kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan Paludan

Johan Paludan (22. september 1756 – 10. januar 1821) var en dansk præst.

Johan Paludan blev født i Kalundborg, hvor hans fader, Hans Jacob Paludan (død 1782), var provst og sognepræst; moderen hed Anna Elisabeth født Lønborg (død 1762).
Efter at have modtaget den første undervisning af sin fader og af en privat lærer kom han 1771 i Roskilde Skole, hvorfra han dimitteredes 1775. Som student dyrkede han især de skønne videnskaber og var beskæftiget som timelærer i flere af Københavns større skoler. 1782 fik han attestats og straks efter plads på Valkendorfs Kollegium, men kom i slutningen af samme år som huslærer til Hørsholm hos kammerherre Christoph Hartvig von Linstow. Fra dette hjem blev han 1785 kaldet til residerende kapellan i Stubbekøbing, forflyttedes året efter til kapellaniet i Fredensborg og kom 1788 som sognepræst til Fanefjord på Møen, hvor han døde i 1821.

Ligesom forudfølende sin nære død havde han nytårsdag samme år holdt sin sidste prædiken, en tak og bøn til Gud og menigheden efter 32 års embedstid. Den er trykt i et lille mindeskrift: Hr. Johan Paludans Erindring, vedligeholdt iblandt hans Venner (1821).

Paludan udfoldede en betydelig litterær virksomhed, væsentligst i teologisk og historisk retning. 1813 blev han medlem af Det kongelige danske Selskab for Fædrelandets Historie. Temmelig udbredt var i sin tid hans Samlinger for Theologer, efter Tidernes Fornødenhed og den nyeste Litteraturs Aand (2 bind, 1803-5), et pastoralteologisk pulterkammer, mest bearbejdelser efter tyske skrifter. Men blivende værd har kun hans udførlige Beskrivelse over Møen med kort og kobberstik (2 bind, 1822-24), udgivet efter hans død af hans søn, artillerikapitajn og landskabsmaler Hans Jacob Paludan (død 1830 i Norge), som bearbejdede manuskriptet til trykken og selv tilføjede mange forbedringer.

Paludan var (siden 1785) gift med en slægtning så vel på fædrene som mødrene side, Anne Elisabeth født Paludan (død 1829).

Kilder 
 Thomas Hansen Erslew, Almindeligt Forfatterlexicon for Kongeriget Danmark med tilhørende Bilande fra 1814.
 I. Barfod, Den falsterske Geistligheds Personalhistorie, II, 28 f.

Eksterne henvisninger 
 
 Johan Paludan på Dansk Forfatterleksikon

Præster fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Personer fra Kalundborg
Johan
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Knud Henneberg

'Knud Henneberg (2. februar 1756 – 2. oktober 1832) var en dansk præst og forfatter.

Knud Henneberg blev født i Odense, af borgerlige forældre; blev dimitteret til Københavns Universitet fra sin fødebys gymnasium 1774; teologisk kandidat (laud.) i december 1778. Han blev kapellan pro persona til Budolphi Kirke i Aalborg i marts 1785, og residerende kapellan ved samme menighed 1797, desuden præst ved Hospitalet i Aalborg 1818.

Han var forfatter til flere forskellige skrifter, Kan Gibraltar indtages eller ikke? eller temmelig udførlig Beskrivelse over Gibraltar, dens Fæstningsværker og Omegn, med Tegning (1808), Hvad er Edda? eller Raisonneret kritisk Undersøgelse over de tvende ved Gallehuus fundne Guldhorn...etc (1812) og Blomsterkrandsene, et originalt Syngestykke i een Act (1812), alle udgivet i Aalborg, foruden flere lejlighedsdigte.

Han blev 2. juni 1813 medlem af Det kongelige danske Selskab for Fædrelandets Historie.

Han var gift med Mette Cathrine Boye (død 10. november 1841.

Kilde 
 Thomas Hansen Erslew, Almindeligt Forfatter-Lexicon for Kongeriget Danmark med tilhørende Bilande fra 1814.

Præster fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dramatikere fra Danmark
Digtere fra Danmark
Historikere fra Danmark
Personer fra Odense
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Snæbiørn Asgeirsen Stadfeldt

Snæbiørn Asgeyrsen Stadfeldt (29. september 1753 – 23. november 1840) var en dansk-islandsk borgmester og topografisk forfatter.

Stadfeldt blev født på gården Ós på Island som søn af præsten Ásgeir Jónsson og Hustru Kristin Guðnadatter. Efter at have gået i latinskolen i Skalholt blev han student 1775 og tog latinsk-juridisk eksamen i København 1781. Han blev 1784 herredsfoged og skriver i Sønderlyng og Middelsom Herreder, 1791 byfoged i Randers og 1804 borgmester sammesteds. 1819 tog han sin afsked fra dette embede, men var derefter birkedommer ved Gammel Estrup Birk til 1831. Han døde i Randers 1840.

Han var 1801 blevet dr. jur. i Göttingen, havde 1809 fået titel af justitsråd og var 1813 blevet medlem af Det kongelige danske Selskab for Fædrelandets Historie.

Han blev gift med Mette Christine Fischer i 1785 og gift for anden gang med med Gidsel Margrethe Bay i 1789.

Som byfoged i Randers forfattede han en Korografisk og økonomisk Beskrivelse over Randers Kjøbstad, der udkom 1804 og hører til de bedre blandt ældre topografiske skrifter.

Kilder 
 
 Thomas Hansen Erslew, Almindeligt Forfatterlexicon for Kongeriget Danmark med tilhørende Bilande fra 1814.

Byfogeder fra Danmark
Herredsfogeder fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Borgmestre i Randers
Jurister fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Islændinge i 1700-tallet
Ikke-folkevalgte borgmestre fra Danmark (før 1919)
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon
De kom, de så, de løb!

De kom, de så, de løb! (originaltitel: ¡Three Amigos!) er en amerikansk komediefilm fra 1986 instrueret af John Landis og med Chevy Chase, Steve Martin og Martin Short i hovedrollerne som de tre amigoer.

Medvirkende 
 Steve Martin
 Chevy Chase
 Martin Short
 Patrice Martinez
 Alfonso Arau
 Tony Plana
 Joe Mantegna

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 1986
Komediefilm fra USA
Film instrueret af John Landis
Cornelius Enevold Steenbloch

Cornelius Enevold Steenbloch (født 27. februar 1773, død 31. oktober 1836) var en norsk professor i historie.

Steenbloch blev født i Bynæssets Præstegæld ved Trondhjem, hvor hans fader, Cornelius Steenbloch (født 1729, død før sønnens fødsel 1772), havde været residerende kapellan; 1794 blev han student fra Trondhjems skole og tog 2. eksamen, hvorefter han begyndte på det teologiske studium på Københavns Universitet. Han var en tid informator på Knuthenborg og blev 1806 adjunkt og 1814 overlærer ved Frederiksborg lærde Skole. I 1813 blev han medlem af Det kongelige danske Selskab for Fædrelandets Historie.

1816 blev han udnævnt til professor i historie ved Universitetet i Oslo, hvorefter han bosatte sig i byen og levede der (ugift) til sin død.

Steenbloch var en for de historiske studier tidlig interesseret mand, der desuden arbejdede med "de skjønne Videnskaber" og som dilettant syslede med maleri og musik. Hans forfattervirksomhed var dog, trods hans omfattende og mangesidige interesser, ikke stor. "Uagtet den endog anstrængte Flid" – hed det ved hans bortgang –, "hvormed den afdøde arbejdede i sit Fag, og hvorom hans Forelæsninger vidnede, er det dog kun saare ubetydeligt, han af egentlige historiske Undersøgelser har ladet trykke." En afhandling af retshistorisk indhold, for hvilken han i 1798 vandt Universitetets guldmedalje, er forblevet utrykt. Hans eneste trykte historiske arbejde er den 1814 udkomne afhandling Om de gamle Skandinavers Vaaningshuse. Til enkelte populære skrifter af andre forfattere har han ydet bidrag.

Hans skønlitterære forfatterskab blev noget større. Til Det Norske Selskabs protokol har han ydet bidrag og derhos ladet enkelte digte trykke foruden en "dramatiseret Historie i 5 Akter", der udkom 1808 under titlen Frederikshalds Belejring i Aaret 1716. Også drikkesangen Gubben Noah skal være af ham. Han interesserede sig for den gamle visedigtning og har bl.a. givet bidrag til Rasmus Nyerups og Knud Lyne Rahbeks samling.

Det er vanskeligt at danne sig en klar opfattelse af Steenbloch som af flere andre inden den ældre stamme af det norske universitets lærere. Ved hans død blev det sagt: "Har end vor afsjælede Lærer mindre, end tidlig glimrende Evner syntes at bebude, sørget for sit Navns Forplantelse til den sildige Efterslægt, og maa vi end beklage, at Kraften for tidlig veg fra ham, – hans Samtid vidste at skatte ham og skal holde hans Minde højt i Ære."

Kilder 
 Halvorsen, Norsk Forfatter Lexikon.

Historikere fra Norge
Skolefolk fra Danmark
Dramatikere fra Norge
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Dansksprogede forfattere fra Norge
Angus

Angus er en af Skotlands 32 kommuner. Kommunen grænser op til Aberdeenshire, Perth and Kinross og City of Dundee. Angus Kommune blev oprettet den første april 1996.
 
De vigtigste erhverv er landbrug og fiskeri.

Angus består af tre forskellige geografiske områder. I nord og vest er der mange bjerge. Dette område kaldes Angus Glens, og det er tyndt befolket. I syd og øst er det et bakkelandskab ned mod havet, og dette område har nogle større byer. Mellem dem ligger Stratmore, en frugtbar dal, som er kendt for dyrkning af kartofler og frugt. Desuden er der kvægdrift, hvor især kødkvæg af racen Angus er kendt.

Traditionelt grevskab 

Angus er også et traditionelt grevskab, der grænser op til Kincardineshire, Aberdeenshire og Perthshire samt Firth of Tay.

Byer og landsbyer

Byer 

 Arbroath, den største by i det moderne county
 Brechin
 Carnoustie
 Forfar, county town og administrativt centrum
 Kirriemuir
 Monifieth
 Montrose

Landsbyer 

 Aberlemno
 Airlie
 Arbirlot
 Ardovie
 Auchinleish
 Auchmithie
 Auchnacree
 Auchterhouse
 Balintore
 Balkeerie
 Balmirmer
 Barry
 Birkhill
 Boddin
 Bowriefauld
 Boysack
 Brechin
 Brewlands Bridge
 Bridge of Craigisla
 Bridgefoot
 Bridgend of Lintrathen
 Bucklerheads
 Burnside of Duntrune
 Caldhame
 Camuston
 Careston
 Carlogie
 Carmyllie
 Castleton
 Charleston
 Clayholes
 Clova
 Colliston
 Cortachy
 Craichie
 Craigo
 Craigton
 Douglastown
 Dun
 Dunnichen
 Eassie
 Elliot
 East Haven
 Edzell
 Farnell
 Ferryden
 Folda
 Friockheim
 Finavon
 Gallowfauld
 Gateside
 Glamis
 Greystone
 Guthrie
 Hillside
 Inveraldie
 Inverkeilor
 Inverarity
 Kellas
 Kincaldrum
 Kingennie
 Kingsmuir
 Kirkbuddo
 Kirkinch
 Kirkton of Glenisla
 Kirkton of Kingoldrum
 Letham
 Liff
 Little Brechin
 Little Forter
 Lucknow
 Lunan
 Lundie
 Marywell
 Memus
 Menmuir
 Milden
 Milton of Finavon
 Milton of Ogilvie
 Monikie
 Muirdrum
 Muirhead
 Murroes
 Newbigging
 Newtyle
 Noranside
 Oathlaw
 Old Balkello
 Panbride
 Redford
 Ruthven
 St Vigeans
 Salmond's Muir
 Stracathro
 Strathmartine
 Tannadice
 Tarfside
 Tealing
 Templeton
 Trinity
 Unthank
 Upper Victoria
 Wellbank
 Wester Denoon
 Whigstreet
 Woodhill

Seværdigheder 

 Aberlemno (piktiske symboler)
 Angus Folk Museum, Glamis
 Arbroath Abbey, stedet hvor Arbroathdeklerationen blev underskrevet
 Barry Mill
 Brechin Cathedral
 Brechin Castle
 Brechin Round Tower
 Caledonian Railway (Brechin)
 Cairngorms National Park
 Corrie Fee National Nature Reserve
 Eassie Stone
 Edzell Castle
 Glamis Castle
 Glenesk Folk Museum
 House of Dun
 Loch of Kinnordy Nature Reserve
 Meffan Institute, museum og kunstgalleri i orfar
 Monboddo House
 Montrose Air Station Heritage Centre, stedet for en første militære flyvestation i Storbritannien RAF Montrose
 Montrose Basin Nature Reserve
 Montrose Museum

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
Skotlands geografi
Onkel Buck

Onkel Buck er en amerikansk komediefilm fra 1989 instrueret og skrevet af John Hughes med John Candy i hovedrollen som onkel Buck der skal passe sin brors tre børn.

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 1989
Komediefilm fra USA
Film instrueret af John Hughes
Jens Møller

Jens Møller henviser til flere danske personer:

 Jens Møller (teolog) (1779-1833) – dansk teolog og historiker
 Jens Møller (stænderdeputeret) (1786-1863) – dansk sognepræst, provst og stænderdeputeret
 Jens Møller (nazist) (1894-1951) – dansk nazist, dyrlæge og politiker (Jens Nicolaisen Møller)
 Jens Møller (politiker) (1921-2015) – tidligere landsformand for Kristeligt Folkeparti 
 Jens Møller Jensen (1959-) forfatter og tidligere drabschef i Københavns Politi. 

Se også:
 Jens Bertel Møller (1754-1825) – dansk rektor
 J.P. Møller (1783-1854) – dansk landskabsmaler (Jens Peter Møller)
 J.C. Møller (1858-1945) – dansk fabrikant og medlem af Landstinget for Det Konservative Folkeparti (Jens Christian Møller)
 J.P. Møller (husmandsleder) (1863-1935) – dansk husmand og medlem af Landstinget for Det Radikale Venstre (Jens Peter Møller)
Ensdorf-klassen

Ensdorf-klassen (Type 352) er den ene type af minerydninsfartøjer der blev resultatet af en ombygning af Hameln-klassen der dermed blev opdelt i to klasser, den anden klasse bliver benævnt Kulmbach-klassen. 

 Ensdorf-klassen kan rydde miner op til 3 forskellige måde at rydde miner på:
 TROIKA PLUS systemet: Består af op til 4 fjernstyrede droner kaldet Seehunde, der kan simulere de akustiske og magnetiske signaturer af meget større skibe. Dette vil få minerne til at detonere og på grund af dronernes specielle opbygning og ringe størrelse vil de overleve minedetonationen.
 Traditionel minerydning: Minelignende findes med skibes sonar og bliver identificeret med fjernstyrede undervandsfartøjer af mærket Seefuchs, hvorefter undervandsfartøjet eller en dykker lægger en sprængladning ved minen og derved bortsprænger den.
 Traditionel minestrygning, hvor man trækker et instrument under vandet designet til få miner til at eksplodere ved kontakt med minen, eller alternativt til at klippe ankerkæden til minen over.

Ensdorf-klassen hører til 5. MCM-eskadre (5. Minensuchgeschwader) i Kiel

Seehunde ROV er ca 25 meter lange, vejer 99 tons og deres Schottel Z-drive giver dem en hastighed på omkring 9-10 knob. De kan fjernstyres fra moderenheden eller om bord på dronen selv, hvilket kræver en besætning på omkring 3 mand.

Referencer, kilder og eksterne links 

 
 Deutsche marine: Ensdorf-klassen (tysk) 

Krigsskibe fra Tyskland
Minerydningsfartøjer
Minestrygere
Candida (slægt)

Candida er en slægt af gærsvampe. Mange arter i slægten lever som symbionter på pattedyr, herunder også på mennesker. Visse arter er patogener, dvs. de kan føre til sygdom. Den klinisk mest betydningsfulde art er Candida albicans, som bl.a. kan forårsage trøske, vaginitis og, hos immunkompromiterede individer, alvorlige systemiske infektioner.

Infektioner der skyldes svampe i Candida slægten kaldes candidiasis.

Se også 
 Antimykotika
 Gærsvamp

Sæksvampe
Kragefod-slægten

Kragefod-slægten (Comarum) rummer kun én art, nemlig den nedennævte. Oplysninger om udbredelsesområde og kendetegn skal derfor søges dér.

 Kragefod (Comarum palustre)

Rosen-familien
Filefjell Kongevejen

Filefjell Kongevejen er navnet på den gamle sti over Filefjell, et bjergområde mellem Lærdal i Sogn og Fjordane fylke og Valdres i Oppland fylke i Norge. Det er den historiske hovedrute mellem Vestlandet og Østlandet. 

På grund af det stedvis våde og sumpede landskab i dalbunden går den gamle sti længere oppe på bjerget end den moderne asfalterede vej i dag, men den gamle sti bruges stadig af bjergvandrere. Den fik navn efter kong Sverre Sigurdsson af Norge (1184-1202), som rejste ad denne rute med sin hær. Den første postrute blev lagt her i 1647. Vejen fik officiel status som hovedvej i år 1791.

Maristova i Filefjell (bygget under dronning Margrete 1. i 1390) og Nystuen i Vang (først nævnt i 1627, men antages at være meget ældre) er gæstehuse for rejsende langs vejen. Værterne ved overnatningsstederne blev betalt af kongen for at betjene rejsende langs vejen. Ordningen ophørte i 1830.

Eksterne kilder/henvisninger

Veje i Norge
Kulmbach-klassen

Kulmbach-klassen (Type 333) var en type af minerydningsfartøjer. Klassen opstod som et resultatet af ombygningen af minestrygerne af Hameln-klassen, der dermed blev opdelt i to klasser, den anden klasse bliver benævnt Ensdorf-klassen. Skibene brugte sin sonar til at finde minelignende genstande og derefter Seefuchs undervandsdroner til at verificere om der er tale om en mine. Hvis der var tale om en mine, ville enten undervandsdronen eller en minedykker lægge en sprængladning tæt på minen, trække sig på sikker afstand, for derefter at bortsprænge minen.

Kulmbach-klassen hørte til 3. MCM-eskadre (3. Minensuchgeschwader) i Kiel.

Referencer

Eksterne links 
 Marine-portaits.de: Kulmbach-klassen 
 Deutsche Marine: Kulmbach-klassen 
 Navynuts: German navy 

Krigsskibe fra Tyskland
Minerydningsfartøjer

en:Kulmbach class mine hunter
Bøf (hiphop)

Inden for hiphop betegner en bøf en fejde imellem to rappere eller to crews. En bøf udspiller sig ved at begge parter (i reglen på skift) indspiller og distribuerer (fx via radioen) rapnumre indeholdende traditionel tilsvining af modparten og fremhævelse af egne fortrin.

Typisk indhold

Oftest forekommende elementer i tilsviningen er

 påstande om at modparten er homoseksuel
 påstande om at modparten ikke kan rappe
 referencer til bøffens eventuelle udspring

Kendte danske bøffer

Bemærk: denne liste er ikke kronologisk eller på anden måde ordnet

Per Vers imod MC Clemens

Helt Sikkert, nok mest Joe True imod Suspekt

Strøm imod Niarn

Jøden imod Street Mass

Hiphop
Lægekvæsurt

 
Lægekvæsurt (Sanguisorba officinalis), også skrevet Læge-Kvæsurt, er en 60-90 cm høj urt, der i Danmark vokser meget sjældent i enge og moser. Den findes i øvrigt forvildet fra dyrkning.

Beskrivelse 
Lægekvæsurt er en flerårig urt med en løs og åben, opstigende vækstform. Stænglerne er bladløse og spredt forgrenede, og de er furede og lysegrønne. Bladene danner en grundstillet roset, og hvert blad er uligefinnet med smalt ægformede småblade, der har tandet rand. Oversiden er blank og mørkegrøn, mens undersiden er lyst grågrøn.

Blomstringen sker i juni-august, hvor man finder blomsterne samlet i endestillede, ovale aks. De enkelte blomster er 4-tallige med et enkelt sæt mørkt brunrøde blosterblade. Frugterne er små nødder.

Rodnettet består af en vandret krybende jordstængel, som bærer trævlede rødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,75 x 0,75 m (75 x 75 cm/år).

Voksested 

Lægekvæsurt er hjemmehørende i Iran, Centralasien, Østasien, Nordamerika og Europa, herunder i Danmark, hvor den muligvis er naturligt forekommende i Jylland. I øvrigt er arten naturaliseret mange steder uden for det oprindelige udbredelsesområde. Den er knyttet til lysåbne enge og moseområder med en jordbund, der har et lavt indhold af mineralsk næring.

I karstområdet Drežnica på sydøstsiden af Velika Kapela-massivet findes arten sammen med bl.a. alm. fredløs, kattehale, alm. mjødurt, blåtop, gul frøstjerne, kærpadderok, lægebaldrian, sumpkællingetand og sumpsnerre

Note

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Lægeplanter
Røde blomster
Engplanter
Oste-klassen

Oste-klassen er den tyske flådes efterretningsskibe til signalefterretning.

Skibenes opgave består i hovedtræk i at befinde sig i nærheden af andre landes flådestyrker og optage deres transmissioner af forskellig slags, eksempelvis radar-, sonar- eller radiokommunikation. Ved at måle parametrene for disse transmissioner er det muligt at bestemme deres anvendelighed, samt muligvis at genkende de enkelte skibsklasser eller skibe på baggrund af deres distinkte udsendelser. Man aflytter også flere kommunikationslinier, hvorved man kan få et overblik over procedurer, samt hvor godt de forskellige enheder arbejder sammen. Alt i alt er man i stand til at få en god fornemmelse af, hvor godt disse landes flådestyrker arbejder sammen. Skibenes lidt underlige form skyldes de mange specielle sensorer, samt mulighederne for at måle nøjagtigt på forskellige frekvensbånd.

Oste-klassen hører organisatorisk under 2. Ubådseskadre (1. Unterseebootgeschwader), som hører til i Egernførde

Skibene er designet til civile standarder og er derfor et af de mere komfortable at befinde sig på – set fra besætningens synspunkt.

Eksterne links 
 Navynuts: German Navy 
 Deutsche Marine: Oste-klassen 
 Spiegel.de: Ein Bild der Alster  
 Manfred-bischoff.de: Hjemmeside med omfattende information omkring emnet elektronisk krigsførelse 

Krigsskibe fra Tyskland
Kosterhavets nationalpark

Kosterhavets nationalpark indviedes den 9. september 2009. Den er Sveriges første maritime nationalpark.

Parken består af hav- og landområder ved Kosterfjorden og havområdet direkte syd derfor, med beliggenhed i Strömstad og Tanum kommuner på Sveriges vestkyst i Bohuslän (Västra Götalands län) i og ved Skagerrak. Øgruppen Koster ligger midt i nationalparkens område. Den grænser i nord til den norske Ytre Hvaler nationalpark.

Idéen om at etablere en maritim nationalpark i området voksede i slutningen af 1980'erne og i 1990'erne, i takt med at viden om fjordens verden øgedes blandt både professionelle havbiologer og de velgørende miljøbevægelser. Den svenske naturbeskyttelsesforening Naturskyddsföreningens lokale kredse kontaktede myndighederne med skrivelser, distribuerede videofilm om området og førte en postkortkampagne rettet mod myndigheder og nøglepersoner.

Se også
Koster (øgruppe)

Eksterne henvisninger 
 Länsstyrelsen Västra Götalands län informerer om Kosterhavet 
 Länsstyrelsens interaktive kort 
 Vattenportalen om Västerhavet 

Nationalparker i Sverige
Bohuslen
Västra Götalands län
Koster

Koster har flere betydninger:

Geografisk

Danmark 
 Koster (Møn) – bebyggelse i Stege Sogn på Møn
 Kostervig – inddæmmet område ved Koster
 Kosterland – inddæmmet område ved Koster

Sverige 
 Koster (øgruppe) – øgruppe i Skagerrak ud for Sveriges vestkyst i Bohuslän
 Kosterfjorden – fjord på Sveriges vestkyst i Bohuslän
 Kosterhavets nationalpark – nationalpark i Skagerrak ud for Sveriges vestkyst i Bohuslän
 Nordkoster – ø i øgruppen Koster
 Sydkoster – ø i øgruppen Koster
Asclettin, greve af Aversa

Asclettin, greve af Aversa (også stavet Ascletin eller Asclettino) var søn af Asclettin, greve af Acerenza, der var bror til Rainulf Drengot. Asclettin junior efterfulgte Rainulf som greve af Aversa i 1045. Han blev valgt af de normanniske adelsmænd i Aversa og indsat som vasal af Guaimar 4. af Salerno, der var hans lensherre.

Asclettin regerede kun i nogle få måneder i 1045. Han blev efterfulgt af sin fætter Rainulf Trincanocte.

Eksterne links 
 "Sicily/Naples, Nobility (Conti d'Aversa)"

Litteratur 
 Brown, Gordon S. The Norman Conquest of Southern Italy and Sicily. McFarland, 2003, 
 Chalandon, Ferdinand. Histoire de la domination normande en Italie et en Sicile. Paris, 1907.
 Norwich, John Julius. The Normans in the South 1016-1130. Longmans: London, 1967.

Drengot-slægten
Grever af Aversa
Faxe-klassen

Faxe-klassen er en klasse af tankskibe, som Søværnet anskaffede på en lejeaftale fra US Navy. I 1972 besluttedes det at købe de to skibe af amerikanerne.

Formålet med at have skibene var at forsyne torpedobådene af Søløven-klassen og senere Willemoes-klassen med især brændstof. Hermed var torpedobådene mere uafhængige af landbaserede faciliteter, og det var på den måde muligt at forøge deres aktionsradius. Da torpedobådene blev udfaset fra søværnet forsvandt behovet for Faxe-klassen, hvorefter også de blev udfaset.

Før skibene i sin tid blev overført til søværnet var A568 Rimfaxe benævnt USS YO-226 og A569 Skinfaxe hed USS YO-229.

Tankskibene kunne hver medbringe en af følgende:
Enten
 1.030 tons olie
eller
 1.087 tons vand
eller
 760 tons benzin

Eksterne links 
 Flådens historie: Faxe-klassen  

Krigsskibe fra Danmark