kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ross McCall

Ross McCall (født 13. januar 1976 i Port Glasgow i Skotland) er en skotsk skuespiller, som er mest kendt for sin rolle som Clp. Joseph Leibgott i HBO-miniserien Band of Brothers og Matthew Keller i White Collar.

Tidlige liv 
Ross McCall blev født den 13. januar 1976 i Skotland. Da han blev lidt ældre flyttede han og hans familie til England. Da han var 10 begyndte han at interessere sig for skuespil. Da han var yngre spillede han med i forskellige teaterstykker.

Privatliv 
Privat var han i 2008 forlovet med skuespillerinden Jennifer Love Hewitt, som han havde mødt da de skulle optage Ghost Whisperer sammen i 2006. Han var med i episoden "Friendly Neighborhood Ghost", som er nummer 13 i sæson 1. De gik senere fra hinanden.

Filmografi 
 1992: Waterland – Terry
 1992: The Borrowers –  Ilrick
 1993: Return of the Borrowers – Ilrick
 1998: My summer with Des
 2003: Lethal Dose – Gary
 2004: The polar Express
 2004: Nature Unleashed: Fire – Marcus
 2004: EMR – Derek
 2005: The Snake King – Timothy
 2005: Submerged – Plowden
 2005: Green street hooligans – Dave
 2005: Call of Duty 2
 2007: Trade Routes – Tim Knight
 2008: Autopsy – Jude
 2008: Knuckledraggers – Ethan
 2009: Green street hooligans 2 – Dave

Tv 
 2001: Band of Brothers – Cpl. Joseph Liebgott
 2005: Bones: The girl in the fridge – Scott Costello Icon
 2005: CSI:NY: Youngblood – Mike Adams
 2006: Ghost Whisperer: Friendly Neighborhood Ghost – Todd
 2008: The Man – Paul
 2008: Crash – Kenny
 2009: White Collar – Matthew Keller

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Skotland
Veit Ludwig von Seckendorff

Veit Ludwig von Seckendorf (født 20. december 1626, død 18. december 1692) var en tysk politiker og statsvidensteoretiker, var af en tysk adelig familie som havde sit navn fra en landsby beliggende mellem Nürnberg og Langenzenn.

Familien var inddelt i elleve forskellige linjer, men kun 3 af disse eksisterer i dag, spredt i hele Preussen, Württemberg og Bayern. Veit Ludwig von Seckendorf, søn af Joachim Ludwig von Seckendorf, blev født i Herzogenaurach, nær Erlangen.

I 1639 gjorde den regerende hertug af Sachsen-Coburg-Gotha, Ernst den Hellige, Seckendorff til sin protegé. Han blev optaget på universitetet i Strassbourg i 1642, hvor han studerede historie og Retsvidenskab. Midlerne til hans uddannelse kom fra svenske officerer, hans faders tidligere kammerater som havde kæmpet i Trediveårskrigen. Hans fader var blevet henrettet 3. februar 1642 for sin omgang med de kejserlige. Efter at Seckendorff havde færdiggjort sine studier ved universitetet udnævnte hertug Ernst ham til hofjunker ved hans hof i Gotha, hvor han lagde grunden til sin store samling af historiske dokumenter foruden at han lærte at mestre de moderne sprog. 

I 1652 blev han udnævnt til flere forskellige højtstående retslige embeder og bl.a. sendt på diplomatiske rejser. I 1656 blev han udnævnt til dommer ved hofretten i Jena og fik en ledende rolle i udarbejdelsen af hertugens mange reformplaner. I 1664 trak han sig tilbage fra sine embeder under hertug Ernst, som nyligt havde udnævnt ham til kansler, og tog tjeneste under hertug Moritz af Sachsen-Zeitz (Altenburg), for at lette byrden af sine mange officielle pligter. 

Efter Moritz' død i 1681 trak Seckendorff sig tilbage til sit gods, Meuselwitz i Altenburg, og nedlagde næsten alle sine embeder. På trods af sin alder og tilbagetrukkenhed vedligeholdt han sin korrespondance med tidens førende personligheder. Han var særligt interesseret i pietisten Philipp Jakob Speners forsøg på at udføre en praktisk reform af den tyske kirke, på trods af at Seckendorff selv næppe var pietist. I 1692 blev han udnævnt til kansler for det nye universitet i Halle, men han døde knap få uger efter. 

Seckendorf's hovedværker er følgende: 
 Teutscher Fürstenstaat (1656 og 1678), en håndbog i tysk lov.
 Der Christen Stat (1685), delvis en apologi for kristendommen og delvis et forslag til reformationen af kirken, baseret på Pascal's Pensées og omhandlende de fleste af Speners idéer
 Commentarius Historicus et apologeticus de Lutheranismo sive de Reformatione (3 bind, Leipzig, 1692), fremkommet som svar på jesuitten Maimbourg's Histoire du Luthéranisme (Paris, 1680). Han vigtigste værk om reformationen.

Kilder 
 Richard Pahner, Veit Ludwig von Seckendorff und seine Gedanken über Erziehung und Unterricht (Leipzig, 1892
 Theodor Kolde, Seckendorf, i Johann Jakob Herzog-Hauck's Realencyklopädie (1906).

Politikere fra Tyskland
Historikere fra Tyskland
Teologer fra Tyskland
Call of Duty: World at War

Call of Duty, World at War er et first-person shooter computerspil fra 2008, udgivet af Activision.

Ulig dets forgænger, Call of Duty 4: Modern Warfare, der fandt sted i moderne tid, foregår spillets handlinger i 2. verdenskrig. Spillet omhandler to historier, amerikanernes Stillehavskrig mod Japan, og den sovjetiske indtagelse af Nazi-Tyskland.

Udover single player er der mulighed for at samarbejde om missionerne med 2-4 spillere offline eller 2 online. Herudover er der mulighed for de klassiske multiplayer-muligheder med op til 18 spillere online.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Computerspil fra 2008
World at War
First-person shooter
Nintendo DS-spil
PlayStation 2-spil
PlayStation 3-spil
Windows-spil
Wii-spil
Xbox 360-spil
Zyklon-B (band)

Zyklon-B var en kortlivet norsk black metal-supergruppe dannet i 1995.

Bandet bestod af Tomas "Samoth" Thormodsæter Haugen (guitar og bas) og Vegard "Ihsahn" Sverre Tveitan (Keyboard) fra Emperor, Kjetil-Vidar "Frost" Haraldstad (Trommer) fra Satyricon og Björn "Aldrahn" Dencker Gjerde (vokal) fra Dødheimsgard og Thorns. De indspillede kun en enkelt ep; andre versioner af disse sange blev brugt på split-album med Mayhem og Swordmaster.

Bandet Zyklon forveksles ofte med Zyklon-B (begge havde Samoth som guitarist). Selvom bandets navn henviser til Zyklon B, en gas som blev brugt i gaskamrene i koncentrationslejre under Holocaust, har Zyklon-B bekendtgjort at de var et apolitisk band.

Diskografi 
 1995: Blood Must be Shed (ep)
 1996: Blood Must be Shed / Wraths of Time (split-ep med Swordmaster)
 1999: Necrolust / Total Warfare (split-single med Mayhem)

Fodnoter 

Black metal-grupper
Metalgrupper fra Norge
Supergrupper
Musikgrupper fra 1995
Henri Chrétien

Henri Jacques Chrétien (1. februar 1879 i Paris, Frankrig – 6. februar 1956 Washington ) var en fransk astronom og en opfinder. 

Hans mest berømte opfindelse er anamorphic (?) widescreen proces, som resulterede i CinemaScope, og udviklingen af Ritchey-Chrétien-teleskopet sammen med George Willis Ritchey et astronomiske teleskop. 

Han tilbragte en del af hans tidlige astronomiske karriere på Nice Observatorium. 

Han var en af grundlæggerne af Institut d'optique théorique et appliquée og professor ved det franske "grande École" SupOptique (École supérieure d'optique).

Priser og hædersbevisninger 
 
Den astronomiske Chrétien International Research Grants pris er til ære for ham. Krateret Chrétien på Månen er opkaldt til hans ære. I 1954 modtog han en Oscar for hans arbejde med CinemaScope.

Reference 

Astronomer fra Frankrig
Optikere
Klaus Egge

Klaus Egge (født 19. juli 1906, død 7. marts 1979) var en norsk komponist og musikanmelder. Han er bedst kendt for sine symfonier, koncerter og kammermusik.

Egge blev født i Gransherad (nær Notodden) i Telemark. Han studerede ved Musikkonservatoriet i Oslo, og tog organisteksamen der i 1929. Efterfølgende studerede han bl.a. komposition under Fartein Valen. I tiden 1937–38 studerede han under professor Walter Gmeindl ved Musikhøjskolen i Berlin.

Klaus Egge var en vigtig figur i det norske kulturliv. Han var formand i Norsk Komponistforening i perioden 1945–72, og var ligeledes formand i Norges Kunstnerråd, TONO, Statens Musikkråd og Norges Nationale Musikkomité. Herudover var han styremedlem i Nordisk Komponistråd og International Music Council. Han fik Statens kunstnerlønn fra 1949. I 1972 blev han tildelt Norsk kulturråds ærespris. Han var kommandør af St. Olavs Orden og af Den islandske Falkeorden.

Hans musik var inspireret af norsk folkemusik.

Blandt hans større værker finder vi fem symfonier, tre klaverkoncerter, en violinkoncert og en cellokoncert. Kammermusikken står også centralt med en strygerkvartet, en klavertrio, to blæserkvintetter, en violinsonate og mange klaverværker. Han komponerede også mange værker for kor.

Værker (udvalg) 
 Konsert for klaver og orkester Nr. 1, Op. 9 (1937)
 Sveinung, Op. 11 (1940) (H.H.Holm)
 Fjell-Norig: Symfonisk høgsong for dramatisk sopran og orkester, Op. 15(1941)
 Noreg-songen, Op. 16 (Utgitt: 1952) (Arne Garborg)
 Symfoni Nr. 1 : Lagnadstonar, Op. 17 (1942) - for orkester
 Draumar i Stjernesnø, Op. 18 (1944) (H.H.Holm)
 Elskhugskvede, Op. 19 (1942) (Tore Ørjasæter)
 Konsert for klaver og orkester Nr. 2, Symfoniske variasjoner og fuge over en norsk folketone, Op. 21 (1944)
 Symfoni Nr. 2 : Sinfonia Giocosa, Op. 22 (1947) - for orkester
 Konsert for violin og orkester, Op. 26 (1953)
 Symfoni Nr. 3 : Louisville Symphony, Op. 28 (1958) - for orkester
 Konsert for cello og orkester, Op. 29 (1966)
 Symfoni Nr. 4 : Sinfonia seriale sopra BACH – EGGE, Op. 30 (1967) - for orkester
 Symfoni Nr. 5 : Sinfonia dolce quasi passacaglia, Op. 31 (1969) - for orkester
 Konsert for klaver og orkester Nr. 3, Op. 32 (1973)

Eksterne henvisninger 
 
 Biografi på ballade.no 

Komponister fra Norge
Musikkritikere
Kommandører af Sankt Olavs Orden
Verner Parsberg

Verner Parsberg er navnet på flere personer:
 Verner Vernersen Parsberg til Stirberg (død 1487) – dansk rigsråd
 Verner Tønnesen Parsberg til Harrested (død 1567) – dansk rigsråd og sønnesøn af ovennævnte
 Verner Parsberg (født 1647) (død 1719) – dansk oberst og ejer af Bidstrup
Ademar León

Club Balonmano Ademar León er en spansk håndboldklub, der kommer fra León i Spanien. Klubben spiller i Liga ASOBAL.

Historie 
Klubben blev oprettet i 1956. Indtil 1975 spillede klubben i provinsrækkerne, hvor det ikke var økonomisk muligt at rykke op. Det år rykkede klubben op i 1ª División Nacional.

I sæsonen 1995/1996 blev klubben nr. 6, hvilket tillod dem for første gang at spille med i en europæisk turnering – City Cup'en (nuværende Challenge Cup). I sæsonen 1996/1997 blev de nr. to i ASOBAL-ligaen og nr. to i ASOBAL Cup'en.

I begyndelsen af sæsonen 2001/2002, tabte de den første titel i sæsonen, da de tabte den spanske supercup til pokalmestrene fra Portland San Antonio.

Meritter 
 Liga ASOBAL
 Vindere: 2000/2001.
 Nr. 2: 1996/97, 1998/99.
 Copa del Rey de Balonmano
 Vindere: 2001/02.
 Copa ASOBAL
 Vindere: 1998-99, 2008-09
 Tabende finalister: 1996/97, 1997/98, 2001/02.
 Supercopa ASOBAL
 Tabende finalister: 2001/02, 2002/03.
 Cup Winners' Cup
 Vindere: 1998/99
 Tabende finalister: 2000/01.

Halinformation 
 Navn: Palacio Municipal
 By: León
 Kapacitet: 6.000 tilskuere
 Adresse: Avda. Saenz de Miera s/n

Eksterne henvisninger 

 Klubbens hjemmeside 

Håndboldklubber fra Spanien
Etableret i 1956
Herredsrejse

Herredsrejserne i Danmark var betegnelsen for omrejsende studiehold, der skulle beskrive de enkelte danske kulturhistoriske minder i de forskellige herreder. De er de første arkæologiske og kunsthistoriske feltstudier i Danmark.

Historik 
Med oprettelsen af Inspectoratet for de antikvariske Mindesmærker i 1847 under ledelse af Jens Jacob Asmussen Worsaae intensiveredes registreringen Danmarks fortidsminder, som var påbegyndt i 1807 med nedsættelsen af Oldsagskommissionen. Først i 1873 lykkedes det at få Worsaaes stort anlagte registreringsprojekt på finansloven. Det blev optakten til de landsdækkende herredsrejser, som blev de første egentlige feltundersøgelser af længere varighed i Danmark.

Hvem foretog herredsrejserne? 
Den første sommer, i 1873, udsendtes tre hold, hvert bestående af en assistent ved museet og en tegner eller arkitekt. Det tog dengang 5 til 6 uger at berejse et herred i hestevogn og til fods. Dertil kom så hjemmearbejde i form af renskrivning og rentegning.

Mange af de udsendte tegnere var af god skole og deres små kunstværker kan ses på Antikvarisk-Topografisk Arkiv, Nationalmuseet, og en del af dem findes også på Databasen Romansk Stenkunst.

Herredsrejserne blev mere omfattende og af længere varighed end forventet, og først i 1932 var arbejdet tilendebragt, da også Sønderjylland var blevet berejst.

Den store fortidsminderegistrering varede således i små 60 år og blev gennemført med nogenlunde samme intensitet gennem hele perioden, ca. 1-2 % af landet om året.

Eksterne links 
Databasen Romansk Stenkunst

Antikvarisk-Topografisk Arkiv

Litteratur 
Klaus Ebbesen, Fortidsminderegistrering i Danmark, Fredningsstyrelsen 1985

Poul Otto Nielsen, Hundredtusind fortidsminder. Om den arkæologiske kortlægning i Danmark siden 1807, i Nationalmuseets Arbejdsmark 1981, Nationalmuseet 1981

Kirkearkitektur
Kultur
Kunst
Arkæologi i Danmark
Stilperioder
Romantikken
To Mega Therion

To Mega Therion er det andet album fra det schweiziske metalband Celtic Frost. Det blev udgivet i oktober 1985, og var en stor kilde til inspiration for udviklingen af dødsmetal og black metal. Omslaget er et maleri af H.R. Giger kaldet Satan I.

Navnet To Mega Therion (Τὸ Μεγα Θηρίον) (græsk for "det store dyr") er en reference til Johannes Åbenbaring.

Spor 
 "Innocence and Wrath" – 1:02
 "The Usurper" – 3:24
 "Jewel Throne" – 3:59
 "Dawn of Meggido" – 5:42
 "Eternal Summer" – 4:29
 "Circle of the Tyrants" – 4:36
 "(Beyond the) North Winds" – 3:04
 "Fainted Eyes" – 5:00
 "Tears in a Prophet's Dream" – 2:30
 "Necromantical Screams" – 6:06
 "Return to the Eve (1985 Studio Jam)" – 4:08Bonusspor på genudgivelsen. Oprindeligt fra Tragic Serenades (1986).

Eksterne henvisninger 
 To Mega Therion  -- diskussion af albummet på Celtic Frosts officielle hjemmeside

Fodnoter

Kilder 
 Fischer, Thomas Gabriel (1999). In To Mega Therion [CD booklet]. Berlin: Modern Music Records.
 Fischer, Thomas Gabriel (2000). Are You Morbid? Into the Pandemonium of Celtic Frost. London: Sanctuary Publishing Limited.

Celtic Frost-album
Album fra 1985
Verner Tønnesen Parsberg

Verner Tønnesen Parsberg til Harrested (6. februar 1511 – 21. januar 1567 på Harrested) var dansk rigsråd.

Parsberg var i 1536 og 1538 hofsinde og var samtidig i 1536-37 tilknyttet Øvids Kloster. I 1540 fik han brev på len for området Ellinge, men tiltrådte det ikke og blev i 1541 sendt til Blekinge som lensmand på Sølvitsborg. Han havde desuden et kannikedømme i Roskilde.

I 1548 ledsagede han prins Frederik (senere Frederik 2.) til Norge, omkring 1550 blev han rigsråd, og endelig modtog han ved kroningen af Frederik i 1559 ridderslaget. 

Foruden større byggearbejder på Sølvitsborg havde han i dette vigtige grænselen to opgaver af særlig art: Han skulle så vidt muligt bekæmpe de mange landstrygere, som holdt til i de øde, 
uvejsomme skovstrækninger, der dannede grænsen til Sverige, og han skulle under de spændte forhold til Sverige holde et vågent øje med, hvad der gik for sig på den anden side af grænsen. I begge henseender synes han at have gjort fyldest, og han havde han til stadighed spejdere inde i Sverige og var på den baggrund i hyppig forbindelse med regeringen i København. Da Den Nordiske Syvårskrig brød ud, blev han udnævnt til proviantmester for Blekinge. Ved svenskernes angreb på Blekinge i 1563 forsøgte han forgæves at tvinge dem tilbage ved selv at gøre et mindre indfald over den svenske grænse. Først efter "at de havde skjændet og brændt paa det grusomste, droge de bort". Det følgende år faldt Sølvitsborg ved et nyt angreb, hvor Parsberg inden at byen blev rømmet afbrændte slottet. 

I 1565 blev han sammen med Lave Brahe beordret til som kommissær at ledsage feltøversten Otte Krumpen, men han er formentlig ved sygdom tvunget hjem, idet han døde 21. januar 1567.

Familie 
Han var søn af Tønne Vernersen Parsberg (død omkring 1522) og dennes 2. hustru, Ingeborg Predbjørnsdatter Podebusk. 

Hans hustru, Anne Manderupsdatter Holck, med hvem han havde flere børn, bl.a. Manderup og Valdemar Parsberg, overlevede ham til 26. maj 1591. Hun havde fra 1576 til sin død Hørby Len i Froste Herred.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Rigsråder fra Danmark
Lensmænd fra Danmark
Danskere i 1500-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Godsejere fra Danmark
Bibelen i kulturhistorisk lys

Bibelen i kulturhistorisk lys er værk i ni bind redigeret af Svend Holm-Nielsen, Bent Noack, Sven Tito Achen og billedredaktør Kai Schou. Det udkom 1968-1971 på Politikens Forlag.

Værket er en komplet udgave af Bibelen med forklarende arkæologiske, historiske, kulturhistoriske og idéhistoriske indledninger til hvert kapitel. Sven Tito Achen fik ideen til at udgive en udgave af Bibelen, som var nem at gå til for den interesserede læser, uden de autoriserede udgavers mange teologiske henvisninger og svært tilgængelig opsætning.  Desuden fandt Sven Tito Achen, at manglen på et register i de gængse bibeludgaver besværliggjorde brugen af Bibelen. Efter at have konfereret med Bo Bramsen, der var redaktør på Politikens Forlag, blev projektet sat i værk 1966 fortrinsvis med medarbejdere, der havde arbejdet på Gads Danske Bibelleksikon.  

Mod den oprindelige idé svulmede de indledende forklarende historiske afsnit hurtigt op, så det i den endelige udgave  fyldte omkring halvdelen. Til gengæld blev tanken om også at følge Bibelens påvirkning på historien betydeligt forkortet, først og fremmest af pladsmangel, men også på grund af manglende forskning i emnet.  En lang række teologer, religionshistorikere og andre eksperter skrev de indledende forklarende afsnit.

Værkets opdeling 
Indhold, medarbejdere ved de forklarende afsnit og udgivelsesår.
 bind: Det gamle Testamente – Skabelse og Vandringstid. Bent Noack, Svend Holm-Nielsen, Eduard Nielsen. 1968.
 bind: Det gamle Testamente – Fra Moses til kong David. Svend Holm-Nielsen, Eduard Nielsen, Svend Biørn, Jakob H. Grønbæk. 1968.
 bind: Det gamle Testamente – Israel i Kongetiden. John Strange, Svend Biørn. 1969.
 bind: Det gamle Testamente – Visdom og digtning. Svend Holm-Nielsen, Niels H. Gadegård. 1969.
 bind: Det gamle Testamente – Israels profeter. Benedikt Otzen. 1969.
 bind: Det gamle Testamente – De apokryfe skrifter. Jes Asmussen. 1970.
 bind: Det nye Testamente – De fire evangelier. Bent Noack, Bertil Wiberg, Hejne Simonsen. 1970.
 bind: Det nye Testamente – Apostlenes tid. Niels Hyldahl, Børge Diderichsen, Søren Giversen. 1970.
 bind: Det nye Testamente – Breve og syner – Register. Søren Giversen, Hejne Simonsen, Børge Salomonsen. 1971.

Henvisninger

Kilder 
 Svend Holm-Nielsen, Bent Noack og Sven Tito Achen (red.), Bibelen i kulturhistorisk lys, bind 1-9, Politikens Forlag, 1968-1971.
 Sven Tito Achen, Hvorledes "Bibelen i kulturhistorisk lys" blev til, s. 201-209 i: Kirkens Verden, årgang 1969, Kristeligt Dagblads Forlag.

Kulturhistorisk lys
Litteratur om religion
Edward A. O'Neal

Edward Asbury O'Neal (20. september 1818 – 20. november 1890) var en brigadegeneral i Sydstaternes hær under den amerikanske borgerkrig.

Tidlige år 
Edward O'Neal blev født i Madison County, Alabama, søn af Edward og Rebecca Wheat O'Neal,. Hans far var indvandret fra Irland og hans mor fra South Carolina fra en familie af franske Huguenotter. O'Neal's far døde da han var tre måneder gammel. Efter at have fået en akademisk uddannelse, der omfattede engelsk litteratur og klassiskerne, tog O'Neal batchelor of arts eksamen fra LaGrange College i 1836 som den bedste i klassen. I 1838 giftede O'Neal sig med Olivia Moore og de fik sammen ni børn. O'Neal studerede jura med James W. McClung og blev optaget i advokatsamfundet i 1840.

Jura karriere og udtræden af Unionen 
I 1841 blev O'Neal valgt som dommer i Alabamas fjerde juridiske kreds. O'Neal var en stærk tilhænger af udtræden af Unionen og advokerede for at Alabama skulle udtræde under krisen i 1860.

Borgerkrig 
I juni 1861 blev O'Neal udnævnt til kaptajn og ledede tre kompagnier soldater. Da han nåede til Richmond blev han forfremmet til oberstløjtnant i efteråret. I marts 1862 blev han forfremmet til oberst for 26. Alabama infanteri, og han ledede dette regiment under Peninsula kampagnen. I slaget ved Seven Pines, blev hans hest dræbt under ham, og han blev alvorligt såret af en granatsplint. Han fik stor ros for sin indsats i Slaget ved Chancellorsville. I 1863 havde han kommandoen over en brigade i Robert E. Rodes' division, og førte den i slaget ved Gettysburg samt i Mine Run kampagnen. I begyndelsen af 1864 blev hans regiment sendt tilbage til Alabama for at få fyldt sine rækker, men blev snart beordret til Dalton, Georgia, hvor O'Neal overtog kommandoen over James Cantey's brigade. O'Neal ledede denne brigade i resten af general Joseph E. Johnstons felttog mod general William Tecumseh Sherman. Efter at general John Bell Hood havde fået kommandoen over Army of Tennessee, blev O'Neal afløst og var i selvstændig indsats i resten af krigen. Han blev forfremmet til brigadegeneral, men meddelelsen herom nåede aldrig frem til ham.

Efter krigen 
Efter krigen genoptog O'Neal sin juridiske karrier. I august 1875 blev han valgt til forfatningskonventet i Alabama og fungerede som formand for komiteen om uddannelse. I 1880 var O'Neal en valgmand ved Winfield Scott Hancocks præsidentkampagne, og holdt taler til fordel for valg af Hancock. O'Neal var Demokratisk guvernør i Alabama fra 1882 til 1886.

Død og arv 
Han døde i 1890 i Florence, Alabama. Hans søn, Emmet O'Neal var guvernør i Alabama fra 1911 til 1915.

Generaler fra Amerikas Konfødererede Stater
Guvernører i Alabama
Personer fra Alabama
Advokater fra USA
George H. Lutz

George H. Lutz (1877 – 1957) var amerikansk astronom og teleskopbygger.

Lutz deltog i den tidlige fase med til udviklingen af Ritchey-Chrétien-teleskop, men er næsten ingen steder krediteret derfor.

Referencer 

Astronomer fra USA
BM Valladolid

Balonmano Valladolid er en spansk håndboldklub fra Valladolid, der spiller i den spanske håndboldliga, Liga ASOBAL.

Historie 
Klubben blev skabt i sommeren 1991 da de overtog ACD Michelin. Senere i 1975 blev klubben grundlagt under navnet Asociación Cultural Deportiva Michelín af medarbejderene i Michelin. I sommeren 1991 havde Michelin alvorlige økonomiske problemer hvilket betød at klubben kendt som ACD Michelin endte sin historie som klub det år. Derefter købte BM Michelin's plads i den Spansk håndboldklub og derfor ændrede navnet til Club Balonmano Valladolid. 

Den dag i dag bliver klubben kaldt Club Balonmano Cuatro Rayas Valladolid da vinmærket Cuatro Rayas er hovedsponsor for denne spanske håndboldklub.

Danskere i klubben 
Patrick Eilert 2011 - 2013

Meritter 
King's Cup: 2
Vindere: 2004/05, 2005/06
Tabende finalister: 1999/00
ASOBAL Cup: 1
Vindere: 2002/03
Supercopa ASOBAL
Tabende finalister: 2000/01
EHF Cup
Tabende finalister: 1998/99
EHF Challenge Cup
Tabende finalister: 1999/00
EHF Cup Winner's Cup
Tabende finalister: 2003/04, 2005/06

Halinformation 
Navn: Polideportivo Huerta del Rey
By: Valladolid
Kapacitet: 3,600 tilskuere
Adresse: Joaquin Velasco Martin, s/n.

Eksterne henvisninger 

 Klubbens hjemmeside 
 Facebook
 Twitter

Håndboldklubber fra Spanien
Etableret i 1991
BM Valladolid