kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lucilio Vanini

Lucilio Vanini (eller som han selv kaldte sig Julius Cæsar, født 1585 i Taurisano ved Lecce, død 9. februar 1619 i Toulouse) var en italiensk filosof.

Vanini førte en omflakkende tilværelse, disputerede og holdt forelæsninger forskellige steder, indtil han blev brændt som kætter. Af hans værker kendes kun Amphitheatrum æternæ providentiæ (1615) og De admirandi naturæ arcanis (1616). Det første har form af en gendriven af ældre filosofi, medens han i det andet uforbeholdent fremsætter sine anskuelser om materiens evighed, himlens og jordens ensartethed og lignende, der viser, at han tilhørte den retning inden for renæssancens naturfilosofi, der hyldede den averroistiske fortolkning af Aristoteles og navnlig benægtede den enkelte sjæls udødelighed; han må således regnes til den kreds af filosoffer, som forbereder den af Telesio og Bruno bestemte panteisme. Det første af de nævnte værker slutter med den berømte ode til guddommen, der tilligemed hans barbariske død mest har gjort hans navn bekendt, medens han som tænker ikke kan kaldes betydelig.

Kilder 
 

Filosoffer fra Italien
Renæssancefilosoffer
Italienere i 1500-tallet
Italienere i 1600-tallet
Mandlige filosoffer
Leonardo Bruni

Leonardo Bruni eller Aretino (født 1370 i Arezzo, død 9. marts 1444 i Firenze) var en italiensk humanist.

Karriere 
Da grækeren Manuel Chrysoloras blev kaldt til Firenze i 1396 for at holde offentlige forelæsninger over græsk sprog og litteratur, var Bruni i over to år en af hans ivrigste disciple. Han fik megen betydning ved at samle et anseligt bibliotek ved at oversætte adskillige græske oldtidsforfattere til latin. Han fik græske håndskrifter ved hjælp af sine bekendtes handelsforbindelser med Østen.

Bruni var særlig berømt for sin færdighed i latin og oversatte nogle af Plutarchs levnedsbeskrivelser, enkelte værker af Platon, Demosthenes, Aischines, Xenophon samt Aristoteles' værker Etik, Politik og Økonomi, der ofte blev udgivet sammen i trykken i slutningen af 15. århundrede.

I 1405 blev han på Poggio Bracciolinis anbefaling ansat som pavelig sekretær i Rom. Under Innocens VII besad han denne stilling - også under hans efterfølgere - og han fulgte med Johannes XXIII til koncilet i Konstanz.

I 1415 forlod han den pavelige tjeneste, da republikken Firenze tilbød ham posten som sekretær eller kansler.

Bruni erhvervede sig mange rigdomme i disse stillinger og var så kendt for sin lærdom og forfattervirksomhed, at folk kom langvejs fra for at se ham, og det berettes, at nogle knælede, da de mødte ham. Efter sin død laurbærkronedes han på republikkens befaling.

Værker 
Hans skrifter er næsten alle på latin.

De vigtigste er:
 Historia reipublicæ Florentinæ, der er udgivet i 12 bøger og trykt første gang i Strassburg i 1610. Bøgerne udkom dog på italiensk i Venedig allerede i 1476.
 Rerum suo tempore in Italia gestarum commentarius er en samling memoirer, som omfatter tiden 1378-1404.
 Epistolarum libri VIII, hvis bedst kendte udgave er fra Firenze i 1741.
 De bello italico adversus Gothos, der i en tid opnåede meget berømmelse som Brunis værk, er næsten udelukkende en oversættelse af Prokopios.

Bruni har også udgivet et par dramatiske værker på latin og i antik stil. Hans erotiske digte er trykt langt senere.

Kilder 
 Gigas, E.:

Eksterne henvisninger 

Filosoffer fra Italien
Renæssancefilosoffer
Italienere i 1300-tallet
Italienere i 1400-tallet
Salmonsens Konversationsleksikon
Otto Brunfels

Otto Brunfels (født 1488 i Mainz, død 1534 i Bern) var en tysk læge og botaniker.

Brunfels, der oprindelig var teolog, trådte i Strassburg over til protestantismen, men kom i øvrigt, da han senere mere og mere hældede til de gammel-evangeliske brødremenigheders grundsætninger, i konflikt med Luther og Zwingli. Som botanisk forfatter hører han til botanikkens fædre; ligesom Bock og Fuchs optrådte han som urtebogsforfatter, og hans 
værk fra 1530, Herbarum vivæ icones ("Kontrafeyt Kräuterbuch", tysk udgave 1532—37) betegner et vigtigt punkt i botanikkens historie, idet han i træsnit lod de af ham selv iagttagne planter afbilde og forsyne med tyske navne. Man finder i hans bog i modsætning til tidligere tiders yderst magre litteratur en første begyndelse til den senere videnskabelige udvikling, botanikken kom ind i.

Kilder 

 

Botanikere fra Tyskland
Læger fra Tyskland
Tyskere i 1400-tallet
Tyskere i 1500-tallet
Personer fra Mainz
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Bombningen i Bagdad den 28. august 2011

Bombningen i Bagdad den 28. august 2011 var et selvmordsangreb i Umm al-Qura Moské i det vestlige Bagdad, Irak. En selvmordsbomber, der havde skjult en bombe i en falsk gipsarm, gik ind i bygningen og sprængte sig selv i luften. 32 mennesker blev dræbt og 39 mennesker blev såret i selvmordsangrebet.

Kilder

Terrorhandlinger
Selvmordsangreb
Islamistisk terrorisme
Begivenheder i 2011
Samson (gorilla)

Samson (ca. 1970 - 23 juli 2015) var en vestlig lavlandsgorilla (Gorilla gorilla gorilla) kendt fra DR dokumentarserien ”Bag kulisserne i Zoo”.

Samson blev født vild og kom til Danmark fra Cameroun i 1972 kun cirka to år gammel. Efter en årrække i København Zoo blev han i 1998 flyttet til Givskud Zoo. Han var flokkens alfahan og en vigtig del af avlsprogrammet. Han blev således far til otte unger, hvoraf flere selv har fået unger.

Samson fik 2013 konstateret et forstørret venstre hjerteforkammer og døde formentlig af hjerteproblemer 23. juli 2015.

Kilder 
 Givskud Zoos hangorilla Samson er død 

Berømte aber
Dyr i København Zoo
Anne af Storbritannien (1709-1759)

Anne af Storbritannien, også kendt som Anne af Hannover (), (2. november 1709 – 12. januar 1759) var en britisk prinsesse, der var gift med Fyrst Vilhelm 4. af Oranien, statholder i De Forenede Nederlande. Som enke var hun Nederlandenes regent fra 1751 til 1759 på vegne af sin mindreårige søn, Vilhelm 5. Som regent blev hun tillagt britiske sympatier på grund af sin engelske opvækst og familieforbindelser, men hun formåede ikke at overbevise den nederlandske republik om at deltage i Syvårskrigen på britisk side.

Biografi

Princess Royal af Storbritannien 

Prinsesse Anne blev født den 2. november 1709 på Herrenhausen Slot nær Hannover i Kurfyrstendømmet Hannover som det andet barn og den ældste datter af den daværende kurprins Georg af Hannover i hans ægteskab med Caroline af Ansbach. Annes farfar, kurfyrst Georg Ludvig af Hannover, blev konge af Storbritannien i 1714, mens faderen blev britisk tronfølger. Samme år flyttede Anne med resten af familien til London. Hendes far blev britisk konge i 1727. Samme år blev hun tildelt titlen Princess Royal, en britisk titel der kan tildeles den ældste datter af britiske konger eller regerende dronninger.

Regent af Nederlandene 
Prinsesse Annes mand (arvestatholder Vilhelm 4. af Oranien) døde i 1751. I resten af sit liv var Anne regent af Nederlandene (som formynder for sin mindreårige søn Vilhelm 5. af Oranien).

Børn og efterslægt 
Prinsesse Anne og arvestatholder Vilhelm 4. fik fem børn, men det var kun to, der nåede at blive voksne:
 Caroline af Oranien-Nassau-Diez, gift med regerende fyrste Karl Christian af Nassau-Weilburg. Storhertug Adolf 1. af Luxembourg (regerede 1890 – 1905) var deres sønnesøns søn.
 Vilhelm 5. af Oranien, gift med Vilhelmine af Preussen (en søster til kong Frederik Vilhelm 2. af Preussen). Vilhelm 5. og Vilhelmine blev forældre til kong Vilhelm 1. af Nederlandene (også storhertug af Luxembourg i 1815 – 1840).

Prinsesse Anne og arvestatholder Vilhelm 4. er forfædre til samtlige storhertuger og regerende storhertuginder af Luxembourg siden 1815.

Eksterne links 

Prinsesser fra Storbritannien
Personer i Nederlandenes historie
Nederlandske statholdere
Huset Hannover
Personer fra Hannover
Rivne oblast

Rivne oblast (, ) er en af Ukraines 24 oblaster beliggende i den nordlige del af Ukraine.

Rivne oblast blev grundlagt 4. december 1939 og har et areal på  km². Oblasten har  indbyggere. Det administrative center for Rivne oblast er placeret i Rivne (). Andre større byer i Rivne oblast er Varasj (før 2016 Kuznetsovsk) (), Dubno (), Kostopil () og Sarny ().

Mod nord grænser oblasten op til Hviderusland (Brest og Homel voblast), mod øst til Zjytomyr oblast, mod sydøst til Khmelnytskyj oblast, mod syd til Ternopil oblast, sydvest til Lviv oblast og mod vest til Volyn oblast. Oblasten ligger centralt i den historiske region Volhynien som af oblastens våbenskjold, der har et hvidt kors på en rød baggrund.

Rivne oblasts nordlige del ligger i polesiske lavland, herunder Klesivsky sletterne (140-180 moh.). Den sydlige del, ligger på det volynske højland (200-300 moh.). De højeste dele af højlandet, der når op over 300 moh., er Povtjanskahøjene (op til 361 moh.), Mizotskijhøjderyg (op til 342 moh.) og Rivneplateauet samt Gosjtjanskeplateauet. Længst mod syd går oblasten over i det podolske højlands skråninger, herunder Voronjaki, hvor det højeste punkt i Rivne oblast på 372 moh. befinder sig.

Der er 171 floder med en længde på 10 km eller mere i Rivne oblast som alle er en del af Dneprs afvandingsområde. Den vigtigste vandvej er floden Horyn (længde i oblasten 386 km) og dens største biflod Slutj. Andre store floder Rivne oblast er Styr, Lva , Stvyha og Pripjat længst mod nord.

Referencer

Eksterne henvisninger
Amtsvåbener i Danmark



Amtsvåbener 1970-2006
Et galleri over de våbener der tidligere blevet ført af Danmarks amter (1970-2006). Bornholms Amt blev Bornholms Regionskommune i 2003. Kommunerne København og Frederiksberg havde også amtsopgaver.

Amtsvåbener før 1970
Hjørring Amt blev i 1793 det første amt, der førte våben. Senere fik landets øvrige amter, på nær Haderslev Amt, egne våben. 

Heraldik
 Våbener i Danmark
Artibeus concolor

Artibeus concolor er en pattedyrart (en flagermus) som blev beskrevet af Peters 1865. Artibeus concolor indgår i slægten Artibeus, og familien bladnæser. IUCN kategoriserer arten globalt som livskraftig.

Ingen underarter findes listet i Catalogue of Life. Arten er ifølge Wilson & Reeder (2005) alene i underslægten Koopmania. I ældre afhandlinger klassificeres Koopmania som selvstændig slægt.

Beskrivelse 

Denne flagermus forekommer i det nordlige Sydamerika. Den lever i forskellige slags skove og opsøger frugtplantager. I bjergområder kommer arten op til 1000 meter over havet.

Hannen er med en gennemsnitlig kropslængde (med hoved) på 59,5 mm noget mindre end hunnen som bliver 64 mm lang. Der er ingen synlig hale. Vægten er cirka 18 til 20 gram. Pelsen er brun, men på struben er den lysere. Arten har ikke striber i ansigtet.

Artibeus concolor æder sandsynligvis primært frugter, suppleret med nektar, pollen og blomster.

Kilder 

Småflagermus
Romain Bardet

Romain Bardet (født 9. november 1990) er en fransk professionel cykelrytter, som cykler for det professionelle cykelhold .

2015 var året, hvor Bardet fik sit store gennembrud. Det startede med en etapesejr på en bjergetape i Critérium du Dauphiné, som Bardet opnåede efter at have angrebet den førende gruppe på den næstsidste stigning. Han fik et minuts forspring på en teknisk nedkørsel, og kørte derefter alene op i mål i Pra Loup. I juli samme år vandt Bardet 18. etape i Tour de France, og vandt desuden den samlede Fighter-pris Le Prix de la combativité.

I 2016 fik Bardet en samlet anden plads i Tour de France, hvor han i øvrigt vandt 19. etape.

Resultater 

2010
4. etape, Ronde de l'Isard d'Ariège
6. plads samlet, Tour de l'Avenir
2011
2. plads samlet, 2. og 3. etape, Tour des Pays de Savoie
Pointtrøje og 5. etape, Tour de l'Avenir
2. plads, U23 Liège-Bastogne-Liège
2012
5. plads samlet, Tyrkiet Rundt
2013
Samlet og pointtrøje, Tour de l'Ain
2014
La Drôme Classic
2015
5. etape, Critérium du Dauphiné
18. etape, Tour de France
2016
2. plads samlet, Critérium du Dauphiné
Tour de France:
2. plads samlet
19. etape
2017
12. etape, Tour de France

Grand Tour tidslinje

UD = Udgået; IG = Igangværende

Eksterne henvisninger 

 

Mandlige cykelryttere fra Frankrig
Deltagere for Frankrig ved sommer-OL 2016
Cykelryttere ved sommer-OL 2016
Special Olympics World Summer Games 2015

Special Olympics World Summer Games 2015 (SOWSG) blev afholdt i Los Angeles, USA den 25. juli til 2. august 2015. Det var den første Special Olympics World Summer Games som er blevet afholdt i USA i 16 år. LA 2015 markerer den anden gang, at Los Angeles var vært for World Games. Los Angeles var vært for sommer-OL i 1932 og 1984. Det blev annonceret den 15. september 2011, at det var Los Angeles som vandt med sit bud og slog Sydafrikas bud ud. Det forventedes, at World Games ville tiltrække omkring 30.000 frivillige.
World Games blev en fejring af talenter, udholdenhed og resultater for dem med udviklingshandicap, og at fremme den globale mission af Special Olympics, som blev grundlagt i 1968 af Eunice Kennedy Shriver.

Den 24. juli 2015 dedikerede Google sin Google Doodle er til ære for Special Olympics World Summer Games 2015.

Overblik 
Med 7.000 atleter, der repræsenterer mere end 170 lande, sammen med 3.000 trænere, 30.000 frivillige og med forventet 500.000 tilskuere, blev Special Olympics World Summer Games 2015 - i Los Angeles 25 juli - 2 august, 2015 - én af de største multi-sportsbegivenheder i verden det år.

Åbningsceremoni 
Åbningsceremoni af Special Olympics World Games Los Angeles 2015 (LA2015) blev afholdt den 25. juli i Los Angeles Memorial Coliseum.

Særlige gæster 
 Michelle Obama
 J Balvin
 Siedah Garrett
 Jimmy Kimmel
 Avril Lavigne
 Eva Longoria
 Greg Louganis
 Stephanie McMahon
 Yao Ming
 O.A.R.
 Michael Phelps
 Lauren Potter
 Cody Simpson
 Nicole Scherzinger
 Stevie Wonder
 Simon Ammann

Danske deltagere 
Danmark stillede med en delegation på 93 deltagere – 69 idrætsudøvere og 24 trænere/ledere. De danske deltagere deltog i atletik, badminton, bowling, cykling, fodbold, golf, gymnastik, håndbold, ridning og svømning.

Deltagende nationer

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Sport i 2015
Sportsturneringer
Filip af Belgien (1837–1905)

Filip af Belgien (født 24. marts 1837, død 7. november 1905) var en belgisk prins, der var tronfølger i Belgien fra 1869 til 1906. Han bar titlen Greve af Flandern.

Han var søn af Leopold 1. af Belgien, bror til Leopold 2. af Belgien og far til Albert 1. af Belgien.

Familie 
Prins Filip var gift med Marie Luise af Hohenzollern-Sigmaringen (1845 – 1912). Hun var datter af fyrste og preussisk ministerpræsident Karl Anton af Hohenzollern-Sigmaringen. De blev forældre til fem børn:
 Baudouin (1869–1891) 
 Henriette (1870–1948), gift i 1896 med Philippe Emmanuel Maximilien Marie Eudes d’Orléans, duc de Vendôme (1872–1931), der var en oldesøn af kong Ludvig-Filip af Frankrig. 
 Joséphine (1870–1871) 
 Joséphine (1872–1958), gift 1894 med prins Karl Anton von Hohenzollern (1868–1919) (en søn af Leopold af Hohenzollern-Sigmaringen, der fik tilbudt den spanske trone i 1869 – 1870).
 Albert 1. (1875–1934), belgiernes konge, gift 1900 med hertuginde Elisabeth Gabriele i Bayern (1876–1965)

Referencer 

Prinser af Belgien
Huset Sachsen-Coburg-Gotha
Riddere af Den gyldne Vlies
Fredricus Rex

Fredricus Rex var et svensk 60-kanoners linjeskib bygget 1742 af C. Falk i Stockholm; nævnes 1743 som flagskib samt 1757–58 og 1790; vagtskib ved Sveaborg 1788–89; solgt 1795 til ”Karlskronajøder”.

Referencer 
 : 

Skibe bygget i Sverige
Alexandre Du Sommerard

Alexandre Du Sommerard (født 31. august 1779 i Bar-sur-Aube, død 19. august 1842 i Saint-Cloud) var en fransk arkæolog.

Du Sommerard tjente først som officer under Napoleonskrigene, var dernæst juridisk embedsmand, men gjorde samtidig, da han var formuende, forskellige rejser. Fra 1831 hengav han sig ganske til arkæologien, berejste hele Frankrig og opsøgte gamle mindesmærker, som han opkøbte i mængde og beskrev; resultatet af disse rejser var en stor samling af manuskripter, møbler, kostumer, våben etc., der 1832 anbragtes i Hôtel de Cluny. Sine mange kundskaber i den middelalderlige arkæologi nedlagde Du Sommerard i værket Les arts au moyen-âge (1839—43, 5 bind 8° samt 510 Plancher i folio); dette fuldendtes først af sønnen Edmond Du Sommerard (1817—85), der var uddannet som maler og ornamenttegner; han blev 1843 direktør og konservator ved Cluny-museet.

Kilder 

 

Arkæologer fra Frankrig
Samlere fra Frankrig
Franskmænd i 1700-tallet
Franskmænd i 1800-tallet
Västernorrlands Allehanda

Västernorrlands Allehanda, VA, var et dagblad fra Härnösand, og udkom første gang i 1874. Fra 1884 udkom den fire dage om ugen og fra 1894 seks dage om ugen. Ejeren af konkurrenten Ångermanlands Nyheter købte i 1953 VA og nedlagde Ångermanlands Nyheter. I forbindelse med dette fik VA moderat partifarve. 1964 skiftede avisen til tabloidformat.

I år 2000 opgik VA i Tidningen Ångermanland, da den blev lagt sammen med Nya Norrland.

Kilder 

Etableret i 1874
Ophørt i 2000
Aviser fra Sverige
Alexandre Percin

Alexandre Percin (født 4. juli 1846, død 12. oktober 1928) var en fransk general og militærforfatter.

Percin blev løjtnant i artilleriet 1867 og deltog som kaptajn i krigen 1870—71. Percin, der 1903 blev divisionsgeneral, har gjort sig meget kendt som reformator af feltartilleriets taktik, var navnlig forkæmper for intimt samarbejde mellem fodfolk og artilleri. Skønt han havde mange modstandere, kan man dog sige, at hans principper fulgtes ved 1. Verdenskrigs begyndelse. Under denne havde Percin ikke nogen fremtrædende kommando; han overgik til reserven 1915.

Bibliografi (udvalg) 

 La liaison des armes (1911)
 Le combat (1914)

Kilder 

 
 

Generaler fra Frankrig
Faglitterære forfattere fra Frankrig
Fransksprogede forfattere
Franskmænd i 1800-tallet
Franskmænd i 1900-tallet
40 år med kungen

40 år med kongen er en svensk dokumentarfilm fra 1947, instrueret af Gösta Werner. Filmen blev fremstillet i forbindelse med kong Gustavs 40-års regeringsjubilæum og viser kongen som såvel privat som offentlig person.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Svenske film fra 1947
Sort-hvide film fra Sverige
Svensksprogede film
Dokumentarfilm fra Sverige
Östergötlands runinskrifter 152

Östergötlands runinskrifter 152, Ög 152, er en vikingetidsrunesten i Furingstads socken i Norrköpings kommun. Den står ved Store Agetomta gård, 2 kilometer sydvest for sognekirken. Den blev fundet 1906 i gårdens kældermur, da denne blev nedrevet. Stenen, som er af lyserød flammet granit, bestod da af seks dele. Den udbedredes og rejstes 1941. Højden er 3,85 meter og bredden 65–100cm.  Runeindskriften er udformet som en dragelignende slange, hvis hoved ses fra siden. Dyrets hoved er bundet sammen med dets hale. Højt oppe på stenens forside står indskriftens sidste ord. At runedyrets hoved er afbildet i profil er et træk som i tid placerer ristningens i de første årtier af det 11. århundrede. (Se indskriftordning.)

Indskrift

Referencer 

Runesten i Sverige
Rigspræsidentpaladset

Rigspræsidentpaladset (tysk Reichspräsidentenpalais) var fra 1919 til 1934 den tyske rigspræsidents embedsbolig. Bygningen lå på Wilhelmstrasse 73. Rigspræsidentpaladset var bolig for Friedrich Ebert (1919–1925) og Paul von Hindenburg (1925–1934).

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Berlin
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg
Elpersbüttel

Elpersbüttel er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Mitteldithmarschen i den centrale del af Kreis Dithmarschen. Kreis Dithmarschen ligger i den sydvestlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Elpersbüttel er beliggende i den vestlige del af Dithmarschen, cirka 2 km syd for Meldorf, og lige øst for Meldorfer Bucht. I bugten ligger den tidligere ø Helmsand, der nu er landfast og en del af kommunen.

I kommunen finder man ud over Elpersbüttel, disse landsbyer og bebyggelser: Elpersbüttelerdonn, Eesch, Lütjenbüttel, Elpersbüttelerdeich og Eescherdeich.

Nabokommuner 
Mod øst ligger Wolmersdorf og Windbergen, mod syd Busenwurth og mod nord Meldorf.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013  (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Dithmarschen
Ernst Günther 2. af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg

Titulær hertug Ernst Günther 2. af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg (født 11. august 1863, død 22. februar 1921) var et medlem af fyrstehuset Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg, og han var svoger til Wilhelm II., der blev Tysklands sidste kejser.

Forældre og søskende 
Hertug Ernst Günther var søn af Frederik Christian August af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg (hertug Friedrich der Achte) og prinsesse Adelheid til Hohenlohe-Langenburg. Hun var datter af fyrst Ernst 1. af Hohenlohe-Langenburg og Feodora af Leiningen (en ældre halvsøster til Victoria af Storbritannien).

Ernst Günther havde to ældre brødre, der døde som helt små. Han havde også fire søstre.

Den ældste søster Augusta Viktoria af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg blev gift med Wilhelm 2. af Tyskland. Augusta Viktoria blev den sidste tyske kejserinde.

Den næste søster Caroline Mathilde blev gift med titulær hertug Frederik Ferdinand af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg. De blev oldeforældre til Carl 16. Gustav af Sverige og bedsteforældre til Arveprinsesse Caroline-Mathilde, (gift med Arveprins Knud).
 
Den tredje søster Louise Sophie blev gift med Frederik Leopold af Preussen (en søn af Frederik Karl af Preussen).

Den fjerde søster Feodora var kunster. Hun var bl.a. elev hos Fritz Mackensen. Som forfatterinde skrev hun under pseudonymerne »Feodora Holstein« og »F. Hugin« (én af Odins to ravne).

Familie 

Ernst Günther var gift med Dorothea af Sachsen-Coburg og Gotha. Hun var datterdatter Leopold 2. af Belgien.

Ernst Günther og Dorothea havde ingen børn. I 1920 adopterede de prinsesse Marie Luise (1908–1969) og prins Johann Georg af Glücksborg (1911–1941). Deres far var prins Albrecht af Glücksborg, og deres farfar var titulær hertug Frederik af Glücksborg (en bror til Christian 9.).

Andet 
Ernst Günther var general i kavaleriet, og han var medlem af det preussiske overhus.

Efter Ernst Günthers død i 1921 blev hans fætter Albert John af Augustenborg (1869–1931) den sidste titulære hertug af Augustenborg. Fra 1931 er hertugerne af Glücksborg de eneste sønderborgske hertuger, der er tilbage.

Eksterne links 

Hertuger af Augustenborg
Medlemmer af Preussens herrehus
Epenwöhrden

Epenwöhrden er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Mitteldithmarschen i den centrale del af Kreis Dithmarschen. Kreis Dithmarschen ligger i den sydvestlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Epenwöhrden ligger i marsken mellem Meldorf og Heide ved Bundesstraße 5. Dithmarschens midtpunkt er faslagt til at ligge i Epenwöhrden (mere præcist i Epenwöhrdenermoor).

Ud over Epenwöhrden, ligger i kommunen bebyggelserne Dehling, Epenwöhrdenerfeld samt Epenwöhrdenermoor.

Nabokommuner 
Nabokommuner er (med uret fra nord) kommunerne Hemmingstedt og Nordhastedt, byen Meldorf samt kommunen Nordermeldorf (alle i Kreis Dithmarschen).

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2013  (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Kommuner i Slesvig-Holsten
Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Dithmarschen
Daniel Teklehaimanot

Daniel Teklehaimanot (født 18. november 1988) er en eritreansk professionel landevejsrytter, som kører for det franske hold Cofidis.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Mandlige cykelryttere fra Eritrea
Cykelryttere ved sommer-OL 2012
Cykelryttere ved sommer-OL 2016
Deltagere for Eritrea ved sommer-OL 2012
Deltagere for Eritrea ved sommer-OL 2016