kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sorus

En sorus (flertal: sori) kaldes på dansk en sporehushob eller sporehusgruppe, og er en ansamling af sporangier.

Hos svampe og laver, er sporehushoben omgivet af et ekstra ydre lag. Hos visse rødalger tager den form af en fordybning i thallus.

Hos bregner tager de form af en gullig eller brunlig ansamling ved kanten eller på undersiden af sporofyllen. Hos nogle arter er de beskyttet, mens de udvikles og modnes, af en vævshinde kaldet indusium. Hos nogle arter er dette kraftigt og markant, hos andre svagt og forsvinder hurtigt og hos atter andre arter mangler det helt.

Hos Padderokplanter og Ulvefodsplanter sidder sporangierne oftest skjult i strobili.

Sporehushobe optræder på sporofytten og sporangierne producerer haploide sporer ved meiose. Når sporerne modnes bortfalder eller opløses indusiet. Sporangiet brister til sidst og sporerne frigøres.

Formen, gupperingen og placeringen af sori er ofte vigtige faktorer når det gælder indentifikation af forskellige bregne-arter. Sori kan være runde eller linjeformede. De kan sidde i rækker eller andre mønstre. Fraværet af og/eller formen af indusiet er også en vigtig indentifikations-faktor.

Galleri

Se også 

Plantemorfologi
Sori

Sori har flere betydninger eller specialiseringer:
 Flertal af Sorus – gruppe af sporehuse hos bregner og svampe
 En kommune i nord-vest Italien
 Betyder "undskyld mig" på sproget Tok pisin
Musikhøjskolen i Łódź

Grażyna og Kiejstut Bacewicz musikhøjskole i Łódź (polsk Akademia Muzyczna im. Grażyny i Kiejstuta Bacewiczów w Łodzi) blev grundlagt af Helena Kijeńska-Dobkiewiczowa i begyndelsen af det 20. århundrede, og blev reaktiveret efter 2. verdenskrig i 1945 (fra 1946 kendt under navnet Den statslige musikhøjskole; Państwowa Wyższa Szkoła Muzyczna). Højskolens første direktør var Kazimierz Wiłkomirski.

Højskolen oplevede en intensiv artistisk og uddannelsesmæssig udvikling takket være sine fremragende musikere, pædagoger og rektorer op gennem historien. I 1999 blev den opkaldt efter Grażyna og Kiejstut Bacewicz.

Musikhøjskolen har sæde i Karol Poznańskis representative palæ, som fabrikanten Izrael Poznański byggede til sin søn i 1904.

Fakulteter 
 Fakultet for komposition, musikteori, rytmik og artistisk uddannelse
 Fakultet for klaver, cembalo og orgel
 Det instrumentale fakultet
 Fakultet for vokalistik og skuespil

Ekstern Henvisninger 
 Musikkhøyskolens hjemmeside

Uddannelse i Łódź
Kunstakademiet i Łódź

Władysław Strzemiński kunstakademi i Łódź (polsk Akademia Sztuk Pięknych im. Władysława Strzemińskiego w Łodzi, tidligere kendt under navnet Den statslige kunsthøjskole; Państwowa Wyższa Szkoła Sztuk Plastycznych) blev grundlagt i 1945. Dens første direktør var Leon Ormezowski. Akademiets grundlæggere søgte inspiration til studieprogrammet i Bauhaus' artistiske og didaktiske tradition og Kazimierz Malewicz' pædagogiske erfaringene. Der blev lagt stor vægt på udviklingen af visuel bevidsthed i kontekst af de nyeste kunststrømninger.

Kunstakademiets form blev i stor grad udformet af Władysław Strzemiński, som forelæste ved akademiet i perioden 1945-1950. Hans kunstneriske og didaktiske koncept markerede skolens samtidige karakter. Siden 1987 har kunstakademiet båret hans navn.

Fakulteter 
 Fakultet for tekstiler og tøj
 Fakultet for grafik og maleri
 Fakultet for industrielle former
 Fakultet for visuel uddannelse

Eksterne Henvisninger 
 Kunstakademiets hjemmeside

Uddannelse i Łódź
Mogens Rubinstein

Mogens Rubinstein (født 7. november 1948) er en dansk journalist, tv-vært, forfatter og foredragsholder.

Rubinstein startede sin karriere som journalistpraktikant på Dagbladet Børsen i 1970'erne. Efter eksamen blev han, i 1978, ansat hos DR. Her startede han som arbejdsmarkedsreporter for Radioavisen. I 1990'erne startede han en del tv-magasiner blandt andet Ugens Gæst og Pengemagasinet. I dag laver Mogens Rubinstein primært indslag til P1s morgenradio.

Som forfatter står Rubinstein bag bogen Dronning Margrethe II: 25 år som regent og han har et virke som foredragsholder, hvor han fortæller med baggrund i sin erfaring fra pressen.

Mogens Rubinstein blev i 2003 valgt ind i DRs bestyrelse som medarbejderrepræsentant og var i 2010 det længst siddende medlem.
Han sidder også i VL-gruppe 48.

Mogens Rubinstein var gift med ministerråd Lisbet Rubinstein indtil hendes død i 2008.

Eksterne link

Henvisninger 

Journalister fra Danmark
Ansatte i DR
Medlemmer af DRs bestyrelse (tidligere Radiorådet)
Charlotte Lindholm

Charlotte Lindholm (født 12. september 1965) er en dansk journalist, der p.t. er administrerende direktør for Dansk Aktionærforening.

Lindholm blev uddannet cand. merc. int. fra Copenhagen Business School i 1995 og Journalist fra American University i Washington D.C., USA. Under uddannelsen til journalist arbejdede hun for den amerikanske tv-station CNBC og TV 2. 

I 1996 blev hun ansat ved TV-Avisen som erhvervsjournalist. I 2001 blev hun vært på DRs morgennyheder og DR2s Deadline. I 2004 blev hun vært på Magasinet Penge.

18. august 2008 tiltrådte hun stillingen som direktør for Dansk Aktionærforening. Hun afløste Linda Overgaard.

Lindholm er gift med chefredaktør Mikael Lindholm.

Journalister fra Danmark
Erhvervsfolk fra Danmark
Økonomer fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Alumni fra Copenhagen Business School
Anne Sofie

Anne Sofie er et pigenavn. Navnet kommer fra det spanske, hvor det i 1568 blev navnet givet til en spansk grevinde.

Anne Sofie betyder visdom, smuk og velbehag. Navnet er blevet moderne igen i 1993-1997.

Pigenavne
Bruckberg (Niederbayern)

Bruckberg er en kommune i Landkreis Landshut, i regierungsbezirk Niederbayern i den tyske delstat Bayern. Den hørte indtil områdereformen i 1972 til den oberbayerske Landkreis Freising. Den ligger halvejs mellem Moosburg og Landshut.

Landsbyer og bebyggelser 
Kommunen er dannet af de tidligere selvstændige kommuner Attenhausen, Bruckberg, Bruckbergerau, Gündlkofen, Tondorf og Widdersdorf, og har nu følgende landsbyer og bebyggelser:

Eksterne henvisninger
Niels Steen Gundestrup

Niels Steen Gundestrup (24. april 1944 – 4. november 2002) var en dansk polarforsker som medvirkede ved udviklingen af den danske forskning inden for glaciologi.

Gundestrup blev 1969 civilingeniør fra DTH på E-retningen og var siden 1970 knyttet til Københavns Universitet, nu Niels Bohr Instituttets geofysiske afdeling, hvor han medvirkede ved fuldautomatiseringen af et massespektrometer til måling af den isotopiske sammensætning af isprøver fra iskerner. Han medvirkede også til udviklingen af det danske isbor ISTUK.

Niels Gundestrup var medlem af Akademiet for de Tekniske Videnskaber og The International Glaciology Society, og han modtog Hans Egede medaljen fra Det Kgl. Danske Geografiske Selskab.. Chiles første videnskabelige radarekspedition til Antarktis blev opkaldt efter Gundestrup.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 International Glaciological Society
 De Nationale Geologiske og Glaciologiske Undersøgelser for Danmark samt Grønland 
 Science/AAAS
 National Climatic Data Center
 The history of early polar ice cores 
 Frozen Annals af Willi Dansgaard
 Gundestrup.dk 
 

Civilingeniører fra Danmark
Polarforskere fra Danmark
Modtagere af Hans Egede-medaljen
Medlemmer af Akademiet for de Tekniske Videnskaber
Danskere i 1900-tallet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Ansatte ved Københavns Universitet
Monopoli

Monopoli er en italiensk by, der har ca 50.000 indbyggere, og  ligger i den syditalienske provins Apulien mellem de store havnebyer Bari og Brindisi.
Byen er grundlagt af grækerne, og fremstår i dag som en hvid by. 
I byen er der en lille havn samt badestrande.

Eksterne henvisninger 

Byer i Apulien
Bari (provins)
Taranto

Taranto er en italiensk by, beliggende i den syditalienske region Apulien. Byen har indbyggere.

Byen er opbygget omkring en naturlig havn, som har været benyttet siden oldtiden. Byen ligger på vestsiden af den italienske "hæl" og vender ud til det Ioniske Hav i modsætning til Apuliens andre havnebyer, der vender mod Adriaterhavet.

Taranto er mest kendt for at være hovedbase og hjemsted for den italienske flåde.

Referencer

Henvisning 

Byer i Apulien
Flådebaser
Taranto (provins)
Foggia (provins)

Provincia di Foggia er en italiensk provins, der ligger i den nordlige del af den syditalienske region Apulien. Provinsen har et areal på 7,190 km²,og en befolkning på 686.856 indbyggere (2005). Provinshovedstad er byen Foggia med 193.469 indbyggere (2007), der er først og fremmest et trafikalt knudepunkt med jernbaner mod nord, syd og vest.

Kommuner  

 Accadia
 Alberona
 Anzano di Puglia
 Apricena
 Ascoli Satriano
 Biccari
 Bovino
 Cagnano Varano
 Candela
 Carapelle
 Carlantino
 Carpino
 Casalnuovo Monterotaro
 Casalvecchio di Puglia
 Castelluccio Valmaggiore
 Castelluccio dei Sauri
 Castelnuovo della Daunia
 Celenza Valfortore
 Celle di San Vito
 Cerignola
 Chieuti
 Deliceto
 Faeto
 Foggia
 Ischitella
 Isole Tremiti
 Lesina
 Lucera
 Manfredonia
 Mattinata
 Monte Sant'Angelo
 Monteleone di Puglia
 Motta Montecorvino
 Ordona
 Orsara di Puglia
 Orta Nova
 Panni
 Peschici
 Pietramontecorvino
 Poggio Imperiale
 Rignano Garganico
 Rocchetta Sant'Antonio
 Rodi Garganico
 Roseto Valfortore
 San Giovanni Rotondo
 San Marco in Lamis
 San Marco la Catola
 San Nicandro Garganico
 San Paolo di Civitate
 San Severo
 Sant'Agata di Puglia
 Serracapriola
 Stornara
 Stornarella
 Torremaggiore
 Troia
 Vico del Gargano
 Vieste
 Volturara Appula
 Volturino
 Zapponeta
Frascati

Frascati er en lille by i Albanerbjergene lidt syd for Rom. 

Byen er kendt for en tør hvidvin og for en flot udsigt over dalen, hvor Rom ligger.

Eksterne henvisninger 

Byer i Lazio
Provinsen Rom
Urt

Betegnelsen urt bruges af botanikere om karplanter som ikke er vedplanter eller halv- eller helsnyltere, dvs. langt de fleste af de planter vi tænker på som blomster, grøntsager osv. I almindelig sprogbrug opfattes urter ofte som planter, der enten er lægeurter eller krydderurter. Urter kan både være étårige, hvor kun frøene overvintrer, og flerårige (stauder), som overvintrer med de underjordiske dele. Endelig findes der nogle stedsegrønne stauder, der altså overvintrer med både de overjordiske, urteagtige dele og med rodnettet.

Eksempler

Eksempler på énårige urter 
 Morgenfrue (Calendula officinalis)
 Rug (Secale cereale)
 Fuglegræs (Stellaria media)

Eksempler på flerårige urter 
 Skvalderkål (Aegopodium podagraria)
 Asparges (Asparagus officinale)
 Regnbue-Lupin (Lupinus x regalis)

Eksempler på flerårige, stedsegrønne urter 
 Hasselurt (Asarum europaeum)
 Skov-Star (Carex sylvatica)
 Jordbær (Fragaria x annanasa)

Se også 
 Raunkiær 
 Livsformer

Eksterne link 
 Medlemsbladet "Urt" (Dansk Botanisk Forening) 

Plantetyper
Botanik
Buch am Erlbach

Buch am Erlbach (officielt: Buch a.Erlbach) er en kommune i Landkreis Landshut, i regierungsbezirk Niederbayern i den tyske delstat Bayern.

Geografi 
Buch am Erlbach ligger i den sydøstlige del af Landkreis Landshut, ved grænsen til Oberbayern, ikke langt fra floden Isar og Erdinger Moos. Der er 7 km til Moosburg (med tilkørsel til A 92), til Landshut 12 km, til både Erding og Freising 25 km og til Flughafen München knap 30 km.

Nabokommuner 
 Stadt Moosburg (Landkreis Freising)
 Langenpreising (Landkreis Erding)
 Wartenberg (Landkreis Erding)
 Kirchberg (Oberbayern) (Landkreis Erding)
 Vilsheim
 Tiefenbach
 Eching

Inddeling 
Til kommunen hører ud over Buch landsbyerne Niedererlbach, Thann-Vatersdorf, Holzhäuseln, Forstaibach, Garnzell, Gastorf, Westendorf, Stünzbach, Freidling, Hofenstall, Großaibacherforst og Hartbeckerforst.

Eksterne henvisninger

Fodnoter
Hardee hat

En Hardee hat eller Model 1858 Dress Hat med øgenavnet "Jeff Davis" var en reglementeret hat for menige i unionshæren (nord) under den amerikanske borgerkrig. De fleste soldater fandt den sorte filthat for tung og undgik at bruge den. I stedet brugte de en kepi eller en bredskygget hat. De kendteste med hardee-hatten var soldaterne i Unionens Iron Brigade; The Black-Hat Boys.

Den har navn efter William J. Hardee, der var karriereofficer i den amerikanske hær fra 1838 til den 31. januar 1861. Hardee var kommandant for kadetterne på West Point fra 1856 til 1860. Han var oberstløjtnant i 1. Kavaleriregiment til lige før krigens udbrud. I 1855 udgav han Rifle and Light Infantry Tactics for the Exercise and Manoeuvres of Troops When Acting as Light Infantry or Riflemen eller Hardee's Tactics, som blev manual for eksercits på begge sider i borgerkrigen. Han indtrådte i den konfødererede hær (syd) i marts 1861 og endte som generalløjtnant og leder af et korps.

Ifølge regulativerne skulle hatten være udsmykket med et messingemblem og en farvet uldsnor, der angav hvilken våbengren bæreren tilhørte: himmelblå for infanteri, purpurrød for artilleri og minører, gul for kavaleri og signaltropper. Skyggen skulle være bøjet på højre side i kavaleriet og artilleriet og på venstre side i infanteriet.

Referencer

http://www.blackhats.dk 

 Museumsstykke, Gettysburg National Military Park.

Amerikanske borgerkrig
Hatte
Militærudstyr
Vesterbro Bykirke

Vesterbro Bykirke er et samarbejde med deltagelse af syv af de otte sogne på Vesterbro i København.

Samarbejdet blev oprettet 1. søndag i advent 2008 som følge af en strukturomlægning i Københavns Stift. Sankt Matthæus Sogn valgte i første omgang at stå udenfor samarbejdet, men kom med lidt senere. Der er valgt et bykirkeråd bestående af 14 menighedsrådsmedlemmer, 2 præster. Der er desuden 4 kirkefunktionærer med uden stemmeret. 

Vesterbro Bykirke er desuden navn på et nyoprettet pastorat, som omfatter alle Vesterbros otte sogne. Dette er området for samarbejde for de ansatte præster i sognene.

Vesterbro Bykirke hører til Vesterbro Provsti

Deltagende sogne 
Absalons Sogn
Apostelkirkens Sogn
Enghave Sogn som også omfatter Bavnehøj Kirke
Elias Sogn
Gethsemane Sogn
Kristkirkens Sogn
Maria Sogn
Sankt Matthæus Sogn

Henvisning 
Bykirkens hjemmeside http://www.vesterbrobykirke.dk

Pastorater i Københavns Stift
Bykirke
Johannes Mario Simmel

Johannes Mario Simmel (født 7. april 1924 i Wien, død 1. januar 2009 i Luzern) var en østrigsk forfatter.

Simmels forældre kom fra Hamborg. Hans jødiske far Walter Simmel var kemiker, moderen Lisa, født Schneider, arbejdede ved filmselskabet Wien-Film. Simmel voksede op i Wien og London og uddannede sig til kemiingeniør.

Efter 2. verdenskrig arbejdede han som journalist, oversætter og tolk for den amerikanske militærregering i Østrig og som kulturredaktør ved avisen Welt am Abend. 

I 1947 udsendte han sin første novellesamling. I 1950 flyttede Simmel til München for at at arbejde for magasinet Quick. Dette arbejde sendte ham på mange rejser i Europa og videre ud i verden.

I 1950erne var han en uhyre produktiv forfatter, der under forskellige pseudonymer skrev både sagartikler, filmmanuskripter og skønlitteratur.

Med romanen Ikke altid kaviar (1960 – på dansk 1963) fik han stor succes og kunne derefter koncentrere sig om at skrive en række store underholdende romaner, der for manges vedkommende – efter grundig research – beskæftiger sig med væsentlige samfundsproblemer som fx narkotikahandel, vold mod udlændinge og genmanipulation. 

Simmel var og er en af de mest læste tysksprogede forfattere. Hans 35 romaner er udkommet i et oplag på 73 millioner solgte eksemplarer, og bøger af ham er oversat til 30 sprog. Litteraturkritikken har i vidt omfang kategoriseret Simmel som trivialforfatter, men med romanen ... og tårerne trillede da klovnene kom (1987 – på dansk 1989) vandt han almindelig anerkendelse. 

Simmel levede sine sidste år i Zug i Schweiz.

Eksterne henvisninger 

 Om Ikke altid kaviar på litteratursiden.dk 
 

 

Tysksprogede forfattere
Romanforfattere fra Østrig
Personer fra Wien
Novelleforfattere fra Østrig
Journalister fra Østrig
Østrigere i 1900-tallet
Provence-klassen (panserskibe)

De 10 franske panserskibe af Provence-klassen blev bestilt den 16. november 1860 og var et resultat af Napoleon 3.'s satsning på at overgå Storbritannien og indtage pladsen som den vigtigste sømagt. Den samlede franske plan omfattede 30 panserskibe og 11 pansrede flådebatterier, og ved bestillingen af Provence-klassen var der i alt bestilt og igangsat 16 panserskibe (De seks andre var tre La Gloire-klasse, Couronne, og de to af Magenta-klassen). På bestillingstidspunktet havde Storbritannien kun fire panserskibe under bygning, og havde planer om yderligere fire, så det så ud til, at de franske ambitioner ville blive opfyldt. Da det gik op for briterne, hvor omfattende de franske planer egentlig var, medførte det en del opstandelse. Der var stadig adskillige linjeskibe under bygning, og først i august 1861 indså Royal Navy, at de var ved at blive sejlet agterud. Al bygning af linjeskibe blev indstillet, og panserskibsprogrammet blev øget fra fire til 15.

Skibene 

Det sidste skib i klassen, Heroine, var bygget af jern, og fik af den grund lidt længere tjenestetid end de øvrige. Resten af klassen havde trækonstruktion. Alle skibene havde 150 mm jernpanser, og var dermed de hidtil bedst pansrede franske krigsskibe. Klassen ses også omtalt som "classe Flandre" eller med en undergruppe som "classe Gauloise".

Tjeneste 
Flandre og Heroine havde samme artilleri som Provence, mens de øvrige fra begyndelsen havde 4 styk 24 cm og 10 styk 19,4 cm kanoner. Omkring 1868 blev artilleriet standardiseret som vist for Provence. Der var en smule variation i skibenes størrelse og maskinkraft. De hurtigste kunne præstere op til 14 knob.

Kilder 
 Roger Chesneau, Eugène M. Koleśnik, N. J. M. Campbell. Conway's All The World's Fighting Ships 1860-1905, Udgivet 1979, 
 Oscar Parkes. British Battleships, 4. udgave 1973, 

Slagskibe fra Frankrig
Panserskibe fra Frankrig
Jēkabpils

Jēkabpils er en by i det østlige Letland, med et indbyggertal på 24 146 (2016). Byen ligger i Jēkabpils distrikt ved bredden af floden Daugava.

Kendte bysbørn 
 Aivars Lembergs – politiker og iværksætter

Kildehenvisninger 

 
Etableret i 1670
Ogre

Ogre er en by i det centrale Letland med et indbyggertal på 25.380 (2016). Byen ligger i Ogres distrikt, ved bredden af floden Daugava ved mundingen af Ogre-floden.

Se også 
 Byer i Letland
 Ogre - race fra Warcraft-universet
 Ogre - race fra Dungeons & Dragons

Kildehenvisninger 

Byer i Letland
Line Gertsen

Line Gertsen (født 13. januar 1973) er en dansk journalist og tv-vært, og stammer fra Blokhus i Nordjylland. 

Line Gertsen begyndte allerede som 9-årig på DR Nordjyllands børneprogram 7.10, hvor hun var medvært. Arbejdede som radiovært på Hvetbo Herreds lokalradio. Hun blev uddannet Cand. mag. i medievidenskab og journalistik fra RUC, Roskilde Universitetscenter, og arbejdede efter endt eksamen som journalist på TV Avisen og 21 Søndag. Herefter blev hun ansat på TV 2, og afslørede blandt andet plastikkirurgen Jørn Eges ulovlige operationer, og dækkede terrorsagen i Sarajevo og sagen mod efterretningsofficeren Annemette Hommel. Ligesom hun var reporter på folketingsvalg 2007. Senere blev hun tilbudt en værtsrolle på DR Nyheder og takkede ja. I dag er Line Gertsen vært på TV-Avisen, men arbejder pt. kun på halv tid, da hun forsker i fremtidens nyhedsdækning på Roskilde Universitet.

1. oktober 2006 blev hun hentet til DR Dokumentar og producerede her en række undersøgende programmer, programrækken skulle hedde "Gertsen APS – Afslørende Public Service", men det blev senere vurderet at programmernes historier ikke være stærke nok, til brugen af skjult kamera. I 2008 modtog hun årets nyhedspris for historien om illegal arbejdskraft i Danmark, og dokumentaren "Prostitutionens Bagmænd", som blev indstillet til en Cavling. I februar 2008 blev hun ansat som vært på TV-Avisen. 

Fredag den 15. maj 2009 fik hun et ildebefindende, imens hun var oplæser på den direkte TV-Avis kl. 21.00. Samtidigt kunne flere medier bekræfte hendes graviditet, og i december måned 2009 bekræftede Line Gertsen og hendes kæreste, DR2-værten Nikolaj Sommer, at de havde fået en datter. I forvejen har hun en søn.

Eksterne henvisninger 

Journalister fra Danmark
Tv-værter fra Danmark
Ansatte i DR
Ansatte ved TV 2
Tukums

Tukums er beliggende i Tukums distrikt i det centrale Letland og fik byrettigheder i 1795. Byen ligger ved floden Slocenes bredder. Før Letlands selvstændighed i 1918 var byen også kendt på sit tyske navn Tukkum.

Historie 
Tukums udvikledes ved handelsruten, der fører fra mundingen af Daugava-floden til Preussen, hvor der var anlagt en borgbanke med en træfæstning.

Tukums, der er livisk, blev første gang nævnt i skriftlige kilder i 1253, hvor Den Liviske Orden besatte byen. I slutningen af 1200-tallet opførte ordenen en muret fæstning.

Efter opløsningen af ordenen blev Tukums indlemmet i Hertugdømmet Kurland og Semgallen. Under hertug Kettler (1642-1682) oplevede Tukums en hurtig opblomstring. På det tidspunkt blev en ny handelsrute fra Tukums til Jelgava, hovedstaden i hertugdømmet Kurland og Semgallen, åbnet. For at drive en mølle og et kobbersmelteværk blev Slocene opdæmmet. Byen var stadig lille med ca. 800 beboere.

I 1795 blev Kurland indlemmet i det Russiske Kejserrige, november samme år underskrev den russiske Kejserinde Katherina et dokument, der opdelte Kurland i regioner og gav byrettigheder til flere byområder, blandt andet Tukums.

I 1877 blev jernbanelinjen Riga-Tukums åbnet. Under revolutionen i 1905 blev 120 mennesker dræbt i byen. Under 1. verdenskrig var Tukums besat af Tyskland fra 1915.

I begyndelsen af 1930'erne var der 8000 indbyggere og 73 industrivirksomheder i Tukums.

I 1944 under 2. verdenskrig fandt voldsomme kampe sted omkring byen, da enheder af den Røde hær indesluttede Heeresgruppe Nord i Kurlandlommen.

Under Sovjettiden var byen vært for en af den røde hærs luftbaser.

Venskabsbyer 
Tukums har 9 venskabsbyer

Kilder

Se også 
 Byer i Letland
 Kaive-egen

Eksterne henvisninger 

 Byens hjemmeside

Byer i Letland
Salaspils

Salaspils er beliggende i Rigas distrikt i det centrale Letland og fik byrettigheder i 1993. Byen, der ligger ved floden Daugava, er mest kendt for Slaget ved Kircholm i 1605, det største slag under den Polsk-Svenske Krig – og for Salaspils KZ-lejr, der var den største af sin slags under Anden Verdenskrig. Byen hed tidligere Mārtiņsala. Før Letlands selvstændighed i 1918 var byen også kendt på sit tyske navn Kircholm.

Se også 
 Byer i Letland

Eksterne henvisninger 

 Byens hjemmeside

Noter 

Byer i Letland
Kuldīga

Kuldīga er en by i det vestlige Letland, med et indbyggertal på 11768 . Byen ligger i Kuldīgas distrikt, ved bredden af floden Venta.

Kendte bysbørn 
 Aivis Ronis – diplomat og minister
 Max Weinreich – sprogforkser

Se også 
 Byer i Letland

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

 
Byer i Letland
Maria Yde

Maria Yde (født 2. december 1974) er en dansk journalist og tv-vært.

Yde afsluttede en samfundsvidenskabelig basisuddannelse i 1998 fra RUC, og i 2002 en bachelor i journalistik fra Syddansk Universitet. Efter bestået eksamen begyndte Maria Yde som journalist hos TV2 Lorry. Senere blev hun vært på TV 2's programmer Station 2 og Efterlyst. I 2005 blev hun pressekonsulent i kriminalforsorgen.

I foråret 2007 blev hun vært på TV 2 News. Året efter blev hun vært på DR Sporten. 
I februar 2011 blev Maria Yde vært på DR's nyhedskanal, DR Update, og fra februar 2012 til januar 2015 var hun vært på Aftenshowet på DR1.

Fra 2019 er hun vært på TV-avisen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Journalister fra Danmark
Ansatte i DR
Ansatte ved TV 2