kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Slet (Aarhus)

Slet er en bydel i det sydlige Aarhus, beliggende ca. 5 kilometer sydvest for Aarhus C. Som nærmeste naboer har Slet bydelen Holme mod øst, forstaden Tranbjerg mod syd og lidt fjernere forstæderne Viby (Jylland) mod nord og Hasselager mod vest.

Omkring Slet ligger et stort område med erhvervsbebyggelse. Her ligger bl.a. mange TDC-faciliteter og engroshandelsvirksomheden Metro Cash & Carry.

Historie 
Slet landsby bestod i 1682 af 8 gårde og 2 huse med jord. Det samlede dyrkede areal udgjorde 282,1 tønder land skyldsat til 47,71 tønder hartkorn. Dyrkningsformen var tovangsbrug med omdriften 4/4 + 1 vang sås årligt.

Noter

Litteratur 
 Karl-Erik Frandsen: Vang og tægt. Studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83 (Bygd 1983), 
 Henrik Pedersen: De danske Landbrug fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688. Udgivet efter hans Død paa Bekostning af Carlsbergfondet (København MCMXXVIII; Reprotryk for Landbohistorisk Selskab, København 1975), 

Bydele i Aarhus
Fort Belknap Indian Reservation

Fort Belknap Indian Reservation er et indianerreservat i nordlige-centrale Montana, USA.
Reservatet har et areal på 2.626,415 km². I år 2000 var der ca. 2.959 indbyggere.

Indianerreservater i USA
Sumkurve

En sumkurve er en kurve i et koordinatsystem med observationer på x-aksen og kumulerede frekvenser på y-aksen.

Matematik
Flensborg Sporveje

Flensborg Sporveje (tysk: Flensburger Straßenbahn) startede i 1881 med hestetrukne vogne. Den var normalsporet (1435 mm). Byens elektriske sporvogne kom i 1907. Driften ophørte i juni 1973. Den var metersporet.

Historie 
I 1880 dannedes et privat aktieselskab for at kunne finansiere etableringen af sporveje i Flensborg.  Selskabets første direk­tør var Gustav Johannsen. Han var re­daktør af Flensborg Avis og sad senere i den tyske rigsdag. Sporvejsdriften begyndte den 1. maj 1881 med hestetrukne vogne. Den første linje gik fra Åbenrå Landevej over Holmen til Angelbogade.

I 1906 udløb selskabets koncession, og Flensborgs byråd besluttede at bygge en elektrisk sporvej. Den blev åbnet den 7. juli 1907 og gik fra Bismarcksgade ved Havretorvet til Aabenraagade. I 1911 åbnedes linje 2 (Duborglinjen) fra den gamle banegård mod vest til Frueskovvej. Året efter åbnedes linje 3 (Mørviglinjen), som gik fra Bismarcksgade til Marineskolen i Mørvig. De kommunale elektriske sporvogne blev en stor økonomisk succes. Afgørende var, at de kunne køre betydeligt hurtigere end hestevognen. 1925 blev sporvejsnettet udvidet med en fjerde forbindelse til nabobyen Lyksborg (Lyksborglinjen). Kort derefter forlængedes linje 1 til den nye hovedbanegård syd for den gamle bykerne. Flensborgs sporvejsnet nåede dermed sin maksimale udvidelse.

Men allerede i 1934 blev den fjerde linje til Lyskborg igen lukket på grund af manglende rentabilitet. Lyskborglinjen led under hård konkurrence fra fjordskibe og amtsbanen på samme strækning. 1935 forlængedes den succesrige linje 1 til Østersøbadvej.

Under Anden Verdenskrig blev linje 2 indstillet, og 1957 blev linje 3 til Mørvig erstattet af en busforbindelse. 1971 besluttede Flensborg byråd at opgive sporvognskørslen af rentabilitetsgrunde. Den sidste sporvogn (linje 1) kørte den 3. juni 1973. Sporvognene forsvandt fra bybilledet.

Kun vogne nr. 33, nr. 36 og nr. 40 er bevaret, de befinder sig alle på Sporvejsmuseet Skjoldenæsholm.

Linjer 
 Linje 1: Aabenraagade – Angelbogade-Havretorvet (1907), Glasværk-Havretorvet (1912), Østersøbadvej-Hovedbanegård (1927-1973)
 Linje 2: Frueskovvej-Kredsbanegård (1911-1943)
 Linje 3: Glasværk-Mørvig (1912), Østersøbadvej-Mørvig (1927-1957)
 Linje 4: Aabenraagade-Lyksborg (1925), Søndertorvet-Lyksborg (1926-1934)

Galleri

Litteratur 
 Dieter Höltge: Straßen- und Stadtbahnen in Deutschland. Bd. 8: Schleswig-Holstein. Freiburg 2002. sider 22-46 og 209-212.
 Reinhard Müller: Endstation Schrott. Die Straßenbahn in Flensburg, i: Straßenbahn-Magazin 1/2001, sider 52-58.
 Dieter Nickel: Auf Schienen durch Flensburg. Alltag und Ende der Flensburger Straßenbahn 1907-1973. Harrislee/Harreslev 2006 (film).
 Broder Schwensen & Karl Wilhelm Lönneker: Bewegte Jahre. Die Flensburger Straßenbahnen 1855-1973. Flensburg/Flensborg 2001.

Eksterne henvisninger 

 100 år elektriske sporveje i Flensborg (Flensborg Avis)
 Flensborgs sporvogne (Slesvigland)
 Billede fra 1973 

Sporveje
Sporveje i Tyskland
Etableret i 1881
Ophørt i 1973
Jürgen Wullenwever

Jürgen Wullenwever (ca. 1492–1537), borgmester af Lübeck, blev formentlig født i Hamborg i 1492. En broder til ham, Joachim Wullenwever, var en tid dansk
foged på Færøerne.

Efter han havde slået sig ned i Lübeck som købmand, tog Wullenwever del i indbyggernes oprør i 1530 og 1531, da han sympatiserede med de demokratiske ideer indenfor religion og politik, som inspirede dem. Efter han var blevet medlem af byrådet og leder af det demokratiske parti, blev han udnævnt som borgmester i starten af 1533 og tilsluttede sig hurtigt den bevægelse, der ville genoprette Lübecks tidligere magtposition.

Man begyndte planlæggelsen af et angreb på byens traditionelle handelsrival, de hollandske byer, da disse blev afbrudt af den danske kong Frederik 1.s død i april 1533, som ændrede de politiske forhold. Lübeckerne protesterede mod, at den danske krone blev tildelt enhver prins, der var venligsindet mod den Tysk-romerske kejser eller den romerskkatolske kirke, og Wullenwever tog til København for at diskutere spørgsmålet. På længere sigt indgik man en alliance med Henrik 8. af England. Man opnåede en større støtte i Nordtyskland, og i 1534 angreb man hertug Christian af Holsten,(den senere Christian 3.), der gjorde krav på tronen. 

I starten havde lübeckerne succes, men da Christian af Holsten med en hær dukkede op uden for Lübeck, og Wullenwevers forsøg på at finde allierede mislykkedes, skiftede stemningen i byen, og indbyggerne ønskede at indgå en fred. Den kejserlige domstol ved Speyer genindførte den gamle forfatning, og i august 1535 genvandt det aristokratiske parti magten. Snart herefter blev Wullenwever pågrebet af Christopher af Braunschweig-Lüneburg, der var ærkebiskop i Bremen og udleveret til dennes bror Henrik 2, hertug af Braunschweig-Wolfenbüttel. Efter at være blevet tortureret og dømt til døden som forræder og anabaptist, blev han halshugget i Wolfenbüttel den 29. september 1537. Wullenwever, der længe blev betragtet som en helt i Lübeck, inspirede tragedier af Heinrich Kruse og Karl Ferdinand Gutzkow, samt en roman af Ludwig Kohler.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Encyclopædia Britannicas 11. udgave.

Personer fra Lübeck
Personer henrettet ved halshugning
Personer fra Hamborg
Personer fra Grevens Fejde
Landkreis Annaberg

Landkreis Annaberg var en landkreis i den sydvestlige del af den tyske delstat Sachsen. Nabokreise er mod øst Mittlerer Erzgebirgskreis, mod syd det tjekkiske forvaltningsområde Karlsbad (Karlovarský kraj), mod vest Landkreis Aue-Schwarzenberg og mod nordvest Landkreis Stollberg.

Landkreisens grænser blev fastlagt i
1875 som Königlich-Sächsische Amtshauptmannschaft Annaberg . 
1939 blev den omdøbt til Landkreis Annaberg. Efter flere ændringer af området i DDR-tiden gik man tilbage til de oprindelige grænser ved Kreisreform_Sachsen_1994/1996.

Som et led i en ny  forvaltningsreform, Kreisreform Sachsen 2008, sluttes landkreisene  Annaberg, Aue-Schwarzenberg, Mittlerer Erzgebirgskreis og Stollberg 1. august 2008 sammen, til den nye Erzgebirgskreis.

Byer og kommuner
(Indbyggertal pr. 31. december 2006)
Orlogsskonnerten Ingolf

Ingolf blev bygget på Orlogsværftet i København, påbegyndt i 1875 og søsat i 1876. Ingolf var den sidste af orlogsskonnerterne og det sidste skib i Marinen med hovedarmeringen opstillet som svingkanoner. Men Ingolf markerede også nye tider. Hidtil havde Marinens kanoner været forladere fra Armstrong i England, men nu gik man over til bagladekanoner fra Krupp i Tyskland. Til gengæld var maskineriet fra England, og ydede 650 HK. Skibets skrue kunne hejses op i en brønd, så den ikke sinkede fremdriften, når der førtes sejl. Ingolf var bygget af jern og fik en lang, aktiv tjeneste i både Nordatlanten, Vestindien og som skoleskib i danske farvande. Blev i 1885 klassificeret som krydser af 3. klasse, og fra 1896 regnet som skoleskib og klassificeret som skonnert.

Tekniske data

Generelt 
 Længde: 59,0 m
 Bredde:  8,5 m 
 Dybgang: 4,2 m
 Deplacement: 1.012 ton
 Fart 10,2 knob
 Besætning: 125 i 1893

Armering
 Artilleri (1876): 3 styk 15 cm bagladekanoner. Fra 1878 tillige 2 styk 37 mm revolverkanoner.   
 Artilleri (1885): 2 styk 15 cm bagladekanoner, 4 styk 87 mm bagladekanoner og 2 styk 37 mm kanoner.   
 Artilleri (1893): 4 styk 12 cm bagladekanoner samt 4 styk 37 mm revolverkanoner.  
 Artilleri (1906): 2 styk 12 cm bagladekanoner, 2 styk 57 mm patronkanoner, samt 4 styk 37 mm revolverkanoner.  
 Artilleri (1910): 4 styk 57 mm patronkanoner, samt 5 styk maskinskyts.

Tjeneste 
Efter prøvetogtet i 1878 påbegyndte Ingolf en lang serie togter, ofte fordelt som sommertogter til Nordatlanten og vintertogter til Vestindien. Fra 1897 indgik også tjeneste som skoleskib for underofficerer og kadetter. Under 1. verdenskrig indgik Ingolf i sikringsstyrken, og derefter fulgte flere skoletogter, det sidste til Middelhavet i 1922. Slettet af den aktive liste i 1926 og solgt til ophugning.

Litteratur
 R. Steen Steensen, Vore krydsere. Marinehistorisk Selskab 1971.

Eksterne henvisninger
 Skonnerten Ingolf i Den sorte Registrant 

Ingolf
Ingolf
Annaberg-Buchholz

Annaberg-Buchholz er en by i Erzgebirge med omkring 23.000 indbyggere. Den er efter Kreisreformen i 2008, administrationsby for den nye Erzgebirgskreis i den tyske delstat Sachsen. Den var tidligere administrationsby for den daværende Landkreis Annaberg.

Byen Annaberg-Buchholz ligger på skråningerne af Pöhlberg (832 moh.), Schreckenberg (649 moh) og Schottenberg og i Sehmadalen.

Nabokommuner 
Nabokommunerne, so malle ligger i Landkreis Annaberg, er: Königswalde, Mildenau, byen Schlettau, Sehmatal og Thermalbad Wiesenbad.

Bydele 
Annaberg-Buchholz er delt i seks bydele:
 Annaberg
 Buchholz
 Cunersdorf
 Frohnau
 Geyersdorf
 Kleinrückerswalde

Eksterne henvisninger
Jørgen Heide

Jørgen Heide nævnes i årene 1542-1556 som leder af den danske kong Christian III’s instrumentalmusik (Det Kongelige Kapel).

Han benævnes i kilder som øverste trommeter (trompeter) og har sandsynligvis været her også før 1542, idet han antages at have spillet en afgørende rolle i udarbejdelse af de såkaldte kantori-stemmebøger, der var færdige i 1541, og som stadig findes. Før sin ankomst til Danmark synes han at have tjent kongens svoger Hertug Albrecht af Preussen. Ved sin ansættelse her måtte han binde sig for livstid og forpligte sig til "ingensinde at give sig i nogen anden herres tjeneste".

Der findes ingen musikalske spor efter ham i danske kilder, men et par kompositioner for 8 stemmer fra 1545 over kongens valgsprog og sangen Nun bitten wir den heiligen Geist kendes fra Preussen. Efter 1556 optræder en Jørgen Heide i svenske kilder som leder af musikken ved kong Erik 14.s hof; det er uvist om det er samme person.

Noter

Litteratur 
 V.C. Ravn: "Heide, Jørgen" (i: Dansk biografisk Lexikon, bind VII; Kjøbenhavn 1893; s. 268)
 "Ein Brief von Jörg Haid von 1545" (Monatshefte für Musikforschung, No 7, 1876; s. 81-82)
 "Mitteilungen" (Monatshefte für Musikforschung, No 7, 1886; s. 75-76)

Komponister fra Danmark
Komponister fra Tyskland
Renæssancekomponister
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Danskere i 1500-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Wolfgang Wagner

Wolfgang Wagner (30. august 1919 – 21. marts 2010) var en tysk operainstruktør, der fra 1966 til 2008 var leder af Festspillene i Bayreuth. 

Han var barnebarn af komponisten Richard Wagner, oldebarn af Franz Liszt og bror til den berømte sceneinstruktør Wieland Wagner (1917-1966), med hvem han i en årrække ledede festspillene og  fik dem ud af nazismens skygge og ind i en ny tid. Som instruktør var han betydelig mere traditionel end sin bror, og som leder formåede han at få store navne til Bayreuth som instruktøren Patrice Chereau og dirigenten Pierre Boulez. 

Operainstruktører
Instruktører fra Tyskland
Karl Böhm

Karl Böhm (født 28. august 1894 Graz, død 14. august 1981 Salzburg) var en østrigsk dirigent, der særlig er blevet kendt som en fremragende fortolker af værker af Mozart, Wagner og Richard Strauss.

Han var ansat som operadirigent ved Hamburg-operaen i 1931-34 og oplevede i årene 1934-42 en glansperiode som leder af operaen i Dresden, hvor han uropførte adskillige værker af vennen Richard Strauss, bl.a. operaen Daphne (1938).
Mindeværdig er hans opførelser af Wagners opera Tristan og Isolde ved Festspillene i Bayreuth i 1962-70.
Han indspillede alle sine favoritværker på grammofon, bl.a. tre versioner af Mozarts Così fan tutte, og i sin direktion afstod han fra alt romantisk føleri og dyrkede en klar, direkte og energisk stil. Hans særegne klangbehandling og dynamiske bevidsthed gjorde ham til en af det 20. århundredes største dirigenter.

Eksterne henvisninger 

Dirigenter fra Østrig
Medlemmer af Kungliga Musikaliska Akademien
Bill of Rights

Bill of Rights kan henvise til forskellige ting:
 Bill of Rights 1689 – en række rettigheder nedskrevet i England i 1689
 United States Bill of Rights – betegner de første ti tilføjelser til den amerikanske forfatning
Bill of Rights (1689)

Bill of Rights (lov om rettigheder) var en række paragraffer, der skulle fastlægge det engelske parlamentets rettigheder over for den engelske konge. Den bliver regnet som en af de vigtigste dokumenter i den europæiske demokratiske udvikling, da en række frihedsrettigheder, som i dag anses som fundamentale for demokratiet, for første gang nævnes her.
Meget fra Bill of Rights er med i næsten samme form i en række forfatninger som den amerikanske.

Bill of Rights består af rettigheder, som er grundlæggende for indbyggere i et konstitutionelt monarki.

Se også 
 Vilhelm 3. af England

Englands historie
Folkeafstemningen om Maastricht-traktaten

Folkeafstemningen om Maastricht-traktaten var en dansk folkeafstemning om Danmarks ratifikation af Maastricht-traktaten, der blev afholdt 2. juni 1992. Afgørelsen var tæt; 50,7 % stemte nej, mens 49,3 % stemte ja. Valgdeltagelsen var på 83,1 %. 

Det danske nej sendte chokbølger ud i hele Europa. Maastricht-traktaten kunne nemlig kun gennemføres, hvis samtlige medlemslande godkendte den. Derfor måtte der findes en løsning på det danske nej til traktaten, så de andre lande kunne fortsætte deres samarbejde med Maastricht-traktaten. Løsningen blev Edinburgh-aftalen, der gav Danmark fire forbehold.

Maastricht-traktaten markerede en ny epoke i det europæiske samarbejde, idet traktaten oprettede en europæisk union. Traktaten udvidede EF-samarbejdet med en økonomisk og monetær union, en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, et samarbejde om retlige og indre anliggender, en social dimension og en styrkelse af miljøbestemmelserne. Derudover introducerede traktaten en række nyskabelser som unionsborgerskab, ombudsmandsinstitutionen, nærhedsprincippet og Regionsudvalget.

Kilder og henvisninger 

Maastricht-traktaten
EF/EU-folkeafstemninger i Danmark
Maastricht-traktaten
M.C. Lottrup

Maltha Conrad Lottrup (født 12. maj 1815 Holmegaard, Skals Sogn, død 21. november 1870 i Vestergade i Århus) var medgrundlægger til Ceres Bryggeriet, og drev det fra 1865 frem til sin død.

Eksterne kilder og henvisninger 

 Lottrup Family of Denmark
 

Erhvervsfolk fra Danmark
Berlin Alexanderplatz

Berlin Alexanderplatz henviser til flere artikler:

 Alexanderplatz – en plads i det centrale Berlin
 Bahnhof Berlin Alexanderplatz – jernbane-, S-Bahn- og U-Bahn-station på Alexanderplatz
 Berlin Alexanderplatz (roman) – roman fra 1929 af Alfred Döblin
 Berlin Alexanderplatz (tv-serie) – tv-serie fra 1980 af Rainer Werner Fassbinder over Alfred Döblins roman
 Berlin – Alexanderplatz (film) – spillefilm fra 1931 af Phil Jutzi over Alfred Döblins roman
Wilsons 14 punkter

Wilsons 14 punkter var en erklæring om de principper for fred, som skulle bruges i forbindelse med fredsforhandlinger ved afslutningen af 1. verdenskrig. Woodrow Wilson skitserede i en tale over for USAs Kongres den 8. januar 1918 punkterne, hvori han også fremlagde målet med krigen og de endelige fredsbetingelser. Wilson vigtigste allierede under 1. verdenskrig – Frankrigs premierminister Georges Clemenceau, Storbritanniens premierminister David Lloyd George og Italiens premierminister Vittorio Orlando – var imidlertid skeptiske over for Wilsonske idealisme. Ligeledes var flere republikanske politikere også skeptiske over for principperne.  

USA havde sluttet sig til Ententemagterne i kampen mod Centralmagterne den 6. april 1917. USA's indtræden i krigen havde til dels været på grund af Tysklands genoptagelse af ubådskrigen mod amerikanske handelsskibe, der handlede med Frankrig og Storbritannien og dels Zimmerman-telegram. Wilson ønskede dog at adskille USA's involvering i krigen fra nationalistiske stridigheder eller ambitioner – herunder særligt den europæiske imperialisme, som ikke var velanset i den brede amerikanske befolkning. Således forsøgte Wilson gennem sine fjorten punkter at retfærdiggøre krigen ud fra forskellige moralske årsager.

Liste over Wilsons 14. punkter 
Woodrow Wilsons fjorten punkter var som følge:

 Åbent førte fredsforhandlinger. Ingen hemmelige aftaler
 Fri sejlads på alle havene
 Fri og lige handel
 Nedrustning under garantier
 Upartisk ordning af kolonierne, med respekt for de indfødte
 Tilbagetrækning af alle fremmede tropper i Rusland
 Genoprettelsen af belgisk uafhængighed
 Alsace-Lorraine skulle blive fransk igen
 Italiens grænser skulle trækkes efter nationalitet
 Selvstændig udvikling for folkene i Østrig-Ungarn
 Frigørelse af de okkuperede områder på Balkan. Serbien skulle have adgang til havet. Grænser skal trækkes efter nationalitet
 Selvstændig udvikling for ikke-tyrkere i Tyrkiet
 Uafhængighed for Polen med polsk adgang til havet
 Oprettelse af Folkeforbundet

Referencer 

1. verdenskrig
Andreas Schultz (fodboldspiller)

Andreas Schultz (født 8. februar 1986) er en dansk fodboldspiller, der senest spillede i FC Vestsjælland som han forlod i 2011. Andreas Schultz er midtforsvarer og har tidligere været i AGF's førsteholdstrup. Han fik sin debut på førsteholdet i en kamp mod Herfølge Boldklub den 25. oktober 2006.
Tidligere har Andreas Schultz spillet i følgende klubber: Randers FC, Randers Freja og IF Midtdjurs.

Eksterne henvisninger 
 Profil på transfermarkt.co.uk 
 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Randers FC
Fodboldspillere fra AGF
Fodboldspillere fra FC Vestsjælland
The Uffe Holm Show

The Uffe Holm Show er et one-man show med stand-up komikeren Uffe Holm. Showet blev fremført første gang i 2003 på Comedy Zoo i København og er hans første onemanshow. I introen til showet er Uffe Holm til grillfest med nogle andre komikere, deriblandt Mick Øgendahl, Jonathan Spang og Geo. Showet blev indspillet på DVD i efteråret samme år.

Efterfølgende har Uffe Holm lavet 5 shows:
 The Uffe Holm Show 2 (2005)
 Uffe Holms Flashback (2007) 
 The Uffe Holm Show 3 (2009)
 Uforbedelig? (2011) 
 The Uffe Holm Show 4 (2014)

Eksterne henvisninger 
 

Stand-up-comedy-shows
The Uffe Holm Show 2

The Uffe holm Show 2 er navnet på den danske stand-up-komiker Uffe Holms andet one-man show. Uffe Holm turnerede rundt i hele landet med showet tilbage i 2005.

Showet er efterfølgeren til hans populære debut-show The Uffe Holm Show, hvilket også blev første del af trilogien "The Uffe Holm Show". Denne Trilogi blev afsluttet i 2009, hvor Uffe Holm turnerede med The Uffe Holm Show 3

Anno 2008 har Uffe Holm udgivet en nyere version: Uffe Holms flashback

Udgivelser 
I efteråret 2005 blev showet udgivet på DVD. På denne DVD kan man, udover selve showet, blandt andet se ekstramateriale om en joke der kostede Uffe Holm en politianmeldelse.

Eksterne henvisninger 
 

Stand-up-comedy-shows
Flashback (stand-up)

Flashback er et stand-up show med Uffe Holm fra 2007. Uffe Holms Flashback er efterfølgerne til hans to forrige shows The Uffe Holm Show og The Uffe Holm Show 2. I showet tænker han tilbage i tiden hvor mobiltelefoner og MP3-afspillere ikke var en del af unges hverdag.

Som ekstramateriale på DVD'en findes blandt andet et interview med 80'er-ikonet Dan Rachlin.

Eksterne henvisninger 
 

Stand-up-comedy-shows
Chroma key

Chroma key er et fagbegreb inden for tv og film, anvendt typisk til optagelser der skal placere en eller flere personer på lokaliteter, der ikke umiddelbart er mulig. Det er også kendt som color-keying, green screen og blue screen. Det bruges i mange film og tv-serier, men også i eksempelvis vejrudsigten er satellitkortet i baggrunden indsat vha. chroma key.

De rå filmoptagelser skal indeholde den udvalgte nøglefarve på de steder der skal erstattes med nyt billede, og desuden efterarbejds i post production. En del filmredigeringsværktøjer som Adobe Premiere og Adobe After Effects understøtter arbejde med keying. Nøglefarven er ofte blå eller grøn, men kan i teorien være hvilken som helst farve. Med nogle valg følger dog konsekvenser, som f.eks. ved rød, hvor mange hudtoner også kan risikere at blive transparente og viser indlægningsbilledet. Det samme kan ske hvis en person med blå øjne bruger en blue screen. Desuden kan dårlig belysning og hurtige bevægelser medvirke til at besvære efterarbejdet, fordi farverne bliver for svære at adskille, i forhold til hvad der ikke ønskes fjernet. Når et billede skal efterarbejdes med chroma key vælges et udgangspunkt (en farve), og dernæst kan indstilles oplysninger til programmet efter behov, som eksempelvis similarity der bestemmer hvor meget andre farver på skærmen skal ligne grundfarven, for at blive fjernet. Lyseblå fjerner ikke mørkeblå før der er tilstrækkelig similarity, og derfor er jævn belysning på baggrunden typisk et meget vigtigt element.

Eksempler 
F.eks. blev der i filmen Hollow Man brugt blå, grøn, gul og sort i forskellige scener. Man gør et menneske delvist usynligt, ved at de har tøj på med samme, eller tilnærmelsesvist samme, farve som nøglefarven på den anvendte baggrund.

I danske Pyrus er der ligeledes anvendt chroma key på de scener hvor nisserne (som er meget små) optræder samtidig med mennesker, og i det hele taget i menneskelige omgivelser.

Film
Tv-produktion
Tv-serier
Adobe Premiere Pro

Adobe Premiere Pro er et videoredigeringsprogram, udviklet af Adobe Systems. I sin seneste udgave medfølges det i Adobe Creative Suite 3, sammen med blandt andre Photoshop, Illustrator og Flash. Programmet er i sin CS3-udgave desuden optimeret til samarbejde med After Effects.

Premiere Pro anvendes først og fremmest til klipning, men kan i et begrænset omfang også tillæge både lyd- og visuelle effekter til produktionen. Ydermere understøttes også en capture/grabbing-enhed der overfører videomateriale fra kamera til computer.

Overblik 
Ligesom mange af sine søsterprodukter anvender det princippet med "lag," således at øverste video i lagene er forrest på ethvert givent tidspunkt. Udfylder det ikke hele billedet, eller eksempelvis har transparent områder eventuelt bearbejdet med chroma keying, udfyldes det gennemsigtige områder med billedet fra næste lag, osv. Effekterne hjælper til eksempelvis at justere et billedes farver, kontraster, skarphed, mætning, mm. – og dialogboksene er i fleste tilfælde identiske med dem fra andre CS3-produkter.

Projekter og filformater 
Programmet gemmer i sit eget projektformat, der ikke indeholder det egentlige video- og lydmateriale, men derimod referencer til samme. Ulempen er hermed at projektet ikke umiddelbart kan eksporteres såfremt materialet ligger spredt på computeren eller fylder meget (en times DV-optagelse tilsvarer ca. 13GB). Har man derimod klippet et filmstykke på 2 minutter ned til 40 sekunder, og man får brug for noget af det gamle, kan man med drag & drop udvide stykket, hvormed det genindsætter materialet. Til filimport understøttes blandt andet wmv, avi og mpeg. Premiere kan også "grabbe" direkte fra kameraet.

Software fra Adobe Systems
Videoredigering
Multimedieprogrammer til OS X
Multimedieprogrammer til Windows