kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jessogran

 
Jessogran (Picea jezoensis), også skrevet Jesso-Gran, er et stedsegrønt nåletræ med en kegleformet, noget uregelmæssig vækst. Hovedgrenene er øverst vandret udstående, men længere nede nedhængende til opstigende.

Beskrivelse 
Barken er først blankt hvid og furet. Senere bliver den hvidprikket mørkebrun, og gamle grene og stammer kan få en rødligt mørkegrå bark, som sprækker op i firkantede flager. Knopperne er runde og rødbrune.

Nålene sidder skråt fremadvendt på ovesiden af skuddet, men fladt og med skilning langs undersiden. De er flade i tværsnit med en flange langs begge sider. Oversiden er blankt grøn, mens undesiden har to kraftige, hvide bånd. De hanlige blomster er samlet i gule, aflange stande, som sidder jævnt fordelt i træet. De hunlige er rent røde og ligeledes jævnt fordelt. Koglerne er aflangt cylindriske, lysebrune og svagt krummede med bølgede, indadbøjede skæl. Frøene er sorte med en lysebrun vinge.

Rodnettet er fladt og højtliggende.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 30 x 3 m (50 x 15 cm/år), men tallene gælder for voksesteder i Vesteuropa.

Hjemsted 
Arten er udbredt fra bjergene i det centrale Japan over Changbaibjergene på grænsen mellem Kina og Nordkorea til det østlige Sibirien, Kurilerne, Sakhalin og Kamtjatka. Dens udbredelse er begrænset til en 400 km bred zone langs Stillehavets kyster, og her danner den tempererede regnskove.

På Kamtjatka har jessogran sin nordligste udbredelse, hvor den danner skove sammen med bl.a. knærod, linnæa, majblomst, finsk rose, Juniperus sibirica (en art af ene), kamtjatkabirk, purpurrørhvene, Ribes triste (en art af ribs), skovsyre, smalbladet gederams, Solidago spiraeifolia (en art af gyldenris), Sorbus sibirica (en art af røn), Spiraea beauverdiana (en art af spiræa), svensk hønsebær og østsibirisk lærk

Underarter 
 Picea jezoensis subsp. jezoensis: Findes i hele udbredelsesområdet undtagen den nedennævnte. Skuddene er lysebrune, næsten hvide, striberne på nålenes undersider er båligt hvide, og koglerne er lysebrune med bløde skæl.
 Picea jezoensis subsp. hondoensis: En isoleret, sydlig udbredelse i de højeste bjerge på Honshu, Japan. Den har brune til brun-orange skud, klart hvide striber på nålenes undersider og orange-brune kogler med stive skæl.

Note

Kilde 
 Alan Mitchell: Træer i Nordeuropa, 1977, 

Nåletræer
Gran-slægten
Klus

Klus (dansk) eller Klues (tysk) er et statistisk distrikt i bydelen Nordstaden i det nordvestlige Flensborg. Klus grænser til Sosti i nord, fra hvilket bydelen er adskilt af et mindre skovområde. 

Bydelens navn relaterer til den eremithytte, der var opført her i 1300-tallet. Stedet med eremitkapellet blev også omtalt som det klus, hvormed stednavnet Klus opstod. Stedet hed før Krogris. Kapellet udviklede sig efterhånden til et valfartssted for pilgrimme, som stod i forbindelse med Ryd Kloster i Angel. Efter reformationen blev kapellet sløjfet, og Klus udviklede sig til et lille sønderjysk kådnersted. En af de husmandsgårde blev i 1784 udbygget af den flensborgske købmand Christian Rönnenkamp til en gård (Klusgård), under hvilken efterhånden de enkelte husmandsgårde i området blev samlet. Et kåd fortsatte som værtshus. Dette kendtes allerede siden 1726 som Slukefter.

Administrativt hørte bebyggelsen til Visherred i Flensborg amt. I kirkelig henseende hørte Klus til Bov Sogn. Efter 1864 kom Klus som hele Sønderjylland under tysk styre. Administrativt blev bebyggelsen nu lagt under Nyhus kommune. I 1900 etableredes ved kanten af bygrænsen til Flensborg et nyt kvarter, som blev betegnet som Koloni Klus. Kolonien fik i 1904 en skole og blev i april 1909 indlemmet i Flensborg kommune. Den kirkelige forbindelse med Bov blev løst, og i stedet blev Petrikirken i Flensborgs nystad sognekirken for Klus koloni. Det gamle Klus forblev ved Nyhus, indtil Nyhus og Klus i 1938 blev sammenlagt med Harreslev til den nuværende Harreslev kommune. I 1950'erne fortsatte kvarterets udbygning med etagelejligheder og parcelhuse og voksede nu fuldstændigt sammen med Flensborgs nordstad. 

Klusris (Klus Skov) ved siden af Klus er opkaldt efter bydelen. Her lå der en nu nedrevet søbadeanstalt tegnet 1873 af Hans J. Holm.

Litteratur
 Johannes Christiansen: Familien Rönnenkamp fra Flensborg. En slægtsfortælling fra helstatens dage. Flensborg 1994.
 Ole Harck: Klus – et middelalderligt valfardssted ved Flensborg. I: Chr. Stenz og R. P. Petersen (redaktion). Bov Sogn. Bov 1969. sider 330-230.

Bydele i Flensborg
Flange

En flange er en ydre eller indre ribbe eller kant, som giver forøget styrke, sådan som det kendes fra flangerne på stålbjælker i I-jern. Flangen kan også være sikrende, som flangen på indersiden af et jernbanehjul. Desuden kan en flange tjene som fastgørelseshjælp som fx flangen ved enden af et rør eller ved en kameralinse.

Håndværksudtryk
Materialer
Jan Frodeno

Jan Frodeno (født 18. august 1981 i Köln) er en tysk triatlet, som vandt guld ved de OL 2008 i Beijing, og som er indehaver af verdensrekorden i ironman.

Karriere 
Frodeno voksede op i Sydafrika, og som 15-årig begyndte han med svømning, hvilket han brugte som springbræt til i 2000 at begynde at dyrke triatlon.

I 2002 kvalificerede Frodeno sig til en plads på det tyske landshold, og i 2004 vandt han sølv ved U/23-VM. I 2006 var han med til at sikre landsholdet VM-sølv i holdkonkurrencen, og han blev tysk mester i 2007.

Han var ikke blevet spået nogen rolle ved OL i 2008. Her var den regerende verdensmester, spanieren Javier Gómez favoritten, men han lå omkring tiendepladsen sammen med OL-mesteren fra 2000, canadieren Simon Whitfield, newzealænderen Bevan Docherty. sølvvinder fra OL 2004, samt overraskende Frodeno ved skiftet fra cykling til løb. De fulgtes ad frem i feltet, og mod slutningen blev det en kamp mellem Whitfield og Frodeno, som sidstnævnte vandt med en hård sprint på opløbsstrækningen, så han vandt guld i tiden 1.48.53,28 timer, mens Whitfield fik sølv, fem sekunder efter, og Docherty hentede bronze, otte sekunder foran Gómez.

Efter OL-guldet var han for alvor en del af den absolutte verdenselite, og skønt han ikke helt levede op til guldet ved Sommer-OL 2012 i London, hvor han blev nummer seks, cirka et minut efter vinderen, har han seks podieplaceringer i ironmankonkurrencer mellem 2014 og 2019, deraf fire sejre, han har tre verdensmesterskaber (2015, 2016 og 2019) efter en tredjeplads i 2014, og han har vundet to verdensmesterskaber på halv distance (2015 og 2018). Han satte verdensrekord på fuld ironman-distance i 2016 med tiden 7.35.39 timer, en rekord han forbedrede i 2021 til 7.27.53 timer i en match mod canadieren Lionel Sanders.

Frodeno har modtaget flere priser, heriblandt Tysklands fornemste idrætspris, Silbernes Lorbeerblatt, som han fik i 2008 efter OL-guldet.

Privatliv  
Frodeno er gift med den australske tidligere triatlet, Emma Snowsill, der vandt kvindernes udgave af triatlon ved OL 2008. Parret har to børn sammen, bor i spanske Girona, hvor de driver et hotel med café.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Triatleter fra Tyskland
Personer fra Köln
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2008
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 2012
Olympiske mestre fra Tyskland
Nicholas Patrick

Nicholas James MacDonald Patrick (født 19. november 1964) er en britisk-født amerikansk ingeniør og NASA-astronaut. Under STS-116 missionen blev han den fjerede brite til at komme i rummet.

Han blev født i 1964 i Saltburn-by-the-Sea, North Yorkshire, England, og voksede op i London. Han blev amerikansk statsborger i 1994, og er gift med en peruviansk-født børnelæge sammen har de tre børn.

Uddannelse og karriere 
Han blev uddannet på Harrow School og på Trinity College, i Cambridge. Da han gik på universitet fik han flyvetræning som medlem af Royal Air Force. Efter det arbejdede han i fire år som ingeniør i Lynn, Massachusetts i USA.

Derefter kom han til Massachusetts Institute of Technology, og fik sin kandidatgrad i 1990 og Ph.d. i 1996. Bagefter blev han ansat ved Boeings Commercial Airplane Group i Seattle.

NASA karriere 

Han blev udvalgt af NASA som astronautkandidat i juni 1998 og blev indberettet til NASA's Johnson Space Center (JSC) til astronautuddannelse i august 1998.

Hans første mission var om bord på STS-116 i 2006, hvor de syv besætningsmedlemmer skulle fortsætte en udbygning af Den Internationale Rumstation. Missionen varede 12 dage, 20 timer og 45 minutter. Yderligere arbejdede Nicholas Patrick på at tilføje Tranquility modulet og Cupola modulet under STS-130 missionen.

Nicholas Patrick har været over 308 timer i rummet i alt.

Eksterne henvisninger 

 NASA Biografi af Nicholas Patrick

Referencer 

Astronauter fra USA
Civilingeniører fra USA
Stephen Robinson

Stephen Kern Robinson (født 26. oktober 1955) er en amerikansk NASA-astronaut,

Han begyndte at arbejde for NASA i 1975 som studerendepraktikant.

I 2010 var han med som missionsspecialist og flyvemaskinistcertifikat på STS-130.

Eksterne henvisninger 

 NASA Biografi

Astronauter fra USA
Claus Berggren

Claus Kai Berggren (1. juli 1951 Nørrebro i København – 9. januar 2002 Vestre Fængsel, København) var en dansk morder.

Han idømtes 10. marts 1977 af et enigt nævningeting ved Vestre Landsret livsvarigt fængsel for to mord:
På den otteårige Conny Jacobsen i bunden af opgangen Fensmarksgade 41 på Nørrebro i København 18. august 1971. Og på den 15-årige Connie Lund Koue i en vaskekælder på Skelvangsvej 97-103 i Randers 20. april 1976. Connie blev fundet i live, men afgik ved døden på hospitalet samme dag. Begge ofre blev dræbt med adskillige knivstik i brystkassen og de fik begge halsen skåret over.

Mordene blev begået i nabolagene til Claus Berggrens respektive bopæle. Efter det sidste drab blev han hurtigt hovedmistænkt, og hans højgravide hustru lod sig skille fra ham. Efter første ransagning af parrets lejlighed på Skelvangsvej blev Berggren varetægtsfængslet i to uger for tyveri, men ved en senere minutiøs ransagning fandt man både hans blodplettede tøj og gerningsvåbnet gemt i soklerne på to skabe. Efter nogle dages forhør indrømmede han det første drab, men den usikre og stammende Berggren havde svært ved at forklare et motiv. Noget gik galt i hans barndom. Selv om han voksede op som forkælet enebarn, havde han et anstrengt forhold til sin far, men blev til gengæld stærkt beskyttet af sin mor.

Claus Berggren afsonede 25 år af sin livstidsdom i blandt andre Vridsløselille, Herstedvester og Vestre Fængsel. Han blev i november 1990 betinget benådet og prøveløsladt, men var tilbage i fængsel igen allerede i juli 1991. Claus Berggren blev prøveløsladt igen i 1998, men kunne ikke overholde betingelserne for sin prøveløsladelse.

Han døde 2002 af kræft i bugspytkirtlen på Vestre Fængsels sygehusafdeling.

Eksterne henvisninger 
 De 7 drab - Seriemordet i Randers (Youtube) - Conny-morderen - TV 2 Nyhederne 9. februar 2010. dfi.dk ekstrabladet.dk
 Connie-morderen død i fængslet - BT 10. januar 2002
 Conny Jacobsen. Fensmarksgade 41, 18. august 1971 - Gerningssteder: Nørrebro - En kriminalvandring gennem Københavns mord, af Peer Kaae (2014). 

Personer der har myrdet børn
Mordere fra Danmark
Livstidsdømte fra Danmark
Langrend under vinter-OL 2010 – Kvindernes 15 km jagtstart

Kvindernes 15 km jagtstart under Vinter-OL 2010 blev afholdt 19. februar 2010 i Whistler Olympic Park i Whistler, Canada.

Resultat 

Vinter-OL 2010
Theodor Wåhlin

Theodor Wåhlin (16. december 1864 – 10. januar 1948) var en svensk arkitekt og fil.dr.

Theodor Wåhlin blev uddannet på Chalmers i Göteborg og Kungliga Akademien för de fria konsterna i Stockholm. Han åbnede sin egen tegnestue i Malmø i 1890'erne, men flyttede nogle år senere til Lund, hvor han var tilsynsførende arkitekt for Lund Domkirke fra 1902 til sin død.

Wåhlins virke var mangesidigt og omfattede alt fra boligejendomme og forretninger til universiteter og offentlige bygninger. Han var også restaureringsarkitekt og har, i pagt med tidens ånd, gennemført tilbageføringer af landsbykirker til et middelalderligt udseende. Han har desuden tegnet stationerne langs Vellinge-Skanör-Falsterbo Jernbane. Han fik opgaven med at tegne den svenske menigheds kirke i København ved Kastellet, Gustavskirken.

I starten af sin karriere brugte han historicismens eklektiske former, men senere blev han påvirket af jugendstilen og nationalromantikken. Til slut arbejdede han i nyklassicismens strenge formsprog.

Theodor Wåhlin var bror til Karl Wåhlin, stifter af kulturtidsskriftet Ord&Bild. Wåhlin er begravet på Norra kyrkogården i Lund.

Udvalgte værker 
 Kürzels spinderifabrik (de ældsta dele), Ystadgatan, Malmø (1895)
 Hultmans tidligere chokoladefabrik, Baltzarsgatan, Malmø (1897)
 Hippodromen i Malmø (1898-1899)
 Hotel Temperance, Malmø (1900)
 Tinghus (i dag Pauli forsamlingshus) Kungsgatan, Malmø (1902)
 Malmø børnehjem (del af Pildammsskolen) Rådmansgatan, Malmø (1902) 
 Gumløse Kirke (1904-06, ombygning)
 Hanna Kirke (1903-27, ombygning)
 Østre Ingelstads Kirke (1902-13, ombygning)
 Øvreby Kirke (1902-09, ombygning)
 Restaurering af Sankt Petri Kirke Malmø (1904-06, 1913)
 Restaurering af Sankt Maria Kirke, Åhus (1905)
 Lundautställningens officielle bygninger (1906-07)
 Vallkärra Kirke (1906-07, ombygning)
 Annedalskirken, Göteborg (1908)
 Gustavskirken ved Kastellet, Folke Bernadottes Allé, København (1908-1911)
 Frimurarehotellet, Linköping (1910-12)
 Botaniska museet i Lund (1912)
 Zoologiska museet i Lund (1912)
 Valleberga Kirke (1908-1911, ombygning)
 Sireköpinge Kirke (1914-18, ombygning)
 Apoteket Svanen, Lund (1920, portal)
 Stadsparkscaféen i Lund (1922)
 Snårestad Kirke (1924)
 Domkapitelhuset i Lund (1927)
 Kirseberg Kirke (1927)
 Den gl. brandstation i Lund (1929)

Litteratur 
 Tykesson, Tyke & Magnusson Staaf, Björn Arkitekterna som formade Malmö Stockholm 1996

Eksterne henvisninger 

 Om Frimurarehotellet i Linköping 

Arkitekter fra Sverige
Personer fra Skåne
Nationalromantiske arkitekter
Kirkearkitekter
Tyge A. Christensen

Tyge Ahrengot Christensen (31. marts 1918 i Nykøbing Mors – 17. januar 1996) var en dansk botaniker, der var lektor ved Københavns Universitet og blev æresdoktor sammesteds 1986.

Tyge A. Christensen forfattede i 1962 en betydningsfuld lærebog om algernes systematik og biologi. Hans forskning omhandlede gulgrønalgeslægten Vaucheria. Han var en af initiativtagerne til oprettelsen af The International Phycological Society og medredaktør af Phycologia (1961-69) samt medlem af den internationale navnekomité for alger (1959-87).

Christensen var derudover medlem af Danmarks Naturfredningsforenings Naturvidenskabelige Udvalg (1956-64) og af Naturfredningsrådet (1973-77). Til minde om ham har International Phycological Society indstiftet The Tyge Christensen Prize, der uddeles hvert andet år. Prisen på 5000 dollar gives for den bedste videnskabelige artikel om alger publiceret i selskabets tidsskrift i de to foregående år.

Ansatte ved Københavns Universitet
Botanikere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Æresdoktorer ved Københavns Universitet
Siletta ACE

Siletta ACE er et skib bygget i 1981, der indtil 4. januar 2010 var i drift hos rederiet Ace link A/S, indtil rederiet gik konkurs.
Skibet ejes af norsk ACE link Holding AS, et datterselskab til Eitzen Holding AS.
Skibet har tidligere haft navnet "Sundbuss Pernille".

Passagerskibe
Claus von Carnap-Bornheim

Claus von Carnap-Bornheim (født 10. november 1957 i Treysa i Hessen) er en tysk arkæolog og siden 1999 professor i forhistorisk arkæologi ved universitet i Kiel og siden 2004 adjungeret professor ved universitet i Århus

Carnap-Bornheim var i 1980'erne medarbejder på Illerupprojektet på Moesgård Museum. I 1999 blev han udnævnt til professor i forhistorisk arkæologi ved universitet i Kiel. Samme år blev han også museumsdirektør på det arkæologisk landsmuseum på Gottorp Slot i Slesvig. I 2004 blev han udnævnt til adjungeret professor i forhistorisk arkæologi ved Aarhus Universitet. Derudover var han gæsteforsker i Kraków, Warszawa og Wien. 

Carnap-Bornheim har især forsket indenfor romersk jernalder i samarbejde med skandinaviske, polske og baltiske arkæologer. Han har blandt andet gennemført geomagnetiske prospekteringer i Hedeby, hvormed et detaljeret billede af byens gader og værksteder kunne rekonstrueres. Endividere har han stået for en en ny konception af fund fra Nydam og Torsbjerg Mose på Gottorp Slot.

Eksterne henvisninger
Arkæologisk landsmuseum på Gottorp Slot 
Forhistorisk Arkæologi på Aarhus Universitet 

Arkæologer fra Tyskland
Personer fra Hessen
Ansatte ved Kiels Universitet
Giorgio Chiellini

Giorgio Chiellini (født 14. august 1984 i Pisa) er en italiensk fodboldspiller. Han spiller for MLS holdt Los Angeles FC. Tidligere har han spillet for Livorno, Roma, Fiorentina, og Juventus.

Karriere

Klub 
Chiellini kom til Livorno som ungdomsspiller og kom fra 2000 med i klubbens førsteholdstrup. Her blev han omskolet fra kantspiller til forsvarsspiller, og han fik debut på holdet, der på det tidspunkt spillede i Serie C i 2000-2001-sæsonen.

I 2002 skiftede han til A.S. Roma, men blev i de to første sæsoner lejet tilbage til Livorno, hvor han i den anden af disse fik sit gennembrud og blev fast mand i startopstillingen.

I 2004 blev han købt af Juventus FC, og efter et års udlejning til ACF Fiorentina kom han i 2005 til at spille for Juventus, hvor han har været siden. Her blev han snart en bærende spiller hos klubben, der siden 2012 har vundet ni italienske mesterskaber, fem pokalmesterskaber og fem italienske supercup-titler. Siden 2018, hvor Gianluigi Buffon indstillede sin karriere, har Chiellini være anfører for holdet.

Landshold 
Chiellini spillede på alle de italienske ungdomslandshold, og han var med på holdet der blev U/19-europamestre i 2003. Han var også med på det italienske hold ved OL 2004 i Athen. Holdet blev nummer to i indledende runde, vandt derpå sin kvartfinale, men tabte semifinalen til , der vandt guld med sejr over . Italien sikrede sig bronze med sejr over . Chiellini spillede to kampe i startopstillingen i turneringen.

Han debuterede på A-landsholdet i en venskabskamp mod  i efteråret 2004. Han har siden været med til en række EM- og VM-slutrunder. Han var med til at vinde EM-sølv i 2012 efter finalenederlag til , ligesom han var med til at vinde bronze ved Confederations Cup 2013. Fra 2018 har han på landsholdet – som på klubholdet – overtaget rollen som anfører efter Buffon, og han var dermed spilleren, der kunne modtage trofæet efter Italiens sejr over  i finalen ved EM 2020 (afholdt i 2021).

Referencer

Eksterne henvisninger 

  

Fodboldspillere fra Italien
Fodboldspillere fra A.S. Livorno Calcio
Fodboldspillere fra ACF Fiorentina
Fodboldspillere fra Juventus F.C.
Personer fra Pisa
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2008
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2010
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2012
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2014
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2016
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2020
Deltagere for Italien ved sommer-OL 2004
Olympiske bronzemedaljevindere fra Italien
Klusris

Klusris (på tysk  Kluesries eller Klueser Wald) er et cirka 109 hektar stort skovområde i det nordligste Tyskland nordøst for Harreslev og nord for Flensborg ved Klus og Sosti. Cirka 76 hektar af arealet fungerer som rekreationsskov (Erholungswald Wassersleben) med bænker, grill og bålplads på skovens lysning. Rekreationsskoven omfatter også en skovlegeplads og siden 2006 en biologisk lærehave. Flere steder i landskabet er der opsat informationstavler, der fortæller om natur og historie. Skovens skråninger består overvejende af ler. Her gror overvejende kristorne og høgeurter. Fremherskende træsort på skovens mere tørre jord er bøgen. En del af skovarealet blev derudover tilplantes med nåletræer som lærken, rødgranen og ædelgranen.

Den største del af arealet er som statskov i besiddelse af delstaten Slesvig-Holsten. Tilsynet føres af skovfogden i Lyksborg. Mindre dele ejes af Flensborg kommune og private personer. Klus Skov dyrkes efter principperne for naturnær skovdrift. Antallet af nåletræer skal efterhånden reduceres.
Tæt ved Sosti ligger skovens historiske skovfogedhus (Forsthaus Wassersleben), hvilket blev ombygget og renoveret de sidste år. 

Klusris er første gang nævnt 1399. Skoven skrives tidligere Krokrys, Kroxriis (1427) eller Krusris (1568), som refererer til oldnordisk krōkr, her formodentlig anvendt om den vinkelformede bugt af Flensborg Fjord, hvori grænseåen Kruså udmunder (Kruså blev i kilderne også omtalt som Krokesa). Navnet blev senere ændret til Klusris, hvis forled er kapelnavnet Klus. Historisk set markeres Klusris grænse mod syd til Flensborgs bymark ved Morbækken (Laksebæk).

Skoven tjener som rekreationsområde for både lokale og turister.

Eksterne links 

 Om Klusris (Klueser Wald)

Noter 

Skove i Sydslesvig
Harreslev
Plot

Et plot er hovedlinjen i en narrativ fortælling. Et plot kan være stramt eller løst i struktur. Plottet i en fortælling kan inddeles i undergrupper som stemning, karakterbeskrivelse, miljøbeskrivelse og konflikttemaer. Traditionelt har analyser opereret med syv grundlæggende plot. Der findes eksempler på, at plot inddeles i op til 20 grundtyper. 

Plot er ofte genrebestemte. I folkeviser, myter, dramaer og skæbnefortællinger er en grundliggende spådom uundgåelig. Spændingen skabes ved, at personerne forsøger at undgå den skæbnebestemte ulykke. I kærlighedsromaner må det elskende par gennemgå de frygteligste kvaler; men som regel ender det med, at de lever lykkeligt til deres dages ende. I krimier og andre spændingsromaner er plottet bygget op om en forbrydelse og dens opklaring.

Noter

Eksterne kilder 

 On Plot, en guide i konstruktion af plots .
 20 Basic Plots; the Tennessee Screenwriting Association.(TSA) .

Fiktion
Litteratur
Rationel psykoanalyse

Rationel psykoanalyse er udarbejdet af den danske psykoanalytiker Erik Carstens (1896-1970) i perioden fra 1930 til 1970.

Forudgående havde Carstens opholdt sig i Schweiz, hvor han i 1925 grundlagde sin egen internationale kostskole: »Petite Ecole Nouvelle« i Vesenaz ved Geneve. Her var eleverne ofte problembørn ikke mindst pga. krigstraumer hidrørende fra 1. verdenskrig. Denne skole byggede, som det også fremgår af navnet, for sin tid, på de mest moderne pædagogiske principper; feks. havde eleverne medindflydelse på skolen, ved det man i dag kender som elevråd. Det var ifm. arbejdet med disse børn at Carstens blev opmærksom på psykoanalysen. I sine bestræbelser på at hjælpe de vanskeligst stillede elever, kom han i kontakt med førende psykoanalytikere, som opfordrede ham til at anvende psykoanalytiske metoder. Denne opfordring blev modtaget positivt og Carstens påbegyndte en uddannelse til psykoanalytiker.

I 1930 nedsatte han sig som praktiserende psykoanalytiker i Køben­havn og startede året efter sit psykoanalytiske forfatterskab med bogen: Den psykoanalytiske metode. Et første forsøg på at udvikle egne teorier på psykoanalysens område. Sagen var den, at Carstens aldrig havde været tilfreds med den freudske psykoanalyses måde at beskrive sjælelivet på. Heller ikke Jungs, Richs eller andre elever af Freud, der havde udarbejde egne teorier, tiltalte Carstens.

Efter udgivelsen af ovennævnte bog tog Carstens de egentlige skridt til udarbejdelsen af det, der kom til at hedde rationel psykoanalyse. Det resulterede i udgivelsen af to bøger samtidig i 1945, da det blev muligt efter 2. verdenskrig. I den ene, Er mennesket en automat?, tog Carstens stilling til de erkendelsesteoretiske problemstillinger der vedrører psykoanalysen; og i den anden, Menneske i myreperspektiv, fremlagde han de grundlæggende teorier for rationel psykoanalyse. Herefter udgives yderligere 11 bøger, således at forfatterskabet i alt ender op på 14 bøger.

Eksterne henvisninger 
 Rationel Psykoanalyse 

Psykoanalyse