kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ernst Larsen

Martin Ernst Larsen (24. februar 1910 i København-20. maj 1971 i København) var en dansk atlet.

Ernst Larsen var hele karrieren medlem af AIK 95 i København. Han deltog ved OL 1936 i Berlin og deltog i stangspring, hvor han blev nåede en 17 plads med 3,80. Han deltog også på EM 1938 i Paris, hvor han blev nummer 9 på 3,70. Han vandt ni danske mesterskaber i stangspring, to i tikamp og et i højdespring.

Efter Karrieren forlod han AIK 95 og blev den 1. april 1944 træner i Odense.

Hans søn Richard Larsen vandt samme mesterskab i stangspring ti gange i årene 1953-63.

Internationale mesterskaber 
 1938 EM Stangspring 9.plads 3,70
 1936 OL Stangspring 17.plads 3,80

Danske mesterskaber 
  1943 Stangspring 3,75
  1941 Stangspring 3,95
  1940 Stangspring 3,80
  1939 Stangspring 3,85
  1938 Højdespring 1,80
  1938 Stangspring 3,75
  1937 Stangspring 3,75
  1936 Stangspring 3,80
  1936 Tikamp 5659
  1935 Stangspring 3,70
  1934 Stangspring 3,70
  1933 Stangspring 3,80
  1933 Tikamp 6371,820
  1933 110 meter hæk 16,1
  1932 Stangspring 3,60
  1931 Stangspring 3,60
  1928 Stangspring 3,60
  1927 Stangspring 3,60

Personlige rekorder 
 Stangspring: 4,107 (1936) Dansk rekord
Højdespring: 1,85
 Tikamp: 6371,820 (gamel pointtabel) 1933 Dansk rekord
 Serie: 11,4-6,07-10,25-1,78-55,1/17,0-28,38-3,80-40,50-5,38,5

Eksterne henvisninger 
 Ernst Larsen Biography and Statistics – Olympics at Sports-Reference.com 
 DAF i tal Ernst Larsen 

Stangspringere fra Danmark
Danske OL-deltagere i atletik
Atleter fra AIK 95
Personer fra København
Mangekæmpere fra Danmark
Hækkeløbere fra Danmark
Sejlflod

Sejlflod er en landsby i Himmerland, beliggende umiddelbart syd for Storvorde og vokset sammen med den, så indbyggertallet opgøres samlet under Storvorde.

Sejlflod ligger i Sejlflod Sogn, og Sejlflod Kirke ligger højt placeret og centralt i landsbyen.

Landsbyen er præget af mange landejendomme, da landbruget har været hovederhverv. Der er enkelte nye huse, men generelt er byggestilen blandet.

Historien 
Landsbyen har rødder tilbage til 300-tallet. Jernalderlandsbyen lå på en bakkeø ved Tofthøj vest for den nuværende landsby, der ligger nede i Lindenborg Ådal.

Jernbanen 
Sejlflod havde station på Aalborg-Hadsund Jernbane (1900-1969). Stationsbygningen blev opført senere end de andre på banen og i en anden stil. I banens sidste år var stationen nedrykket til trinbræt.

Stationsbygningen er bevaret på Søndre Bygade 17 B og benyttes af FDF. Banetracéet er bevaret gennem Sejlflod, og man kan cykle på det fra Banevænget til Storvorde mod nord og Gudumholm mod syd.

Sejlflod Kommune 
Ved kommunalreformen i 1970 blev Sejlflod Kommune navngivet efter landsbyen, fordi den lå midt mellem kommunens to største byer Storvorde og Gudumholm. Ved kommunalreformen i 2007 indgik Sejlflod Kommune i Aalborg Kommune.

Kilder 

Lokaliteter i Aalborg Kommune
Storvorde
Romdrup

Romdrup er en landsby beliggende umiddelbart syd for Klarup. Landsbyen er sammenvokset med Klarup og indbyggertallet opgøres samlet. Romdrup er beliggende i Romdrup Sogn i Aalborg Kommune.

Romdrup er et af de mest velbevarede eksempler på en randlandsby på kanten af Romdrup Ådal. Ådalens skrænt er meget markant
i byen. Landsbyen har en struktur af store gårdanlæg og gamle huse med diskret indpassede parcelhuse. Romdrup Kirke ligger centralt i landsbyen.

Referencer 

Lokaliteter i Aalborg Kommune
Klarup
Steen E. Jensen

Steen Erhardt Jensen født 1945 er en tidligere dansk atlet og nu idrætsleder medlem af Glostrup IC.

Steen E. Jensen var i begyndelsen af 1970'erne en af Danmarks bedste forhindringsløber. Han var på ungdomslandsholdet i 1965 på 1500 meter forhindring, og i 1973 på seniorlandsholdet på 3000 meter forhindring. Efter den aktive karrier har han haft forskellige opgaver inden for dansk atletik bl.a. i terminsudvalget, IT-udvalget og i veteranudvalget. Blev kåret til Årets leder i Dansk Atletik Forbund 1991. Han har været medlem af GIC’s bestyrelse siden 1967, og formand 1969-1970. Han er stadig en meget aktiv kraft trods af sin Parkinsons sygdom.

Steen E. Jensen er selvstændig låsesmed med biler som speciale.

Danske mesterskaber 
  1974 3000 meter forhindring 9,07,8
  1973 3000 meter forhindring 8,56,6
  1967 terrænløb for hold
  1966 terrænløb for hold

Eksterne henvisninger 
 "DAF i tal" 

Forhindringsløbere fra Danmark
Atleter fra Glostrup IC
Idrætsledere fra Danmark
30. maj-bevægelsen

30. maj-bevægelsen var en arbejder- og anti-imperialistisk folkeopstand, som blev til, da politiet i Shanghai den 30. maj 1925 åbnede ild mod kinesiske strejkende arbejdere i byens internationale bosættelse.

Baggrund 
Anledningen var et overgreb mod syv arbejdere den 15. maj; stemningen blev mere og mere ophedet, og den 28. maj bestemte kommunistiske agitatorer sig for at udnytte stemningen og mobilisere arbejdere og studenter til en demonstration. Det blev åbnet ild mod deltagerne i demonstrationerne i byens internationale bosættelse to dage senere.

Følger 
Episoden udløste demonstrationer mod udlændinge over hele landet. Kommunisterne svarede igen ved at organisere strejker, som tog til den 1. juni og spredte sig også uden for Shanghai.

Eksterne henvisninger 

Kinas historie
Begivenheder i 1925
Zweites Buch

Zweites Buch (Anden bog) var en bog, som Adolf Hitler skrev i 1928. Bogen var en fortsættelse af Mein Kampf. Den handler om udenrigspolitik og blev ikke udgivet i Hitlers levetid.

Antisemitisme
Adolf Hitler
Litteratur fra Tyskland
Litteratur i 1928
Ulvhild

Ulvhild Håkonsdatter (ca. 1095-1148) var dronning af Svitjod (Sverige) i 1100-tallet, som var stærkt involveret i nordisk stormagtspolitik, blandt andet blev det påstået, at hun var giftmorder og en viljestærk intrigemager.

Ulvhild var af norsk slægt. Hendes far var jarl Håkon Finnsson fra Buskerud, søn af Finn Håreksson, som var søn af Hårek Øyvindsson på Tjøtta i Hålogaland, søn af den store skjald Eyvind Skaldaspillir Finnsson.

Ulvhild var gift med:
 1116: Inge den yngre (Halsteinsson) (1075-1125), svensk konge
 1130: Niels af Danmark (Sveinsson) (1064-1134), dansk konge
 1134: Sverker den ældre (1100-1156), svensk konge

I år 1116 blev Ulvhild gift med den svenske kong Inge den yngre. År 1118 blev det sagt, at det var hende, som opildnede ham til at myrde sin medregent og storebror kong Filip. År 1125 blev Inge forgiftet med «en ond drik» i Vreta.

I år 1130 giftede hun sig med kong Niels af Danmark, far til Magnus den stærke som regerede over en del af Sverige. Samme vinter myrdede Magnus sin fætter Knud Lavard, hvilket kastede Danmark ud i en oprivende borgerkrig. Nogle har forsøgt at fremstille Ulvhild som hjernen bag mordet. Da kong Niels blev dræbt i borgerkrigen, forlod hun Danmark og opsøgte Sverker, høvding eller konge i Östergötland, og fik ham overbevist om, at han også ville blive konge over Västergötland, hvis hun blev gift med ham. Ulvhild fik muligvis ret for ca. 1134 blev Sverker hyldet som hele Sveriges konge. Han kaldes for Sverker den ældre for at adskille ham fra sønnesønnen Sverker Karlsson den yngre.

Hendes børn:
 Johan Sverkersson (blev slået i hjel på grund af et kvinderov i 1150).
 Karl Sverkersson af Sverige (født 1130, konge 1161-1167).
 Sune Sverkersson, også kendt som Sune Sik, (1132 – ) er muligvis en fiktiv person.
 Helena eller Ingegärd, en datter som 1156 blev gift med Magnus den stærkes søn Knut Magnusson.

Moderne historikere er skeptiske over anklagerne om, at Ulvhild var den onde kvinde, som den umiddelbare eftertid beskrev hende. Men at hun må have været viljestærk og handlekraftig synes sandsynligt.

Gennem sin byrd og sine ægteskaber fik Ulvhild et betydningsfuldt kontaktnet og sandsynligvis også stor personlig økonomiske magt. Hun var ven med ærkebiskop Eskil i Lund, som igen stod i nær kontakt med Bernhard af Clairvaux. Sit kontaktnet tog hun med sig i ægteskabet med Sverker, og det var hende, som tog initiativet til at invitere cistercienserne til Østergøtland. Sammen med Sverker grundlagde hun Alvastra kloster ved at hun i 1143 overlod kongsgården Alvastra til munkene. Senere også Nydala kloster. I 1148 døde hun sandsynligvis på Alvastra, hvor hun blev begravet.

Ikke-regerende dronninger af Danmark
Danskere i 1100-tallet
Dronninger af Sverige
Kongelige fra Norge
Sven Lundgren (løber)

Sven Emil Lundgren (født 29. september 1896 i Bromma, død 18. juni 1960) var en svensk mellemdistanceløber.

Sven Lundgren vandt en række svenske mesterskaber i perioden 1919 til 1924, først og fremmest i 800- og 1500-meterløb.

Sven Lundgren havde verdensrekorden på 1000 meter med tiden 2,28,5 i perioden mellem 1922 og 1926. Han var svensk rekordindehaver på 800 meter med tiden 1,54,3 fra 1921 til 1925 og på 1000 meter fra 1922 til 1929. Han satte verdensrekord på 500 meter med 1.05,5. Ved De Olympiske Lege i 1920 deltog han på det svenske bronzehold i 3000 meter holdløb og blev nummer fem på 1500 meter, mens han blev slået ud i indledende heat på 800 meter.

Han deltog også ved OL 1924, hvor han blev nummer to i sit indledende heat, men som nummer fire i semifinalen lige akkurat ikke kvalificerede sig til finalen i 800-meterløbet. I 3000 meter for hold blev svenskerne med Lundgren nummer tre i det indledende heat, hvilket ikke rakte til en finaleplads.

Han vandt Dicksonpokalen 1919, 1920 og 1922. På klubniveau løb han for IK Göta i Stockholm.

Referencer

Eksterne henvisninger 
Nordisk Familjeboks Sportlexikon, Nordisk Familjeboks Förlags AB 1938
Focus Presenterar Sporten 2 Almqvist & Wiksell/Gebers Förlag AB 1967
Friidrottens först och störst Stig Gustafson/Forum 1975
Swedish Athletic Page 
Stor grabb

Mellemdistanceløbere fra Sverige
Deltagere for Sverige ved sommer-OL 1920
Deltagere for Sverige ved sommer-OL 1924
Olympiske bronzemedaljevindere fra Sverige
Egmont Fonden

Egmont Fonden (oprindelig Egmont H. Petersens Fond) er en fond, der blev stiftet 1920 i henhold til Egmont H. Petersens testamente. Fonden donerer årligt ca. 100 mio. kr. til forskellige formål.

Fonden ejer Egmont International Holding A/S som ejer en række virksomheder, for eksempel det danske forlag Lindhardt og Ringhof.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Egmont Fondens hjemmeside 

 

Etableret i 1920
Fonde fra Danmark
Madrid-Barajas Lufthavn

Adolfo Suárez Madrid-Barajas Lufthavn, (spansk: Aeropuerto Adolfo Suárez Madrid-Barajas), (IATA: MAD, ICAO: LEMD) er en international lufthavn provinsen Barajas, 12 km fra centrum af Madrid i Spanien. I 2009 ekspederede den 48.270.581 passagerer og 435.179 flybevægelser, hvilket gør den til landets største, foran Barcelona Lufthavn og Palma de Mallorca Lufthavn. I juni 2010 var Barajas Lufthavn den 12. største i verden målt på passagertal. Lufthavnen er opkaldt efter den tidligere spanske regeringsleder Adolfo Suárez.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Madrid-Barajas Lufthavns officielle hjemmeside

Lufthavne i Spanien
Lufthavn
Etableret i 1931
Rudolf Hartnack

Jacob Rudolf Hartnack (6. oktober 1851 i Vordingborg – 20. marts 1890 i København) var en dansk litograf og maler.

Hartnack var søn af snedkermester Jacob Rudolf Hartnack og Anne Marie født Vulff, blev elev på C.Th. Berghs litografiske Institut 1865 og dimitteredes fra Teknisk Institut. Han gik på Kunstakademiet oktober 1867 til 1872. Hartnack har særlig virket som portrætlitograf og bl.a. udført Christian IX's portræt omgivet af Danmarks Riges provinsvåben, baron Bertouch-Lehn, gehejmeråd Ernst Emil Rosenørn og den norske jurist Jens Christian Berg; desuden tegning af Det Kongelige Biblioteks sal i 1673, tegninger til J.B. Løffler: Gravstenene i Roskilde Kjøbstad (1885). Ved siden af grafikken har Hartnack dyrket landskabsmaleriet og tegnet landskaber i tusch.

Han døde blot 39 år gammel og er begravet på Vestre Kirkegård.

Kilder 
 T.C.H., "Rudolf Hartnack", i: Merete Bodelsen og Povl Engelstoft (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon København: Aschehoug 1947-52.
 Laura Bjerrum, "Rudolf Hartnack", i: Sys Hartmann (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon, København: Rosinante 1994-2000.
 
 
Malere fra Danmark
Personer fra Vordingborg
Danskere i 1800-tallet
Litografer fra Danmark
Theodor Bergh

Christian Theodor Bergh (født 12. juni 1830 i København, død 19. september 1907 på Frederiksberg) var en dansk litograf.

Berghs forældre var skibsfører, løjtnant, senere rodemester Jens Hansen Bergh og Karen født Christensen. Han blev udlært som litograf hos Carl Otto, der havde overtaget Brdr. Berlings litografiske Institut, og gik på Kunstakademiet 1846-50 samt 1853. Bergh var også på flere studierejser til udlandet med uderstøttelse fra Den Reiersenske Fond. Han udstillede på Charlottenborg Forårsudstilling 1852 (bl.a. tegnede Portrætter).

1854 grundlagde han Th. Berghs lithografiske Institut i København, som eksisterede til 1895. Hans arbejde på dette felt indbragte ham en svensk Fortjenstmedalje for kunst og videnskab i guld 1861 og en medalje af 1. klasse på den nordiske udstilling 1872 for litografier.

Af hans litografier efter kunstneres værker kan nævnes 111 til F.L. Liebenbergs udgave af Ludvig Holbergs Peder Paars efter Wilhelm Marstrands tegninger (1863) samt efter samme kunstner 16 blade til Don Quixote. Bergh har desuden litograferet efter tegninger af Vilhelm Pedersen, Carl Bøgh og Constantin Hansen; har udført adskillige litografier til videnskabelige værker, således tavlerne til Henry Petersens bøger om danske sigiller, til flere af Videnskabernes Selskabs skrifter og til Grønlands geologiske og geografiske Undersøgelse. 

Han er begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård.

Kilder 
 H.S.H., "Theodor Bergh", i: Merete Bodelsen og Povl Engelstoft (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon København: Aschehoug 1947-52.
 Laura Bjerrum, "Theodor Bergh", i: Sys Hartmann (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon, København: Rosinante 1994-2000.

 

Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Litografer fra Danmark
Ólafur Magnússon

Ólafur Magnússon kan henvise til flere personer:

 Olav Magnusson (1099-1115) – konge af Norge 1103-1115
 Ólafur Magnússon (fotograf) (1889-1954) – islandsk fotograf, kgl. dansk hoffotograf
 Ólafur F. Magnússon (født 1952) – borgmester i Reykjavik (fulde navn: Ólafur Friðrik Magnússon)
Ólafur Magnússon (fotograf)

Ólafur Magnússon (1889-1954) var en islandsk fotograf.

Ólafur Magnússon var søn af en fotograf og stod selv i lære hos den avantgardistiske danske fotograf Sophus Juncker-Jensen i perioden 1911-13 og opholdt sig også i Berlin i en periode. Hjemvendt til Island etablerede Ólafur Magnússon sig hurtigt som en af Islands mest eksperimenterende og kompetente fotografer. Hans professionelle og kreative arbejde med lys og komposition gav ham et godt ry, og som portrætfotograf kunne han få folk til at posere naturligt i sit atelier.

Kong Christian X besøgte i 1921 Island, og ved denne lejlighed blev Ólufur Magnússon udnævnt til kongelig hoffotograf.

Senere blev han kendt for panoramiske billeder af den barske islandske natur.

Kilder 
 Omtale hos Nordatlantens Brygge

Fotografer fra Island
Kongelige hoffotografer fra Danmark
Knud Sehested

Knud Sehested (4. december 1850 på Broholm – 28. august 1909 på Addithus ved Brædstrup) var en dansk jurist, godsejer og Danmarks første landbrugsminister, gift med Ellen Sehested, bror til bl.a. Hannibal og Hilda Sehested og far til Jørgen og Ove Flemming Sehested.

Sehested var søn af Frederik Sehested, blev student fra Herlufsholm 1869, juridisk kandidat 1874, ansattes 1876 som volontør i Indenrigsministeriet, under hvilket landbruget dengang hørte, og med hvis sager han fik at gøre. Han blev assistent 1878, fuldmægtig 1886, og kontorchef 1893. 1894 blev han chef for Landbrugsdepartementet, og da Landbrugsministeriet oprettedes 1896, udnævntes han til Danmarks første landbrugsminister i regeringen Reedtz-Thott. Kun i ét år beklædte han denne stilling. Som embedsmand havde han arbejdet i udmærket forståelse med landbrugets hovedorganisationer, og som minister forelagde han en række vigtige lovforslag.

Ved sin fratrædelse modtog han mange beviser på landbrugets påskønnelse, og han blev snart en af dets ledende mænd. Han valgtes således 1898 til præsident i Landhusholdningsselskabet og til formand for det samme år oprettede Statens Planteavlsudvalg, blev af ministeriet udnævnt til formand for bestyrelsen for Dansk Landbrugsmuseum og til Danmarks repræsentant ved det internationale landbrugsinstitut i Rom, virkede som formand for Det Kongelige Danske Haveselskab og foreningen »De danske Atlanterhavsøer«, foruden at han var medlem af forskellige foreningers bestyrelser. For Sehested var disse mange stillinger ikke sinecureposter. Med en stærk pligtfølelse forbandt han en levende trang til virksomhed, og på grund af sin begavelse, arbejdsdygtighed og energi blev han for dem, han arbejdede sammen med, en – vel noget selvbevidst og egenrådig – fører, hvis overlegenhed man anerkendte, hvad der selvfølgelig ikke er ensbetydende med, at man altid fandt, han havde ret.

Efterfølgende sluttede han sig til »de otte« udbrydere og var 1901 opstillet i Skælskør som modstander af broderens regering og 1903 som frikonservativ.

Han ejede fra 1884 den store skovejendom Addithus syd for Salten Langsø, hvortil også hørte mindre arealer landbrugsjord, og fra 1893 Tøstrupgård (tidligere Christinebjerg) ved Kolind. Sehested blev kammerherre 1898, Ridder af Dannebrog 1894 og Dannebrogsmand 1905.

Sehested blev gift 26. januar 1883 i Kastelskirken i København med Ellen Sophie Magdalene Bech (11. september 1859 på Valbygård – 8. januar 1941), datter af godsejer, senere hofjægermester August Bech og hustru.

Han er begravet på Gudme Kirkegård.

Han er portrætteret på maleri af J.C. Schlichtkrull 1916 og af Johan Gudmundsen-Holmgreen 1891. Skitse af Kristian Zahrtmann 1872 (Model til Struenseebilledet). Træsnit bl.a. af H.P. Hansen 1896.

Eksterne henvisninger 
 

Landbrugsministre fra Danmark
Knud
Jurister fra Danmark
Departementschefer
Riddere af Dannebrog
Foreningsformænd fra Danmark
Politikere fra De Frikonservative
Folketingskandidater fra Højre (1881-1915)
Personer fra Fyn
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kammerherrer fra Danmark
Præsidenter for Det Kongelige Danske Landhusholdningsselskab
Herlovianere
Hoba-meteoritten

Hoba-meteoritten også kendt som Hoba eller Hoba West, er den største fundne meteorit og har navn efter findestedet, gården "Hoba West", ikke langt fra Grootfontein i Namibia.
Meteoritten består af 84% jern og 14% nikkel med spor af kobolt. Meteoritten er anslået at veje over 60 tons, og med en størrelse på 2,7mx2,7mx0,9m er den det største naturligt forekommende stykke jern, der findes på Jorden. Nedslaget menes at være sket for mindre end 80.000 år siden og har ikke efterladt noget krater. 

Namibia
Meteoritter
Rekorder
Hollandsk sportspony

En hollandsk sportspony er en pony med spinkle ben og hals. Den er velegnet til en øvet, men ikke for stor rytter, da ponyen er meget spinkel og lille, – dens maksimale mål er 149 cm med sko.
Den er velegnet som både spring- og dressurpony.

Referencer 

Hesteracer
Khagendra Thapa Magar

Khagendra Thapa Magar (født 14. oktober 1992, død 17. januar 2020), søn af Rup Bahadur og Dhana Maya Thapa Magar, var med sin højde på 67,08 cm i en periode den korteste mand i verdenen.

Magar var tidligere den korteste teenager i verdenen, og overtog titlen som korteste mand fra Edward Niño Hernández, da han fyldte 18 den 14. oktober 2010. Han mistede titlen 12. juni 2011 til Junrey Balawing fra Filippinerne, men var stadig verdens mindste mobile mand.

Magar boede i Baglung District i Nepal og blev kaldt "lille Buddha" af landsbybeboerne. Han vejede 600 gram ved fødslen og vejede 5,5 kg som voksen.

I maj 2008 blev der på den britiske kanal Channel 4 vist en dokumentarfilm kaldet "Verdens mindste mand og mig" af Mark Dolan som Magar var med i.

Efter Magars død blev Edward Hernández igen verdens mindste mobile mand på 70,21 cm.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Personer fra Nepal
Verdensrekordindehavere
Buddhister
Christian Larsen

Christen eller Christian Larsen kan henvise til flere personer:

 Christian Larsen (bokser) (født 1947) – en dansk bokser
 Christian Larsen (arkivar) (født 1974) – cand.mag., arkivar
 Christen Larsen (politiker) (1804-1875) – dansk gårdfæster og politiker, medlem af Folketinget
 Christian Larsen (maler) (1815-1890) – en dansk maler
 Christen Larsen (arkitekt) (1857-1930) – en dansk arkitekt
Krigsherre

En  krigsherre er et begreb, som kan være vanskeligt at definere nøjagtigt, men som er blevet benyttet særligt om relativt autonome militære ledere, som har kontrol over en militær styrke (milits), men som ikke er alment anerkendt som leder af det område, som de i kraft af deres styrker behersker. Oprindeligt betegnede ordet det statsoverhoved i et land, som har ret til at erklære krig på landets vegne.

Nogen gange kan de være helt selvudnævnte, eller valgt af og blandt de soldater/militante de er udgået fra. Det kan også dreje sig om oprindeligt statslige legitime militære ledere, som er gået ud over deres fuldmagter og handler selvstændigt. 

Begrebet er blevet benyttet lidt forskelligt men har været brugt mange steder og i mange tidsepoker, for eksempel om Afrika, Europa (især på Balkan, men også i ældre europæisk historie blandt andet om kosakkernes Hétman), Japan (for eksempel om shogunerne) og om det gamle og det nyere Kina. I Kina tales således om krigsherre-tiden i begyndelsen af 1900-tallet, en periode som varede i to til tre tiår efter, at kejsertiden var afsluttet og Republikken Kina officielt udråbt. 

På dansk er ordet blandt andet anvendt i Dansk Biografisk Lexikon

Eksterne henvisninger 

Nordisk Familjebok, Uggleupplagan (1911), bind 14, sp. 1300; opslag: krigsherre
Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave (1921), bind XI, s. 416; opslag: hétman
Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave (1923), bind XIV, s. 663; opslag: krigsherre

Noter 

Militær
Titler
Verenahof

Verenahof (eller Büttenharter Hof) er et 43 ha stort landområde med tre beboelsesejendomme, der indtil 1967 var en tysk eksklave i Schweiz beliggende 200-300 meter syd for den tyske grænse

Området hørte oprindeligt til Graftschaft Tengen, der senere mistede rettighederne over området til Baden. 
Efter 2. verdenskrig flygtede en mindre gruppe SS-soldater til området, i håb om at undgå retsforfølgelse, hvilket ikke lykkedes. 
4. oktober 1967 blev området givet til Schweiz og Verenahof er i dag en del af landsbyen Büttenhardt.

Eksterne henvisninger 
 Kort over Verenahof 

Schweiz' geografi
Tysklands geografi
Tyske eksklaver