kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Peenemünde

Peenemünde er en by og kommune i det nordøstlige Tyskland, beliggende på øen Usedom under Landkreis Vorpommern-Greifswald. Landkreis Vorpommern-Greifswald ligger i delstaten Mecklenburg-Vorpommern. I DDR-tiden under den Kolde Krig blev Peenemünde brugt til militære formål, og det var derfor først efter Murens Fald i 1989, at offentligheden fik adgang til området.

Der findes flere museer i byen, af hvilke hovedattraktionen er Historisch-Technisches Informationszentrum.
Dette museum ligger i det område, hvor tyskerne eksperimenterede med højteknologisk raketforskning fra slutningen af 1930'erne til slutningen af 2. Verdenskrig. Peenemünde anses for at være rumforskningens fødested. I 1945 nåede en V2-raket ud i rummet som det første menneskeskabte objekt.

Seværdigheder 
Peenemünde er først og fremmest kendt som stedet, hvor V1 og V2-raketterne blev afprøvet under ledelse af Wernher von Braun. Flere af dem blev affyret mod især Storbritannien, men det skete aldrig fra Peenemünde. Peenemünde blev udsat for voldsomme bombardementer af vestallierede fly, hvilket resulterede i ødelæggelser af laboratorier, affyringsramper, produktudviklingsværksteder, beboelsesejendomme og tab af menneskeliv. Kun indgangsbygningen og det store kraftværk står endnu tilbage. I kraftværket er der en stor udstilling, der giver indblik i Nazi-Tysklands raket-projekter, men også i De Allierede sejrsmagters bestræbelser på at drage fordel af de tyske videnskabsmænds viden og erfaringer.

Historisch-Technisches Informationszentrum byder også på en udendørs udstilling med en affyringsrampe for og modeller af von Brauns raketter. Der er desuden opstillet missiler og fly fra Den Kolde Krig.

Ved havnen ligger et ubådsmuseum. Her kan man se U-461, som var Sovjetunionens største dieseldrevne ubåd, der medførte atommissiler. Den har tidligere ligget ved Kalvebod Brygge i København.

Eksterne kilder og henvisninger 

Byer i Mecklenburg-Vorpommern
Byer i Kreis Vorpommern-Greifswald
I'm Alright

"I'm Alright" er en sang skrevet af Nanker Phelge, et pseudonym medlemmerne af The Rolling Stones brugte til at skrive sange under fra cirka 1963 til 1965, og sangen blev første gang udgivet i 1965 på albummet Out Of Our Heads. 

Følgende musikere indspillede sangen første gang. Mick Jagger sang, mens Keith Richards og Brian Jones spillede nummerets guitarer. Trommer og bass blev spillet af henholdsvis Charlie Watts, og Bill Wyman . 

Sangen findes også på live albummet fra 1966 Got Live if You Want It!. Den live udgave som findes på dette album blev optaget live den 5. marts 1965 .

Eksterne henvisninger 

Officiel tekst

Fodnote 

Rolling Stones-sange
Personelsikkerhed

Personelsikkerhed er den disciplin, der omhandler sikkerhedsgodkendelsen af personer, der arbejder med klassificerede oplysninger. Hvis man som offentligt ansat skal beskæftige sig med klassificerede informationer, er det en forudsætning, at man er blevet sikkerhedsgodkendt. Dette er et krav i henhold til Statsministeriets sikkerhedscirkulære (Cirk. nr. 204 af 7. december 2001).

Sikkerhed
Nellikerevolutionen

Nellikerevolutionen (portugisisk, Revolução dos Cravos) var en stort set ublodig militærledet revolution, som startede 25. april 1974 i Lissabon, Portugal. Revolutionen førte til det autoritære diktaturs fald og indførelse af demokrati efter en toårig overgangsperiode kendt som PREC (Processo Revolucionário Em Curso). Overgangsperioden var præget af social uro og magtkamp mellem den politiske højre- og venstrefløj. Selv om styrker loyale mod den siddende regering dræbte 4 mennesker, før de overgav sig, var revolutionen usædvanlig, fordi de revolutionære ikke brugte direkte vold for at opnå det, de ønskede. Udstyret med røde nelliker (cravos på portugisisk) overbeviste indbyggerne de regeringsloyale soldater om at overgive sig. Det betød afslutningen på Estado Novo, det længst varende autoritære regime i Vesteuropa (men ikke det sidste til at falde, Francisco Franco sad på magten i Spanien til sin død i 1975). Revolutionen bliver ofte omtalt som o dia vinte e cinco de Abril (den 25. april).

Se også 
Se også: Largo do Carmo

Portugals historie
Revolutioner
Begivenheder i 1974
Specialagent

En specialagent (engelsk: special agent) er typisk en person, der efterforsker eller gennemfører efterretningsmæssige operationer på føderalt eller internationalt niveau, eksempel ved benyttelse af kilder (agents). Specialagenter har som regel magt til at gennemføre anholdelser og udføre efterforskningsskridt i henhold til statens love og inden for de regler og retningslinjer han eller hun er underlagt.

Stillingsbetegnelser
Hesco-bastion

En HESCO bastion er et byggeelement til at danne hurtige forsvarsværker i form af 'mure' eller volde af sandfyldte trådnetmoduler.

Den enkelte enhed er et sammenklappeligt bur af metaltråd, foret med tyk plasticdug. Enhederne stilles i en tæt række og fyldes med sand eller jord. Det er muligt at stable i højden. Bastionerne fås i forskellige størrelser alt efter formålet.

Oprindeligt udviklede det britiske firma HESCO disse moduler til brug ved oversvømmelser og digebygning, men de kom hurtigt i militær brug i bl.a. Irak og Afghanistan. Ideen er at det tager lang tid for folk at fylde sandsække, og med disse trådbure, der kan fyldes med en gravemaskine eller frontlæsser, kan arbejdet gøres over 10 gange hurtigere. Burene transporteres sammenklappede og foldes ud på stedet og fyldes.

Beskyttelse 

En 60 centimeter tyk sandfyldt kurv kan stoppe riffelkugler og granatsplinter, mens en tykkelse på 1,5 meter beskytter mod en RPG. Omkring 1,2 meters tykkelse beskytter mod de fleste bilbomber.

Eksterne henvisninger 

Hesco Bastion Ltd -Producentens hjemmeside.

Fæstningsanlæg
Organisationen for afrikansk enhed

Organisationen for afrikansk enhed (OAU eller Organization for African Unity) blev dannet 25. maj 1963. Den blev opløst 9. juli 2002 af organisationens sidste leder, sydafrikaneren Thabo Mbeki, og blev erstattet af den Afrikanske Union.

Organisationens formål var at fremme enhed og solidaritet blandt de afrikanske lande og fungere som kontinentets kollektive stemme i verden. Den arbejede også for at afvikle koloniherredømmet, og oprettede en frigøringskomité, som skulle bistå frigøringsbevægelser.

Hovedkvarteret blev lagt i Addis Ababa i Etiopien efter invitation af kejser Haile Selassie II. Organisationens charter blev undertegnet af 32 uafhængige afrikanske stater. Da organisationen blev opløst, var 53 af Afrikas 54 stater medlemmer. Marokko trak sig i 1985 efter at Vestsahara blev optaget som medlem i 1982.

Til trods for at OAU ofte er blevet opfattet som bureaukratisk og uden magt, har tidligere generalsekretær i FN Kofi Annan, rost OAU for at den har bragt afrikanere sammen. Alligevel hævder kritikere at organisationen i løbet af de 37 år den eksisterede, gjorde lidt for at værne om afrikanske borgeres rettigheder.

Afrika
Internationale organisationer
Etableret i 1963
Spionfamilien

Spionfamilien (originaltitel: My Spy Family) er en britisk børnekomedie-tv-serie skabt af Paul Alexander Daniel Peak og David Sant Bernard Krichefski (producer) Connal Orton (executive producer) Glenn Keiles  Francis De Groote Mike Eccles Sarah Dickinson Gareth Hall Daniel Moger Dan Roberts James Macmillan  Joe Williams.
Al musikken er skrevet af Glenn Keiles; dog er nogle sange, der høres i "Intelligence Agency Cafe", skrevet af andre sangskrivere. Serien be blev sendt fra 1. September 2007 til 23. januar 2010 (første gang sendt i Danmark 10. januar 2008 italien 16 februar 2008 23 Januar 2008 frankrig 3 januar 2007 polen)

Handling 

Showet handler om familien Bannon, som alle har et stærk link til spionerhvervet. Forældrene (Dirk og Talia) var engang fjender, men blev forelskede og gift.

De har nu tre børn (Elle, Spike og Boris), som alle er blev opdraget til at beherske spionteknikker.

Handlingen finder primært sted på tre gennemgående lokaliteter: Familien Bannons hjem, børnenes skole og den lokale café "Intelligence Agency Cafe", som bestyres af Des – Dirks bedste ven og gadgetforsyner.

Afsnit

Medvirkende

Hovedpersoner

Familien Bannon 

 Milo Twomey som Dirk Bannon, en tidligere britisk spion og Talias ægtefælle.
 Natasha Beaumont som Talia Alexandrina Knockemoff-Bannon, Dirks ægtefælle.
 Joe Tracini som Spike Bannon. Han er dygtig til at opfinde gadgets og har et skjulested bag sit skoleskab på skolen som indeholder billedskærme, (som muligvis minder om Sony HR Triniton BVM-1410p skærme), og kassetteoptagere (muligvis Panasonic AG-7350 S-VHS) og video editing controller (muligvis JVC RM-G805U og andet hardware. Herfra skabet overvåger Spike sammen med sin ven Travis Mitchell (spillet af Richard Sargent) skolen og, de to udtænker også planer her.
 Alice Connor som Elle Bannon, Spike og Boris' søster

Tilbagevendende 

 Ignat Pakhotin som Boris Bannon.
 Vas Blackwood som Des.
 Mr. Vong, Bannon-børnenes skolerektor
 Cascade Brown som Donna Jacobs, Elles veninde.
 Kirsty Leigh Porter som Marco Desmond
 Richard James som Nelsons far

Referencer

Eksterne henvisininger 
 
 Boomerang får deres egen 'Spion'-familie – digitalspy.co.uk 
 Boomerang's My Spy Family web page (officiel hjemmeside) 
 Virtuel 360 graders tur på "Spionfamilien"-studio 
 Spionfamilien (My Spy Family) på Imdb.com

Britiske tv-serier fra 2000'erne
Britiske tv-serier fra 2010'erne
Komedieserier
Ophørt i 2010
Etableret i 2007
Acquire

Acquire er et brætspil, som er designet af Sid Sackson, og som første gang blev udgivet af 3M i 1962. I de fleste udgaver af spillet gælder det om at investere i hotelkæder, men i den seneste, som Hasbro har udgivet, bruger man uspecificerede selskaber – uden at have ændret på, hvordan spillet fungerer.

Eksterne henvisninger 
 Acquire hos Wizards of the Coast
  Sid Sacksons Acquire-side 
 Acquire på BoardGameGeek

Online varianter
 NetAcquire  – Gratis Windows-program, der giver en mulighed for at spille online mod andre
 Mergers – Gratis browser-baseret spil pr. email, der er baseret på Acquire.

Elektroniske versioner
 Acquire  – Acquire til Game Boy Advance, en version som aldrig blev udgivet.

Brætspil
Spil fra Hasbro
Uitlander

Uitlander (afrikaans: "udlænding") var navnet som blev givet til fremmedarbejdere under den indledende udforskning af Witwatersrands guldfelter i Transvaal.

Disse enorme guldfelter blev opdaget i 1886, og inden ti år var det antaget at befolkningen af uitlandere i Transvaal var dobbelt så stor som de indfødte transvaalerne, 60.000 uitlandere mod 30.000 burghere. Nøjagtige tal er usikre siden den første folketælling i Transvaal blev foretaget i april 1904. Regeringen i Transvaal gjorde det til en politik at antage at der var 60.000 uitlandere mod 30.000 burghere (disse tal henviser kun til voksne mænd). Dette var et konservativt anslag, andre hævder at forholdet var 4:1 eller til og med 10:1. Til trods for disse tal har senere forskere hævdet at der faktisk var et jævnt forhold mellem dem, men med tanke på gravedriftens form, kan der have været flere uitlandermænd. Disse arbejdere var først og fremmest konsentreret omkring Johannesburg–området.

Transvaals regering, under præsident Paul Kruger, var bekymret for effekten som denne store folkemængde kunne have på Transvaals uafhængighed. Uitlanderne var næsten udelukkende briter. Det at give dem stemmeret på et tidspunkt da Storbritanniens regering var ivrige efter at udvide sin magt i Sydafrika, ville næsten helt sikkert føre til at magten i Transvaal gik over i britiske hænder, og Transvaal ville til slut ende op som britisk koloni. Resultatet var at regeringen i Transvaal vedtog en lovgivning som nægtede alle uitlandere som ikke havde boet i landet i 14 år og ikke var over 40 år, stemmeret eller borgerskab. Dette spærrede uitlanderne fra meningsfuld politisk indflydelse.

Dette, sammen med høj skattelægning og korrupt og ineffektiv offentlig administration, førte til betydelig misnøje. Behandlingen af dem var baggrunden for Jameson Raid i 1895. Cecil Rhodes planlagde en invasion af Transvaal som skulle være samtidig med et oprør blandt uitlanderne i Johannesburg. Dr Leander Starr Jamesons styrke invaderede, men det forventede oprør fandt aldrig sted. Invasionsstyrken blev hurtigt overmandet og arresteret.

Fra 1897 af brugte højkommisæren for det sydlige Afrika, Alfred Milner, og kolonisekretæren, Joseph Chamberlain, brugte de nægtede rettigheder til uitlanderne som sit hovedpunkt for et angreb på Transvaal. De opmuntrede agitation blandt uitlanderne og pressede uitlandernes krav med trussel om krig på Krugers regering.

Til slut førte briternes insistering og Krugers principfaste holdning til udbruddet af anden boerkrig i 1899. Ved nederlaget i 1902, blev Transvaal en britisk koloni. Alle indbyggere i Transvaal blev efter dette britiske undersåtter. Dermed faldt begrebet uitlander ud.

Referencer

Litteratur 
 Marais, JS, The Fall of Kruger's Republic, (1961, Clarendon Press)

Eksterne links 
 "Imperialism in the dock", Boerkrigen
 Uitlandernes stemmeret

Sydafrikas historie
Carl Nielsen-udgaven

Carl Nielsen Udgaven (The Carl Nielsen Edition) omfatter samtlige Nielsens værker i en tosproget praktisk-videnskabelig udgave på musikfilologisk grundlag. Projektet blev påbegyndt i 1993 i Det Kongelige Biblioteks regi i København, hvor hovedparten af kildematerialet også findes.

De første to bind udkom i 1997 og siden har yderligere mere end 50 bind (inklusive variantudgaver) set dagens lys. Udgaven afsluttede sit arbejde i marts 2009, og hermed er samtlige Carl Nielsens værker tilgængelige for forskere og musikere i en ny, gennemrevideret videnskabelig udgave. En tematisk-bibliografisk fortegnelse over alle værker, kilder og litteratur afsluttedes i 2014. 

I forlængelse af Carl Nielsen-udgavens arbejde udsendte Dansk Center for Musikudgivelse i 2014 en digital tematisk-bibliografisk fuldstændig fortegnelse over alle værker, kilder og litteratur (inklusive forskellige versioner af samme værk), Carl Nielsen Works Catalogue, (CNW).

Eksterne henvisninger 

For yderligere oplysninger henvises til udgavens hjemmeside.

Indledninger og revisionsapparat til de hidtil udgivne værker kan læses online på denne adresse .

Noter 

Klassisk musik
Carl Nielsen
Carcassonne (spil)

Brætspillet Carcassonne er opkaldt efter den franske by Carcassonne, som har en stærkt befæstet middelalderbydel. Spillet er designet af Klaus-Jürgen Wrede og blev i 2000 udgivet på tysk af Hans im Glück og på engelsk af Rio Grande Games. Spillet er så populært, at det har fået adskillige udvidelsespakker og har affødt flere elektroniske versioner. Spillet vandt prisen Spiel des Jahres i 2001.

Brætspil
Allerslev

Allerslev er et flertydigt stednavn:
 Allerslev (Lejre Kommune) – bebyggelse i Allerslev Sogn (Lejre Kommune)
 Allerslev (Varde Kommune) – bebyggelse i Ovtrup Sogn (Varde Kommune)
 Allerslev (Vordingborg Kommune) – landsby i Allerslev Sogn (Vordingborg Kommune)

og desuden et efternavn:
 Anna Mee Allerslev - borgmester i København
 Pia Allerslev - borgmester i København

Efternavne
Hohokam

Hohokam-kulturen levede fra 100 f.kr-1.500 e.kr. De levede i området hvor Tucson og Phoenix ligger i dag.

Man har fundet såkaldte helleristninger i det område, som man mener er lavet af Hohokam-kulturen.
De var dog ikke de eneste kultur der lavede dem, Hopi, Pima, Anasazi, Nimbre og Mogollon har også lavede helleristninger.

En over 1.000 år gammel amerikansk klipperistning har vist sig at illustrere en meget klar supernova, som oplyste himlen fra 1. maj 1006. Konklusionen er truffet ved at sammenligne med meget nøjagtige kort over himlen som de så ud dengang. Og den ekstra stjerne er præcist, hvor supernovaen dukkede op. Man undersøger om Hohokam-kulturen har lavet den. Desuden har Amerikanske arkæologer har fundet 21 små dyrefigurer i brændt ler ved udgravningen af en 1000 år gammel hohokam-indianerlandsby i Arizona. Kun 27 lignende eksemplarer er udgravet i årenes løb, og fundene har til enhver tid undret eksperterne. Tidligere troede de, at figurerne forestillede lamaer, men nu mener de, at der er tale om tamme hunde. Hundene er ikke større end en håndflade og har alle af deres kunstner fået individuelle ansigtsudtryk. Hvad indianerne brugte dem til, er endnu en gåde for arkæologerne.

Folkeslag i Nordamerika
Caylus

Caylus er et brætspil, designet af William Attia og udgivet i 2005 af Ystari Games og Rio Grande Games i hhv. Frankrig/Storbritannien og USA. Caylus er et strategisk orienteret designerspil.

Eksterne henvisninger 
 Caylus' hjemmeside på Ystari 
 Caylus på BoardGameGeek
 Caylus online på BrettspielWelt

Brætspil
Erik Ole Jørgensen

Erik Ole Jørgensen (27. august 1925 på Frederiksberg – 23. september 2002 i Vedbæk) var en dansk møbelarkitekt. 

Oprindeligt var Erik Ole Jørgensen uddannet møbelpolstrer, men blev uddannet møbelarkitekt i 1944 og tog i 1948 en eksamen ved Kunsthåndværkerskolen. I løbet af karrieren designede han såvel møbler som stoffer, bl.a. gardinstoffer for Kvadrat. Hans enkle, funktionelle møbler har placeret ham blandt de bedste danske møbeldesignere. En af hans mest kendte møbler er tremmesofaen, oprindeligt designet for FDB Møbler.

I en årrække i 1940'erne arbejdede han for Kaare Klint. Erik Ole Jørgensen deltog i mange udstillinger rundt om
i verden og vandt mange designpriser.

Eksterne henvisninger 
Erik Ole Jørgensen Designs hjemmeside

Kilder 

Møbelarkitekter fra Danmark
Personer fra Frederiksberg
Løgstør Open Air

Løgstør Open Air er en årligt tilbagevendende koncertdag, som finder sted i Løgstør i Vesthimmerland i Nordjylland i august.

Løgstør Open Air afholdte sin første koncert i 2005 i forbindelse med Løgstør Idrætsforenings 100 års jubilæum, hvor man ønskede at markere jubilæet med en stor koncert for borgerne i Løgstør samt de omkringliggende kommuner.

Visionen for Løgstør Open Air er at skabe en hyggelig musikfest, hvor koncertgæsterne hygger sig i godt selskab.

Løgstør Open Air år for år

Eksterne links 
 Løgstør Open Air

Open Air
Musikfestivaler i Danmark
Etableret i 2005
Libération

Libération (også kendt som Libé) er et fransk dagblad, der udkommer i et oplag på 140.000.

Avisen blev grundlagt i Paris i 1973 af Jean-Paul Sartre og Pierre Victor efter protestbevægelserne i maj 1968. Avisens politiske grundholdning er centrum-venstre.  Oprindeligt var den venstreorienteret.  Libération var den første franske avis, der fik en netavis.

Eksterne henvisninger 
 Libérations hjemmeside

Aviser fra Frankrig
Etableret i 1973
Resistência Nacional Moçambicana

Resistência Nacional Moçambicana (Mozambiques nationale modstandsbevægelse, RENAMO) er et konservativt politisk parti i Mozambique ledet af Ossufo Momade.

RENAMO blev grundlagt som en antikommunistisk politisk organisation oprettet af den hvide minoritetsregering i Rhodesia i 1975 efter Mozambiques uafhængighed og etableringen af en marxist-leninistisk, tungt sovjetiskstøttet etpartistat. André Matsangaissa, en tidligere hærkommandant i FRELIMO, var den første leder af RENAMO. Den hvide minoritetsregering i Rhodesia frygtede at Mozambique ville give ly til militante medlemmer af ZANU, der ville styrte Rhodesias regering. Matsangaissa blev dræbt af regeringssoldater 17. oktober 1979 i Sofala–provinsen. Efter en voldelig arvefølgestrid blev Afonso Dhlakama ny RENAMO–leder. I løbet af borgerkrigen i Mozambique i 1980'erne fik RENAMO også støtte fra Sydafrika og USA, som så Mozambique som en sovjetisk satellitstat. RENAMO–oprørere blev ofte anklaget for udstrakt brutalitet og brud på menneskerettighederne rettet mod civilbefolkningen.

Den sydafrikanske regering gik med på at stoppe finansieringen af RENAMO mod at den mozambiqiske regering udviste medlemmer af African National Congress, som levede der i eksil. Dette blev godtaget, men apartheid-regimet fortsatte at kanalisere finansielle og militære resurser indtil en permanent fredsaftale blev indgået i 1992.

Fredsaftalen førte til afvæbning af RENAMO, integrering af nogle af deres soldater i den mozambiquiske hær og til dets forvandling til et regulært politisk parti. Det er nu det største oppositionsparti i Mozambique. Ved parlamentsvalget 1. og 2. december 2004 var partiet hoveddelen af valgalliancen RENAMO-UE, som fik 29,7% af stemmerne og 90 af 250 parlamentspladser. Alliancens præsidentkandidat, Afonso Dhlakama, fik 31,7% af stemmerne.

Eksterne Henvisninger 
 De vigtigste politiske retningslinjer i RENAMO 2004 (pdf) 

Mozambiques historie
USA Today

USA Today er en amerikansk avis, grundlagt i 1982 i Arlington, Virginia. Avisen er den eneste landsdækkende avis i USA. Dens daglige oplag marts – september 2009 var 1.900.116.

Avisen, der er den eneste landsdækkende avis i USA, udkom oprindeligt i tabloidformat, men trykkes i dag i broadsheetformat. Fra starten udkom USA Today fra starten med mange billeder og grafik i farver og skilte sig således kraftigt ud fra konkurrenterne Wall Street Journal og New York Times.

Dens oplag blandt engelsksprogede dagblade overgås på verdensplan kun af The Times of India.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Aviser fra USA
Etableret i 1982
Clans

Clans er et abstrakt brætspil, designet af Leo Colovini og udgivet af Rio Grande Games i 2002. Spillet er en abstraktion over forhistorisk tid, hvor små nomadegrupper samlede sig i klaner for at slå sig ned. Det tager kun en halv times tid at gennemføre spillet.

Brætspil
El Grande

El Grande er et brætspil for 2-5 spillere,  designet af Wolfgang Kramer og Richard Ulrich, og udgivet første gang i 1995 af Hans im Glück på tysk, af Rio Grande Games på engelsk, og af 999 Games på nederlandsk. Spillet blev Årets Voksenspil i Danmark i 1997.

Spilbrættet repræsenterer Spanien i renæssancetiden, hvor adelen (El Grandes) kæmper om magten over de ni regioner.

Eksterne henvisninger 
 El Grande på BoardGameGeek 

Brætspil
Giacomo Balla

Giacomo Balla (født 18. juli 1871, død 1. marts 1958) var en italiensk maler. Balla, der i det væsentlige var autodidakt, blev en af futurismens grundlæggere, og han var med til at udforme de futuristiske maleres første manifest i 1910. Hans berømte billede Hund i snor (1912, Museum of Modern Art, New York) blev med sin analyse af faserne i et bevægelsesforløb et af det futuristiske maleris første afklarede pionerarbejder. Balla malede de følgende år en række af futurismens hovedværker, bl.a. Bil i fart + hastighed + støj (1913, Kunsthaus Zürich), der med sine nonfigurative former bragte ham i nærheden af det genstandsløse maleri. Hans videre bestræbelser i retning af det abstrakte bragte ham efterhånden langt ud over futurismens målsætninger.

Eksterne henvisninger 

Malere fra Italien