kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Makrofag

Makrofager (grovæderceller, fra græsk μακρός [makrós] stor, og φαγεῖν [phagein] spise), forkortet MΦ, er en type hvide blodlegemer, der som del af immunsystemet opsluger og nedbryder beskadigede celler og celle-affald, fremmedlegemer, mikrober, kræftceller og alt andet, hvis overflade ikke indeholder de proteiner, som karakteriserer sunde kropsceller.

Disse store fagocytter findes i næsten alt kropsvæv, hvor de bl.a. jagter de sygdomsfremkaldende patogener ved hjælp af amøbeagtige bevægelser, se figur. De spiller også en vigtig rolle i såvel det uspecifikke som det adaptive immunforsvar, hvor de samarbejder med T-celler og andre lymfocytter. Hos mennesker kan svækkede makrofager føre til alvorlig sygdom, såsom kronisk granulomatøs sygdom, der medfører hyppige infektioner.

Visse makrofager er som del af immunsystemet i stand til at fremkalde inflammation (type M1), mens andre virker anti-inflammatorisk og vævsopbyggende (type M2), bl.a. ved udsendelse af signalmolekyler.

Menneskekroppens makrofager, som udvikles ud fra andre hvide blodlegemer, er typisk omkring 21 mikrometer I diameter. Man sporer dem bl.a. ved ad immunohistokemisk vej at fastlægge deres indhold af forskellige proteiner.

Makrofager blev første gang beskrevet i 1884 af den russiske zoolog Élie Metchnikoff.

Se også 

 Ebolavirus

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Immunsystemet i Patienthaandbogen på sundhed.dk

Immunforsvar
TV-prisen

TV-prisen er Riksmålsforbundets pris for fremragende sprogbrug på fjernsyn. Prisen har sine rødder i Lytterprisen, som blev etableret i 1960 som en pris, der blev uddelt til personer, der havde udmærket sig inden for både radio og fjernsyn. Lytterprisen blev i 2003 delt i en pris for radio, som beholdt navnet Lytterprisen, og en ny pris for fjernsyn, TV-prisen.

TV-prisen uddeles sammen med Lytterprisen og presseprisen Gullpennen på et fælles arrangement for Riksmålsforbundets mediepriser.

Prisvindere
2003: Trond-Viggo Torgersen
2004: Anne Sandvik Lindmo
2005: Petter Schjerven
2006: Einar Lunde
2007: Anne Grosvold
2008: Noman Mubashir
2009: Stian Barsnes-Simonsen
2010: Nadia Hasnaoui
2011: Knut Nærum
2012: Vår Staude
2013: Davy Wathne
2014: Team Bachstad
2015: Line Andersen 
2016: Yama Wolasmal 
2017: Hans Olav Brenner
2018: Nina Owing

Referencer 

Kulturpriser fra Norge
Etableret i 1960
Etableret i 2003
Gullpennen

Gullpennen er en pris som Riksmålsforbundet uddeler årligt til en medarbeider i dags- eller ugepressen. Der bliver lagt vægt på personlig stil og nuancerigdom. Prisen blev uddelt for første gang i 1985. Prisen er en af Riksmålsforbundets mediepriser, og den uddeles ved et fælles arrangement for Lytterprisen og TV-prisen.

Prisvindere 

 1985 — Arne Hestenes, Dagbladet
 1986 — Kjell Syversen, VG
 1987 — Gidske Anderson, Arbeiderbladet
 1988 — Mona Levin, Aftenposten
 1989 — Bengt Calmeyer, Arbeiderbladet
 1990 — Per Bang, Dagens Næringsliv
 1991 — Vetle Lid Larssen, Aftenposten
 1992 — Øyvind Thorsen, Aftenposten
 1993 — Per Egil Hegge, Aftenposten
 1994 — Halvor Seilø Torgersen, Nationen
 1995 — Niels Chr. Geelmuyden, frilans
 1996 — Sissel Benneche Osvold, Dagbladet
 1997 — Kåre Valebrokk, Dagens Næringsliv
 1998 — Yngve Ekern, Aftenposten
 1999 — Thor "Laffen" Hedberg, VG
 2000 — Jan E. Hansen, Aftenposten
 2001 — Gudleiv Forr, Dagbladet
 2002 — Andreas Viestad, Dagbladet
 2003 — Andreas Wiese, Dagbladet	
 2004 — Cathrine Sandnes, Dagsavisen	
 2005 — Anders Heger, Dagsavisen
 2006 — Harald Stanghelle, Aftenposten
 2007 — Linn Ullmann, Aftenposten
 2008 — John Olav Egeland, Dagbladet
 2009 — Sven Egil Omdal, Stavanger Aftenblad
 2010 — Kjetil B. Alstadheim, Dagens Næringsliv
 2011 — Bjørn Vassnes, Klassekampen
 2012 — Hanne Skartveit, VG
 2013 – Eskil Engdal, Dagens Næringsliv
 2014 – Inge D. Hanssen, Aftenposten
 2015 – Frithjof Jacobsen, VG
 2016 – Kjetil Rolness
 2017 – Audun Vinger
 2018 – Inger Merete Hobbelstad, Dagbladet
 2019 - Knut Olav Åmås

Referencer

Eksterne henvisninger 
 riksmalsforbundet.no

Kulturpriser fra Norge
Etableret i 1985
Christian Wilhelm Rask Licht

Christian Wilhelm Rask Licht (født 17. december 1843 i København, død 28. september 1902 i hjemmet på Filippavej 5, Frederiksberg) var en dansk murermester.

Løste borgerskab som murer i København den 7. januar 1875. Grundlagde firmaet C. Licht i 1875. Licht blev en af de vigtigste murermestre for større arbejder omkring århundredeskiftet i København. Blandt de vigtigste nybyggerier kan nævnes:

 1882: 23 huse i Eckersbergsgade i København (Kartoffelrækkerne).
 1883: 20 huse i Skovgaardsgade i København (Kartoffelrækkerne).
 1884: 19 huse i Høyensgade i København (Kartoffelrækkerne).
 1885: Villaen Philippavej 5 på Frederiksberg, som han byggede til sig selv.
 1886: 33 huse i Freundsgade og Jerichausgade i København (Kartoffelrækkerne).
 1887: 22 huse i Ernst Meyersgade i København (Kartoffelrækkerne).
 1888: Hellig Kors Kirken på Nørrebro i København
 1891: 42 huse i Weysegade, Kildevældsgade og Landskronagade i København (byggeforeningshusene i Komponistkvarteret).
 1894: Videnskabernes Selskabs Bygning på H. C. Andersens Boulevard i København.
 1894: Forhuset med tilhørende tårn på Københavns Rådhus.
 1896: Egebæksvang Kirke i Espergærde.
 1900: 36 huse ved Remisevej i Valby.
 1901: Statens Seruminstitut, Amager, København.

Derudover forestod han en lang række restaureringer af historiske bygninger, med særlig omhu for at respektere tidligere tiders byggemetoder og materialer. Kronen på dette værk var restaureringen af Gurre Slotsruin i Nordsjælland, et arbejde han stadig var i gang med ved sin død.

Om Licht skrev arkitekt Martin Nyrop (med hvem Licht havde samarbejdet om flere byggerier, bl.a. Københavns Rådhus) i sin nekrolog i "Architekten": "Murermester Licht stod ubestridt i første Række mellem Danmarks Haandværkere, og selv om der med større eller mindre ret klages over, at Tidens Travlhed og andre Aarsager nu til Dags ødelægger det gammeldags, trofaste Haandværksarbejde, så kan det dog paa den anden Side med fuld Ret paastaas, at det aldrig er udført smukkere og bedre end af vor Tids Elitehaandværkere".

Referencer 

Murere fra Danmark
Personer fra København
Riddere af Dannebrog
Chansons de geste

Chansons de Geste (af fransk chansons: 'sange', og latin gesta: 'dåd, historie') er franske heltekvad og nationale historiesange. De fleste er skrevet i korstogstiden (1100- og 1200-tallet), men omhandlende ca. 300 år ældre begivenheder.

Der findes omkring 150 kvad bevaret, grupperet i tre hovedkredse, nemlig om Karl den Store, de oprørske vasaller og Vilhelm (fx La Chanson de Guillaume). De blev sunget af jonglører til akkompagnement på vielle (gl. violin); de har vers på 10 eller 12 stavelser, meningsmæssigt og musikalsk inddelt i strofer, laisses, med assonans eller samme rim. Fra 1300-t. omsættes flere af dem til prosa.

Det tidligste og mest berømte er Rolandskvadet fra Karl-kredsen. I kredsen om de oprørske vasaller findes fx Gormond og Isembart og Holger Danske (Ogier le Danois). Kvadenes formelagtige stil tyder på, at de bygger på oprindelig mundtlig folkedigtning; idealerne i dem er feudalsamfundets vasaltroskab og krigerære, kampen for konge og fædreland samt kristendommens sejr over islam.

Frankrigs historie
Dyspareuni

Dyspareuni er et medicinsk fagudtryk indenfor gynækologien.

Dyspareuni betyder smerter ved samleje.

Referencer 

Gynækologi
Carlo Pedersoli Jr.

Carlo Pedersoli Jr. (født 8. juni 1993 i Miami, Florida i USA) er en italiensk MMA-udøver, der konkurrerer i welterweight-divisionen i Ultimate Fighting Championship (UFC). Han er i Danmark mest kendt for sin sejr mod  danske Nicolas Dalby i Cage Warriors den 28. april i 2018.

Baggrund 
Pedersoli blev født i Miami, Florida, USA  og hans bedstefar er Bud Spencer (Carlo Pedersoli), en italiensk skuespiller, olympisk svømmer og professionel vandpolospiller.   Pedersoli begyndte at træne karate goju ryu og shotokan og bokse i en ung alder. I en alder af 16 prøvede han et par MMA-træningstimer i sin onkels garage og startede herefter til mma og krav maga-timer mens han begyndte at spille amerikansk fodbold i den romerske sportsklub Grizzleys, hvor han hjalp klubben med at vinde Rom-mesterskabet. Efter nogle få succeser i MMA-kampe besluttede han sig for at træne MMA på fuldtid og konkurrerede professionelt.

MMA-karriere

Tidlig karriere 
Pedersoli kæmpede på den europæiske scene i tre og et halvt år og opbyggede en rekordliste på 10-1, med syv sejre i træk - blandt andet en delt afgørelse sejr mod danske Nicolas Dalby i Cage Warriors i 2018, før han sluttede sig til UFC samme år.

Ultimate Fighting Championship 
Pedersoli fik sin UFC-debut den 27. maj 2018, på UFC Fight Night: Thompson vs. Till mod Bradley Scott.  Han vandt kampen via delt afgørelse.  

Den 22. september 2018, som erstatning for Santiago Ponzinibbio, mødte Pedersoli overfor Alex Oliveira på UFC Fight Night: Santos vs. Anders.  Han tabte kampen via knockout i første omgang.  

Pedersoli mødte Dwight Grant den 23. februar 2019 på UFC Fight Night 145.  Han tabte kampen via teknisk knockout i første omgang.

Privatliv 
Pedersoli studerede sportsvidenskab i Rom i Italien.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Miami
MMA-udøvere fra Italien
MMA-udøvere fra USA
M-1 Global

M-1 Global (Mixfight-1) eller MMA-1 (Mixed Martial Arts-1)  er en MMA-organisation baseret i St. Petersburg, Rusland, som organiserer mellem 10 og 20 events om året.

Det var vært for dets første store show (i stedet for at samarbejde med andre organisationer) med titlen M-1 Global Presents Breakthrough den 28. august 2009 på Memorial Hall i Kansas City i Kansas . 

I 2009 underskrev M-1, en kontrakt for at samarbejde med Explosion Entertainment.

UFC partnerskab 
Den 18. juli 2018 blev det meddelt, at UFC har aftalt i et partnerskab med det russiske Ultimate Fighting Championship (UFC), hvor M-1 Global tjener som rekrutterings-liga for UFC for at finde russiske kæmpere til UFC og involverer sig i forberedelser og organiserer nye shows i Rusland. En del af handlen tillader også, at M-1-mestere også ville have mulighed for at skrive kontrakt med UFC.

M-1 Challenge 
M-1 Challenge er en konkurrence arrangeret med en række arrangementer, der holdes mange steder rundt om i verden. Begivenhederne transmitteres i over 100 lande, især Rusland, Europa og FSU-landene.

Referencer

Eksterne henvisninger 

  (engelsk)

Organisationer fra Rusland
Mixed martial arts
Etableret i 1997
Pages with unreviewed translations
Asisat Oshoala

Assiat Oshoala (født 9. oktober 1994) er en kvindelig nigeriansk fodboldspiller, der spiller som midtbane for FC Barcelona i Primera División og Nigerias kvindefodboldlandshold.

Karriere 
Den 23. januar 2015, skiftede Oshoala til Liverpool F.C. Women i FA WSL. Liverpool-manager, Matt Beard udtalte der omkring hende som "en af de bedste unge spillere i verden". Selvom rygter havde knyttet hende til andre klubber, var hun meget glad for at skiftet til Liverpool.

Oshoala gik glip af to måneder af sæsonen 2015, pga. en knæskade, da de forsvarende mestre fra Liverpool sluttede som nummer sy ud af otte hold. I januar 2016 meddelte Liverpool, at et bud fra Arsenal L.F.C. havde aktiveret en frigørelsesklausul i hendes kontrakt, det gjorde hun kunne skifte til London-klubben.

Den 10. februar 2017, skiftede hun til den kinesiske klub Dalian Quanjian F.C., hvor hun spillede i et år.

Den 31. januar 2019, underskrev den spanske klub FC Barcelona Femení Oshoala på en lejeaftale indtil afslutningen af sæsonen. Hun scorede Barcelonas eneste mål i et 4–1 nederlag til Lyon i UEFA Women's Champions League-finalen i 2019.

Den 31. maj 2019 meddelte Barcelona Oshoalas fulde overførsel til klubben og forlængelse indtil 2022.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 
 Spillerprofil hos FC Barcelona

Kvindelige fodboldlandsholdsspillere fra Nigeria
Kvindelige fodboldspillere fra Nigeria
Fodboldspillere fra FC Barcelona
Alan Patrick

Alan Patrick (født 9. juli 1983 i Manaus i Brasilien), er en brasiliansk MMA-udøver, der konkurrerer i lightweight-divisionen i Ultimate Fighting Championship (UFC). Han har været professionel MMA-kæmper siden 2008 og er blevet et kendt navn i sit hjemland i Brasilien. Han er en tidligere Bitetti Combat Lightweight-mester.  Han er i Danmark bedst kendt for sin sejr over danske Damir Hadžović den 3. februar 2018 på UFC Fight Night 125  som han slog via enstemmig afgørelse.

MMA-karriere

Tidlig karriere 
Patrick blev født 9. juli 1983 i Manaus i Brasilien hvor han voksede op. Han begyndte sin professionelle MMA karriere i en alder af 25 år i sit hjemland Brasilien i 2008. Han kæmpede for en række organisationer, herunder Jungle Fight og Bitetti Combat, og opbyggede en ubesejret rekordliste på 10 sejre og ingen nederlag.

Ultimate Fighting Championship 
Efter at have vundet Bitetti Combat Lightweight Championship, fik Patrick  sin UFC-debut mod Garett Whiteley den 10. oktober 2013 på UFC Fight Night: Maia vs. Shields.  Han vandt kampen via TKO via slag. 

Han mødte senere John Makdessi den 1. februar 2014 på UFC 169,  hans første kamp uden for Brasilien.  Han vandt kampen via en kontroversiel enstemmig afgørelse, hvor alle store MMA mediewebsteder scorede kampen enten en uafgjort eller en sejr til Makdessi. 

Patrick skulle have mødt Beneil Dariush den 25. oktober 2014 ved UFC 179.  Patrick trak sig imidlertid ud af kampen efter at have fået en kæbeskade og blev erstattet af Carlos Diego Ferreira . 

Patrick mødte Mairbek Taisumov den 20. juni 2015 på UFC Fight Night 69.  Han tabte kampen via TKO i anden omgang, det første nederlag i hans professionelle MMA-karriere. 

Patrick mødte herefter Stevie Ray den 24. september 2016 på UFC Fight Night 95.  Han vandt kampen via enstemmig afgørelse. 

Patrick mødte danske Damir Hadžović den 3. februar 2018 på UFC Fight Night 125.  Han vandt kampen via enstemmig afgørelse. 

Patrick plejede at træne i Rio de Janeiro indtil dette tidspunkt, men efter kampen mod Hadžović flyttede han til Orlando, Florida for at træne på Fusion X-cell. 

Patrick mødte Scott Holtzman den 6. oktober 2018 ved UFC 229.  Han tabte kampen via knockout i tredje omgang efter at være blevet slået ned af et slag og til sidst slået ud af albuer.

Privatliv 
Patrick og hans kone har en søn. De flyttede til Orlando, Florida fra deres oprindelige hjemland Brasilien i sommeren 2018.

Titler og præstationer

MMA 

 Bitetti Combat
 Bitetti Combat Lightweight Championship (1 gang)

MMA-rekordliste

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Alan Patrick – UFC.com
 

Personer fra Manaus
MMA-udøvere fra Brasilien
Pages with unreviewed translations
Sarah Bouhaddi

Sarah Bouhaddi (født 17. oktober 1986) er en fransk fodboldspiller, der spiller for Division 1 Féminine klubben Olympique Lyonnais Féminin og Frankrigs kvindefodboldlandshold, som klart førstevalg begge steder. Hun er oprindelig af algerisk afstamning..

Hun har tidligere optrådt for flere forskellige klubber i sin karriere, blandt andet FCF Juvisy og Toulouse FC. 

Hun blev udtaget til at repræsenterer  ved Sommer-OL 2012 i London, samt EM i fodbold for kvinder i 2009, 2013 og 2017. Hun var ligeledes udset til at være førstevalgsmålvogter ved VM i fodbold for kvinder 2007, men holdet kvalificerede sig ikke.

Meritter

Klubhold 
Lyon
Division 1 Féminine (10): 2009-10, 2010-11, 2011-12, 2012-13, 2013-14, 2014-15, 2015-16, 2016-17, 2017–18, 2018–19
Coupe de France Féminine (7): 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2018-19
UEFA Women's Champions League (6): 2010-11, 2011-12, 2015-16, 2016-17, 2017-18, 2018-19

Internationalt 
Landshold
Cyprus Cup: 2012, 2014
SheBelieves Cup:  2017

Referencer

Eksterne henvisninger
 
 
 
 Profil på det franske landshold 
 Spillerstatistik

Kvindelige fodboldspillere fra Frankrig
Kvindelige fodboldlandsholdsspillere fra Frankrig
Fodboldspillere fra Olympique Lyon (kvinder)
Polo Reyes

Marco Polo Reyes (født den 7. november 1984 i Mexicali, Baja California i Mexico) er en mexicansk MMA-udøver. Han var en af deltagerne i UFC The Ultimate Fighter: Latin America 2 og han konkurrerer i øjeblikket i Ultimate Fighting Championship (UFC).  Han er i Danmark mest kendt for sit nederlag til danske Damir Hadžović den 23. februar 2019 på UFC Fight Night 145.  som han tabte via knockout i anden omgang.

Baggrund 
Reyes blev født den 7. november 1984 i Mexicali, Baja California i Mexico. Før han blev en kamper, var Reyes tømrer. Han startede til selvforsvarskurser, der førte ham til MMA-træning og senere i konkurrencer. Han var det nationale mesterskab i Mexico og fik to regionale titler i Mexico.

MMA-karriere

Tidlig karriere 
Reyes var tilknyttet forskellige MMA-organisationer i Mexico fra 2009 til 2014 med en MMA-rekordliste på 4-3-0, før han sluttede sig til The Ultimate Fighter: Latin America 2- konkurrencen.

The Ultimate Fighter: Latin America 
I 2015 sluttede Reyes sig til The Ultimate Fighter: Latin America 2  på holdet Efrain Escudero .   I episode 7 mødte Reyes, Christihian Soto fra Nicaragua i en lightweight-kamp, hvor han vandt via TKO via slag i anden omgang. I episode 10 mødte Reyes, Horacio Gutiérrez fra Mexico i semifinalen. Han blev besejret via TKO via slag i første omgang.

Ultimate Fighting Championship 
Reyes mødte Cesar Arzamendia på UFC Fight Night 78 den 21. november 2015. Han besejrede Arzmaendia via knock-out i første omgang.  

Den 4. juni 2016 var Reyes oppe mod Dong Hyun Ma den 4. juni 2016 ved UFC 199. Reyes knockoutede Kim i tredje omgang.  Begge deltagere blev tildelt Fight of the Night-bonusprisen.  

Reyes mødte Jason Novelli den 5. november 2016 på UFC Fight Night 98 og vandt en delt afgørelse på dommerstemmerne 29-28, 28-29 og 29-28.  

Reyes mødte James Vick den 13. maj 2017 på UFC 211.  Han tabte kampen via TKO i første omgang.  

Reyes mødte Matt Frevola den 14. januar 2018 på UFC Fight Night: Stephens vs. Choi.  Han vandt via knockout et minut inde i kampen.  Han blev tildelt Performance of the Night-bonusprisen .  

Reyes mødte danske Damir Hadžović den 23. februar 2019 på UFC Fight Night 145.  Han tabte kampen via knockout i anden omgang.  

Reyes forventes at møde Drew Dober den 29. juni 2019 på UFC på ESPN 3.

Mesterskaber og præstationer 

 Ultimate Fighting Championship 
 Fight of the Night (1 gang) vs. Dong Hyun Kim 
 Performance of the Night (2 gange) vs. Cesar Arzamendia og Matt Frevola   
 Femte korteste gennemsnitstid i lightweight-divisionens historie (6:51) 
 Tredje bedste slagforskel i lightweights historie (2.10) 
 Tredje højeste slag rate landet pr. min., I UFC-historie (6,69)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sportsfolk fra Mexico
MMA-udøvere fra Mexico
Stemmespild

I et valgsystem er der stemmespild, når en stemme ikke bliver brugt til at få en kandidat eller et parti valgt ind. Blandt andet er en stemme spildt, hvis den gives til et parti der falder under en spærregrænse. Et af hovedprincipperne indenfor gerrymandering er at maksimere stemmespild hos partier man vil skade, for eksempel ved at sprede en gruppe vælgere mellem mange valgkredse hvor de er i mindretal.

Under proportionale valgmetoder som i Danmark er stemmespildet minimalt, men især spærregrænsen på 2% gør at mange stemmer spildes. Ved folketingsvalget 2019 var der tre partier under 2%, hvilket betød 153.923 spildte stemmer, det højeste antal siden 1990. Før 1918 havde man det system ved valg til Folketinget, at hver valgkreds valgte ét medlem til Folketinget, hvorfor de stemmer, der blev afgivet i de enkelte kredse på andre kandidater end den valgte i praksis var spildt. Dette gav en meget høj spildprocent af stemmer, som f.eks. ved folketingsvalget 1903, hvor stemmespildet blev vurderet til ca. 42 procent af stemmerne ifølge folketingsmedlem Ellinger fra Højre

I lande som Storbritannien og USA, der begge bruger flertalsvalg i enkeltmandskredse, er der forholdsvis meget stemmespild, fordi kun den mest populære kandidat i hver kreds vælges ind, og stemmer på alle andre kandidater dermed er spildt.

Se også 
Ugyldig stemme

Kilder 

 

Afstemningslære
Politiske valg
Élise Bussaglia

Èlise Bussaglia (født 24. september 1985) er en fransk fodboldspiller, der spiller for Division 1 Féminine klubben Dijon FCO og Frankrigs landshold.

Eksterne henvisninger
 FFF spillerprofil  
 

Kvindelige fodboldspillere fra Frankrig
Kvindelige fodboldlandsholdsspillere fra Frankrig
Fodboldspillere fra Olympique Lyon (kvinder)
Fodboldspillere fra Montpellier HSC (kvinder)
Gaëtane Thiney

Gaëtane Thiney (født 28. oktober 1985) er en fransk fodboldspiller, der spiller for Division 1 Féminine klubben Paris FC og Frankrigs landshold.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Spillerprofil - Paris FC 
 

Kvindelige fodboldspillere fra Frankrig
Kvindelige fodboldlandsholdsspillere fra Frankrig
HTH Ligaen 2019-20

HTH Ligaen er den 84. sæson af Damehåndboldligaen.

Turneringen bliver afviklet med et grundspil og et slutspil. I grundspillet spiller alle holdene mod hinanden ude og hjemme, og ved afslutningen heraf går de otte bedste videre til playoff, mens det nederst placerede hold rykker direkte ned i 1. division. Det næstnederste og det tredjenederste hold spiller playoff-kampe mod nummer to og tre fra 1. division om pladser i næste års liga. Vinderne af 1. division rykkede automatisk op.

Playoffspillet for de bedste hold foregår i to puljer af fire hold, der spiller alle mod alle ude og hjemme. Efter dette afgør slutspillet DM-medaljerne, idet de to bedst placerede fra hver pulje går videre til semifinalerne. Semifinalerne bliver spillet bedst af tre kampe, og vinderne af semifinalerne går i finalen, mens taberne spiller bronzematch. Begge disse opgør blev ligeledes spillet bedst af tre kampe.

Som konsekvens af spredningen og frygten for COVID-19, meddelte Dansk Håndbold den 11. marts 2020, at man havde valgt at aflyse alle kampe, stævner og arrangementer for alle rækker fra liga og nedefter, de kommende 14 dage efter. Den 7. april 2020 besluttede udvalget for professionel håndbold i Dansk Håndbold at afslutte sæsonen 2019/2020, uden at færdigspille de resterende kampe i grundspillet, op-/nedrykningsspillet samt slutspillet. Team Esbjerg som indtog ligaens 1. plads, da ligaen blev suspenderet, blev kåret til danske mestre imens EH Aalborg der lå sidst i HTH ligaen rykkede ned i 1. division. I 1.division blev Vendsyssel Håndbold kåret som vindere og rykkede dermed op i ligaen til sæsonen 2020/2021.

Klubber

Personale og Trøjer

Stilling

Topscorere for grundspillet 
Topscorerlisten for er gældende for til og med 24. spillerunde.

Årets hold 

Årets hold i HTH Ligaen 2019-20.

Referencer

Eksterne links 
 HTH Ligaen hos DHF 

Damehåndboldligaen
DM i håndbold (kvinder)
Håndbold i 2019
Håndbold i 2020
Kristus (statue)

Kristus er en statue af Jesu opstandelse fra det 19. århundrede i Carrara-marmor af Bertel Thorvaldsen. Den var oprindelig bestilt af Slotsbygningskommissionen til at stå i Slotskirken ved Christiansborg Slot, men senere – mens Thorvaldsen var i København i 1819-20 – blev det besluttet, at den i stedet skulle stå i apsis, den østligste ende, af Vor Frue Kirke ved højalteret. I det 20. århundrede blev billeder og kopier af statuen antaget af lederne af Jesu Kristi Kirke af Sidste Dages Hellige i Kirkens lærdomme for at understrege Jesu Kristi centralitet i kirkens lære. Også Carl Blochs malerier af Frelseren og hans liv er verdenskendte af Sidste Dages Hellige.  I 2020 blev Kristus statuen også en del af kirkens opdaterede symbol.

Original skulptur 
Thorvaldsen blev bedt om at fremstille statuer af Jesus og apostlene til Vor Frue Kirke i København. Jesu statuen blev færdiggjort i 1821. Kristus var ikke kendt uden for Danmark indtil 1896, da en amerikansk lærebogsforfatter skrev, at statuen blev betragtet som "den mest perfekte statue af Kristus i verden." Statuen er 345 centimeter høj. Påskriften i bunden af skulpturen er "Kommer til mig" med en henvisning til bibelverset fra Matthæusevangeliet:

Replikaer og parafraser

Danmark

Udlandet

Referencer 

 

Værker af Bertel Thorvaldsen