kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Generalstaterne

Generalstaterne (hollandsk: Staten-Generaal) er det hollandske parlament. Det består af to kamre, hvoraf det vigtigste er det direkte valgte andetkammer – Tweede Kamer. Hertil kommer et af provinsforsamlingerne indirekte valgt førstekammer Eerste Kamer. Generalstaterne afholder sine møder i Binnenhof i Haag.

Det hollandske ord "staten" svarer til det danske stænder, som var betegnelsen for de overordnede grupper, som samfundet var inddelt i: adel, borger, præster og almue. Generalstaterne er en parallel til en stænderforsamling, dvs. en forsamling hvor de forskellige stænder optrådte samlet.

Hollandske opdagelsesrejsende døbte forskellige lokaliteter "Staten Island", som er afledt af navnet på parlamentet.

Opgaver 

Generalstaternes to kamre holder normalt særskilte møder, men mødes til fællesmøde mindst en gang om året ved Prinsjesdag, hvor regenten holder sin trontale. Når generalstaterne stemmer om et kongeligt bryllup, når en ny regent bestiger tronen, eller når et medlem af kongehuset dør, mødes begge kamre også til et fællesmøde (Hollandsk: Verenigde Vergadering) under forsæde af senatets præsident. Det foregår i riddersalen i Binnenhof, mens kroninger foregår i Nieuwe Kerk i Amsterdam.

Ifølge den hollandske grundlov har de to kamre de samme beføjelser, bortset fra retten til at fremsætte lovforslag og ændringsforslag. I praksis ligger disse funktioner i andetkammeret, da førstekammeret kun mødes en gang om ugen.

Historie 
Siden midten af det 15. århundrede mødtes generalstaterne bestående af repræsentanter fra provinsforsamlingerne i det område, som blev regeret af hertugen af Burgund. Det første møde blev afholdt den 9. januar 1464 i Brügge i Flandern på begæring af Filip 3. af Burgund. Senere blev der holdt møder i Coudenberg og Bruxelles. Efter at de syv nordlige nederlandske provinser dannede republikken de Forenede Nederlande i 1581, overtog generalstaterne kongens rolle som øverste myndighed i landet. Medlemmerne af generalstaterne blev valgt af de syv uafhængige provinsforsamlinger, som hver havde én stemme. 20% af landet var ikke underlagt en af de syv provinser og havde ingen stemme i generalstaterne. Det Nederlandske Ostindiske Kompagni og det Nederlandske Vestindiske Kompagni blev styret direkte af generalstaterne.

De Spanske Nederlande beholdt deres generalstater i Bruxelles.

Generalstaterne i både Haag og Bruxelles blev opløst i 1795. De sydlige provinser blev annekteret af Frankrig, og i nord blev den Bataviske Republik etableret. Her samledes i stedet en nationalforsamling, som første gang mødtes den 1. marts 1796.

Betegnelsen Staten-Generaal blev imidlertid genoplivet, da det Forenede kongerige Nederlandene blev etableret i 1814 efter Napoleons fald. I begyndelsen havde det et kammer, fra 1815 to.

Under den tyske besættelse af Holland 1940-1945 var generalstaterne opløst.

Eksterne kilder 
 Officiel hjemmeside
 Førstekammeret
 Andetkammeret

Referencer 

Parlamenter
Politik i Nederlandene
Politiske forsamlinger
Erasme Louis Surlet de Chokier

Erasme Louis, Baron Surlet de Chokier (27. november 1769 – 7. august 1839) var en belgisk politiker, først i Liege, så i Frankrig, derpå i Nederlandene og endelig i Belgien. I en periode indtil kong Leopold 1. besteg den belgiske trone var han den første belgiske regent.

Under den franske revolution i 1789 kom det også til en opstand i Liege hvor fyrstebiskoppen af Liege blev fordrevet af en folkemængde. Surlet de Chokier deltog på oprørernes side, og da de det følgende år blev besejret af østrigerne ved Hasselt og Zutendaal blev Surlet de Chokier tvunget til at flygte til Breda og kunne først vende tilbage til Gingelom i 1792.

Efter den franske anneksion af Liege blev Surlet de Chokier en ivrig tilhænger af den franske revolution og af Napoleon. I 1800 blev Surlet de Chokier valg til borgmester i Gingelom og medlem af departementsrådet i Meuse-Inférieure. I 1812 blev han medlem af det franske parlament.

Efter Napoleons fald blev Liege en del af det Forenede kongerige Nederlandene og Surlet de Chokier blev medlem af Staten-Generaal som leder af oppositionen fra de sydlige provinse, og hans modstand mod regering gav ham tilnanet Surlet de Choquant (Surlet den chokerende). Selv om han blev adlet til baron af kongen i 1816, havde hans modstand irriteret kong Vilhelm 1. i en grad, så kongen personligt sørgede for at Surlet de Chokier ikke blev genvalgt i 1828.

Efter at den belgiske revolution brød ud blev Surlet de Chokier sendt af sted som repræsentant for  Hasselt til den belgiske nationalkongres. Han blev valgt til formand for nationalkongressen og var aktiv i udformningen af den belgiske grundlov. Efter at hertugen af Nemours havde afslået at bestige den belgiske trone blev Surlet de Chokier udpeget til regent den 24. februar 1831, og kan derfor ses som det første statsoverhoved for det uafhængige Belgien. Han fungerede som regent indtil Leopold 1 blev taget i ed som Belgiens konge den 21. juli 1831.

Surlet de Chokier døde i 1839 i Gingelom.

Eksterne kilder 
 Erasme, Louis Surlet De Chokier (1769 – 1839)   (Frankrigs nationalforsamling)

Politikere fra Frankrig
Politikere fra Nederlandene
Politikere fra Belgien
Regenter
Baroner fra Belgien
Charles Rogier

Charles Latour Rogier (17. august 1800 – 27. maj 1885) var en liberal belgisk statsmand og anfører i den belgiske revolution i 1830. Han var premierminister i Belgien i to perioder: fra 1847 til 1852 og igen fra 1857 til 1868. 

Rogier stammede fra en familie i departementet Nord i Frankrig. Han blev født i Saint-Quentin. Hans far var officer i den franske hær og omkom under felttoget i Rusland i 1812. Familien flyttede herefter til Liege, hvor den ældste søn, Firmin, var professor. Rogier studerede jura på universitetet i Liege og blev advokat. Han brugte imidlertid mere tid på felttog i aviserne mod det hollandske styre i Belgien. I 1824 grundlagde han sammen med sine livslange venner avisen Paul Devaux og Joseph Lebeau avisen Mathieu Laensberg (senere Le Politique). Med dens glødende patriotisme og dens angreb på den hollandske administration fik avisen hurtigt stor indflydelse.  

Da den belgiske revolution brød ud i Bruxelles i august 1830 drog Rogier dertil med en milits på ca. 300 personer fra Liege. I Bruxelles blev han anerkendt som en af de mest aktive blandt oprørslederne. Han blev medlem af den provisoriske regering, der blev dannet i oktober samme år, og efter valget af Leopold 1. til Belgiens konge i juni 1831 blev han udnævnt til guvernør i Antwerpen. I hans første periode som indenrigsminister fra 1832 til 1834 grundlagde han de belgiske jernbaner. Fra 1840 til 1841 var han minister for offentlige arbejder og undervisning og fra 1861 til 1868 var han udenrigsminister. 

I dag er en af de centrale pladser i Bruxelles – Place Rogier – opkaldt efter ham.

Litteratur 
 Descailles, Charles Rogier, 1800-85 (Bruxelles, 1896)

Eksterne henvisninger 

Belgiens premierministre
Politikere fra Belgien
Karl von Habsburg

Karl von Habsburg eller ærkehertug Karl af Østrig Karl Thomas Robert Maria Franziskus Georg Bahnam von Habsburg (11. januar 1961 i Starnberg) er overhoved for Huset Habsburg, efter hans far, Otto von Habsburg, "abdicerede" den 1. januar 2007. I Østrig er hans titel ikke anerkendt, og han er her hr. Karl Habsburg-Lothringen.

Karl har studeret jura og haft sit eget tv-show på østrigsk tv. Han blev i 1996 medlem af Europaparlamentet for Österreichische Volkspartei, ÖVP. Imidlertid løb han ind i skandaler om magtmisbrug og blev ikke genvalgt i 1999, men er stadig politisk aktiv.

Han blev gift den 31. januar 1993 med baronesse Francesca Thyssen-Bornemisza og parret har tre børn:
Eleonore von Habsburg (1994-)
Ferdinand Zvonimir von Habsburg (1997-), "tronarving"
Gloria Maria von Habsburg (1999-)
Parret blev separeret i 2003.

Huset Habsburg-Lothringen
Medlemmer af Europa-Parlamentet fra Østrig
Tronprætendenter
Robert af Østrig-Este

Ærkehertug Robert af Østrig-Este (Robert Karl Ludwig Maximilian Michael Maria Anton Franz Ferdinand Joseph Otto Hubert Georg Pius Johannes Marcus d'Aviano Habsburg 8. februar 1915 – 7. februar 1996) var anden søn af Karl 1. af Østrig, den sidste kejser. Efter at monarkiet blev afskaffet i 1918 og titler blev ugyldige i Østrig, kaldte han sig Robert Habsburg. Østrig-Este er en titel som kejseren tildelte sin anden søn. Tidligere hørte titlen sammen med hertug af Modena.

Ægteskab og børn 
Robert blev gift civilt den 28. december 1953 og dagen efter kirkeligt med Prinsesse Margherita af Savoyen-Aosta, datter af Prins Amedeo af Savoyen, Hertug af Aosta. De fik fem børn:
 Maria Beatrice Habsburg (1954-), gift med grev Riprand af Arco-Zinneberg og fik seks børn.
 Lorenz af Østrig-Este (1955-), gift 1984 med Astrid af Belgien og fik fem børn.
 Gerhard Habsburg (1957-)
 Martin af Østrig-Este (Martin Habsburg) (1959-), gift med Katharina af Isenburg-Birstein og fik fire børn.
 Isabella Habsburg (1963-), gift med grev Andrea Czarnocki-Lucheschi og fik fire børn.

Eksterne henvisninger 

Huset Habsburg-Lothringen
Østrigere i 1900-tallet
Personer fra Wien
Ærkehertuger af Østrig
Kifah Al-Mutawa

Kifah Al-Mutawa (født 28. oktober 1962) er en kuwaitisk fægter som deltog i de olympiske lege 1980  og 1984.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Fægtere fra Kuwait
Fægtere ved sommer-OL 1980
Fægtere ved sommer-OL 1984
Lorenz af Østrig-Este

Ærkehertug Lorenz af Østrig-Este (Lorenz Otto Carl Amadeus Thadeus Maria Pius Andreas Marcus d'Aviano født 16. december 1955) er overhoved for Huset Habsburg-Este, der er en sidegren til Huset Habsburg. Igennem hans ægteskab er han Prins af Belgien, og den titel accepteres i Østrig, mens østrigske titler er forbudt der. Han er søn af ærkehertug Robert af Østrig-Este og sønnesøn af den sidste østrigske kejser Karl 1.

Ægteskab og børn 
Han blev gift i Bruxelles den 22. september 1984 med Astrid af Belgien, som er eneste datter af kong Albert 2. af Belgien. Da der der er lige arverettigheder for kvinder og mænd, kan titlen som prins(esse) af Belgien gives videre til ægtefæller og børn. Parret har fem børn:
 Amedeo af Østrig-Este (1986-)
 Maria Laura af Østrig-Este (1988-)
 Joachim af Østrig-Este (1991-)
 Luisa Maria af Østrig-Este (1995-)
 Laetitia Maria af Østrig-Este (2003-)

Titel 
Lorenz har haft og skiftet titler gennem hele livet:
 1955-1995: Hans Kejserlige og Kongelige Højhed Ærkehertug Lorenz af Østrig-Este, Kejserlig Prins af Østrig, Arveprins af Ungarn, Kroatien og Böhmen.
 1995-1996: Hans Kejserlige og Kongelige Højhed Prins Lorenz af Belgien, Ærkehertug af Østrig-Este, Kejserlig Prins af Østrig, Arveprins af Ungarn, Kroatien og Böhmen.
 1996- : Hans Kejserlige og Kongelige Højhed Prins Lorenz, Ærkehertug af Østrig-Este, Prins af Belgien, Hertug af Modena, Kejserlig Prins af Østrig, Arveprins af Ungarn, Kroatien og Böhmen.

Huset Habsburg-Lothringen
Ærkehertuger af Østrig
Astrid af Belgien

Prinsesse Astrid af Belgien (fulde navn: Astrid Joséphine-Charlotte Fabrizia Elisabeth Paola Marie) (født 5. juni 1962) er datter af kong Albert 2. af Belgien. Gennem sit ægteskab er hun også både Ærkehertuginde af Østrig-Este og Hertuginde af Modena. Hun er desuden tipoldebarn af Frederik 8. af Danmark.

Ægteskab og børn 
Hun blev gift i Bruxelles den 22. september 1984 med Lorenz af Østrig-Este og har fået fem børn med denne:
 Amedeo af Østrig-Este (1986-)
 Maria Laura af Østrig-Este (1988-)
 Joachim af Østrig-Este (1991-)
 Luisa Maria af Østrig-Este (1995-)
 Laetitia Maria af Østrig-Este (2003-)

Eksterne henvisninger 
 Official Belgian Monarchy Website – Princess Astrid

Prinsesser af Belgien
Huset Sachsen-Coburg-Gotha
Ærkehertuginder af Østrig
Personer fra Bruxelles
Laurids Ulfeldt

Laurids Ulfeldt (24. januar 1605 på Hindsgavl – 9. juli 1659 i Odense) til Egeskov, hans mødrene gård, som han oprindelig kun ejede i fællesskab med sine brødre Knud, Corfitz og Ebbe, hvilke han dog efterhånden udkøbte. Efter, til dels sammen med andre af sine mange brødre, at have studeret ved en række fremmede universiteter, 1618 i Orleans, 1621 i Leiden, 1625 i Padua, 1626 i Siena ægtede han den 9. oktober 1631 en rig arving, sin afdøde broder Jacobs efterladte fæstemø Sophie Caisdatter Rantzau til Rantzausholm (født 1. december 1616). Den 16. maj 1635 blev han dog enkemand, og da de fire børn, som var frugten af dette kortvarige ægteskab, alle døde før moderen, måtte han afstå hele sin tilgiftede rigdom til hendes slægt og beholdt kun tilbage Harridslevgård, på hvilken hun havde givet ham livsbrev. Han giftede sig på ny i 1640, med Else Olufsdatter Parsberg (født 9. maj 1624); brylluppet synes at være blevet fejret med stor pragt, efter den endnu bevarede fortegnelse over de rige brudegaver at dømme. Medens han hidtil kun i ringe grad havde taget del i det offentlige liv, i 1632 var han blevet løjtnant ved Anders Billes kompagni, blev han i 1642 en af de to landkommissærer på Fyn og beklædte denne navnlig i krigsårene byrdefulde stilling i en række år. En tiltænkt deltagelse som marskal i greve Valdemar Christians Ruslandsfærd 1643 blev derimod opgivet igen. Ved kroningen i 1648 var han med at bære tronhimmelen og erholdt samtidig Bygholm Len, som han beholdt til 1657. Da han samme år havde solgt Egeskov til sin svigerfader, boede han siden dels i sit len, dels på Harridslevgård, hvor han i 1656 modtog besøg af kongen og dronningen. Den påfølgende krig ruinerede ham som så mange andre adelsmænd, så da han, efter i 1658 endnu at have gjort tjeneste som oberstvagtmester ved det sjællandske kavalleri og som en af de fire kommissærer, der skulle føre tilsyn med den svenske hærs forplejning og evakuering for Odense og Hindsgavl Lens vedkommende, døde han i Odense, og hans lig henstod ubegravet i hele 10 år, og han efterlod sin enke (død 15. september 1684) og den datter, som var det eneste af hans mange børn, der overlevede ham, i yderst trange kår. – Laurids Ulfeldt besad i sin velmagt en betydelig samling malerier og bøger og syslede selv med historisk arbejde.

Kilder 

Godsejere fra Danmark
Laurids
Danskere i 1600-tallet
Personer fra Fyn
Lensmænd fra Danmark
Officerer fra Danmark
Bogsamlere fra Danmark
Kunstsamlere fra Danmark
Mikhail Barysjnikov

Mikhail Nikolajevitj Barysjnikov () (født 27. januar 1948 i Riga i Lettiske SSR) er en sovjetisk-født russisk-amerikansk danser, koreograf og skuespiller, som ofte citeres sammen med Vatslav Nizjinskij og Rudolf Nurejev som én af de største balletdansere fra det 20. århundrede. Efter en lovende begyndelse ved Kirov-balletten i Leningrad, afhoppede Barysjnikov i Canada i 1974 til fordel for flere muligheder i den vestlige danseverden. Efter at have freelancet hos mange danseselskaber, tilsluttede han sig New York City Ballet som fast danser for at lære George Balanchines bevægelsesstil. derefter flyttede han til New York for at danse ved American Ballet Theatre, hvor han senere blev kunstnerisk instruktør.

Barysjnikov har stået i spidsen for mange af sine egne kunstneriske projekter og er blevet forbundet især med fremme af moderne dans, og har haft premiere med dusinvis af nye værker, herunder mange af hans egne. Hans succes som dramatisk skuespiller på scenen, i film og tv har hjulpet ham til at blive nok den mest anerkendte moderne balletdanser. I 1977 modtog han en nominering til Oscar for bedste mandlige birolle og var Golden Globe-nomineret for sit arbejde som "Juri Kopeikine" i filmen Skillevejen.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 
 Baryshnikov Arts Center, 450 West 37th Street, NYC 
 Baryshnikov Dance Foundation  

Personer fra Riga
Balletdansere
Balletkoreografer
Emmy-vindere
Eirik Lie

Eirik Lie (født 1948) er en norsk musiker, sanger og guitarist. Han var i 1970'erne kendt som guitarist i bandet Naboens Rockeband indtil bandet blev opløst i 1982. I 1996 udgav han hans første og hidtil sidste album 12 bilder som indeholder 12 numre.

Guitarister fra Norge
Sangere fra Norge
Norrtälje

Norrtälje er en svensk by i Stockholms län i landskabet Uppland. Den er administrationscenter i Norrtälje kommun og havde  indbyggere.

Norrtälje blev grundlagt i 1622 af Gustav II Adolf. I 1884 blev der oprettet jernbane til Uppsala i vest, via byen Rimbo, hvorfra der også var jernbaneforbindelse til Stockholm. De to jernbaneforbindelser blev nedlagt henholdsvis i 1960'erne og i 1981.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
Etableret i 1622
Rimbo

Rimbo er en svensk by i Norrtälje kommune i Stockholms län i landskapet Uppland. Byen har  indbyggere. Rimbo ligger mellem søerne Syningen og Långsjön, cirka 20 kilometer vest for byen Norrtälje.

Her åbnede jernbanen mellem Uppsala og Norrtälje i 1884, og Rimbo voksede op som det centrale handelssted langs jernbanen. Stedet var selvstændigt kommunecenter 1914-1957, men mistede betydning da jernbanelinjerne til Norrtälje og Stockholm blev nedlagt henholdsvis i 1960'erne og i 1981. Rimbo har fortsat nogen industri.

Referencer 

Byer i Norrtälje kommun
Tysklands U/21-fodboldlandshold

Tysklands U/21-fodboldlandshold består af tyske fodboldspillere, som er under 21 år og administreres af det tyske fodboldforbund.
Holdet spiller med i UEFA turnering om europamesterskabet for U/21 landshold hvert andet år.

Resultater

U21 EM-resultater 
Deltagelse som Vesttyskland:
 1978: Ikke kvalificeret.
 1980: Ikke kvalificeret.
 1982: 2. plads.
 1984: Tabte semifinale.
 1986: Ikke kvalificeret.
 1988: Tabte kvartfinale.
 1990: Tabte kvartfinale.

Deltagelse som Østtyskland:
 1978: Anden plads. Tabte finalen til Jugoslavien.
 1980: Anden plads. Tabte finalen til Sovjetunionen.
 1982: Ikke kvalificeret.
 1984: Ikke kvalificeret.
 1986: Ikke kvalificeret.
 1988: Ikke kvalificeret.
 1990: Ikke kvalificeret.

Deltagelse som samlet Tyskland:
 1992: Tabte kvartfinale.
 1994: Ikke kvalificeret.
 1996: Tabte kvartfinale.
 1998: Tabte kvartfinale.
 2000: Ikke kvalificeret.
 2002: Ikke kvalificeret.
 2004: Gruppespil.
 2006: Gruppespil.
 2007: Ikke kvalificeret – tabte i playoff til turneringen.
 2009: Europamestre
 2011: Ikke kvalificeret. 
 2013: 6. plads 
 2015: 4. plads 
 2017:	1. plads 
 2019:	2. plads 
 2021:	1. plads

Eksterne henvisninger 
Site of the Under-21 national team at the German Football Association homepage

 
U/21-fodboldlandshold i Europa
Martin Mortensen

Martin Mortensen (født 5. november 1984 i Herning) er en tidligere dansk cykelrytter. 

Han cyklede i sæsonen 2008 for det danske kontinentalhold Team Designa Køkken, 2009-2010 for det hollandske hold Vacansoleil, og fra 2011 for Leopard Trek. Han har udmærket sig som en dygtig temporytter. Da Leopard Trek fra 2012-sæsonen fusionerede med Team RadioShack, blev Martin Morensen i overskud og skiftede tilbage til sit tidligere hold, .

Meritter 

2002
 Dansk enkeltstartsmester for juniorer

2005
 Dansk enkeltstartsmester i U23-klassen
 4th GP des Eaux Minérales de Beckerich

2006
 5. plads i Paris-Roubaix Espoirs
 10. plads i La Côte Picarde

2007
 Vinder af Grand Prix de Dourges
 2. plads i Prix de la Ville de Nogent-sur-Oise
 4. plads i Duo Normand (sammen med Thomas Guldhammer)
 6. plads i Overall Ronde de l'Oise
 10. plads i Chrono Champenois

2008
 Vinder af Duo Normand (sammen med Michael Tronborg)
 3. plads samlet i La Boucle de l'Artois
 En etape i Boucle de l'Artois
 5. plads i Chrono Champenois
2010
 2. plads i GP Herning
 4. plads samlet i Danmark Rundt
2011
 2. plads i DM i linjeløb
2013
 Vinder af Tour de Normandie
Vinder af  Bjergkonkurrencen
Vinder af 2. etape
 Vinder af  Bjergkonkurrencen Danmark Rundt
 Vinder af 4. etape af Okolo Slovenska
 2. plads i GP Herning
 2. plads i Destination Thy
 2. plads i Ronde van Overijssel
 8. plads samlet i Tour of Estonia
2014
 Vinder  samlet i Czech Cycling Tour
Vinder a 2. etape
 5. plads i DM i linjeløb
2015
 Vinder af Velothon Wales
 2. plads i DM i linjeløb
2016
 Vinder af Tro-Bro Léon

Eksterne henvisninger  

 Mortensens blog på feltet.dk 

Mandlige cykelryttere fra Danmark
Personer fra Herning
Freden i Münster

Freden i Münster var en en traktat mellem de Forenede Nederlande og Spanien, som blev underskrevet i 1648. Det var en milepæl for den Nederlandske republik og en af de afgørende begivenheder i Hollands historie. Med denne traktat opnåede de Forenede Nederlande endeligt at blive uafhængige af Spanien. Traktaten blev indgået som en del af den Westfalske fred, som afsluttede såvel Trediveårskrigen som Firsårskrigen.

Det hollandske oprør 

Det hollandske oprør eller Firsårskrigen (1566–1648) var det oprør, som de syv forenede nederlandske provinser indledte mod de spanske habsburgere.

I begyndelsen havde spanierne held til at nedkæmpe oprøret, men i 1572 erobrede oprørerne  Brielle, hvilket gav oprøret ny næring. I løbet af revolten blev den nordlige del af Nederlandene  de facto uafhængigt og udviklede sig hurtigt til en verdensmagt ved hjælp af deres handelsflåde og området gennemlevede en periode med økonomisk, videnskabelig og kulturel vækst. Samtidig forblev den sydlige del af Nederlandene (vore dages Belgien, Luxembourg og Nordfrankrig) under spansk styre. Trods flere forsøg lykkedes det aldrig hollænderne at fordrive spanierne. I de sidste år af firsårskrigen allierede Frankrig sig med oprørerne og angreb det svækkede Spanien i ryggen. I 1648 var store områder i den sydlige del af Nederlandene blevet erobret af Frankrig, og trods mange militære sejre ønskede Andries Bicker, Cornelis de Graeff og mange andre at indgå fred.

Forhandlinger og fred 

Forhandlingerne mellem de stridende parter begyndte i 1641 i byerne Münster og Osnabrück i  Tyskland.

Selv om den formelt ikke blev anerkendt som et uafhængigt land, fik den hollandske republik lov til at deltage i fredsforhandlingerne, selv Spanien modsatte sig ikke dette. I januar 1646 ankom 8 hollandske repræsentanter (to fra provinsen Holland og en fra hver af de andre seks provinser) til Münster for at indlede forhandlingerne. Den spanske udsending havde fået stor fuldmagter fra den spanske konge Filip 4. som havde ønsket fred i årevis. Den 30. januar 1648 nåede parterne til enighed og en tekst blev sendt til Haag og Madrid for at blive underskrevet. Den 15. maj samme år blev freden indgået. Med denne fred blev Holland anerkendt som et uafhængigt land.

En original kopi af traktaten findes i det hollandske rigsarkiv Rijksarchief i Haag.

Kilder 
 Boer, H. W. J. de, H. Bruch en H. Krol (red.) Adriaan Pauw (1585–1653); staatsman en ambachtsheer. Heemstede, VOHB, 1985
 Manzano Baena, Laura, "Negotiating Sovereignty: the Peace Treaty of Münster, 1648", History of Political Thought, Volume 28, Number 4, 2007, pp. 617–641.
 Poelhekke, J. J. De vrede van Munster. 's-Gravenhage, Martinus Nijhoff, 1948.

Fredsaftaler
Nederlandenes historie
Belgiens historie
Spaniens historie
Begivenheder i 1648
Münster
Afhopper

En afhopper er en person, som har forladt et land, en organisation, sekt, virksomhed eller lignende. Disse personer agerer i visse tilfælde som "whistleblower" gennem afsløringer af hidtil ukendt information til offentligheden om landet, organisationen, sekten o.lign.

En politisk afhopper er en person som overgiver sin loyalitet til en stat eller en politisk overbevisning eller et parti. Udtrykket anvendes af og til synonymt om forræderi. Politisk afhopning kan stride mod landes love i modsætning til migration med efterfølgende skifte af statsborgerskab, som ikke er lovstridigt. Begrebet anvendtes særdeles ofte under den kolde krig, hvor personer der forlod Sovjetunionen og Østblokken til fordel for Vesten, eller omvendt, kaldtes afhoppere.

Betydningsfulde russiske KGB-officerer der er afhoppet er Oleg Gordijevskij og Vasilij Mitrokhin.

Eksempler på kendte afhoppere 
 Mikhail Barysjnikov – sovjetisk-født balletdanser

Politisk terminologi
Ibid.

Ibid. er en forkortelse af det latinske ord ibidem, som betyder det samme sted. Det bruges til at markere, at en kildeangivelse til et værk eller et citat fra et værk allerede er nævnt i den foregående kildeangivelse.
For at finde den "ibid.'e"  kilde må man altså se på henvisningen, der gik forud.

En kildehenvisning med brug af ibid. ser ud som følgende: Ibid.: sidetal. I tilfælde af, at der er tale om det samme sidetal som den seneste reference, vil man normalt blot bruge (ibid.).

For at finde ud af, hvad ibid. henviser til, må man se på referencen i den foregående kildehenvisning.

Latinske vendinger