kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Devin Booker

Devin Armani Booker (født 30. oktober 1996) er en amerikansk professionel basketballspiller, som spiller for NBA-holdet Phoenix Suns. Han har været på All-Star holdet tre gange i hans karriere.

Baggrund 
Devin Booker er søn af den tidligere professionelle basketballspiller Melvin Booker.

Klubkarriere

Phoenix Suns 
Booker blev draftet af Phoenix Suns med det 13. valg i 2015 draften. Han havde en god debutsæson i ligaen, hvor han sluttede på fjerdepladsen i Rookie of the Year-prisen. Han tog et stort skridt i sin anden sæson, da han gik fra 13,8 point per kamp til 22,1 point per kamp. Den 24. marts 2017, i en kamp imod Boston Celtics, scorede Booker 70 point. Det var på tidspunktet kun den 11. gang i ligaens historie, at en spiller havde scoret 70+ i en kamp, og Booker blev den yngste spiller nogensinde til at score dette antal.

I marts 2019 scorede Booker først 59 point i en kamp imod Utah Jazz, og i den næste kamp imod Washington Wizards scorede han 50 point. Han blev her den yngste spiller nogensinde til at score 50+ point to kampe i streg. I 2019-20 sæsonen blev Booker for første gang valgt til All-Star holdet som erstatning for Damian Lillard, som var skadet.

2020-21 sæsonen blev den første sæson i Bookers karriere, hvor at han nåede til slutspillet. Han imponerede stort her, og spillede en central rolle i, at Suns nåede hele vejen til finalen. Trods historiske tal fra Booker, så tabte Suns dog her til Milwaukee Bucks.

Suns fortsatte det gode spil ind i 2021-22 sæsonen, hvor at de vandt 64 ud af deres 82 kampe i grundspillet, hvilke var det bedste i klubbens historie. Booker blev i sæsonen kåret som First Team All-NBA, som er de fem bedste spillere i sæsonen. Trods denne historiske sæson, så skuffede Suns i slutspillet, hvor de tabte til Dallas Mavericks.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Personer fra Michigan
Basketballspillere fra USA
Basketballspillere fra Phoenix Suns
Basketballspillere ved sommer-OL 2020
Medaljevindere ved sommer-OL 2020
Olympiske mestre fra USA
Jerami Grant

Jerami Grant er en amerikansk basketballspiller.

Den 28. juni 2021 blev Grant inkluderet i listen over amerikanske olympiske basketballspillere som skal spille ved sommer-OL 2020 i Tokyo.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Portland
Basketballspillere fra USA
Basketballspillere ved sommer-OL 2020
Olympiske mestre fra USA
Medaljevindere ved sommer-OL 2020
Pella (regional enhed)

Pella () er en af Grækenlands regionale enheder i den geografiske region Makedonien. Det er en del af periferien Centralmakedonien. Den er opkaldt efter den antikke by Pella, hovedstaden i det antikke Makedonien og fødestedet for Alexander den Store. Hovedstaden i Pella er Edessa med en befolkning på 19.036 indbyggere ifølge folketællingen i 2011, mens den største by er Giannitsa. Andre byer er Aridaia, Skydra, Arnissa og Krya Vrysi.

Administration 
Ifølge folketællingen i 2011 var befolkningen i den regionale enhed Pella 139.680 mennesker. Den er opdelt i 4 kommuner. Disse er:

 Almopia (2)
 Edessa (1)
 Pella (3)
 Skydra (4)

Præfektur 

Som en del af Kallikratis regeringsreformen i 2011 blev den regionale enhed Pella oprettet ud af den tidligere præfektur Pella (), der havde samme udstrækning som den nuværende regionale enhed. Samtidig blev kommunerne reorganiseret i henhold til nedenstående tabel.

Geografi 
Den regionale enhed dækker et område på 2.505 km2, hvoraf størstedelen er dækket af agerjord, skove og græsgange. Der er bjergrige områder omkring Pella med bjergene Voras (Kaimaktsalan) (2.524 meter), Vermion (2.027 meter), Paiko (1.458 meter), Jenna (2.182 meter) og Pinovo (2.154 meter). De vigtigste sletter er Pozar i nord og den store slette Giannitsà i den sydøstlige del. I området ligger også søerne Vegoritida og Agra og floderne Loudias og Edessian. Pellas sydligste del er flad, og i oldtiden var det en kløft forbundet med Det Ægæiske Hav. Højden i syd overstiger ikke 5 til 10 meter over havets overflade. Der er en række arkæologiske fundsteder i området.

Pella grænser op til de regionale enheder i Kilkis mod nordøst, Thessaloniki mod øst, Imathia mod syd, Kozani mod sydvest, ved Vegoritida-søen mod sydvest og ved Florina mod vest. Mod nord er det afgrænset af landegrænsen mellem Grækenland og Nordmakedonien.

Historie 
I antikken var området omkring den moderne regionale enhed Pella en del af det antikke græske kongerige Makedonien. Det blev senere en del af Romerriget og senere det byzantinske og det osmanniske imperium. Efter cirka 500 års osmannisk styre sluttede det sig igen til Grækenland i 1913 efter Balkankrigene.

Kilder og henvisninger 
 
 Officielt websted for præfekturet Pella
 Kort og info om Pella Prefecture

Regionale enheder i Grækenland
Centralmakedonien
Not proven

Not proven (, , ) er en form for skyldkendelse i straffesager ved skotske domstole.

"Not proven", der er en af tre mulige skyldkendelser, hvoraf de to andre er "guilty" () og "not guilty" (), har samme retsvirkning som "not guilty", idet tiltalte frifindes for anklagen. Imidlertid antages det, at "not guilty" anvendes når dommeren eller juryen er overbevist om, at tiltalte ikke begik forbrydelsen, mens "not proven" anvendes når dommeren og juryen ikke anser tiltaltes skyld for tilstrækkeligt godtgjort. Dette udlægges ofte sådan, at dommeren eller juryen, tror, at tiltalte er skyldig, men anerkender, at der ikke er tilstrækkelige beviser herfor.

Henvisninger

Kilder 

 
 
 
 

Straffeproces
Bodiluddelingen 2008

Bodiluddelingen 2008 blev afholdt den 24. februar 2008 i Imperial i København og markerede den 61. gang at Bodilprisen blev uddelt. Uddelingens værter var Louise Mieritz og Ditte Hansen.

Peter Schønau Fogs filmatisering af Erling Jepsens roman Kunsten at græde i kor modtog prisen for bedste danske film og bedste mandlige hovedrolle til Jesper Asholt. Charlotte Fich og Morten Grunwald modtog begge deres anden Bodil for henholdsvis bedste kvindelige birolle i Ole Bornedals Kærlighed på film, og bedste mandlige birolle i Jannik Johansens Hvid nat.

Dan Laustsen modtog prisen for bedste fotograf for hans arbejde som filmfotograf på film som Gummi-Tarzan (1982), Skyggen af Emma (1988), Drengene fra Sankt Petri (1991), Nattevagten (1994) og senest Kærlighed på film (2007). Laustsen modtog desuden en Æres-Bodil for sit virke som filmfotograf i 1982.

Ved denne uddeling introducerer Bodilkomitéen også en ny pris, Sær-Bodil'en, som skal belønne aktuelle fremragende præstationer og indsatser, som ikke falder under en af de øvrige Bodil-kategorier. Dermed reserveres Æres-Bodil'en til indsatser over længere perioder eller livsværk. Den første Sær-Bodil går til VFX-produktionsselskabet Ghost Digital Production House.

Vindere

Øvrige priser

Æres-Bodil 

 Ib Monty, Marguerite Engberg og Niels Jensen

Sær-Bodil 

 Ghost Digital Production House for effekterne til filmen De fortabte sjæles ø

Bedste fotograf 

 Dan Laustsen

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Officiel side

2008
Begivenheder i 2008
Den Hvide bevægelse

Den Hvide bevægelse, også kendt som De Hvide, var en løs sammenslutning af anti-kommunistiske kræfter, der kæmpede mod de kommunistiske bolsjevikker, også kendt som De Røde, under Den Russiske Borgerkrig (1917-1922/1923 ). Bevægelsen fortsatte i mindre grad med at fungere som en sammenslutning af militante oprørere, både uden for og inden for de russiske grænser, indtil omkring 2. verdenskrig (1939–1945). Bevægelsens militære arm bestod af Den Hvide Hær, også kendt som White Guard (på dansk: De Hvide Vagter').

Under Den Russiske Borgerkrig fungerede Den Hvide bevægelse som en sammenslutning af folk, der havde en lang række af forskellige politiske meninger, men som dog var forenet i deres modstand mod de kommunistiske bolsjevikker. Således bestod bevægelsen af både republikansksindede liberale, socialdemokrater (som f.eks. Aleksandr Kerenskij), monarkister og ultra-nationalistiske.

Se også 

 Den Hvide Hær
 Den Russiske Borgerkrig

Referencer

Litteratur 
 Kenez, Peter (1980): "The Ideology of the White Movement". Soviet Studies. 32 (32): 58–83. doi:10.1080/09668138008411280.

Eksterne henvisninger 

 Den Store Danske: "de hvide". lex.dk

Den Russiske Borgerkrig
Vegoritidasøen

Vegoritidasøen ( , Limni Vegoritida), også tidligere kendt som Ostrovosøen ( , Limni Ostrovou), er en stor naturlig sø i det vestlige Makedonien, i det nordlige Grækenland. Den ligger 6 km nordøst for Amyntaio og 18 km vest for Edessa, i 540 m højde. Voras-bjergene ligger mod nord. Den ligger i de regionale enheder Florina og Pella .

Kilder 

 K. Fytianos, V. Samanidou, T. Agelidis. Sammenlignende undersøgelse af tungmetallforurening i forskellige floder og søer i det nordlige Grækenland. Chemosphere, bind 16, nr. 2/3, s. 455–462, 1987

Søer i Grækenland
Vestmakedonien
Centralmakedonien
Herting

Herting er en bydel i den sydøstlige del af  Falkenberg, Sverige. Den afgrænses i vest af Ätran, mod syd af Peter Åbergs väg og  Kristineslättsallén og mod nordøst af en skovplantage. Bydelen består hovedsageligt af beboelsesbygninger. Villaerne er stort set bygget fra 1910'erne og endda 1960'erne. Der er en række mindre butikker i området . Falkenbergs idrottsplats , Falkenbergs idrottshall, Hertingskolan, Tullbroskolan og Herting kirke er også placeret i bydelen.

Etymologi
Navnet kommer muligvis fra hjort (jf. Hjerting i Danmark). Den blev første gang registreret som 'Hirthe' i 1531 og er siden blevet stavet som den nuværende stavemåde (f.eks. 'Hirtings laxegaardtt' 1569).

Historia
Dronning Kristinas "kroejerordre" fra 1649 beordrede, at kroer skulle findes på et antal steder i landet og i 1651 blev kronestuen Herting i Skrea sogn omdannet til kro.  

Byen Falkenberg købte i 1901 Herting og jorden blev indlemmet i byen i 1908. Kort tid efter begyndte den kommunale mellemskole at blive bygget efter tegninger af Georg A. Nilsson. Skolen brændte ned i 1960; i stedet er den nuværende Tullbroskolan. I mange år var Herting et industricenter med et destilleri, et teglværk (1728-1985, flyttet til Tegelbruket-kvarteret i 1836 ), et savværk og et mejeri. I 1903 blev Hertings kraftværk bygget i Ätran i Hertings strømfald . Kraftærket fyldte på det tidspunkt hele Falkenbergs energibehov. Kraftværket er der stadig, men leverer nu kun 4 procent af behovet. En fiskevej forbi kraftværket blev anlagt i 2014. 

I 1906 fremstillede Nils Gellerstedt et byplanforslag, som blev fulgt for kvartererne Mälaren og Tegelbacken . Boliger begyndte at blive bygget i 1914 i form af villaer langs Ätran. I de følgende årtier voksede bosættelsen og dannede et helt distrikt, der oprindeligt blev kaldt Hertings villastad. Mange af villaerne er designet og bygget af bygherren Carl Landsten (1875–1969) og ofte dækket med et karakteristisk ru gips, kaldet Falkenberg gips. Herting er i dag hovedsageligt et boligområde med de fleste villaer, men også nogle rækkehuse og lejlighedsbygninger. Et originalt element i bybilledet er Olsgården fra 1923 på Strandvägen 7, designet af Hakon Ahlberg. 

Den første byplan for Herting kom i 1932. Denne blev revideret i 1948.  I 1937 stod en ny jernbanebro over Ätran færdig, og västkustbanan blev trukket hen over området over en større og en mindre viadukt ved Strandvägen. Togtrafikken forsvandt i 2008, da en ny linje øst og nord for byen blev åbnet.

Referencer

Kilder
Förslag till bevarandeplan för Herting (1992). Falkenberg: Falkenbergs kommun och Hallands länsmuseer. 

Bydele i Falkenberg
Inge Hegeler

Inge Hegeler, Ingeborg Christa Hegeler, født 17 september 1927 i Hamborg, død 11 juli i Næstved 1996, var en dansk psykolog, læge, sexolog og forfatter. Hun var gift fra 1954 til 1983 med Sten Hegeler.

Sammen med sin mand Sten Hegeler (1923 – 2021) redigerede hun i 1960'erne og 1970'erne en populær sexbrevkasse i Ekstra Bladet. Også i det norske Dagbladet havde parret en sexbrevkasse i en årrække. Parret udgav desuden bøgerne Kærlighedens ABZ og Spørg Inge og Sten

Hendes forældre var skibsskok Andres Christian Laurits Pedersen (1895-1959) og Wilhelmine Pauline Helene Stähr (1900-60). Indtil hun var fem år boede hun i Hamborg, hvorefter hun flyttede med sin tyske mor til Danmark. Forældrene blev skilt kort tid efter. Senere blev moderen igen gift. Efter sin realeksamen blev hun i 1945 gift med en amerikansk soldat, men dette ægteskab måtte hun snart opgive. Sideløbende med forskelligt kontorarbejde gennemførte hun på aftenhold Statens Kursus til studentereksamen 1950.
 
Under psykologstudiet ved Københavns Universitet, mødte hun i 1951 Sten Hegeler, som hun senere giftede sig med. 1958 blev hun cand.psych og ud over at passe parrets to børn, der blev født i 1957 og 1961, vikarierede hun som som psykolog. Igennem 1950’erne udforskede parret fordomsfrit seksuallivet både i teori og praksis. 1969 modtog hun sammen med Sten Hegeler PH-prisen for deres seksualoplysende virksomhed.

1979 afsluttede hun på Kbh.s Universitet det medicinske studium. Inge og Sten Hegeler blev skilt i 1983. Hun var i fuld funktion som læge på Amtshospitalet i Vordingborg, da hun pludselig døde af en hjertesygdom.

Inge og Sten Hegeler var pionerer indenfor fordomsfrihed, åbenhed og glæde i det menneskelige seksualliv og de var aktive i den seksuelle frigørelse, der i 1960’erne og 1970’erne ændrede de flestes moralske indstilling og seksuelle udfoldelse.

Eksterne henvisninger og kilder 
 www.kvinfo.dk
 www.gravsted.dk

Sexologer
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Canadian Open 2021

Canadian Open 2021 var en tennisturnering, der blev spillet udendørs på hardcourtbaner i perioden 7. - 15. august 2021. Det var den 131. udgave af Canadian Open, og turneringen blev på grund af et sponsorat afviklet under navnet National Bank Open presented by Rogers. Rækkerne i herresingle og -double var en del af ATP Tour 2021, hvor de var sæsonens femte turnering i kategorien ATP Tour Masters 1000, og de blev spillet i Aviva Centre i Toronto. Kvindernes rækker var en del af WTA Tour 2021, hvor de tilhørte kategorien WTA 1000, og kampene blev afviklet i Stade IGA i Montréal.

Præmier 

Den samlede præmiesum for Canadian Open 2021 androg $ 4.686.465, der fordelte sig med $ 2.850.975 til mændenes rækker og $ 1.835.490 til kvinderne.

Herresingle

Hovedturnering 

I hovedturneringen deltog 48 spillere, der var fordelt på:
 37 spillere, der havde kvalificeret sig i kraft af deres placering på ATP's verdensrangliste pr. 28. juni 2021 (seks uger før turneringens start).
 3 spillere, der havde modtaget et wildcard (markeret med WC).
 6 spillere, der kvalificeret sig til hovedturneringen fra kvalifikationsturneringen (markeret med Q).
 2 lucky losere fra kvalifikationen (markeret med LL).

Resultater

Kvalifikation 

Kvalifikationen havde deltagelse af 24 spillere, der spillede om de sidste syv ledige pladser i hovedturneringen. ??? af de 24 spillere deltog på grundlag af et wildcard.

Følgende spillere kvalificerede sig til hovedturneringen:

Følgende spillere gik videre til hovedturneringen som lucky losere:

Resultater

Damesingle

Hovedturnering 

I hovedturneringen deltog 56 spillere, der var fordelt på:
 43 spillere, der havde kvalificeret sig i kraft af deres placering på WTA's verdensrangliste pr. 28. juni 2021 (seks uger før turneringens start).
 5 spillere, der havde modtaget et wildcard (markeret med WC).
 8 spillere, der kvalificeret sig til hovedturneringen fra kvalifikationsturneringen (markeret med Q).

Resultater

Kvalifikation 

Kvalifikationen havde deltagelse af 32 spillere, der spillede om de sidste otte ledige pladser i hovedturneringen. ??? af de 32 spillere deltog på grundlag af et wildcard.

Følgende spillere kvalificerede sig til hovedturneringen:

Ingen spillere gik videre til hovedturneringen som lucky loser.

Resultater

Herredouble 

Turneringen havde deltagelse af 28 par, der fordelte sig på:
 26 par, der havde kvalificeret sig i kraft af deres placering på ATP's verdensrangliste.
 2 par, der havde modtaget et wildcard (markeret med WC).

Resultater

Damedouble 

Turneringen havde deltagelse af 28 par, der fordelte sig på:
 26 par, der havde kvalificeret sig i kraft af deres placering på WTA's verdensrangliste.
 2 par, der havde modtaget et wildcard (markeret med WC).

Resultater

Eksterne henvisninger 
 National Bank Open  
 ATP Tour - Canadian Open 2021 
 WTA - Canadian Open 2021

Noter 

2021
WTA Tour 2021
ATP Tour 2021
Aasta Hansteen

Aasta Hansteen (døbt Asta, født 10. december 1824 i Kristiania (Oslo) ; død 13. april 1908 samme sted) var en norsk maler, forfatter og forkæmper for kvindesagen. Hun var datter af Christopher Hansteen, professor i astronomi og anvendt matematik ved Universitetet i Oslo og danskfødte Johanne Cathrine Andrea Borch (1787-1840).

Da kvinder først mod slutningen af 1800-tallet begyndte at få de samme uddannelsesmuligheder som mænd, fik Aasta Hansteen støtte af sin far til privatundervisning, i 1843 af blandt andet af den norske maler Johan Gørbitz, som vejledte hende under udførelsen af det første billede, selvportrættet fra 1844.

1844 modtog Aasta Hansteen i København undervisning af Jørgen Roed. Fra 1852 arbejdede hun nogle år i Kristiania som portrætmaler, blandt andet portrættet af faren, "det verk hun er best kjent for".

 Landsmål
Aasta Hansteen var den første kvinde der skrev på landsmål (nynorsk) med en lille bog fra 1862 Skrift og umsskrift i landsmaalet. Hendes interesse for landsmål førte til at hun ændrede sit danske døbenavn Asta til den norske form Aasta.

 Kvindesag
I 1870'erne var Aasta Hansteen engageret i kvindesagen både på skrift og ved foredragsvirksomhed. På grund af den modstand hun mødte, rejste hun 1880 til USA, hvor hun ernærede sig ved at genoptage maleriet, "...som slo godt an hos norsk-amerikanere...". Hun vendte tilbage til Norge i 1889, men genoptog ikke maleriet.
Hun ville opleve fællesskabet i den nye norske kvindebevægelse og blev modtaget og hyldet som en af kvindesagens pionerer. På sin 80-årsdag 1904 blev hun æresmedlem af Norsk Kvindesaksforening.

Aasta Hansteen er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo, hvor der er rejst en mindesten med en buste som Gustav Vigeland har udført. På Aker Brygge i Oslo står en statue udført af Nina Sundbye.

Referencer

Eksterne henvisninger

 Aasta Hansteen på Lokalhistoriewiki.no
 Statue på Aker Brygge i Oslo. Udført af Nina Sundbye 
 Aasta Hansteen i Norsk kunstnerleksikon af Anne Wichstrøm og Hansteen i Norsk biografisk leksikon af Lill-Ann Jensen
 Portræt af Aasta Hansteen på Nrk.no, Norsk rikskringkasting
 Slægtstræ for Aasta Hansteen på Geni.com



Malere fra Norge
Faglitterære forfattere fra Norge
Feminister fra Norge
Kvindelige kunstnere fra Norge
Personer fra Oslo
Nordmænd i 1800-tallet
Nordmænd i 1900-tallet
Fe (Artemis Fowl)

Fe er navnet på en række fiktive væsner i fantasyserien Artemis Fowl af den irske forfatter Eoin Colfer. De er normalt er mindre end mennesker og har en eller anden for magiske egenskab. Gennemsnitshøjden på en fe er præcis 1 m og 1 cm. Alle feer har trukket sig tilbage og lever nu under jorden, for at slippe bort fra menneskeracen og deres ødelæggelser. Den underjordiske civilisation er centret om hovedstaden Haven.

Feernes folkefærd kaldes Folket, og de lever efter Bogen. Der findes otte anerkendte familier af feer; elvere, dværge, pixie, gnomer, gremliner, gobliner, feer og dæmoner. Kentaurer nævnes også flere gange, samt trolde og enhjørninge, der dog er blevet udryddet.
En række af hovedpersonerne i serien hører til blandt feerne, heriblandt Holly Short (fe) og Smulder Muldwerfer (dværg).

Artemis Fowl
Fiktive racer
Hill of Tara

Hill of Tara ( eller ) er en bakke og et forhistoriske ceremonielt sted og begravelsessted nær Skryne i County Meath, Irland.

Ifølge traditionen er bakken der, hvor overkongerne af Irland blev kronet; stedet optræder også i irsk mytologi. Tara består af en række monumenter og jordvolde og -bakker, der er blevet anlagt fra stenalderen og frem til jernalderen. De inkluderer en jættestue ("Mound of the Hostages"), gravhøje, en bautasten (Lia Fáil eller "Skæbnestenen"), og en ceremoniel vej. Der er også en kirke og en kirkegård på bakken.

Tara er en del af et større oldtidslandskab, og Tara er et beskyttet national monument der styres af Office of Public Works, som ligger under Irlands regering.

Referencer 

Arkæologiske områder
Kultur i Irland
Irlands geografi
Baltisk svingel

Baltisk svingel (Festuca polesica) er en græsart i Svingel-slægten som er en dansk ansvarsart. Den er 20 til 60 centimeter høj, vokser i tuer og blomster i juni og juli. Den findes på næringsfattig sandbund nær kysten, i klitter og åben fyrreskov. Den findes i den sydlige del af Østersøområdet og i det nordvestlige Rusland. De få danske forekomster i Odsherred og på Bornholm er artens vestligste. Bestanden i Danmark er stabil, men den er regnet som en truet art på den danske rødliste.

Kilder og henvisninger 

 

Svingel
Petra Nordlund

Petra Iréne Nordlund McGahan (f. Nordlund den 27. marts 1969 i Boden, Norrbottens län, Sverige) er en svensk journalist og nyhedsoplæser. Hun er opvokset i Svartbjörsbyn udenfor Boden.

Karriere 
Nordlund gik på journalistuddannelsen ved Journalisthögskolan i Stockholm. Efter at have afsluttet denne vendte hun tilbage til Norrbotten, hvor hun startede på TV4 Norrbotten i Luleå.

I 1996 flyttede hun igen til Stockholm og blev vært på tv-programmet Tipslördag. I efteråret 1997 startede hun på TV4's Nyhetsmorgon og arbejder periodevis som nyhedsoplæser på TV4's nyhedsudsendelser.

Efter godt 20 år hos TV4 forlod hun firmaet for fra august 2018 at blive vært på Brottscentralen på Expressen TV.

Medvirken 
Nordlund har desuden medvirket som deltager i Fångarna på fortet i 1998, Rädda Barnens Bara Barn-gala i 1999 med Martin Timell samt i 2001 med Tilde de Paula Eby, og flere gange i Polarprisgalan.

Referencer 

Journalister fra Sverige
Tv-værter fra Sverige
Personer fra Norrbotten
Svenskere i 1900-tallet
Svenskere i 2000-tallet