kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Minoritetspartiet

Minoritetspartiet var et dansk politisk parti. Partiet stillede op til Folketingsvalget 2005, men da partiet kun fik 0.3 procent af stemmerne, svarende til 8.850 stemmer, blev de ikke repræsenteret i Folketinget.
Partiet forsøgte ikke at blive opstillingsberettiget til Folketingsvalget 2007. Dog gjorde partiet sig bemærket under denne valgkamp, da partiet havde flere annoncer i dagspressen, der opfordrede til at stemme på specifikke kandidater.

I udgangen af 2007 blev partiet nedlagt.

Minoritetspartiet var et humanistisk parti, der placerede sig uden for de marxistiske, socialistiske, liberalistiske og nationalistiske traditioner i dansk politik. Minoritetspartiet blev stiftet Grundlovsdag 2000 på initiativ af Souhail Ibrahim og Rune Engelbreth Larsen og opstillingsberettiget i juli 2002 under bogstavbetegnelsen M. Partiets slogan var »frihed til forskellighed«.

Minoritetspartiets formål var bl.a. at forene grupper der opfattedes som trængte og svigtede: Tvangsaktiverede, syge, etniske minoriteter og umyndiggjorte. Blandt partiets mærkesager var borgerløn; et nej til EU's forfatningstraktat; ligestilling af alle samfundsborgere uanset etnisk og religiøs baggrund; bedre børnevilkår og færre tvangsfjernelser; samt en effektiv beskatning af multinationale selskaber. I efteråret 2004 indgik Minoritetspartiet politisk samarbejdsaftale med Retsforbundet, der bl.a. indebar, at Retsforbundet støttede Minoritetspartiets bestræbelser på at blive valgt, og til gengæld kunne Retsforbundet opstille sine egne kandidater på liste M. Dette udmøntede sig i valgsamarbejde i forbindelse med folketingsvalget i 2005. 

I Minoritetspartiets hovedbestyrelse sad Rune Engelbreth Larsen (formand indtil 2005), Niels I. Meyer (udenrigspolitisk ordfører), Bashy Quraishy (integrationspolitisk ordfører), Ebba Bigler (fødevarepolitisk ordfører) m.fl.

Logoet for Liste M var en rød sol på sort baggrund.

Kendte partimedlemmer 
 Peter Hjørne, forsvarsadvokat
 Rune Engelbreth Larsen, religionshistoriker, samfundsdebattør, forfatter
 Niels I. Meyer, professor emeritus i fysik, samfundsdebattør
 Abdul Wahid Pedersen, imam
 Bashy Quraishy, minoritetskonsulent, redaktør, næstformand for POEM
 Leyla Tamer, forfatter

Kuriositeter 
 I forbindelse med folketingsvalget i 2005 førte folketingsmedlem for SF, Kamal Qureshi, valgkamp under samme slogan som Minoritetspartiet: Frihed til forskellighed.

Andre minoritetspartier 
I Sverige var der fra 1888 til 1905 et konservativt parti, der hed Minoritetspartiet.

Eksterne kilder og henvisninger 
Humanisme i det 21.århundrede : Minoritetspartiets grundlag og vedtægter samt udvalgte politiske programmer 
 Minoritetspartiets hjemmeside – meddeler nu blot, at partiet er nedlagt 

Tidligere politiske partier i Danmark
Etableret i 2000
Ophørt i 2007
Kushti

Kushti er en gammel brydeform, som kan føres tilbage til 3. årtusinde f.Kr. Den dyrkes i Nord-Indien og Pakistan. Mallayuddha og Pahalwani er 2 andre ord for brydeformen. Der ligger dog lidt forskellige ideologier bag. Pahalwani har f.eks. fokus på selvforståelse for bryderne.

I dag er Kushti en blanding af persisk og hindu-brydning.

Se også 

Brydning
Reseda-familien

Reseda-familien (Resedaceae) er buskagtige, 2-årige urter, som indeholder tanniner. Bladene er spredte, og bladrandene er hele til let finnede. Blomsterne har 4-6 fligede kronblade, og de sidder i aks eller klaser. Her nævnes kun én slægt, som har betydning i Danmark.

 Reseda (Reseda)

 
Korsblomst-ordenen
Christian Giørtz Middelboe

Christian Giørtz Middelboe (9. marts 1852 i Ribe – 3. marts 1920 på Frederiksberg) var en dansk søofficer, forfatter og minister. Han blev født i Ribe i 1852, og var søn af toldkasserer og justitsråd Christian Middelboe (6. oktober 1805 – 27. maj 1887) og Caroline Christiane f. Giørtz (26. april 1831 – 17. april 1875). 

Da hans far i 1862 blev forflyttet til Aalborg, fulgte drengen med dertil, hvor han gik i den lærde skole, indtil han i slutningen af 1866 sendtes til København for i Mariboes Skole at forberedes til Søkadetakademiet. Han blev søkadet i 1867, avancerede i graderne inden for marinen, blev udnævnt til kaptajn i 1885, og var i øvrigt en meget anset officer. 17. januar 1878 ægtede han Hedvig Therese Lund (født 10. december 1853), datter af vinhandler S.J. Lund og Betty Jacobine f. Tetzen. 

Han blev udpeget til marineminister i Ministeriet Sehested (27. april 1900 – 24. juli 1901)

Han skrev også en del i sit levetid, herunder mange afhandlinger, som behandlede spørgsmål indenfor hans eget fag, ofte i Tidsskrift for Søvæsen. Han skrev både med eget navn og anonymt en række (i alt 23) skildringer, næsten udelukkende fra sømandslivet.

Han var bror til maler og grafiker Bernhard Ulrik Middelboe (1850-1931)

Militær karriere 

 1867 kadet
 1872 sekondløjtnant
 1873 premierløjtnant
 1877 ansat ved Søminevæsenet
 1885 kaptajn
 1899 kommandør

Eksterne henvisninger 

Søofficerer fra Danmark
Marineministre fra Danmark
Personer fra Ribe
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Modtagere af Fortjenstmedaljen i guld
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Faglitterære forfattere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Christian Giørtz
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Ferdinand Henrik Jøhnke

Ferdinand Henrik (Heinrich) Jøhnke (født 11. maj 1837 i København, død 6. januar 1908 sammesteds) var en dansk søofficer og marineminister.

F.H. Jøhnke var født i København, søn af snedkermester Josias Jøhnke (1809-1862) og Henriette, f. Lindsted (1810-1890). 

F.H. Jøhnkes virksomhed var væsentligst knyttet til Søminevæsenet, af hvis udvikling han har indlagt sig betydelig fortjeneste, og hvis virksomhedsområde under hans forvaltning blev meget udvidet. Allerede som løjtnant ansattes han derved, i 1879 blev han afdelingschef for det aktive Søminevæsen, og han forblev i denne stilling indtil man i 1885 overdrog ham kommandoen over korpset.

Da forsvarssagen i 1876 under den politiske partistrid blev stærkt drøftet, udgav F.H. Jøhnke en bog, Flydende Forter, hvori han tog til orde for et forsvar af hovedstaden fra søsiden ved hjælp af sådanne. Med urette blev dette rent saglige skrift taget til indtægt af partiet Venstre, hvilket i forbigående bragte ham i et noget skævt forhold til en del af hans kolleger. 

I 1901 blev han udpeget som marineminister i Ministeriet Deuntzer (24. juli 1901 – 14. januar 1905)

Han blev gift med Julie Sophie (født Reitzel 31. oktober 1830), datter af boghandler C.A. Reitzel og Sophie, født Thostrup.

Militær karriere 
 1857 løjtnant
 1874 kaptajn
 1885 udnævnt til kommandør og chef for Søminekorpset
 1899 kontreadmiral
 1902 viceadmirals karakter

Togter 
 1858-59 korvetten Heimdal til Dansk Vestindien
 1864 fregatten Niels Juel, hvor han deltog i slaget ved Helgoland
 1868-69 krydseren Diana til Dansk Vestindien
 1869 chef for kanonbåden Schrødersee
 1875 chef for kanonbåden Falster
 1876 chef for kanonbåden Møen 
 1878 næstkommanderende i fregatten Sjælland.

Kilde 
 Dansk biografisk leksikon

Eksterne henvisninger 
 

Marineministre fra Danmark
Admiraler fra Danmark
Storkors af Dannebrog
Personer fra København
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Afdelingschefer fra Danmark
Hans Hækkerup

Hans Hækkerup (født 3. december 1945 på Frederiksberg, død 22. december 2013 i Mexico) var en dansk socialdemokratisk politiker, søn af senere medlem af Folketingets Præsidium Grete Hækkerup og senere minister Per Hækkerup. Han var også nevø til ministeren Hans Erling Hækkerup.

Hans Hækkerup blev student fra Frederiksborg Statsskole i 1964 og cand.polit. fra Københavns Universitet i 1973.

Som forsvarsminister bidrog han aktivt til optrapningen af den danske militære indsats i udlandet – senest deltagelsen i NATO's intervention i Kosovokonflikten i 1999.

Hans Hækkerup var gift to gange, først med Lise Hækkerup, siden med Susanne Rumohr Hækkerup. Han tilbragte sine sidste år i Mexico, hvor hans kone var ambassadør.

15. april 2011 kom det frem, at Hans Hækkerup var ramt af multipel system atrofi. Han afgik som følge af sygdommen ved døden den 22. december 2013 i Mexico, og blev bisat i stilhed den 30. december fra Bispebjerg Kapel.

18. juni 2014 blev auditoriet på Baltic Defense College officielt opkaldt efter Hans Hækkerup.

Tidslinje 
 1966-1972 sprogofficer af reserven, russisk
 1973-1976 sekretær, senere fuldmægtig i Socialministeriet
 1976-1977 udlånt til Undervisningsministeriet
 1977-1979 Fuldmægtig i Arbejdsministeriet
 1977-1980 Fagleder på Danmarks Forvaltningshøjskole
 1981-1985 Konsulent i Statstjenestemændenes Centralorganisation
 1991-1993 Formand for Folketingets Forsvarsudvalg
 1993-2000 Forsvarsminister
 2000-2001 Chef for FN's civile administration i Kosovo
 2007-2010 Research Director, China Studies, Forsvarsakademiet
 2008-2009 Formand for Forsvarskommissionen af 2008
 Midlertidigt medlem af Folketinget for Østre Storkreds flere gange 1976-1979 og 1982
 Medlem af Folketinget
 Østbanekredsen, Østre Storkreds (23. oktober 1979 – 7. december 1981)
 Vestsjællands Amtskreds (10. januar 1984 – 15. januar 2001)

 Forsvarsminister (25. januar 1993 – 21. december 2000) Regeringen Poul Nyrup Rasmussen I, II, III og IV

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Biografi på Folketinget.dk
 Gammelt portrætfoto

Forsvarsministre fra Danmark
Danske ministre fra Socialdemokraterne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Socialdemokraterne
Hans
Økonomer fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Folketingsmedlemmer i 1980'erne
Folketingsmedlemmer i 1990'erne
Folketingsmedlemmer i 2000'erne
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer fra Frederiksberg
Alumni fra Københavns Universitet
Benjamin Christensen

Richard Benjamin Christensen (født 28. september 1879 i Viborg, død 2. april 1959 i København) var en dansk skuespiller, filminstruktør og manuskriptforfatter.

Han er især kendt for sine stumfilm, hvortil han både skrev drejebogen, spillede hovedrollen og instruerede.

Han var operasanger, men da han mistede stemmen, fandt han over i stumfilmen.

Filmografi 
 Det hemmelighedsfulde X (1914)
 Manden uden Ansigt (1915)
 Hævnens nat (1916)
 Heksen (1922)
 Mikaël (film) (1924)
 Cirkusdjævlen (1926)
 Skilsmissens børn (1939)
 Barnet (1940)
 Gå med mig hjem (1941)
 Damen med de lyse handsker (1941)

Litteratur 
 Hollywood Skæbner. Udgivet på Det Schønbergske Forlag – København 1945. Omslagstegning af Des Asmussen.

Eksterne henvisninger 
 

 

Filminstruktører fra Danmark
Manuskriptforfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Krydsprodukt

Inden for matematikken, mere specifikt lineær algebra og vektorregning, defineres krydsproduktet (også kaldet vektorproduktet) mellem to tre-dimensionale vektorer  og  i  som vektoren , udregnet således:

Dette kan udtrykkes mere elegant med følgende determinant, hvor ,  og  er enhedsvektorer i det tre-dimensionale koordinatsystem:

Resultatet  er en normalvektor til både  og , dvs. en vektor, der står vinkelret på begge. Hvis de to vektorer er parallelle, vil krydsproduktet være en nulvektor. Retningen af vektoren vil altid være som z-aksens retning i et højrehåndskoordinatsystem, hvor x- og y-aksen er henholdsvis  og .

Krydsproduktet bruges for eksempel til at finde normalvektoren til det plan de to vektorer udspænder. Der vil imidlertid være to vektorer som kan stå vinkelret på planet, hhv. en der peger "op" samt en der peger "ned". Dette er blandt andet grunden til at det ofte ikke er helt ligegyldigt hvilken rækkefølge man tager krydsproduktet i. Alt afhængig af hvilken rækkefølge man tager krydsproduktet i, vil man ende op med den ene eller den anden netop omtalte vektor. Man kan altså matematisk sige følgende

Længden af krydsproduktet 

Længden af  er givet ved produktet mellem længden for  og  samt sinus til vinklen  imellem dem, altså:

hvor vinklen ligger mellem 0 og 180 grader, svarende til 0 til  radianer.

En anden ting, som gør sig gældende for længden af krydsproduktet, er, at det udgør arealet af det parallelogram, som de to vektorer udspænder. Det gør det måske også mere intuitivt let at forstå, at to parallelle vektorers krydsprodukt er lig nul. 

Det vil samtidigt logisk nok sige at arealet af trekanten, som følge af parallelogrammets definition, sige at halvdelen af normalvektorens længde, er lig arealet af den trekant som de to vektorer udspænder.

Krydsproduktet er hverken kommutativt eller associativt.

BAC-CAB-reglen 
For krydsproduktet mellem tre vektorer gælder:

Et krydsprodukt er altså blevet erstattet med et skalarprodukt, der er givet ved:

Som huskeregel kaldes denne relation for BAC-CAB-reglen.

Bevis 
For krydsproduktet mellem  og  gælder:

Derefter kan  krydses på:

Det ses, at alle led er blandede, så et ublandet led

lægges til og trækkes fra hver komponent:

Udtrykket kan nu opdeles i positive og negative led:

Dette kan omarrangeres til at ses ud som BAC-CAB-reglen:

BAC-CAB-reglen er dermed bevist.

En vektors krydsprodukt med sig selv 
Af definitionen på krydsproduktet ses det, at en vektor  krydset med sig selv blot giver nul-vektoren:

Kildehenvisninger 

Vektorer
Analytisk geometri
Binære operationer
Wushu

Wushu (kinesisk: 武术, traditionel: 武術 pinyin: wǔshù) betyder kampkunst og er en fællesbetegnelse for kinesiske kampkunstsformer.
Kungfu (功夫, Gōngfu) eller Quanfa (拳法, Quánfǎ) bruges ofte med samme betydning.

Wushu kan både være fællesbetegnelse, og navnet på en moderne sport – også kaldet moderne wushu, der er organiseret i SportAccord.

Oversættelse 
Wushu består af to tegn:
 武 – wǔ – "militær" eller "kamp"
 術/术 – shù – "kunst", "færdighed" eller "metode"
Det japanske ord bujutsu (武術) har samme betydning.

Moderne wushu 
Wushu sporten er skabt af Folkerepublikken Kina efter 1949, baseret på traditionel wushu. Wushu er oprindeligt fra Shaolin Templet i Kina,
men er nu blevet en folkesport. Der er diskussion lige nu diskussion om wushu skal tages med til OL-legene.
Sporten er dels en opvisningssport og dels en fuldkontaktsport.

Stilarter 
 Shaolin kungfu
 Tai Chi
 Wing Tsun

Se også

Referencer 

Kinesisk kampsport

my:ဝူရှူ
Bukhara

Bukhara er en by i Usbekistan. Bukhara blev grundlagt i begyndelsen af vores tidsregning og senest i det 2. århundrede e.Kr. Den kendes fra kinesiske skrifter omkring 400 e.Kr. I 709 erobrede araberne både byen og dens opland. Beliggenheden på en parallel rute til Silkevejen havde på det tidspunkt gjort den til et vigtigt handels- og kulturcentrum med handelsforbindelser både mod nord, øst og vest.

I dag er byen regionshovedstad i Usbekistan. Der var 224.000 indbyggere i 1989 og 284.000 i 2004. Byen er vokset kraftigt siden 1960 og gør det stadigvæk, bl.a. på grund af de store olie- og gasfund i nærheden. Størstedelen af befolkningen er persisktalende tadsjikere.

Vand fra floderne Zeravsjan og Amu Darya er kanaliseret og bruges til kunstvanding. Derfor er bomuld, silke, fødevarer og pelsværk (karakul) grundlaget for byens industri og håndværk. De gamle kunsthåndværkstraditioner er bevaret i et vist omfang, og bl.a. guldbroderi sælges stadig.

Eksterne henvisninger 

 Shamsiddin Kamoliddin: "On the Origin of the place-Name Buxārā" (Transoxiana 12; Agosto 2007; ) (engelsk)

Se også 
Bokhara-khanatet

Byer i Usbekistan
Verdensarvsområder i Asien-Australasien
Centralasiens historie
Bævresvamp-ordenen

Bævresvamp-ordenen (Tremellales) er en lille orden, som rummer én familie og én slægt. Det er geléagtige svampe med cellerne opdelt af tværvægge.

Judasøre-ordenen er nu udskilt af denne orden. Den omfatter de fleste af de tidligere bævresvampe, og som er rådsvampe (modsat bævresvampene).

 
Svampeordener
Luciadag

Luciadag er den 13. december. Lucia kommer af latinske lux (= lys). Sankta Lucia var en italiensk helgeninde, som led martyrdøden og har helgendag den 13. december, som ifølge den julianske kalender i 1300-tallet var regnet som årets korteste dag, altså vintersolhverv.

Lucia og Lucifer i folketro 
I Norden begyndte den egentlige jul med "lussinatt". Julen blev opfattet som årets farligste tid for mennesker og dyr, og med "lussinat" lukkede man op for årets mørkeste og uhyggeligste tid. Lucia blev associeret med djævlenavnet Lucifer og fik dermed træk fra folketroens dæmoniske underverden. "Lussifærden" var et natligt spøgelsesridt, en parallel til julens asgårdsrei. I Norge kaldte man derfor 13. december "Lussi langnat", opkaldt efter den onde Lussi, eller Lussekællingen (Lussekäringen), ridende gennem luften med sit følge, som kunne fare ned gennem skorstenen og røve uartige børn. Lussi kunne også straffe de gårde, hvor man ikke havde forberedt julen, som man skulle.

Luciaoptog 
Traditionen med Luciaoptog er relativt ny og stammer fra 1928, hvor en svensk avis kårede Stockholms Lucia. I dag har hver eneste svenske by sin egen Lucia, som vælges i god tid inden 13. december. Den udvalgte køres i kortege til Skansen i Stockholm, og besøger desuden Italien og Siracusa, hvor den oprindelige Lucia kom fra.

Svenskerne har fejret Lucia-natten, eller Lusse-natten, som de kalder den, siden 1600-1700-tallet. Det gælder især i den vestlige del af landet, hvor traditionen byder, at gårdens unge piger vækker alle med kaffe og de specielle lussekatter, som er safransboller, i den kulsorte, tidlige morgenstund.

Svenskerne har et væld af Lucia-sange og -viser, hvorimod danskerne kun kender en enkelt, der oprindelig handler om lokaliteten Lucia syd for Napoli. Indledningen lyder "Sul mare luccica..."

I Danmark var det første Lucia-optog på Th. Langs-skolerne i Silkeborg i 1943. Optoget blev fotograferet af den lokale fotograf Johs. Jensen der noterede det i sin protokol. At man på den måde importerede en svensk tradition til Danmark, var typisk for tiden under besættelsen.

Sidenhen er det blevet en fast del af de fleste danske skolers julefest. I Sverige er Lucia-firandet (= fejringen) derimod adskilt fra julen.

Noter

Eksterne henvisninger 

 historie-online.dk: Sankta Lucia – legenden om helgeninden samt historien bag Lucia-optog, lussekatte, m.m. 
 http://www.mrshea.com/germusa/customs/lucia.htm – Om den svenske Lucia-tradition
 Johs. Jensens billede

Jul
Traditioner
Lys
Bævresvamp-familien

Bævresvamp-familien (Tremellaceae) er en lille familie med to slægter, hvoraf kun den ene er betydningsfuld i Danmark. Det er primitive basidiesvampe med en gærfase og med en parasitisk levevis, bl.a. på andre svampe.

Kilde 
 Jens H. Petersen: Svamperiget, 

Svampefamilier
Bævresvamp-ordenen
Bævresvamp

Bævresvamp (Tremella) er en slægt med 17 danske arter. De er parasitiske svampe, hvis sporer kan spire med nye sporer. Svampene udvikler ernæringshyfer (haustorier), der trænger ind i andre svampes celler og optager næring. Frugtlegemet er geléagtigt og saftigt.

Kilder 
 Jens H. Petersen: Svamperiget 

Bævresvampe-ordenen
Bue (bygningsdel)

Buen er en bygningsdel, som danner en bærende afslutning over en åbning i en mur. En ægte, dvs. muret bue er udformet, så belastningen føres videre fra sten til sten ned over buen, så den til sidst bliver ledt ned i underlaget ved siden af åbningen, f.eks. almindeligt murværk, søjler eller piller. Stenene umiddelbart under buen kaldes "vederlagssten", de nederste sten i buen "tryklejesten", mens stenen i buens top hedder "slutstenen". Buens ind- og udvendige side kaldes henholdsvis intrados (af latin: "inden for ryggen") og ekstrados (latin: "uden for ryggen"). Afstanden mellem buens to ender, tryklejestenene, danner tilsammen buens "spændvidde".

Vinduesbue
Vinduesbuen er en betegnelse for et afrundet vindues øvre form. Betegnelsen er også benyttet om en muret bue over et vindue. Anvendes især om vinduets form i kirkebygninger, hvor vindues-buen er et af de sikreste tegn på den stilart, kirken er bygget i samt opførelsestidspunktet.

Romansk stil er kendetegnet ved rundbuen, og små vinduer. Gotisk stil er kendetegnet ved spidsbuen og store vinduer. Bueformerne findes normalt også i andre dele af kirkebygningen, f.eks. blændinger og stræbepiller. Skiftet mellem de to stilarter forløb over en længere periode omkring år 1300, og en del kirker har fået tilføjet gotisk inspirerede detaljer til den oprindelige romanske stil.

Galleri

Se også
 Spidsbue – Udkraget bue, en 'falsk' bue

Referencer

Bygningsdele
Romersk arkitektur
Bygningsdel

Bygningsdele er de elementer, der anvendes for at skabe en funktionel og smuk bygning. De enkelte dele er forklaret i hver deres artikel.

I Byggeriets begrebskatalog er en bygningsdel defineret ved følgende:

En del af en bygning som, i sig selv eller i kombination med andre lignende dele, opfylder en karakteristisk funktion i bygningen. (Definition fra ISO 12006-2:2001)

 Bue
 Dør
 Mur
 Pille
 Rem
 Rum
 Rygning
 Sokkel
 Spær
 Stolpe
 Søjle
 Tag
 Tagrytter
 Vindue
 Ås

 Fundament
 Pilotering
 Pæl
 Kælder
Hygge

Hygge er et dansk og norsk ord med delvis unik definition. Hygge eller hyggelig (oprindelig dansk og norsk ['hygəli]), er et i dansk tillægsord, som betyder „gemytlig“, „behagelig“, „venlig“ og „god“. Derudover har hyggelig også konsekvente positive belagte konnotationer som „tryghed“, „intim“, „i et trygt hjem“, „dejligt“, „malerisk“, „tillidsfuldt“ og „nydelig“. Disse betydninger bruges ofte som et begreb for „typisk dansk“. 

Navneordet hygge indebærer noget rart, afslappet, trygt og genkendeligt. , idet disse ord fokuserer på en fysisk væren/tilstand, hvorimod det danske og norske fokuserer på en psykisk tilstand. En tidsperiode hvor alle psykiske, og ikke fysiske, behov er balancerede. Oftest forbindes hygge med social omgang. 

Negationen af hyggelig er uhyggelig og kan anvendes fra lettere ubehag til katastrofer. Sætningerne (alt andet end hyggeligt) bruges ofte som underdrivelse for at forhindre bandeord.

Låneord på engelsk 
Den på engelsk trykte og online ordbog Collins English Dictionary udnævnte "hygge" som toer (efter "brexit") på listen over årets ord i Storbritannien i 2016. Dette kom efter en periode med stor opmærksomhed i landet på begrebet med blandt andet udsendelsen af en stribe bøger med ordet i titlen. Collins definerer ordet som "a concept, originating in Denmark, of creating cosy and convivial atmospheres that promote wellbeing" ("et begreb, der stammer fra Danmark, som handler om at skabe en rar og gemytlig atmosfære, der resulterer i velvære".

Lignende ord 
Det hollandske ord, "gezelligheid", har et lignende koncept af hygge både med hensyn til komfort og hygge. På tysk betyder "Gemütlichkeit" tilstanden af varme, venlighed og tilhørsforhold. Det norske ord, "koselig", bruges til at beskrive en følelse af varme, intimitet og samvær.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 
 

Følelser
Kultur
Ord og vendinger
Lykke