også fungerede som redaktør. Hans passion var at formidle forskning og videnskab for den brede offentlighed, men han var også på flere måder engageret i kulturelle udfordringer og skabte bl.a. en stor og succesfuld filmserie om fremmedarbejderen Mustafa fra Tyrkiet, lige som han producerede en omfattende radio/TV-serie om den eskimoisk-grønlandske kultur.

Blandt hans bøger kan nævnes "Kibbutz" (1965) om de israelske kollektiver, oversat til en række sprog - "Det nye Verdensbillede" (1971) om astrofysik, der er blevet fremhævet som et mønster på formidling af vanskeligt tilgængeligt videnskabeligt stof - og "Høflighed uden grænser" (2012). Sidstnævnte er en popularisering af Bjørn Andersens roste sociolingvistiske afhandling på Københavns Universitet (www.bjornandersen.dk), den første og eneste videnskabelige undersøgelse af danskernes strid om brugen af tiltalepronominerne du og De og dermed et fremtrædende studium af et væsentligt kapitel i den danske sproghistorie.

Bjørn Andersen har altid blandet sig i samfundsdiskussionen. Som debattør vil han også blive husket for sin omfattende kritik af mediernes behandling af Israel, som han syntes var ensidig og dermed skadelig for fredsbestræbelserne. Foruden utallige avisindlæg og flere bidrag til bøger om emnet holdt han foredrag overalt i landet, ligesom han var rejseleder i Israel. I en årrække var han redaktør af det kulturpoliske tidsskrift "Israel". I 1987 blev han på foranledning af en kreds af jødiske og ikke-jødiske danskere indskrevet i Den Gyldne Bog i Jerusalem.

Kilder 
 Politiken.dk/navne/fødselsdage/ECE1785458/bjørn-andersen 
 Berlingske.dk/navne/studieværten-blev-folkeeje

Journalister fra Danmark
Tv-værter fra Danmark
Ansatte i DR
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Videnskabsformidlere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Redaktører fra Danmark
Slagslunde Hovedgård

Slagslunde Hovedgård var en hovedgård der fandtes, hvor byen Slagslunde i dag ligger. Slagslunde var i 1387 beboedes af Torbjern Gundersen, men 1460-86 af en velbåren mand, Jens Wiliomsen og derefter af væbneren Erik Tygesen, hvis våben var to hummerkløer. Gården tilhørte dog alt tidligere Roskilde Bispestol, så at de her nævnte beboere vistnok kun have haft den i forlening. 1516 havde Oluf Skinkel Slagslunde Len, som han beholdt efter, at det 1536 var blevet krongods. Han efterfulgtes 1556 af kongens køgemester Albert Muus, men efter dennes død ophørte Slagslunde at være et selvstændigt len.

Historie 
Stednavnet Slagslunde (Slarfslunde) nævnes første gang i 1186 i forbindelse med et gavebrev fra Absalon til Roskilde bispestol. I stednavnet er endelsen "lunde" en bøjningsform af ordet "lund", altså noget med skov. I bogen om Naturparken mellem Farum og Slangerup skriver Kristian Hald i afsnittet om stednavne følgende om Slagslunde (og Jørlunde): "Navnene … er antagelig forholdsvis gamle, fra vikingetiden eller århundrederne nærmest forud. Lund indgår ikke sjældent i nordiske stednavne i England og Normandiet."

Slagslunde nævnes igen i Roskildebispens jordebog omkring år 1370 e.Kr. I byen lå en Hovedgård, som tilhørte bispen. 
I 1562, mens Frederik 2. var konge, blev Slagslunde-Ganløse lagt under Københavns len.

Ved udgravninger vest for Slagslunde er der i slutningen af 2003 fundet rester af huse fra den sidste del af germansk jernalder og tidlig vikingetid ca. 400-800 e.Kr.

Kilder 

Hovedgård
Herregårde i Frederiksborg Amt
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Egedal Kommune
Husby Kirke (Sydslesvig)

Husby Kirke er en kirke beliggende i landsbyen Husby få kilometer øst for Flensborg i Angel. Kirken er viet til Sankt Vincentius.

Den romanske kirke blev opført af granitkvadre i 1100-tallet. Kirkens gotiske tårn kom til i 1400-tallet. I 1600-tallet blev kor og apsis nedrevet og kirkskibet blev udvidet til en langhuskirke. I det inde har kirken fladt bjælkeloft. Døbefonten af granit med fabeldyr dateres til omkring 1200. Løver og drager på døbefontens fod knyttes til den old-nordiske stil. Syd for korbuen findes en træfigur fra omkring 1240 af Mikael dragedræber. Ved siden findes figurer af Vor Frue med barn og Sankt Vincentius fra 1400-tallet. Prædikestolen er fra 1691. Altertavlen blev udført af snedker Hansen fra Undevadskov i 1786. I forbindelse med en større ombygning i 1700-tallet opførtes pulpituret. Orglet er fra 1984.

Kirkebygningen hører i dag under den nordtyske lutherske landskirke.

Eksterne henvisninger

 Menighedens hjemmeside 
 Tegning af Husby Kirke fra Johann Gottfried Burman Beckers samling

Kirker i Slesvig-Holsten
Angel
Æskulapsnog

Æskulapsnog (nu Zamenis longissimus, tidligere Elaphe longissima) er en ugiftig slangeart, som tilhører familien snoge. Æskulapsnog findes i Europa. Den er tidligere forekommet i Danmark, men gør det formodentlig ikke længere. Sidste rapporterede fund i Danmark er fra 1910.

Æskulapsnogen er en klatresnog; på dansk kaldes den ofte for hasselsnog eller slet og ret hasling

Størrelse og udseende 
Æskulapsnogen er den største slange af de slanger, der har levet i Danmark i historisk tid, og den er Europas største slangeart. Den opnår som regel en længde mellem 100 og 150 cm, men den kan blive 200 cm lang, og i lighed med mange andre slangearter er det hunnerne, der bliver størst. Æskulapsnogen har i forhold til sin størrelse et forholdsvis lille hoved, men til gengæld har den en lang kegleformet hale, der udgør ca. 20 procent af dens fulde kropslængde.

Farven hos æskulapsnogen kan godt variere en hel del fra individ til individ; ryggen kan være olivenfarvet, gråbrun, gulbrun eller en blanding af disse farver, og de fleste af dens skæl er kantet med lyse striber. Æskulapsnogen har ofte et par gullige pletter på hver side af nakken. 

Øjnene har runde pupiller med rødgul iris. Desuden har æskulapsnogen som regel en mørk stribe, der løber fra øjet ned til mundvigen.
Æskulapsnogens skæl er glatte, bortset fra kroppens bagerste del, hvor skællene har en svag køl. Ned langs begge sider er de brede bugskinner forsynet med et skarpt knæk, så de danner et par ret skarpe kanter. Det er disse bugkanter æskulapsnogen bruger, når den kravler i træer.

Historie 
Symbolet for lægekunst er en slange, der snor sig op ad en stav - denne slange er en æskulapsnog, og staven kaldes naturligt nok for æskulapstaven. Den menes at have været symbolet for lægekunst i over 3000 år. Æskulapstaven blev brugt af den mest berømte græske lægegud, Asklepios.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Snoge
Krybdyr fra Europa
Danske arter i Habitatdirektivet
Ravnkær Kirke

Ravnkær Kirke er en kirke i romansk stil beliggende øst for landsbyen Ravnkær i det sydlige Angel i Sydslesvig. Kirken var i middelalderen viet til Vor Frue.

Kor og skib blev opført i 1100-tallet. Senere er koret blevet udvidet. Tårnet kom til i 1500-tallet. Omkring 1790 blev kirken ombygget. Korbuen blev fjernet og kirkeskibet udbygget til en salkirke. Våbenhuset blev tilbygget i 1882. Kirkerummet er dækket at et bjælkeloft. Prædikestolen er fra 1637. Den blev skabt af billedskærer Berend Cornelissen fra Husum. Orglet er fra 1697. Alteret i rokoko-stilen er fra 1791. Altertavlen blev malet af Christian August Lorentzen i 1793 og forestiller Jesus i Getsemane Have. Den halvkredsformede døbefont er fra 1791.

Ifølge et lokalt folkesagn viste ravne munkene, hvor kirken skulle bygges, hvorefter den kom til at hedde Ravnekær. Da kirken var opført, satte de sig ned på kirkens vestre ende og blev forvandlet til sten, som den dag i dag kan ses.

Kirkebygningen hører under sognet Arnæs-Ravnkær (Arnis-Rabenkirchen) i den nordtyske lutherske landskirke.

Eksterne henvisninger 

 Arnæs-Ravnkær Menighed

Noter 

Kirker i Slesvig-Holsten
Kirker i kirkekreds Slesvig-Flensborg
Angel
Ukraines Kommunistiske Parti (bolsjevikker)

Ukraines Kommunistiske Parti (bolsjevikker) (Ukrainsk: Комуністична Партія України Komunistychna Partiya Ukrayiny, КПУ, KPU ) var et ukrainsk kommunistisk parti som eksisterede mellem 1918 og 1991. Partiet blev grundlagt af Mykola Skrypnyk, og var en ukrainsk udgave af Sovjetunionens kommunistiske parti (SUKP). Indtil 1943 medlem af Komintern, indtil 1956 også af Kominform.

Parti hovedkvarter

Se også 
 Kommunistiske partier

Kommunistiske Parti (bolsjevikker)
Kommunistiske partier
Etableret i 1918
Ophørt i 1991
Hochschule Flensburg

Hochschule Flensburg eller Flensburg University of Applied Sciences er et universitet i Flensborg, der tilbyder videregående erhvervsrettede uddannelser inden for områderne teknik og økonomi. Ingeniørhøjskolen har cirka 4.000 studerende og blev ledet af Herbert Zickfeld.

Højskolen startede i 1886 som maskinistskole. Forløberen var navigationsskolen fra 1875. Senere udviklede skolen sig til et akademisk uddannelsessted. Ingeniørhøjskolen samarbejder i dag på en række fag med Flensborg Universitet. Uddannelser er samlet på campusområdet i bydelen Sandbjerg syd for byens centrum. På campusområdet er der bl.a. etableret et stort fælles bibliotek med cirka 265,000 medieenheder.

Eksterne henvisninger 

 Ingeniørhøjskolens hjemmeside (på tysk og engelsk)

Professionshøjskoler
Uddannelse i Flensborg
Uddannelsesinstitutioner i Tyskland
Glatsnog

Glatsnog (Coronella austriaca) er en art af ikke-giftig slange, som tilhører familien snoge. Glatsnogen findes i Europa. Den kan forekomme i Danmark. Sidste rapporterede fund i Danmark er fra 1914 ved Hjerl Hede. Muligvis blev glatsnogen set i 1979 i Vendsyssel, men fundet blev ikke bekræftet, glatsnogen er meget svær at finde og det kan ikke udelukkes, at arten stadig findes i Danmark.
I Blekinge er den relativt almindelig. Den er vurderet som utilstrækkelige data på den danske rødliste 2019.

Størrelse og udseende 
Glatsnogen bliver indtil ca. 80 cm lang, den længste som er målt i Norge var 89 cm. Farven er brun eller grå, men kan også være gul-eller rødbrun. Farven er mørkere på midten af ryggen end ned langs siderne, på baghovedet har den en stor mørkebrun kroneplet, og der løber en brun stribe fra næseborene gennem øjnene til mundvige og hals. Fra baghovedet fortsætter to rækker mørkebrune pletter ned langs ryggen, disse pletter kan sidde forskudt for hinanden eller hos nogle glatsnoge smelte sammen i et mønster, der kan minde om hugormens siksakstriber.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Snoge
Krybdyr fra Europa
Danske arter i Habitatdirektivet
Humberto Cruz

Humberto Carlos Nelson Cruz Silva (født 8. december 1939 i Santiago, Chile) er en tidligere chilensk fodboldspiller (Midterforsvarer).

Cruz tilbragte hele sin 20 år lange karriere i hjemlandet, hvor han var tilknyttet Santiago Morning, Colo-Colo og Ñublense. Længst tid spillede han hos Colo-Colo, hvor han i løbet af sine ni år var med til at vinde to chilenske mesterskaber.

Cruz spillede desuden 36 kampe for det chilenske landshold. Han var en del af det chilenske hold, der vandt bronze ved VM i 1962 på hjemmebane. Han spillede dog kun én af holdets seks kampe i turneringen, bronzekampen mod Jugoslavien. Han var også med til VM i 1966 i England, hvor han spillede alle holdets tre kampe.

Titler 
Primera División de Chile
 1963 og 1970 med Colo-Colo

Referencer 

Fodboldspillere fra Chile
Fodboldspillere fra Colo-Colo
Personer fra Santiago de Chile
Spiritus (spirituosa)

Spiritus eller spirituosa (fra latin spirituosus, afledt af spiritus 'ånd'). er alkoholiske drikkevarer med en alkoholprocent på over ca. 25%.

Eksempler på betegnelser, som dækkes af begrebet spiritus, er finsprit, akvavit som stammer fra latin, aqua vitae, "livets vand". Samme betydning har det franske eau-de-vie og det skotske whisky og det irske/amerikanske whiskey. Spiritus baseret på vin kaldes spiritus vini (vinens ånd eller vinånd).

Spiritus baseret på gærede produkter, kan kun opnås den høje alkoholprocent på over ca. 25%, ved rektifikation eller destillation. Herved opnås en alkoholprocent på henimod 100%. Dog indeholder gæringsproduktet også det uønskede stof metanol i større eller mindre mængder, som er giftigt. Indholdet af metanol kan holdes nede ved at anvende de rette gærbakterier, eller ved rektifikation.

Ren spiritus med en alkoholprocent på henimod 100% kan ikke drikkes, da sandsynligheden for maveskader og alkoholforgiftning er stor. Ren spiritus blandes derfor fx med drikkevand ned til 80% (fx Stroh Rom 80%) eller typisk 40% eller endda helt ned til ca. 25%. Herudover tilsættes smagsstoffer fx ved at lagre spiritus i udvalgte trætønder, som ved opbevaringen af spiritus heri, giver smag via opløste træstoffer. Andre smagsstoffer fås fra bær eller krydderurter.

Fx indeholder drikkene drink, likør og bittere fortyndet spiritus - og drikkene aperitif og digestif indeholder typisk fortyndet spiritus.

Eksempler på spiritus

Referencer
Olaf Stæhr-Nielsen

Olaf Christian Stæhr-Nielsen (25. september 1896 på Frederiksberg – 24. maj 1969 i København) var en dansk billedhugger, gift med Eva Stæhr-Nielsen.

Olaf Stæhr-Nielsen var elev på Einar Utzon-Franks første elevhold. Stæhr-Nielsen udførte mange dekorative arbejder til offentlige bygninger, biografer, udstillinger og forretningsejendomme, blandt andet i samarbejde arkitekter som Kaj Gottlob, S.C. Larsen, Tyge Hvass, Frits Schlegel og Aage Rafn. Han udførte relieffer i drevne i metalplader og keramik. Han fremstillede intarsiavægge og relieffer i træ. Flere af hans keramiske værker er skabt i samarbejde med stentøjsfabrikken Saxbo i København, hvor hans hustru virkede som formgiver.

Han er begravet på Vestre Kirkegård.

Hæder 
 1923 Eibeschütz' Præmie
 1925 Bronzemedalje, verdensudstillingen i Paris
 1927 K.A. Larssens og Hustru L.M. Larssens født Thodbergs Legat
 1927 Den Reiersenske Fond
 1930 Det Hirschsprungske Legat
 1935 Guldmedalje, verdensudstillingen i Bruxelles
 1937 Diplôme d'honneur, verdensudstillingen i Paris
 1939 Guldmedalje, verdensudstillingen i New York
 1967 Ridder af Dannebrog

Ekstern henvisning og kilde 
 

Billedhuggere fra Danmark
Personer fra Frederiksberg
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1900-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Keramikere fra Danmark