kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vatikanbiblioteket

Vatikanbiblioteket (latin: Bibliotheca Apostolica Vaticana) er Den hellige stols bibliotek, og ligger i Vatikanstaten. Det har en af de ældste og vigtigste bibliotekssamlinger af historiske tekster. 

Pave Nikolaus V (pave 1447-1455) oprettede biblioteket i 1448 da han kombinerede omkring 350 græske, latinske og hebraiske kodekser overleveret af hans forgængere med sin egen samling og fortløbende kostbare nyanskaffelser, blandt dem manuskripter fra Konstantinopels kejserlige bibliotek.

Da den første bibliotekar, Bartolomeo Platina, oprettede en bestandsfortegnelse i 1481, blev den på over 3500 enkeltposter. Dermed stod det fast at biblioteket allerede da var det største i den vestlige verden. Omkring 1587 gav pave Sixtus V arkitekten Domenico Fontana til opgave at konstruere en ny bygning til biblioteket. Denne bygning er stadig i brug. Bøgerne var lænket til og op- eller udstillet på bænke eller pulte. 

Over århundrederne blev biblioteksbestanden yderligere forøget ved gaver og anskaffelser. 

I 1623 blev biblioteket i arvefyrstedømmet Pfalz i Heidelberg med sine omkring 3500 manuskripter skænket af hertug Maximilian I af Bayern til Pavestolen. Lidt er senere blevet givet tilbage til Heidelberg, men størstedelen af samlingen er stadig i Vatikanet. 

I 1657 anskaffede biblioteket også manuskripterne som hertugerne af Urbino havde samlet. I 1661 blev grækeren Leo Allatius udnævnt til bibliotekar. Kristina af Sverige sørgede for at hendes bibliotek, der i praksis var omtrent alt som havde hørt til det svenske kongelige bibliotek, også blev en del af Vatikanbiblioteket ved hendes død i 1689. 

I 2005 havde biblioteket 75.000 manuskripter og over 1,1 millioner trykte bøger, af dem ca. 8.500 inkunabler. "Vatikanets hemmelige arkiver" blev udskilt fra biblioteket tidligt i 1600-tallet; de har yderligere 150.000 bestandele.

Blandt bibliotekets mest fremstående skatte er Codex Vaticanus, det ældste bibelmanuskript som kendes. Procopius' "hemmelige historie" blev opdaget i biblioteket i 1623.

Eksterne henvisninger 

 Vatikanbibliotekets hjemmeside , 
  "Rome Reborn: The Vatican Library & Renaissance Culture", en online udstilling fra Library of Congress. 

Vatikanstaten
Biblioteker
Skjold (kystforsvarsskib)

Skjold var et dansk pansret krigsskib, oprindeligt betegnet som "panserbatteri", fra 1911 som "pansret kystforsvarsskib", og fra 1912 blot "kystforsvarsskib". Da Iver Hvitfeldt var færdigt i 1887 begyndte Marinen at planlægge nye panserskibe, men Rigsdagen afviste ønskerne både i 1889, 1890 og 1891, og bevilgede i stedet mindre beløb til krydseren Heimdal og til en torpedobåd. I 1892 nøjedes Marinen derfor med at bede om et noget mindre panserskib, og det blev til Skjold. Det betød, at der kom til at gå 10 år mellem søsætningen af de to panserskibe. I den periode var der sket en del på den teknologiske front, og det afspejledes i Skjold. Panserets modstandskraft var blevet væsentligt styrket efter opfindelsen af hærdet stålpanser. Maskineriet var mere effektive 3-gangsmaskiner med vandrørskedler, som var hurtige at fyre op, og kanonens drejning og ammunitionsforsyning blev nu klaret af elmotorer. Selv om man igen var gået ned i kanonkaliber (fra 26 til 24 cm), betød udviklingen af langsomtbrændende krudt og det længere kanonløb, at Skjolds kanon var markant kraftigere. Dens rækkevidde var 9.800 m og da skudhastigheden var øget til et skud hvert andet minut, kunne Skjolds ene kanon afgive lige så mange skud som de to på Iver Hvitfeldt. De tre 12 cm kanoner var de første hurtigtskydende mellemsvære kanoner på et dansk panserskib, med en skudhastighed på fem skud pr. minut. Deres rækkevidde var 7.300 m. Skjold var opkaldt efter den danske sagnkonge Skjold.

Tjeneste 
Skjold var et af Marinens mest anvendte skibe, især fordi det var billigt i drift.Skibet deltog i adskillige af de årlige sommereskadrer, og da man i Søværnsordningen af 1909 øgede beredskabet til også at omfatte vintereskadrer, kom Skjold også med i dem. Da 1. Verdenskrig brød ud i 1914, blev Skjold tilknyttet 2. eskadre i Storebælt, og gennem resten af krigen gjorde skibet skiftevis tjenste der og i 1. eskadre i Øresund. I december 1918 udgik Skjold af Sikringsstyrken og lå herefter i reserve frem til 21. maj 1929, da det blev solgt. Den lange periode i reserve kan i følge Steensen skyldes, at der i 1920'erne var planer om at gøre skibet til en del af kystforsvaret omkring Falster, Møn og Sydsjælland. Det skulle ankres op i Grønsund, så de tre 12 cm kanoner kunne beskytte den østlige indsejling. Planen blev dog aldrig realiseret .

Litteratur 
 R. Steen Steensen, Vore panserskibe, (Marinehistorisk Selskab, 1968)

Noter 

Panserskibe fra Danmark
Daniel Jarque

Daniel Jarque González (1. januar 1983 – 8. august 2009) var en spansk fodboldspiller, der spillede som midterforsvarer.

Jarque spillede i hele sin karriere hos den spanske klub RCD Espanyol og døde 26 år gammel af et hjerteanfald en måned efter, at han var udnævnt til holdkaptajn.
Det var Daniel Jarque González navn der stod på Andrés Iniestas undertrøje under VM finalen i 2010, som han viste frem efter sin scoring.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Spanien
Personer fra Barcelona
Jord (flertydig)

Jord kan henvise til flere emner:

 Jorden – planet i solsystemet
 Jordart – en løs geologisk dannelse, fx sand, ler eller moræne, i modsætning til hårde bjergarter, fx kalksten eller granit
 Jord, jordbundstype eller overjord – organisk mørk jordart lige under jordoverfladen, hvor planter kan gro
 Matrikel (grund) – et indmålt jordstykke, hvis ejer fremgår af en matrikel
 Agerjord – landbrugsarealer anvendt til dyrkning af afgrøder, som en økonomisk produktionsfaktor
 Jord (elektrode) – elektrisk jordforbindelse
 Mount Jord – bjerg i Antarktis
 Fjørgyn eller Jord – den nordiske gudinde for jorden
Silent Hill (film)

Silent Hill er en gyserfilm fra 2006 produceret af Christophe Gans med manuskript af Roger Avary. Der er tale om en filmatisering af PlayStationspil-serien Silent Hill, hvor handlingen primært bygger på det første spil i serien.

Handling 

Filmen handler om moderen Rose Da Silva (Radha Mitchell) søgen på sin datter Sharon (Jodelle Ferland), der forsvinder i den uhyggelige spøgelsesby Silent Hill. Sammen med den kvindelige politibetjent Cybil Bennett (Laurie Holden) begiver de sig af sted sammen.

Flere gange møder moderen spøgelsespigen Alessa (Jodelle Ferland) og hendes mor. Det viser sig, at Alessa prøver at vise Rose hele sin barndom, fra skoletiden, til voldtægten, og til dengang hun fik Sharon. Alessa valgte at bortadoptere Sharon. Nogle år efter adopterede Rose og hendes mand Christopher Da Silva (Sean Bean) barnet.

En gang i mellem lyder et højt signal, der varsler det skræmmende skifte mellem Fog World (en dimension i Silent Hill) (Tåge-verdenen) og Other World (En anden og mere skræmmende dimension med monstre etc..) (Den anden verden), hvor folk bliver kastet ind i en mareridts verden, noget som Alessa bruger til at fange de mennesker der brændte hende. 
De vælger at søge tilflugt i byens kirke, da dette er det eneste sted man kan være i sikkerhed. Her møder de to kvinder en pige ved navn Anna (Tanya Allen), som bliver offer for en mand med en Pyramideformet hjelm.

Det viser sig, at Alessa blev brændt som heks, da hun var barn, og fordi Sharon og Alessa ligner hinanden, så tror folkene i Silent Hills at Sharon er Alessa, og de vil have Sharon brændt på bålet, og det vil Rose forhindre.

Den fanatiske kult bruger nogle til at holde øje med fuglene og når de kan se at der går panik i dem, så starter de en sirene som advarer om den skræmmende forvandling mellem Fog World og Other World.

Eksterne henvisninger 
 

Gyserfilm fra Canada
Franske film fra 2006
Psykologiske gyserfilm
Ejendomsmarked

Ejendomsmarkedet er markedet for fast ejendom. Ejendomsmarkedet er karakteriseret ved at udbuddet er temmelig stabilt – der bliver almindeligvis ikke mere jord, og bygningsvoluminet vokser som regel kun via nybyggeri. Samtidig er efterspørgselen efter jord og etagemeter konstant stor, idet menneskene skal bruge plads til dækning af en række fundamentale behov, herunder fødevareproduktion og boliger.

I en række lande, herunder Danmark, er det almindeligt at låne til anskaffelsen af fast ejendom, og ejendommarkedet er således koblet sammen med det finansielle marked.
Neo 1973

Neo 1973 er en open source smartphone udviklet af Openmoko-projektet.

Den første Openmoko-baserede hardwareenhed er FIC Neo1973. Udviklerversionen blev tilgængelig d. 12. juli 2007, til en pris af ca. DKK 1600,- (USD $300). Denne udgave kan kun købes direkte fra FIC på www.openmoko.com. Den offentlige skulle have været tilgængelig i detailforretninger fra oktober 2007., men er stadig på udviklingsstadiet.

Navnet Neo1973 er inspireret af det årstal (1973) hvor den første mobile kommunikation fandt sted.

Specifikationer 

(Udviklermodellen Neo1973 Phase 1)

Software 
Mange distributioner kan installeres på Neo 1973:
 Nogle Openmoko linux varianter:
 Om 2007.2
 Muligvis Om 2008.8
 SHR (Stable Hybrid Release
 Muligvis også disse:
 Debian
 Qt Extended
 ...

Kilder/referencer

Se også 
 Neo FreeRunner

Smartmobiler
Linux-baserede enheder
Niels Gersdorff

Niels baron (von) Gersdorff (født 7. januar 1688, død 17. december 1748) var en dansk stiftamtmand.

Han var søn af baron Rudolph Gersdorff og blev 1721 overkammerherre hos kronprins Christian, hvem han ledsagede på dennes bryllupsrejse til Sachsen; samme år fik han Dannebrogordenen og blev amtmand over Husum Amt; 1731 gehejmeråd, 1734 dekoreret med l'union parfaite, 1735 stiftamtmand i Sjællands Stift, 1738 gehejmekonferensråd, 1742 ordenssekretær, 1748 Ridder af Elefanten.

Han blev gift 19. december 1721 med Louise von Boineburg (14. januar 1697 – 25. marts 1765), der var hofdame hos Dronning Louise og datter af generalmajor Herman Frederik von Boineburg og Judith Augusta, født von Marschalck. Han var fader til Christian Rudolph Philip Gersdorff, Nicolaus Maximilian Gersdorff og Frederik Carl Gersdorff.

Gersdorff har tidligt gjort sig yndet af Christian 6. og forstod at holde sig i kongens yndest, og det i den grad, at den ellers så rettænkende konge 1739 kasserede en højesteretsdom, der var gået Gersdorff imod, et skridt af den enevældige konge, der næppe har sit sidestykke i Danmark. 1733 gav kongen ham ekspektance på Baroniet Marselisborg, når det hjemfaldt til kronen, hvilket imidlertid først kom hans ældste søn til gode (1772).

Kilder 

Amtmænd fra Slesvig
Modtagere af l'union parfaite
Niels
Stiftamtmænd over Sjællands Stift
Baroner fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Ordenssekretærer fra Danmark
Kammerherrer fra Danmark
Gehejmekonferensråder fra Danmark
Sønderup (Flensborg)

Sønderup (tysk Sünderup, angeldansk Synjerup) er en bydel i Flensborg beliggende sydøst for Adelbylund og syd for Adelby Kirke, hvoraf navnet Sønderup kan forklares. Navnet kan også være afledt af mandsnavn Sune. Sønderup er første gang nævnt 1506. Den bestod i 1800-tallet udelukkende af husmandssteder (kåd), som hørte til hovedgården Sønderupgaard. I 1837 nævnes her en gård og 16 kåd (husmandssteder). Lidt øst for Sønderup på vej mod Tarup lå det lille kådnersted Katgab (Kattloch). Sønderups grænse til Tostrup markeres gennem Himmelbjerget.

For at undgå indlemmelsen i Flensborg Kommune, havde Sønderup sammen med nabobyer Tarup og Tostrup så sent som i 1966 forenet sig til den nye kommune Adelby. Til trods for dette blev Sønderup sammen med Tarup i marts 1974 indlemmet i Flensborg, hvor den hører som statistisk distrikt under bydelen Tarup, en lille del i vest kom dog under Sandbjerg. Selvom Sønderup på denne måde formelt bliver en del af Flensborg Kommune, bevarede bydelen længe sit landlige præg. Først omkring 2000, da bebyggelsen blev udvidet med nye parcelhuse hen imod Pilvejen på Sønderup-Højmark, rykkede landsbyen nærmere til Flensborg. I 2001 blev med den nye omfartsvej (Østtangenten) vejen til Adelbylund afskåret. På samme tid blev Sønderup udvidet, da løkken nord for landsbyen blev udstykket til nye parcelhuse.

I den danske periode indtil 1864 hørte landsbyen under Adelby Sogn (Husby Herred, Flensborg Amt). Den dansk-sydslesvigske journalist og politiker Karl Otto Meyer er født i Sønderup.

Kendte 
 Karl Otto Meyer (1928–2016), dansk-sydslesvigsk journalist og politiker

Noter 

Bydele i Flensborg
Nicolaus Maximilian Gersdorff

Nicolaus Maximilian baron (von) Gersdorff (født ca. januar 1725, død 26. september 1802) var en dansk officer.

Han var en søn af gehejmeråd Niels Gersdorff og døbt 8. januar 1725. Sammen med 2 brødre, gehejmeråd Christian Rudolph Philip Gersdorff og Frederik Carl Gersdorff immatrikuleredes han 1741 ved Leidens Universitet og studerede her jura, men efter hjemkomsten valgte han den militære vej og indtrådte sidst på året 1743 som sekondløjtnant i Livgarden til Fods. Hans familieforbindelser i forening med gode anlæg for tjenesten sikrede ham et hurtigt avancement. 1746 forfremmedes han således til kaptajn af Infanteriet og overgik det følgende år til laalandske Infanteriregiment – senere kaldt Prins Frederiks Regiment – som kompagnichef; 1752 blev han generaladjudant hos Frederik 5., 1754 oberstløjtnant, 1760 oberst og chef for møenske – det senere oldenborgske – Infanteriregiment, 1772 generalmajor, 1774 hvid ridder, 1781 generalløjtnant. Som sådan kommanderede han fodfolket af det store korps, der 1788 sammendroges på Sjælland til værn mod et befrygtet svensk angreb. 1789 blev han kommandant i Rendsborg og inspektør over infanteriet i Hertugdømmerne – det lette infanteri dog undtaget -, men overgik 1793, samtidig med at han udnævntes til general af Infanteriet, fra disse stillinger til posten som kommandant i København, hvor han 1795 blev guvernør. 1801, få dage før Slaget på Reden, fik han sin afsked, og kort efter hædredes han som belønning for lang og god tjeneste med Elefantordenens blå bånd.

Gersdorff, der efter sin ældre broder kortvarigt blev ejer af Baroniet Marselisborg, havde 7. oktober 1761 ægtet Sophie Magdalene komtesse Reventlow (døbt 18. marts 1741 – 6. marts 1811), datter af gehejmeråd Conrad greve Reventlow. Han døde 26. september 1802.

Generaler fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Nicolaus Maximilian
Lensbaroner fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Frederik Carl Gersdorff

Frederik Carl baron (von) Gersdorff (født 1726, død 1804) var en dansk rytterofficer.

Han var søn af gehejmeråd Niels Gersdorff og broder til Christian Rudolph Philip Gersdorff og Nicolaus Maximilian Gersdorff. Han afgik fra tjenesten 1790 og døde som generalløjtnant og Ridder af Dannebrog 1804.

Kilder 
 Dansk Biografisk Leksikon

Frederik Carl
Generalløjtnanter fra Danmark
Baroner fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Adelby

Adelby er et sogn i Sydslesvig i det nordlige Tyskland, beliggende i det østlige Flensborg, tidligere Husby Herred, nu i Flensborg-bydele Engelsby, Fruerlund, Jørgensgaard, Tarup, Sønderup, Adelbylund og i den selvstændige landkommune Tostrup. Kirken selv ligger i Tarup.

Sognets navn er en minde om den forhenværende landsby Adelby, som lå her ved kirken. Allerede i middelalderen blev en række udflytterbyer (torper) fra Adelby etableret. Der kan nævnes Adelbylund (Angelsund), Engelsby, Fruerlund, Tarup og Tved. Tvedskov var senere igen en aflægger af Tved. Dertil kom en række kådnerbyer som Fruerlundskov, Katgab, Vejrgab eller Sønderup. Kernebyen Adelby blev efterhånden helt opgivet til fordel for en af mange udflytterbyer (torper) omkring. Kun sognet med Adelby Kirke blev bestående.

Adelby sogn strakte sig fra Tvedskov og Farnæsodde i nord til Tostrup (Tåstrup) i syd og fra Fuglsang og Troelsby i øst til Sankt Jørgen-kvarteret med Ballastbroen og Hulvejene (Bredebjerg, nu Lyksborg− og Kappelgade) ved Flensborgs bygrænse i vest. Dertil kom landsbyer og bebyggelser Bloksbjerg, Bussesig, Engelsby, Fruerlund, Fruerlundskov, Kavslund, Kors, Jørgensby, Katgab, Kilseng, Klosterskov, Mørvig, Osbæk, Skidegad, Tarup, Tved, Tvedmark, Vandløs og Vejrgab. Største besiddelser i sognet var de tre enkeltgårde Store Adelbylund (senere Hollændergaard), Lille Adelbylund og Sønderupgaard.

For at undgå indlemmelsen i Flensborg Kommune, havde landkommunerne Tarup, Sønderup (med Adelbylund) og Tostrup i 1966 dannet den nye kommune Adelby på baggrund af Adelby Sogn. Til trods for dette blev Adelbylund i 1970 indlemmet i Flensborg, Tarup og Sønderup fulgte 1974. Kun Tostrup foreblev som selvstændig kommune.

Kendte fra Adelby 
 Jens Petersen Lund (1731 - 1794), dansk maler
 Claus Ovesen (5. okt. 1816 - 31. jan. 1881), dansk officer og vejbygningsingeniør

Litteratur 
 Jens Peter Trap: Statistisk-topographisk beskrivelse af hertugdømmet Slesvig, Kjøbenhavn 1864, side 477

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Adelby Menighed / Kirchengemeinde Adelby
 Om Adelby

Bydele i Flensborg
Sogne i Sydslesvig
Munkbrarup

Munkbrarup er en landsby og kommune i det nordlige Tyskland under Slesvig-Flensborg kreds i delstaten Slesvig-Holsten. Byen ligger ved den tidligere landevej fra Holnæs til Mysunde og Slesvig i det nordlige Angel i Sydslesvig. Mod nordøst grænser kommunen til Flensborg Fjord. På sønderjysk (angeldansk) kaldes byen Monk'brarup.

Stednavnet er første gang dokumenteret 1209 (Dipl. dan. 1, 4, 165). Bynavnet optræder også i Rydårbogen. Stednavnet skrives tidligere også Munkbradrup. Byen er såldes kaldt efter munkene i Ryde Kloster, som tidligere forrettede gustjenesten her.

Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i Langballe kommunefællesskab (Amt Langballig). Til kommunen hører også Ballum (på tysk: Balm), Bogholmvig (Bockholmwik), Gejl (Geil), Harkmose (Harkmoor), Eskærsand (Iskiersand), Kragholm (sønderjysk Krachholm), Ryde (Rüde, sønderjysk Ryre), Sigum (Siegum) og Sigumlund (Siegumlund). Harkmose og Kragholm er typiske udflytterbyer. Nabokommuner er Lyksborg i nord, Ves i vest, Ringsbjerg i syd og Langballe i øst. Selve by Munkbrarup ligger ret højt med stejle krænter ned mod Brarup Å (som på tysk omtales som Munkbrarup Å), der løber lige vest for byen. Der er flere vandløb som f.eks. Ringsbjergå. Brarup Å løber gennem Munkbrarup Mølledam, Lyksborg Slotsø og munder i Svendåen. Syd for byen lå tidligere store moseområder (Tornbjergmose, Nedermose eller Præstemose og Kongens Mose). Stednavnet Ballum beskriver en beliggenhed på et ophøjet sted.

I den danske tid indtil 1864 hørte landsbyen under Munkbrarup Sogn (Munkbrarup Herred, tidligere Husby Herred). Skolesproget var dansk. I 1779 blev byen hovedby i det nyoprettede Munkbrarup Herred.

I sognet befandt sig i middelalderen den kendte Ryd Kloster. Klostret havde navn efter landsbyen Ryde. Klosteret blev senere ombygget til Lyksborg Slot. Hollændermøllen Håb (Hoffnung), som er opført i 1870, står i dag til rådighed for kulturelle foranstaltninger.

Munkbrarup Kirke opførtes 1582 af hertug Hans den Yngre. Kirken blev opført af materialier fra den forhenværende Ryd Kloster, hvilket også kan spores i kirken. Fra klosteret skal den således have fået de til dels afrundede kvadersten og portalen på sydsyden, hvor døren nu er tilmuret. Tårnet er mest af mursten. Det havde før et spir, men da dette nedbrændte ved lynild omtrent 1680 fik tårnet et gavltag. Den vestlige tårnmur er opført 1704. Klokken er også fra Ryd Kloster. Den blev omstøbt i 1681. Orglet er fra 1662 og blev 1740 fornyet. Døbefonten er af granit.

Den ældste kirke skal efter sagnet have ligget langt nordligere ved stranden i nærheden af Skovby (den nuværende Lyksborg), men af frygt for sørøvere være flyttet længere ind i landet. Den var viet Sct. Laurentius. I kirkeseglet (og i Angels våben) findes endu risten med omskrift. Denne kirke brandt ned 1565.

Eksterne henvisninger 

 Kommunens hjemmeside

Noter 

 
Byer i Kreis Slesvig-Flensborg
Angel
Tved (Sydslesvig)

Tved (dansk) eller Twedt (tysk) er en landsby og kommune beliggende cirka 11 km nordøst for Slesvig by ved Løjt Å i det sydlige Angel og kun få kilometer nord for Slien. Administrativt hører kommunen under Slesvig-Flensborg kreds i den tyske delstat Slesvig-Holsten. Den nuværende kommune blev dannet i august 1970 ved sammenlægning af Grumby og Boskov. Den samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Sydangel kommunefælleskab (Amt Südangeln). I kirkelig henseende hører Tved under Tolk Sogn. Sognet lå i Strukstrup Herred (Gottorp Amt), da Slesvig var dansk indtil 1864.

Geografi 
Tved er beliggende i et let kuperet morænelandskab i det sydlige Angel. Til kommunen hører Boskov (også Byskov; Buschau), Boskovaa (Buchholzau), Fyrbjerg (Vörbarg), Grumby, Lammershag (også Lammeshus, Lammershagen), Løkkegaarde (Lücke), Pokjær (Pokier), Stangelhæk (Stangheck), Tornhøj (Dornhöh) og selve Tved. Nord for Boskov ved Vedelspang Å er der med Borreskjær (Borreskier) et større vadområde. Vest for Tved strækker sig Fysing Å (Løjt Å).

Kommunen er landsbrugspræget.

Historie 
Tved er første gang nævnt 1231. Stednavnet henviser til en bebyggelse ved en skov. Stedbetegnelse Tved er almindelig i hele Norden i betydningen ryddet jord, som kunne pløjes. Navne som Humletved eller Rugtved betegner altså tilsvarende ryddede pletter i en skov, hvor der dyrkes humle osv. Grumby er første gang nævnt 1231. Stednavnet er afledt af mandsnavn Grumme. Stednavnet Boskov (på ældre dansk også Burskov) er første gang dokumenteret 1601. Navnet er sammensat af bue og -skov, muligvis afledt af mandsnavn Bur.

Kendte 
Den slesvigske stænderdeputerede Andreas Hansen-Grumby (1818 - 1884) kom fra Grumby.

Eksterne henvisninger

Noter 

Byer i Kreis Slesvig-Flensborg
Byer i Slesvig-Holsten
Christian Rudolph Philip Gersdorff

Christian Rudolph Philip baron (von) Gersdorff (født 20. december 1723, død 1. juni 1800) var amtmand.

Han var søn af baron Niels Gersdorff og broder til Nicolaus Maximilian Gersdorff og Frederik Carl Gersdorff. Han rejste i sin ungdom udenlands med 2 yngre brødre (immatrikuleret ved Leidens Universitet 1741), blev 1743 kammerjunker hos kronprinsesse Louise, i hvilken stilling han forblev hos hende som dronning indtil 1750, da han blev amtmand over Akershus Amt; 1751 blev han konferensråd, 1752 kammerherre, 1757 amtmand over Kalø Amt, 1764 dekoreret med l'union parfaite, 1767 Ridder af Dannebrog, 17. september 1772 forlenet med Baroniet Marselisborg, 1774 gehejmeråd, død 1. juni 1800. Han havde ord for at være en indskrænket mand uden dannelse.

Han blev gift 2. april 1751 med Dorthe Øllegaard Rosenkrantz (f. 4. oktober 1723, 1759 Dame de
l'union parfaite, d. 6. juni 1786), datter af gehejmeråd Christian Rosenkrantz til Skovsbo og Frederikke Louise f. Krag.

Godsejere fra Danmark
Amtmænd fra Danmark
Modtagere af l'union parfaite
Christian Rudolph Philip
Baroner fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kammerherrer fra Danmark
Gehejmeråder fra Danmark
Dorthe Øllegaard Rosenkrantz

Dorthe Øllegaard Rosenkrantz, gift Gersdorff (4. oktober 1723 – 6. juni 1786) var en dansk adelsdame, datter af gehejmeråd Christian Rosenkrantz til Skovsbo og Frederikke Louise f. Krag.. Hun blev gift 2. april 1751 med baron Christian Rudolph Philip Gersdorff. Hun blev 1759 Dame de l'union parfaite.

Dorthe Øllegård
Modtagere af l'union parfaite
Danskere i 1700-tallet