kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Flemming B. Muus

Flemming Bruun Muus (født 21. november 1907 i København, død 23. september 1982 i Virum) var en dansk forfatter, faldskærmschef og modstandsmand.

Han var gift med Varinka Wichfeld Muus (1922-2002).

For sin indsats i modstandskampen fik Flemming B. Muus ordenen "D.S.O." – Distinguished Service Order.

Begravet på Søllerød Kirkegård.

Frihedshelt eller ? 
Flemming Muus  blev  som ung taget i at forfalske checks og  blev af familien sendt til Liberia. I december 1944 blev Muus sigtet for underslæb og i 1946 dømt for bedrageri mod den modstandsbevægelse, han kæmpede for under krigen.
Dommen lød på to års fængsel, men han blev benådet mod at forlade Danmark, hvorefter han med sin familie flyttede til Sydafrika.

SOE 
SOE blev efter Flemming B. Muus, ledet af Ole Lippmann. Han var den første der så, at Muus levede et overklasseliv, mens Lippmanns kolleger levede et farligt liv for at skaffe penge til modstandsbevægelsens ofre.

Bibliografi 
 Ingen tænder et lys -, 1950
 Solsiden vender mod nord, 1951
 Det begyndte under Sydkorset, 1952
 Der kom en dag...., 1953
 Monica Wichfeld, 1954
 Over 23 grænser, 1955
 Skik og Brug, 1956
 Hilsen til Bo, 1958
 Bo & Co., 1958
 Bo lider skibbrud, 1958
 Bo redder A-bomben, 1958
 Bo og gestapochefen, 1958
 Bo på 4. breddegrad, 1958
 Bo kommer til Island, 1958
 Bo og de sorte trælle, 1959
 Bo i Siam, 1959
 Bo på sporet af Sputnik, 1959
 Bo på de store have, 1959
 Faldskærmsudspring over Jylland, 1960
 Bo i USA, 1960
 Jam – en hund, 1965
 Mange er kaldede : nogle få udvalgte beretninger fra besættelsestiden, 1966
 Elias B. Muus : 1829 1ste november 1979 : en familie og dens virksomhed gennem 150 år, 1979
 Gjort gerning ...: 1. del, 1979
 Gjort gerning ...: 2. del, 1979

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Modstandsfolk fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Selvbiografer fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Special Operations Executive
Officerer fra Storbritannien
Mandlige forfattere i det 20. århundrede
Personer fra København
Studentermenighed

I en lang række af byer landet over, er der studentermenigheder som arrangerer foredrag, gudstjenester og tilbyder sjælesorg og socialt samvær. Menighederne er normalt tilknyttet en uddannelsesinstitution f.eks. et universitet og har en række faste ansatte bestående af præster, informationsmedarbejder + et menighedsråd og en række frivillige.
Aarhusteologerne

Aarhusteologerne henviser til fire kendte teologer som fra midten af 1900-tallet har præget dansk filosofi og teologi. De er P.G. Lindhardt, K.E. Løgstrup, Regin Prenter og Johannes Sløk. Alle fire var professorer i teologi ved det Teologiske Fakultet på Aarhus Universitet.

Litteratur 
 Bjerg, Svend (1994). Århusteologerne : P.G. Lindhardt, K.E. Løgstrup, Regin Prenter og Johannes Sløk : den store generation i det 20. århundredes danske teologi. København: Lindhardt og Ringhof. DK5=20.7. 

Teologi
Ansatte ved Aarhus Universitet
Grupper
Gyldenholm

Gyldenholm er en herregård på Sjælland, som nævnes første gang i 1350. Indtil reformationen, 1536, hørte området under Sorø Kloster som "Gimplingetorp", ved reformationen kom godset under kronen. Området blev i 1774 solgt til Anders Dinesen, der skabte det nuværende Gyldenholm. Gården ligger i Kirkerup Sogn, Slagelse Kommune. Hovedbygningen er opført i 1863-1864 ved J.D. Herholdt og udsmykket indendøre af guldaldermalerne Constantin Hansen og Georg Hilker. Siden 1862 har Gyldenholm været i slægten Neergaards eje. 

Gyldenholm Gods er på ca. 1.400 ha. Der drives traditionelt land- og skovbrug samt udlejning af boliger og jagt på godset. I hovedbygningen udlejes lokaler til konferencer, møder, undervisning og lignende.

Ejere af Gyldenholm 

 (1350-1450) Hvideslægten
 (1450-1536) Sorø Kloster
 (1536-?) Kronen
 (?-1573) Bjørn Andersen Bjørn
 (1573-1774) Kronen
 (1774-1793) Anders Dinesen
 (1793-1800) Jens Kraft Dinesen
 (1800-1810) Christopher Schøller Bülow
 (1810-1812) Peter Johansen de Neergaard / Christen Sørensen
 (1812-1829) Jens Peter Jensen
 (1829-1835) Cecilie Sophie Warming gift Jensen
 (1835-1840) Andreas Frederik Langheim
 (1840-1862) Georg Koës Brøndsted
 (1862-1903) Charles Adolph Denis de Neergaard
 (1903-1948) Carl de Neergaard
 (1948-1970) Peter Johansen Charles Eugen de Neergaard
 (1970-1996) Carl Holger Niels de Neergaard
 (1996-) Jacob Johan Thomas de Neergaard

Se også 
 Fredede bygninger i Slagelse Kommune

Kilder 
 J.P. Trap: Danmark 5.udgave, Kraks Landbrug

Eksterne henvisninger 

 danskeherregaarde.dk: Gyldenholm , hentet 21. oktober 2016
 Gyldenholm Gods – Officiel hjemmeside

Herregårde i Slagelse Kommune
Fredede slotte og herregårde i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Slagelse Kommune
Herregårde i Sorø Amt
Fritz August Breuhaus

Fritz August Breuhaus (født 9. februar 1883 i Solingen, Tyskland, død 2. december 1960 i Köln, Tyskland) var en berømte tysk arkitekt, indretningsarkitekt og designer. Fra omkring 1929 kaldte han sig selv "Fritz August Breuhaus de Groot". Han opførte ligeledes flere bygninger i Danmark.

Eksterne henvisninger 
 Breuhaus Homepage 

Arkitekter fra Tyskland
Personer fra Solingen
Tyskere i 1900-tallet
Luc Besson

Luc Paul Maurice Besson (født 18. marts 1959) er en fransk filminstruktør, producent og manuskriptforfatter.
Han var gift med den franske skuespiller Anne Parillaud, som han har et barn med. Hun havde hovedroller i hans film.

Han var 1997-99 gift med skuespilleren Milla Jovovich, der også havde hovedroller i hans film.

Filmografi 
Se Luc Besson filmografi

Udvalgt filmografi

 L'Avant Dernier (1981)
 Le Dernier Combat (1983)
 Subway (1985)
 The Big Blue (1988)
 Nikita (1990)
 Atlantis (1991)
 Léon: The Professional (1994)
 The Fifth Element (1997)
 The Messenger: The Story of Joan of Arc (1999)
 Angel-A (2005)
 Arthur and the Invisibles (2006)
 Taken (2008)
 Arthur and the Revenge of Maltazard (2009)
 The Extraordinary Adventures of Adèle Blanc-Sec (2010)
 Arthur 3: The War of the Two Worlds (2010)
 The Lady (2011)
 The Family (2013)
 Lucy (2014)
 Save Kids Lives (2015)
 Valerian and the City of a Thousand Planets (2017)
 Anna (2019)

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Frankrig
César for bedste instruktør
Et barn er født i Betlehem

Et barn er født i Betlehem er en julesalme, der stammer fra den latinske middelaldersalme "Puer natus in Bethlehem".
Den danske version er blandt de populæreste julesange i Danmark.

Den danske tekst tilskrives oftest N.F.S. Grundtvig i 1820.
Hans Tausen oversatte i 1553 den latinske salme til dansk, mens Grundtvigs version først blev til i 1820.

Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug udgav Grundtvigs tekst i december 1835 i et hæfte redigeret af F.C. Sibbern.

Melodi 
A.P. Berggreens melodi fra 1849 er skrevet på baggrund af en tysk visemelodi fra 1600-tallet.

I Wilhelm Hansen Musikforlags udgivelse Julens Melodier er melodien angivet som "dansk folkemelodi".

Johan Christian Gebauer komponerede en version der blev udgivet i Sange med Pianoforte-Accompagnement componerede af Joh. Chr. Gebauer. II. Børnesange.
Denne version er ikke blevet videre kendt.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Julesalmer
Salmer af N.F.S. Grundtvig
Salmer i Den Danske Salmebog
Erik Homburger Erikson

Erik Homburger Erikson (15. juni 1902 i Frankfurt am Main – 12. maj 1994) var en tysk/dansk/amerikansk psykoanalytiker og udviklingspsykolog, som var kendt for sin teori om menneskets sociale udvikling, og for at "opfinde" begrebet "identitetskrise".

Baggrund 
Eriksons mor, Karla Abrahamsen, kom fra en fremstående jødisk familie i København. Hun var gift med den jødiske mægler Valdemar Isidor Salomonsen, men blev gravid med en ikke-jødisk dansker. Da hun opdagede, at hun var gravid, rejste Karla til Frankfurt, hvor Erikson blev født og fik sin mors efternavn, Salomonsen.
Hun uddannede sig til sygeplejerske og flyttede til Karlsruhe. I 1905 giftede hun sig med den jødiske Theodor Homburger. I 1908 fik hendes søn sin stedfars efternavn og blev Erik Homburger. I 1911 blev han officielt adopteret af Homburger. Ægteparret Homburger fortalte Erik, at Theodor var hans rigtige far, og fortalte ham først sandheden sent i barndommen - noget, han forblev bitter for resten af sit liv.

Eriksons otte stadier 
Ifølge Erikson foregår udviklingen gennem otte psykosociale vendepunkter:
 0-1½ år: Grundlæggende tillid eller mistillid
 1½-2år-3 år: Selvstændighed eller tvivl
 3-6 år: Initiativ eller skyldfølelse
 6-12 år: Arbejdslyst eller mindreværdighed
 Ungdomstid: Identitet eller rolleforvirring
 Unge voksne: Intimitet eller isolation
 Voksne: Udvikling eller stagnation
 Alderdom: Integritet eller fortvivlelse

Noter 

Psykologer fra USA
Jøder fra Danmark
TLC (band)

TLC er en amerikansk R&B-gruppe, der blev dannet i 1991 af de tre sangerinder Tionne "T-Boz" Watkins, Lisa "Left Eye" Lopes og Rozonda "Chili" Thomas. Navnet er dannet af initialerne i de tre sangeres kunstnernavne, men kan også henvise til "Tender Loving Care". Gruppen har selv ved flere lejligheder joket med at navnet skulle stå for "Titty Less Crew".

Gruppen havde sin storhedstid i 1990'erne, hvor de fik en stribe hits med velproduceret R&B-sange, hvoraf flere nåede toppen på hitlister over hele verden. Det gælder blandt andet "Creep", "Waterfall", "No Scrubs" og "Unpretty". Gruppen modtog også flere Grammy Awards. Med den oprindelige gruppesammensætning udgav TLC tre album, men i forbindelse med indspilningen af FanMail i 1999 opstod der uenigheder mellem de tre medlemmer, og resultatet blev, at Lopes efter en turne i kølvandet på albummets udgivelse, forlod gruppen til fordel for en solokarriere.

I forbindelse med det efterfølgende album var Lopes vendt tilbage til TLC, men inden indspilningerne til albummet var afsluttet, omkom Lopes i en bilulykke i 2002. De to øvrige overvandt chokket og afsluttede arbejdet med albummet, der kom til at hedde 3D, med assistance fra andre sangere som Missy Elliott og Timbaland. De to tilbageværende medlemmer fortsatte nu på lidt lavere blus samarbejdet, men sluttede det i 2005.

Gruppens debutalbum Ooooooohhh... On the TLC Tip blev udgivet i februar 1992 og blev en stor succes med over 6 millioner solgte eksemplarer. De tre første singler ("Ain't 2 Proud 2 Beg" #6, "Baby-Baby-Baby" #2 og "What About Your Friends" #7) kom alle ind på US Billboard Hot 100.

På verdensplan har gruppen solgt mere end 65 millioner albums.

I 2009 blev det bekendtgjort, at Watkins og Thomas planlægger at gendanne gruppen.

Diskografi 

 Ooooooohhh... On the TLC Tip (1992)
 CrazySexyCool (1994)
 FanMail (1999)
 3D (2002)
 TLC (2017)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Musikgrupper fra USA
Etableret i 1990
Demokratisk diktatur

Demokratisk diktatur eller demokratur; skindemokrati; flertalsdiktatur

Demokratur 
Begrebet demokratur beskriver demokratisk rigiditet eller anti-demokratisk ledelse, som i strid med demokratiets grundværdier standser en forandringskrævende debat ved at hævde at efterleve flertallets ønsker.

De humanistiske værdier, heriblandt at kunne forene ideologi og selvudvikling på såvel individ som samfundsplan, er demokratiets grundtanke. I en idelogi-debat, hvor dialogen enten betragtes som skueværdi, dvs. ikke reelt kan afstedkomme forandring af den ideologiske holdning, som debatteres, eller direkte fordømmer eller nedgør mindretallets udtalte uenighed, kan flertallet siges at praktisere demokratur.

Folkets demokratiske diktatur 
Talemåden folkets demokratiske diktatur er den maoistiske version af proletariatets diktatur. Begrebet blev skrevet ind i den kinesiske forfatning af Mao Tse Tung og udtrykker den holdning, at diktatoriske redskaber er et nødvendigt onde, fordi staten uden et diktatur ville kunne falde og foranledige en situation, der er værre end et diktatur. Det er et af de få tilfælde, hvor begrebet diktatur anvendes ikke-nedsættende.

Organisationsstruktur 
Demokratur er et begreb i forskningen i Interpersonlig Kommunikation: En virksomhed udøver demokratur, hvis den 1. omtaler sine ansatte som medarbejdere snarere end lønarbejdere, 2. retorisk ligestiller aktionærer og ansatte, og 3. bevidst eller ubevidst formoder, at medarbejderen sætter virksomheden over sig selv, hvad enten medarbejderen har direkte indflydelse på den førte virksomhedspolitik eller ej.

Politik 
I Danmark anvendes begrebet af politiske kritikere som synliggørelse af en politisk retorik, der i tilfælde, hvor den aktuelle folkeånd eller debat sætter spørgsmålstegn ved en given lovs hensigtsmæssighed eller mangel på fleksibilitet, i egen sags tjeneste sætter lighedstegn mellem den nu-gældende lovgivning og "folkets stemme".

Begrebet kan også anvendes synonymt med betondemokrati, hvor ingen love og regler er til debat, når først der er stemt: "Folket har valgt de demokratiske repræsentanter, flertallet af repræsentanterne har lavet lovene, og derfor skal alle lyde lovene". Sådan betondemokrati er det egentlige demokratur – ønsket om at tilsidesætte den debat og meningsudveksling, som kan føre til mere hensigtsmæssig lovgivning, eller lovgivning i overensstemmelse med folkets nu-gældende ønsker.

Modstanden mod demokatorers retorik kan ikke siges at repræsentere en bestemt politisk fløj, men tilhører som udgangspunkt mindretallet, da flertallet i et demokrati ofte sidestiller at være i flertal med at have ret. Se direkte demokrati

Eksterne henvisninger 

 Jens Jackie Jensen: "Grundlæggeren" (i Tidehverv, december 2000) 
 Erik Ernst: Demokrati elleve tolv!
 Leon Trotskij: "Hvad er "Den permanente revolution"? – Grundlæggende postulater" (Skt. Petersborg 1906) 
 Kamal H. Qureshi: "Tænk hvis nogen hører noget" (Avisen, 13. november 2009)

Noter 

Diktatur
Diktatur
Løgstrup Arkivet

Løgstrup Arkivet er hjemhørende på Det Teologiske Fakultet ved Aarhus Universitet, i bygning 1453, lokale 420. Løgstrup Arkivet rummer en samling af den danske teolog og filosof K.E. Løgstrups (1905-1981) publikationer, efterladte manuskripter og den forskningsrelevante del af hans bogsamling. Det rummer desuden et udvalg af sekundærlitteratur om Løgstrups forfatterskab. Arkivets formål er at udbrede Løgstrups teologi og filosofi gennem publikationer, foredrag osv. og desuden stille sine arkivalier til rådighed til forskning.

Løgstrup Arkivet blev oprettet i midt 90erne ved videnskabelig medarbejder, filosof Ullrich Zeitler.

Løgstrup Arkivet hører hjemme under enheden for Løgstrup-forskning.
 Link til Enheden for Løgstrup-forskning: http://loegstrup.au.dk/
 Link til Løgstrup Arkivet: http://loegstrup.au.dk/loegstrup/

Aarhus Universitet
Filosofi
Musikforeningen

Musikforeningen var en musikinstitution i København, der eksisterede i knap hundrede år fra 1838 til 1931.

Efter tysk forbillede blev Musikforeningen stiftet den 5. marts (Weyses fødselsdag) 1838 i Det Kongelige Teater. Blandt stifterne var Edvard Collin og J.P.E. Hartmann, der var formand 1839-92. Foreningens formål var at fremme dansk musik, oprindeligt primært ved udgivervirksomhed, men koncertvirksomheden blev snart det mest iøjnefaldende. Foreningen afholdt koncerter udbudt i abonnement, hvor medlemmerne, der især bestod af det kulturinteresserede borgerskab, kunne høre klassiske orkesterværker, og hvor værker af danske og nordiske komponister især i de tidligste år promoveredes.
   
I begyndelsen kunne Musikforeningen benytte Det Kongelige Kapel som orkester til koncerterne, men med tiden blev dette vanskeliggjort af teatrets skærpede krav til denne praksis, og Musikforeningen så sig nødsaget til at finde et alternativ. Dette blev fundet i 1850 i H. C. Lumbyes Tivoli ensemble, der jo netop havde fri i vintersæsonen, hvor abonnementskoncerterne fandt sted. Da lederen af koncerterne siden 1842 Franz Joseph Gläser (1798-1862) var kapelmester ved Det Kgl. Kapel, var det også påkrævet for Musikforeningen at engagere en ny leder. Valget faldt på Niels W. Gade, der kort forinden i 1848 var vendt hjem til Danmark fra Leipzig for at undgå at blive indmønstret som tysk soldat i Treårskrigen. Gade var ingenlunde et nyt bekendtskab for Musikforeningen, idet netop han havde vundet Musikforeningens ouverturekonkurrence i 1840 med værket Efterklange af Ossian. Frem til sin død i 1890 beholdt Gade posten som leder af Musikforeningens koncerter. 

Musikforeningen nød formentlig godt af Gades internationale kontakter, og mange berømte musikere har optrådt ved foreningens koncerter, således f.eks. Clara Schumann, Joseph Joachim, Julius Stockhausen og Johannes Brahms.

Efter Gades død overtog Emil Hartmann lederskabet frem til 1892. Han efterfulgtes af Franz Neruda (1843-1915), der var fast dirigent i perioden 1892-1915. Efter hans død blev det Carl Nielsens tur 1915-27, hvorefter Ebbe Hamerik var dirigent frem til 1931. 

Blandt de københavnske musikinstitutioner var Musikforeningen i 1800-tallet den absolut førende. Efter århundredskiftet tabte den terræn, og i 1931 blev foreningen opløst. Dens store nodesamling overgik til Det Kongelige Bibliotek.

Noter

Litteratur 
 Angul Hammerich: Festskrift i Anledning af Musikforeningens Halvhundredaarsdag. (1886)
 Torben Schousboe: Koncert-repertoiret i Musikforeningen i København 13/3 1886- 14/4 1931. (1966).
 Torben Schousboe: "Koncertforeningen i København. Et bidrag til det københavnske musiklivs historie i slutningen af det 19. århundrede" i Dansk Årbog for Musikforskning 6, (1968-72), s. 171-209.

Foreninger fra Danmark
Etableret i 1836
Musikorganisationer i Danmark
Lyngbygård (Eggeslevmagle Sogn)

Lyngbygaard er en gammel landsbyhovedgård, som nævnes første gang i 1403. Gården ligger i Eggeslevmagle Sogn, Slagelse Kommune. Hovedbygningen er opført i 1873

Lyngbygaard Gods er på 939 hektar med Gerdrup

Ejere af Lyngbygaard 

 (1403-1536) Antvorskov Kloster
 (1536-1696) Kronen
 (1696-1702) Diderich Grubbe
 (1702-1727) Anne Elisabeth Holgersdatter Vind gift Grubbe
 (1727-1728) Holger Grubbe
 (1728-1732) Diderikke E. Grubbe / Christine E. Grubbe
 (1732-1735) Christine baronesse Fuiren gift Harboe
 (1735-1736) Slægten Harboe
 (1736-1739) Oluf Bruun / Jørgen Williumsen
 (1739-1750) Oluf Bruun
 (1750-1755) Simon Borthuus
 (1755) Otto Borthuus
 (1755-1760) Casper Frederik von Bülow
 (1760-1798) Morten Iversen Qvistgaard
 (1798-1807) Peter Christoffer Mortensen Qvistgaard
 (1807-1814) Henriette Elisabeth Schow gift Qvistgaard
 (1814-1831) Peter Johansen de Neergaard
 (1831-1877) Carl Julius Petersen Rehling-Qvistgaard
 (1877-1917) Tofa Alvilda Carlsdatter Rehling-Qvistgaard gift Fabricius
 (1917-1929) Holger Fabricius
 (1929-1944) Kristine Feyring gift Fabricius
 (1944-1975) Peter Frederik Holgersen Fabricius
 (1975-1987) Peter Petersen Fabricius
 (1987-) Hofjægermester Peter Nicolaj Fabricius Melchior

Kilder 
 J. P. Trap: Danmark 5.udgave, Kraks Landbrug

Herregårde i Slagelse Kommune
Herregårde i Sorø Amt
Regin Prenter

Regin Prenter f. Pedersen (født 6. november 1907 i Frederikssund, død 15. december 1990) var en dansk teolog og præst. Han blev cand.theol i 1931 og studerede i Bonn. I 1935 blev han sognepræst i Hvilsager-Lime Pastorat på Djursland og residerende kapellan ved Århus Domkirke. Han deltog i det illegale arbejde og trykningen af illegale skrifter under besættelsen.
Han blev dr.theol. i 1944 på afhandlingen "Spiritus Creator" om Luthers teologi og var fra 1945 professor i dogmatik ved Det Teologiske Fakultet ved Aarhus Universitet. I 1972 tog Prenter sin afsked fra Aarhus Universitet for at arbejde som sognepræst i Branderup i Sønderjylland.

Teologisk var Regin Prenter påvirket af Karl Barth, den anglikanske kirke med teologer som F.D. Maurice, den svenske lutherske højkirkelighed og den "Lundensiske skole" med fx Anders Nygren og Ragnar Bring. Han var med til at oprette Theologisk Oratorium, som var et fællesskab af teologiske studenter, der ville forene studier og fromhed, det sidste bl.a. gennem en liturgisk praksis, der omfattede fælles tidebønner på gregorianske melodier.

Han er en af de fire Århusteologer, som har haft en stor indflydelse på teologi og kirkeliv i Danmark.

Værker i udvalg 
 Spiritus Creator, Aarhus 1944.
 Skabelse og Genløsning, København 1951-1953.
 Ordet og ånden : Reformatorisk kristendom, Afhandlinger og artikler, 1952.
 Kirkens Tro, Lohse, 1964.
 Kirkens Embede, Universitetsforlaget i Aarhus, 1965.

Reference

Kilder 
 Bentzen, Aage et al: Illustreret Religionsleksikon, Skandinavisk Bogforlag 1950
 Thulstrup, Niels: Reformatorisk kristendom i Akcept og protest, C.A. Reitzels Forlag 1981.

Eksterne henvisninger 
 

Professorer fra Aarhus Universitet
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Faglitterære forfattere fra Danmark
Riddere af 1. grad af Dannebrog
Personer fra Frederikssund
Præster fra Danmark
Teologer fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Agnes Adler

Agnes Charlotte Dagmar Adler, født Hansen (19. februar 1865 i København – 11. oktober 1935 sammesteds) var en dansk pianist.

Agnes Adler blev født ind i en musikerfamilie, hvor faderen Carl Emilius Hansen (1834-1910) var oboist, og fasteren Louise Amalie Hansen (1828-79), gift Hasselriis, var violinist.

Faderen sporede både Agnes og den fem år ældre bror Emil Robert Hansen ind på en musikerkarriere. 
Således spillede hun første gang offentligt ved en koncert i Studenterforeningens festsal sammen med sin far og bror i 1873. Både Agnes og broderen Emil blev omtalt som vidunderbørn, og i de følgende år gav de mange koncerter. Agnes fik privatundervisning af Edmund Neupert, før hun i 1879 blev optaget på Det Kgl. Danske Musikkonservatorium på en friplads. Hun debuterede herfra i 1882 i Mendelssohns klaverkoncert dirigeret af Niels W. Gade i Musikforeningen. 1923 modtog hun Ingenio et arti.
 
Hun blev gift med grosserer Siegfried Adolph Adler (1838-1910) 31. maj 1892, men året efter fødslen af datteren Sigrid blev parret skilt i 1896.

Agnes Adler er begravet på Gentofte Kirkegård. Der findes fotografier af hende taget af bl.a. Leopold Hartmann og Peter Newland.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Pianister fra Danmark
Personer fra København
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Modtagere af Ingenio et arti
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Modtagere af Tagea Brandts Rejselegat
Diversitet

Diversitet (eng. diversity) betyder mangfoldighed, men har flere specialiseringer:

Videnskab og teknologi 
 Radioantenne diversitet
 Diversitet bruges især indenfor biologien og økologien. En høj diversitet i en biotop er udtryk for stor variation i arter, mange forskellige arter. Man taler også om diversitet i andre sammenhænge f.eks. i sprog og bymiljø.
 Biodiversitet
 Artsdiversitet
 Genetisk diversitet
 Økosystem diversitet
 Konvention om biologisk diversitet
 Kønsdiversitet

Andet 
 Diversity (album)
 Diversity (dansegruppe)

Se også
 Mangfoldighed - flertydig
 Multipleks - flertydig
 Diversitetsindeks
Leikanger

Leikanger er en tidligere  kommune i Sogn og Fjordane fylke i Norge som fungerede som fylkets administrationscenter. Den ligger midtfjords i Sognefjorden og grænsede i vest til Balestrand og i nord og øst til Sogndal. Over fjorden i syd ligger Vik. Den 1. januar 2020 blev kommunerne Balestrand, Leikanger og Sogndal lagt sammen under navnet Sogndal.

Navnet kommer af norrønt Leikvangir (= legevolde), dvs. volde benyttet til lege og konkurrencer. 

Med kun 2.200 indbyggere og 700 statlige arbejdspladser er Leikanger det sted i Norge, der har flest bureaukrater pr indbygger.  Der kommer også flere, for mens fylkeskommunen fra 2020 får sit hovedsæde i Bergen, flytter fylkesmannen sit hovedkontor til Leikanger.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Kultur i Leikanger på kort fra Kulturnett.no

Kommuner i det tidligere Sogn og Fjordane fylke
Tidligere kommuner i Norge