kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
David Goffin

David Goffin (født 7. december 1990) er en belgisk professionel tennisspiller. Han er rangeret som nr. 7 på ATP-ranglisten, som også er den højeste placering han har opnået. Goffin har (pr. februar 2018) vundet 4 ATP-titler. De bedste resulter han i Grand Slam sammenhæng har opnået er en kvartfinale i henholdsvis French Open 2016 og Australian Open 2017.

Kilder

Eksterne Henvisninger 

 

Tennisspillere fra Belgien
Verdensmesterskabet i fodbold 2018 - finalen

Finalen om verdensmesterskabet i fodbold 2018 er den 21. finale siden turneringens etablering i 1930. Kampen skal blev spillet den 15. juli 2018 på Luzjniki Stadion i Ruslands hovedstad Moskva, og skulle finde vinderen af VM i fodbold 2018.

Dette var Kroatiens første gang i VM finalen, og Frankrigs tredje. Frankrig vandt verdensmesterskabet efter at have vundet over Kroatien 4-2.
Vinderen af verdensmesterskabet kvalificerede sig til Confederations Cup 2021, hvilket betyder at Frankrig nu er kvalificeret.

Stadion 

Finalen blev spillet på Luzjniki Stadion i Moskva, som ligger i Khamovniki-distriktet i Centrale administrative okrug. En udvidet version af stadion blev kaldt det foreløbige finalested i Ruslands budsunde, der blev udvalgt af FIFA den 2. december 2010. Luzhniki Stadion blev bekræftet som det endelige finalested den 14. december 2012, efter et møde i FIFA Executive Committee i Tokyo, Japan. Stadionet var også vært for seks andre kampe, herunder åbningskampen den 14. juni 2018, tre gruppespilskampe, en ottendelskamp og en semifinalekamp.

Kampen

Detaljer

Statistik

Referencer

Eksterne henvisninger 
 FIFA.com 2018 website 

Finalen
2018 - finalen
Sport i Moskva
Gudrun Houlberg

Gudrun Houlberg (født 21. februar 1889 i Viborg, død 14. januar 1940) var en dansk skuespiller.

Filmografi 

 Skaf en Sensation (1934) - Frk. Thomsen
 Præsten i Vejlby (1931) - Aalsø-præstens kone
 Prinsens Kærlighed (1920) - Melitta, Schönstadts datter
 Manden, der sejrede (1920) - Ellinor, Rewes' datter
 Blind Passager (1920) - Edith, professorens datter
 Det døde Skib (1920) - John, skibsdreng
 Kærlighedsleg (1919) - Amy Walker
 Lykkens Blændværk (1919) - Eva, godsejerens datter
 Grevindens Ære (1919) - Prinsesse Alexis, fyrstedatter
 Skandalemageren (1919) - Mercia, Francis' datter
 Godsejeren (1919) - Ellinor, James' datter
 Den grønne Bille (1918) - Violet, Hornes datter
 Kornspekulanten (1918) - Inger, korngrosserens datter
 Hans Kæreste (1918) - Esther
 Hjertebetvingeren (1918) - Millicent Town
 Ægteskabshaderne (1918) - Daisy, Singletons datter
 Klovnen (1917) - Daisy, Bundings datter
 Brændte Vinger (1917) - Agnes West
 Expeditricen fra Østergade (1917) - Alice, Eriks hustru
 I Storm og Stille (1915) - Alice, Clarks datter
 Enhver (1915) - Sylvia, Enhvers elskede
 Lidenskabens Magt (1915) - Helene, Nybloms datter
 Britta fra Bakken (1915) - Britta, Mor Marthas datter
 Fattig og rig (1915) - Maud, Jones' datter
 Den Stærkeste (1915) - Jolante, grevens datter
 Vera (1915) - Vera, Frantz' hustru
 Den Fremmede (1914) - Carla, Wangs kone
 Arveprinsen (1914) - Mercedes, hertugens datter
 Hans første Kærlighed (1914) - Sibyl
 Kvinder (1914) - Mira
 Letsind (1914) - Johanne, enkefruens datter
 Lykkeligt Ægteskab (1914) - Fru Breit
 En Sømandsbrud (1914) - Lillian Bennet
 De Dødes Ø (1913) - Flora, dr. Critius' guddatter
 Katastrofen i Dokken (1913) - Rolands søster
 Den sorte Varieté (1913) - Carmen, danser i varieté
 For evigt (1913) - Agathe, Fritz' hustru
 Hjertedoktoren (1913) - Gertrud von Ahrenskjold, Isas niece
 Haanden, der griber (1913) - En brud
 Spejderen (1912) - En ung dame
 Det blaa Blod (1912) - Godsejerdatter og grevens brud
 Dødsridtet (1912) - Kate Holborg, ung enke
 Konfetti (1912) - Therese Savain
 Gift dig - gift dig ikke (1912) - Nelli Elmer
 Den hvide Klovn (1912) - Kunstberiderske
 Slægten (1912) - Karen, Alvildas datter af 1. ægteskab
 Elskovsbarnet (1910) - Suzanne, vicomtens datter

Eksterne Henvisninger 
 

Filmskuespillere fra Danmark
Gruppen nye venstre (franske nationalforsamling)

Le groupe socialiste (SOC) (dansk: Den socialistiske gruppe) officielt navn: groupe socialistes et apparentés, membre de l'intergroupe NUPES er en parlamentarisk gruppe i den franske Nationalforsamling, der blandt andet omfatter de deputerede fra Socialistpartiet (PS).

I 2017-2022 var gruppens navn: 

Groupe Nouvelle Gauche (NG) (dansk: Det nye venstres gruppe).

Gruppens sammensætning i 2017 
Efter det franske parlamentsvalg i 2017 havde gruppen 31 medlemmer. De 30 kom fra Socialistpartiet (PS), og et medlem kom fra et økologisk parti.

Gruppens sammensætning i 2022 
Efter det franske parlamentsvalg i 2022 havde gruppen 31 medlemmer, heraf kom de 2 fra Guadeloupe, mens 1 medlem kom fra Martinique, og 1 medlem kom fra Réunion. Desuden var der 1 medlem fra det uafhængige venstre. Resten repræsenterede det franske socialistparti.

Gruppens historie 
Gruppen har rødder tilbage til 1958. Gruppen har altid bestået af Socialistpartiet (PS) og dets nærmeste allierede. Indtil 2017 og igen fra 2022 er socialist en del af gruppens navn.

I perioder har gruppen været Nationalforsamlingens største eller næststørste gruppe, og gruppen har flere mange været præsidentens og regeringens parlamentariske basis (senest i 2012–2017).

Ved valgene i 2017 led Socialistpartiet og dets allierede alvorlige nederlag. Socialistpartiet gik kraftigt tilbage, og flere af dets allierede partier mistede alle deres pladser i Nationalforsamlingen.

Den 27. juni 2017 skiftede gruppen navn til Gruppen nye venstre.

Gruppens navne 
 1958 – 67, 1969 – 73 og 1978 – 2007: Socialisterne (Socialiste (SOC))
 1967 – 69: Sammenslutningen af demokratiske venstre og socialisterne (Fédération de la gauche démocrate et socialiste (FGDS))
 1973 – 78: Socialistpartiet og Radikale Venstre (Parti socialiste et des Radicaux de gauche (PSRG))
 2007: Gruppen af socialister, radikale og borgere (Groupe socialiste, radical et citoyen) 
 2007 – 12: Socialister, radikale, borgere og venstre (socialiste, radical, citoyen et divers gauche (SRC))
 2012 – 16: Socialister, republikanere og borgere (Socialiste, républicain et citoyen (SRC))
 2016 – 17: Socialister, økologer og republikanere (Socialiste, écologiste et républicain (SER))
 2017 – 22: Gruppen Nye venstre (Nouvelle Gauche (NG))
 2022 - nu: Gruppen socialister og tilknyttede, medlemmer af intergruppen NUPES (groupe socialistes et apparentés, membre de l'intergroupe NUPES) (SOC)

Grupper i den franske nationalforsamling
Etableret i 1958
Grupper i den franske nationalforsamlings 16. valgperiode
Islands Nationalmuseum

Islands Nationalmuseum (Þjóðminjasafn Íslands) er Islands nationalmuseum. Det blev etableret den 24. februar 1863 med Jón Árnason som den første kurator for deres islandske samling, der tidligere havde været opbevaret på danske museer. Den anden kurator, Sigurður Guðmundsson, advokerede for etableringen af en antikvitetsamling, og museet blev kaldt Antikvarisk Samling frem til 1911.

Før det blev flyttet til den nuværende placering på Suðurgata 41, 101 Reykjavík, i 1950, befandt samlingen sig på forskelige lofter i Reykjavik, og i 40 år på Islands nationalbiblioteks bygning på Hverfisgata, Safnahúsið.

En af de vigtigste genstande i den permanente udstilling er Valþjófsstaðurdøren, der er en berømt udskæring i træ fra omkring år 1200. Den viser løveridder-legenden, hvor en ridder dræber en drage, og således befrier en løve, der bliver hans følgesvend.

Eksterne henvisninger 

Officiel hjemmeside inklusive information på engelsk

Museer på Island
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Reykjavik
Museer etableret i 1863
Bathoryslægten

Bathoryslægten () var en ungarsk adelsfamilie stammende fra klanen Gutkeled. Slægten fik navnet Báthory og våbenskjoldet i 1325. I løbet af senmiddelalderen og renæssancen nåede slægten højden af deres indflydelse.

Stefan 7. Báthory (død 1530) var pfalzgreve af Ungarn og spillede en afgørende rolle i valget af Ferdinand af Habsburgs valg til den ungarsk konge. Bedst kendt i familien er Stefan Batory, der fra 1571 var fyrste Transsylvanien og Storfyrste af Litauen samt konge af Polen fra 1575 til sin død i 1586. I Siebenbürgen efterfulgtes Stefan af sin bror Kristofer Báthory som allerede i 1581 blev efterfulgt af sin søn Sigismund Báthory. Med Gabriel Báthory (1589-1613) uddøde slægter på mændenes side, men gennem hans søster Sofia Báthory gift med Georg 1. Rákóczi kom efterkommere af Báthoryslægten fortsat til at sidde på Transylvaniens trone.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Adelsslægter fra Ungarn
Adelsslægter fra Polen
Henrik Vincent Thiesen

Henrik Vincent Thiesen (født 10. april 1975 i Gentofte) er en dansk filmklipper.

Thiesen blev uddannet fra Den Danske Filmskole i årene 2001 til 2005.

Filmografi 

 Dan Dream (2017) - Klipper
 Aldrig mere i morgen (2017) - Klipper
 Swinger (2016) - Klipper
 Skyggen af en helt (2015) - Klipper
 Mennesker bliver spist (2015) - Klipper
 Ejersbo (2015) - Klipper
 Fremtidsvej (2015) - Klipper
 Rastløs (2015) - Klipper
 Miraklet (2014) - B-klipper
 Heartless (2014) - Klipper
 Void (2014) - Klipper
 Bankerot (2014) - Klipper
 Bitter Pille (2014) - Klipper
 Krigskampagnen (2013) - A-klipper
 En god død (2013) - Klipper
 Rita (2012) - Klip
 My love - Historien om Poul & Mai (2012) - Klip
 Hïstorïsk dokument (2011) - Klip
 Love addict - historier om drømme, besættelse og længsel (2011) - Add. klip
 Bag Blixens maske (2011) - Klipper
 Tankograd (2010) - Klip
 Borgen (2010) - Klipper
 5 fortællinger om en far (2010) - Klip
 Den som dræber (2010) - Klipper
 Den 2. side (2010) - Klipper
 Hïstorisk Document (2010) - Klipper
 Den perfekte muslim (2009) - Klip
 Headhunter (2009) - Klip
 Winnie og Karina - The movie (2009) - B-klipper
 Specialisterne (2009) - Klipper
 Goddag mit navn er lesbisk (2009) - Klip
 Bobby (2009) - Klip
 Pagten (2009) - Klip
 Kristian (2009) - Klipper
 Frode - og alle de andre rødder (2008) - Klip
 Ma salama Jamil - Gå med fred Jamil (2008) - Klip
 Diplomacy - the responsibility to protect (2008) - Klip
 Det perfekte kup (2008) - Klip
 Grisen (2008) - Klip
 Isas Stepz (2008) - Klip
 Den første kærlighed (2007) - Klip
 Han, hun og Strindberg (2006) - Klip
 I sproget er jeg (2006) - Klip
 Far til fire - i stor stil! (2006) - Klipper
 Bare Holger (2005) - Klip
 Fire kvinder (2005) - Klip
 Cirkus (2004) - Klip
 Dress / Jeg kender en pige (2004) - Klip
 1+1=2 (2003) - Klip
 Den nye mand (2003) - Klipper
 Humørkortstativsælgerens søn (2002) - Klip
 From Scratz - Scener Fra Knud Vesterskovs Billedverden (2002) - Klip
 Limbo (2002) - Klip
 Løjserne (2001) - Klip
 Langt fra Las Vegas (2001) - Klippeassistent
 Hotmen Coolboyz (2000) - Klip
 Instanotron 3000 (2000) - Klip
 Siden sidst (2000) - Klip
 Sigøjnermusik (2000) - Klip
 Digitale dage - er det paven der taler (2000) - Foto
 Digital Workshop 1999 (1999) - Klip
 Kokon (1999) - Klip
 Transformer (1999) - Klip
 Computerwel (1999) - Klip
 Den nye frelser (1999) - Klip
 Trafik (1999) - Lyd
 Filmen der døde (1999) - Klip
 Pink Prison (1999) - Lydklipper
 Soft Days (1998) - Klip
 The mulatto (1998) - Klip
 The Warhol nation (1997) - Lyd
 Canst thou, O cruel! (1997) - Klip
 Miranda (1997) - Lyd
 Familie II (1997) - Klip

Noter

Kilde

Eksterne henvisninger 
 
 Profil på Vimeo.com
  (Startdato , Ophørsdato )
  (ikke aktiv)

Filmklippere fra Danmark
Republikanske gruppe (franske nationalforsamling)

Groupe Les Républicains (LR) (dansk: Den republikanske gruppe) er en moderat højreorienteret parlamentarisk gruppe i den franske Nationalforsamling. Gruppen har rødder tilbage til 2002.

Baggrund for gruppen 
I 2002 dannede gaullisterne partiet UMP (Union for en folkelig bevægelse). Formålet med UMP var at samle flere mindre midterpartier og højrepartier til et fælles stort parti.

UMP blev det største borgerlige parti i Frankrig. Denne position beholdt partiet også efter, at det skiftede navn til Republikanerne i 2015. 

Ved valgene i 2017 gik Republikanerne kraftigt tilbage. François Fillon, der var partiets præsidentkandidat, fik kun 20 procent af stemmerne, og han gik ikke videre til anden valgrunde. Stemmeandelen ved parlamentsvalget var nogenlunde det samme. Alligevel blev Republikanerne Nationalforsamlingens næststørste parti. De fik 112 af Nationalforsamlingens 577 pladser.

Republikanernes højreorienterede flertal ønskede at føre en klar oppositionspolitik mod den midterregering, som præsident Emmanuel Macron havde udnævnt. De midterorienterede konstruktive republikanere (Républicains constructifs) ønskede imidlertid at samarbejde med regeringen, og i slutningen af juni 2017 brød omkring 16 parlamentarikere ud af det republikanske parti. For første gang, siden UMP blev dannet i 2002, gik det gaullistiske højre og det gaullistiske centrum hver sin vej.

I årene efter 2002 var der en række mindre centrum-højre partier, der ikke ønskede at tilslutte sig UMP. En række af disse partier havde dannet Unionen af demokrater og uafhængige (UDI) i 2012. 

Ved valget i juni 2017 fik UDI 18 mandater. I slutningen af juni dannede UDI og de konstruktive republikanere Gruppen af de konstruktive republikanere samt Unionen af demokrater og uafhængige.

Gruppens sammensætning i 2017 
Den republikanske gruppe havde 101 medlemmer. Det var 96 af de 112 Republikanere, der var blevet valgte i juni 2017. 

Desuden havde fem medlemmer fra det det uafhængige højre tilsluttet sig gruppen. To af disse uafhængige medlemmer var valgte i det nordlige Frankrig, to var valgte på Réunion og én var valgt på Saint-Martin.

Gruppens sammensætning i 2022 
Efter valget i 2022 havde den republikanske gruppe 62 medlemmer, heraf 58 medlemmer fra republikanerne, 2 medlemmer, der repræsenterede både Republikanerne (LR) og partiet Lad os være frie (SL). Unionen af demokrater og uafhængige (UDI) havde et medlem af gruppen, mens det sidste medlem kom fra det uafhængige højre.    

Grupper i den franske nationalforsamling
Grupper i den franske nationalforsamlings 16. valgperiode
Etableret i 2002
Akureyri Kunstmuseum

Akureyri Kunstmuseum (islandsk Listasafnið á Akureyri) er et kunstmuseum i landets fjerdestørsteby Akureyri, som blev etableret i 1993. Museet ligger i midten byen, i en tidligere mejeribygning, der er et godt eksempel på bauhaus-arkitektskolen.

Blandt de kunstnere, der er udstillet på museet er de islandske kunstnere Erró, Kjarval og Louisa Matthíasdóttir, den amerikanske kunstner Spencer Tunick, den israelske videokunstner Guy Ben-Ner og den franske fotograf Henri Cartier-Bresson.

Museet har været vært for Icelandic Visual Arts Awards siden 2006, hvor den blev uddelt første gang.

Referencer 

Kunstmuseer
Museer på Island
Museer etableret i 1993
H.F. Rimmen

Helvig Ferdinand Magenus Christian Jørgen Andreas Rimmen bedre kendt som H.F. Rimmen (født 22. juli 1883 i København, død 21. juli 1959) var en dansk filmfotograf

Filmografi 

 Ved forenede Kræfter (1942) - Instruktion
 Sol over Danmark (1936) - Fotograf
 En dag paa Dronning Louises børnehospital 1929 (1929) - Foto
 Idrætsfilmen Internationale (1929) - Foto
 Fra Mørke til Lys (1928) - Instruktion
 Sporvejsfunktionærernes Musikforening i 1926 (1927) - Foto
 Børnenes Kontor (1926) - Foto
 Den store Grønlandsfilm (1922) - Foto
 Stodderprinsessen (1920) - Foto
 Kærlighed overvinder Alt (1919) - Foto
 Ansigtet i Floden (1918) - Foto
 De mystiske Fodspor (1918) - Foto
 Solen, der dræbte (1918) - Foto
 Avisdrengen (1918) - Foto
 Lykkens Budbringer (1918) - Foto
 Prinsessens Tilbeder (1918) - Foto
 Glædens Dag (1918) - Foto
 Troen, der frelser (1917) - Foto
 Vestens Børn (1917) - Foto
 Forbryderkongens Datter (1917) - Foto
 Mand mod Mand (1917) - Foto
 Ansigtet lyver II (1917) - Foto
 Kvinden med de smukke Øjne (1917) - Foto
 Synd skal sones (1917) - Foto
 Under Kærlighedens Aag (1917) - Foto
 Herregaards-Mysteriet (1917) - Foto
 Skriget fra Djævlekløften (1917) - Foto
 Truet Lykke (1916) - Foto
 Hjertestorme (1916) - Foto
 Naar Hjerterne kalder (1916) - Foto
 Gaardsangersken (1916) - Foto
 Den gæve Ridder (1915) - Foto
 Kærlighedens Firkløver (1915) - Foto
 I de unge Aar (1915) - Foto
 Hr. Petersens Debut (1915) - Foto
 Brandmandens Datter (1915) - Foto
 Den hvide Rytterske (1915) - Foto
 Lille Teddy (1915) - Foto
 Gissemands Kærlighedshistorie (1914) - Foto
 Kærlighed og Venskab (1912) - Foto

Eksterne Henvisninger 
 
 

Filmfotografer fra Danmark
Personer fra København
Madison Brengle

Madison Brengle (født 3. april 1990 i Dover, Delaware, USA) er en profesjonell tennisspiller fra USA.

Eksterne henvisninger 

 

Tennisspillere fra USA
Løsgængere i den franske nationalforsamling

Løsgængere (fransk: Non-inscrits à l'Assemblée nationale (NI)) i den franske Nationalforsamling er de parlamentarikere, der ikke medlemmer af en af Nationalforsamlingens parlamentariske grupper. 

Der kræves 15 medlemmer for at danne en parlamentarisk gruppe. De fleste repræsentanter for partier med under 15 medlemmer melder sig ind i andre partiers grupper, men ofte er der nogle parlamentarikere, der kommer til at stå udenfor grupperne.

Løsgængere efter valget i 2017 
Efter valget i 2017 var der 18 løsgængere, der fordelte sig således:
 tre fra det korsikanske parti Pè a Corsica
 otte fra Front National
 tre fra Det radikale venstreparti
 én fra Rejs jer for Frankrig
 én fra det ekstremt højreorienterede Ligue du Sud
 én fra Résistons !
 én uafhængig løsgænger (tidligere socialist og radikal)

Løsgængere efter valget i 2022 
Efter valget i 2022 var der 9 løsgængere, der fordelte sig således:
 seks fra Centrum-venstre fra 3 partier.
 tre fra Socialistpartiet. 
 to fra det uafhængige venstre.
 én fra det radikale venstreparti.

 tre fra højrefløjen.
 én fra det uafhængige højre
 den tidligere præsidentkandidat Nicolas Dupont-Aignan fra Rejs jer for Frankrig. 
 én fra det ekstreme højre.

Grupper i den franske nationalforsamlings 16. valgperiode
Otolit

En otolit (af græsk οτο-, oto-, øre + λιθος, lithos, sten), benævnes også øresten eller statolit, er en dannelse af calciumkarbonat i buegangene i det indre øre hos flere hvirveldyr. Otoliter tjener til at registrere både tyngdekraftens retning og acceleration og kan således hjælpe dyret med at holde balancen. Otoliter hos fisk kan vise årringe, og kan derfor bruges til at bestemme alderen på et individ. Hos mennesket er otoliterne mikroskopiske korn. 

Lignende dannelser kan findes hos andre dyregrupper f.eks. hos bløddyrene.
Øre
Novo Ventures

Novo Ventures er Novo Nordisk Fondens ventureselskab. Det hører ind under investeringsselskabet Novo Holdings A/S. Novo Ventures blev etableret i 2000, da Novo Nordisk og Novozymes blev splittet op og Novo Holdings A/S (dengang blot Novo A/S) blev dannet. 
Siden etableringen har Novo Ventures investeret over 10 milliarder kroner i 138 selskaber og frasolgt 44 selskaber med gevinst. Alene i 2016 investerede Novo Ventures 2 milliarder kroner, og selskabets gennemsnitlige årlige afkast har været over 20 pct. de seneste ti år. 
Det gør også Novo Ventures til én af verdens største venturekapitalfonde.

Baggrund 

Novo Ventures har medarbejdere i både København, San Fransisco, Boston og London.

Novo Ventures investerer generelt i selskaber i alle forskellige udviklingsfaser. Der er fokus på seedinvesteringer og start-ups, samt både tidlige og sene ventureinvesteringer i både offentlige og private selskaber. Ledende partner er Thomas Dyrberg, der har været en del af Novo-koncernen siden 1990. 

Novo Ventures har hovedsageligt interesse i at investere i selskaber, der er involveret i udviklingen af ny medicin, nye procedurer for diagnosticering og behandling af sygdomme, udvikling af medicinsk udstyr og instrumenter, biotek, life science, kosttilskud og fødevarer samt udvikling af bæredygtige løsninger for miljøet. 

Investeringerne er oftest i selskaber baseret i Nordamerika og Europa.

Portefølje 

I den aktive portefølje har Novo Ventures i øjeblikket 36 selskaber baseret i USA og 11 i Europa. Ud af de 2,1 milliarder kroner der blev investeret i 2016, gik cirka 300 millioner kroner til Europæiske selskaber, mens de resterende 1,8 milliarder kroner blev investeret i amerikanske selskaber. 

I 2016 blev 8 af Novo Ventures’ porteføljeselskaber børsnoteret.

Porteføljen i 2016 er som følger:

Private selskaber:

 Acacia Pharma
 Allakos
 AnaptysBio
 Anokion
 Battersea Biotech
 Bolt Therapeutics
 Cienna Medical
 Entasis Therapautics
 Epsilon-3 Bio
 E-Scape Bio
 F2G
 Galera Therapeutics
 Kanyos Bio
 Karus Therapeutics
 Minerva Surgical
 ObsEva
 Orphazyme
 Outpost Medicine
 PanOptica
 Procept BioRobotics
 Rgenix
 SI-BONE
 Spruce Biosciences
 Tarsa Therapeutics
 Tarveda Therapeutics
 Tioma
 Unchained Labs
 Unum
 Vantia Therapeutics

Offentlige selskaber:

 Acceleron Pharma
 Apollo
 CoLucid Pharmaceuticals
 Corvus Pharmaceuticals
 CRISPR Therapeutics
 Dermira
 Flexion
 HTG Molecular Diganostics
 Invuity
 iRhythm
 Kalvista Pharmaceuticals
 Merus
 Nabriva Therapeutics
 Ra Pharmaceuticals
 Reata Pharmaceuticals
 Spectranetics
 Verona Pharma
 Xenon Pharmaceuticals

Kilder 

Novo Holdings A/S
Etableret i 2000
Sylvia Pinel

Sylvia Pinel (født den 28. september 1977 i L’Union nær Toulouse, Haute-Garonne i regionen Occitanie) er en fransk politiker. 

Hun er talsperson for det radikale venstreparti. Hun er tidligere formand for det radikale venstreparti, tidligere medlem af Nationalforsamlingen og tidligere minister.

Partiformand og primærvalg 
Den 17. februar 2016 blev Sylvia Pinel valgt til formand for det radikale venstreparti. 

Den 1. december 2016 meddelte Frankrigs siddende præsident François Hollande fra Parti Socialiste, at han ikke ville genopstille ved valget i 2017.

Socialistpartiet og det radikale venstreparti udskrev et fælles primærvalg (la Belle Alliance populaire) i januar 2017. Sylvia Pinel opstillede, men hun opnåede kun flertal (53 procent) på den lille øgruppe Saint-Pierre og Miquelon. Dermed hun gled ud allerede i første valgrunde den 22. januar 2017. Det blev socialisterne Benoît Hamon og Manuel Valls, der kom til at gå videre til anden valgrunde den 29. januar.

Ministerposter 
Fra 2012 til 2016 havde Sylvia Pinel tre forskellige ministerposter i de socialistisk–radikale regeringer Jean-Marc Ayrault I og II, Manuel Valls I og Manuel Valls II.

Medlem af Nationalforsamlingen 
Sylvia Pinel var medlem af Nationalforsamlingen for anden kreds i Tarn-et-Garonne i 2007–2022 (bortset fra sine år som minister). Hun genindtrådte i Nationalforsamlingen den 12. marts 2016, og hun blev genvalgt i 2017, men ikke i 2022.

Medformand for Den Radikale Bevægelse 
Sylvia Pinel var medformand (sammen med Laurent Hénart) for Den radikale, sociale og liberale Bevægelse fra 9. december 2017 til 8. februar 2019. Allerede dagen efter (9. februar 2019) blev hun talsperson for det radikale venstreparti (PRG).

Næstformand for regionsrådet 
Den 4. januar 2016 blev Sylvia Pinel første næstformand for regionsrådet i Occitanie. Valget til denne post medvirkede til, at hun trådte ud af regeringen en måned senere.

Politikere fra Frankrig
Radikale fra Frankrig
Præsidentaspiranter fra Frankrig
Medlemmer af Frankrigs nationalforsamling
SR P1

Sveriges Radio P1 er SR's første radiokanal, hvis historie går helt tilbage til 1925, hvor SR begyndte sin virksomhed. Kanal sender fra Stockholm og siden Sveriges Radio kanalprofilering 12. december 1966 har kanalen primært været en talekanal, med for eksempel nyheder, dokumentarer, diskussioner, religion og etik, og skiller sig ud fra de mere snak og musik baserede kanaler SR P2, SR P3 og SR P4.

SR P1 kan modtages i hele Sverige på veludviklet FM-netværk, som sender med 60 kW. Fra den sydsvenske by Hörby sender SR P1 på 88,80 MHz og kan modtages både på Sjælland og den tyske ø Rügen.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 SR P1's officielle hjemmeside

 

Sveriges Radio
Etableret i 1925