Egon Friedell

Egon Friedell (født Egon Friedmann, 21. januar 1878 i Wien - 16. marts 1938 samme sted) var en fremtrædende østrigsk filosof, historiker, journalist, skuespiller og teaterkritiker.

Opvækst 
Friedell var tredje barn af den jødiske silkefabrikant Moriz Friedmann og hustruen, Karoline (født Eisenberger). Efter forældrenes skilsmisse i 1887 boede Friedell hos faderen. Efter faderens død i 1891 boede Friedell hos en tante i Frankfurt am Main, hvor han gik i skole. Han blev efter to år smidt ud på grund af "urolig optræden". Han gik på flere skoler i Tyskland og Østrig indtil han efter fire forsøg fik sin Abitur (tysk studentereksamen) i Bad Hersfeld i 1899.

Forinden han tog sin Arbitur, var han indskrevet som gæstestudent på Berlins universitet, hvor han studerede tysk litteratur, naturvidenskab og filosofi. Han tog  afstand fra judaismen og konverterede til lutheranismen. Da han fik sin Arbitur, blev han indskrevet på universitetet i Heidelberg for at studere hos Kuno Fischer.

Fra 1900 til 1904 læste Egon Friedell tysk litteratur og filosofi i Wien. I 1904 modtog han en tysk doktorgrad for sin disputats Novalis als Philosoph.

Skuespiller, kritiker, forfatter 
Fra 1905 til 1910 arbejdede Friedell som kunstnerisk direktør på wienercabareten "Cabaret Fledermaus" (Flagermusen). I disse år udgav han en række essays og en-akts skuespil. Hans komedie Goethe im Examen (skrevet i samarbejde med Alfred Polgar) gjorde han berømt i tysktalende lande. 

Han optrådte i cabareter i Berlin på forskellige teatre og fik et stort netværk i teaterkredse. 

I 1914 blev han indlagt på et sanatorium til behandling for alkoholisme og kraftig overvægt. Ved udbruddet af 1. verdenskrig meldte han sig som frivillig, men blev afvist grundet sin fysiske tilstand. Han ændrede i 1916 navn til Friedell fra Friedländer. Han udgav i 1916 Judastragödie og en række kommentarer og essays og havde samtidigt opgaver som kritiker, journalist og teaterdirektør. Han blev fyret i 1924 fra avisen Stunde for sine satiriske bemærkninger. 

Han udgav en række kulturhistoriske værker. Efter nazisternes magtovertagelse i Tyskland blev Friedells værker forbudt i 1937.

Død 
Friedell var flyttet fra Tyskland til Wien, hvor han boede, da Nazityskland i marts 1938 ved Anschluss annekterede Østrig. På daværende tidspunkt var jødeforfølgelser var udbredt, og Friedell havde tilkendegivet overfor sine venner, at han var klar til at tage sit eget liv. 

Få dage efter Anschluss, den 16. marts om aftenen, ankom to SA-mænd til Friedells lejlighed for at anholde ham. Mens de var på vej ind, sprang han ud fra 3. sal.

Værker 
 Absinth "Schönheit" (Peter Altenberg & Egon Friedell) - eLibrary Austria Project 
 Das schwarze Buch (Peter Altenberg & Egon Friedell) - eLibrary Austria Project 
 Der Petroleumkönig, 1908
 Der Nutzwert des Dichters - eLibrary Austria Project 
 Goethe, 1908 - eLibrary Austria Project 
 Ecce poeta, 1912
 Von Dante zu d'Annunzio, 1915
 Die Judastragödie, 1920
 Steinbruch, 1922
 Ist die Erde bewohnt?, 1931 - eLibrary Austria Project 
 Kulturgeschichte der Neuzeit, 1927–31; på dansk Den nyere tids kulturhistorie oversat af Inger Snorrason med forord af Villy Sørensen, Høst & Søn
 Kulturgeschichte Ägyptens und des alten Orients, 1936
 Kulturgeschichte Griechenlands, 1940
 Die Reise mit der Zeitmaschine, 1946
 Kulturgeschichte des Altertums, 1949
 Das Altertum war nicht antik, 1950
 Kleine Porträtgalerie, 1953
 Abschaffung des Genies. Essays bis 1918, 1984
 Selbstanzeige. Essays ab 1918, 1985

Eksterne links 
 
 Egon Friedell  på www.kirjasto.sci.fi
 Clive James' essay om Egon Friedell  fra "Cultural Amnesia"
 Kulturgeschichte der Neuzeit  - commented radio reading of the unabridged text (since October 2008 in German language) - ORANGE 94.0 Freies Radio Wien
 Gensyn med Friedell , Georg Metz i Information, 17. august 2000

Filosoffer fra Østrig
Teaterkritikere
Historikere fra Østrig
Jøder fra Østrig
Journalister fra Østrig
Forfattere fra Østrig