kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl-Johan Marhauer

Carl-Johan Marhauer (14. januar 1908 i København – 21. november 1990) var en dansk atlet og erhvervsmand.

Marhauer som var medlem af IF Sparta, blev den første dansker over syv meter i længdespring med 7,11 i 1928. Han vandt tidligere samme år det danske mesterskab, hvor han satte sin første danske rekord med 6,98.

Marhauer var Venstres folketingskandidat i Gentoftekredsen 1953.

Marhauer tog realeksamen fra Kjær & Lyngbyes Skole, blev ansat i C.F. Rich & Sønner, A/S 1924, var prokurist fra 1933, underdirektør fra 1939 og direktør 1940-1947; tillige direktør for A/S De forenede Kaffesurrogat- & Cichoriefabriker, Ejendomsakts. Gorm og De forenede Cichorietørrerier, A/S 1941-47, for A/S Mercantila 1942-47 og for Dansk Delikatesse Kompagni A/S 1942-44 samt direktør for Danske Oliemøller og Sæbefabrikker A/S 1949-52.

Marhauer tilrettelagde og administrerede som forretningsfører den britiske udstilling i København 1948 samt for den schweiziske beklædningsindustris exportsammcnslutning Schweizer Mode-Ugen 1954, tilrettelagde og administrerede indsamlingen til folkegaven til kongeparrets Grønlandsfond (Kong Frederik den Niendes og Dronning Ingrids Fond af 1952 til Bekæmpelse af Tuberkulosen i Grønland) 1952-53 og Dronning Ingrids Fond til Bekæmpelse af Polio 1953.

Marhauer var desuden medlem af bestyrelsen for A/S Mercantila 1938-47, for A/S De Danske Cichoriefabriker 1939-47, for A/S Det Danske Mælke-Compagni 1940-47, for A/S De forenede Kaffesurrogatfabriker 1940-47, for De forenede Cichorietørrerier, A/S 1940-47, for Ejendomsakts. Gorm 1941-47, for A/S Dansk Delikatesse Kompagni 1942-47, for A/S Filmsatelieret ASA 1946-49, for Grossist-Sammenslutningen af 1930, 1950-66 og fra 1967 (2. viceformand 1951-54. 1. viceformand 1954-56) og for Dansk Reklame Entreprise A/S fra 1956, medlem af Grosserer-Societetets repræsentantskab 1953-67 og fra 1970, af Grosserer-Societetets Komite fra 1967.

Danske mesterskaber 
  1930 Længdespring 6,69
  1930 4 x 100 meter 44.6
  1928 Længdespring 6,98
  1928 200 meter 23.7
  1928 4 x 100 meter 43.9
  1927 4 x 100 meter 43.5

Eksterne henvisninger 
 DAF i tal – Christian Marhauer  (forkert fornavn!)
 Dansk Sportsleksikon udgivet i samarbejde med Dansk Idræts-Forbund. Redaktion Axel Lundqvist Andersen og Jørgen Budtz-Jørgensen. Bind 1 og 2. Standard-forlaget 1944
 Kraks Blå Bog 1974

Længdespringere fra Danmark
Atleter fra Sparta Atletik
Danskere i 1900-tallet
Erhvervsfolk fra Danmark
Personer fra København
Tidligere folketingskandidater fra Venstre
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Sprintere fra Danmark
Henrik Sørensen

Henrik Sørensen er navnet på flere personer:

 Henrik Sørensen (xylograf) (1864-1944) – dansk xylograf (Henrik Arnold Hamilkar Sørensen)
 Henrik Sørensen (maler) (1882-1962) – norsk kunstmaler
 Henrik Sørensen (atlet) (1897-1976) – dansk løber
 Henrik Sørensen (erhvervsmand) – dansk erhvervsmand
 Henrik Sørensen (politiker) – dansk konservativ politiker og jurist
 Henrik Sørensen (sejlsportsmand) – dansk sejlsportsmand
Se også:
 Louis Sørensen (1853-1902) – dansk xylograf (Henrik Louis Sørensen)
Junior-VM i håndbold 1991 (kvinder)

Juniorverdensmesterskabet i håndbold 1991 for kvinder var det ottende junior-VM i håndbold for kvinder. Mesterskabet blev arrangeret af International Handball Federation, og slutrunden med deltagelse af 16 hold blev afviklet i Frankrig i perioden 23. august – 1. september 1991.

Mesterskabet blev vundet af de forsvarende mestre Sovjetunionen foran Sydkorea og Danmark. Det var Sovjetunionens syvende junior-VM-guld (og syvende titel i træk), og holdet gik for sjette junior-VM i træk ubesejret gennem turneringen med syv sejre i syv kampe. I finalen vandt Sovjetunionen med 26-25 over Sydkorea, som dermed tangerede holdets bedste resultat ved junior-VM indtil da. Bronzekampen endte med dansk sejr på 25-18 over Sverige. Tredjepladsen var Danmarks bedste junior-VM-placering efter sølvmedaljerne på hjemmebane i 1987, mens svenskernes fjerdeplads var holdet bedste placering ved junior-VM indtil da.

Turneringen var den sidste for det sovjetiske hold som en samlet nation, og holdets statistik ved de otte junior-VM-turneringer endte dermed på syv guld- og én sølvmedalje. Kampstatistikken endte på 50 sejre og 2 nederlag, heraf 39 sejre i træk i perioden 1979-91.

Slutrunde

Indledende runde 

De 16 hold spillede i den indledende runde i fire grupper med fire hold. Hver gruppe spillede en enkelturnering alle-mod-alle, og de tre bedst placerede hold i hver gruppe gik videre til hovedrunden om placeringerne 1-12, mens firerne gik videre placeringsrunden om 13.- til 16.-pladsen.

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Gruppe D

Placeringsrunde 

I placeringsrunden spillede firerne fra de indledende grupper samt Nigeria om placeringerne 13-16. De fire hold blev samlet i én gruppe, som spillede en enkeltturnering alle-mod-alle. Canada og Nigeria deltog uden for konkurrence.

Hovedrunde 

I hovedrunden spillede vinderne, toerne og treerne fra de indledende grupper om placeringerne 1-12. De tolv hold blev inddelt i to nye grupper, som hver spillede en enkeltturnering alle-mod-alle, bortset fra at hold fra samme indledende gruppe ikke mødtes igen – i stedet blev resultaterne af holdenes indbyrdes opgør i den indledende runde ført med over til placeringsrunden.

Vinderne af de to grupper gik videre til VM-finalen, toerne gik videre til bronzekampen, treerne til kampen om 5.-pladsen, firerne til kampen om 7.-pladsen, femmerne til kampen om 9.-pladsen, mens sekserne måtte tage til takke med at spille om 7.-pladsen.

Gruppe I

Gruppe II

Placeringskampe og finaler

Kilder / eksterne henvisninger 
IHF – 1991 Women Junior FRA   

VM i håndbold
Håndbold i 1991
Kvindehåndbold
Johan Diderik Grüner

Johan Diderik Grüner (27. juli 1661 – 25. marts 1712 i Sorø) var en dansk diplomat og amtmand.

Han var en søn af norsk møntmester Frederik Grüner (d. 1674) og Margrethe Boyesen. Han blev født 27. juli 1661, blev student fra Christiania 1680, boede en tid hos Ole Borch, men vendte allerede 1682 hjem til moderen. Med deres slægtning, envoyé Christian Stockfleth fulgtes han 1683 til Stockholm, hvor han 1686 fandt sig en brud i Ebba Cathrine (Christine) Kurck, datter af baron Gustaf Kurch. 1688 ansattes han som sekretær ved gesandtskabet samt kommissær i Stockholm og blev enkemand 1689. 1691 ægtede han Helene Gustafva Svinhufvud (d. 1702), datter af oberst Svinhufvud. 23. december 1693 blev han adlet og 1696 kancelliråd. Da gesandten, Bolle Luxdorph, døde 1698, hjemkaldtes Grüner med løfte om anden passende ansættelse. 1699 udnævntes han til amtmand i Sorø Amt (med ventebrev som skoleforstander), konstitueredes tillige 1700 som amtmand over Ringsted Amt og blev samme år justitsråd (inden sin død blev han etatsråd) samt bestemtes til på ny at være diplomat i Sverige. Som resident studerede han der navnlig bjergvæsenet og varetog tillige diplomatiske hverv for Preussen. 1703 hjemfaldt til ham efter ventebrevet forstanderpladsen for Sorø Skole, hvilken foreløbig ligesom de andre sjællandske embeder besørgedes ved fuldmægtig. 1705 ægtede han i et 3. ægteskab Eva Ranck d. 1755); datter af svensk generalmajor Svend Ranck. Ved krigens udbrud 1709 tilbagekaldtes han og overtog sine embeder i Sorø, hvor han døde 25. marts 1712.

Sønnen Gustav blev dansk general og diplomat. En anden søn af J.D. Grüner med en vis Maria de Rolinck, Johan Grüner (1688-1762), blev som ritmester i Sverige adlet 1720 og grundlagde en lille svensk adelsæt. Da han rent ud nobiliteredes og ikke blot naturaliseredes, kan han også af den grund vanskelig have været ægtefødt.

Kilder 
 Frederik Krarup, "Grüner, Johan Diderik", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
 Samlinger til det norske Folks Sprog og Historie IV.
 Bernt Moe, Tidsskrift for den norske Personalhistorie II.
 Anrep, Svenska adelns ättar-taflor II.

Johan Diderik
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Amtmænd fra Danmark
Diplomater fra Danmark
Hofmestre fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Etatsråder fra Danmark
Rektorer fra Sorø Akademi
Store og gode Handlinger af Danske, Norske og Holstenere

Store og gode Handlinger af Danske, Norske og Holstenere er et biografisk-historisk værk skrevet af Ove Malling som udkom første gang i 1777.

Baggrunden 
I 1776 fremkom loven om Indfødsretten under Ove Høegh-Guldbergs ledelse. Den var en del af en bølge af interesse for nationaliten som florerede under Guldbergs styre som en reaktion mod den fortrinsvise tyske karakter under Struensee. Nationalitetsfølelsen omfattede alle borgere under Helstaten, dvs danskere, nordmænd og slesvig-holstenere. Allerede inden indfødsretsloven havde Høegh-Guldberg planer om, at denne opfattelse skulle udbredes til den bredere befolkning, i det forordningen om latinskoler af 11. maj 1775 sagde, at der i pensum bl.a. skulle indgå "en Samling af berømmelige og gode Danskes, Norskes og Holsteneres Handlinger, hvilken skal besørges udgiven".

Det blev pålagt forfatteren Ove Malling at udarbejde værket. Foruden en styrkelse af nationalfølelsen for helstatens borgere, skulle værket også være en hyldest til den danske enevælde. Historikeren Erich Christian Werlauff nævner i sine erindringer, at det blev pålagt Malling at indskrænke sit stof til perioden efter enevældens indførelse 1660. Værket har da også kun medtaget ganske få personer fra før denne periode.

Store og gode Handlinger er opbygget med inspiration efter den romerske historiker Valerius Maximus, som opbyggede sit værk med historiske anekdoter i forskellige afsnit efter de dyder, som de omhandlede. Bogen var opbygget som et klassisk eksempel på den romersk inspirede "historia magistra vitae"-tradition, som skulle styrke en officiel statspatriotisme.

Værkets opbygning 
Bogen er opdelt i 18 kapitler omhandlende hver sin dyd:

 Religion
 Menneskekierlighed
 Høimodighed
 Kierlighed til Fædrelandet
 Kiekt mod
 Standhaftighed
 Tapperhed
 Snildhed
 Sindighed
 Ædelmodighed
 Retfærdighed
 Trofasthed
 Embeds-Iver
 Vindskibelighed
 Flid i Studeringer
 Goddædighed
 Store Fortienester af Staten

Hvert kapitel indledes med en kort beskrivelse af den omhandlede dyd, og derefter følger en del korte afsnit med anekdoter eller småbiografier over personer, som har udmærket sig indenfor denne.

Indflydelse 
Værket blev, foruden at være standardpensum i skolerne, yderst populært i den brede befolkning, og forblev som sådan langt op i 1800-tallet. I 1836 skrev en præst i Serup mellem Silkeborg og Viborg, som bestyrede et lokalt sognebibliotek, at hans eksemplar af bogen var "ganske lemlæstet af at gaae igjennem de mange Hænder", og ved bibliotekets åbning kort tid før havde adskillige lånere skrevet sig op på forhånd for at låne bogen. Værket udkom i adskillige oplag, og senest i 1992 i Det Danske Sprog- og Litteraturselskabs klassikerserie.

Henvisninger

Litteratur 
 Vilhelm Andersen, Illustreret Dansk Litteraturhistorie, II, Gyldendal, 1934.
 Ove Malling, Store og gode Handlinger af Danske, Norske og Holstenere, Det danske Sprog- og Litteraturselskab, 1992. .

Eksterne henvisninger 
 Store og gode Handlinger i tredje oplag fra 1794 findes tilgængelig på Google Books, samt i en engelsk og en tysk oversættelse her.

Historiebøger
Arrasunionen

Arrasunionen  (Unionen i Arras, Unionen i Atrecht; ) var en unionsoverenskomst mellem De Sydlige Nederlande: grevskabet Hainaut, Artois, Lille, Douai og Orchies som blev underskrevet 6. januar 1579. I denne overenskomst erklærede de loyalitet over for den spanske konge Filip II og Don Juan de Austria som var hans stedfortræder. I dag ligger Artois i Frankrig, Lille delvis i Frankrig; Hainaut ligger i Belgien og i de franske departementer Oise og Nord.

Andre regioner, som var for unionen, men som ikke underskrev aftalen, var grevskabet Namur og hertugdømmerne Luxembourg og Limburg. Dette sidste har intet at gøre med dagens belgiske provins, og en begrænset tilknytning til den nederlandske provins. I 16. århundrede lå belgisk Limburg under Fyrstbispedømmet Liége, mens det historiske område Limburg kun var en mindre del af dagens nederlandske Limburg.

Hertugen af Parma, Alexander Farnese, begyndte sin kamp mod separatisterne (medlemmer af Utrecht Unionen "Unie van Utrecht") i dette område. I Vallonien lå desuden også to calvinistiske "enklaver", Tournai og Valenciennes, som måtte overvindes inden området kunne lægges helt under spansk kontrol.

I aftalen var følgende punkter nedfældet:
 Ingen udenlandske tropper skulle have garnisoner i området.
 Statsrådet skulle sættes op på samme måde som på Karl Vs tid.
 To tredjedele af statsrådets medlemmer skulle bestå af repræsentanter fra alle medlemsstaterne.
 Alle privilegier, som områderne havde før firsårskrigens begyndelse, skulle genindføres.
 Katolicismen var den eneste religion. Enhver anden religion (for eksempel calvinismen) skulle afskaffes.

Det sidste punkt gjorde det umuligt for de nordlige Nederlande at undertegne overenskomsten. Disse områder var først og fremmest under indflydelse af protestantismen (calvinisme), og deres modreaktion var at indgå Utrechtunionen 23. januar 1579.

Se også 
 Nederlandenes historie, skema

Litteratur 
 Michael North: Geschichte der Niederlande. München ²2003 (Beck’sche Reihe) 

Belgiens historie
Nederlandenes historie
Forhenværende europæiske lande
Mark Hollis

Mark David Hollis (født 4. januar 1955 i Tottenham, død 25. februar 2019) var en engelsk sanger, musiker og sangskriver. Han fik sit gennembrud som forsanger i 1980'er-bandet Talk Talk.

Talk Talk lagde ud med at spille et miks mellem synth-pop og art-rock, men Hollis' stemme ville længere end den naive poplyd. Hans stemme og kontroversielle tekster bragte dem på vej mod starten af post-rock med pladen Spirit of Eden.

I 1998 udgav han soloalbummet Mark Hollis, der fik fine anmeldelser, men trak sig tilbage kort tid efter udgivelsen af sit eneste soloalbum.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Biografi på discogs.com
 Biografi på allmusic.com

Sangere fra Storbritannien
Sangskrivere fra Storbritannien
Vasco da Gama-klassen

Vasco da Gama-klassen er en fregatklasse i den Marinha Portuguesa, navngivet efter den portugisiske opdagelsesrejsende Vasco Da Gama. Klassen er en variant af det tyske MEKO 200 koncept. Klassen er den portugisiske flådes primære kampenheder. Der er bygget tre skibe i klassen, som er produceret i Kiel af værfterne Blohm & Voss samt HDW.

Produktionen af de tre fregatter blev godkendt af den portugisiske regering i 1985, fem år efter flåden anmodede om nye skibe. 60 procent de midler der skulle købe skibene blev givet af NATO. MEKO 200 konceptet er også blevet brugt af de græske, tyrkiske, australske og new zealandske flåder.

Referencer, kilder og eksterne links 

 Conway's All the World's Fighting Ships 1947-1995
 Jane's Fighting Ships 2008
 Marinha.pt: Vasco da Gama-klassen 
 ACP113 AH 

Krigsskibe fra Portugal
Fregatter
Wolfgang Feiersinger

Wolfgang Feiersinger (født 30. januar 1965 i Saalfelden, Østrig) er en østrigsk tidligere fodboldspiller, der spillede som forsvarsspiller. Han var igennem sin karriere tilknyttet Austria Salzburg, Borussia Dortmund og LASK Linz. Med Dortmund var han i 1997 med til at vinde Champions League. For Østrigs landshold spillede han 46 kampe, og deltog ved VM i 1998.

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Østrig
Fodboldspillere fra Borussia Dortmund
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1998
Heimo Pfeifenberger

Heimo Pfeifenberger (født 29. december 1966 i Zederhaus, Østrig) er en tidligere østrigsk fodboldspiller og nuværende cheftræner for FK Sūduva, der spillede som angriber. Han var igennem sin karriere tilknyttet Austria Salzburg, Rapid Wien samt tyske Werder Bremen. Med Austria Salzburg vandt han to østrigske mesterskaber, og blev i 1994 ligaens topscorer. For Østrigs landshold spillede han 40 kampe, hvori han scorede ni mål. Han deltog ved VM i 1990 og VM i 1998.

Trænerkarriere 
Pfeifenberger har været træner hos en del klubber, såsom Red Bull Salzburg (ungdomshold), SV Grödig (cheftræner), Østrig U21 (assistent træner), SPG Axams-Götzens (cheftræner), SV Grödig (cheftræner), SC Wiener Neustadt (cheftræner) samt i dag, hvor han er cheftræner for Wolfsberger AC. 

Cheftræner i litausisk FK Sūduva siden 8. januar 2020.

Noter

Eksterne henvisninger 
 FIFA.com spillerinfo 
 National-Football-Teams.com spillerinfo

Fodboldspillere fra Østrig
Fodboldtrænere fra Østrig
Fodboldspillere fra Rapid Wien
Fodboldspillere fra Werder Bremen
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1998
The Jerry Springer Show

The Jerry Springer Show (også kendt som Jerry Springer) er en amerikansk talkshow med manuskript, der blev sendt fra 30. september 1991 til 26. juli 2018. Det blev produceret af Jerry Springer, som også var vært på samfulde 27 sæsoner og næsten 5000 episoder.

Programmet havde dårlige seerstal i de første sæsoner, som følge af dets fokus på mere politiske problemer. Dette ledte til en ændring i strukturen, og fra midten af 1990'erne havde det fundet sin faste form, der holdt ved i resten af programmets levetid, som var fyldt med kontroversielle emner (som incest og utroskab), bandeord, fysiske slåskampe og sparsomt klædte gæster.

Programmet havde præmiere 30. september 1991. Det blev filmet i Chicago fra 1991-2009 og i Stamford, Connecticut fra 2009-2018. Den 13. juni 2018 stoppede NBCUniversal produktionen af nye episoder efter 27 sæsoner. Showets sidste scene blev filmet den 6. juli 2018, og sidste episode blev sendt den 26. juli 2018, men det er siden blev genudsendt på The CW. The CW har fortsat rettighederne til at producere nye episoder. Efter programmet blev stoppet blev det annonceret at Springer skulle have et nyt retssals-show kaldet Judge Jerry, der havde premiere d. 9. september 2019, og som også blev distribueret af NBCUniversal.

Showet har hovedsageligt fået negativ kritik, og i 2002 kaldte TV Guide programmet for det værste TV-show nogensinde.

Referencer 

Talkshow fra USA
Jerry Springer

Gerald Norman "Jerry" Springer (13. februar 1944 - 27. april 2023 ) var en amerikansk tv-vært. Han var bedst kendt som vært på det kontroversielle talkshow The Jerry Springer Show. Han havde tidligere været demokratisk borgmester i Cincinatti, Ohio.

Eksterne henvisninger 
 

 

Tv-værter fra USA
Borgmestre fra USA
Personer fra Ohio
Modtagere af Golden Raspberry Awards
Personer døde af kræft
Dietmar Kühbauer

Dietmar Kühbauer (født 4. april 1971 i Saalfelden, Østrig) er en tidligere østrigsk fodboldspiller og nuværende cheftræner for Dietmar Kühbauer, der spillede som midtbanespiller. Han var igennem sin karriere tilknyttet Admira Wacker, Rapid Wien, Real Sociedad, VfL Wolfsburg og SV Mattersburg. For Østrigs landshold spillede han 55 kampe, hvori han scorede fem mål. Han deltog ved VM i 1998.

Kühbauer begyndte træner karrieren i 2008 hvor han var træner for Trenkwalder Admira reserverne indtil 2010. Derefter blev hen træner for FC Admira Mödling i hjemmelandet startende i 2010 og sluttende i 2013. I dag er han så træner for Wolfsberger AC.

Eksterne henvisninger 

 FIFA.com spillerinfo  {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121023081256/http://www.fifa.com/worldfootball* 

Fodboldtrænere fra Østrig
Fodboldspillere fra Østrig
Fodboldspillere fra Rapid Wien
Fodboldspillere fra Real Sociedad
Fodboldspillere fra VfL Wolfsburg
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1998
David Fray

David Fray (født 24. maj 1981) er en fransk klassisk pianist. Han blev stemt ind som "Newcomer of the Year 2008" af BBC Music Magazine, og Fray har opnået opmærksomhed for såvel sine musikalske fortolkninger som for sin excentriske optræden og øven, der blev understreget i ARTEs dokumentar om ham fra 2008 med titlen Swing, Sing and Think.

Indspilninger 
 Schubert: Fantasia in C Major/Lieder Transcriptions/Sonata / David Fray (Atma 2005)
 Bach: Partita in D major; French Suite BWV 812 in B minor / Boulez: Douze Notations pour piano; "Incises" / David Fray (Virgin Classics 2007)
 Bach: Keyboard Concertos BWV 1052, 1055, 1056 & 1058 / David Fray, Die Deutsche Kammerphilharmonie Bremen (Virgin Classics 2008)
 Swing, Sing & Think. David Fray Records J.S. Bach / A film by Bruno Monsaingeon (Virgin Classics DVD 2008)
 Schubert: Impromptus Op.90, Moments Musicaux, Allegretto in C minor / David Fray (Virgin Classics 2009)
 Mozart: Piano Concertos 22 & 25 / David Fray, Philharmonia Orchestra, Jaap van Zweden (Virgin Classics 2010)
 David Fray Records Mozart – Piano Concertos Nos.22 & 25 / A film by Bruno Monsaingeon (Virgin Classics DVD 2011)
 Bach: Partitas Nos. 2 & 6, Toccata BWV 911 / David Fray (Virgin Classics 2013)
 Schubert: Sonata in G D894 ‘Fantasie’, the Hungarian Melody D817, the Fantasia in F minor D940, and the towering Allegro in A minor D947, ‘Lebensstürme’ (‘Storms of Life’) / David Fray, duets with Jacques Rouvier (Virgin Classics 2015)
 Chopin: / David Fray (Erato/Warner Classics 2017)
 Bach: Concertos for 2, 3 & 4 pianos / David Fray (Erato/Warner Classics 2018)
 Bach: Sonatas / Renaud Capucon, David Fray / Erato/Warner Classics 2019)
 Bach: Goldberg Variations (Erato/Warner Classics 2021)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Musikere fra Frankrig
A. Howard Grøn

Alfred Rowland Howard Grøn (23. december 1894 i København – 13. februar 1967 sammesteds) var en dansk dr.polit. og professor i skovbrug ved Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole.

Howard Grøn var søn af stiftamtmand, kammerherre Rowland Howard Grøn og hustru Ida f. Hansen, blev student fra Viborg Katedralskole 1913 og tog filosofikum 1914. Han blev ansat i firmaet M.E. Grøn & Søn 1914-16 og var på studieophold ved Harvard Universitetet i USA 1916-17. Han blev ansat i Privatbanken 1917-18 og blev forstkandidat 1923, var assistent ved Dansk Skovforenings gødningsforsøg 1924, ved Landbohøjskolens skovbrugsundervisning 1925, kst. skovrider ved Sorø Akademi 1926, på studieophold i Schweiz, Frankrig og Tyskland som Rockefeller-stipendiat 1927, blev professor i skovbrug ved Landbohøjskolen 1930, trådt uden for nr. 1954, blev dr.polit. fra Københavns Universitet 1931 og administrator af Løvenholm gods 1951.

Han var medlem af bestyrelsen for Danske Forstkandidaters Forening 1924-35, for A/S Kagstrup Kalkværk 1934, for A/S M.E. Grøn & Søn 1939 og for M.E. Grøns og Hustrus familiefideikommisser og for det Grønske fideikommis 1937, medlem af direktionen for Løvenholm Fonden og af bestyrelsen for Gammel Estrup, Jyllands herregårdsmuseum 1951, medlem af Akademiet for de Tekniske Videnskaber 1937, formand for dettes gruppe VI 1943-48, medlem af den forstlige forsøgskommission 1944-54; præsident for Nordisk Skovunion 1946-50, modtog Svenska Skogsvårdförenings fortjenstmedalje 1947 og Norsk Forstmannsforenings fortjenstmedalje 1948; medlem af Kungliga Lantbruksakademien i Stockholm 1949, æresmedlem af Det norske Skogselskap 1950; æresdoktor i forstvidenskab ved Stockholms Högskola 1957. Han blev Ridder af Dannebrog 1941, Dannebrogsmand 1950 og Kommandør af Danneborg 1964.

Grøn blev gift 12. marts 1919 med Emmy Louise f. Thielsen, f. 10. juli 1895 i Charlottenlund, datter af Frihavnsdirektør Evald Thielsen og hustru Olga f. Plenge.

Han er begravet på Vedbæk Kirkegård.

Forfatterskab 
 Skov og Folk (1925)
 Den almindelige Skovøkonomis Teori (disputats, 1931)
 Hvad Nytte er Skoven til? (1933)
 Skoven og Mennesket gennem de vekslende Tider (1934)
 Skovbrugets teoretiske Driftsøkonomi (1943)
 Skovvurdering (1944)
 Skovbrugets Driftsregistrering og -budgettering (1945)
 afhandlinger i Dansk Skovforenings Tidsskrift, i Hedeselskabets Tidsskrift, i Nationaløkonomisk Tidsskrift, i Dansk Biografisk Leksikon samt i udenlandske tidsskrifter.

Kilder 
 Kraks Blå Bog 1957

Eksterne henvisninger 
 

Ansatte ved Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole
Kommandører af Dannebrog
Danskere i 1900-tallet
Forstmænd fra Danmark
Medlemmer af Akademiet for de Tekniske Videnskaber
A. Howard
Personer fra København
Faglitterære forfattere fra Danmark
Medlemmer af Kungliga Lantbruksakademien
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Æresdoktorer
Dansksprogede forfattere fra Danmark