kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zeppelin M-klasse

Zeppelin M-klasse var typebetegnelsen for 12 luftskibe bygget 1914-15 af Luftschiffbau Zeppelin med fabrikations-numrene LZ 24-LZ 37, alle med henblik på militære formål.
M-klassen var udviklet før udbruddet af 1. verdenskrig og i modsætning til de senere masseproducerede P-klasse, Q-klasse og R-klasse typer særlig kendetegnet ved åbne gondoler, 3 motorer, men 4 propeller, kasseformet halefinne og aluminium-zink legering anvendt i skelettet.

Følgende M-klasse zeppelinere blev leveret fra monteringshallerne i Friedrichshafen og Potsdam til den tyske kejserlige marine og det tyske kejserriges hær og forsynedes med taktiske numre:

L 3 og  L 4 lettede 17. februar 1915 fra Fuhlsbüttel ved Hamborg på rekognoscering over den nordlige del af Nordsøen, men havarerede på tilbagerejsen samme aften under uforudset snevejr ved nødlanding på henholdsvis Fanøs nordstrand og Børsmose Strand, inden de kunne nå de 2 førstbyggede haller på luftskibsbasen i Tønder, der knapt nok var færdigbyggede, men havde et nødberedskab.

L 7 var fra 25. april 1915 den første zeppeliner stationeret i Tønder, indtil dens nedskydning og brand ved Horns Rev 4. maj 1916.

Specifikationer 

De første i serien, heriblandt L 3, havde 3 stk. Maybach C-X motorer på hver 200 hk, samlet ydelse: 600 hk., mens de senere havde tungere 210 hk Maybach motorer. Dermed øgedes tomvægten fra 16,9 ton til 17,7 ton, mens nyttelasten reduceredes fra 9,2 ton til 8,4 ton.
Den sidste, LZ 37, havde en eksperimenterende halefinne og kaldtes også M2-klassen.

Som overgangsmodeller til Zeppelin P-klassen byggedes LZ 26 (eneste variant i N-klassen) med skelet af såkaldt duraluminium og LZ 36 (L 9) og LZ 39 af O-klassen, med længde 161,4 meter og volume 24.900 m³, hvormed en højde på 3 km. og 11 ton nyttelast kunne opnås med samme motorkraft.

Eksterne links 
 Les zeppelins de série m et m2  - lzdream.net
 Zeppelin-Militärluftschiffe: Entwicklungen bis Ende 1915  - suite101.de
 Differentiate Class of the Zeppelin series - wbs.ne.jp
 Zeppelin Class M/M2 - sas1946.com

Se også 
 :en:List of Zeppelins#LZ 24
 :de:Luftschiffhafen Potsdam

Zeppelinere
Gistrup Posthus

Gistrup Posthus eller Gistrup Distributionscenter var indtil 2012 et postdistributionscenter i Gistrup. Tidligere var det også et posthus. Alt postomdeling i 9260 Gistrup foregik tidligere med udgangspunkt fra Gistrup Posthus, men nu bliver den udelt fra Rustenborg (Aalborg) i det centrale Aalborg. Et fald i forretningsomfanget medførte da, at der ikke længere var basis for at videreføre en selvstændig postekspedition, og funktionen overgik herefter til først købmanden Midtkøb og senere Superbrugsen i byen.

Posthuset lå i en gulstensbygning opført i 1992, som desuden rummede et satellit-kommunekontor for Aalborg Kommune. Ud over postekspedition fandtes postbokse. Efter lukningen af posthuset stod bygningen tom i en periode for herefter at komme til at huse en blomsterbutik.

Noter og henvisninger 

 Lokalplan 03-028 fra Aalborg Kommune (1997) indeholder en række billeder af posthuset.
 Salgsannonce  fra Erhverv Aalborg med indretningen, som den var mens der var posthus. Besøgt 2014-10-12.

Nedlagte posthuse i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Aalborg Kommune
Posthus
Zeppelin P-klasse

Zeppelin P-klasse var typebetegnelsen for 22 luftskibe bygget 1915-16 under 1. verdenskrig af Luftschiffbau Zeppelin med fabrikations-numrene LZ 38-LZ 63.

Der blev leveret 10 P-klasse zeppelinere fra de forskellige monteringshaller i Friedrichshafen, Löwental og Potsdam til den tyske kejserlige marine og 12 til det tyske kejserriges hær, som forsynedes med taktiske numre:

Specifikationer 
P-klassen var en videreudvikling af Zeppelin M-klassen med større dimensioner og 4 motorer, og havde stel af duraluminium og lukkede gondoler ligesom overgangsmodellerne N- og O-klasse. 
Der var en forstærket køl som på N-klassen (LZ 26) og strømlinet krop ligesom på O-klassen (L 9 og LZ 39), med parallel dug på de midterste 60 meter.

Tom vægt 20.800 kg, nyttelast 16.200 kg og totalvægt 37.000 kg.

De 3 bagerste propeller blev trukket af 3 motorer placeret i bagerste gondol.

Luftskibene bevæbnedes med 7-8 maskingeværer. Som regel var marinens vandkølede MG 08 og hærens luftkølede Parabellum MG 14.
Bombelasten var 2 ton eller mere ved reduceret benzin-last.

Benyttet i Tønder 
Marineluftskibene L 18, L 19 og L 17 var i den rækkefølge stationeret på luftskibsbasen i Tønder.

L 18 og L 17 brændte hhv. 17. november 1915 og 28. december 1916 i Toska-hallen ved uheld og L 19 nødlandede 1. februar 1916 på Nordsøen, hvor alle ombord druknede efter at være blevet efterladt af et tililende skib.

Eksterne links 
 Zeppelin p-class - jleslie48.com
 Les zeppelins de série p  - lzdream.net
 Zeppelin L.10 (LZ-40) P-class Airship (1915) - militaryfactory.com
 Zeppelin Type P - all-aero.com
 Zeppelin Class P - sas1946.com
 Differentiate Class of the Zeppelin series - wbs.ne.jp
 Zeppelin-Militärluftschiffe: Entwicklungen bis Ende 1915  - suite101.de

Se også 
 :en:List of Zeppelins#LZ 38
 :de:Luftschiffhafen Potsdam
 :de:Löwental (Flughafen Friedrichshafen)
 :de:Duraluminium
 :de:MG 08
 :de:Parabellum MG 14

Zeppelinere
Maasdammer

Maasdammer er en hollandsk ost. Det er en skærefast rundost i schweizisk stil fremstillet af komælk, der lagres mindst 4 uger. Den modnes hurtigere end de fleste andre hollandske oste. Maasdammer har huller inde i osten som følge af modningsprocessen og en blød gul kant. Den er nogle gange vokset på samme måde som Gouda. 

Maasdammer blev udviklet for at kunne konkurrere med den populære schweiziske ost emmentaler ved at være en ost, der var billigere og hurtigere at fremstille. Den hollandske ost er fremstillet af de samme grundingredienser som den schweiziske ost, og har en nøddeagtig og let sødlig smag, men er mere blød end det schweiziske forbillede som følge af et højere fugtindhold i den færdige ost.

Den nye ost blev introduceret i 1984 af firmaet  Baars og markedsføres som  Leerdammer,  men fremstilles i dag af andre hollandske producenter under navnet  Maasdamer.

Noter

Eksterne links 

 Om Maasdammer på cheese.com

Oste
Mad fra Holland
Zeppelin Q-klasse

Zeppelin Q-klasse var typebetegnelsen for 12 luftskibe bygget 1915-16 af Luftschiffbau Zeppelin under 1. verdenskrig med fabrikations-numrene LZ 59-LZ 81.
Desuden lod det tyske kejserriges hær seks af sine P-klasse zeppelinere forlænge med en 15 meter ekstra midtersektion, så den samme længde og bæreevne opnåedes.

Der blev leveret fem Q-klasse zeppelinere fra de forskellige monteringshaller i Friedrichshafen, Löwental og Potsdam til den tyske kejserlige marine og syv til det tyske kejserriges hær, som forsynedes med taktiske numre:

Alle den kejserlige marines fem Q-klasse zeppelinere prøvede at være stationeret på luftskibsbasen i Tønder, hvor de to førstbyggede haller med en længde på 180 meter, bredde 40 m og højde 31 m, præcist passede til formålet og stod klar omkring marts 1915.

Specifikationer 

Tom vægt 23.650 kg, nyttelast 17.900 kg og totalvægt 41.550 kg.

Næste modelserie var zeppelin R-klassen, de såkaldte storkamp- eller superzeppelinere, som var en del større.

Eksterne links 
 Les zeppelins de série q  - lzdream.net
 Differentiate Class of the Zeppelin series - wbs.ne.jp

Se også 
 :en:List of Zeppelins#LZ 59
 :de:Luftschiffhafen Potsdam
 :de:Löwental (Flughafen Friedrichshafen)

Zeppelinere
STED-mikroskopi

Stimulated emission depletion (STED) mikroskopi er en proces, der giver opløsning ved selektivt at deaktive fluorofor, for at forbedre billedet i området. Det blev udviklet af Stefan W. Hell i 1994, og blev vist eksperimentelt første gang i 1999. Hell modtog Nobelprisen i kemi i 2014 for sin opdagelse. Det er af flere typer superopløst mikroskopimetoder der er blevet udviklet i nyere tid. Superopløst mikroskopi bruger en række teknikker til at gå uden om begrænset diffraktion af mikroskopi for at give bedre opløsning. Fotoaktiveret lokaliserings mikroskopi (PALM) og stokastisk optisk rekonstrueret mikroskopi (STORM) er også superopløst mikroskopiteknikker, selvom de bruger andre processer end STED for at få denne opløsning.

Referencer 

Måleinstrumenter
Møbelringen Cup 2014

Møbelringen Cup 2014 var den 14. udgave af kvindehåndboldturneringen Møbelringen Cup og blev afholdt fra den 27. – 30. november 2014 i Arena Larvik i Larvik og i Oslo Spektrum i Oslo i Norge. Turneringen havde deltagelse af , ,  og værtsnationen . Turneringen blev vundet af Danmark, der vandt alle sine kampe.

Resultater 

2014
Håndbold i 2014
Debut på P6 Beat

Debut på P6 Beat er et ugenligt radioprogram, sendt første gang den 20. august 2012 med Augusta Glahn-Abrahamsen bag mikrofonen.

Programmet blevet laceret som DEBut, hvor DEB skulle forstås som en forkortelse for Det Elektriske Barometer, som programmet også agerede opvarmning for.
Første omgang af programmet blev stoppet efter ni afsnit. Det blev relanceret som Debut på P6 Beat med Casper Bach-Hegstrup og Alicia Jordanova som værter fire måneder senere den 6. februar 2012

Format 
Programmet specialiserer sig i ny musik og har blandt andet sendetid til bands fra KarriereKanonen som For Akia og Sonja Hald, og har givet radiodebut til blandt andre Musik til Mor , Nikomo  og Karl William .
Debut på P6 Beat har sammen med Smag på P3 siden september 2014 kørt konceptet Ugens Kanon, hvor et band fra DRs KarriereKanonen-side udvælges hver uge, og får særlig fokus i begge programmer, kunstnere som Katinka B  og Paper Tigers  har tidligere været udvalgt til den ære.

Referencer 

Radioprogrammer fra Danmarks Radio
Vesterhavsost

Vesterhavsost er en dansk ost, der fremstilles af det danske mejeri Thise Mejeri. Det er en fast ost inspireret af den hollandske ost gouda, og er fremstillet af komælk, der lagres mindst 26 uger. Osten lagres i Bovbjerg ved Lemvig ved Vesterhavet. Osten har en tør, kraftig smag med saltnister. Vesterhavsost er paraffineret på ydersiden. 

Vesterhavsost blev udviklet af Thise Mejeri i 2008, da mejeriet lejede sig ind i Arlas ostelager, hvor Arla havde lagret osten Søvind, der havde inspireret Thise Mejeri til fremstilling af Vesterhavsosten. Et særligt ventilationssystem fører havluften ind i ostelageret. 

Thise Mejeri opnåede varemærkeregistrering af navnet "Vesterhavsost" i 2011.

Priser  
Vesterhavsost har vundet en række priser, herunder
 Mejeribrugets Gourmetpris 2008
 "Læsernes pris", Politiken 2009
 Bronze i kategorien hårdost "Nordens Bästa Ost" 2011
 Guld i kategorien specialost ved Danish International Food Contest 2012

Referencer 

Oste fra Danmark
Gederts Ramans

Gederts Gedertovich Ramans (8. september 1927 i Jelgava, Letland - 22. juli 1999) var en lettisk komponist, lærer og lydtekniker.

Han studerede på Letlands Musikakademi hos Adolfs Skulte (1950). Ramans var senere lærer i komposition på Musikkonservatoriet i Riga. 

Ramans har skrevet 9 symfonier, orkesterværker, kammermusik, koncerter, filmmusik og korværker.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1957) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1965) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1970) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1974) - for kammerorkester
 Symfoni nr. 5 (1977) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (1979) - for orkester
 Symfoni nr. 7 (1983) - for orkester
 Symfoni nr. 8 (1985) - for orkester
 Symfoni nr. 9 (1988) - for orkester
 Saxofonkoncert (1962) - for saxofon og orkester

Eksterne kilder/henvisninger 

 http://www.musicweb-international.com/Ntl_discogs/Finnish_symphonies/Finnish_and_Baltic_Symphonies.htm#ramans[ Om Gederts Ramans]  på musicweb-international.com 

Komponister fra Letland
Lærere
Apokalypse

En apokalypse (af oldgræsk: ἀποκάλυψις, åbenbaring eller afsløring) er et skrift og en litteraturform, der beskriver fremtidige begivenheder gennem åbenbaringer. Ofte er temaet verdens undergang. Apokalypser er ofte anvendt i kristne og hellenistisk jødiske skrifter. 

I Johannes' Åbenbaring, den sidste bog i det Nye Testamente, betegner ordet det godes endegyldige triumf over det onde og dermed afslutningen på den nuværende æra, hvilket også er ordets primære betydning og kan dateres tilbage til år 1175. I moderne sprogbrug bruges apokalypse om enhver profetisk åbenbaring, især om verdens sidste tid eller undergang.

Se også
 Apokalyptik
 Dystopi
 Utopi

Referencer 

Ord og vendinger
Jaan Rääts

Jaan Rääts opr. (Jaan Petrovich Ryaets) (født 15. oktober 1932 i Tartu, Estland, død 25. december 2020) var en estisk komponist, pianist, lærer og lydtekniker.
Rääts studerede klaver og komposition på Musikkonservatoriet i Tallinn hos bl.a. Heino Eller. 

Han har skrevet otte symfonier, orkesterværker, 20 solokoncerter for mange instrumenter, kammermusik etc.

Rääts hører til de ledende komponister i Estland i nutiden, og har undervist på Musik Akademiet i Estland.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1957) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1958, Rev. 1987) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1959) - for orkester
 Symfoni nr. 4 "Kosmisk" (1961) - for orkester
 Symfoni nr. 5 (1966) - for orkester
 Symfoni nr. 6 (1967) - for orkester
 Symfoni nr. 7 (1972) - for orkester
 Symfoni nr. 8 (1985) - for orkester

Eksterne kilder/henvisninger 

 Official Jaan Rääts website 
 Om Jaan Rääts  på musicweb-international.com 

Komponister fra Estland
Pianister
Lærere
Personer fra Tartu
Lodbjerg Klitplantage

Lodbjerg Klitplantage er en ca. 420 ha stor klitplantage nord og vest for Flade- og Ørum Søer vest for Bedsted i Thisted Kommune, Thy. Mod vest og nord, ud mod Vesterhavet, er plantagen omgivet af store hedearealer (Lodbjerg- og Lyngby Hede).

Etableringen af  Lodbjerg Klitplantage blev påbegyndt i 1923 med opkøb af arealerne, og tilplantningen foregik fra sidst i 1920'erne og frem til sidst i 1930'erne. Området ligger mellem Natura 2000-områderne nr. 43 Klitheder mellem Stenbjerg og Lodbjerg og nr. 27 Hvidbjerg Å, Ove Sø og Ørum Sø, og er en del af Nationalpark Thy.

Plantagen består hovedsageligt af nåletræer; især bjergfyr og sitkagran, men en del arealer er forynget med løvtræer, primært eg.

I den nordlige ende af plantagen ligger det tidligere vådområde Lortpøt; det blev afvandet i slutningen af 1930'erne. I 1997 blev området delvist genoprettet med opstemning og sløjfning af mindre grøfter, så arealet får status af § 3-naturtype som våd eng og naturtyper i Danmark.

Lodbjerg Kirke og Lodbjerg Fyr ligger i plantagen.

Eksterne henvisninger 
 Lodbjerg Klitplantage Thy Statsskovdistrikt - Arealbeskrivelser
 Klitplantagerne i Sydthy Vandretursfolder fra Naturstyrelsen

Skove i Thisted Kommune
Nationalpark Thy
Eino Tamberg

Eino Martinovich Tamberg (født 27. maj 1930 i Tallinn, Estland, død 24. december 2010) var en estisk komponist og pianist. 

Han studerede komposition på Musikkonservatoriet i Tallinn hos Eugen Kapp.  
Han skrev 5 symfonier, operaer, orkesterværker, vokalmusik, koncerter etc.

Udvalgte værker 

 Balletsymfoni (1959) - for orkester
 Symfoni nr. 1 (1978) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1982) - for orkester
 Symfoni nr. 3 (1987) - for orkester
 Symfoni nr. 4 "Epilog" (1998) - for orkester
 Concerto Grosso (1956) - for orkester
 Symfoniske Danse'' (1957) - for orkester

Eksterne kilder/henvisninger 

 Om Eino Tamberg  på musicweb-international.com 

Komponister fra Estland
Pianister
Personer fra Tallinn
Kaljo Raid

Kaljo Raid (4. marts 1921 i Tallinn, Estland - 21. januar 2005 i Ontario, Canada) var en estisk komponist, cellist og præst. 

Raid studerede på Musikkonservatoriet i Tallinn, hos Heino Eller. Studerede teologi i Stockholm (1945-1946), dernæst i Massachusetts (1946-1949). Han tog privat undervisning i komposition hos Jacques Ibert og Darius Milhaud.

Raid har skrevet 4 symfonier, opera, kammermusik, orkesterværker, vokalværker og solostykker for mange instrumenter.
Hans første symfoni (1944) hører til de vigtige værker i estisk musik.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1944) - for orkester
 Symfoni nr. 2 "Stockholm" (1946) - for orkester
 Symfoni nr. 3 "Traditionel" (1995) - for orkester
 Symfoni nr. 4 "Postmoderne" (1997) - for orkester

Eksterne kilder/henvisninger 

  Om Kaljo Raid  på musicweb-international.com 

Komponister fra Estland
Cellister
Teologer fra Estland
Personer fra Tallinn
Luftskib L 60

Luftskib L 60 (fabriksnr. LZ 108) blev bygget af Luftschiffbau Zeppelin i Berlin-Staaken til den tyske Kaiserliche Marine og foretog sin første flyvning 18. december 1917.

Zeppelineren var af V-klassen og blev muligvis i Staaken indtil omkring 1. april 1918, da den flyttedes til luftskibsbasen i Tønder af kaptajnløjtnant og kommandant Hans Curt Flemming og 1. officer Kruse.
De nåede at flyve 18 ture, heraf 11 rekognosceringer og 1 bombetogt, indtil bombardementet af luftskibsbasen 18. juli 1918, hvor L 54 og L 60 udbrændte i Toska-dobbelthallen.
Eftersom de 3 haller kort efter angrebet nedrevedes, blev L 60 den sidst ankomne og mest moderne zeppeliner på basen i Tønder nogensinde.

Bombetogt 12. april 1918 
L 60 deltog 12./13. april 1918 i et bombetogt sammen med L 61, L 62, L 63 og L 64 i overskyet vejr mod byerne Leeds, Grimsby and Hull, men ramte vist ingen.
L 61 forvildede sig længere vest på til Wigan i Greater Manchester, hvor adskillige af bombetogtets i alt 7 dræbte og 20 såredes fandtes.
L 62 nåede ned i nærheden af Birmingham og Coventry og ramte ikke noget af betydning. Et engelsk fly gik til angreb, men det lykkedes skytterne i agtergondolen at ramme piloten i hovedet, så flyet måtte afbryde angrebet.
Alle luftskibene vendte derfor sikkert hjem til deres baser.

Eksterne links 
 Zeppelin L 60 - Luftschiffe in Tondern  - zeppelin-museum.dk
 LZ 108 - luftschiff.de
 LZ108  - sebastianrusche.com
 Lz108 - L60  - p159.phpnet.org (fransk)
 LZ108(L60) - air-ship.info (kinesisk)
 19-July-1918 Zeppelin LZ.108 - Aviation Safety Network

Se også 
 :en:List of Zeppelins#LZ 108
 :de:Berlin-Staaken#Flugplatz Staaken / Zeppelinwerke
 :en:German strategic bombing during World War I#1918

L 60
L 60
Simone Zaza

Simone Zaza (født 25. juni 1991) er en professionel fodboldspiller fra Italien, der spiller for Valencia CF. Han står desuden (pr. april 2018) noteret for 16 kampe og én scoring for Italiens landshold.

Eksterne henvisninger

Referencer 

Fodboldspillere fra Italien
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2016
Fodboldspillere fra Atalanta BC
Fodboldspillere fra UC Sampdoria
Fodboldspillere fra Ascoli Calcio 1898
Fodboldspillere fra Juventus F.C.
Personer fra Basilicata
Angribere (fodbold)
Le Freak

"Le Freak" er en sang af det amerikanske band Chic. Det var bandets tredje single og første single, der nåede nr. 1 på Billboard Hot 100. Singlen blev ligeledes nr. 1. på Billboards lister "Hot ClubDance Play" og "Hot R&B Singles".  Sammen med de andre Chic-sange "I Want Your Love" og  "Chic Cheer",  nåede "Le Freak" førstepladsen på discohitlisten syv uger i træk.

Singlen er den bedste sælgende single nogensinde for pladeselskabet Atlantic Records og var den bedst sælgende single nogensinde for Warner Music Group indtil den blev overgået i 1990 af Madonnas "Vogue". Singlen solgte syv millioner eksemplarer og opnåede førstepladser flere steder i verden. I Storbritannien blev den nr 7. på UK Singles Chart.

Sangen er nr. 19 på Billboard magazines liste over de første 50 års top 100 sange på "Hot 100"-listen.

Historie
Sangen er en reference til den i 1970'erne meget populære natklub Studio 54 i New York, der var berømt og berygtet for sine absurd lange køer i indgangen, eksklusive klientel og uforskammede dørmænd. Ifølge Chics guitarist Nile Rodgers blev sangen skabt nytårsaften 1977, da han og bandets bassist Bernard Edwards ikke kunne komme ind på Studio 54, hvor de ellers var blevet inviteret ind af Grace Jones, der imidlertid havde glemt at give besked til natklubbens ansatte om invitationen. Rogers forklarede, at sangens omkvæd var "Fuck off!" og ikke "Freak out!" som blev det endelige omkvæd på singlen. 

"Le Freak" var den første sang, der blev nr. 1 tre gange på Billboard Hot 100 three separate times.  

I 1987 blev sangen i et re-mix i acid house-stil udsendt under titlen "Jack Le Freak". Den nåede nr. 18 i Storbritannien og blev Chics sidste top 40 hit i Storbritannien.

Versioner 

Atlantic 7" 3519, September 21, 1978
A. "Le Freak" (7" Edit) – 3:30
B. "Savoir Faire" – 4:57

Atlantic promo 12" DSKO 131, 1978 / Atlantic 12" DK 4700, 1978
A. "Le Freak" – 5:23
B. "Savoir Faire" – 4:57

Atlantic 12" DK 4620, 1978 / Atlantic Oldies promo 12" DSKO 178, 1979
A. "Le Freak" – 5:23
B. "You Can Get By" – 5:36

Hitlisteplaceringer

Noter 

Singler fra 1978
Disco
Sange fra USA
Jonathan Firth

Jonathan Firth (født 6. april 1967) er en engelsk skuespiller bedst kendt for sine roller i britiske tv-produktioner Middlemarch, Far from the Madding Crowd, og Victoria & Albert.

Tidlige liv 
Jonathan Firth blev født i Essex, England. Hans mor, Shirley Jean (født Rolles), og hans far, David Norman Lewis Firth, var begge børn af Methodist missionærer i Indien, og begge arbejdede som lærere i Nigeria efter deres ægteskab. Han er lillebror til skuespiller Colin Firth og stemmecoach Kate Firth. Familien flyttede mange gange, fra Essex til Billericay og Brentwood, og derefter til St. Louis i USA i et år, hvor Jonathan var fem. Ved returnering til England bosatte familien sig i Winchester, Hampshire, hvor hans far blev en historielektor ved King Alfred's College og hans mor var en komparativ religionlektor ved King Alfred's College, Winchester (nu University of Winchester). Firths ønske om at blive skuespiller dukkede op, da han optrådte i en skole spille i en alder af elleve.

Firth studerede på Central School of Speech and Drama og Peter Symonds College i Winchester. Hans bofælle på et tidspunkt var skuespiller Rufus Sewell. Efter eksamen, turnerede han med Royal Shakespeare Company, hvor han debuterede i en alder af syvogtyve som Henrik VI (1994).

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra England
Henrik Lyding

Henrik Lyding (født 7. maj 1956, død 16. juli 2018) var en dansk teateranmelder og dramaturg.

Han var uddannet mag.art. i Nordisk Litteratur fra Københavns Universitet 1986. Sideløbende arbejdet som skuespiller i Teatergruppen Vaganterne, et gruppeteater, der fungerede fra 1973-89. Her spillede han bl.a. faderen i Arrabals "Frokost i det fri", Leander i Holbergs "De Usynlige", Jago i Shakespeares "Othello", samt en række børneforestillinger. Har desuden arbejdet som instruktør ved en række sommerspil i Ringsted 1987-94, bl.a. Molières Scapins Rævestreger, Holbergs Den Stundesløse og Jeppe på Bjerget. Ansat som teateranmelder på Jyllands-Posten siden 1993. Dramaturg og instruktør på Pantomimeteatret i Tivoli siden 2000, hvor han har revitaliseret de klassiske pantomimer, har udviklet flere børneforestillinger, samt rekonstrueret pantomimen Pjerrot går i Søvne fra 1856, oprindelig skrevet af Henrik Hertz. Skrevet libretto til balletten Nøddeknækkeren med premiere i Tivolis Koncertsal november 2012 med koreografi af Peter Bo Bendixen og scenografi af Dronning Margrethe II. Siden genopsat 2014 og 2016. Siden 2008 redaktør og studievært på Teatermagasinet på tv-stationen dk4, samt fra 2010 Teatermøde - et samtale- og portrætprogram. Begge programmer sendes hver 14. dag. Fra 2000 medlem af Reumert-juryen. Forfatter til bøgerne "Pantomimeteatret" (Forlaget Vandkunsten 2008) og "Dronningens Teater" (Gyldendal 2009).

Kildehenvisning

Teaterkritikere fra Danmark
Over the Rainbow

"Over the Rainbow" (ofte kaldt "Somewhere Over the Rainbow") er en klassisk ballade, som har vundet en Oscar. Musik af Harold Arlen og tekst af E.Y. Harburg. Den blev skrevet til filmen Troldmanden fra Oz fra 1939 og blev sunget af skuespilleren Judy Garland i hovedrollen som Dorothy Gale. Sangen blev Garlands kendingsmelodi.

Kildehenvisninger 

Sange fra 1939
Sange fra USA
Dansk Cater

Dansk Cater er Euro Caters danske afdeling, som står bag 15 foodservicevirksomheder i Danmark: kæderne BC Catering med 6 afdelinger, AB Catering med 5 afdelinger og 3 Inco-varehuse.

Selskabet, der er opstået som en sammenlægning af en række mindre virksomheder gennem tiden, har hovedkontor i Svenstrup ved Aalborg.

Cateringvirksomheder 
 AB Catering 

 BC Catering 

 Cater Food A/S

Varehuse 
 inco

Inco blev opkøbt af Dansk Cater i 2011.

Henvisninger 
Dansk Caters Historie  på selskabets hjemmeside.

Grossistkæder
Etableret i 1986
Catering- og foodservicevirksomheder i Danmark