kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kvasipartikel

I fysik; kvantemekanik er kvasipartikler og mangepartikelsystem eksitationer (som er tæt relateret) et emergent fænomen som opstår, når et mikroskopisk kompliceret system såsom et faststof opfører sig som om det indeholder forskellige (fiktive) svagt interagerende partikler i det frie rum.

For eksempel, når en elektron rejser gennem en halvleder, vil dens bevægelser blive forstyrret på en kompleks måde pga. dets interaktioner med alle de andre elektroner og atomkerner; så den opfører sig omtrent som en elektron med en anden masse rejsende uhindret gennem det frie rum. Denne "elektron der har en anden masse" kaldes en "elektron kvasipartikel".

Et endnu mere overraskende eksempel er dét, at den samlede bevægelse af elektroner i valensbåndet af en P-doteret halvleder, er det samme som hvis halvlederen i stedet indeholder positivt ladede kvasipartikler, kaldet elektronhuller.

Andre kvasipartikler eller mangepartikelsystem excitationer omfatter fononer (partikler afledt fra atomernes vibrationer i faststof), plasmoner (partikler afledt fra plasmaoscillationer) – og mange andre.

Disse fiktive partikler kaldes typisk "kvasipartikler", hvis de er fermioner (ligesom elektroner og huller), og kaldes "mangepartikelsystem excitationer" hvis de er bosoner (ligesom fononer og plasmoner), selvom den præcise distinktion ikke er universelt vedtaget.

Kvasipartikler er mest vigtig indenfor kondenserede fasers fysik, da det er en af de få kendte måder, man kan simplificere kvantemekaniske mangelegeme problemer på.

Kilder/referencer

Yderligere læsning 
 L. D. Landau, Soviet Phys. JETP. 3:920 (1957)
 L. D. Landau, Soviet Phys. JETP. 5:101 (1957)
 A. A. Abrikosov, L. P. Gorkov, and I. E. Dzyaloshinski, Methods of Quantum Field Theory in Statistical Physics (1963, 1975). Prentice-Hall, New Jersey; Dover Publications, New York.
 D. Pines, and P. Nozières, The Theory of Quantum Liquids (1966). W.A. Benjamin, New York. Volume I: Normal Fermi Liquids (1999). Westview Press, Boulder.
 J. W. Negele, and H. Orland, Quantum Many-Particle Systems (1998). Westview Press, Boulder

Se også 
 Liste over kvasipartikler

Eksterne henvisninger 
 PhysOrg.com – Scientists find new 'quasiparticles'
 Curious 'quasiparticles' baffle physicists  by Jacqui Hayes, Cosmos 6 June 2008. Accessed June 2008

 
Emergens
Faststoffysik
Fonon

Indenfor fysik er en fonon en kollektiv eksitation i en periodisk, elastisk arrangement af atomer eller molekyler i kondenseret stof, såsom faststof og nogle væsker. Ofte refereres de til som kvasipartikler,
 
som repræsenterer en exciteret tilstand i kvantemekanikkvantiseringer af vibrationmodes af elastiske strukturer af interagerende partikler.

Fononer spiller en stor rolle i mange af de fysiske egenskaber af faststof, inklusiv et materiales termisk og elektrisk ledningsevner. Derfor er undersøgelsen af fononer og fononspredning en vigtig del af faststoffysik.

En fonon er en kvantemekanisk beskrivelse af en speciel type af vibrationsbevægelse, i hvilken gitteret uniformt oscillerer ved den samme frekvens. I klassisk mekanik er det kendt som normal mode. Normal mode er vigtig fordi enhver arbitrær gittervibration, kan betragtes som en superposition af disse elementære vibrationer (se Fourieranalyse). Mens normal modes er bølge-lignende fænomener i klassisk mekanik, har de partikel-lignende egenskaber i Partikel-bølge dualiteten af kvantemekanik.

Navnet phonon kommer fra det græske ord φωνή (phonē), hvilket oversættes til lyd eller stemme, fordi lange bølgelængde fononer giver ophav til lyd.

Fonon-begrebet blev introduceret i 1932 af den russiske fysiker Igor Tamm.

Se også 
 Boson
 Fononisk krystal
 Rayleigh-bølge
 SASER
 Overfladeakustisk bølge
 Overfladefonon

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger 
 Optical and acoustic modes 
  Phonons in a one-dimensional microfluidic crystal : Abstract : Nature Physics  and arxiv.org  with movies in Bar-Ziv Group – Research .

Kvasipartikler
Mini Moke

Mini Moke er et køretøj, baseret på Minien (Morris Mascot) og designet til British Motor Corporation (BMC) af Sir Alec Issigonis. Navnet kommer fra "Mini" — bilen som Moken deler mange komponenter med — og "Moke", som er en arkaisk dialekt betegnelse for donkey (æsel). Moke blev markedsført under forskellige navne herunder Austin Mini Moke, Morris Mini Moke og Leyland Moke.

Det oprindelige design blev en prototype for et let militært køretøj i stil med den amerikanske Jeep, men dets små hjul og lave frihøjde gjorde det upraktisk som et terrængående køretøj. Det blev efterfølgende tilbudt i en civil version som et billigt og nemt vedligeholdt utility køretøj. Moken opnåede succes som en slags beach buggy og blev et populært 'kult' køretøj og som udlejningskøretøj til turister i Seychellerne, Australien, USA og i mange tropiske områder i Caribien. Den oprindelige Moke anvender samme motor, kraftoverføring og undervogn som Minien.

Mokes blev først bygget på Morris fabrikken i Oxford før produktionen flyttedes til BMC'S Longbridge samlelinje i Birmingham. Herefter flyttedes produktionen til Australien og dernæst til Portugal, for til sidst at blive overtaget af motorcykel fabrikken Cagiva i Italien, hvor produktionen blev indstillet i 1993.
14.500 Mokes blev produceret i Storbritannien mellem 1964 og 1968, 26.000 i Australien mellem 1966 og 1981 og 10.000 i Portugal og Italien mellem 1980 og 1993, da produktionen af Moke sluttede.

Moke produktionen 

 1960, Austin undersøger mulighederne for at fremstille et køretøj der er let nok til at kunne blive transporteret med fly og helikopter til den britiske hær. Køretøjet skulle være robust og samtidig let. Det skulle kunne tåle at blive kastet ud med faldskærm fra fly til landsatte militære tropper.
 1963, Første Mini Moke prototype bygges, men hæren afviser interessen for køretøjet. 
 1964 August, civil Mini Moke lanceres, baseret på et forhjulstrukket køretøj (mini) med 850 cc tværstillet motor. 
 1966, Moke produktionen overføres til Australien.  
 1968, Der ændres på flere vitale dele på køretøjet. Blandt andet forsynes bilen med 13" hjul i stedet for de små 10", som havde været en af de komponenter, som Moken arvede fra Minien. Det hæver frihøjden til 8" og motorvolumen øges til 1098cc. 
 1972, Californian Mokes produceres med 1275cc motor til det amerikanske marked.
 1981 November, Leyland Australia standser produktionen af den australske Moke, men produktionen overføres til Portugal. 
 1992, Moke produktionen stopper i Portugal. Værktøjerne sælges til Cagiva i Italien som bygger yderligere 1500 Mokes.
 1993, Moke produktionen indstilles helt.

Bilmodeller
Ulrik fra Niedersachsen

Ulrik fra Niedersachsen er et tysk sagn fra middelalderen. Sagnet er et af de første af sin slags, der havde til hensigt at skræmme folk for derigennem at udbrede kendskabet til bitter, som man mente havde en helbredende virkning.

Handling 
Historien udspiller sig omkring år 1315 i den tyske delstat Niedersachsen, som ifølge historien er befolket af godmodige, arbejdssomme mennesker. En kendt mand i området, Ulrik, siges at være af adelig slægt. Han paraderer rundt på markedspladserne, ved bålstederne og besøger de små gæstgiverier, mens han fortæller til høj som til lav om sit gode helbred. Han påstår at det stammer fra et regelmæssigt indtag af vand fra den nærliggende Böhme-flod.

En dag afholdes der stort søndagsmarked i en af byerne, og Ulrik fra Niedersachsen beskæftiges i sin egen bod, hvor han forsøger at sælge flodens vand til de godtroende folk i området.

Som ved et lynnedslag drætter han om, og alt vandet vælter ud på markedspladsen. Alle de handlende stopper op, og en forfærdet håndfuld mennesker bringer ham til kongens livlæge, der i 40 dage og 40 nætter kun ordinerer ham bitter.

Ifølge historien var Ulrik fra Niedersachsen døden nær, men efter kun at have drukket bitter i 40 dage, står han op fra sit sygeleje. Derefter talte han aldrig mere om andet end bitterens fremragende og helbredende egenskaber.

Historie 
Historien om Ulrik fra Niedersachsen er kendt siden 1300-tallet. Et tillæg til historien blev senere formuleret, og det handlede om at Ulrik skulle betale kongen op til 8.000 floriner for at blive helbredt med bitter.

Historien dannede angiveligt grundlag for et hverdagssprogligt udtryk, "drik din bitter!" (på tysk: "Trinken Sie Ihren Geist!"), som blev anvendt mellem mennesker op igennem den tyske middelalder.

Man er usikker på hvilken hændelse, der kan være oprindelsen til sagnet, men der findes flere teorier. Den mest udbredte teori er at man ønskede at udbrede kendskabet til brændevin, og navnlig bitter, i håbet om at øge handlen i de lokale øser op igennem den tyske kolonisering i 1300-tallet.

Koloniseringsteorien regnes i nutiden for den mest nærliggende. Forskningen på området viser samtidig, at der i slutningen af 1200-tallet blev etableret nye bysamfund befolket af tyskere i områder som netop Niedersachsen, Saarland og Rheinland-Pfalz, i hvilken forbindelse det har været i købmændenes interesse at øge handlen med brændevin, og dermed bitter.

Eventyr
Tyskland i middelalderen
Oscaruddelingen 1957

Oscaruddelingen 1957 var den 29. oscaruddeling, hvor de bedste film fra 1956 blev hædret af Academy of Motion Picture Arts and Sciences. Uddelinge blev afholdt 27. marts i både Hollywood og New York samtidig. Uddelingen blev over radio og tv af NBC. Kategorien oscar for bedste udenlandske film blev introduceret ved uddelingen. Det var første gang prisen blev uddelt i en selvstændig kategori, og ikke som en speciel ærespris. Det var også første gang alle filmene, nomineret til Oscar for bedste film, var i farver. 

James Dean modtog sin anden nominering efter sin død, og blev dermed den eneste nogensinde der har fået 2 nomineringer efter sin død, uden at vinde.

Priser

Ærespris
Eddie Cantor

Irving G. Thalberg Memorial Award
Buddy Adler

Jean Hersholt Humanitarian Award
Y. Frank Freeman

Eksterne henvisninger 

Oscars legacys hjemmeside

1957
Kultur i 1957
Villestrup Å

Villestrup Å  er en ca. 20 km lang  å der løber i Himmerland, med udspring i Store Arden Skov, som er den sydøstlige del af Rold Skov. Lidt syd for skoven får den flere tilløb, bl.a. fra den vandrige Store Blåkilde. Åen løber videre mod sydøst forbi herregården Villestrup, hvor den drejer mod syd. Ca 3 km mod syd får den fra vest vand fra Lundgård Bæk, der udspringer syd for Arden. Den fortsætter i en smal 15-20 meter dyb dal mod syd forbi Ouegård og løber ud i Mariager Fjord ved Ouegård Mølle, ca. 7 km vest for Hadsund. Den vandrige å har været basis for adskillige vandmøller og dambrug. 

Ådalen og dens tilløb udgør Natura 2000-område nr. 222 Villestrup Ådal . I perioden 2008-10 gennemførtes et genopretningsprojekt, der omfattede nedlæggelse af de tilbageværende syv dambrug i ådalen. Et mindre stykke af åen syd for bebyggelsen Vrå er fredet .

Eksterne kilder og henvisninger 

Vandløb i Danmark
Lokaliteter i Mariagerfjord Kommune
Lage Jørgensen Urne (landsdommer)

Lage (Lave, Lauge) Jørgensen Urne (ca. 1468 – 9. oktober 1530 i Roskilde) var en dansk ridder og landsdommer. Han var halvbror til Roskildebispen Lage Jørgensen Urne.

Han var søn af "Store" Jørgen Urne til Broløkke og Margrethe Eriksdatter Bille og blev efter sin moders død under fødslen skåret ud af hendes side og mistede derved sit ene øje. Han var herre til Boserup (Luggude Herred) i Skåne, beseglede 1494 sonen for Jep Bagges drab, deltog 1500 med sin hustru, sine børn, sin hustrus moder og dennes brødre og mange andre danske i en pilgrimsrejse til Rom, hvor de 31. december blev indskrevne i den Helligånds Broderskab, betænkes 1503 i Hans Urnes testamente, var alt 1509 landsdommer i Skåne, måtte 1523 med en stor del andre skånske adelsmænd på ny tilsværge kong Christiern huldskab og troskab. Han døde 9. oktober 1530 i Roskilde og er begravet i Roskilde Domkirke, hvor han på gravstenen kaldes ridder, hvad han dog først kan være blevet samme år, ialtfald efter 3. juni.

Han var gift med Sidsel Jensdatter Ribbing.

Kilder 
 Danmarks Adels Aarbog, 1904, s. 469.

Lage Jørgensen 2
Godsejere fra Danmark
Godsejere fra Skåne
Landsdommere fra Danmark
Danskere i 1400-tallet
Danskere i 1500-tallet
Riddere fra Danmark
Daniella Monet

Daniella Monet Zuvic, (født 1. marts 1989) er en amerikansk skuespiller og sangerinde. Født i West Hills, Los Angeles. 

Monet er kendt for sin rolle som Trina Vega, i tv-serien Victorious der vises på Nickelodeon. Hun har også medvirket i serien Zoey 101

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Skuespillere fra Californien
Personer fra Los Angeles
Frederik Vittinghof

Frederik (Friedrich) lensbaron Vittinghof (kaldet Scheel) (2. februar 1624 på Autzen i Kurland – 7. maj 1691 i København) var en dansk overhofmester.

Liv og gerning 

Han var født på godset Autzen i Kurland 2. februar 1624. 1654 blev han ansat som hofjunker ved det danske hof, blev 1660 kammerjunker, samme år kammerherre og året efter "ældste kammerherre"; ved siden af denne sin hofstilling var han 1657 blevet ritmester i oberst Ecksteins regiment i Norge, der samme år stod i Båhus Len. 1660 udnævntes han til råd og landdrost i Pinneberg og købte året efter herregården Eskebjerg på Fyn. Da prinsesse Ulrikke Eleonore 1680 blev gift med kong Carl XI af Sverige, fulgte han hende som guvernør for hendes hofstat og udnævntes senere til hendes overhofmester, hvilken stilling han beklædte til 1684.

12. marts 1680 havde han fået Eskebjerg oprettet til baroni under navnet Scheelenborg, købte 1685 Knabstrup og Holbæk Slot, 1687 Birkholm (Løvenborg) og 1690 Broløkke på Fyn, hvilke godsers tilliggende, særlig Knabstrups, han betydelig forøgede ved køb og mageskifte. Vittinghof, der 1684 havde fået det hvide bånd, døde i København 7. maj 1691.

Ægteskab og familie 

Han var gift med Eleonore Marie Sehested (født i Mecklenburg 1630) på Birkholm 4. juni 1696. Deres store besiddelser gik efter hans død over til datteren Sophie Charlotte, gift med general Schack Brockdorff, som arvede baroniet.

Litteratur 
 C.E.A. Schøller, "Frederik Vittinghof", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Mumme, St. Knuds Kirke i Odense, s. 295 ff.
 Lunn, Knabstrup s. 67 f.

Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Lensbaroner fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Hofmestre fra Danmark
Kavaleriofficerer fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Personer fra Kurland
Frederik
Kammerherrer fra Danmark
Vietinghoff

Vietinghoff (i Danmark skrevet Vittinghoff) er en uradelig slægt fra Westfalen, som første gang nævnes 1230. I Danmark tilhørte den højadelen.

Slægten stammer fra Grevskabet Mark med stamsædet og borgen Vittinghoff (nu beskyttet som "Bodendenkmal") ved Essen-Rellinghausen. En gren af slægten kom i middelalderen til til Baltikum, hvorfra den bl.a. bredte sig til Danmark og Sverige.

Frederik (Friedrich) Vittinghoff (Scheel) (1624-1691) blev 12. marts 1680 ophøjet til lensbaron til baroniet Scheelenborg. Da han ikke havde sønner, uddøde slægten i Danmark og datteren Sophie Charlotte Vittinghoff (død 1732) arvede baroniet, og da hun var gift med general Schack Brockdorff (1652-1730), blev han lensbaron og besidder af baroniet.

 
Adelsslægter fra Westfalen
Adelsslægter fra Danmark
Adelsslægter fra Baltikum
Diasshow

Et diasshow er oprindelig en lysbilledeforestilling, en fremvisning af lysbilleder, dias; I dag kan man lave billedefremvisning på computer, hvilket også kaldes et diasshow.

Fotografi
Nicolai Stabel Brock

Nicolai Stabel Brock (3. marts 1803 i København – 25. maj 1885 i Aarhus) var en dansk officer.

Han var søn af oberst Ludvig Frederik Brock, kom allerede før sit fyldte 8. år ind på Landkadetakademiet og blev 1818 sekondløjtnant i Prins Frederik Ferdinands Dragoner. 1826 stilledes han à la suite i kavaleriet, men beordredes samtidig til at forrette adjudanttjeneste ved Livgarden til Hest, hvor han, der 1829 var udnævnt til premierløjtnant, i 1842 trådte i nummer og forblev til 1847, da han overgik som ritmester og eskadronschef til 3. dragonregiment. Med dette deltog han i 1. Slesvigske Krig og gjorde sig navnlig bekendt ved ledelsen af det opsigtvækkende overfald på kurhesserne i Nørre Snede 9. juni 1849. 1851 blev han major, 1853 i denne egenskab forsat til 6. dragonregiment, 1859 ansat som stabschef til tjeneste hos chefen for kavaleriet, kong Christian IX, med hvem han i mange år havde stået sammen i Hestgarden, og udnævnt til oberstløjtnant, 1860 kommandør for 5. dragonregiment og 1864 oberst. Han deltog også i med sit regiment i 2. Slesvigske Krig, og ved fredslutningen samme år afgik han fra krigstjenesten. Brock blev Ridder af Dannebrog 1841, Dannebrogsmand 1860, kammerherre og Kommandør af Dannebrog 1862. Han døde ugift i Aarhus 25. maj 1885.

Kilder 
 S.A. Sørensen, "Nicolai Stabel Brock", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Eksterne henvisninger 
 

Kavaleriofficerer fra Danmark
Personer fra København
Personer i Treårskrigen fra Danmark
Personer i den 2. Slesvigske Krig fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Kammerherrer fra Danmark
Ditlev Brockdorff (officer)

Ditlev Brockdorff (født 1655, død 1737) var en dansk officer, bror til Schack Brockdorff.

Han var en søn af den holsten-gottorpske oberst og amtmand  og Mette Rumohr. Han tog rimeligvis som ung mand del i den Skånske Krig; thi ved fredens slutning 1679 var han major ved 2. fynske nationale rytterregiment, der samme år fik navn af 3. sjællandske. 1683 blev han oberstløjtnant og fik tilbud om et kompagni ved Hestgarden, hvilket han dog ikke tog imod; derimod blev han 1688 ansat ved 3. jyske nationale rytterregiment som major og kompagnichef og avancerede ved denne afdeling, til han som oberst blev dens chef 1692. Han deltog som sådan fra 1701 i de danske hjælpetroppers kampe i Flandern og blev 1703 brigader. I året 1709 blev Brockdorff kaldt hjem til Danmark, udnævnt til generalmajor og ansat som generalinspektør over rytteriet og dragonerne i Danmark og Holsten. Efter at være blevet udnævnt til brigader 1701 og til generalmajor 1705 deltog han som brigadechef i Den Store Nordiske Krig i Skåne, men hans forhold under denne er blevet meget forskellig bedømt. Overgeneralen Christian Ditlev Reventlow, der var hans nære slægtning, forlangte ham i hvert tilfælde fjernet fra Hæren, fordi han og nogle af de andre generaler havde en slet indflydelse på denne; dette skete dog ikke, og Brockdorff deltog i det ulykkelige slag ved Helsingborg 1710.

Til dels ved sit giftermål med Sophie Dorothea Levetzau, der var en datter af generalløjtnant Hans Friedrich Levetzau og Lucie Emerence Brockdorff, havde han erhvervet sig store godser, og han har således været besidder af Store Grundet, Hvolgård og Estrupgård. Han døde 1737 og er begravet i Øster Snede Kirke i Jylland.

Kilder 
 P.F. Rist, "Ditlev Brockdorff", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

Ditlev 3
Generalmajorer fra Danmark
Personer i Den Store Nordiske Krig fra Danmark-Norge
Godsejere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Kavaleriofficerer fra Danmark
Personer i Den Skånske Krig fra Danmark-Norge
Oscaruddelingen 1958

Oscaruddelingen 1958 var den 30. oscaruddeling, hvor de bedste film fra 1957 blev hædret af Academy of Motion Picture Arts and Sciences. Uddelingen blev afholdt 26. marts på RKO Pantages Theatre i Los Angeles, USA. Uddelingen blev sendt direkte på TV af NBC.

Priser

Ærespriser
Charles Brackett
B. B. Kahane
Gilbert M. "Broncho Billy" Anderson
the Society of Motion Picture and Television Engineers

Jean Hersholt Humanitarian Award
Samuel Goldwyn

Eksterne henvisninger 

Oscars legacys hjemmeside

1958
Kultur i 1958
Steen Langstrup

Steen Langstrup (født 1968 i Nordsjælland) er en dansk forfatter, tegneserietegner og forlægger, som ejer forlaget 2 Feet. Han slog igennem som horror-forfatter, men har siden bredt sig til en række genrer indenfor spændingslitteratur og har bl.a. skrevet to anmelderroste krimier fra besættelsestiden: Stikker (2003) og Panzer (2006).

Langstrup stod i spidsen for kollektivromanen "I skyggen af Sadd", som Det Danske Kriminalakademi belønnede med et diplom ved Krimimessen 2006 for 'et godt projekt'. De øvrige forfattere var Sara Blædel, Gretelise Holm og Lars Kjædegaard.

Til Krimimessen i 2007 udkom endnu en kollektivroman, denne gang skrevet af amatører: I skyggen af Horsens, og det var igen Steen Langstrup, der styrede projektet.
 
I foråret 2008 udgav Langstrup bogen "Hjælp, jeg vil skrive en bestseller" og i 2009 bidrog han med novellen Metro til antologien "Poe – 4 makabre hyldester" i forbindelse med krimimessen i Horsens. 
 
I 2010 stod han bag udgivelsen af antologien "Skygger : to århundreders danske gys", som indeholdt ældre og nyere gysernoveller fra midten af 1800-tallet og frem til nutiden, af kendte og mindre kendte danske forfattere.

Bibliografi

Skønlitteratur 

 Kat (1995) 
 
 Blodets nætter (1995) 
 
 Pyromania (1996) 
 
 Forvandling (1997) 
 
 Dope (1998) 
 Huset (1998) 
 
 Fluernes hvisken (1999) 
 
 9 før døden (2001) (noveller)

 Fra ryggen (2002) 
 
 Stikker (2003) 
 
 Måne måne (2004) 
 
 I skyggen af Sadd (2005) (kollektivroman) 
 
 Panzer (2006) 
 
 Metro (novelle i antologien "Poe – 4 makabre hyldester") (2009) 
 
 Plantagen 1 (2010) 
 
 Plantagen 2 (2010) 
 
 Plantagen 3 (2011) 
 
 Alt det hun ville ønske hun ikke forstod (2011)
 Katrine (2014)
 Amerikansk olie (2014) (noveller)

Faglitteratur 

Hjælp, jeg vil skrive en bestseller (2008) 

Spøgelserne på Frilandsmuseet (2013)

Tegneserier 

 Victor og Louise" tegneserie (1999) 
 
 10 år med Victor tegneserie (2004)

Kilder 

 Steen Langstrups hjemmeside 
 Steen Langstrup på bibliotek.dk
 Steen Langstrup på Litteratursiden.dk

Gyserforfattere fra Danmark
Krimiforfattere fra Danmark
Romanforfattere fra Danmark
Novelleforfattere fra Danmark
Tegneserietegnere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Chevrolet Spark

Chevrolet Spark er en mikrobil fra Chevrolet, som afløste Chevrolet Matiz i marts 2010. I Indien hedder modellen Chevrolet Beat og i Australien Holden Barina Spark. I Sydkorea hedder modellen Daewoo Matiz og har derved beholdt forgængerens navn.

Billeder 2012 model

Motorer 
Spark findes med to benzinmotorer på 1,0 liter med 68 hk og 1,2 liter med 82 hk.

Eksterne henvisninger 

 Officielt websted 

Spark
Mikrobiler
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 2010
Biler fra 2010'erne
Gran (vægtenhed)

Gran (latin: granum, hollandsk: Grein, fransk og engelsk: grain, italiensk og spansk: grano, portugisisk: grão), en tidligere meget benyttet lille vægtenhed af forskellig størrelse, f.eks. som medicinalvægt i en stor del af det nordlige Europa den gamle Nürnberg-Gran = 1/20 Scrupel = 62,127 mg (i Danmark fra 1858—69: 65,104 mg) og som guld- og sølvvægt i Norge og Danmark = 1/4 karat = 2,45 g. 

1 apotekerpund = 12 apotekerunser = 96 drachmer = 288 skrupler = 5760 gran = 357,85 g. hvilket svarer til at 1 gran = 0,0621 gram.

Også i gammel dansk vægt = 0,0651 g.

Ordet benyttes stadig i udtrykket "Et gran salt", selvom det i nyere tid ofte bliver forvekslet med gram.

Eksterne henvisninger og kilder

Noter

Masseenheder
Engelske enheder