kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tema (Ghana)

Tema er en by i det sydlige Ghana, beliggende på landets atlanterhavskyst, cirka 25 kilometer øst for hovedstaden Accra. Byen har et indbyggertal på .

Kildeangivelser 

Byer i Ghana
Sekondi-Takoradi

Sekondi-Takoradi (ofte benævnt udelukkende med ét af de to navne) er en by i det sydlige Ghana, beliggende på landets atlanterhavskyst, hvor den er hovedstad for landets Vestregion. Byen har et indbyggertal på .

Kildeangivelser

Eksterne henvisninger 

Byer i Ghana
Simone Inzaghi

Simone Inzaghi (født 5. april 1976) er en pensioneret Italiensk fodboldspiller, der spillede for klubben S.S. Lazio i mere end et årti. Hans bror Filippo Inzaghi er også fodboldspiller.

Eksterne henvisninger 

  

Fodboldspillere fra Italien
Fodboldtrænere fra Italien
Tarkwa

Tarkwa er en by i det sydvestlige Ghana med et indbyggertal på . Byen er kendt for at besidde adskillige guldminer.

Kildeangivelser 

Byer i Ghana
Asamankese

Asamankese er en by i det sydlige Ghana, beliggende nordvest for hovedstaden Accra. Byen har et indbyggertal på cirka 34.000. 

Byer i Ghana
Ho (Ghana)

Ho er en by i det sydøstlige Ghana, beliggende i landets Volta-region, tæt på grænsen til nabolandet Togo. Byen har et indbyggertal på .

Kildeangivelser 

Byer i Ghana
Tamale

Tamale er en by i det nordlige Ghana, den største by og hovedstad i regionen Northern.  

Ghanas befolkningsmæssigt tredjestørste by, med en befolkning på .

Byen ligger  600 km nord for Accra. Tamale er hovedsageligt befolket af mennesker af Dagombafolket, som taler sproget Dagbani og er tilknyttet Islam, as hvilket afspejles af de mange moskéer i byen.

Kildeangivelser

Eksterne henvisninger 

Byer i Ghana
Bolgatanga

Bolgatanga er en by i det nordlige Ghana, beliggende tæt på landets grænse til nabolandet Burkina Faso. Byen har et indbyggertal på .

Byen er administrationscenter for regionen Upper East, og er den vigtigste by mellem Tamale 161 km længere mod syd, og grænsen til Burkina Faso 45 km mod nord. Der er omkring 30 km til grænsen til Togo. 

Bolga er kendt som det nordlige Ghanas håndværkscentrum, og har et stort marked midt i byen. Ud  over varer der findes overalt i Ghana, laves og sælges de særegne Bolgahatte her.

Kildeangivelser 

Byer i Ghana
Bouaké

Bouaké (eller Bwake) er en by i det centrale Elfenbenskysten, der med et indbyggertal (pr. 2014) på 536.189, er landets næststørste by. Byen er hovedstad i et departement af samme navn, og dens primære beskæftigelseskilde er produktion af bomuld. Bouaké er et center for Baule-folket. Byen voksede stærkt i 1970'erne efter opførelsen af vandkraftværket ved Lac de Kossou.

Geografi og infrastruktur
Byen ligger i den centrale del af Elfenbenskysten cirka 50 kilometer nordøst for Lac de Kossou, landets største sø. Det er cirka 350 kilometer nord for Abidjan, der kan nås ad jernbanen fra Niger og omkring 100 km nordøst for Yamoussoukro, hovedstaden i landet. Byen har en stor lufthavn beliggende nordvest for byen med en 3.300 meter lang landingsbane.

Særpræg
Byen er kendt for sit kunsthåndværk, det store karneval, markedet og sin katedral. Liverpool FC's forsvarer Kolo Touré og hans brødre Yaya Touré og Ibrahim Touré blev født i Bouaké.

Eksterne henvisninger 

Byer i Elfenbenskysten
San Pédro

San Pédro er en by i det sydlige Elfenbenskysten, beliggende på landets atlanterhavskyst Byen har et indbyggertal (pr. 1998) på cirka 131.000, og er hovedstad i et departement af samme navn.

Byer i Elfenbenskysten
Daloa

Daloa er en by i det centrale Elfenbenskysten, med et indbyggertal (pr. 2007) på cirka 227.000. Byen er hovedstad i et departement af samme navn, og ligger vest for landets hovedstad Yamoussoukro. 

Byer i Elfenbenskysten
Man (Elfenbenskysten)

Man er en by i det vestlige Elfenbenskysten, der er hovedstad i et departement af samme navn. Byen har et indbyggertal på cirka 150.000.

Byer i Elfenbenskysten
Odienné

Odienné er en by i det nordvestlige Elfenbenskysten, der er hovedstad i et departement af samme navn. Byen har et indbyggertal på cirka 100.000 og ligger tæt på grænserne til nabolandene Mali og Guinea.

Byer i Elfenbenskysten
Korhogo

Korhogo er en by i det nordlige Elfenbenskysten, med et indbyggertal (pr. 2002) på cirka 163.000. Byen er hovedstad i et departement af samme navn.

Byer i Elfenbenskysten
Bondoukou

Bondoukou er en by i det østlige Elfenbenskysten, hovedstad i et departement af samme navn og beliggende tæt ved grænsen til nabolandet Ghana. Byen har et indbyggertal (pr. 2005) på cirka 45.000.

Byer i Elfenbenskysten
Ibadan

Ibadan er en by i det sydvestlige Nigeria, med et indbyggertal (pr. 2006) på cirka 2.550.000, hvilket gør den til Nigerias tredjestørste by efter Lagos og Kano. Byen er hovedstad i delstaten Oyo.

Eksterne henvisninger
Ridedyr

Ridedyr er en samlebetegnelse for de dyr, som mennesket anvender til at ride på. Det almindeligste ridedyr er hesten, men også kamel og dromedar anvendes som ridedyr. Også kvæg anvendes undertiden til ridning.

I myter og fantasy ses fabeldyr såsom garuda eller Pegasus undertiden brugt som ridedyr.

Andre ridedyr 
 æsel
 muldyr/mulæsel
 elefant
 struds

Se også 
 Arbejdsdyr

Husdyr
Dyredrevet fremdrift
Port Harcourt

Port Harcourt er en by i det sydlige Nigeria, med et indbyggertal (pr. 2007) på cirka 1.620.000. Byen er beliggende i Nigerdeltaet tæt ved Atlanterhavet og er opkaldt efter den tidligere britiske minister for oversøiske kolonier, Lewis Harcourt.

Eksterne henvisninger
Hôtel Ritz Paris

Hôtel Ritz, beliggende på Place Vendôme i Paris, er et af Europas fineste luksushoteller.

Oprindeligt blev hotellet opført som privatbolig i 1700-tallet, og blev først i 1898 omdannet til hotel. Navnet referer til den første ejer, César Ritz. Sammen med køkkenchef og medejer Auguste Escoffier opbyggede han et hotel med et verdenskendt renommé for sin overdådighed, service og kokkekunst. Suiterne på hotellet er navngivet efter de berømtheder, der har boet på hotellet: F. Scott Fitzgerald, Marcel Proust, Rudolph Valentino, Edvard VII, Charlie Chaplin, Greta Garbo og Coco Chanel. Baren er opkaldt efter Ernest Hemingway. 

I 1979 solgte Ritz-familien hotellet til den egyptiske forretningsmand Mohamed Al-Fayed.

Hotellet består af 161 værelser, en restaurant og to barer. Hotellets restaurant, L'Espadon, er tildelt en stjerne i Michelin-guiden.

Se også 
 The Ritz Hotel (London)

Eksterne henvisninger 

 Hotel Ritz' hjemmeside

Ritz Paris, Hotel
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Paris
Etableret i 1898
Kaduna

Kaduna er en by i det nordlige Nigeria, med et indbyggertal (pr. 2007) på cirka 1.652.000. Byen er hovedstad i en delstat af samme navn. Kaduna har i løbet af 2000'erne været skueplads for massive etniske stridigheder mellem muslimer og kristne, ikke mindst efter at den hårde muslimske Sharia-lovgivning blev indført i delstaten i 2001.
Zaria

Zaria er en by i det nordlige Nigeria, med et indbyggertal (pr. 2007) på cirka 1.018.000. Byen ligger i delstaten Kaduna, der er præget af etniske uroligheder mellem muslimer og kristne.

Eksterne henvisninger
Henry Paulson

Henry Merritt "Hank" Paulson Jr. (født 28. marts 1946 i Palm Beach i Florida) er en amerikansk forretningsmand og siden 3. juli 2006 USA's finansminister. Han er troende tilhænger af det religiøse samfund Christian Science.

Eksterne henvisninger 

Erhvervsfolk fra USA
Personer fra Florida
Finansministre fra USA
Sokoto

Sokoto er en by i det nordlige Nigeria, med et indbyggertal (pr. 2006) på cirka 583.000. Byen er hovedstad i delstaten af samme navn, og ligger tæt på grænsen til nabolandet Niger.

Eksterne henvisninger 

Byer i Nigeria
Rudolph Valentino

Rudolph Valentino (født Rodolfo Alfonzo Raffaelo Pierre Filibert Guglielmi di Valentina d'Antonguolla 6. maj 1895 i Castellaneta, Italien – 23. august 1926 i New York City, USA) var en italiensk skuespiller og sexsymbol.

Valentino var en af de mest populære stjerner i 1920'erne og en af de mest kendte stumfilmskuespillere. Med tilnavnet "den store elsker" var han det første virkelige mandlige sexsymbol i filmhistorien. Hans tidlige død som 31-årig førte til massehysteri blandt hans kvindelige fans og gav ham kultstatus. 

Valentino har en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Eksterne henvisninger 

 
 Officiel engelsk hjemmeside om Valentino

Skuespillere fra Italien
Katsina

Katsina er en by i det nordlige Nigeria, med et indbyggertal (pr. 2007) på cirka 459.000. Byen er hovedstad i delstaten af samme navn, og ligger tæt på grænsen til nabolandet Niger, 150 km nordvest for Kano. Katsina er en handels- og markedsby, med bearbejdning af jordnødder, huder og skind, oliemøller m.m.

Katsina blev grundlagt ca. 1100, og var frem til begyndelsen af 1800-tallet hovedstad i et hausa-rige. Byen blev i 1806 erobret af fulani-folket, og gjort til emirat.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Om Katsina på Store Norske Leksikon.

Byer i Nigeria
Tretorn Sweden AB

Tretorn Sweden AB var en svensk produktionsvirksomhed som fremstillede gummistøvler, sports- og fritidssko og tennisbolde.

Firmaet blev etableret i Helsingborg, Sverige, af Henry Dunker i 1891 under navnet Helsingborgs Gummifabriks AB.

I 1980 blev produktionen i Helsingborg nedlagt.

Den tyske virksomhed Puma overtog den 1. juli 2001 den svenske virksomhed og ændrede navnet til Puma AG Tretorn.

Se også 
 Campus Helsingborg

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Tretorns hjemmeside
 Tretorn kataloger 1930-1970 

Etableret i 1891
Beklædningsvirksomheder fra Sverige
Sportsudstyrsproducenter fra Sverige
Maiduguri

Maiduguri er en by i det nordøstlige Nigeria, med et indbyggertal (pr. 2007) på cirka 1.197.000. Byen blev grundlagt i 1907 og har en overvejende muslimsk befolkning. Under Muhammedkrisen i 2005 blev Maiduguri skueplads for voldsomme demonstrationer og optøjer rettet mod Jyllands-Posten og Danmark.
Jos

Jos er en hovedstad i delstaten Plateau i det centrale Nigeria, beliggende nordøst for landets hovedstad Abuja. Under den britiske koloniperiode var Jos et vigtigt centrum for tin-mine driften.

Fakta om Jos 
Jos har et indbyggertal (2007) på cirka 860.000 og er dermed den tiende største by i Nigeria. Jos er et vigtigt trafikalt knudepunkt for hele området.

Religiøse uroligheder 
Jos ligger i området mellem den muslimsk dominerede nordlige del af Nigeria og den kristent dominerede sydlige del af Nigeria. Befolkningen i Jos er da også sammensat af både muslimer og kristne, som i lange perioder har levet forholdsvist fredeligt side om side. Alligevel er der flere gange ubrudt voldelige uroligheder mellem de to grupper. Ifølge den kristne, humanitære hjælpeorganisation Åbne Døre er de kristne gentagne gange blevet angrebet af områdets muslimer, som målrettet er gået efter at slå de kristne præster og ledere i området ihjel.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Video om urolighederne i Nigeria og Jos
 Nyhedsbureauet Compass Direct
 Danmarks Radio reportage
 Kristeligt Dagblad om urolighedernes indvirkning på missionsarbejde
 BBC om urolighederne

Byer i Nigeria
Makurdi

Makurdi er en by i det centrale Nigeria, med et indbyggertal (pr. 2007) på cirka 319.000. Byen ligger ved bredden af Benuefloden.

Byer i Nigeria
Egill Rostrup

Egill Barfod Rostrup (16. marts 1876 i København – 3. august 1940 i Rønne) var en dansk skuespiller, sceneinstruktør og historiker.

Han tog filosofikum i 1895 og blev i 1896 optaget på Det Kongelige Teaters elevskole. I 1899 debuterede han på Det Kongelige Teater, og kom efterfølgende til Folketeatret, Casino og Dagmarteatret. På film fik han sin debut i 1912, og i løbet af 1920'erne medvirkede han i flere stumfilm.

Det blev særligt den teaterhistoriske forskning, der kom til at optage Rostrup. Han holdt flere forelæsningsrækker og forfattede flere afhandlinger ved Københavns Universitet, og i 1921 tog han en doktorgrad i teaterhistorie, om den græske tragedie. Afhandlingen bærer titlen "Den Attiske Tragoidia i teaterhistorisk belysning." Afhandlingen udkom som bog, på Gyldendal i 1921. Efterfølgende koncentrerede han sig også om instruktørrollen, bl.a. instruerede han en række forestillinger ved Det Kongelige Teater 1928–1930. 

Egill Rostrup var gift to gange, først med Oda Rostrup (1903–1913), anden gang med Ellen Rovsing i 1913, som han fik en søn, sceneinstruktør Asmund Rostrup, med. Han er begravet på Svaneke Kirkegård.

Filmografi 
 Den utro hustru (1911)
 Dyrekøbt Venskab (1913)
 Grevindens Ære (1919)
 Vor fælles Ven (1921)
 Kan disse Øjne lyve? (1921)
 Pigen fra Sydhavsøen (1922)
 Store forventninger (1922)
 Nedbrudte Nerver (1923)
 Fra Piazza del Popolo (1925)
 Lykkehjulet (1926)
 Det sovende Hus (1926)

Eksterne henvisninger 
 
 

Skuespillere fra Danmark
Sceneinstruktører fra Danmark
Enugu

Enugu er en by i det sydlige Nigeria, med et indbyggertal (pr. 2007) på cirka 688.000. Byen er hovedstad i en delstat af samme navn.

Eksterne henvisninger 

Byer i Nigeria
Warri

Warri er en by i det sydlige Nigeria, med et indbyggertal på cirka 546.000. Byen har, som de fleste andre byer i den sydlige del af landet, en overvejende kristen befolkning. 

Byer i Nigeria
Ilorin

Ilorin er en by i det vestlige Nigeria, med et indbyggertal (pr. 2007) på cirka 847.000. Byen er hovedstad i delstaten Kwara.

Byer i Nigeria
Ogbomoso

Ogbomoso er en by i det vestlige Nigeria, med et indbyggertal (pr. 2005) på cirka 1.200.000. Byen ligger i delstaten Oyo og er et industri- og handelscentrum for regionen.
Oshogbo

Oshogbo er en by i det vestlige Nigeria, med et indbyggertal på cirka 523.000. Byen er hovedstad i delstaten Osun.

Byer i Nigeria
Jan Hurtigkarl

Jan Hurtigkarl (født 16. juli 1949) er en dansk kok, køkkenchef og restauratør.

Biografi 
Hurtigkarl blev uddannet ved Radisson SAS Royal Hotel i København i 1970 og begyndte samme år som commis specialise ved Hôtel Ritz Paris. I 1972 vendte han hjem og blev køkkenchef hos Restaurant Gastronomique, Det kongelige danske Haveselskab på Frederiksberg, hvor han var til 1979. Han åbnede samme år sin egen restaurant Jan Hurtigkarl i Dronningens Tværgade. Den blev omdøbt til Les Étoiles. Hurtigkarl havde i sommeren 1988 restauranten på Jeckels Hotel i Gammel Skagen. I 1989 åbnede han sin egen restaurant i Ålsgårde, Jan Hurtigkarl & Co. 

Restauranten drev han frem til 2007. I 2008 åbnede han Restaurant Mielcke & Hurtigkarl på Frederiksberg.

Han blev særligt kendt for sine madprogrammer i DR 1975–1983, hvor han arbejdede sammen med sin far, Roy Hurtigkarl. I 1982 modtog Jan Hurtigkarl Ejler Jørgensen-prisen, og i 1983 blev han tildelt en stjerne i Michelin-guiden. Han blev samme år kåret til Årets kok. I 2011 modtog han den prestigefyldte danske pris Champagneprisen.

Kokke fra Danmark
Restauratører fra Danmark
Modtagere af Champagneprisen
Siemensstadt

Siemensstadt er et område i bydelen Spandau i det vestlige Berlin, der har sit navn efter hovedsædet for elektronikkoncernen Siemens.

Områdets udvikling tog fart i slutningen af 1800-tallet og begyndelsen af 1900-tallet. Udover Siemens' virksomheder rummer området mange etageejendomme i karakteristisk funkisstil, ligesom gadenavnene også minder om områdets tilknytning til Siemens, eksempelvis Wattstraße, Voltastraße og Ohmstraße. Boligerne i funktionalismen blev i overvejende grad opført i mellemkrigstiden og er tegnet af bl.a. Hans Hertlein og Hans Scharoun. Ledende arkitekter som Walter Gropius, Otto Bartning og Hugo Häring deltog i projektet Wohngroßsiedlung Siemensstadt.

Bydele i Berlin
Kribi

Kribi er en by i det sydlige Cameroun med et indbyggertal (pr. 2007) på cirka 60.000. Byen ligger ved landets atlanterhavskyst og er både en populær badeby og vigtig havneby. 

Byer i Cameroun
Tiko

Tiko er en by i det sydvestlige Cameroun med et indbyggertal (pr. 2005) på cirka 48.000. Byen er et af landets største turistmål og er samtidig et industrielt centrum med produktion af flere råvarer.

Byer i Cameroun
Nkongsamba

Nkongsamba er en by i det vestlige Cameroun med et indbyggertal (pr. 2001) på cirka 115.000. Byen er et centrum for landets banan- og kaffeindustri.

Byer i Cameroun
Bafoussam

Bafoussam er en by i det vestlige Cameroun med et indbyggertal (pr. 2001) på cirka 242.000. Byen er hovedstad i landets Vestprovins og er samtidig regionens vigtigste handelsby.

Byer i Cameroun
Hans Scharoun

Bernhard Hans Henry Scharoun (født 20. september 1893 i Bremen, død 25. november 1972 i Berlin) var en tysk arkitekt, som har spillet en stor rolle i skabelsen af det moderne Berlins arkitektur. Han var en af de fornemste repræsentanter for den organiske arkitektur.

Efter studentereksamen i Bremerhaven i 1912 begyndte han studier i arkitektur ved Technische Universität Berlin og læste frem til 1914, men afsluttede aldrig studierne. Han blev alligevel udnævnt til æresdoktor ved universitetet i 1954. Fra 1914 var han frivillig i Første Verdenskrig og deltog i genopbygningsprogrammet i Østpreussen. I 1919 blev han selvstændig arkitekt i Breslau og organiserede også kunstudstillinger der og i Insterburg. Han fik et professorat ved Staatliche Akademie für Kunst und Kunstgewerbe Breslau i 1925 og underviste der til institutionen lukkede i 1932. I 1926 gik han med i arkitektsammenslutningen Der Ring og var i mellemkrigstiden med til at tegne funkishusene i Siemensstadt i det vestlige Berlin. Året efter deltog han i skabelsen af Weißenhofsiedlung i Stuttgart, der var et af de største funktionalistiske byggeprojekter.

Scharoun blev i Tyskland efter nazisternes magtovertagelse. Efter 2. verdenskrig  indledte han sin karriere som byplanlægger og arkitekt i Vestberlin med skabelsen af Kulturforum med bygninger som Berliner Philharmonie. Han blev udnævnt til stadsarkitekt og dermed leder af by- og boligforvaltningen i Vestberlin. Mange af hans planer for Berlins genopbygning måtte skrinlægges pga. byens deling. I 1946 blev han professor ved det arkitektoniske fakulutet ved Technische Universität Berlin.

Efter krigen kunne Scharoun realisere mange af sine ideer. Berliner Philharmonie anses af mange som hans hovedværk. Det eneste projekt uden for Tyskland er Tysklands ambasse i Brasilien. Flere af hans bygningsværker blev først færdige efter hans død som Deutsches Schiffahrtsmuseum i Bremerhaven, Wolfsburgs teater og Staatsbibliothek zu Berlin. Kollegaen Edgar Wisniewski blev ansvarlig for udbygninger til Scharouns værker og overtog hans arkitektfirma.

Bygninger (i udvalg) 
 Boliger på Kaiserdamm, Charlottenburg i Berlin, (1928/29)
 Lejligheder på Hohenzollerndamm, Wilmersdorf i Berlin, (1929/30)
 Boliger i Siemensstadt, Berlin, (1929–31)
 Berliner Philharmonie, Tiergarten i Berlin, (1957–63)
 Technische Universität Berlins arkitektoniske fakultet, (1962–70)
 Forbundsrepbulikken Tysklands ambassade i Brasília, Brasilien, (1964–71)
 Stadttheater Wolfsburg, (1965–73)
 Staatsbibliothek zu Berlin, Tiergarten, (1964–78)

Eksterne henvisninger 
 

 archINFORMs side om Hans Scharoun

Arkitekter fra Tyskland
Modernistiske arkitekter
Personer fra Bremen
Bamenda

Bamenda er en by i det vestlige Cameroun med et indbyggertal (pr. 2007) på cirka 446.000. Byen er hovedstad i landets Nordvestprovins.

Byer i Cameroun
Ngaoundéré

Ngaoundéré er en by i det nordlige Cameroun, med et indbyggertal (pr. 2001) på cirka 189.000. Byen er opkaldt efter et nærliggende bjerg.

Byer i Cameroun
Garoua

Garoua er en by i det nordlige Cameroun med  indbyggere. Byen er hovedstad i landets Nordprovins, og ligger på bredden af Benuefloden.

Referencer 

Byer i Cameroun
Maroua

Maroua er en by i det nordlige Cameroun med et indbyggertal (pr. 2001) på cirka 299.000. Byens primære beskæftigelseskilde er produktion af bomuld.

Byer i Cameroun
Breitscheidplatz

Breitscheidplatz er en plads beliggende mellem Kurfürstendamm og Budapester Straße i Charlottenburg i bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf i det vestlige Berlin, Tyskland. På pladsens østlige side ligger Europa-Center, og i vest den kendte kirkeruin Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche, rejst til minde om Wilhelm 1. af Tyskland.

Frem til 1889 var pladsen uden navn, men fik da navnet Gutenbergplatz. Det beholdt den kun til 1892, hvor den kom til at hedde Auguste-Viktoria-Platz til ære for kejserinden. Efter anden verdenskrig ændredes navnet igen; 31. juli 1947 blev pladsen opkaldt efter den af nazisterne forfulgte politiker og socialøkonom Rudolf Breitscheid (f. 1874 - d. 1944 i Buchenwald koncentrationslejr).

Allerede før første verdenskrig havde pladsen udviklet sig til et vigtigt kulturelt og kommercielt område, og var efter krigen et vigtigt mødested for intellektuelle og kunstnere, der særligt mødtes på Romanisches Kafé. Under anden verdenskrig blev pladsen voldsomt beskadiget, ligesom Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche blev lagt i ruiner. U-Bahn-linjen U2 blev anlagt under pladsen. Pladsen ligger kun et stenkast fra Bahnhof Zoologischer Garten, der var den vigtigste banegård i det tidligere Vestberlin, ligesom Breitscheidplatz var den mest centrale plads i Vestberlin.

Breitscheidplatz fik stor symbolsk værdi under det delte Tyskland, hvor den provisoriske hovedstad var Bonn. Gedächtniskirche blev bevaret som ruin og blev dermed en stærk påmindelse om krigens rædsler. I 1965 fik den sit moderne nybyggeri, og fungerer i dag fortsat som vigtigt mindesmærke. I 1950'erne opførtes Bikini Haus-komplekset, og i 1965 kom Europa-Center til – dengang et af de mest moderne butikscentre i Europa. Begge dele var vigtige i symbolmarkeringen af vestens frihed og succes. Efter Berlinmurens fald mistede pladsen sin symbolske værdi, og fremstår i dag noget umoderne, men Gedächtniskirche er fortsat et stort trækplaster for byens mange turister. Der er i de senere år lagt en række planer for udvikling og renovering af pladsen.

Noter

Se også 
 Angreb på julemarked i Berlin den 19. december 2016

Eksterne henvisninger 

Gader i Berlin
Afghanistans præsidenter

Afghanistans præsidenter er en liste over personer, der har indehavet embedet som Afghanistans præsidenter eller statsoverhoveder siden afskaffelsen af monarkiet i 1973.

Republikken Afghanistan (1973–78) 
 Mohammed Daoud Khan (1973–78)

Militærdiktatur (1978) 
 Abdul Qadir (1978)

Folkerepublikken Afghanistan (1978–87) 
 Nur Muhammad Taraki (1978–79)
 Hafizullah Amin (1979)
 Babrak Karmal (1979–86)
 Haji Mohammad Chamkani (1986–87)
 Mohammad Najibullah	 (1987)

Republikken Afghanistan (1987–92) 
 Mohammad Najibullah (1987–92)
 Abdul Rahim Hatif (1992)

Islamiske Stat Afghanistan (1992–96) 
 Sibghatullah Mojaddedi (1992)
 Burhanuddin Rabbani (1992–96)

Islamiske Emirat Afghanistan (1996–2001) 
 Mohammed Omar (1996–2001)

Den Nordlige Alliance (1996–2001)

Islamiske Republik Afghanistan (2001–21)

Se også 
 Afghanistans konger
 Afghanistans premierministre

 
 Præsidenter
Lister over præsidenter
P.C. Gjelstrup

Peder Christian Gjelstrup (19. oktober 1888 i Lemvig–28. maj 1983 i Lemvig) var forstander for Nørre Nissum Seminarium i 37 år og blev Ridder af Dannebrog.

P.C. Gjelstrup var søn af gårdskarl Anders Christensen Gjelstrup (død 1937) og hustru Marie Cathrine, f. Jensen (1865–1946). Han var ugift; han deler gravsted og -sten med søsteren Margrethe Gjelstrup (1894–1956) på Lemvig kirkegård.

Han blev student fra Odense Katedralskole i 1907 og cand.theol. fra Københavns Universitet i 1914. Han blev i 1915 sekretær i Danmarks kristelige Studenterforbund og var imens i knap et år alumne på Borchs Kollegium (1/12 1915–1/9 1916). De næste tre år, 1916–1919, var han præst (Kaldskapellan) i Ringsted-Benløse.

I 1919 vendte P.C. Gjelstrup tilbage til sin fødeegn. Han var forstander for Nørre Nissum Seminarium fra 1919 til 1956.

Han var formand for Foreningen Nordens Lemvig-afdeling og for Lemvig Centralbibliotek samt medlem af bestyrelsen for Lemvig og Omegns Hjemstavnsmuseum.

Litteratur 
 P.C. Gjelstrup: Ved løvfaldstide, erindringer. Struer 1980. 
 P.C. Gjelstrup: Nørre Nissum Seminarium 1892–1942
 Kraks Blå Bog 1983

Referencer 

Skolefolk fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Riddere af Dannebrog
Studenter fra Odense Katedralskole