kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dansk ErhvervsFremme

Dansk ErhvervsFremme (DEF) er en landsdækkende og politisk uafhængig netværksorganisation.

Initiativer 
DEF står blandt andet bag:
 DEF Lab, som er en interaktiv portal, hvor DEFs medlemmer kan videndele, hente inspiration og konkrete værktøjer og skabeloner.
 DEF kårer hvert år Årets Iværksætterby.
 Erhvervsfremme Døgnet, som er en netværksevent for medlemme.

Historik 
DEF blev stiftet 1973 og organisationen bar oprindeligt navnet Danske Erhvervschefers Fællesråd, men da organisationen i 2004 åbnede for en bredere kreds af medlemmer og samarbejdspartnere, blev navnet ændret til Dansk ErhvervsFremme (DEF). Organisationen har således i dag både medlemmer som er medlemsbaserede erhvervsråd (fx Business Kolding) og organisationer som udelukkende står for erhvervsservice eller -udvikling (fx Københavns Erhvervsservice).

DEFs organisation 
Bestyrelsen i DEF består af syv til ni medlemmer – heraf de fem regionsformænd, samt to til fire repræsentanter – der vælges på den årlige generalforsamling. Som medlem kan optages: Organisationer som i væsentlig grad arbejder med erhvervsservice og erhvervsfremme (jf. lov om erhvervsfremme nr. 602 af 24/06/2005 § 12 & § 13. Sekretariatets placering besluttes af bestyrelsen, men er typisk på samme adresse som den valgte formand. DEFs sekretariat er for nuværende lokaliseret i Vitus Bering Innovation Park i Horsens.

Ekstern henvisning 
 http://www.danskerhvervsfremme.dk

ErhvervsFremme
Albrecht Altdorfer

Albrecht Altdorfer (født cirka 1480 nær Regensburg, død 12. februar 1538 i Regensburg) var en tysk kobberstikker, maler og bygmester. 

Under indflydelse af Albrecht Dürer blev han en af sin tids betydeligste og mest ansete kobberstikkere og medvirkede bl.a. til udsmykningen af kejser Maximilians bønnebog. Altdorfer har haft stor betydning for landskabsmaleriets udvikling. Han var den første, som fremstillede landskabet for dets egen skyld, uden staffage. Lysspillet, luftperspektivet og arkitekturmotiverne er de vigtigste elementer i de ofte nokså fantastiske landskaber. Selv i de religiøse motiver var landskabet ofte det væsentlige. Hans hovedværk er Alexanderslaget (1529, Alte Pinakothek, München).

Eksterne henvisninger 

 

Malere fra Tyskland
Grafikere fra Tyskland
Arkitekter fra Tyskland
Renæssancemalere
Personer fra Regensburg
Slagmalere
Tyskere i 1500-tallet
Irvin Kershner

Irvin Kershner (29. april 1923 – 27. november 2010)
var en amerikansk filminstruktør, skuespiller og filmfotograf. Han er bedst kendt for at have instrueret filmene Star Wars Episode V: The Empire Strikes Back, Never Say Never Again og RoboCop 2.

Han blev uddannet på filmlinjen på University of Southern Californa.

Udvalgt filmografi 
 RoboCop 2 (1990)
 Star Wars Episode V: The Empire Strikes Back (1980)
 Never Say Never Again (1983)
 Øjne (1978)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra USA
Henrik de Flindt

Henrik de Flindt (ved dåben: Henrich Flindt) (født 22. februar 1718 i Nysted, død 28. februar 1790 på Nielstrup) var en dansk godsejer og landsdommer.

Flindt var søn af købmand i Nysted, kommerceråd Jacob Henrikssøn Flindt (1684-1750) og Christine Caspersdatter Greve (1693-1721) og blev dimitteret fra Nykøbing Katedralskole i 1738. Fra den 3. februar 1739 og 3 år frem var han på studierejser til bl.a. Marburg, Tübingen, Paris og Leyden. 30. marts 1742 blev han kancellisekretær i Danske Kancelli og 15. april 1746 vicelandsdommer for Lolland-Falster. 25. marts 1757 avancerede han til justitsråd og 1. maj 1767 til etatsråd.

1750 arvede han Agerupgård og Nielstrup på Lolland. Han blev konferensråd 21. oktober 1774, og 20. oktober 1768 blev han adlet. 1. maj 1782 blev han hvid ridder. Han roses for human behandling af sine bønder og for finansiering af tårn og klokke i Våbensted Kirke.

I første ægteskab blev han gift 19. september 1747 i Våbensted Kirke med Johanne Christine Riis (23. september 1709 i Helsingør – 8. maj 1755 på Nielstrup), datter af byfoged og stadsskriver Peder Riis, i andet ægteskab ægtede han 21. oktober 1757 Frederikke Christina komtesse Holck (3. august 1725 på Holckenhavn – 7. juli 1787 på Nielstrup), datter af grev Christian Christopher Holck og Ermegaard Sophie von Winterfeldt.

Den ældste søn, oberst og ritmester Christian Christopher de Flindt overtog godserne, men solgte dem allerede 1798. En anden søn var officeren Jacob Flindt. Den adlede gren af slægten Flindt er senere uddød.

Kilder 
 Reventlow Genealogical Database
 Peder Rhode og J.J.F. Friis, Samlinger til de danske Øers Laalands og Falsters Historie, bind 1, København 1859, s. 27.

Eksterne henvisninger 

Godsejere fra Danmark
Landsdommere fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Embedsmænd fra Danmark
Henrik
Konferensråder fra Danmark
Blade af Satans bog

Blade af Satans bog er en stumfilm fra 1921 med Carl Th. Dreyer som instruktør.
Filmen består af fire episoder, der skildrer Satan og hans fristelser af mennesker.

Handling 
Filmen består af 4 'fortællinger', som i filmens trykte program har fået betegnelserne: I Jødeland - Inkvisitionen - Den franske Revolution - Den røde Garde. I de fire episoder følger man Satan, forbandet af Gud og dømt til atter og atter at friste menneskene; kun hvis nogen modstår ham, kan han blive udfriet. Episode 1 viser Jesus blive forrådt af Judas, lokket dertil af Satan i en farisæers skikkelse. Episode 2 foregår i 1500-tallets Spanien; Satan er en stor-inkvisitor, der plager og driver en ung munk til at begå en skændig voldtægt. Episode 3 foregår under den franske revolution; en ung mand, der har chancen for at redde Marie Antoinette, lader hende dø i guillotinen fordi hun minder ham om en ugerning, han fristedes til af Satan, der nu er jakobiner-fører.

Den fjerde episode foregår under den finske borgerkrig i 1918.
I denne fortælling har Satan skikkelse af en russer, der opildner de finske rødgardister mod de finske Hvide. Rødgardisterne truer en telegrafpasser og hans kone. Konen modstår fristelsen, og i stedet for at blive forræder begår hun selvmord.
I rollerne som telegrafpasseren Paavo og hans kone Siri er Carlo Wieth og Clara Pontoppidan.

Produktion og modtagelse  
Filmen har manuskript af Edgard Høyer og Dreyer, mens Nordisk Films Kompagni stod for produktionen.
Edgard Høyers manuskript går tilbage til 1913 og var ifølge rulleteksterne baseret på en roman af Marie Corelli, hvilket dog ikke ses af filmen. Filmprojektet blev godkendt i 1918, og optagelserne foregik i 1919. 
Filmen havde urpremiere i Oslo i 1920 og først danmarkspremiere den 24. januar 1921.

Episoden der viser Jesus anså visse religiøse grupper for blasfemisk.
Den åbenlyse negative skildring af de Røde i 4. episode blev kritiseret af en socialistisk avis.

Blade fra Satans bog er betegnet som ambitiøs og Griffith-inspireret.

Medvirkende 
 Helge Nissen - Satanas
 Halvard Hoff - Jesus
 Jacob Texière - Judas
 Erling Hansson - Johannes
 Hallander Hellemann - Don Gomez
 Ebon Strandin - Isabella, Don Gomez' datter
 Johannes Meyer - Don Fernandez, Isabellas lærer
 Nalle Haldén - José, hushovmester
 Hugo Bruun - Grev Manuel
 Tenna Kraft - Dronning Marie-Antoinette
 Viggo Wiehe - Grev de Chambord
 Emma Wiehe - Grevinde de Chambord
 Jeanne Tramcourt - Komtesse Geneviève
 Elith Pio - Tjener, senere politikommisær
 Emil Helsengreen - Folkekommisær
 Sven Scholander - Michonnet
 Viggo Lindstrøm - Fader Pitou
 Vilhelm Petersen
 Carlo Wieth - Paavo
 Clara Pontoppidan - Siri, Paavos hustru
 Carl Hillebrandt - Rautaniemi
 Christian Nielsen - Korporal Matti
 Karina Bell - Naima

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Blade af Satans bog i komplet udgave på filmstriben.dk
 

Stumfilm fra Danmark
Danske film fra 1921
Film instrueret af Carl Th. Dreyer
Jacob Flindt

Jacob de Flindt (født 19. april 1768 på Nielstrup, død 12. maj 1842 i Horsens) var en dansk officer.

Han var en søn af landsdommer, konferensråd Henrik de Flindt til Nielstrup og dennes anden hustru, Frederikke Christiane f. komtesse Holck. Han blev i sit 11. år page hos arveprinsesse Sophie Frederikke, student 1786, hofjunker 1787 og kammerjunker 1792. Han havde tillige 1789 erholdt patent som sekondløjtnant i Hestgarden, 1792 som premierløjtnant, og da hans velynderske, arveprinsessen, døde 1794, og udsigterne til godt avancement i hoftjenesten, til hvilken hans hu egentlig stod, dermed svandt, valgte han at gå militærvejen. Flindt forblev tjenstgørende i Hestgarden, hvor han 1797 udnævntes til ritmester, 1806 til premiermajor, 1811 til oberstløjtnant, indtil 1814, da han blev forsat som kommandør for Prins Ferdinands Dragoner, hvilket regiment hørte til troppekorpset, der under Frederik af Hessen drog til Frankrig. Her døde i byen Equerchin i juli måned 1818 hans hustru Louise f. Elphinston, hvem han havde ægtet 9. januar 1795.

1823 udnævntes han til chef for Slesvigske Kyrasserer, der havde standkvarter i Horsens, 1831 til generalmajor og 1841 til generalløjtnant. Han var 1810 blevet kammerherre, 1834 Kommandør af Dannebrog og fik Storkorset ved sit 50-årige officersjubilæum, ved hvilken lejlighed han tillige blev optaget som æresborger af Horsens by. Her døde han 12. maj 1842.

Kilder 
 S.A. Sørensen, "Jacob Flindt", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Taler ved Flindts Jordefærd i Horsens.

Eksterne henvisninger 
 

Jacob
Generalløjtnanter fra Danmark
Storkors af Dannebrog
Personer fra Lolland
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Kavaleriofficerer fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kammerherrer fra Danmark
Flindt

Flindt er en dansk handels- og embedsmandsslægt, hvis stamfader Henrik Flindt (død 1689), der var født i Rostock, 1678 tog borgerskab som skipper og handelsmand i Nykøbing Falster. Af hans mange børn skal nævnes købmand i Sakskøbing Hans Bergishagen Flindt (1678-1723), købmand i Nysted, kommerceråd Jacob Flindt (1684-1750) til Nielstrup, provst, slotspræst i Nykøbing Falster Frederik Flindt (1686-1751), der var kendt som prædikant, og købmand i Nykøbing Falster Thomas Flindt (1683-1719), hvis søn, major Henrik Flindt (1716-1791) var fader til Elisabeth Flindt (1743-1819), gift med konferensråd, landsdommer Otto Christopher von Munthe af Morgenstierne (1735-1809), til politimester Johan Thomas Henrik Flindt (1741-1805) og til kammerherre, oberst Henrik August Flindt (1756-1826). Denne var fader til general Carl Ludvig Henrik Flindt (1792-1856), hvis søn var landskabsgartner og haveinspektør Henrik (Henry) August Flindt (1822-1901).

Ovennævnte købmand Hans Bergishagen Flindt (1678-1723) var fader til sognepræst til Kippinge og Brarup Henrik Flindt (1702-1738), hvis søn, sognepræst til Torslunde og Ishøj Sigvard Christian Flindt (1737-1819) var farfader til professor, dr.med. Nicolaj Flindt (1843-1913) og til oberstløjtnant Henrik Emil Flindt (1850-1930).

Ovennævnte Jacob Flindt (1684-1750) til Nielstrup var fader til konferensråd, landsdommer Henrik de Flindt (1718-1790) til Nielstrup, der 1768 blev optaget i adelstanden; af hans børn skal nævnes oberst Christian Christopher de Flindt (1762-1831) til Nielstrup, kammerherre, generalløjtnant Jacob de Flindt (1768-1842), Christina Bodilla Birgitte Flindt (1748-1787), der var gift med ovennævnte konferensråd Otto Christopher von Munthe af Morgenstierne (1735-1809), og Anna Catharina Flindt (1750-1814) gift med kammerherre, stiftamtmand Caspar Wilhelm von Munthe af Morgenstierne (1744-1811).

Kilder 
 Albert Fabritius, "Flindt", i: Povl Engelstoft & Svend Dahl (red.), Dansk Biografisk Leksikon, København: J.H. Schultz Forlag 1932-44.
 Lengnicks Stamtavler.

 
Slægter fra Danmark
Adelsslægter fra Danmark
Otto Christopher von Munthe af Morgenstierne

Otto Christopher von Munthe af Morgenstierne (født 6. januar 1735 i København, død 17. marts 1809 i Hillerød) var en dansk godsejer og embedsmand.

Han var søn af Bredo von Munthe af Morgenstierne og Anna Dorothea Smith, blev student 1751 og juridisk kandidat 1753. 1758 fik han ansættelse som sekretær i Danske Kancelli og blev vice-landsdommer på Sjælland og Møn og fik 1765 «Survivance» som krigs- og landkommissær for Sjælland, Lolland-Falster og Møn, hvilket embede han tiltrådte 2 år senere. På sessionerne skal han ikke have været bonden god. Allerede 1762 var han blevet justitsråd og gik derefter rask igennem de forskellige rangklasser (etatsråd 1768, konferensråd 1776), indtil han 1783 blev deputeret i Generalitets- og Kommissariatskollegiet, hvor han blev et meget virksomt medlem, men hvorfra han allerede 1789 blev afskediget, måske fordi han var stemt imod stavnsbåndets ophævelse. Afskeden krænkede ham dybt og gjorde ham pirrelig. 1759 havde han overtaget Bækkeskov gods, som han udvidede, men 1796 solgte til friherre Charles August Selby. Han døde 17. marts 1809.

Munthe af Morgenstierne var gift tre gange. 1. gang 26. juni 1760 med Marie Bolette Reichard (1741 – 12. marts 1765), datter af søofficer Jesper Hansen Reichard (død 1752) og Margrethe Marie f. Berg; 2. gang 22. februar 1768 med Christine Bodille Birgitte de Flindt (11. maj 1748 – 22. juni 1787), datter af konferensråd Henrik de Flindt og dennes 1. hustru, Johanne Christine f. Riis (død 1755); 3. gang med Elisabeth f. Flindt (1743 – 18. juni 1819), enke efter kammerråd Thor Hansen Wederkinch og datter af major Henrik Flindt og Vilhelmine Elisabeth Charlotte f. Merchel. I sit andet ægteskab var han fader til regeringsadvokat, sorenskriver i Bamle Bredo Henrik von Munthe af Morgenstierne (1774-1835). Hans efterslægt lever i Norge. Hans tredje ægteskab, som blev indgået efter 1787, var barnløst.

Kilder 
 
 Munthe, Familien Munthe, s. 381 ff.
 Efterretninger om Familien Munthe i ældre og nyere tid (1883-88) af Hartvig Munthe, s. 383.

Kollegiedeputerede fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Landsdommere fra Danmark
Jurister fra Danmark
Krigskommissærer fra Danmark
Amtmænd fra Danmark
Konferensråder fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Otto Christopher
Istap

En istap er en spids af is der dannes når vand drypper eller falder fra et objekt og fryser. Typisk vil istapper tage form når is eller sne er smeltet ved at enten sollys eller en anden varmekilde (f.eks varmetabet indefra af en opvarmet bygning), og den deraf følgende smeltede vand løber ud i et område, hvor den omgivende temperaturen er under frysepunktet for vand (0 °C), hvilket får vandet til at fryse igen. Over tid vil fortsatte vandafstrømninger få istappen til at vokse.

Istapper kan udgøre farer for både sikkerheden og strukturelt  Istapper der hænger fra et objekt kan falde og forårsage kvæstelser og / eller skade på hvem eller hvad der er under dem. Isopsamlinger kan desuden være tung. Hvis nok istapper tager form på et objekt, kan vægten af isen forårsage alvorlig skade på den strukturelle integritet af objektet og kan få objektet til at bryde.

Se også 
 Is

Billeder

References 

Vandis
Vester Velling Kirke

Vester Velling Kirke ligger i landsbyen Vester Velling ca. 12 km vest for Randers i Region Midtjylland.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Vester Velling Kirke på KortTilKirken.dk

Kirker i Favrskov Kommune
Kirker i Århus Stift
Kirker i Viborg Amt
Vellev Kirke

Vellev Kirke ligger i landsbyen Vellev ca. 17 km SV for Randers (Region Midtjylland).

Eksterne kilder og henvisninger 
 Vellev Kirke på KortTilKirken.dk

Kirker i Favrskov Kommune
Kirker i Århus Stift
Kirker i Viborg Amt
Vitten Kirke

Vitten Kirke ligger i landsbyen Vitten ca. 19 km NV for Aarhus C, (Region Midtjylland).

Eksterne kilder og henvisninger 

 Vitten Kirke på KortTilKirken.dk
 Vitten Kirke på danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)
 

Kirker i Favrskov Kommune
Kirker i Århus Stift
Kirker i Århus Amt
Mikkel Sundø

Mikkel Sundø (født 9. november 1991 i Humlebæk) er en tidligere dansk skuespiller, som fra 2001 til 2004 medvirkede i de nye Min søsters børn-film, hvori han spillede Michael.

Mikkel Sundø startede som skuespiller, da han var 9 år gammel. Han har ikke medvirket i andre spillefilm end de tre "Min søsters børn" film, men han har derimod været med i flere reklamefilm. Mikkel Sundø var til casting på flere roller, og overvejede, om han skulle fortsætte med skuespillerfaget og søge ind på skuespilskolen, men valgte i stedet et ganske andet studie.

Han forlod grundskolen fra Nordsjællands Grundskole og Gymnasium i 2007 og gik derefter på Espergærde Gymnasium & HF, hvor han blev student i 2010.

Han har siden taget en kandidatgrad i Finance and Strategic Management fra CBS og arbejder i dag som ledelseskonsulent.

Filmografi 
 Min søsters børn (2001) som Michael
 Min søsters børn i sneen (2002) som Michael
 Min søsters børn i Ægypten (2004) som Michael

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Økonomer fra Danmark
Filmskuespillere fra Danmark
Børneskuespillere fra Danmark
Personer fra Humlebæk
Alumni fra Copenhagen Business School
Alslev Kirke (Faxe Kommune)

Alslev Kirke ligger i landsbyen Alslev ca. 7 km NØ for Fakse (Region Sjælland).

Eksterne henvisninger 

 Alslev Kirke hos KortTilKirken.dk
 Alslev Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)

Kirker i Faxe Kommune
Kirker i Roskilde Stift
Kirker i Præstø Amt
Efterårsmorgen ved Sortedamssøen

Efterårsmorgen ved Sortedamssøen er et oliemaleri fra 1838 af den danske guldaldermaler Christen Købke. Maleriet er udstillet på Ny Carlsberg Glyptotek i København og optaget i kulturkanonen. Motivet viser en mand der går på en sti langs Sortedamssøen, han er indhyllet i en mørk frakke.

Eksterne henvisninger 
 Efterårsmorgen ved Sortedamssøen ved Kulturministeriet 

Malerier af Christen Købke
Malerier fra 1838
Malerier fra Ny Carlsberg Glyptotek
Kulturkanonen
Trusserederi

Et trusserederi er et firma, der har investeret i skibe for at kunne udnytte afskrivningsreglerne mht. skat. Undertøjsfirmaet Asani investerede i et antal stålkuttere i Skagen, som de lokale fiskere hurtigt kaldte "trussebådene".

Begrebet fra midten af 1960'erne er siden blevet bredere, så personer, der har skibsanparter tilsvarende kaldes trusseredere.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Skat for unge 
 denstoredanske.lex.dk: trussereder

Fradrag
Virksomheder
Rederier
Bråby Kirke

Bråby Kirke ligger i landsbyen Bråby ca. 12 km nordvest for Fakse (Region Sjælland).

I landsbyen Bråby – få kilometer fra Haslev – ligger Bråby kirke, hvis inventar hovedsagligt stammer fra perioden 1556 – 1967.

I disse 411 år var Bråby kirke herregårdskirke, og ejet af Gisselfeld. Den første ejer var rigshofmester Peder Oxe til Gisselfeld. Han ombyggede kirken til sit private mausoleum. Nordkapellet over for våbenhuset blev i 1695 ombygget til herskabsstol af Adam Levin Knuth til Gisselfeld. Under kapellet indrettedes Knuthslægtens gravkammer. Stolens nederste relief i form af et overdimensioneret dødningehoved, henviser til krypten nedenunder.
Ved korskranken finder man en kalkstensdøbefont, der stammer fra anden del af 1100-tallet, og er importeret fra Gotland.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Bråby Kirke  på nordenskirker.dk
 Bråby Kirke på KortTilKirken.dk
 Bråby Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)

Kirker i Faxe Kommune
Kirker i Roskilde Stift
Kirker i Sorø Amt
Colditz slot

Colditz slot er et middelalderslot i byen Colditz i delstaten Sachsen i Tyskland. Slottet blev påbegyndt omkring år 1046 og spillede en vigtig rolle for tyske kejsere i middelalderen. Slottet blev brændt ned i 1430 af Husitterne og genopbygget i 1460'erne.

Under 2. verdenskrig blev slottet brugt som krigsfangelejr for prominente fanger under navnet Oflag IV-C og var en af de mest kendte krigsfangelejre for allierede fanger.

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside for Colditz slot
 Hjemmeside om slottets historie 
 VirtualColditz.com – video og foto af slottet som det er i dag

Slotte i Sachsen
Dennis Willer

Dennis Willer (født 16. august 1965) er dansk erhvervsleder og har siden juni 2007 været CFO for kapitalfonden Deltaq A/S.

Dennis Willer er uddannet HD-R fra Handelshøjskolen i København. Han har en bred ledelseserfaring inden for strategisk ledelse, outsourcing, restrukturering, omkostningsstyring. Dennis Willer har været CFO i Energy Solutions International i årene 1993-2004 og sidenhen CEO samme sted. Som CFO har han haft ansvaret for at tilvejebringe kapital i form af venturekapital, børsnotering og anden fondskapital.

Han har medvirket ved virksomhedsopkøb og virksomhedsetableringer i blandt andet Danmark, England, USA, Indien, Kina, Sverige. Han har arbejdet i henholdsvis England og USA i årene 1996-2004.

Siden 2004 har Dennis Willer været partner i LaCorp Capital Partners, der har fokus på køb og salg af små og mellemstore virksomheder med særligt fokus på generations- og ejerskifter. 

Dennis Willer sidder i bestyrelsen for Deltaq Management A/S, Attraq A/S og Spinning Jewelry A/S.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Profil 

Erhvervsfolk fra Danmark
Brudefærd i Hardanger

Brudefærd i Hardanger er et oliemaleri fra 1848 af de to norske nationalromantiske malere Adolph Tidemand og Hans Gude. Maleriet, der er et af norsk kunsthistories mest berømte, er udstillet på Nasjonalgalleriet i Oslo.

Motiv 
Brudefærd i Hardanger er et typisk eksempel på de to kunstneres fælles arbejde, hvor Gude malede landskabene, og Tidemand tog sig af skikkelserne. Værket står som et hovedværk i den norske nationalromantik. Her ses romantikkens sans for stemning, fantasi, følelse og natur kombineret med det unge Norges nationalisme. Et brudefølge er på vej over fjorden i båd efter vielsen. Brudeparret sidder i den forreste båd og længere tilbage skimtes flere både med bryllupsgæster. Brudeparret er klædt i norske folkedragter, bruden er iklædt traditionel pynt og brudekrone. Brudgommen er sandsynligvis ham, som hilser med hatten. Længst fremme i båden ser vi spillemanden, mens en anden i båden er i færd med at affyre en salut. De fleste af gæsterne er klædt i traditionelle norske dragter. Landskabet omkring viser en fin sommerdag under høje fjelde, med grønne træer og en spejlblank fjord. Vestlandsnaturen er smukt og dramatisk skildret, og de mørke fjelde ligger i kontrast til fjorden, som er oplyst af sollyset.

Eksterne henvisninger 

 Nasjonalgalleriet

Litteratur 
Malmanger, Magne, Maleriet 1814-1870, fra klassisisme til tidlig realisme, i Norges kunsthistorie bind 4 Oslo 1981, 

Malerier af Adolph Tidemand
Malerier af Hans Gude
Kultur i 1848
Malerier fra Nasjonalgalleriet
Malerier fra 1848
Colditz

Colditz er en by med 4.870 indbyggere i den tyske delstat Sachsen, beliggende ved floden Mulde i Regierungsbezirk Leipzig. Den er bl.a. kendt for Schloß Colditz, det lokale slot som var en berømt krigsfangelejr, Oflag IV-C, for højere allierede officerer under 2. verdenskrig.

Colditz nævnes tidligst i år 1046 som Cholidistcha, og i 1100-tallet opstod en købstad og St. Nikolaikirken. Den nævnes som by i 1265. I 1404 købte Wettindynastiet herskabet Colditz, og indlemmede det i markgrevskabet Meissen. En stor bybrand hærgede byen i 1504, og ombygningen af borgen Colditz til slot begyndte. Mellem 1578 og 1591 blev en renæssancebygning opført som jagtslot for det kursachsiske hof. Colditz var enkesæde for kurfyrstinde Sophie af Sachsen mellem 1602 og 1622. Der var tidlig farveproduktion i byen, og farve fra Colditz blev brugt på meissnerporcelæn fra 1710. Byen blev ramt af oversvømmelse i 2002.

Ekstern henvisning 

Byer i Sachsen