kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johann Pregesbauer

Johann Pregesbauer (født 9. juni 1955 i Wien, Østrig) er en tidligere østrigsk fodboldspiller (forsvarer).

Pregesbauer tilbragte hele sin aktive karriere, fra 1974 til 1986, hos Rapid Wien i sin fødeby. Han var med til at vinde to østrigske mesterskaber med klubben, i henholdsvis 1982 og 1983, ligesom han var en del af holdet der nåede finalen i Pokalvindernes Europa Cup i 1985.

Pregesbauer spillede desuden ti kampe for det østrigske landshold. Han var en del af det østrigske hold til VM i 1982 i Spanien. Han spillede én af østrigernes fem kampe i turneringen, hvor holdet blev slået ud efter andet gruppespil.

Referencer 

Fodboldspillere fra Østrig
Fodboldspillere fra Rapid Wien
Personer fra Wien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1982
Otokonoko

er et begreb i japansk populærkultur for mænd, der crossdresser som kvinder. Ordet er et ordspil på 男の子, der også udtales otokonoko, men som betyder dreng (bogst. mandligt barn). Den sidste kanji, 子 der betyder barn, bliver bare her udskiftet med 娘, der betyder datter.

Begrebet stammer fra manga, japanske tegneserier, og internetkultur i 2001'erne, men konceptet reflekterer en bred spændvidde af tidligere traditioner og eksempler på mænd i kvindetøj, så som onnagata-rollerne i kabuki-teater og crossdressing entertaineren Akihiro Miwas karriere. I den nutidige udgave er det associeret med otaku-kulturen og har givet anledning til dedikerede maid caféer, modebutikker og en række forskellige medier. Det kombineres ofte med, at mænd crossplayer som fiktive kvindelige figurer.

I bred forstand kan otokonoko også dække over en genre indenfor fiktion om mænd, der crossdresser, og rettet mod et mandligt publikum. Det er en del af kategorier shounen (værker rettet mod drenge) og seinen (værker rettet mod mænd) og indeholder ofte erotiske eller romantiske elementer. Otokonoko-figurer dukker dog også i bredt rettede mangaer, anime og videospil.

Konceptet otokonoko svarer ikke til en vestlig kategori for seksuel identitet eller transseksualitet. En otokonoko kan have en hvilken som helst seksuel orientering.

Når det gælder manga og anime bliver otokonoko af og til i mangel af bedre oversat ved brug af det engelske begreb trap, der i denne kontekst dækker over drenge, der til forveksling ligner piger. Det skal dog understreges, at ordet også har andre betydninger og konnotationer i andre kontekster, og at begrebet kan opfattes som nedladende og ærekrænkende.

Noter 

Kultur i Japan
Anime- og mangabegreber
Gernot Jurtin

Gernot Jurtin (9. oktober 1955 - 5. december 2006) var en østrigsk fodboldspiller (angriber).

Jurtin tilbragte hele sin aktive karriere, fra 1974 til 1987, hos Sturm Graz i den østrigske liga. I 1981 blev han ligaens topscorer, og hjalp samme år Sturm Graz til en 2. plads i turneringen.

Jurtin spillede desuden tolv kampe og scorede ét mål for det østrigske landshold. Han var en del af det østrigske hold til VM i 1982 i Spanien. Han spillede to af østrigernes fem kampe i turneringen, hvor holdet blev slået ud efter andet gruppespil.

Jurtin døde af kræft i 2006 i en alder af 51 år.

Referencer 

Fodboldspillere fra Østrig
Fodboldspillere fra Sturm Graz
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1982
Personer døde af kræft
Viborgvej (Sønderup)

Viborgvej   er en 2 sporet motortrafikvej der går fra Nordjyske  Motorvej og til Sønderup, den er en del af primærrute 13 der går imellem Vejle og  Nordjyske  Motorvej ved Rold Skov.

Vejen starter i Nordjyske Motorvej frakørsel 32, og føres derefter mod syd-vest. Den passere Torstedvej og lidt efter Braulstrupvej. Derefter følger den Sønderrupvej  et stykke, hvor den derefter drejer, og passere syd om Sønderup. 

Motortrafikvejen ender syd for Sønderup, hvor vejen forsætter som almindelig hovedlandevej mod Viborg.

Motortrafikveje i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Rebild Kommune
Hanstholmvej (Nors)

Hanstholmvej  er en 2 sporet motortrafikvej der går fra Skinnerup og til Sønderby, den er en del af primærrute 26 der går imellem Aarhus og Hanstholm.

Vejen starter nord for Skinnerup og føres mod nord. Den passerer derefter Skinnerup Mark i et tilsluningsanlæg med frakørsel til Nors S. Derefter føres den som omfartsvej øst om landsbyen Nors og passerer Hillerslevvej i et tilslutningsanlæg, med frakørsel til Nors og Hillerslev. Motortrafikvejen ender syd for Skinnerup, og forsætter videre som almindelig hovedlandevej mod Hanstholm og Thisted Lufthavn.

Nors
Motortrafikveje i Danmark
Egernsundvej

Egernsundvej  er en 2 sporet motortrafikvej der går uden om Dybbøl og til Sønderborgmotorvejen (primærrute 8) , den er  er en del af sekundærrute 401 der går imellem Tinglev  og Sønderborgmotorvejen.

Vejen starter i ved Dybbøl og føres mod nord,vejen føres nord om Dybbøl og ender i Hørtoftvej ved Sønderborgmotorvejen.
Før Sønderborgmotorvejen åbende den 31. marts 2012, var Egernsundvej en del af primærrute 8  (Dybbøl Omfartsvej),og gik helt til tilslutningsanlægget med frakørsel  Sønderborg V ved Alssundbroen. Efter motorvejen åbnede, blev vejen nedgraderet til sekundærrute 401.

Dybbøl
Motortrafikveje i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Sønderborg Kommune
Oddesundvej

Oddesundvej   er en 2 sporet motortrafikvej der går syd for Thisted  til det nordlige Thisted , den er en del af primærrute 11 og primærrute 26 der går imellem Tønder og Aalborg, og Aarhus til Hanstholm.

Vejen starter i det sydlige Thisted ved erhvervsområdet og føres mod nord. Vejen passer Malervej hvor der er frakørsel til  Vorupør, Sjørring,og Thisted V. Derefter føres vejen nord om Tingstrup og videre til Hanstholmvej, hvorfra der er forbindelse til Thisted N og primærrute 26 videre mod Hanstholm. Motortrafikvejen ender i Hanstholmvej  hvorfra vejen føres videre som hovedlandevej mod Aalborg.

Transport i Thisted
Motortrafikveje i Danmark
Vilsundvej (Mors)

Vilsundvej  er en 2 sporet motortrafikvej der går fra Sallingsund til Øster Jølby.Den er en del af primærrute 26, der går imellem Aarhus og Hanstholm.

Vejen starter vest for Nykøbing Mors  og føres mod nord . Den passere Næssundvej i et tilslutningsanlæg med frakørsel til Nykøbing Mors og Hurup. Derfra føres den videre og passere Nørrebro hvor der er forbindelse til Feggesund, Nykøbing Mors N og Vodstrup. Vejen passere derefter Lyngebro ved et erhvervsområde, hvorfra der forbindelse til Frøslev , Erslev, Food Park og Morsø Flyveplads. Derefter passere vejen Udvejen, hvor der er forbindelse til Hvidbjerg, og Øster Jølby. Motortrafikvejen ender nord for Øster Jølby, hvor vejen forsætter videre som almindelig hovedlandevej til Thisted og Hanstholm.  

Nykøbing Mors
Motortrafikveje i Danmark
Brovej (Vester Lyby)

Brovej   er en 2 sporet motortrafikvej der går fra Vester Lyby til Vium. Den er en del af primærrute 26 der går imellem Aarhus og Hanstholm.

Vejen er en forsættelse af Nørre Boulevard fra Skive, og føres mod nord. Den passere over Viummølle Å og forsætter derefter langs med Gl. Skivevej et stykke, indtil den passere nord som Gl.Skivevej. Motortrafikvejen ender ved tilslutningsanlægget ved Saugstrupvej,  hvor der er frakørsel til Holstebro og Hvalpsund.

Motortrafikveje i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Skive Kommune
Gader i Skive
Sønderborgvej

Sønderborgvej er en tosporet motortrafikvej, der er en del af primærrute 41, der går imellem Aabenraa og Sønderborg.

Vejen løber med øst fra Sønderjyske Motorvej ved Aabenraa til Stubbæk. Den passerer Tinglevvej, hvor der er forbindelse til Aabenraa S. Vejen føres derefter nord om Stubbæk, hvor den passerer forbi et erhvervsområde.

Motortrafikvejen ender i Flensborgvej, hvorefter den forsætter som almindelig hovedlandevej mod Sønderborg.   

Aabenraa
Motortrafikveje i Danmark
Åbenråvej

Åbenråvej   er en 3 km 2 sporet motortrafikvej der går fra Sønderjyske  Motorvej til Kiskelund.

Vejen starter i Sønderjyske  Motorvej, og føres derefter mod øst. Den følger vejen Arrehøj og passere syd om Bommerlund Plantage og føres over Kiskelundmarkvej. Vejen følger Kiskelundmarkvej et stykke og drejer derefter mod syd , hvor den føres vest om landsbyen Kiskelund og forbi et erhvervsområde. Motortrafikvejen ender i ved Kiskelund, og forsætter som almindelig landevej sekundærrute 170 til Kruså.

Motortrafikveje i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Aabenraa Kommune
Aljona

Aljona  (, , ; efternavn er ukendt; død 1670) var en mordvinsk Ataman. Hun var en af oprørsledere under Stenka Razins opstand i Rusland fra 1670 til 1671. Hun var oprindeligt nonne. Hun fungerede som en kommandør i kamp. Hun blev henrettet ved brænding på bålet.

Biografi 

Aljona blev født i en bondby i Vyjezdnoje udenfor Arzamas. Hun giftede sig med en bonde og blev nonne som enke og lærte at læse og studerede medicin. I 1669 forlod hun klosteret og sluttede sig til bondeoprøret, ledet af Stenka Razin, som leder af ca. 300-400 mennesker, hun havde overbevist om at slutte sig til oprøret. I 1670 deltog hun i erobringen af Temnikov som leder af hendes egne tropper. 30. november 1670 blev Temnikov generobret af zaristiske tropper under Jurij Dolgorukovs ledelse.

Ifølge en beskrivelse fra 1677 gemte hun sig i en kirke og skød adskillige soldater of omfavnede alteret, før hun blev pågrebet den 4. december. Hun blev beskyldt for trolddom og kætteri og dømt til at blive brændt på bålet. Bålet blev dannet som en lille hytte med hul i "taget", hvor i hun skulle brændes. Hun skulle have klatret til bålet i stilhed, udførte sine ritualer, sprang ned og lukkede lugen uden et ord, og brændte i stilhed. Aljona er beskrevet som en Amazon med stor fysisk styrke og mod, større end de fleste mænd.

Personer henrettet for hekseri
Personer henrettet ved brænding
Østre Omfartsvej (Tønder)

Østre Omfartsvej  er en 2 sporet motortrafikvej der går fra Tønder N  til Tønder S, den er en del af primærrute 11 der går imellem Tønder og Aalborg.

Vejen starter i Ribelandevej og føres derefter mod syd. Vejen går i en bue uden om Tønder og passere derefter Ndr. Landevej og Åbenråvej , hvorfra der er forbindelse til  Højer, Tønder, Haderslev og  Aabenraa. Vejen forsætter derefter videre og passere Vidå og jernbanen mellem Tønder og Tinglev. Motortrafikvejen ender i Sønderløgum Landevej, hvorfra vejen forsætter videre som almindelig hovedlandevej til grænsen til Tyskland.

Kilder 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Tønder
Motortrafikveje i Danmark
Herbert Feurer

Herbert Feurer (født 14. januar 1954 i Aspang, Østrig) er en østrigsk tidligere fodboldspiller (målmand).

Feurer spillede på klubplan størstedelen af sin karriere hos hovedstadsklubben Rapid Wien, hvor han var tilknyttet i 13 sæsoner. Han var med til at vinde fire østrigske mesterskaber med klubben, og blev desuden kåret til Årets fodboldspiller i Østrig i både 1980 og 1981.

Feurer spillede desuden syv kampe for det østrigske landshold. Han var en del af det østrigske hold til VM i 1982 i Spanien. Han kom dog ikke på banen i turneringen, hvor holdet blev slået ud efter andet gruppespil.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fodboldspillere fra Østrig
Fodboldspillere fra Rapid Wien
Målmænd (fodbold)
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1982
Eduard Krieger

Eduard Franz Krieger (født 16. december 1946 i Wien, Østrig, død 20. december 2019) var en østrigsk fodboldspiller (forsvarer/midtbane).

Krieger spillede på klubplan i hjemlandet hos Austria Wien og LASK Linz, i Belgien hos Club Brugge og i hollandske VVV-Venlo. Han blev østrigsk mester med Austria i 1970, mens han vandt tre belgiske mesterskaber i træk med Club Brugge, fra 1976 til 1978.

Krieger spillede desuden 25 kampe for det østrigske landshold. Han var en del af det østrigske hold til VM i 1978 i Argentina. Han spillede fem af holdets seks kampe i turneringen, hvor østrigerne blev slået ud i andet gruppespil.

Referencer 

Fodboldspillere fra Østrig
Fodboldspillere fra Austria Wien
Fodboldspillere fra Club Brugge
Fodboldspillere fra VVV-Venlo
Fodboldspillere fra LASK Linz
Personer fra Wien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1978
Peter Persidis

Peter Persidis (8. marts 1947 - 21. januar 2009) var en østrigsk fodboldspiller (forsvarer) og -træner af græsk afstamning.

Persidis spillede på klubplan hos de østrigske klubber First Vienna og Rapid Wien samt for græske Olympiakos. Han vandt det østrigske mesterskab med Rapid i 1982, mens det med Olympiakos blev til hele tre græske mesterskaber med Olympiakos.

Persidis spillede desuden syv kampe for det østrigske landshold. Han var en del af det østrigske hold til VM i 1978 i Argentina. Han kom dog ikke på banen i turneringen, hvor holdet blev slået ud efter andet gruppespil.

Efter sit karrierestop var Persidis træner for henholdsvis St. Pölten og Rapid Wien. Han døde af kræft i 2009 i en alder af 61 år.

Referencer 

Fodboldspillere fra Østrig
Fodboldspillere fra First Vienna FC
Fodboldspillere fra Olympiakos
Fodboldspillere fra Rapid Wien
Personer fra Wien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1978
Personer døde af kræft
Gerhard Hanappi

Gerhard Hanappi (16. februar 1929 - 23. august 1980) var en østrigsk fodboldspiller (midtbane), der i mange år var anfører for det østrigske landshold.

Hanappi fik sin debut i den østrigske Bundesliga i 1947 for Wacker Wien. Her spillede han de følgende tre år inden han skiftede til lokalrivalerne Rapid Wien. Tiden hos Rapid blev meget succesfuld, og Hanappi var med til at vinde hele syv østrigske mesterskaber.

Hanappi spillede hele 93 kampe og scorede tolv mål for det østrigske landshold. Han debuterede for holdet som 19-åri i 1948. Op gennem 1950'erne blev han en ledende figur på holdet, og var en del af truppen til både VM i 1954 i Schweiz og VM i 1958 i Sverige. Ved 1954-turneringen vandt østrigerne bronze.

Hanappi døde i 1980. Rapid Wiens hjemmebane, Gerhard Hanappi Stadion, er opkaldt efter ham.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Østrig
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1954
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1958
Fodboldspillere fra Rapid Wien
Personer fra Wien
Stepan Razin

Stepan Timofeevitj Razin (, ; kendt som Stenka Razin, , ; født 1630, død 6. junijul./ 16. junigreg 1671 i Moskva) var en kosakleder, der ledte et oprør mod adelen og zaren i den sydlige del af Det Russiske Kejserrige.

Sang og film
Stapan (Stenka) Razins liv og levned har givet inspiration til flere bøger og film. 

Stenka Razin er helten i en populær russisk folkesang (tekstforfatteren er Dmitrij Sadovnikov (Дмитрий Николаевич Садовников), men melodien er traditionel), bedre kendt i Rusland som "Volga, Volga mat' rodnaya" ("Volga, Volga, fødelandets mor").

Sangen blev dramatiseret i et skuespil af Vasilij Gonsjarov, Ponisovaja Volnitsa, der i 1908 blev indspillet som en af de første russiske film, Stenka Razin. I 1939 blev udgivet den sovjetiske film Stepan Razin 

Den populære russiske folkesang er ligeledes indspillet i en engelsksproget version med tekst af Tom Springfield under titlen "The Carnival is Over". Den blev en slager for den australske gruppe The Seekers i 1965, som afsluttede sine koncerter med den.

Referencer 
 Sergei M. Soloviev, History of Russia, Volume 21: The Tsar and the Patriarch, Stenka Razin Revolts on the Don, 1662-1675, trans. T. Allan Smith (Gulf Breeze, FL: Academic International Press, 1976).

Se også 
 Aljona

Eksterne henvisninger 

Personer henrettet ved brænding
Personer i Ruslands historie
Kosakker
Suzukikobling

Suzukikoblingen er en organisk reaktion, som er klassificeret som en koblingsreaktion, hvor de to komponenter er borsyre med et halid katalyseret af et palladium(0) kompleks. Den blev første gang publiceret i 1979 af Akira Suzuki, der i 2010 modtog Nobelprisen i kemi sammen med Richard F. Heck og Ei-ichi Negishi for deres arbejde med opdagelsen og udviklingen af palladium-katalyserede krydskoblinger i organisk syntese. I mange publikationer bliver reaktionen også kaldt Suzuki–Miyaurareaktion og bliver også refereret til som "Suzukireaktion". Den bliver anvendt i stor udstrækning til at syntetisere poly-olefiner, styrener og substituerede biphenyler. Der er blevet udgivet flere reviews, der beskriver fremskridt og udvikling af Suzukikoblingen. Den generelle reaktion for Suzukikoblingen er vist nedenfor, hvor der dannes et enkelt carbon-carbon binding ved at koble organoboron specier (R1-BY2) med et halid (R2-X) ved brug af en palladiumkatalysator og en base.

Referencer 

Organisk kemi
Kemiske reaktioner
Dieric Bouts

Dierick Bouts eller Dirk/Dieric Bouts (ca. 1415 – 6. maj 1475) var en nederlandsk maler. Han blev født i Haarlem omkring 1415 og døde i Leuven. Kunstmaler Aelbrecht Bouts var hans søn.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Tidlige nederlandske malere
Renæssancemalere
Personer fra Haarlem
AVK (virksomhed)

AVK International A/S er en producent af ventiler, hydranter, fittings og tilbehør til vand- og gasforsyning, spildevandsbehandling og brandbekæmpelse. 

AVK International A/S er en del af AVK Gruppen, en dansk familieejet koncern med over 100  produktions- og salgsselskaber verden over. AVK leverer produkter til mere end 80 lande via salgsselskaber, agenter og distributører i Europa, Mellemøsten, Nord- og Sydamerika, Australien, Asien og Afrika. 

AVK Gruppen beskæftiger omkring 4300 medarbejdere på verdensplan.

Historie 
AVK blev grundlagt i 1941 i Galten i et beskedent maskinværksted med otte ansatte. Grundlæggeren, Aage Valdemar Kjær (deraf navnet AVK) og hans ansatte udførte almindeligt rørarbejde i Galtenområdet. Derudover havde værkstedet også en lille produktionsenhed, der fremstillede kompressorer hovedsageligt til køleanlæg.

I 1970 overtog AVK’s nuværende ejer Niels Aage Kjær sin fars værksted og begyndte at udvikle ventiler til vandforsyningen. Den første ventil - en muffeventil til PVC rør – dannede grundlaget for det AVK, vi kender i dag.

Det første selskab i AVK gruppen var Aage V. Kjærs Maskinfabrik A/S. I 1985 blev hovedaktiviteten udskilt i et nyt produktionsselskab, AVK Maskinfabrik A/S. En fusion i 1996 med salgsselskabet AVK Scan Wass Group A/S førte til stiftelsen af AVK International A/S. Aage V. Kjærs Maskinfabrik A/S hedder i dag også AVK Holding A/S og er moderselskabet i AVK gruppen.

AVK Holding A/S og AVK International A/S er begge placeret i Galten – mellem Aarhus og Silkeborg.

Kilder og henvisninger 
  AVK International’s hjemmeside 
  AVK Danmarks hjemmeside 
  AVK’s globale hjemmeside 

Fremstillingsvirksomheder i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1941
Aelbrecht Bouts

Aelbrecht Bouts (1450'erne - marts 1549) var en maler af den tidlige nederlandsk æra. Hans fornavn staves undertiden Albert, Aelbert eller Albrecht. Han blev født ind i en familie af malere i Leuven. Aelbrecht far var Dieric Bouts den Ældre (ca.1415-1475), og hans bror var Dieric Bouts den Yngre (ca.1448-1490). Jan Bouts (ca.1478-ca. 1530), søn af Dieric Bouts den Yngre, blev også maler. Dieric Bouts den Yngre arvede sin fars butik i 1475, mens Aelbrecht etablerede eget værksted, også i Leuven . Betragtninger Dieric den Yngre fortsatte i sin fars stil, Aelbrecht udviklet sin egen genkendelige stil med stærke farver, rig tekstur og fine detaljer. Han døde i Leuven.

Referencer 
Friedländer, Max J. Early Netherlandish Painting. Translated by Heinz Norden. Leiden: Praeger, 1967-76 ASIN B0006BQGOW

Eksterne henvisninger 

 

Tidlige nederlandske malere
Renæssancemalere
Østersøbadet (Flensborg)

Østersøbadet (dansk) eller Ostseebad (tysk) er en strand med tilstødende skovareal beliggende i Klus i Nordstaden i det nordvestlige Flensborg i Sydslesvig i det nordlige Tyskland. 

Østersøbadet opstod som følge af et lokalt initiativ fra den flensborgske læge Peter Henningsen. Formålet var at oprette et friluftsbad ved fjorden og dermed at udkonkurrere kurstranden i Lyksborg. Østersøbadets beliggenhed i udkanten af byen i et vindbeskyttet område ved fjordens vestlige ende var velvalgt. Der byggedes to badebroer (en for mænd og en for kvinder) samt en skibsbro til fjorddamperne. Østersøbadet blev snart en af byens mest populære badestrande. Formålet at indhente Lyksborg kurstrand lykkedes dog ikke, ikke mindst på grund af det nærliggende skibsværft. I 1880 solgte han friluftsbadet til Flensborg kommune. Til badestedet hørte også et højt beliggende værtshus, der blev næsten et vartegn for området. Da byens vandværk blev udvidet i 1905 flyttede badestranden og restaurationen  lidt mod nord. Værstshuset fungerede i en tid endnu som kantine für skibsværftet.

Fra stranden er der udsigt til marineskolen i Mørvig og til den danske side af Flensborg Fjord. I 1980 opførtes den nuværende redningsstation med forsynings- og lagerbygninger. Østersøbadvej (Ostseebadweg) har fået navn efter badestedet, den blev anlagt i 1875 som forbindelsesgade fra Aabenraavej.

Noter

Eksterne henvisninger

Lokaliteter i Flensborg
Strande i Tyskland
Solitude (Flensborg)

Solitude (dansk) eller Solitüde (tysk) er navnet på en strand i det nordlige Tyskland og et statistisk distrikt beliggende ved Flensborg Fjord nordøst for Flensborg-Mørvig på vej til Lyksborg. 

Navnet Solitude stammer fra fransk og betyder ensomhed. Solitude var i 1800- og 1900-tallet et meget populært villa- og gårdnavn. Den danske oberstløjtnant Schack von Brockdorf modtog i 1844 kongelig tilladelse til at kalde herregården Mejervig for Solitude. Dermed fik stranden sit nuværende navn. Efter en anden forklaring stammer navnet fra en fransk emigrant ved navn Torquette, der udvidede ejendommen ved stranden. I 1900-tallet hørte Solitude-området til den selvstændige kommune Tved. Nu er området en del af bydelen Mørvig i Flensborg Kommune.

Der er restaurant og en livredderstation. En strandvej fører fra Farnæsodde via Solitude til Mejervig.

Eksterne henvisninger

Noter 

Lokaliteter i Flensborg
Strande i Tyskland
Dirck Barendsz

Dirck Barendsz eller Theodor Barendszoon (1534 - 1592) var en hollandsk renæssancemaler fra Amsterdam, der rejste til Italien i sin ungdom for at lære af de italienske mestre, især Tizian.

Liv 
Han blev trænet af sin far, en maler kendt som døve Barent, og i 1555, i en alder af enogtyve, rejste Barendsz til Italien. I løbet af sit syv-årige ophold der, fortæller Karel van Mander os, at han blev "plejet ved den store Tizians barm".

Galleri

Eksterne henvisninger

Referencer 

Malere fra Nederlandene
Renæssancemalere
Walter Schleger

Walter Schleger (19. september 1929 - 3. december 1999) var en østrigsk fodboldspiller (angriber). Han vandt bronze med det østrigske landshold ved VM i 1954 i Schweiz.

Schleger spillede som ungdomsspiller hos Sparta Prag i Tjekkoslovakiet, hvor han var født. Som senior tilbragte han størstedelen af sin karriere hos Austria Wien. Han var med til at sikre klubben fire østrigske mesterskaber.

Schleger spillede desuden 22 kampe og scorede ét mål for det østrigske landshold. Han var en del af det østrigske hold til både VM i 1954, hvor holdet vandt bronze, samt til VM i 1958.

Referencer 

Fodboldspillere fra Østrig
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1954
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1958
Fodboldspillere fra Austria Wien
Personer fra Prag
Karl Stotz

Karl Stotz (født 27. marts 1927 i Wien, Østrig - 4. april 2017) var en østrigsk fodboldspiller (forsvarer). Han vandt bronze med det østrigske landshold ved VM i 1954 i Schweiz.

Stotz spillede på klubplan størstedelen af sin karriere hos hovedstadsklubben Austria Wien, hvor han var tilknyttet i elleve sæsoner. Han var med til at vinde fire østrigske mesterskaber med klubben.

Stotz spillede desuden 43 kampe og scorede ét mål for det østrigske landshold. Han deltog ved både VM i 1954, hvor østrigerne vandt bronze, samt ved VM i 1958.

Efter sit karrierestop var Stotz desuden træner. Først for sin gamle klub, Austria Wien, og siden for det østrigske landshold. Han stod i spidsen for østrigerne da holdet kvalificerede sig til VM i 1982 i Spanien, men blev fyret inden turneringen skulle begynde.

Referencer 

Fodboldspillere fra Østrig
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1954
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1958
Fodboldspillere fra Austria Wien
Fodboldtrænere fra Østrig
Personer fra Wien
Trænere for Østrigs fodboldlandshold