kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skin

Skin  er kunstnernavnet for sangerinden  Deborah Anne Dyer (født 3. august 1967 i  Brixton, London) er stadig bedst kendt som i 90'er-bandet Skunk Anansie, der på opsigtvækkende vis smeltede hård rock sammen med sort feministisk vrede på hitnumre som 'Weak' og 'Hedonism'.

Britiske Skin var med til at danne gruppen Skunk Anansie i starten af 90'erne. I 1994 gav de deres første koncert, og senere indspillede de deres debutalbum 'Paranoid and Sunburnt' på kun seks uger.

I 1996 kom det endelige gennembrud for gruppen med det hårdtrockende og politiske album 'Stoosh', der hittede med singlen 'Hedonism', der for en tid gjorde gruppen til et meget varmt navn – især på efterskoler og gymnasier. Efter at have udgivet albummet 'Post Orgasmic Chill' i 1999 lod gruppen sig opløse i 2001.

Skin gik derefter solo og udgav i 2003 albummet 'Fleshwounds', der viste en mere stille side, af den ellers normalt højtråbende kvinde. På 'Fake Chemical State' var Skin blevet træt af stilheden og hun skruede derfor igen helt op for både charmen og punkattituderne.
 Hun har udtalt sig offentligt imod Brexit.

Diskografi

Albums 
 1995: Paranoid and Sunburnt
 1996: Stoosh
 1999: Post Orgasmic Chill
 2003: Fleshwounds
 2006: Fake Chemical State
 2010: Wonderlustre

Referencer 

Fra DR's Musikleksikon
Sangere fra England
Rockmusikere fra Storbritannien
Japan ved vinter-OL 1952

Japan deltog ved Vinter-OL 1952 i Oslo med tretten sportsudøvere, alle mænd, som konkurrerede i fem sportsgrene, alpint skiløb, langrend, skøjter, nordisk kombination og skihop. Japan havde ikke fået adgang til at deltage i det foregående Vinter-OL 1948 i St. Moritz på grund af landets rolle i 2. verdenskrig, og landets deltagere vandt ingen medaljer i Oslo. Den bedste placering, der blev opnået, var en sjetteplads i hurtigløb på skøjter.

Medaljer

Kilder 
 

Lande ved vinter-OL 1952
1952
Slaget ved Kvistrum Bro

Slaget ved Kvistrum Bro er navnet på en træfning ved Kvistrum Bro i Bohuslen i  Sverige, den 29. september 1788 under den såkaldte Tyttebærkrig. Kampen stod mellem et dansk-norsk armékorps på omkring 7.500 mand under kommando af prins Carl af Hessen og en mindre svensk forsvarsstyrke på omkring 1.000 mand under generalmajor Carl Hierta. Kampen blev afgjort til dansk-norsk fordel på cirka tre kvarter, hvorefter omtrent 800 svenskere blev taget som krigsfanger. Tabstallene var på norsk side seks døde og 18 sårede, medens de svenske tab var fem dræbte og 62 sårede. De fleste svenske krigsfanger blev frigivet dagen efter.

Slag med deltagelse af Norge
Svenske krige
Begivenheder i 1788
Jugoslavien ved vinter-OL 1952

Jugoslavien deltog ved Vinter-OL 1952 i Oslo med seks sportsudøvere, alle mænd, som konkurrerede i tre sportsgrene, alpint skiløb, langrend og skihop. Landets deltagere vandt ingen medaljer i Oslo. Den bedste placering, der blev opnået, var en trettendeplads i styrtløb.

Medaljer

Kilder 
 

Lande ved vinter-OL 1952
1952
Libanon ved vinter-OL 1952

Libanon deltog ved Vinter-OL 1952 i Oslo med en enkelt mandlig sportsudøver, som konkurrerede i alpint skiløb, hvor han opnåede en placering som nummer 57 i styrtløbet. Libanon opnåede derfor ingen medaljer ved legene.

Medaljer

Kilder 

Lande ved vinter-OL 1952
1952
Robin Hood - helte i underhylere

Robin Hood – helte i underhylere  (eng: Robin Hood: Men in Tights) er en amerikansk komediefilm fra 1993 instrueret, produceret og skrevet af Mel Brooks. Filmen har Cary Elwes i titelrollen som Robin Hood. Desuden medvirker Richard Lewis, Roger Rees, Amy Yasbeck, Dave Chappelle og Tracey Ullman.

Medvirkende 
 Cary Elwes som Robin Hood (Robin af Loxley)
 Richard Lewis som Prins John
 Roger Rees som Sheriffen af Rottingham
 Amy Yasbeck som jomfru Marian af Bagel
 Dave Chappelle som Ahchoo
 Mark Blankfield som Blinky
 Eric Allan Kramer som Lille John
 Matthew Porretta som Will Scarlet O'Hara
 Isaac Hayes som Asneeze
 Tracey Ullman som heksen Lokum 
 Patrick Stewart som Kong Richard
 Dom DeLuise som Don Giovanni
 Dick Van Patten som abbeden
 Mel Brooks som rabbiner Tuckman
 Megan Cavanagh som Broomhilde
 Brian George som Dungeon Maitre d'
 David DeLuise som en landsbybeboer

Ekstern henvisning

Noter 

Franske film fra 1993
Amerikanske film fra 1993
Film instrueret af Mel Brooks
Værker med Robin Hood
Film baseret på middelalderlige legender
The River Wild

The River Wild er en amerikansk thrillerfilm fra 1994 instrueret af Curtis Hanson og med Meryl Streep, Kevin Bacon, David Strathairn, John C. Reilly og Joseph Mazzello på rollelisten. Kevin Bacon og Meryl Streep blev begge nomineret til Golden Globe Awards for deres roller, desuden blev Meryl Streep nomineret til en Screen Actors Guild Award.

Medvirkende 
Meryl Streep
David Strathairn
Stephanie Sawyer
Joseph Mazzello
Kevin Bacon
Elizabeth Hoffman
Victor Galloway
John C. Reilly 
William Lucking
Benjamin Bratt
Diane Delano
Thomas F. Duffy
Paul Cantelon
Glenn Morshower

Ekstern henvisning 
 

Amerikanske film fra 1994
Thrillerfilm fra USA
Film instrueret af Curtis Hanson
Holland ved vinter-OL 1952

Holland deltog ved Vinter-OL 1952 i Oslo med elleve sportsudøvere, ni mænd og to kvinder. De deltog i tre sportsgrene, alpint skiløb, kunstskøjteløb og hurtigløb på skøjter. Holland, som her deltog i Vinter-OL for fjerde gang, opnåede en tiendeplads blandt de deltagende nationer ved at vinde tre sølvmedaljer. Det var første gang, Holland vandt medaljer ved et Vinter-OL. Flagbærer for Holland var Wim van der Voort.

Medaljer

Medaljevindere 
De hollandske medaljevindere var:

Kilder 

Lande ved vinter-OL 1952
1952
Solár

Solár er en dansk musikgruppe, bestående af styrmand Morten Schmidt som ved styrbord kaster ankeret og begiver sig ud over de syv verdenshave med deres stramt komponerede hybrid af skrigende verdensrock, maskinel electronica og finurlig spillemands-folk fyldt med progressive riffs og samplede beatprogrammeringer.

Solar blev dannet i 2001 under navnet Solar Plexus. Man venter stadig på deres albumdebut.

eksterne henvisninger 
 Band hjemmeside 
 Solár på DRs musikleksikon

Musikgrupper fra Danmark
Fra DR's Musikleksikon
Musikgrupper fra 2001
Vantage Point

Vantage Point er en amerikansk politisk thrillerfilm fra 2008 instrueret af Pete Travis. Filmen har bl.a. Dennis Quaid, Matthew Fox og Forest Whitaker på rollelisten.

Medvirkende 
 Dennis Quaid
 Matthew Fox
 Forest Whitaker
 Bruce McGill
 Eduardo Noriega
 Edgar Ramirez
 Sigourney Weaver
 William Hurt

Ekstern henvisning 
 

Amerikanske film fra 2008
Kriminalfilm fra USA
Thrillerfilm fra USA
Solar

Solar er en free jazz-gruppe. Gruppen består af Eli Yamin (piano), Adam Bernstein (bas) og Andy Demos (trommer).

Bandet har samarbejdet med Thelonious Monk, Charles Mingus, Sun Ra og Duke Ellington.

Referencer 

Jazzorkestre
Frank Langella

Frank A. Langella Jr. (født 1. januar 1938) er en amerikansk skuespiller, der er kendt for sine roller både i film, tv og på teatret. Langella har en anderledes karriere end mange traditionelle filmstjerne, idet han altid har haft fokus på teaterskuespil igennem, og han har jævnligt optrådt på Broadway. Han har modtaget adskillige priser herunder fire Tony Awards, én Drama Desk Award og en Screen Actors Guild Award samt nomineringer til Academy Award, en BAFTA Award, en Emmy Award og to Golden Globe Awards.

Han har vundet to Tony Awards; to i kategorienBest Leading Actor in a Play for rollen som Richard Nixon i Peter Morgan's Frost/Nixon og som André i Florian Zellers The Father, og to i kategorien Best Featured Actor in a Play for sine roller i Edward Albees Seascape og Ivan Turgenev's Fortune's Fool. Hans andre Tony-nominerede roller har været i Dracula i 1978, Match i 2004 og Man and Boy i 2012.

Han gentog sin rolle som Nixon i filmproduktionen af Frost/Nixon instrueret af Ron Howard, hvor han blev nomineret til en Academy Award forBest Actor. Langellas andre notable filmroller inkluderer Diary of a Mad Housewife (1970), Mel Brooks' The Twelve Chairs (1970), Dracula (1979), Dave (1993), The Ninth Gate (1999), Good Night, and Good Luck (2005), Starting Out in the Evening (2007), Wall Street: Money Never Sleeps (2010), Robot & Frank (2012), Noah (2014), Captain Fantastic (2016), and The Trial of the Chicago 7 (2020).

Han har også spillet højesteretsdommer Warren Burger i HBO-filmen Muhammad Ali's Greatest Fight (2013) og senator Richard Russell Jr. i All the Way (2016). Langella har spillede Gabriel, en KGB-agent i FX-serien The Americans (2013–2017) og Sebastian Piccirillo i Showtime-serien Kidding (2018–2020).

Filmografi

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra USA
A Single Man

A Single Man er en amerikansk dramafilm fra 2009. Filmen er instrueret, produceret og skrevet af Tom Ford for The Weinstein Company. A Single Man har bl.a. Colin Firth og Julianne Moore på rollelisten. Filmen er baseret på romanen af samme navn, som udkom i 1964 og er skrevet af forfatteren Christopher Isherwood.

Medvirkende 
 Colin Firth som George Falconer
 Julianne Moore som Charlotte (Charley)
 Nicholas Hoult som Kenny Potter
 Matthew Goode som Jim
 Jon Kortajarena som Carlos
 Paulette Lamori som Alva
 Ryan Simpkins som Jennifer Strunk
 Ginnifer Goodwin som Mrs. Strunk
 Teddy Sears som Mr. Strunk
 Lee Pace som Grant Lefanu
 Erin Daniels som Bank Teller
 Aline Weber som Lois
 Jon Hamm i en ukrediteret stemme cameo som Harold Ackerly. Han er fætter til Jim, som ringer til George for at informere ham om Jims død.

Kilder/henvisninger

Ekstern henvisning 
 

Amerikanske film fra 2009
Bodilprisen for bedste amerikanske film
Dramafilm fra USA
Engelsksprogede film
LGBT-relaterede film fra USA
Invictus

Invictus er en amerikansk film fra 2009. Filmen er instrueret og produceret af Clint Eastwood og har Morgan Freeman og Matt Damon i hovedrollerne. Den handler om Nelson Mandelas kamp om at få Sydafrika til at blive ét land igen, i tiden lige efter apartheidstyrets fald.

Medvirkende 
 Morgan Freeman - Nelson Mandela
 Matt Damon - Francois Pienaar
 Tony Kgoroge - Jason Tshabalala
 Patrick Mofokeng - Linga Moonsamy
 Julian Lewis Jones - Etienne Feyder
 Grant L. Roberts - Ruben Kruger
 Scott Eastwood - Joel Stransky
 Isaac Feau'nati - Jonah Lomu
 Rolf E. Fitschen - Naka Drotske
 Vaughn Thompson - Rudolph Straeuli
 Charl Engelbrecht - Garry Pagel
 Graham Lindemann - Kobus Wiese

Referencer

Ekstern henvisning 
 

Amerikanske film fra 2009
Film instrueret af Clint Eastwood
Biografiske film fra USA
Historiske film fra USA
Dramafilm fra USA
Sterling (band)

Sterling er et dansk poprock-band der blev dannet i foråret 2000 i Århus, og består af Jonas Linnet, Ole Jeppesen og Mads Nygaard.

Historie 
Det der senere skulle blive til Sterling blev dannet i 1995 på Fjerritslev Gymnasium i Nordjylland. Her mødtes Mads Nygaard og Jonas Linnet og lavede projektet Novopop sammen med trommeslageren Ole Jeppesen. Fra 1997-1999 spiller de nogle koncerter og indspiller demobånd. I efteråret 1999 gik bandet i opløsning, men et halv år senere slutter de sig atter sammen. Denne gang under navnet Sterling, opkaldt efter den engelske Formel 1-kører Stirling Moss og Velvet Underground-guitaristen Sterling Morrisson. Bassisten Rasmus Bjerre bliver også en del af bandet.

I 2002 blev Sterling udvalgt til den første udgave af DR's demo-koncept Karrierekanonen på P3, samtidig med at de bliver udvalgt til at spille på årets SPOT Festival i Århus.

Debutalbummet Solo danser mama sjus udkom april 2004 via århusianske Bird Hits Plane. Singlen "Rødvin2004" endte på førstepladsen på Det Elektriske Barometer.
Bird Hits Plane blev nedlagt opløsning og gruppen fortsatte promotionarbejdet på egen hånd.

I starten af 2005 påbegyndte de indspilningerne til EP'en Estadio Camp-let, som bliver udsendt på Crunchy Frog. Sterling udsendte deres anden studiealbum Yndigt land på samme selskab i efteråret 2006.

I marts 2007 forlod bassist Rasmus Bjerre bandet.

Den 28. november 2008 udsendte gruppen deres første engelsksprogede album, Celebrations, i Tyskland under navnet Sterling International, for at undgå forvirring med andre bands af samme navn. Albummet består primært af sange fra Yndigt land samt enkelte ældre fra bagkataloget.

Sterling udgav deres tredje studiealbum, Tonemaskinen, den 8. marts 2010 på pladeselskabet Speed of Sound, der bl.a. drives af Kristian Leth. I den forbindelse blev den første single fra albummet, "Spring for dit liv", udsendt i november 2009. I marts 2010 udkom næste single, "Vi kommer aldrig hjem". Efter turnéen i kølvandet på albummet holdt Sterling lav profil, men opløstes aldrig.

I juni 2018 udgav gruppen for første gang i 8 år en ny single kaldet "Tsar Bomba". I oktober 2018 udkom EP'en "Sorte Tangenter", som senere kastede endnu en single af sig - "Mørket Vinder Ind".

Medlemmer 

Nuværende
Jonas Linnet – guitar, kor (2000-i dag)
Ole Jeppesen – trommer, kor (2000-i dag)
Mads Nygaard – vokal, synthesizer (2000-i dag)

Tidligere
Rasmus Bjerre – bas, kor (2000-2007)

Diskografi

Album 
Dansk
 Solo danser mama sjus (2004)
 Yndigt land (2006)
 Tonemaskinen (2010)

Engelsk
 Celebrations (2008)

EP'er 
 Estadio Camp-let (2005)
 "Sorte Tangenter" (2018)

Singler 
Dansk
 "Rødvin 2004" (2004)
 "Lyssværd" (2004)
 "Ubesvaret opkald" (2005)
 "Vinterfobi" (2005)
 "Stereo" (2006)
 "Ikke rigtig i mit hoved" (2006)
 "Kom nu hjem" (2006)
 "Den totale fred" (2007)
 "Julesingle" (2008)
 "Spring for dit liv" (2009)
 "Vi kommer aldrig hjem" (2010)

Engelsk
 "You Only Dance Lonely" (2008)
 "Love Uranium" (2009)
 "Borderline Insanity" (2009)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Musikgrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 2000
New Zealand ved vinter-OL 1952

New Zealand deltog ved Vinter-OL 1952 i Oslo med tre sportsudøvere, 2 mænd og en kvinde, som alle konkurrerede i alpint skiløb. New Zealand, som deltog i et vinter-OL for første gang, vandt ikke nogen medaljer. Den bedste placering var en 39. plads i storslalom for kvinder. Sir Roy McKenzie var holdkaptajn og Herbert Modelhart deltog som træner.

Medaljer

Resultater 
Annette Johnsson (nummer 39 i kvindernes storslalom)
Herbert Familton (nummer 65 i mændenes styrtløb, nummer 77 i mændenes storslalom) 
William Hunt (nummer 81 i mændenes storslalom)

Kilder 

NZARE-side med biografi af Roy McKenzie 

Lande ved vinter-OL 1952
1952
Polen ved vinter-OL 1952

Polen deltog ved Vinter-OL 1952 i Oslo med tredive sportsudøvere, 27 mænd og tre kvinder, som konkurrerede i fire sportsgrene, alpint skiløb,ishockey, langrend og skihop. Polens deltagere vandt ikke nogen medaljer. Den bedste placering var en sjetteplads i ishockeyturneringen.

Medaljer

Kilder 
 

Lande ved vinter-OL 1952
1952
Portugal ved vinter-OL 1952

Portugal deltog ved Vinter-OL 1952 i Oslo med en enkelt mandlig sportsudøver, som konkurrerede i alpint skiløb, hvor han opnåede en placering som nummer 69 i styrtløbet. Portugal opnåede derfor ingen medaljer ved legene.

Medaljer

Resultater 
Mændenes styrtløb:
 Duarte Espírito Santo Silva — 3:58.4 (→ nummer 69)

Kilder 
 

Lande ved vinter-OL 1952
1952
Rumænien ved vinter-OL 1952

Rumænien deltog ved Vinter-OL 1952 i Oslo med seksten sportsudøvere, alle mænd, som konkurrerede i tre sportsgrene, alpint skiløb, langrend og nordisk kombination. Rumæniens deltagere vandt ikke nogen medaljer. Den bedste placering var en nittendeplads i nordisk kombination.

Medaljer

Kilder 

Lande ved vinter-OL 1952
1952
Spanien ved vinter-OL 1952

Spanien deltog ved Vinter-OL 1952 i Oslo med fire sportsudøvere, alle mænd, som konkurrerede i alpint skiløb, langrend og nordisk kombination. Spanien deltog i Vinter-OL for tredje gang, men landets deltagere vandt ikke nogen medaljer. Det bedste resultat var en placering som nummer 37 i styrtløb.

Medaljer

Kilder 

Lande ved vinter-OL 1952
1952
Sun Ra

Sun Ra, født Herman Poole Blount (22. maj 1914 – 30. maj 1993) var en amerikansk pianist og jazzmusiker.

Sun Ra, der meget vel kan betegnes som jazzens mest mytiske og mystiske person, påstod selv, at han var ankommet til jorden fra planeten Saturn. Under alle omstændigheder hersker der en del usikkerhed om hans tidlige liv og karriere, men han var fra midten af 1930'erne aktiv på musikscenen i Chicago, hvor han i 1946 arbejdede som arrangør for sit tidligste forbillede, orkesterlederen Fletcher Henderson.

Efter at have spillet med blandt andre Coleman Hawkins og Stuff Smith, dannede han i begyndelsen af 1950'erne egen gruppe, der ved midten af årtiet var blevet til The Arkestra, et big band, som han siden stod i spidsen for, og som rummede en række 'trofaste' musikere, heriblandt saxofonisterne Pat Patrick og John Gilmore.

The Arkestra var klart påvirket af bebop og af arrangører som Duke Ellington og Tadd Dameron, men i begyndelsen af 1960'erne inddrog Sun Ra en lang række elementer af overraskende og eksperimenterende karakter. Der blev arbejdet med modale former og med fri improvisation samt med særegne instrument-sammensætninger og elektronik. Tilmed blev afrikansk musik, kultur og mysticisme uløseligt forbundet med orkestrets – både visuelle og auditive – udtryk.

Sun Ra skabte også et af de første musiker-ejede pladeselskaber, Saturn Records, der udsendte omkring 100 albums, hvoraf en del er blevet genudgivet på andre selskaber, mens de originale plader, der udkom i meget små oplag, er blevet samlerobjekter.

Fra 1970'erne arbejdede Sun Ra også med funk og med 'klassisk' big band jazz, der sammen med hans vidtfavnende synthesizer-spil og særegne fremtoning samt talrige andre spektakulære indslag gjorde The Arkestras koncerter til noget ganske unikt. Som solopianist viste Sun Ra påvirkning fra både Count Basie, Thelonious Monk og europæisk impressionisme.

Diskografi

Albums 
 1957: Supersonic Jazz
 1965: Heliocentric Worlds 2
 1969: Atlantis (album)
 1973: Space Is The Place

Referencer 

Jazzpianister fra USA
Fra DR's Musikleksikon
Amerikanere i 1900-tallet
Supastition

Supastition (født 1976) er en rapper fra Greenville i North Carolina. Før han var fyldt 10 år begyndte han at rappe, og da han blev 18 valgte han definitivt at satse på en musikalsk karriere.

Der var dog mange dyre lærepenge at betale de første år i branchen. Han blev kastet frem og tilbage mellem forskellige pladeselskaber, og var i en to års periode låst fast på arme og ben grundet en uheldig kontrakt med selskabet Lo Key Records.

Omkring årtusindeskiftet mødte han rapperen og pladeselskabsejeren Rasco, der så talentet i Supastition og udsendte singlen 'Broke Man's Anthem'. Det bragte ham videre til Freshchest Records, der i 2002 udgav Supastitions debutalbum '7 Years of Bad Luck', der dog blev mødt med lunkne anmeldelser eller næsten værre: ligegyldighed.

I 2004 begyndte tingene at tage fart. Her fandt Supastition sammen med den hollandske wunderkind Nicolay, og sammen lavede de nummeret 'The Williams', der blandt 5000 indsendte forslag blev udvalgt til at optræde på ?uestloves Okay Player-kompilation 'True Notes Vol.1'.

Efterfølgende gæsteoptrådte Supastition bl.a. på KRS One-albummet 'Keep Right', på Little Brother mixtapet 'The Chittlin' Circuit' og udsendte EP'en 'The Deadline', der bl.a. indeholdt college-radio-hittet 'Boombox'.

I 2005 udsendte Supastition albummet 'Chain Letters', der fik gode anmeldelser i de fleste hiphop-magasiner, og bl.a. indeholdt undergrundshittet 'Hate My Face'.

Diskografi

Albums 
 2002: 7 Years Of Bad Luck
 2004: The Deadline EP
 2005: Chain Letters

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Rappere fra USA
Fra DR's Musikleksikon
Peter Kvist Jørgensen

Peter Kvist Jørgensen (født 15. marts 1950) er en dansk politiker og tidligere forbundssekretær i fagforbundet FOA.. Han er søn af tidligere statsminister Anker Jørgensen.

I faderens statsministertid blev Peter Kvist Jørgensen kendt, fordi han ikke var socialdemokrat, men i stedet medlem af Kommunistisk Arbejderparti (KAP). Senere gjorde han sig bemærket som formand for Trafikfunktionærernes Fagforening, hvor han adskillige gange var uenig med LO og SiD. Dog var denne formandspost afbrudt i en periode, hvor han valgte at køre bus (som tidligere). Samlet nåede han at sidde på posten i 25 år, indtil han blev valgt som forbundssekretær for FOA ('Forbund af Offentligt Ansatte' senere omdøbt 'Fag Og Arbejde'). Til kommunalvalget 2009 stillede han op for Enhedslisten i Guldborgsund Kommune.

Peter Jørgensen har boet i Vejringe på Falster siden midten af 1990'erne, men har bibeholdt sine arbejdsopgaver i København.

Notater 

Fagforeningsfolk fra Danmark
Politikere fra Enhedslisten
Politikere fra KAP
Taxi Taxi!

Taxi Taxi! er en svensk popduo bestående af de enæggede tvillingesøstre Miriam Eriksson Berhan og Johanna Eriksson Berhan, født den 16. januar 1990.

Egentlig var Taxi Taxi! ikke et rigtigt band, men det var blot hvad søstrene kaldte sig på deres MySpace-side, hvor de lagde deres numre ud. Taxi Taxi! fik hurtigt vakt opmærksomhed blandt broderlandets radiolyttere og koncertgængere med sin sære men charmerende blanding af skramlet og skrøbelig folk og naivistisk indie pop. Der opstod pludselig en masse hype omkring søstrene og i efteråret 2006 resulterede dette i en kontrakt med danske Efterklangs pladeselskab Rumraket.

I maj 2007 udkom Taxi Taxi!'s selvbetitlede EP med seks afdæmpede numre og anmelderne kunne ikke stå for søstrenes skrøbelige melankolske indie-pop. Miriam og Johannas simpelt instrumenterede tænksomme sange er produceret af Björn Yttling fra Peter, Björn & John.

Bandet har blandt andet spillet på Hultsfredsfestivalen, Roskildefestivalen og Storsjöyran i sommeren 2007.

Når de ikke spiller musik går de to søstre på gymnasiet på Söder i Stockholm og lever et liv, der minder ret meget om andre gymnasieelevers.

Diskografi

Albums 
 2007: Taxi Taxi! EP

Referencer 
 Taxi Taxi! på DRs musikleksikon

Eksterne henvisninger 
 ’Taxi Taxi’ på MySpace

Popgrupper fra Sverige
Indie
Har spillet på Roskilde Festival
Fra DR's Musikleksikon
Trilobit

Trilobitter (: trílobos, "trelappet") er en gruppe af uddøde leddyr fra Palæozoikum. Dyrene havde exoskelet, der kan findes som forsteninger. Trilobitter tilhører Trilobitomorpha og har mindet om de nulevende bænkebidere. De nærmeste slægtninge er dog Xiphosura, der er dolkhaler. Der er over 1500 kendte trilobit-slægter og de anvendes som ledefossiler, især for de kambro-ordoviciske aflejringer.

Kilder og henvisninger 

 Rare Fossil Reveals What One Trilobite Had For Dinner 465 Million Years Ago. IFLScience 2023
 Jørn Madsen: Livets Udvikling, 2006, s. 352, Gyldendal, 
 Richard S. Boardman et al.: Fossil Invertebrates, s. 217-240, 1987, Blackwell Science, 
 E.N.K. Clarkson: Invertebrate Palaeontology and Evolution, s. 342-378, 1994, Chapman & Hall, 
 David Lambert: Förhistoriska växter och djur, s. 62-63, 1990, Forum AB,

Se også 
 Burgess Shale
 Kambrium

Leddyr
Uddøde dyr
Fossiler
Palæozoikum
Poul Erik Andersson

Poul Erik Andersson (født 8. april 1940) er en dansk journalist og tidligere atlet.

Andersson han begyndte som elev på Faaborg Avis i november 1957 og var siden været journalist på Lolland-Falsters Stiftstidende og Lolland-Falsters Folketidende. Han var derefter sportsjournalist på Berlingske Tidende (1962-1970), Ekstra Bladet (1970-1977) og Danmarks Radio (1977-1999). Nu er han på dk4. Han var pressechef for Hvidovre IF i klubbens storhedstid, for VM i bowling og senere for Peter Brixtofte, Farum Kommune og Farum Boldklub.

Andersson er en af tre nulevende æresmedlemer af Danske Sportsjournalister.

Andersson var som ung en dygtig løber i Københavns IF, to gange var han på atletiklandsholdet på 400 meter og hans bedste tid var 48,8, som han løb Frederiksberg Stadion den 15. juni 1963. Han blev trænet af Jørgen Heller Andersen.

Personlige rekorder 
 200 meter: 23,0 (1963)
 400 meter: 48,8 (1963)
 800 meter: 1.53.9 (1963)
 1000 meter: 2,32,2 (1964)
 1500 meter: 4,08,0 (1964)

Kilde 
 KIF 100 Aar – Københavns Idrætsforening 24. oktober 1992. Udgivet i anledning af Københavns Idræts Forenings 100 års jubilæum 24. oktober 1992.

Eksterne henvisninger 
 Officielle Efterretninger og DAF i tal 
 Danske Sportsjournalister

Sprintere fra Danmark
Atleter fra Københavns IF
Sportsjournalister fra Danmark
Journalister ved Berlingske
Mellemdistanceløbere fra Danmark