Havforurening

Havforurening er betegnelsen for skadelige eller potentielt skadelige følger af affald, kemikalier, partikler, urenset spildevand, støj eller invasive arter. Den globale havforurening er anslået så stor som 100 millioner ton affald. Danmarks bidrag til havforureningen stammer mest fra næringssalte fra landbruget ved udledning gennem vandløb, hvilket stimulerer algevækst.

Havforureningen af oceanerne samler sig i gyrer, områder i midten af cirkulerende havstrømme, som f.eks. Affaldsøen i Stillehavet (eng. Great Pacific garbage patch).Der er her samlet store mængder affald, hvoraf de 90% er plastikforurening. 

Havforureningen medfører store skader på dyrelivet og fødekæderne. Et eksempel på skadelige følger er forureningen af fisk og skaldyr med kviksølv i det Japanske Hav fra 1932 til 1968, der resulterede i lammelser og 1.782 dødsfald. Andre eksempler er oliekatastroferne med olietankere og olieboreplatforme.

Den samlede forurening medfører algeopblomstring og rekordstore døde zoner i Østersøen og Det Caribiske Hav

Havforureningen er tiltaget drastisk over et halvt århundrede.

Konventionen om bekæmpelse af havforurening

FN-konvention.
"Konventionen om bekæmpelse af havforurening ved dumpning af affald og andet materiale (London-konventionen) blev vedtaget den 13. november 1972, og trådte i kraft den 30. august 1974. Konventionen skal fremme effektiv kontrol af alle typer af havforurening ved at fungere som et praktisk regelsæt til at forhindre havforurening. Konventionen indeholder forbud mod udslip af skadeligt affald, særlige tilladelser til visse typer affald og en generel tilladelse til andre typer affald igen. Der er udarbejdet lister over hvilken kategori, hviklen type affald falder ind under. I 1996 blev konventionen revideret, og her blev mere eller mindre alle typer affald forbudte. Der findes nogle få undtagelser for materialer, der ikke anses som skadelige."

Plastikforureningen

I Affaldsøen i Stillehavet på et område på mellem 700.000 og 15.000.000 km2 er der ophobet store mængde plastikaffald med det meste nedbrudt til mikroplastik i konfetti-størrelse eller mindre med en koncentration som er målt i 1999 til 335 000 genstande/km2 eller 5.1 kg/km2. Tilsvarende er der fundet sammenlignelige mængder af mikroplastik og nanoplastik i alle de større gyrer, dvs. strømhvirvler i oceanerne.

Forurening fra industri, skibsfart og minedrift

 plastic fylder fisk og fugles fordøjelsessystem og indgår som partikler i fødekæderne
 tungmetaller: bly, kviksølv, cadmium, chrom der igennem fødekæderne medfører lammelser og dødsfald
 olie medfører store økologiske ændringer af havbund og kystzoner, bl.a. ødelægger olieforureningen søfugles fjerdragt.
 syntetiske farvestoffer
 støj ødelægger hvalernes kommunikation

Forurening fra kernekraftværker 

 radioaktive stoffer
 den radioaktive forurening efter Fukushima I-ulykkerne breder sig nu over Stillehavet

Landbrugsaffald

 næringssalte (nitrater, fosfater) der medfører eutrofiering, opblomstring af mikrofauna og mikroflora
 pesticider, polyklorerede hydrocarboner, giftstoffer lammer eller dræber liv

Spildevandsforurening

 mikroorganismer fra urenset spildevand, E. coli

 Invasive arter

Se også 
 Død zone
 Mikroplast
OSPAR

Eksterne kilder og henvisninger

 Havet forurenes med alle slags affald. Naturstyrelsen
 BALTIC MARINE ENVIRONMENT PROTECTION COMMISSION
 OSPAR Commission, protecting and conserving the North-East Atlantic and its resources
 Havforurening strømmer ind over os. TV2 nyhederne

Jordens biologiske miljø
Vandforurening