kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Malta (Letland)

Malta er en landsby i Maltas landkommune i Rezeknes distrikt i Letland. Byen er centrum for Maltas landkommune. Byen har 2459 indbyggere(2015). Før 1936 hed Malta Borovaja. At byen hedder Malta har intet at gøre med landet Malta.
Den ældste bevarede bygning i Malta er en hestepoststation, som blev bygget i midten af det 19. århundrede.
Udover et museum har Malta også et gymnasium, en katolsk kirke og en russisk ortodoks kirke, et kulturhus samt et bibliotek.

Byer i Letland
Roda Ahmed

Roda Ahmed (født i april 1981) er en norsk forfatter.

Ahmed har studeret i Trondheim, og er bosat i New York. Ahmed udgav i 2008 sin debutroman Forberedelsen på Gyldendal Norsk Forlag

Kilder 

Romanforfattere fra Norge
Norsksprogede forfattere fra Norge
Malta (flertydig)

Malta har flere betydninger:

 Malta – ørige i Middelhavet
 Malta (ø) – øen Malta, den største af tre beboede øer i øriget Malta
 Malta i Eurovision Song Contest – Maltas deltagelse i Eurovision Song Contest
 Maltas fodboldlandshold
 Malta Handball Association – Maltas håndboldforbund
 Malta Football Association – Maltas fodboldforbund
 Maltas nationalvåben – Maltas våbenskjold

 Malta (Letland) - en landsby i Letland
 Malta (Montana) - en amerikansk by i staten Montana
 Malta (musikgruppe) – en svensk musikgruppe
Kobbernikkel

Kobbernikkel en en legering af kobber og nikkel, ofte tilsat jern eller mangan for at forstærke legeringen.

Legeringen er blevet brugt meget til mønter og medaljer, typisk blanding er 75 % kobber, 25 % nikkel og 0,05 – 0,4 % mangan. Legeringen kan fremkalde nikkelallergi.

Kobberlegeringer
Branden i Stengade 20

Branden i Stengade 20 var en brand den 11. november 1975 i ejendommen Stengade 20 (som ikke lå på den nuværende adresse med samme nummer) på Nørrebro i København. Ejendommen var en af mange beboelsesejendomme i den sorte firkant med korridorlejligheder, som beboere kunne blive fanget i uden mulighed for flugt i tilfælde af brand. 
Samtidig var en opgang i baghuset ved en meget snæver passage spærret af en låst gitterport. Beboerne i ejendommen blev grebet af panik, og mange måtte redde sig ved at springe ned i springlagener. 9 mennesker omkom i branden, der viste sig at være påsat. Først nogle år senere, den 22. april 1977, tilstod en 29 årig mand fra København, at det var ham, der påsatte branden i Stengade 20.

Med baggrund i branden i Stengade 20 og branden på Hotel Hafnia 1973 blev lov af 25. februar 1976 om brandsikring af ældre beboelsesbygninger m. v. vedtaget.

Kilder 
 Københavns Brandmuseum 
 Københavns hvornår skete det 
 Drabssager i Danmark 1975 

Nørrebro
København i 1900-tallet 
Begivenheder i 1975
Stengade 20
Mord i Danmark
Bræstrups Stiftelse

Bræstrups Stiftelse var en stiftelse på Nørre Allé 17 i København, som blev oprettet i anledning af politidirektør, konferensråd Cosmus Bræstrups 50 års jubilæum 17. december 1860 af en forening af politibetjente. 

Bygningen var opført 1863-64 i kælder og 4 stokværk ved arkitekt Theodor Sørensen og havde 33 lejligheder, hvoraf 15 var friboliger og 3 var boliger til modereret leje for gamle politibetjente med hustruer og deres enker. Stiftelsen blev bestyret af 3 af Bræstrup Stiftelses Forening valgte medlemmer.

Ejendommen blev i 1918 overtaget af naboen Alderstrøst, der lod den nedrive i 1937 og erstatte af en tilbygning til Alderstrøst.

Litteratur 
 25-Aars Jubilæums-Beretning (1860-1885) om "Bræstrups Stiftelse"s Forening samt Regnskab for Aaret fra 1. December 1884 til 30. November 1885, København 1886.
 50 Aars Jubilæums-Beretning om »Bræstrups Stiftelse«s Forening i Tidsrummet 1860-1910, København 1910.

Kilder 
 

Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i København
Nørrebro
Stiftelser i København
Etableret i 1860
Ophørt i 1918
Ca Mau

Cà Mau er en vietnamesisk by. Det er hovedstaden i provinsen Cà Mau. Befolkningen er 204.895 indbyggere (2010). Ca Mau er 360 km syd for Ho Chi Minh-byen. Ca Mau Lufthavn er 2 km fra centrum.

Byer i Vietnam
Johan Henric Kellgren

Johan Henric Kellgren (født 1. december 1751 i Västergötland, død 20. april 1795 i Stockholm) var en svensk forfatter.

Kellgren blev student ved Åbo Universitet 1768, men opholdt sig mest som huslærer på landet, hvor han studerede latinske forfattere og moderne fransk litteratur, og som medlem af det litterære Aurora-Forbund i Åbo fik han sine første digte trykt i dets organ. I 1777 flyttede han til Stockholm for at tiltræde huslærerplads i general Meijerfelts hus, hvor han gjorde bekendtskab med samtidens berømte digtere og med Gustav III; han optoges i det
litterære selskab Utile Dulci og blev snart dets ledende ånd. Allerede i 1778 knyttedes han til Stockholmsposten, hvis redaktør og ejer han senere blev, og i 1780 udnævntes han til kongens bibliotekar og privatsekretær med det særlige formål at hjælpe Majestæten ved de dramatiske arbejder Æneas i Kartago, Gustaf Wasa, Kristina samt Gustaf Adolf och Ebba Brahe.

Som digter var Kellgren begyndt med satiriske og moraliserende småting i tidens manér, men efterhånden giver han også udtryk for større nydelseslyst, og dette sidste kan stige til en frivolitet, hvor moralen glemmes. Formen bliver stadig elegantere og yndefuldere. Mina löjen, Våra villor, Till Rosalie, og Sinnenas förening er vidnesbyrd om, hvor vidt han spænder. Men indtryk af den franske revolution og af Gustav III's reaktionære politik bevirkede imidlertid en omvæltning i Kellgrens sind og dermed i hans digtning, så denne nu fremtræder som udtryk for en alvorlig overbevisning og uforfærdet frihedskærlighed og oplysningstrang. Man äger ej snille för det man är galen (1788) og Ljusets fiender (1792) er rettet mod overtro og spiritistisk sværmeri og angriber oplysningsfjenderne, og i Dumboms lefverne spotter han snusfornuften og selvgodheden.

Hans opfattelse af lyrisk poesi gennemgik ligeledes en betydelig forandring. Ganske vist kunde han under sin franske smagsperiode digte så enkelt og smukt som Vårvisa, men med kendskab til den samtidige tyske litteratur vinder han ny anskuelse både om form og om snillets ret til at gå nye veje, og han når sit højeste ved at besynge kærlighed af mere ideel karakter end tidligere, således digtet Den nya skapelsen (1790); selv om dette måske som flere af hans andre ikke er strengt originalt, betyder den nye tone, som det istemmer, i virkeligheden så overordentlig meget for den svenske litteraturudvikling, og det så meget mere som hans blad, der tidligere havde stillet sig skarpt over for anderledes tænkende, nu viser sig meget mindre dømmende og overlegent end tidligere. Hans prosaarbejder, optagne i Samlade skrifter, der, ordnede før hans død, udkom i 1796 (ny udgave 1884—85), blandt andet hans karakteristik af Bellman samt Filosofen på landsvägen og Strödda refleksioner, hører også med til den ældre svenske litteraturs interessanteste og tidsskelssættende værker.

Kilder 
 

Digtere fra Sverige
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Personer i den gustavianske periode
Personer fra Västergötland
Ryan Murphy

Ryan Murphy født (født 9. november 1965) er en amerikansk instruktør og producer. Han er bedst kendt for at skabe og producere tv-serier så som Glee (2009-2015), American Horror Story (2011–nu), Scream Queens (2015–2016), American Crime Story (2016-nu), Pose (2018–2021) mfl. Derudover er han også producer på realityshowet The Glee Project.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Indianapolis 
Instruktører fra USA
Jurjuzan (by)

Jurjuzan (, ) er en by i Tjeljabinsk oblast i Rusland. Den ligger ved floden Jurjuzan (en biflod til Ufa), 254 km fra Tjeljabinsk og 6 km fra den lukkede by Trjokhgornyj. Jurjuzan har  indbyggere.

Den blev grundlagt i 1758 som bosætningen Jurjuzan-Ivanovskij Zavod (russisk: Юрюза́нь-Ива́новский Заво́д) i forbindelse med bygningen af et jernværk. Fra slutningen af 1800-tallet var bosætningen kendt som Jurjuzanskij Zavod (russisk: Юрюза́нский Заво́д). Den fik bystatus og blev omdøbt til Jurjuzan 18. juni 1943.

Byens økonomi er centreret omkring en stor fabrik, som producerer køleskabe.

Referencer 

Byer i Tjeljabinsk oblast
Jurjuzan

Jurjuzan kan henvise til flere steder:
 Jurjuzan (by) – en by i Tjeljabinsk oblast
 Jurjuzan (flod) – en flod i Tjeljabinsk oblast
Miass

Miass (, ) er en by i Tjeljabinsk oblast i Urals føderale distrikt, Den Russiske Føderation. Byen ligger 96 km fra Tjeljabinsk ved floden Miass på østsiden af de sydlige Uralbjerge. Miass har  indbyggere.

Miass blev grundlagt i 1773 som en bosætning for en fabrik ved en kobbermine og fik bystatus i 1919. Under 1800-tallet var udviklingen drevet af opdagelsen af de rigeste guldreserver i Ural. Gennemsnitlig årlig udvinding af guld fra Miass-regionen var omkring 640 kg. I midten af 1800-tallet gik gulddriften tilbage og udviklingen af Miass bremsede dermed også op.

I 1941 blev en bilfabrik bygget i Miass, der stadig er i drift som lastbilfabrikken UralAZ, og i dag er Miass' vigtigste virksomhed. Selskabet UralAZ producerer tre-akslers alhjuldriftslastbiler med høj fremkommelighed i terræn og eksporterer 8% af produktionen. UralAZ har 105.000 ansatte.

Den ældste del af byen består af 1800-tals træhuse med originale balkoner og døre. Et hus, der tilhørte guldmineadministratoren Simonov, er bevaret.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside for Miass  
 Om byen Miass 
 Kort over Miass 
 Miass for rejsende Seværdigheder i Miass 
 Temperatur 

Byer i Tjeljabinsk oblast
Trümmelbachfaldene

Trümmelbachfaldene (på tysk: Trümmelbachfälle) ligger i Lauterbrunnental i kantonen Bern i Schweiz.

Trümmelbachfaldene er en kæde af 10 vandfald, der ligger delvist inde i bjerget under Jungfraumassivet.

Beskrivelse 
Delvist inde i bjerget findes en kæde bestående af 10 gletschervandfald, hvortil der har været adgang for publikum siden 1913, hvor der blev lavet belysning samt en tunnelelevator. Med trapper, stier, tunneler og elevator er vandfaldene tilgængelige over en samlet strækning på ca 600 meter. Fra det nederste til det øverste af faldene er der en højdeforskel på 140 meter.

Afvanding 
Trümmelbachfaldene afvander gletsjere på det store bjergmassiv ovenover Lauterbrunnental, som består af de tre bjerge Eiger, Mönch og Jungfrau. Hvert år transporteres 20.000 ton moræne (småsten, jord og sand) bort fra bjergene gennem vandfaldene, der gennemstrømmes af op til 20.000 liter vand i sekundet. Afvandingsområdet er på 24 km², hvoraf halvdelen er dækket af sne og is.

Vandet føres videre ud gennem dalen i floden Weissen Lütschine, som er en biflod til Aare.

Turisme 
Trümmelbachfaldene besøges af et stort antal turister hvert år. Der betales entre for at besøge vandfaldene. Det anbefales at medbringe et regnslag eller lignende, da luften såvel inden- som udendørs er mættet med forstøvet vand fra de voldsomme kaskader, der buldrer ned gennem bjerget.

Der er fine parkeringsmuligheder på stedet.

Billedgaleri

Links 
 Trümmelbachfaldenes webside
 Trümmelbachfaldene på FUNIMAG

Henvisninger 

Vandfald i Schweiz
Seværdigheder
Schweiz' geografi
Kanton Bern
Tjusovaja

Tjusovaja (russisk: Чусова́я) er en flod i Perm kraj, Sverdlovsk oblast og Tjeljabinsk oblast i Rusland. Den er en biflod til Kama.

Floden er 592 km lang, med et afvandingsareal på 23.000 km². Den munder ud i Tjusovojbugten i Kamskij-reservoiret. Den fryser normalt til i november og forbliver frosset til forårflommen i april–maj. Forårsflommen varer sædvanligvis til midten af juni.

De vigtigste bifloder er Mezjevaja Utka, Serebrjanka, Kojva, Usva, Revda og Lysva. En anden interessant biflod er Kumysj, som løber omkring 6 km under jorden. Stedet hvor den forsvinder hedder Nyrok (russisk: нырок – oversat: "dug") blandt lokalbefolkningen, mens stedet hvor den dukker op igen hedder Bynyrok (russisk: вынырок – oversat: "kommer til overfladen").

Tjusovaja er meget brugt til vandforsyning, og forsyner blandt andet Jekaterinburg. Flodhavne ved Tjusovaja er Perm og Tjusovoj.

Tjusovaja er berømt for sine store klipper langs flodbredden. En af de mindre klipper er afbildedet til højre. Nogen af klipperne var farlige for bådtrafikken under forårsflommen, og blev kaldt Bojtsy (russisk: бойцы – oversat: krigere). Mange af de største klipper langs floden har navn.

Referencer 

Kama-flodsystemet
Floder i Sverdlovsk oblast
Floder i Tjeljabinsk oblast
Floder i Perm kraj
Frode Rydgaard

Frode Rydgaard (født 13. juli 1890 i København, død 3. april 1975) var en dansk overkirurg og frimurer. Han var Ridder af 1. grad af Dannebrog og var endvidere tildelt flere udenlandske ordener. Han blev optaget i Kraks Blå Bog.

Han var søn af redaktionssekretær Harald Hansen (død 1895) og hustru Manna f. Hansen (død 1912), blev student 1907 og tog medicinsk eksamen 1914. Rydgaard var reservelæge i Hæren 1914-15, forrettede kandidattjeneste ved Rigshospitalet og Københavns Amtssygehus samt andre københavnske hospitaler 1914-17, var reservelæge ved professor Thorkild Rovsings klinik 1917-18, blev klinisk assistent ved Rigshospitalets kirurgiske afd. C 1918-20, 2. reservekirurg sammesteds 1920-21 og 1. reservekirurg 1921-24. Han fik specialistanerkendelse (kirurgiske sygdomme, særlig nyre- og blæresygdomme) 1924 og (kirurgiske kvindesygdomme) 1929, var lærer ved Rigshospitalets sygeplejeelevskole 1921-26, læge ved Det Østasiatiske Kompagni 1935-69 og samtidig overkirurg ved Sankt Elisabeths Hospital i Sundby 1924-62.

Frode Rydgaard var formand for bestyrelsen for Foreningen af Læger ved katolske Hospitaler i Danmark 1947-62, formand for Handelsministeriets permanente udvalg til udgivelse af Lægebog for søfarende 1948-60 og Den Danske Frimurerordens formand (højeste styrer) 1949-73.

Rydgaard skrev en række videnskabelige arbejder overvejende om urinvejenes kirurgiske sygdomme og om galdestenssygdomme samt en del medicinsk-populære artikler. Han var redaktør af og medarbejder ved Haandbog og Lærebog for Sygeplejersker; redaktør af og medarbejder ved Vore Sygdomme og redaktør af og medarbejder ved Lægebog for Søfarende.

Han blev gift 1. december 1917 med Ellen Ømann (født 7. oktober 1889 i København).

Frode fik mange børn, blandt dem Inger Korsgaard, som blev gift med civilingeniør Vagn Korsgaard (død: maj 2012)

Kilder 
Kraks Blå Bog, 1974 

Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Kirurger fra Danmark
Frimurere fra Danmark
Riddere af 1. grad af Dannebrog
Personer fra København
Danskere i 1900-tallet
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Specific Absorption Rate

Specific Absorption Rate (SAR-værdi) er et mål for hvor meget varme, en mobiltelefon kan danne i en voksen krop. Varmen bliver målt i watt, der bliver afsat i et gram af din krop.

Beregning

SAR kan beregnes ud fra det elektriske felt i stof som: 

where 
 er prøven af elektrisk resistivitet
 er den effektive værdi af det elektriske felt
 er massefylden af prøven

Kilder

Se også
 Distribueret antennesystem

Biofysik
Mobiltelefoner
Oliver Berg

Oliver Berg (født 11. maj 1993) er en autodidakt dansk skuespiller og dubber fra Farum.

Udvalgt filmografi

Tegnefilm 
Oliver Berg har fungeret som tegnefilmsdubber i følgende tegnefilm:
 Harry og en Spand Fyldt med Dinosaure – Harry
 "Disney Prinsesser: Fortryllende Eventyr - Følg Dine Drømme – Biroller
 Landet for længe siden – Lillefod
 Nuser og Radiserne – Søren Bruun
 Dyk Olli dyk – Spjæt
 Substitutterne – Todd
 Babar and The Adventures of Badou – Krokodilus
 Dinosaur King – Rex
 Ben 10
 Secret Saturday’s
 Captain Flamingo
 Monster Buster Club – Mark
 Eventyr Tid – Finn
 "Pac-Man and the Ghostly Adventures – Spiral

Tv-serier 
 Magikerne på Waverly Place – Max
 Wingin It’ – Carl
 Shake It Up – Deuce
 Life With Boys – Gabe  Liv & Maddie – Diggie   Wolfblood - Rhydian

 Film 
 "Air Buddies: Hvalpene på Eventyr
 "Jule-Buddies: Jagten på Julehunden
 "Space Buddies: Hvalpene i rummet
 "Snow Buddies: Hvalpene i Alaska
 "Magi På Waverly Place Filmen – Max
 "G-Force – Biroller
 "Myremobberen – Biroller
 "Terabithia - et hemmeligt land – Biroller
 Kirikou og De Vilde Dyr Over hækken
 Monster Huset – DJ
 Charlottes tryllespind – Wilbur
 Arthur og Minimoyserne – Arthur
 Asterix og De Olympiske Lege
 ''Hundehotellet – Bruce
 "Madagascar 2 – Zebraen Marty som barn
 "Astrerix og Obelix og briterne - Provoix
 "Det Regner Med Frikadeller 2 – Biroller

Ud over det har han han lagt stemme til Duncan i tv-filmen Fire Breather
samt haft flere biroller i tv-filmen Frenemies

Spil 
Oliver Berg har lagt stemme til Lillebror i 3 Pixeline spil

Eksterne henvisninger

Se også 
 SDI Media Denmark
 Dubberman

Skuespillere fra Danmark
Periskop

Et periskop er et instrument for observation fra en skjult position. Periskop (af græsk peri, omkring, og skopein, se), kikkert med langt rør, prismer og optiske linser, beregnet til brug i lodret stilling, for eksempel i ubåde og skyttegrave. De enkleste former består af et rør med spejl sat parallelt til hinanden og i 45° på linjen mellem dem. Denne type periskop blev brugt til at observere fra skyttegravene under 1. verdenskrig. Mere avancerede periskoper med prismer i stedet for spejl bruges på ubåde. Periskoper bruges også til al observation af omverdenen når en kampvogn kører med lukkede luger.

Optiske apparater
Panarabiske farver

De panarabiske farver er farverne rød, sort, grøn og hvid og repræsenterer de arabiske lande. Farverne er taget fra forskellige store imperier og dynastier i arabisk historie. De blev første gang kombineret i flaget for den Arabiske Revolte i 1916. I dag indgår de i flagene for de Forenede Arabiske Emirater, Jordan, Kuwait, Palæstina, Sahariske Arabiske Demokratiske Republik og Somaliland. De arabiske befrielsesfarver, en undergruppe hvor grøn er af mindre betydning, bruges i Egyptens, Iraks, Sudans, Syriens, Yemens og Libyens flag .

Nuværende flag med de panarabiske farver 

De følgende flag kombinerer tre eller fire af farverne rød, sort, hvid og grøn for at symbolisere den arabiske tilhørighed.

Tidligere flag med de panarabiske farver

Tidligere arabiske flag

Eksterne henvisninger 

Vexillologi
Arabien
Farvesymbolik
Smittebærer

En smittebærer er et dyr eller et menneske, som er sygt og kan bære sygdommen videre til et andet menneske eller dyr.

Et almindeligt kendt eksempel er malariamyg, der gennem bid kan smitte mennesker med malaria. Et andet eksempel er pest, der blev båret af gnavere, der gennem urin og afføring videregav bakterien Yersinia pestis til mennesker.

Sundhed
Epidemiologi
Inkvisitionskommissionen

Inkvisitionskommissionen (eller Stokhuskommissionen) var navnet på en ved forordning af 13. april 1686 i København oprettet særlig undersøgelsesret for tyverisager.

På en tid hvor straffeprocessen i øvrigt ikke var inkvisitorisk, lå kommissionens betydning i, at den kunne afholde inkvisitorisk forhør over sigtede, hvorved ifølge praksis, der stadfæstedes ved lovgivningen fra en senere tid, endog tortur kunne finde anvendelse, dog i former, der sammenlignet med de i udlandet benyttede måtte kaldes forholdsvis milde (den såkaldte "skarpe eksamination").

IInkvisitionskommissionen var kun undersøgelsesret, ikke domsret, men i øvrigt fælles for civile og militære. Da mange af inkvisitterne hørte til militæretaten, og forbilledet for kommissionen var procesmåden ved krigsretterne, havde den dog i lang tid en rent militær sammensætning, og det var bl.a. garnisonsauditøren, der førte forsædet i den.

En delvis forandring heri indtrådte først ved den af Struensee udarbejdede forordning af 30. december 1771, der satte Inkvisitionskommissionen i forbindelse med den kort forinden oprettede Hof- og Stadsret, som for fremtiden alene kunne henvise sager til den, og blandt hvis medlemmer kommissionens præses fra nu af skulle tages. Forordningen af 1771 ophævede også den skarpe eksamination, men denne blev på ny indført med Guldbergs magtovertagelse i 1772 og forsvandt først så sent som 1837.

I øvrigt blev kommissionen, hvis kompetence i tidens løb var blevet noget udvidet, efterhånden overflødiggjort ved den almindelige strafferetsplejes omdannelse i inkvisitorisk
retning, og efter ønske af provinsialstænderne ophævedes den omsider ved forordning af 5. januar 1842, der i stedet for oprettede et nyt Kriminalkammer under Hof- og Stadsretten, hvilket igen 1845 overførtes til den da organiserede Kriminal- og Politiret.

Litteratur 
 Harald Jørgensen, "Den ældre københavnske inkvisitionskommission 1686-1771", s. 221-250 i: Festskrift til Johan Hvidtfeldt, 1978. .
 Jørgen Smith, "Inkvisitionskommissionen i København", s. 61-72 i: Politihistorisk Selskab – Årsskrift 1997, 1997. .

Historiske domstole og retter
Danske myndigheder under enevælden
Etableret i 1686
Ophørt i 1842
Ūdensbumba resnajam runcim

Ūdensbumba resnajam runcim er en lettisk film fra 2004 instrueret af Varis Brasla hvor der. Den blev produceret af Rīgas kinostudija. Filmen blev tildelt Letlands nationale filmpris Lielais Kristaps i 2004 som årets film. I 2004 modtog den også prisen ved Chicago International Children's Film Festival som den bedste live-action video/spillefilm.

Medvirkende 
 Baiba Broka — Una
 Undīne Vīksna — Marta
 Zane Leimane — Linda
 Gundars Āboliņš — Ivo
 Jānis Paukštello — Bedstefar
 Agita Gruntmane-Valtere — Mor
 Tõnu Kark — Dog owner
 Elmārs Viļums — Edgars
 Leonarda Kļaviņa-Ķestere — Edgars' mor
 Artūrs Skrastiņš — Faren

Eksterne henvisninger 
 

Film fra Letland
Film fra 2004
Gumashtan

Gumashtan er en afghansk film fra 1990 instrueret af den kendte afghanske filminstruktør Engineer Latif.

Det handler om to soldater i den afghanske hær, der bliver involveret i en narkohandel. En af soldaterene forelsker hvilket komplicerer hans situation.
Filmen gik tabt i 1992, men blev genopdaget i 2005.

Film fra Afghanistan
Film fra 1990
Sankt Elisabeths Hospital

Sankt Elisabeths Hospital, Hans Bogbinders Allé, Sundby over for Sankt Annæ Kirke var et katolsk hospital i København. 1. april 1997 blev hospitalet lagt sammen med Amager Hospital, som nu bruger bygningerne, og inddraget i Hovedstadens Sygehusfællesskab (nu Region Hovedstaden).

Hospitalet blev stiftet af Sankt Elisabethsstiftelsen (søstrene virkede i byen ved ambulant sygepleje fra 1897). Grundstenen blev nedlagt 1. oktober 1904, og bygningen blev opført 1904-05 i nationalromantisk stil på en 24.000 kvadratalen stor grund efter tegning af arkitekt Emil Jørgensen af røde mursten med anvendelse af granit, kalksten og klæbersten. Over hovedindgangens portal findes en statue af Sankt Elisabeth. Hospitalet kunne ved indvielsen 30. oktober 1905 rumme 60 senge. Hospitalets forhal og hovedtrappe blev 1928-35 udsmykket med freskomalerier af Jais Nielsen. Motiverne er fra Sankt Elisabeths liv og legender, og er skænket af Ny Carlsbergfondet. Skt. Elisabeth Hospital blev udvidet både i 1924 og 1932.

Sankt Elisabeth Søstrenes nonneorden drev hospitalet frem til 1. april 1970, hvor de overdrog hospitalet til Københavns Amt. Skt. Elisabeth Hospital blev løbende moderniseret og udbygget. I 2010 overdrog Region Hovedstaden bygningerne på Hans Bogbinders Allé til Københavns Kommune, der i dag anvender bygningerne som "Sundhedshus Amager".

Referencer/Kilder 
 

Nedlagte hospitaler i Danmark
Amager
Etableret i 1905
Ophørt i 1997
Haseena Atom Bomb

Haseena Atom Bomb er en afghansk-pakistansk kultfilm fra 1990 instrueret af Saeed Ali Khan. Det var oprindeligt en lavbudget film indspillet på Pashto, men blev efterfølgende dubbet til urdu som er nationalsproget i Pakistan, hvor den blev en blockbuster.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Film fra Pakistan
Film fra Afghanistan
Film fra 1990