kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pierre Terrail de Bayard

Pierre Terrail de Bayard, også kaldet Seigneur de Bayard eller Ridderen uden frygt og dadel (fransk: Chevalier sans peur et sans reproche), var navnet på en fransk adelsmand (f. 1476, d. 1524).

Bayard var page hos Hertugen af Savoyen og senere hos den franske konge, Karl 8. Han udmærkede sig især på kongens togt mod Napoli i 1495, hvor han, 19 år gammel, blev slået til ridder.

Senere deltog han i Ludvig 12.s felttog mod Milano og endnu senere i kongens strid med paven, Julius II, hvor han blev udstationeret hos Hertugen af Ferrara. Muligvis havde Bayard allerede nogle år tidligere (o. 1500 været i Ferrara i forbindelse med Hertugens (Ercole d'Este) strid med pave Alexander VI og Cesare Borgia. Paven ville have sin datter, Lucrezia Borgia gift med hertugens søn Alfonso d'Este, mens hertugen ønskede at indgå en alliance med Frankrig ved at lade sønnen ægte en fransk prinsesse og en fransk styrke under kommando af Louis d'Ars, befandt sig en en periode i byen for at føre forhandlinger om dette ægteskab. Muligligvis var Bayard med i denne styrke.

I 1512 blev Bayard hårdt såret ved slaget ved Brescia. Han kom sig dog, og deltog året efter i slaget ved Guinegate, hvor han blev taget til fange, men løsladt uden løsepenge, af bl.a. Henrik VIII af England, der beundrede hans tapperhed.

I 1515 var det ham der gav Frans 1. af Frankrig ridderslaget efter sejren ved Marignano.

Den 20. april 1524, blev han livsfarligt såret af et skud, da han forsvarede overgangen over floden Sesia under det franske tilbagetog fra Milano, og han døde kort tid efter.

Eksterne henvisninger 

  (2. bind)
 
 
 Symphorien Champier: Les gestes ensembles la vie du preulx Chevalier Bayard. Imprimerie Nationale, Paris 1992,  (Reprint Orig. Lyon 1525)

Personer i Frankrigs historie
Rosa kakadue

Den rosa kakadue (Eolophus roseicapilla), også kaldet rosakakadu, er en papegøje, der er en af de mest udbredte i naturen.

Rosa kakaduer lever i det åbne australske landskab, hvor de i flokke på flere hundreder kan plyndre marker med kornafgrøder eller søge føde i savannens træer. Fuglene ses også tit i byområder, hvor de bygger rede i haver og parker.

Fangenskab 
I fangenskab er det en temmelig populær papegøje, dog er der i Australien eksportforbud på rosa kakaduer, hvorfor den er mere sjælden blandt opdrættere. Prisen ligger på ca. 5-8.000 kr.

Underarter 
Der findes tre underarter af rosakakadu i Australien:
 Eolophus roseicapilla roseicapilla (den vestlige og nordvestlige del)
 Eolophus roseicapilla albiceps (den østlige og centrale del og Tasmanien)
 Eolophus roseicapilla kuhli (den nordlige del)

Noter

Kilder 

 rosakakadu.com  En tysk hjemmeside

Fugle fra Australien
Papegøjer
SBS Broadcasting

SBS Broadcasting (kort for Scandinavian Broadcasting System) var en medievirksomhed med hovedsæde i Amsterdam, der ejede 16 tv-kanaler og 20 radiokanaler i 9 europæiske lande.

Selskabet blev oprettet i 1990 af Harry Evans Sloan, der købte den norske satellitkanal TV Norge og 25% af den københavnske lokal-tv-station Kanal 2. Selskabet blev børsnoteret på NASDAQ 10. marts 1993 og på Euronext 4. august 1999. I Danmark bestod selskabets aktivteter af SBS TV med Kanal 4, Kanal 5, 6'eren og The Voice TV samt af SBS Radio, der drev radiokanalerne The Voice, Radio 2 (senere Radio City). I februar 2005 opkøbte selskabet desuden C More Group, der står bag en række betalings-tv-kanaler under navnet Canal+.

SBS lukkede ved årsskiftet 2004/2005 radiokanalerne POP FM, der sendte fra oktober 1999 til 28. december 2004, og Nyhedsradioen 24/7, der sendte fra 21. januar 2002 til 31. januar 2005. I Norge ejes Radio Norge. I 2007 blev SBS Broadcasting overtaget af ProSiebenSat.1 Media, der i vid udstrækning videreførte SBS' aktiviteter. 14. december 2012 blev SBS Nordic solgt videre til Discovery Communications for omkring 1,7 mia. dollars, og derved overtog følgende kanaler:

Tv 
Danmark: Kanal 4, Kanal 5, 6'eren, 7'eren, Canal 9
Finland: TV5 
Nederlandene: NET 5 · SBS 6 · SBS 9  · Veronica
Norge: TV Norge, The Voice, FEM, MAX, VOX
Sverige: Kanal 5, Kanal 9, Kanal 11

Radio 
Danmark: The Voice, Pop, Nova,
Finland: The Voice, Iskelmä, Radio City
Norge: The Voice, Radio 1, Radio Norge
Sverige: Mix Megapol, Rockklassiker, The Voice, Vinyl 107,Radio 107,5

Desuden findes konceptet Radio Play, der ud fra brugerens adfærd analyserer sig frem til hvilken slags indhold, der forventes at falde i brugerens smag. Endvidere er der har mulighed for at lytte til netradio for den førnævnte kanaler.

Noter

Eksterne henvisninger 
 SBS Broadcasting
 SBS TV 
 SBS Radio

Medievirksomheder fra Nederlandene
Etableret i 1990
Ophørt i 2007
Romerhusene

Romerhusene, oprindeligt navngivet Kingohusene, er en klynge-/rækkehusbebyggelse i Helsingør. Bebyggelsen er bygget i årene 1957-61 og består af 60 vinkelbyggede huse med stort set samme kvadratiske grundplan, dog er en del spejlvendte, ligesom enkelte har en anden rumplacering på grund af en alternativ anbringelse af garage/carport.

Efter få år tegnede arkitekten Jørn Utzon en lignende bebyggelse i Fredensborg, kaldet Fredensborghusene.

Grundtanken i huset er den 'indre' atriumgård, en inspiration, som Jørn Utzon har fået fra byhusene i Pompeji fra antikkens romerrige, deraf tilnavnet (og eneste lokalt brugte navn) Romerhusene.

Romerhusene blev fredet 30. juni 1987.

Litteratur 
 Jørgen Jørgensen, Glæden ved at bo – Jørn Utzon og Romerhusene, Rhodos, 2010. .

Eksterne henvisninger 
 Ejerlauget Romerhusenes hjemmeside

Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Helsingør Kommune
Fredede enfamiliehuse, rækkehuse og landsteder i Danmark
Jørn Utzon
Phloem

Phloem (af oldgræsk φλόος phlóos = "bark"), på dansk: sivæv, en vævstype, som findes i alle karplanter. Phloemet befinder sig lige uden for vækstlaget, sådan at de inderste phloemceller er de senest dannede. Phloem er vaskulært væv, som står for transporten af opløste stoffer fra blade til rødder og andre plantedele med vækst og ånding. Phloemet er opbygget af levende celler, der kan opdeles i tre grupper: siceller, der tilsammen danner sikar, ledsageceller, der danner forstærkning og beskyttelse af sikarrene og fiberceller, der tilsammen danner de fibre, som giver planten brudstyrke.

Henvisninger

Biologi
Atomar kraftmikroskopi

Atomar kraftmikroskopi (engelsk: Atomic Force Microscopy, AFM) er en type mikroskopi, som laver billeder af overflader ved hjælp af en spids nål, der trækkes hen over overfladen. Nålen registrerer højdevariationer, som af en computer omdannes til et konturplot af overfladen. AFM blev opfundet i 1986 og er sammen med scanning-tunnelmikroskopi blandt de tidligste former for scanning-sondemikroskopi. Ud over at fungere som mikroskop bruges det også til at manipulere overflader på nanoskala.

AFM er ikke et mikroskop i konventionel forstand. Der anvendes ikke lys og objektiver. I stedet udnyttes det, at man med en fin nål på spidsen af en meget lille og fleksibel bjælke kan måle meget små kræfter.

Ideen er at benytte en vippe ligesom i svømmehallen. Når en person står for enden, bøjer vippen, og vi kan ved at måle denne udbøjning registrere personens vægt og hermed måle tyngdekraftens størrelse. Er vippen kort eller tyk, bøjer den ikke ret meget. Med andre ord egner den sig til meget store personer. Er vippen derimod lang og smal, bøjer den meget og vi kan måle mindre tyngdekræfter.

Når vi skal måle kraften mellem atomer, skal vippen eller bjælken være utrolig lille og tynd. Man kalder dette for en kantilever (eng. for bjælke).

Se også 
 nanoteknologi

Eksterne henvisninger 
 Nanotek.nu – et populærvidenskabeligt website om nanoteknologi og -videnskab, udviklet af Niels Bohr Institutet i samarbejde med Nano-Science Centeret på Københavns Universitet

Scanning-sondemikroskopi
Nanoskala

Nanoskala: Størrelsesordenen 1 til 100 nm. 1 nm svarer til  m, eller en milliarddel af en meter.

Se også 
 Nano
 Nanoteknologi
 Nanokapsel
 SI-præfiks

Eksterne henvisninger 
 Nanotek.nu – et populærvidenskabeligt website om nanoteknologi og -videnskab, udviklet af Niels Bohr Institutet i samarbejde med Nano-Science Centeret på Københavns Universitet

Nanoteknologi
Uluru-Kata Tjuta

Uluru-Kata Tjuta nationalparken dækker et areal på 132.566 ha med tørkeprægede økosystemer. Den ligger tæt på Australiens centrum i det traditionelle hjemland for de oprindelige folk, Pitjantjatjara and Yankunytjatjara, som ofte blot kaldes Anangu. Parken ejes af "Traditional Aboriginal Owners" og den bliver vedligeholdt i et samarbejde mellem "Traditional Owners" og den nationale, australske naturparkforvaltning.

De enorme klippeknuder Uluru og Kata Tjuta er bemærkelsesværdige, geologisk landskabselementer i en ellers ret flad sandslette. De er en del af et vigtigt kulturlandskab, og de har særlig betydning for Anangufolket. Detaljer på både Uluru og Kata Tjuta viser fysiske tegn på fortidige heltes handlinger, kunstværker og skikkelser. Disse fortidige heltes rejser bliver dyrket i nutidens Ananguers religion og kultur.

Også ude i det åbne landskab finder man beviser for de rejser, som Anangus forfædre foretog, og de er resultaterne af tusinder af års pleje efter traditionelle metoder, reguleret gennem "tjukurpa" (lov). Den blåtungede leguan, Lungkata, lærte Australiens oprindelige befolkning loven om, hvordan man laver kontrolleret afbrænding af landskabet. I nutiden bruger man moderne metoder, men fremgangsmåden med at tænde små brande tæt på hinanden i den kølige tid skaber brændte og ikkebrændte områder i et mosaikagtigt mønster. Den viden bliver nu taget i brug som et vigtigt, økologisk plejeværktøj i parkens område.

Antropologerne mener, at det var en enestående, kulturel tilpasning til ørkenmiljøet, der satte Anangu og beslægtede, oprindelige samfund i stand til at udvikle en levevis, baseret på halvvejs permanente kilder, men som også på gensidige rettigheder til plante- og dyreressourcerne i områderne mellem dem.

Parken er rangeret som et af de mest betydningsfulde tørre land økosystemer i verden. Området var fra 1977 til 2020 et biosfærereservat under UNESCOs Menneske og biosfære-programmet slutter det sig til mindst 11 andre reservater i Australien og et internationalt netværk, der sigter mod at bevare verdens vigtigste økosystemtyper. Det blev dog trukket tilbage fra netværket i 2020.

Kilder og henvisninger

Northern Territory
Nationalparker i Australien
Verdensarvsområder i Asien-Australasien
Scanning-tunnelmikroskopi

Scanning-tunnelmikroskopi (STM) er en metode, der bruges til at danne billeder af overfladen på et metal eller en halvleder med så høj opløsningsevne, at det er muligt at skelne enkelte atomer. STM blev opfundet i årene omkring 1981 ved IBM i Zürich, og opfinderne Gerd Binnig og Heinrich Rohrer modtog nobelprisen i fysik for opfindelsen i 1986.

Et STM virker ved at bevæge en meget skarp metalspids langs den overflade, der undersøges. Ved at påføre en spændingsforskel mellem spids og overflade skabes en lille elektrisk strøm imellem de to emner. Denne strøm afhænger kraftigt af afstanden mellem spidsen og overfladen og ved at måle strømmen, kan afstanden bestemmes helt ned til 0,01 nanometer. Et STM udnytter den kvantemekaniske effekt kaldet tunnelering, der tillader de elektroner, der udgør strømmen, at tunnelere mellem spidsen og overfladen uden at disse er i kontakt med hinanden. Tunnelstrømmen er målbar så længe afstanden ikke er større end ca. 1 nm.

Et STM anvendes ofte ved konstant strøm (engelsk: constant current mode), hvor metalspidsen bevæges hen over overfladen, og højden justeres løbende for at holde strømmen konstant. I mange tilfælde vil justeringen af metalspidshøjden svare til topografien af overfladen, men i andre tilfælde er det mere kompliceret. F.eks. afhænger strømmen af elektroner, udover afstanden mellem metalspidsen og overfladen, også af hvilket materiale overfladen beståer af. Den målte højde for forskellige slags atomer kan således ikke altid sammenlignes direkte, hvorfor en målt højde ofte kaldes for en tilsyneladende højde (engelsk: apparent height).

Manipulation
En særlig teknik, der kan benyttes med instrumentet, går ud på at manipulere enkelte atomer, dvs. flytte dem fra ét sted til et andet sted på overfladen. Et af de første eksempler gik ud på at skrive navnet IBM med xenonatomer på overfladen af en nedkølet nikkelkrystal i 1990. Man håber, at kunne benytte teknikken inden for nanoteknologi.

Eksterne henvisninger 

 The Microscope That Uses Quantum Physics to Trace Atoms fra SciShow

Tunnelmikroskopi
Søren Schmidt

Søren Schmidt (født 1954 ved Horsens), dansk eventyrer, forfatter, historiker med speciale i religionsantropologi (Högskolan i Gävle), og uddannet lærer.

Han fik sin læreruddannelse i 1978 fra Th. Langs Seminarium i Silkeborg.

Siden 2001 har han boet i Sverige. Udgav 2012 bogen Antarktis – Altaî med beretninger fra flere af hans rejser.

Dele af hans seneste værk "Gränser for tanken" er publiceret i Tyrkiet (engelsk) og i Rusland (på tysk). En svensk udgave lader stadig vente på sig.

Ekspeditioner 
 2003 leder af den dansk-russiske Roerich Memorial eksp. gennem Sibirisk Altaî.

Bøger 
 2005 – Den skjulte Skat, biografi Over den russiske multikunstner Nicholas K. Roerich, .
 2012 – Antarktis – Altaî, fra hinsides verdens ende til dens midtpunkt, selvbiografisk rejseberetning, 

Biografiforfattere fra Danmark
Eventyrere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Gradsbetegnelser i den amerikanske hær



Menige og Underofficerer 

 Private (PVT) – Konstabelelev
 Private (PV2) – Konstabel
  Private First Class (PFC) – Overkonstabel af 2. grad
 Specialist (SPC) – Overkonstabel af 1. grad
 Corporal (CPL) – Korporal
 Sergeant (SGT) – Sergent
 Staff Sergeant (SSG) –
 Sergeant First Class (SFC) – Oversergent
 Master Sergeant (MSG) - Seniorsergent
 First Sergeant (1SG) - Seniorsergent - Kommandobefalingsmand
 Sergeant Major (SGM) – Chefsergent
 Command Sergeant Major (CSM) - Chefsergent - Myndighedsbefalingsmand
 Sergeant Major of the Army (SMA) – Hærchefsergent.

Specialofficerer 
 Warrant Officer 1 (WO1)
 Chief Warrant Officer 2 (CW2)
 Chief Warrant Officer 3 (CW3)
 Chief Warrant Officer 4 (CW4)
 Chief Warrant Officer 5 (CW5)

Officerer 
 Second Lieutenant (2LT) – Løjtnant
 First Lieutenant (1LT) – Premierløjtnant
 Captain (CPT) – Kaptajn
 Major (MAJ) – Major
 Lieutenant Colonel (LTC) – Oberstløjtnant
 Colonel (Col) – Oberst

Generaler 

 Brigadier General (BG) – Brigadegeneral
 Major General (MG) – Generalmajor
 Lieutenant General (LTG) – Generalløjtnant
 General (Gen) – General
 Chief of Staff of the US Army – Øverste general i den amerikanske hær.

Særlig rang 
 General of the Army (GOA) – Sidste general (fem stjerner) der var indehaver af denne titel var Omar Bradley i 1950.
 the Chairman of the Joint Chiefs of Staff, USA – Forsvarschefen – Øverstkommanderende general/ admiral i USA, går på skift mellem de forskellige værn.
 Commander-in-Chief – USA's præsident.

Den amerikanske borgerkrig 1861-65 
US Army (Nordstaterne) voksede fra 14.663 før krigen til 657.747 ved våbenhvilen.
 Private/Trooper/Buglar – Konstabel
 Corporal – Korporal
 Sergeant – Sergent (gruppefører)
 First Sergeant – Oversergent (1 pr. kompagni/batteri/eskadron)
 Quartermaster Sergeant/Hospital Steward/Ordnance Sergeant – Seniorsergent
 Sergeant Major – Chefsergent (1 pr. regiment)

 Second Lieutenant – Løjtnant
 First Lieutenant – Premierløjtnant
 Captain – Kaptajn (Kompagni-, batteri- eller eskadronchef)
 Major – Major
 Lieutenant Colonel – Oberstløjtnant
 Colonel – Oberst (Regimentschef)

 Brigadier General – Brigadegeneral
 Major General – Generalmajor (Divisionschef)
 Lieutenant General – Generalløjtnant (Korpschef)
 General – General (Arméchef)

Se også 
 Gradsbetegnelser i det amerikanske militær

Kilde 

 
Militære titler
Piko-

Piko- (engelsk Pico) er et SI-præfiks der betegner en billiontedel, altså 1/1012. Symbolet p bruges for piko- (men kun foran symbol for enhed).

På mange sprog staves præfikset med c, men på dansk er det med k hvilket fremgår af Retskrivningsordbogen som medtager ordet pikofarad.

I USA ses betegnelsen μμF (mikro-mikro-farad) også fejlagtigt anvendt i stedet for pF (pikofarad).

SI-præfikser

simple:Pico-
Skyttegrav

En skyttegrav er en grøft i jorden, hvori soldater kan sidde eller stå oprejst og på den måde opnå beskyttelse mod fjendens beskydning, samtidig med at han selv bevarer muligheden for at skyde. Ikke at forveksle med et skyttehul.
Skyttegrave er mest kendt fra 1. verdenskrigs blodige skyttegravskrig, primært i Frankrig og under Slaget ved Gallipoli i Tyrkiet. Skyttegravene var et forsøg på at modvirke de moderne maskingeværer og artilleripjecers store effektivitet.
I de nyere krige har brugen af skyttegrave ikke været lige så udbredt, idet moderne strategi kræver ild og bevægelse og helst undgår fastlåste stillingskrige.

Se også 
 Skyttehul

Militær
Fæstningsanlæg
Pony

En pony er en lille hest som er under 148 cm høj, målt over manken. Der findes forskellige ponyracer, der opdeles i forskellige underkategorier.

Ponyer har en kraftigere man, pels og hale end heste. De har proportionelt kortere og kraftigere ben, bredere brystparti, kraftigere skelet samt kraftigere, men kortere hoveder.

Ponyer stammer fra vilde hesteracer, der har udviklet størrelse efter deres omgivelser. De er tæmmet og videreudviklet gennem avl, specielt i nordeuropæiske lande og regioner som Norge, Island, Irland, Shetland og Skotland.

I henhold til Dansk Rideforbunds regler, må en pony have et stangmål på maksimalt 148 cm uden sko. Ponyerne opdeles i tre forskellige kategorier baseret på størrelse. 

Som udgangspunkt er heste højere end ponyer, men der er undtagelser. Eksempelvis bliver en falabellaheste betegnet som en hest, og en shetlænder som en pony, selvom sidstnævnte er højest. 
Ponyer har desuden ry for at have et lidt mildere temperament end heste. 

Der kan endvidere være nogle økonomiske fordele ved at eje en pony frem for en hest. Fx behøver en pony generelt mindre staldplads og mindre foder end en hest.

Eksempler på ponyracer 

 Amerikansk walking pony
 Connemara
 Shetlandspony
 New Forest-pony
 Gotlandsruss
 Welsh Mountain pony
 Fjordhest
 Welsh pony

Noter 

Hesteracer
Bug

Ordet bug kan henvise til:

Steder 
 Sydlige Buh eller Sydlige Bug – en flod i Ukraine
 Vestlige Bug – en flod i Ukraine, Polen og Hviderusland
 Bug (Rügen) – en landtange på den tyske ø Rügen

Film, tv og musik 
 Bug (film fra 1975) – en amerikansk gyserfilm
 Bug (film fra 2002) – en amerikansk komediefilm
 Bug (film fra 2006) – en amerikansk film
 "Bug", en episode fra tv-serien Breaking Bad
 Bug (Dinosaur Jr.-album) – et album fra 1988

Anatomi m.v. 
 bughule – nederste del af kroppen som normalt indeholder fordøjelseorganer hos hvirveldyr
 Ventral side af krop – undersiden af kroppen hos fisk, fugle og andre dyr
 undersiden af skib, fly eller lignende (afledt betydning)
 stor, tyk mave (uformel brug)

Informationsteknologi 
 Bug (computer) –  en fejl i software
Hoppe

Hoppe har flere betydninger:
 Hop; hoppe - hoppe på to ben.
 En hoppe er et hundyr af hesteart. Betegnelsen gælder for heste/ponyer, æsler, muldyr, mulæsler og kameler.

Hoppe som efternavn 
 Hoppe (adelsslægt) - dansk adelsslægt.
Desuden bærer følgende borgerlige personer navnet:
 Torleif Hoppe
 Johan Hoppe
 Anders Christian Hoppe (født 1949) – dansk ambassadør
 Erik Hoppe (1897-1968) – dansk maler
 Erik Hoppe (præst) (1916-2007) – dansk provst
 Ferdinand Hoppe (1815-1890) – dansk balletdanser (Johan Ferdinand Hoppe)
 Iver Hoppe (jurist) (1920-1991) – dansk højesteretssagfører og lektor
 Johan Hinrich Christian Hoppe (1775-1835) – dansk generalkonsul
 Knud Hoppe (1890-1950) – dansk landsdommer

Se også 
 Trip hop
 Hiphop
 Hopen - ø
 Old Hop
Jeg - en kvinde

Jeg – en kvinde er en dansk/svensk film fra 1965.
 Manuskript Peer Guldbrandsen.
 Instruktion Mac Ahlberg.
Blandt de medvirkende kan nævnes:

 Essy Persson
 Tove Maës
 Preben Mahrt
 Jørgen Reenberg
 Ebba With
 Carl Ottosen
 Malene Schwartz

Eksterne henvisninger 
 

Svenske film fra 1965
Danske film fra 1965
Film fra Danmark (administrationskategori)
Det var en lørdag aften (film fra 1968)

Det var en lørdag aften er en dansk film fra 1968, hvis titel er åbenlyst inspireret af folkevisen af samme navn.

Manuskript Erik Balling og Klaus Rifbjerg.
Instruktion Erik Balling.

Medvirkende

Daimi Gentle
Morten Grunwald
Claus Nissen
Kirsten Walther
Ove Sprogøe
Poul Bundgaard
Lene Tiemroth
Peter Steen
Bjarne Forchhammer
Helle Virkner
Ib Mossin
Lykke Nielsen
Holger Perfort
Gyrd Løfqvist
Kirsten Hansen-Møller
Stig Hoffmeyer
Bjørn Puggaard-Müller
Baard Owe
Sisse Reingaard
Else Petersen
Bent Vejlby
Christiane Rohde
Eric Clapton (Cream)
Jack Bruce (Cream)
Ginger Baker (Cream)

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 1968
Film instrueret af Erik Balling
Det var en lørdag aften

Det var en lørdag aften har flere betydninger:

 Det var en lørdag aften (folkevise) – dansk folkevise
 Det var en lørdag aften (film fra 1968) – dansk film fra 1968 instrueret af Erik Balling
 Det var en lørdag aften (film fra 2003) – dansk kortfilm fra 2003 instrueret af Morten Lundgaard
Hydraulik

Hydraulik er en lære under fluidmekanikken, der i primært beskæftiger sig med den tekniske anvendelse – overførelse af energi ved hjælp af væske gennem rør eller andre legemer. Hydraulik er en del af hydrodynamikken. Anvendt hydraulik er ofte forbundet med pumper, cylindre, rør/slanger og andre fluidmekaniske indretninger. Hydraulikslanger er beregnet til at overføre kræfter i modsætning til almindelige slanger og rør, der anvendes til transport af materiale (for eksempel gas, vand, olie). Man bruger som regel olie i hydrauliske systemer, da olie anses for at være inkompresibelt.

Typisk anvendes hydraulik til en frem-og-tilbage-bevægelse i et stempel, der kan skydes ud eller trækkes sammen, men ofte ses hydraulik anvendt i turbinelignende opbygninger, der skaber en roterende bevægelse, f.eks. i converteren i en automatgearkasse.

Hydraulik anvendes også i diverse bremsesystemer. Eksempelvis bruges hydraulik ofte fra bremsegreb til bremseklodser på kvalitets-mountainbikes, i stedet for de noget billigere og ikke så effektive kabler.

Et hydraulik-system fungerer ved  væskers tryk og bevægelser i rør, og  er typisk opbygget ved at en pumpe (hydraulik-pumpe,som drives af en diesel-motor, benzin-motor, elektro-motor eller en mekanisk-pumpe), suger hydraulik-olie fra en beholder/tank. Hydraulik-pumpen oparbejder et tryk (Olietryk). Olietrykket ledes via rør eller slanger oftes til en eller flere styre-ventiler, og videre til forbrugsstedet, som kan være en hydraulikcylinder eller en hydraulik-oliemotor, og retur til olie-beholderen. Fordelen ved hydraulik er de enorme kræfter der kan opnås. Hydraulik anvendes bl.a. til at klemme, presse, trykke, løfte  ect.

Virkemåde i bremsesystemer 

I bremsesystemer bruger man forbundne cylindre med forskellige størrelser, til at skabe de enorme kræfter. Bemærk at de har samme volumen men forskellige diametre, altså et forskelligt overfladeareal. I hvert af cylinderne vil der også være et stempel. I biler vil cylinderne og stemplerne med den største diameter, være placeret nede ved de enkelte bremseskiver, mens cylinderen med den mindre diameter, (hovedcylinderen), befinder sig oppe ved motoren. Hovedcylinderen er derfor højere og smallere, mens de andre er lavere og bredere.

Vi forestiller os et simpelt bremsesystem, hvor vi kun har to cylindre med hver deres diameter . Vi siger at hovedcylinderens diameter er x lang, mens det andet cylinder har diameteren 4x, hovedcylinderens overfladeareal er altså 16 gange mindre. Hvis vi nu trykker på stemplet i hovedcylinderen med en kraft på 10 kg, vil vi nede ved det andet stempel få et tryk på 160 kg. Vi skal dog trykke stemplet i hovedcylinderen 16 centimeter ned, for at stemplet med den større diameter, vil blive trykket 1 centimeter.

Se også 

 Hydraulisk maskine
 Cylinder (fluidmekanik)

Fluidmekanik