kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jackal

Jackal er et dansk Heavy metal-band. De blev dannet i og omkring Hvidovre i 1987 af Per Fisker, Benny Petersen & Brian Rich.

Bandet har lavet fire udgivelser fra 1990 til 2006.

1990 – "Rise". 
 CD & Vinyl album. Udgivet af EMI i Danmark.
 Produced by: Jackal & Flemming Glatz Naumann
 Band Medlemmer:
 Brian Rich – vocals, Benny Petersen – guitar, Claus Weiergang – bass, Per Fisker – drums

Sange:
 Into The Night
 I'm Lying
 Alone
 Stealing Hearts
 Is It Love
 Escape
 Hot Love
 Walking In The Distance
 Hold On
 Why?
 I Must Be Dreaming
 Rise

1993 – "Vague Visions". 
 CD-album. Udgivet af Rising Sun i Europa, Østen og USA.
 Produced by: Eric Greif & Jackal
 Band Medlemmer:
 Brian Rich – vocals, Benny Petersen – guitar, Søren Hee Johansen – bass, Per Fisker – drums
Sange:
 Vague Visions
 Only A Crime Away
 Still Not Gone
 Being Alone
 No Sign Of Heaven
 Virgin In Black
 Breakin' Time
 Our Love Is My Religion
 There By The Trees
 2001

1994 – "A Safe Look In Mirrors". 
 Udgivet af Rising Sun i Europa, Østen og USA.
 Produced by: Charlie Bauerfeind & Jackal
 Band Medlemmer:
 Brian Rich – vocals, Benny Petersen – guitar, Søren Hee Johansen – bass, Per Fisker – drums
Sange:
 A Safe Look In Mirrors
 Nothing To Lose
 Just A Little Closer
 What's It Gonna Be
 Dream On
 Taken Away
 When The Light Is Comin' Down
 The Lonely
 Journey
 Up The Aisle

2006 – "JACKAL IV". 
 Download og CD. Udgivet af Pure Steel Tyskland.
 Produced by: Brian Rich
 Band Medlemmer:
 Brian Rich – vocals.
Sange:
 Reinforcement
 In To The Core
 Innocence
 Angels
 Disiple Of The Night
 No Lifeguard On Duty
 When The Heart Is Strong
 Endgame
 No One
 Hunter

Eksterne henvisninger 
 Jackal på Discogs

Metalgrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 1987
John Burgmeier

John Burgmeier (født 24. oktober 1974 i Chicago, Illinois i USA) er en amerikansk stemmeskuespiller og dubbing-manuskriptforfatter, kendt for sit arbejde for Funimation Entertainment. Han har blandt andre lagt stemme til Tenshinhan fra Dragonball. Han er søn af Linda Young, der også lægger stemmer til karakterer Funimation.

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra Illinois
Personer fra Chicago
Store Hallegård

Store Hallegård matr. 1a mfl. hovedejerlavet Olsker. Gården er en af de oprindelige 17 proprietærgårde på Bornholm.  

Gårdens status som proprietærgård stammer fra gårdens adelige ejere (K(j)øller, Uf og Maccabæus). Pga. deres position er gården ved den bornholmske gårdregistrering år 1616 på 12 tdr. hartkorn. Familien Uf havde St. Hallegård som sædegård med 17-20 fæstegårde over hele øen, i alt ca. 900 ha. 

2018: 82 ha, heraf  53 ha med betalingsrettigheder (=ager).   

Ordet "halle" betyder synlig flad klippe, som den kan ses i de bornholmske "løkker" = kreaturfolde. Det samme ord er at finde i helle(ristninger).

Ejerliste 

Landbrugshistorie
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Bornholms Regionskommune
Proprietærgårde
Danmarks Ligalandshold

Danmarks Ligalandshold eller Ligalandsholdet er et fodboldhold under Dansk Boldspil-Union (DBU), udvalgt blandt alle danske fodboldspillere til at repræsentere Danmark i venskabskampe mod andre nationale fodboldforbunds udvalgte hold. Ligalandshold virker i praksis som et B-landshold.
Georg Holgreen

Georg Nielsen Holgreen (14. februar 1795 i Stockholm – 12. april 1843 i København) var en dansk klassicistisk arkitekt, der arbejdede for Farvandsvæsenet og i den egenskab har tegnet et antal danske fyrtårne.

Holgreen var søn af snedkermester Niels H. og NN, blev optaget på Kunstakademiet i København før 1805, nævnes som værende i 2. bygningsskole 1805, vandt den lille sølvmedalje 1814 og den lille guldmedalje 1821 (for Et Landkadetakademi) samt den store guldmedalje 1825 (for En Toldbod). Han var konduktør hos C.F. Hansen og Jørgen Hansen Koch.

På trods af sin imponerende præstationer på Akademiet og det prestigefyldte arbejde for C.F. Hansen fik Holgreen mest opgaver af teknisk karakter. Han døde tragisk, muligvis for egen hånd, efter en sag om katastrofale byggefejl i fyrtårnet i Hanstholm. Murermesteren, G. Sibbern, indrømmede, at han havde misforstået anvisningerne vedrørende murenes tykkelse, men han fastholdt, at de oprindelige tegninger fra Holgreen ikke havde været gode nok.

Han blev gift med Ane Rasmussen (17. september 1797 i København – 18. august 1870 smst.), datter af brændevinsbrænder Peder R. og Maren Stephensdatter. Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Værker 
 Reparationer ved Sankt Petri Kirke, København (før 1818)
 Reparationer ved hospitalet, det gl. kloster, Nykøbing Falster
 Reparationer ved Maribo Domkirke (1818)
 Konduktør for C.F. Hansen ved byggeriet af Christiansborg Slot (fuldført 1828)
 Konduktør ved Hørsholm Kirke (1828)
 Forestod opførelsen af adskillige fyrtårne under Jørgen Hansen Koch, heriblandt Fornæs Fyr (1839, nedrevet) ved Grenaa og Hanstholm Fyr
 Overklitfogedbolig i Skagen (1831)

Kilder 
 K.G.A., "Georg Holgreen", i: Merete Bodelsen og Povl Engelstoft (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon København: Aschehoug 1947-52.
 Anne Lise Thygesen, "Georg Holgreen", i: Sys Hartmann (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon, København: Rosinante 1994-2000.

Danskere i 1800-tallet
Arkitekter fra Danmark
Embedsmænd fra Danmark
Klassicistiske arkitekter
Danskere født i Sverige
Personer fra Stockholm
Personer der har begået selvmord
Theodor Lente

Theodor Lente (født 16. marts 1605 i Osnabrück, død 20. februar 1668) var en dansk statsmand.

Lente blev efter at have studeret retsvidenskab og en tid rejst i udlandet som hovmester for unge adelsmænd 1637 kammersekretær hos Christian IV's søn, hertug Frederik, dengang ærkebiskop i Bremen. Han kom snart i høj gunst hos sin herre, fulgte ham 1648 til Danmark, stadig som kammersekretær, og fik i de følgende år betydelig indflydelse, særlig på den udenrigske politiks område.

Han var nemlig efter kansler Ditlev Reventlovs fald 1648, hvortil han havde bidraget, hvad han kunne, den egentlige leder af Tyske Kancelli, da oversekretæren Frederik Günther nu var gammel og uden indflydelse. Han nævnes i disse år stadig ved siden af Christoffer Gabel som en af de indflydelsesrigeste af kongens tyske rådgivere, men om hans personlige politiske anskuelser vides for øvrigt ikke meget; dog ses han 1657 at have skyndet stærkt til krig mod Sverige.

Efter Enevældens indførelse blev han november 1660 udnævnt til råd, tysk kansler og medlem af Statskollegiet. Hans indflydelse var dog ikke så stor efter 1660 som før. Han kom snart i et spændt forhold til Gabel, og svageligt helbred nødte ham til stadig mere og mere at forsømme sine forretninger. 1667 måtte Körbitz endog ligefrem overtage hans forretninger som kansler i Tyske Kancelli.

Han havde ord for at være meget bestikkelig, og skal have efterladt sig en stor formue. To af hans sønner, Christian og Johan Hugo, der begge 1682 optoges i den danske adelsstand, kom i den følgende tid til at indtage høje stillinger i statens tjeneste. Hans hustru, Magdalena Schönbach (1612 Slesvig-30/3 1679 København), var en datter af dr. Johann Schönbach (1572 Lübeck-1635), senior ved domkapitlet i Slesvig, og Regina Finckelthaus(en) (født i Lepzig; + 1652), datter af dr. Lorenz Diederich Finckelthaus, «Prosyndicus» i Lübeck, og gift 2. gang i 1636 med Lucas v. Eitzen (vom Bären)(1603-1652), domherre i Hamburg 1620 og domkapitlets senior 1645.

Eksterne henvisninger 
 Bigrafi i Dansk biografisk Lexikon

Embedsmænd fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Danskere i 1600-tallet
Jurister fra Tyskland
Theodor
Personer fra Osnabrück
Gai Assulin

Gai Asulin (født 9. april 1991) er en Israelsk fodboldspiller. Han har tidligere spillet for klubber som FC Barcelona og Manchester City, dog uden den store succes.

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Israel
Fodboldspillere fra FC Barcelona
Fodboldspillere fra FC Barcelona B
Deutsches Eck

Deutsches Eck er en landtange i Koblenz, hvor Mosel munder ud i Rhinen. I 1897 blev her bygget en 37 meter høj rytterstatue af kejser Wilhelm 1.

Ærkebiskop Diether af Trier tilkaldte i 1216 ridderne i den den tyske orden til Koblenz og skænkede dem en del af området ved Kastorkirken. Ridder- og præsteordens sæde blev bygget, lige hvor Mosel og Rhinen flyder sammen. Denne orden var direkte underlagt stormesteren. Området, hvor ordensridderne holdt til, blev i folkemunde kaldt Deutscher Ordt og senere Deutsches Eck. I 1800-tallet blev landtangen udvidet med en bestående sandbanke for at skabe en nødhavn ved Moselmundingen. I 1888 blev havnen nedlagt for at skaffe plads til rytterstatuen af Wilhelm 1. 
Dermed opstod Deutsches Eck i sin nuværende form. Mindesmærket i den preussiske Rhinprovins var udtryk for den wilhelminske tidsånd og blev allerede i samtiden kritiseret for sin overlæssede, nationalistiske symbolik. Under Den kolde krig blev det brugt som et statsligt monument over tysk enhed med alle staterne og de preussiske provinsers flag. Selve statuen blev ødelagt af en granat under 2. verdenskrig, men blev restaureret i 1993. Monumentet er en vigtig turistattraktion, og området bruges ofte til forskellige udendørsarrangementer som koncerter.

Eksterne henvisninger 
 Deutsches Eck  – Interaktivt 360° Panorama 
 http://www.deutsche-schutzgebiete.de/deutsches_eck.htm 
 http://www.bti-net.com/burgen/burg/3500.htm 
 http://www.schaengel.de 

Rheinland-Pfalz' geografi
Koblenz
Monumenter i Tyskland
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Rheinland-Pfalz
Gerhard Rønne

Gerhard Peder Rønne (født 6. marts 1879 i København, død 12. maj 1955 i København) var en dansk arkitekt, der arbejdede i perioderne med Bedre Byggeskik, nyklassicisme og funktionalisme. Han var arkitekt for Dansk Shell og haans hovedværk, Shellhuset, blev ødelagt ved bombningen 1945.

Gerhard Rønne var søn af snedkermester Niels Christian Rønne og Augusta Marietta Andrea Jeppesen. Han blev snedkersvend, dimitteredes fra Teknisk Skole 1899 og gik på Kunstakademiet, hvorfra han tog afgang 1907. Han var undervejs ansat hos Albert Jensen, H.B. Storck, Carl Brummer og hos Stadsarkitekten i København. Rønne etablerede egen tegnestue i 1916 og fik mange opgaver for særligt industrien.

Han var en ivrig sejler, designede flere lystbåde og fik 1941 Kongelig Dansk Yachtklubs fortjenstmedalje i guld.

Han blev gift 11. maj 1911 i København med Inis Jensen (9. juli 1890 smst. – 29. marts 1984), datter af grosserer William Albertus Jensen og Emma Christine Johanne Frederiksen. Han er begravet på Vestre Kirkegård.

Værker 
 Sejlbåden Runa (1909, sammen med ingeniør Knud Degn)
 Villa Østerlide, Højbjergvej, Øverød (1911)
 Rekreationshjem for syersker, Rundforbivej, Nærum (1911)
 Elektricitetsværk i Bandholm (1911)
 Elektricitetsværk i Frederikssund (1914)
 Hoved- og avlsbygninger til Sjælsølund, Hørsholm (1915, nu privateje)
 Københavns Flydedok og Skibsværfts økonomibygning, Krøyers Plads, Christianshavn, København (1916, nedrevet)
 Avls- og funktionærbygninger m.fl. på Knuthenborg (1916-39)
 Toldkammerbygning, Bandholm (1917)
 Baltica-værftet, København (1918, nedrevet)
 Restaurering af hovedbygning på Eriksdals gods, Skåne (1918)
 Villa, Egebjerg Allé 9, Hellerup (1918, præmieret af Gentofte Kommune)
 Sparekassen, Svaneke (1920)
 Vandtårn, Frederikshavn (1921)
 Toldkammerbygning, Gråsten (1922)
 Krügers Tapetfabrik, Kirkegårdsvej 25, Amagerbro, København (1922)
 Dansk Filtvarefabrik, Titangade 6, Nørrebro, København (1924)
 Shellhuset, Vester Farimagsgade/Kampmannsgade, København (1932, totalt ødelagt 1945 efter bombardement, ny bygning rejst 1950-51 ved Vilhelm Lauritzen)
 Tankstation, Shell Benzin Co., Godthåbsvej/Bellisvej, København (1932)
 E. Nobels Tobaksfabrik, nu Christianshavns Gymnasium, Prinsessegade 62, Christianshavn, København (1938)
 Dansk Shells anlæg ved Prøvestenshavnen, København (1939-49)
 Dansk Shells anlæg i Fredericia (1949-51, sammen med Hans Christensen)

Skibe
Sejlbåde som Gerhard Rønne tegnede:
 Runa (1909/1910)
 Ran II (1910)
 Runa III (1912)
 Runi/Maisie (1912)
 Ehly (1918)
 Runa IV (1918)
 Runa V (1920)
 Runa VI (1927)
 Frigg/Vita II (1936)

Noter

Kilder 
 K.H.J., "Gerhard Rønne", i: Merete Bodelsen og Povl Engelstoft (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon København: Aschehoug 1947-52.
 Jette Lokvig, "Gerhard Rønne", i: Sys Hartmann (red.), Weilbachs Kunstnerleksikon, København: Rosinante 1994-2000.

Eksterne henvisninger 
 

Danskere i 1900-tallet
Arkitekter fra Danmark
Nationalromantiske arkitekter
Nyklassicistiske arkitekter
Modernistiske arkitekter
Personer fra København
Designere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Encyklika

En encyklika er et paveligt dokument. Ordet er af græsk oprindelse: "rundskrivelse" eller "cirkulære". Betegnelsen blev  brugt om breve fra fyrster og højere embedsmænd, som blev spredt til så mange som muligt for at bekendtgøre love og forordninger. I dag bruges de om aktuelle dokumenter i Den katolske kirke.

Encyklikaerne består af to kategorier:

Encyklikale skrivelser som er det højeste udtryk for pavens universelle læreembede. De er normalt adresseret til alle biskopper og troende i Den katolske kirke. I nogle tilfælde er "alle mennesker af god vilje" tilføjet, hvis det drejer sig om almenmenneskelige temaer. 

Encyklikale breve er adresseret til en speciel gruppe biskopper, normalt i et land eller en region. De berører ikke de helt centrale spørgsmål og har først og fremmest lokal relevans. 

Begge kategorier er underskrevet af paven. De er næsten altid på latin med få undtagelser som Mit brennender Sorge fra 1937, som er på tysk, og Pave Pius 11.s Non abbiamo bisogno fra 1931 på italiensk 

De kritiserede hhv. nazisme og fascisme. Encyklikaer får navn efter de første ord i teksten. 

Encyklikaer udsendes efter behov og antallet varierer i pontifikaterne; fx udstedte pave Pius 8. kun én, mens pave Leo 12. udstedte hele 29.

Religion
Romerskkatolske kirke
Korrespondance
Quanta Cura (Pius IX.)

I Encyklikaen Quanta Cura fra 1864 fordømmer pave Pius 9. Religionsfriheden og adskillelsen af kirke og stat. Dermed gik han officielt imod udviklingen i retning af sekulariserede stater i Europa. I et tillæg til skrivelsen, som blev kendt under navnet Syllabus errorum, bliver bl.a. tanken om ytringsfrihed, religionsfriheden, protestantismen og adskillelsen af kirke og skab udtrykkelig betegnet som fejltagelser. Som sidste punkt i den liste på 80 punkter, bliver den ide forkastet, at den pavelige lære på grund af nye erkendelser må revideres. 

Den katolske kirkes krav om at være sidste instans i åndelige spørgsmål, som denne encyklika formulerer, blev nogle få år senere i logisk konsekvens fulgt op med dogmet om pavens ufejlbarlighed. Ved at afvise grundlæggende liberale værdiger har encyklikaen bidraget til at demokratiske styreformer i lang tid blev anset for ukristelige. Ligeledes blev forholdet til de protestantiske kirker alvorligt skadet.

Kilder 

 Louis Gaston Segur: Die am meisten verbreiteten Vorurtheile und Einwürfe gegen die Encyklika vom 8. December 1864. Augsburg 1865 (Digitalisat)

Eksterne kilder 
 Teksten til encyklikaen fra 1864 

Romerskkatolske kirke
Nasty Savage

Nasty Savage var et thrash metal-band som blev dannet i 1983 i Tampa, Florida. Bandet opnåede popularitet hovedsageligt på grund af vokalisten "Nasty" Ronnie Galettis vilde liveoptrædener. Efter at have udgivet fire albums mellem 1983 og 1989 gik de i opløsning. Der har været en del spekulationer om gendannelse, som kun blev større ved udgivelsen af nyt materiale i 2004. Siden da har de dog ikke ladet høre fra sig.

Medlemmere

Sidst kendte opstilling 
 "Nasty" Ronnie Lonnie – Vokal
 Ben Meyer – Guitar
 David Austin – Guitar
 Richard Bateman – Bas
 Curtis Beeson – Trommer

Tidligere medlemmer 
 Fred Dreschigan
 Dezso Istvan Bartha
 Chris Moorhouse (bortgået 1988)
 Craig Huffman

Diskografi 
 1985: Nasty Savage
 1987: Indulgence
 1988: Abstract Reality Ep
 1989: Penetration Point
 2002: Wage of Mayhem Ep
 2003: Cleveland 87 (Livealbum)
 2004: Psycho Psycho

Eksterne genvisninger 
 Nasty Savages officielle hjemmeside 

Musikgrupper fra USA
Thrash metal-grupper
Musikgrupper fra 1983
Prædikestolsparagraffen

Prædikestolsparagraffen (tysk: Kanzelparagraph) var 1871-1953 en paragraf i den tyske straffelov Reichsstrafgesetzbuch.

Historie

Tyske kejserrige 
Under kulturkampen gik kejserdømmet under ledelse af Otto von Bismarck mod præster, som i deres prædikener kommenterede politiske hændelser. Dette såkaldte "prædikestolsmisbrug" blev forbudt i en ny § 130a, som blev optaget i straffeloven den 10. december 1871:

En udvidelse fra 26. februar 1876 udvidede paragraffen til også at omfatte omdeling af skrifter:

Efterfølgende kom det som følge af denne straffelovsbestemmelse også til politisk motiverede fængselsstraffe mod katolske gejstlige såsom Mieczysław Graf Halka-Ledóchowski, den elskede ærkebiskop af Posen. Han blev idømt maksimumstraffen på to år.

Det Tredje Rige 
I Det Tredje Rige blev f.eks. Pater Rupert Mayer dømt efter denne bestemmelse. På grund af sine regeringskritiske ord fik han forbud mod at præsike. I juni erklærede Mayer på skrift til Gestapo:

I 1942 blev den katolske præst Bernhard Lichtenberg idømt to års fængsel for prædikestolsmisbrug og overtrædelser af lumskhedsloven (Heimtückegesetz), fordi han offentligt havde bedt for jøder og fanger i koncentrationslejre:

Forbundsrepublikken 
I forbundsrepublikken Tyskland blev paragraffen først ophævet ved den 3. ændringslov til straffeloven af 4. august 1953.

Kilder 
 Stephan Schmidl: Gestapo, Strafjustiz und ‚Kanzelmissbrauch‘ in Südbayern 1933 bis 1939. München: 2002.

Eksterne kilder 

 Den katolske kirkes modstand

Noter og henvisninger 

Jura
Tysklands historie
Kobra

En kobra (portugisisk cobra) er en giftslange, som er medlem af familien giftsnoge (latin elapidae). Navnet er kort for cobra de capelo, som er portugisisk for "slange med spredt/udspilet nakke". Når en kobraslange bliver forstyrret, vil de fleste af dem rejse sig og sprede deres nakke med den karakteristiske truende opvisning. Ikke alle slanger som bliver betegnet kobra er af samme slægt – eller samme familie.

Kobra kan henføre til:

 Ethvert medlem af slægten Naja, også kendt som de typiske kobraer (med den karakteristiske egenskab at rejse en fjerdedel af deres krop fra jorden og sprede deres nakke i en truende gestus, en gruppe af giftige Elapidae der findes i Afrika og Asien.
 Ethvert medlem af slægten Boulengerina, også kendt som vandkobraer, en gruppe af giftige Elapidae der findes i Afrika.
 Ethvert medlem af slægten Aspidelaps, også kendt som skjoldnæse kobraer eller koralslanger, en gruppe af giftige Elapidae der findes i Afrika.
 Ethvert medlem af slægten Pseudohaje, også kendt som trækobraer, en gruppe af giftige Elapidae der findes i Afrika.
 Paranaja multifasciata, også kendt som the burrowing cobra, en gruppe af giftige Elapidae der findes i Afrika.
 Ophiophagus hannah, også kendt som kongekobraen, en giftig Elapidae art der findes i Indien og det sydlige Asien.
 Hemachatus haemachatus, også kendt som den spyttende kobra, en giftig Elapidae art der findes i Afrika.
 Micrurus fulvius, også kendt som den amerikanske kobra eller den østlige koralslange, en giftig Elapidae art der findes i det sydøstlige USA.
 Hydrodynastes gigas, også kendt som den falske vandkobra, en mild giftslange colubrid art der findes i Sydamerika.
 Et taksonomisk synonym for slægten Bitis, også kendt som puffadder, en gruppe af giftige hugorme der findes i Afrika og i det sydlige af den arabiske halvø.

Kilder/referencer 

Elapidae
AUB

Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
 Aalborg Universitetsbibliotek
Engelbert Zaschka

Engelbert Zaschka (født 1. september 1895 i Freiburg im Breisgau, død 26. juni 1955 i Freiburg im Breisgau) var en tysk ingeniør og en af de første tyske helikopter pionerer.

Ud over helikoptere designet Engelbert Zaschka m.fl. 1929, en Tre Wheeler og i 1934 en Human Powered Aircraft (HPA).

Eksterne links 

Smithsonian National Air and Space Museum Washington: Zaschka 

Ingeniører fra Tyskland
Personer fra Freiburg im Breisgau
Philip Warren Anderson

Philip Warren Anderson (født 13. december 1923, død 29. marts 2020) var en amerikansk fysiker. Han vandt Nobelprisen i fysik i 1977.

Referencer 

Nobelprismodtagere i fysik
Fysikere fra USA
Nobelprismodtagere fra USA
Radio Globus

Radio Globus er en middelstor kommerciel radiokanal i Syd og Sønderjylland med geografisk placering i Sdr. Hygum mellem Rødding og Ribe.

Stationens store gennembrud var i år 2005 hvor det nye morgenprogram "Vækkelsesprædikanterne", blev lanceret, med de 2 værter Freddy Fey og Henrik Dinesen. Derudover fik kanalen dengang nye jingler. 

Radio Globus fik også et nyt program som hed "Debatmaskinen". Det var dengang bestyret af tidligere vært på TV3, Jeppe Søe. 

I dag er der sket meget fremskridt for stationen. Der er i dag nyhedsopdateringer hver time, styret af Michael Ehrhorn, Mike Ford og Marianne Thorø. I dag har radiostationen 2 radioprogrammer i hverdagene. Et morgenprogram kaldet Morgenpatruljen med Michael Ehrhorn som vært. Eftermiddagsprogrammet er med Nadim Adam og hedder Nadim og Det Flyvende Tæppe . 

Radio Globus har en søsterkanal som hedder Globus Guld. Stationen sender musik fra 70'erne til i dag. Globus Guld sender i et større område end Radio Globus. 
Ved sidste lyttermåling Gallup lavede havde Globus Guld 136.000 ugentlige lyttere, hvilket giver stationen en samlet set 3. plads på listen over Danmarks førende kommercielle lokalradioer, ifølge en Gallup Måling. Radio Globus har 99.000 og ligger på en 9. plads.

Den 28 Januar 2022, blev "Vækkelsesprædikanterne" sendt for sidste gang på Radio Globus efter 16.5 år med Freddy Fey som hovedvært på programmet lige siden 2005. i stedet blev der født et nyt program ved navn "Bagtroppen", der senere skiftede navn til Morgenpatruljen. Programmet sender stadig mellem 6 og 10, hvor den sidste time er megamix, som har været gennemgående i de forskellige morgenprogrammer. Freddy Fey er stadig at høre på Globus Guld med programmet "Hjemmeservice" fra kl 10 til 14 på hverdage

Programflade Radio Globus

Programflade Globus Guld

Eksterne henvisninger 
Radio Globus' hjemmeside

Radiokanaler fra Danmark
Etableret i 2005
Radio Globus
Tlf. +45 74 84 50 20
Wilchen Riboldt

Wilken Riboldt (1661 i København (døbt 13. december) – 8. september 1711) var en dansk portrætmaler.

Riboldt var søn af Hans Riboldt, rimeligvis kongelig herold og en forholdsvis ret velstående husejer; moderen hed Susanne Andersdatter. Om hans uddannelse til maler vides intet; men han hørte til de vel ansete i datidens kunstnerkreds, i det han ikke alene malede portrætter, men også store dekorative billeder for hoffet i tiden 1690-1711. Blandt disse kan nævnes Landgangen ved Rygen, bestemt til at udføres som tapet til Rosenborg Riddersal, Adskillige Verdens Forfængeligheder, Den kongl. Familie til Bords og lignende. Desuden malede han "kabinetsstykker", hvoriblandt kan nævnes En siddende Kriger og En Eremit, som tilhøre Den Kongelige Malerisamling (det førstnævnte er det bedste), en Magdalene og en Antonius, som blev malet til kongen 1707, og flere. Af portrætter kendes de af adelsmændene Jørgen og Christen Skeel og den tyske hofpræst Mentzer. Riboldt blev også brugt til at restaurere ældre malerier. Han var en af de seks kunstnere, der 1701 underskrev et andragende til kongen angående et "Kunstnersocietet". Han blev gift 27. september 1707 med Helvig Andersdatter, der 1713 som enke fik tilladelse til samfrændeskifte.

Reference

Eksterne henvisninger 
 

Hofmalere fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Personer fra København
Portrætmalere
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Miniaturmalere