kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sassari (provins)

Provinsen Sassari (it. Provincia di Sassari) er en provins i regionen Sardinien i Italien. Sassari er provinsens hovedby.

Der var 322.326 indbyggere ved folketællingen i 2001.

Geografi 
Provinsen Sassari grænser til:
 i nord og vest mod Middelhavet,
 i syd mod provinserne Nuoro og Oristano.
Argentinerparken

Argentinerparken i Sønderskov ved Snoghøj er et område på 2 hektar, som Dansk-Argentisk Forening (stiftet 1908) købte i 1937 og den 9. juli 1938 indviede som samlingssted og mindepark for danskere, der var udvandret til Argentina. 

Lørdag den 28. juni 2008 holdt Dansk-Argentinsk Forening sit 100-års jubilæum i parken og fejrede 70-året for Argentinerparkens indvielse. 

I parken står der tre mindesten. Den ene bærer teksten: DANSK-ARGENTISK PARK – PARQUE DANO-ARGENTINO – 9. JULI 1938.

Den næste sten er til minde om Juan Fugl, en dansker der som en af de første udvandrede til Argentina i 1844. Han blev borgmester og således en person, som andre dansk-argentinere så op til. Han døde i København i 1900.

Den tredje sten er rejst over Lars Bækhøj (1876-1959), der var medstifter af Dansk-Argentinsk Forening. Han var vendt tilbage til Danmark efter i en årrække at have virket som lærer for indvandrede danskere i Argentina.

Henvisninger 
 Billeder fra Argentinerparken 

Fredede arealer i Danmark
Etableret i 1938
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Fredericia
Zip-bombe

En zip-bombe (engelsk: Zip bomb eller Zip of death) er en form for et DoS angreb, der gør en computer ude af stand til at fungere. 

En zip-bombe ligner et almindeligt zip-arkiv, og det kan have en størrelse fra 1 Kilobyte og op efter. En zip-bombe er normalt en lille fil (op til et par hundrede kB) for nemt at kunne transporteres og dermed undgå mistænksomhed. Men når filen udpakkes, indeholder den mere, end systemet kan håndtere.

Udtrykket er tilsyneladende først anvendt i juli 2001, men den form for teknik til at ødelægge en brugers computer har eksisteret lige så længe, som der har eksisteret komprimeringsprogrammer.

I dag kan de fleste antivirus-programer opdage en zip bombe og dermed forhindre udpakningen.

Et eksempel på en zip-bombe var filen "42.zip", som fyldte 42 kB komprimeret data, der indeholdt seks lag af indlejrede zip-filer i sæt af 16, hver bundlagets arkiv indeholder en 4.3 gigabyte fil med i alt 4,5 petabyte af ukomprimerede data, som ingen computere kan håndtere. Denne fil er stadig tilgængelig for download på forskellige hjemmesider på tværs af nettet.

Malware
Dronningestolen

Dronningestolen er det højeste punkt på Møns klint. Det er 128 meter over havet. Dronningestolen består af kalk og kridt.

Kilder 
 Om Dronningestolen på Geocenter Møns Klint 
 Om Geocenter Møns klint 
 Pilotprojekt Møns Klint

Møn
Ejbybunkeren

Ejbybro Bunkeren (Ejbybunkeren) er et tidligere militært anlæg fra koldkrigstiden beliggende i udkanten af Rødovre i Hovedstadsområdet. Siden 2012 har det været indrettet som oplevelsescenter.

Historie 
Anlægget blev opført omkring 1954 som kommandocentral for Københavns Luftforsvar. Herfra styredes først kanon- og senere raketforsvaret omkring København. Da de første NIKE-raket-eskadriller blev dannet omkring 1960, kom raketkontrollen for både NIKE- og senere HAWK-eskadrillerne også til at ligge her.

Komplekset er indrettet med situationsrummet i midten og gange med tilhørende lokaler i hele bunkerens perimeter. Bunkeren ligger på Vestvolden, lige syd for Jyllingevej, på Ejbyvej 190. Den er bygget i flere etager, og delvis bygget ind i den gamle Vestvold. En af voldens gamle kaponiere i umiddelbar nærhed af bunkeren fungerede efter en ombygning som radiobunker. 

Kommandocentralen blev i 1971 flyttet til bunkeren ved Forsvarskommandoen i Vedbæk (Vedbækbunkeren) , der nu også er lukket. Bunkeren ophørte med at fungere som kontrolcentral i september 2001. Forsvarskommandoen ligger indtil videre på Holmen.

Forsvaret forlod Ejbybro Bunkeren i 2005 og overlod den til Skov- og Naturstyrelsen, som lod den stå tom indtil den blev åbnet for offentlighenden 14. september 2012.

Der findes en del myter omkring bunkeren. En af dem er, at der skulle være en hemmelig tunnel til Amalienborg. Det passer nok ikke, men er en sjov historie.

Galleri

Noter

Eksterne henvisninger 

 Raketforsvaret på Stevns 
 Ejbybunkeren – en hemmelige bunker  – på www.befaestningen.dk

Fæstningsanlæg i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Rødovre Kommune
You Only Move Twice

"You Only Move Twice" er det andet afsnit af The Simpsons' ottende sæson og blev vist første gang på den amerikanske tv-station Fox 3. november 1996. Afsnittets titel er en reference til James Bond-filmen You Only Live Twice, og mange elementer i afsnittet er parodier på Bond-filmene.

Eksterne henvisninger 
"You Only Move Twice" på The Simpsons.com
"You Only Move Twice"  på TV.com
 

Simpsons-episoder fra sæson 8
Acre (delstat)

Acre er en mindre brailiansk delstat, placeret i det nordvestlige hjørne af landet i
regionen Norte. Hovedstaden hedder Rio Branco og delstaten grænser op til Amazonas i nordøst, Rondônia i øst og nabolandene Bolivia i syd og Peru i vest.

Delstaten har et areal på 152.581,4 km² og der er 655.385 indbyggere (2007)

Historie 
Området som i dag hedder Acre, blev i 1867, ved Ayacucho-traktaten tildelt Bolivia. På grund af forekomsten af gummi,
migrerede i tusindvis af fattige brasilianere til området. Efterhånden modsatte brasilianerne i området, sig mere og mere Bolivias
herredømme og i 1889 besluttede de sig for, at søge om optagelse i Brasilien som selvstændig stat. Bolivia svarede igen, ved at
oprette byen Puerto Alonso, som i dag hedder Porto Acre. I oktober 1889 indsatte Brasilien imidlertid hæren og smed bolivianerne
ud. Og i juli 1899 proklamerede brasilianerne området som "Republikken Acre". Ved Petrópolis-traktaten i 1903 overtog
Brasilien endeligt kontrollen over området, som 7. april 1904 blev udnævnt til føderalt territorie. I 1912 udvidedes
området i forbindelse med en justering af Brasiliens grænse til Peru.

Territoriet blev 15. juni 1962 ophøjet til brasiliansk stat. Og i oktober samme år, blev José Augusto de Araújo, valgt som
den første guvernør.

Geografi 
Delstaten ligger på et plateau med en gennemsnitshøjde over havet på 200 m.

Demografi

Klima 
Klimaet er Tropisk. Med meget lille udsving i middeltemepraturen over året og megen nedbør i regntiden.

Hydrografi 
Acre gennemskæres af 5 floder: Juruá, Tarauacá, E bira, Purus, Laco og Acre. Derudover danner floden Abunã grænse til Bolivia.

Alle floderne er til en vis grad sejlbare igennem Acre og da de er bifloder til Amazonfloden, er delstaten således forbundet med Atlanterhavet.

Administrativ opdeling 

Acre er opdelt i 22 kommuner.

Kilder 

http://www.ibge.gov.br/

Fodnoter 

Delstater i Brasilien
Murnau am Staffelsee

Murnau am Staffelsee (eller: Murnau a.Staffelsee) er en købstad (markt) i Landkreis Garmisch-Partenkirchen i Regierungsbezirk Oberbayern i den tyske delstat Bayern.
Historisk hører den til regionen Werdenfelser Land. Murnau ligger i landskabet Alpenvorland i umiddelbar nærhed af Bayerske Alper ca. 70 km syd for München. Staffelsee ligger nordvest for byen, der dog kun har en kort kyststrækning, med en anløbsplads for både.

Personer fra eller med tilknytning til byen 
 Placidus von Camerloher (1718–1782), Komponist
 Johann Michael Wittmer (1802–1880), Maler
 Christoph Probst (1919–1943), Modstandsmand, medlem af Weißen Rose
 Thomas Alder (1932–1968), Skuespiller
 Wolf Nöhren (* 1944), Arkitekt og Designer
 Wassily Kandinsky (1866–1944) levede i perioder i byen.
 Gabriele Münter (1877–1962), Kandinskys livsledsager; døde i Murnau.

Eksterne henvisninger 

 Münterhaus i Murnau
Gammel Holtegaard

Gammel Holtegaard er et tidligere landsted i Gammel Holte. Stedet blev skabt af arkitekten Lauritz de Thurah, som bl.a. tegnede Vor Frelser Kirkes spir og Eremitageslottet. I dag rummer bygningen et udstillingssted for kunst  samt Vedbækfundene.

Thurah lod, efter købet i 1755, den oprindelige fæstegård nedrive og lod anlægge en fransk inspireret barokhave med symmetrisk beplantning af frugttræer, blomstrende planter og buegange alt sammen omkranset af lindetræer, som stadigvæk eksisterer. Også et par ejendommelige bøgetræer med fligede blader stammer fra Thurahs tid. Selve barokhaven er gået til grunde, men er genskabt efter de gamle tegninger og blev i 2003 genåbnet for offentligheden.

Hvor den oprindelige gård havde ølbryggeri og salg af brændevin og tobak, fik Thurah kongeligt privilegium til at drive kro, og havde tillige anlagt en landejendom med driftsbygninger. Thurah fik i 1756 fremstillet de to klokker til tårnet, hvor de stadigvæk hænger og – sammen med det originale urværk – forkynder tidens gang. 

Thurah selv fulgte dog ikke længe tidens gang. Allerede fire år efter forlod han 1759 denne verden, 53 år gammel.

Etatsråd H.N. Andersen ejede Gl. Holtegaard en tid og restaurerede bygningen. Stedet skiftede ejer mange gange, førend Søllerød Kommune i 1976 overtog og restaurerede bygningerne og indrettede hovedbygningen til at rumme skiftende kunstudstillinger-

Ejere af Gammel Holtegaard 

 1697 Første selvejer J.B. Clodi
 1719-1724 Overjæger W.B. Clodi
 1724-1735 Højesteretsassessor Rasmus Rasmussen
 1735-1742 Karen Soelgaard
 1742-1755 Hofmaler Johan Jørgen Lassen
 1755-1760 Generalbygmester Lauritz de Thurah
 1760 Greve Christian Ditlev Reventlow
 1760-1776 Sekretær Johan Eilitz
 1776-1794 Jernværksejer Jacob Schnell
 1794-1799 Kammerråd Adam Gottlob Wiihm
 1799-1807 Kammerjunker Knud Frederik Juel
 1807-1808 Johannes Mehldahl
 1808-1816 Mægler J.C.F. Gandil
 1816-1830 Ritmester Ernst David Recke
 1830-1834 Propr. Johannes Jung
 1834-1845 Louise Augusta Jung
 1845-1855 Brændevinsbrænder Carl Philip Holm
 1855-1866 Kaptajn Frantz Peter Hagen
 1866-1872 Greve Frederik Gottschalck Knuth
 1872-1882 Justitsråd Lars Trolle
 1882-1900 Brygger Erhard Kogsbølle
 1900-1911 Etatsråd, direktør H.N. Andersen
 1911-1943 Grosserer Axel S. Dahl
 1943-1947 Grosserer Holger Schrøder
 1947-1950 Grosserer Asger Schmidt
 1950-1973 Handelsgartner N.J.H. Suhr
 1973-1976 Søllerød Golfklub
 1976-1993 Søllerød Kommune
 1993-nu Gl. Holtegaard-Breda Fonden

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Gl. Holtegaards officielle webside
 Museumsguiden for museer i København

Fredede enfamiliehuse, rækkehuse og landsteder i Danmark
Kunstmuseer i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Rudersdal Kommune
Museer i Region Hovedstaden
Museer etableret i 1976
Daihatsu

Daihatsu Motor Co., Ltd. (ダイハツ工業株式会社, Daihatsu Kogyo Kabushiki-gaisha) er en japansk bilfabrikant. I 2006 fremstillede Daihatsu 1.084.721 biler, hvorved firmaet lå på en 7. plads over japanske fabrikanter og en international 18. plads.

Firmaet blev grundlagt i 1907 under navnet Hatsudoki Seizo Company. I 1951 blev navnet ændret til Daihatsu, og i 1967 begyndte et joint venture med Toyota. Siden 1998 har Toyota indehavet aktiemajoriteten (51,2 procent).

Daihatsu har specialiseret sig i bygning af små biler, og vil i fremtiden udelukkende koncentrere sig om dette segment. Mange af Daihatsus bilmodeller tilhører den japanske Kei-Car-klasse.

I januar 2011 meddelte Daihatsu, at alt salg af nye Daihatsu-biler i Europa ville ophøre 31. januar 2013.

Navnet "Daihatsu" 
Navnet "Daihatsu" er en kombination af de første Kanji for Osaka (大) og den første del af ordet "motor fremstilling" (発动机制造, hatsudōki seizō?), Når de sættes sammen udtales de "Dai hatsu."

Logoet forestiller en stilliseret D i en ellipse.

Daihatsu i Danmark 
Daihatsu kom på det danske marked i 1979 med modellen Charade. Den blev markedsført som en meget benzinøkonomisk bil. Motoren var trecylindret, hvilket var usædvanligt. Charade opnåede et pænt salg. Kort efter kom den større Charmant, som var baseret på en ældre Toyota Corolla og havde fircylindret motor, til Danmark. Den fik kun et begrænset salg. Det gik ikke meget bedre for den helt lille Cuore, som var en mikrobil designet til den japanske kei-klasse.

Salget af Daihatsu gik dårligt i Danmark, og mærket forsvandt fra markedet i midten af halvfemserne. Omkring år 2000 forsøgte en ny forhandler med blandt andet modellen Sirion med trecylindret motor. Den fik kun et meget begrænset salg, og Daihatsu forsvandt igen fra markedet.

Historie 
 1907 – Hatsudoki Seizo Co., Ltd. blev grundlagt
 1951 – Firmaet omdøbt: Daihatsu Motor Co, Ltd.
 1967 – underskrevet en aftale med Toyota Motor Corporation
 1979 – Daihatsu Charade bliver markedsført i Danmark
 1998 – Toyota opkøber aktiemajoriteten(51% markedsandel) i Daihatsu Motor Ltd.
 2013 – Alt salg af Daihatsu stopper i Europa

Modeller

Aktuelle modeller 
 Daihatsu Altis (fra 2000)
 Daihatsu Coo (fra 2006)
 Daihatsu Hijet (fra 1960)
 Daihatsu Move (fra 1995)
 Daihatsu Sirion (fra 1998)
 Daihatsu Terios (fra 1997)

Tidligere modeller 

 Daihatsu Applause (1989-00)
 Daihatsu Charmant (1974-87)
 Daihatsu Charade (1977-00)
 Daihatsu Charade (2011-13)
 Daihatsu Consorte (1969-77)
 Daihatsu Copen (2002-10)
 Daihatsu Feroza (1989-97)
 Daihatsu Gran Move (1996-02)
 Daihatsu Max (2001-05)
 Daihatsu Rocky (1984-02)
 Daihatsu Rugger (1984-97)
 Daihatsu Taft (1974-84)
 Daihatsu Trevis (2004-09)
 Daihatsu Wildcat (1974-84)
 Daihatsu YRV (2000-05)

Referencer

Eksterne henvisninger
Kanji

er de kinesiske tegn, der bruges i det moderne japanske skriftlige logografiske system sammen med hiragana (ひらがな, 平仮名), katakana (カタカナ, 片仮名), arabiske tal og den lejlighedsvise brug af det latinske alfabet. Den japanske term kanji (漢字) betyder han-tegn.

Hvor mange kanji, der er, vides ikke med sikkerhed, men nyere kinesiske ordbøger tæller over 80.000 tegn, men de fleste af disse bruges ikke til daglig i hverken Kina eller Japan. I nutidens Japan lærer eleverne i grundskolen (1-6. klasse) 1.006 kanji, de såkaldte Kyouiku kanji (教育漢字), der i mellemskolen (tre år) og gymnasiet (også tre år) suppleres med yderligere 939 tegn, tilsammen kaldet Jouyou kanji (常用漢字). Til brug i personnavne kommer dertil 983 kanji, der alene eller sammmen med Jouyou kanji kaldes Jinmeiyou kanji (人名用漢字).

Omfanget af kanji rummer desuden den japanske industristandard JIS X 0208:1997, der tæller 6.355 kanji. Dertil kommer, at mange kanji kan læses på flere måder eller har forskellige betydninger. Andre kanji end de grundlæggende 1.945 Jouyou kanji forsynes derfor ofte med furigana på skrift, der er små supplerende hiragana og katakana, der viser læsemåden. Furigana benyttes også ved tekster for børn og udlændinge, i manga og i aviser ved sjældne eller usædvanlige læsemåder og kanji.

Eksterne henvisninger 

 Omniglot: Kanji – Online encyklopædi og skrifttegn og sprog 

Japansk skriftsystem
F.E. Ring

Ferdinand Edvard Ring (født 28. april 1829 i København, død 28. maj 1886 sammesteds) var en dansk billedhugger. Han var ældre halvbror til arkitekt H.C. Amberg og søn af malermester H.F. Ring og Henrikke Frederikke født Bentzen.

Han blev tidlig elev af Herman Wilhelm Bissen, gennemgik Kunstakademiet og vandt dets sølvmedaljer. Det år, han blev færdig på Akademiet, 1854, vandt han også en pengepræmie for En Jæger med sin Hund. Derimod lykkedes det ham ikke at vinde nogen guldmedalje.

Fra 1856-69 levede han i Sverige, hvor han udførte en del dekorative arbejder, deriblandt seks store figurer til rådhuset i Malmø, en Neptun til navigationsskolen i Gøteborg med mere.

Da han kom tilbage til København, vakte han opmærksomhed for sin evne til dekorativ billedhuggerkunst i større stil, og det blev ham overdraget at udføre den store Frontongruppe til Det Kongelige Teater. Trods det, at den svære komposition med de på klippemassen hvilende figurer for øjet synes at tynge for meget på den forholdsvis lette underbygning med de åbne buer, gør dog denne gruppe, Apollo med Pegasus, en ret slående virkning, set fra torvet. En billedstøtte af H.C. Andersen, som han udførte i konkurs med Saabye (formentlig August Vilhelm Saabye), vandt ikke prisen, i det dennes arbejde blev foretrukket; men til Randers udførte han en Niels Ebbesen, der er opstillet på Rådhustorvet for Randers gamle rådhus. Noget lignende gjalder om de to store billedstøtter, som findes i det nationalhistoriske Museum på Frederiksborg (Thyra Danebod og Gorm den gamle), og heller ikke hans Wiedewelt i det ny Glyptotek hæver sig over det almindelige.

Derimod skabte han i forening med arkitekten Vilhelm Dahlerup et storslået og virkningsfuldt plastisk mindesmærke i Huitfeldt-Søjlen på Langelinie med den frit og levende bevægede sejrsgudinde på toppen. Det er det af hans værker, der længst og heldigst vil bevare hans navn. For øvrigt har han blandt andet udført Polykarp til Frederikskirken samt nogle andre statuer og buster.

Under sit ophold i Sverige havde Ring foretaget flere mindre rejser til Tyskland, Frankrig og England. Efter at han var færdig med teatergruppen, fik han 1876 Det anckerske Legat og besøgte Italien. Under den spaltning i kunstnerstanden, som i 1882-83 bragte de betydeligste kunstnere til at tage afstand fra Akademiet, valgtes han 1883 til medlem af Akademiet for 9 år. Han døde 28. maj 1886, ugift.

Han er begravet på Holmens Kirkegård.

Eksterne henvisninger 
 

 

Billedhuggere fra Danmark
Personer fra København
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Medlemmer af Akademiraadet
Danskere i 1800-tallet
Garry Trudeau

Garretson "Garry" Beekman Trudeau (født 21. juli 1948 i New York) er en amerikansk tegneserietegner, som er bedst kendt for strip-serien Doonesbury.

Trudeau har en eksamen i grafisk design fra Yale University, og allerede mens han opholdt sig her i 1960'erne tegnede han serien til den lokale avis. Han debuterede med Doonesbury i 1970, og serien har siden 1973 været i det danske dagblad Information. 

Som den første tegner af en strip-tegneserie blev Trudeau i 1975 belønnet med Pulitzerprisen for Editorial Cartooning. Han blev tildelt Reuben Award som årets tegneserieskaber i 1995 og er derudover tildelt flere internationale priser og hædersbevisninger.

Eksterne henvisninger 
 Garry Trudeaus biografi fra Doonesbury.com 
 Doonesbury's War – af Gene Weingarten i Washingtonpost.com, 22. oktober 2006

Tegneserietegnere fra USA
Personer fra New York City
Sametinget i Sverige

Sametinget er en svensk forvaltningsmyndighed med 31 folkevalgte medlemmer. Det svenske Sameting ligger i Kiruna, og har til opgave at fremme samiske nærings-, kultur- og sproginteresser. Det blev oprettet i 1993 som en statlig etat, og til trods for betegnelsen ting er Sametinget ikke et organ for selvstyre, men derimod underlagt de beslutninger som Sveriges riksdag og regering træffer.

Eksterne henvisninger 
 Sametinget

Samer
Sveriges politik
Politiske forsamlinger
Oleśnica

Oleśnica (tysk Oels, ældre polsk navn: Olesznica) er en by i det sydvestlige Polen. Byen har omkring 37.000 indbyggere (2014), og den ligger i Voivodskabet Nedre Schlesien (polsk: Województwo dolnośląskie).

Historie 
Fra 1312 til 1884 var Oleśnica hovedstad i Hertugdømmet Oels (Fyrstendømmet Oels). I modsætning til andre tyske hertugdømmer blev Oels ikke en suveræn stat i 1648 I 1792-1884 var hertugdømmet i personalunion med Braunschweig. Efter den sidste hertugs død i 1884 blev hans besiddelser delt. Statsejendommene blev tildelt den preussiske kronprins som tronlen, mens hertugens private ejendom tilfaldt det sachsisske kongehus.
 

Byer i Polen
Tidligere tyske byer
Grandløse Kirke

Grandløse Kirke er en traditionel hvidmalet kirke, der ligger i den gamle landsby Lille Grandløse i tilknytning til bebyggelsen omkring det gamle gadekær. Kirken ligger i Holbæk Kommune ca. 3 km syd for Holbæk centrum

Kirken er en romansk kampestenskirke med apsis. Det hvælvede loft er opført i den gotiske periode. Det senere tilføjede tårn og våbenhus er overvejende opført af munkesten. Altertavlen er fra 1622, og prædikestolen er fra samme periode. Den ene af klokkerne er fra 1501.

Kirken betjener Grandløse Sogn med landsbyerne Store Grandløse, Lille Grandløse, Vipperød samt Tjebberup og Dragerup. Derudover er der indgået et samarbejde mellem de tre kirker i sognene Ågerup samt Sønder Asmindrup & Grandløse under betegnelsen Kirkerne i Vipperød. Den 27. november 2011 (1. søndag i advent) blev de 3 sogne lagt sammen til Vipperød Sogn.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Grandløse Kirke i bogværket Danmarks Kirker (udg. af Nationalmuseet)
 Grandløse Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Holbæk Kommune
Kirker i Roskilde Stift
Kirker i Holbæk Amt
Mellotron

Mellotron er et musikinstrument som blev opfundet af Harry Chamberlin i 1946, og er en tidlig, analog forløber for synthesizeren. Under hver tangent er det det et magnetisk bånd, og når en tangent bliver trykket ned, bliver båndet trykket mod et afspilningshoved (lydhoved). Dette drives af en elektrisk motor via en valse. Hvert bånd har en varighed på otte sekunder, og det er dermed ikke muligt at lave toner af længere varighed end det. Når tangenten bliver sluppet bliver båndet trukket tilbage i en kassette af en fjeder som er monteret i den anden ende. Instrumentet var til dels teknisk vanskeligt at spille på, og nogle af modellerne havde deres begrænsninger. 

Instrumentet havde sin første storhedsperiode i 1960'erne, og blev brugt af blandt andre The Beatles (på "Strawberry Fields Forever"), Genesis,   Pink Floyd og Moody Blues. Instrumentet blev en vigtig del af genren progressiv rock i 1970'erne.

I 1980'erne blev mellotronen udskiftet med bedre synthesizere, og gled ud af populærmusikken, men blev genfødt i 1990'erne.

I nyere tid er mellotronen f.eks. blevet brugt af Muse, Opeth, Red Hot Chili Peppers, Madonna og Bigelf.

Musikinstrumenter
Ultra Beatdown

Ultra Beatdown er det fjerde studiealbum udgivet af Dragonforce. Cd'en udkom den 26. august 2008. Den første single på cd'en er "Heroes of Our Time". Senere udkom singlen "The Last Journey Home" efter noget diskussion om det skulle være "Reasons to Live" som ønsket af deres bassist Frédéric Leclercq. Men deres anden single/video blev "The Last Journey Home" som blev udgivet først på Xbox Live.

Spor 

Album fra 2008
DragonForce
Avellino (provins)

Provinsen Avellino (it. Provincia di Avellino) er en provins i regionen Campania i det sydlige Italien. Avellino er provinsens hovedby.

Der var 429.178 indbyggere ved folketællingen i 2001.

Geografi 
Provinsen Avellino grænser til:
 i nordøst mod Apulien (provinsen Foggia),
 i sydøst mod Basilicata (provinsen Potenza),
 i syd mod provinsen Salerno,
 i vest mod provinsen Napoli og
 i nordvest mod provinsen Benevento.

Kommuner  

 Aiello del Sabato
 Altavilla Irpina
 Andretta
 Aquilonia
 Ariano Irpino
 Atripalda
 Avella
 Avellino
 Bagnoli Irpino
 Baiano
 Bisaccia
 Bonito
 Cairano
 Calabritto
 Calitri
 Candida
 Caposele
 Capriglia Irpina
 Carife
 Casalbore
 Cassano Irpino
 Castel Baronia
 Castelfranci
 Castelvetere sul Calore
 Cervinara
 Cesinali
 Chianche
 Chiusano di San Domenico
 Contrada
 Conza della Campania
 Domicella
 Flumeri
 Fontanarosa
 Forino
 Frigento
 Gesualdo
 Greci
 Grottaminarda
 Grottolella
 Guardia Lombardi
 Lacedonia
 Lapio
 Lauro
 Lioni
 Luogosano
 Manocalzati
 Marzano di Nola
 Melito Irpino
 Mercogliano
 Mirabella Eclano
 Montaguto
 Montecalvo Irpino
 Montefalcione
 Monteforte Irpino
 Montefredane
 Montefusco
 Montella
 Montemarano
 Montemiletto
 Monteverde
 Montoro
 Morra De Sanctis
 Moschiano
 Mugnano del Cardinale
 Nusco
 Ospedaletto d'Alpinolo
 Pago del Vallo di Lauro
 Parolise
 Paternopoli
 Petruro Irpino
 Pietradefusi
 Pietrastornina
 Prata di Principato Ultra
 Pratola Serra
 Quadrelle
 Quindici
 Rocca San Felice
 Roccabascerana
 Rotondi
 Salza Irpina
 San Mango sul Calore
 San Martino Valle Caudina
 San Michele di Serino
 San Nicola Baronia
 San Potito Ultra
 San Sossio Baronia
 Sant'Andrea di Conza
 Sant'Angelo a Scala
 Sant'Angelo all'Esca
 Sant'Angelo dei Lombardi
 Santa Lucia di Serino
 Santa Paolina
 Santo Stefano del Sole
 Savignano Irpino
 Scampitella
 Senerchia
 Serino
 Sirignano
 Solofra
 Sorbo Serpico
 Sperone
 Sturno
 Summonte
 Taurano
 Taurasi
 Teora
 Torella dei Lombardi
 Torre Le Nocelle
 Torrioni
 Trevico
 Tufo
 Vallata
 Vallesaccarda
 Venticano
 Villamaina
 Villanova del Battista
 Volturara Irpina
 Zungoli