kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Acton Bjørn

Acton Bjørn (født 23. september 1910 i København, død 20. juni 1992 i Charlottenlund) var en dansk arkitekt og designer.

Bjørn gik på Det tekniske Selskabs Skole 1926-30 og blev uddannet tømrer i 1931 og dimitterede fra Kunstakademiets Arkitektskole i 1933. Han deltog derefter i opførelsen af boligbebyggelsen Blidah Park i Hellerup sammen med Ivar Bentsen og Jørgen Berg. Han var også beskæftiget ved opmålingsarbejde for Det Kongelige Danske Haveselskab og som medarbejder hos arkitekt Vilhelm Lauritzen.

Under Anden Verdenskrig begyndte han at tegne bl.a. møbler og tapeter. I 1947 ansattes han i seks måneder hos Vattenbyggnadsbyrån (VBB) i Stockholm med henblik på i USA at kontrollere montagen af Malene Bjørns aptering af to Boeing-flyvemaskiner for SAS.

Senere etablerede han (1950) sammen med Sigvard Bernadotte den første skandinaviske tegnestue, der var helliget industrielt design. Berndotte & Bjørn blev kendt for produkter i metal og plast indenfor mange områder, men særligt kendt blev de for Margretheskålen, produceret af Rosti fra 1955 og eksporteret til det meste af verden. Internationalt blev Bernadotte & Bjørn også kendt for designet af skrive- og regnemaskiner for producenterne Facit, Original-Odhner og Contex. Fra 1966 til 1990 drev Acton Bjørn tegnestuen alene.

Han modtog en del priser: Guldmedalje på California State Fair for formgivning; ærespris fra 2. Allgemeine Produktschau, Wien 1966; guldmedalje på 2. Biennale for industriel formgivning, Ljubljana, Jugoslavien 1966, Eurostar 1961 Danmark (2 gange), 1963 Tyskland, 1968 Frankrig samt emballage-Oskar 1968 Frankrig og emballage-World Star 1970 Frankrig.

Acton Bjørn er begravet på Gentofte Kirkegård.

Galleri

Kilder 
 Malene Bjørn, Det lyse og lette – det var sådan det begynte i Sverige 1945, Baltic Books 2013, , side 7 og 31. (http://www.balticbooks.se/Det_lyse_og_lette_2013.pdf)
 Kraks Blå Bog 1974

Eksterne henvisninger 
 

Arkitekter fra Danmark
Designere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer fra København
Danskere i 1900-tallet
Hotel Phønix

Hotel Phønix eller Phoenix kan henvise til flere hoteller i Danmark:

 Helnan Phoenix Hotel i Aalborg
 Hotel Phønix i Brønderslev
Hotel Phønix Hjørring
 Restaurant Phønix i Holstebro
 Hotel Phoenix Copenhagen i København
 Hotel Phønix i Skælskør
Hilde Frafjord Johnson

Hilde Frafjord Johnson (født 29. august 1963 i Arusha, Tanzania) er norsk politiker (KrF) og souschef i Unicef. Hun var valgt til Stortinget fra Rogaland 1993-1997 og 1997-2001, begge perioder med sæde i Energi- og miljøkomiteen. Frafjord Johnson var Udviklings- og Menneskerettighedsminister i Regeringen Kjell Magne Bondevik I fra 1997 til 2000, og Minister for International Udvikling i Regeringen Kjell Magne Bondevik II 2001 – 2005. Fra perioden som politiker huskes hun for historisk høj satsning på u-landsbistand, og for hendes meget aktive rolle i forsøget på at få en fredsaftale i stand for Sudan.

Johnson var fra marts 2006 til juni 2007 engageret som specialrådgiver i African Development Bank, med ansvar for at udvikle en ny strategi for bankens virksomhed. I juni 2007 blev hun udnævnt som souschef i UNICEF med tiltrædelse i midten af august, og dermed til den højest placerede nordmand i FN-systemet.

Hilde Frafjord Johnson er cand. polit. med hovedfag i socialantropologi fra Universitetet i Oslo 1991, og med historie og statsvidenskab i fagkredsen. Hun har arbejdet som journalist, og som konsulent i Resurseafdelingen i Udenrigsministeriet. Hun har haft flere poster i KrF, og var næstformand i KrFU fra 1986 til 1987.

Eksterne henvisninger 

Stortingsrepræsentanter fra Kristelig Folkeparti
Udviklingsministre fra Norge
Økonomer fra Norge
Kjøbenhavns Skøjteløberforening

Kjøbenhavns Skøjteløberforening eller KSF, er den ældste skøjteklub i landet og desuden en af Danmarks ældste sportsklubber overhovedet. KSF blev stiftet den 4. februar 1869 og havde sin første sæson i 1870. Københavns Magistrat havde givet tilladelse til brug af Sortedamssøen og her åbnede man en bane der var 400 alen lang og 100 alen bred.

To år efter stiftelsen kunne klubben notere sig en medlemsskare på ikke færre end 2.915 medlemmer. Klubbens første konkurrence blev ifølge Dagens Nyheder afholdt i 1871. I 1886 ændrede man banes beliggenhed fra Sortedamssøen til Peblingesøen.

Klubben lod Søpavillonen opføre i 1894 ved arkitekt Vilhelm Dahlerup til en pris i datidens mønt af ca. 70.000 kr. Søpavillonen blev solgt i 1965.

Bandy blev spillet i Danmark fra 1895 til 1924 og Kjøbenhavns Skøjteløberforening var den dominerende klub.

1960 flyttede klubben til nye rammer på Østerbro, og Søpavillonen blev solgt til restauratør Oscar Davidsen i 1965.
Efter at have ligget i toppen af dansk ishockey med ti danmarksmesterskaber – i perioden fra 1956 til 1976 – har klubbens bedste hold ikke spillet i den bedste række fra midten af 1980'erne.

Danmarksmesterskaber 
Kilde: Dansk Skøjte Union.

Kunstskøjteløb, solo, damer:
 1940: Ester Kolni
 1941: Ester Kolni
 1942: Ester Kolni
 (1943-1945, ingen is)
 1947: Ester Kolni
 (1949-1953, ingen is)
 1955: Bente Palle Sørensen
 (1957-1959, ingen is)
 1960: Ayoe Bardram
 1961: Eva Petersen
 1962: Eva Petersen

Kunstskøjteløb, solo, herrer:
 1909: H. Meincke
 1912: H. Meincke
 1917: Holger Thiel
 (1918-1921, ingen is)
 1922: Peter Sørensen
 (1923, ingen is)
 1924: Peter Sørensen
 (1925-1928, ingen is)
 1929: Peter Sørensen

Parløb:
 1946: Grethe Fisher/Alf Refer
 1947: Inger Weitzmann/Alf Refer
 (1949-1953, ingen is)
 1955: Ayoe Bardram/Alf Refer
 1956: Ayoe Bardram/Alf Refer
 (1957-1959, ingen is)
 1960: Ayoe Bardram/Alf Refer
 1961: Ayoe Bardram/Alf Refer
 1962: Lisa Reith Nielsen/Alf Refer
 1963: Ayoe Bardram/Alf Refer
 1965: Ayoe Bardram/Alf Refer

Hurtigløb:
 1909: Poul Falkenstjerne
 1912: Hj. Friis Petersen
 (1918-1921) og (1923 ingen is)
 1924: Allan Heilmann
 (1925-1928 ingen is)
 1929: Allan Heilmann
 (1930-1939, ingen is)
 1941: Erik Hviid
 1942: Erik Hviid
 (1943-1945, ingen is)
 1946: Niel Heilmann
 1947: Niel Heilmann
 1948: Niel Heilmann
 (1949-1953, ingen is)
 1954: Kurt Stille
 1955: Kjeld Westergaard
 1956: Kurt Stille
Bortset fra 1917 og 1922, har der kun været danske hurtigløbsmestre fra KSF.

500 meter baglæns løb: (kun afholdt 1912-1929 og hvis is-vinter)
 1917: Hj. Friis Petersen
 (1918-1921, ingen is)
 1922: Svend Palle Sørensen
 (1923, ingen is)
 1924: Svend Palle Sørensen
 (1925-1928, ingen is)
 1929: H. E. K. Amming

Referencer

Eksterne henvisninger 
 KSF

Sportsklubber i København
Etableret i 1869
Skøjteklubber i Danmark
Københavns historie
Ishockeyklubber i Danmark
Idrætsklubber på Østerbro
København i 1800-tallet
Knut Arild Hareide

Knut Arild Hareide (født 23. november 1972 på Rubbestadneset i Bømlo) er en norsk politiker (KrF). Han var miljøminister fra 18. juni 2004 til 12. september 2005, da regeringen gik af. Da Hareide tiltrådte stillingen som miljøminister, bare 31 år gammel, blev han KrFs yngste minister nogensinde. I det civile liv er Hareide ansat i Schibsted-koncernen siden 1997, og pr. 2009 organisationsdirektør.

Han er uddannet civiløkonom fra Norges Handelshøyskole (NHH) og har studeret sociologi ved Universitetet i Bergen. Han har været politisk rådgiver i Kirke- uddanninelses- og forskningsministeriet i Regeringen Kjell Magne Bondevik I, statssekretær i Finansministeriet i Regeringen Kjell Magne Bondevik II; og var 2. næstformand i KrF fra 2003 til 2007.

I januar 2007 blev det offentliggjort at Hareide trak sig midlertidig fra politikken, da han ønskede at satse på en karriere i erhvervslivet. Han er for tiden ansat som organisationsdirektør i Schibsted. Han var imidlertid tilbage ved partiets landsmøde i maj 2009, og blev nævnt som en mulig ny leder efter Dagfinn Høybråtens afgang; dette af både Kjell Magne Bondevik og Valgerd Svarstad Haugland.

Hareide blev ved stortingsvalget 2009 valgt som repræsentant fra Akershus.

Fra 2013 er Hareide parlamentarisk leder i KrF. Som forventet overtog han som partileder efter Dagfinn Høybråten. Hareide gik aktivt ind for at få Jens Stoltenbergs regering afløst af en borgerlig regering, og gav Erna Solberg fuld opbakning som statsminister. KrF gik dog ikke ind i hendes regering, men indgik i stedet, sammen med Venstre, en samarbejdsaftale med Solbergs regering. Aftalen blev ikke fornyet efter valget i 2017, hvor KrF gjorde sit dårligste valg siden 1936. 

I november 2018 tog norske kvinder til gaderne, efter KrFs forsøg på at undergrave lovbestemmelsen om selvbestemt abort.  Allerede i 2016 leverede Hareide, samt flere i KrF, et forslag til ændring i den norske grundlov, hvorved "retten til liv og legemlig integritet må omfatte hele livsspændet, fra den første begyndelse ved befrugtning til døden indtræder"  - dvs. et totalforbud mod abort.

Referencer 

Stortingsrepræsentanter fra Kristelig Folkeparti
Miljøministre fra Norge
Saul Zaentz

Saul Zaentz (28. februar 1921 – 3. januar 2014) var en amerikansk filmproducer der vandt en Oscar for bedste film tre gange, samt en Irving G. Thalberg Memorial Award i 1997. Han blev især kendt for sit samarbejde med filminstruktør Miloš Forman og manuskriptforfatter Jean-Claude Carrière.

Filmografi i udvalg 
 Gøgereden (1975)
 Amadeus (1984)
 Tilværelsens Ulidelige Lethed (1988)
 Den Engelske Patient (1996)
 Goya's Ghosts (2006)

Ekstern henvisning 
 

Filmproducere fra USA
Irving G. Thalberg Memorial Award
Jøder fra USA
Vesterhever Sand Fyr

Vesterhever Sand Fyr (dansk) eller Leuchtturm Westerheversand (tysk) ligger på et værft uden for landsbyen Vesterhever på halvøen Ejdersted i Nordfrisland. Fyrtårnet blev opført i 1906, for at gøre det nemmere at manøvrere mellem de mange sandbanker ud for Ejdersted og i Heverstrømmen.

Det rød-hvide tårn består af ni etager. Op til toppen er der 157 trin. Tårnet er konstrueret af 608 støbejernsplader. Ved siden af tårnet findes to fyrmesterhuse, som nu huser en naturstation. Der er 157 trin til toppen. Fyrets flammehøjde er 41 meter, selve tårnet er 40 meter højt. Lyset kan ses i en afstand af cirka 21 sømil (svarende til cirka 39 kilometer). Ved klart vejr kan lyset ses på Helgoland. Tårnet er forsynet med en moderne roterende fresnellinse. I 1975 blev lyskilden udskiftet med en xenonlampe på 2.000 watt. Fyret er nu fjernstyret af medarbejdere fra skibsfartskontoret i Tønning.

Eksterne links 

Fyrtårne i Tyskland
Ejdersted
Sankt Markus Kirke

Sankt Markus Kirke har flere betydninger:

 Sankt Markus Kirke (Frederiksberg)
 Sankt Markus Kirke (Aalborg)
 Sankt Markus Kirke (Aarhus)
Scandic Hotels

Scandic Hotels er en hotelkæde, som især har hoteller i Norden. Kæden har desuden hoteller i Belgien, Polen og Tyskland.

Historie 
Det første Scandic Hotel var Esso Motor Hotel i Närke, Sverige, der åbnede i 1963. Tre år senere blev der åbnet endnu et hotel i Mölndal. I 1972 åbnede der hoteller i Danmark og Norge.

Ratos købte hotellerne i 1983 og omdøbte året efter kæden til Scandic Hotels, som fortsat anvendes. Koncernen opkøbte i 1996 Reso Hotels og blev noteret på Stockholmsbörsen.

Indtoget på det finske marked skete i 1999 med købet af Arctic Hotels. Samme år opkøbte Scandic også fire hoteller i Estland.

I år 2000 opkøbte Scandic Provobis Hotels og tilføjede derved 16 nye hoteller til kæden

Amerikanske Hilton købte i 2001 kæden og afnoterede selskabet på børsen. 
I 2007 blev kæden solgt videre til den svenske kapitalfond EQT Partners for 833 millioner €. Under EQT's ejerskab blev den norske hotelkæde Rica Hotels erhvervet, hvilket føjede 73 hoteller til kæden. Dermed blev Scandic Hotels Skandinaviens største hotelkæde.

I 2008 blev der åbnet Scandic hoteller i Tyskland og Polen.

I 2015 blev selskabet igen registreret på børsen i Stockholm.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Scandic Hotels Groups historie

Se også 

 Scandic Palace Hotel i København
 Scandic Copenhagen

Kilder 

Etableret i 1963
Herman Wouk

Herman Wouk (født 27. maj 1915, død 17. maj 2019) var en amerikansk bestseller-forfatter med indvandrede jødiske forældre fra Hviderusland. Han vandt Pulitzer-prisen  for The Caine Mutiny (Mytteriet på Caine). Andre markante romaner er 
The Winds of War (Krigens Storme i tre bind med titlerne Natalie, Pamela og Op mod Vinden, der udkom på dansk i 1983-84, og  War and Remembrance (Verden i Flammer i tre bind med titlerne Hvor er Natalie, Byron og Natalie, Paradis-Ghettoen, der udkom på dansk i 1989). To Miniserier Winds of War (Europa i flammer)  fra 1983 og War and Remembrance (Verden i Flammer) fra 1988 var baseret på Herman Wouks romaner.

Eksterne henvisninger 

Romanforfattere fra USA
Jøder fra USA
Pulitzerprismodtagere
Hundredårige
Ocak (Alevisme)

Ocak (tyrkisk: arne eller sæde) er et religiøst centrum for en bestemt dede-slægt i alevismen.

Enhver alevi er tilknyttet en bestemt ocak og herved også denne ocak's religiøse ledere (dede). Dette betyder, at de religiøse ritualer og forsamlinger for alevitter varetages af bestemte religiøse ledere, som tilhører en bestemt slægt.

Det karakteristiske ved disse ocak'er er, at de alle sammen har fået deres navne fra en bestemt historisk/religiøs helgen, som den tilhørende slægt er nedstammet fra og at de alle sammen i sidste ende er nedstammet fra en af de Tolv Imamer.

Eksempelvis kan nævnes en af de mest kendte ocak'er, Baba Mansur-ocak'en (tyrkisk: Baba Mansur Ocağı). Som navnet også indikerer, er denne ocak blevet opkaldt efter Baba Mansur, som var en helgen, der nedstammede fra den femte imam, Muhammad al-Baqir (d. 733) i 19. generation.

Der findes også ocak'er, som direkte er opkaldt efter en af de Tolv Imamer, som f.eks. İmam Rıza Ocağı eller Zeynel Abidin Ocağı.

I alevismen er det ikke tilladt at skifte i mellem ocak'er, da disse tilknytninger går i arv.

Der findes i dag utallige ocak'er, spredt i og uden for Tyrkiet. Nogle ocak'er anses dog for at være af en spirituelt højere rang end andre og mange ocak'er er også forbundet i et hierarki med andre ocak'er.

En ocak skal ses ud fra to aspekter. Det første aspekt, er ocak'ens (oprindelige) centrum, som er det sted, hvor ocak'ens mest centrale helgen er begravet. På dette sted findes oftest et mausoleum (dergâh eller türbe), som er bygget til ære for den afdøde helgen.

Det andet aspekt, er ocak'ens nulevende arvinger, dvs. de aktuelt fungerende dede'er. Oftest bor dede'erne i nærheden af selve centrummet, men der er mange eksempler på, at dede'erne med tiden, af forskellige årsager, har bevæget sig væk fra de oprindelige centrer.

Beliggenhed 
De alevitiske religiøse centrer er i dag spredt over forskellige egne af Tyrkiet. Men den højeste koncentration af disse centrer, findes i det østlige Tyrkiet i områderne omkring det sydøstlige Sivas, nordlige Malatya samt Elazig-, Tunceli- og Erzincan-provinserne.

Referencer 

Alevisme
Vladimir Salnikov

Vladimir Valerjevitj Salnikov (russisk: Владимир Валерьевич Сальников, 21. maj 1960) er en tidligere russisk svømmer, som stillede op for Sovjetunionen. I løbet af sin karriere satte han 12 verdensrekorder i 400, 800 og 1500 m fri. Han var den første svømmer nogensinde til at svømme hurtigere end 15 min. på 1500 m fri. Det skete ved OL i Moskva, 1980, hvor han svømmede i tiden 14.58,27. Han fik kælenavnet "monster in the waves". Salnikov blev udnævnt til årets mandlige svømmer i 1982 at det amerikanske svømmetidsskrift Swimming World magazine.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Svømmere fra Rusland
Olympiske mestre fra Sovjetunionen
Dorothea Tanning

Dorothea Tanning (født 25. august 1910 i Galesburg, død 31. januar 2012 i Manhattan) var en amerikansk maler, grafiker, billedhugger og forfatter. Hun har også designet sæt og kostumer til ballet og teater.

Eksterne henvisninger 
Billede af Dorothea Tanning, ca. 1955.
  af The Dorothea Tanning Foundation

Malere fra USA
Billedhuggere fra USA
Grafikere fra USA
Digtere fra USA
Romanforfattere fra USA
Selvbiografer fra USA
Hundredårige
Kevin McCarthy (skuespiller)

Kevin McCarthy (født 15. februar 1914, død 11. september 2010) var en amerikansk skuespiller.

Karriere 
I 1949 spillede McCarthy rollen som Biff Loman i Death of a Salesman med Paul Muni. Han blev nomineret til en Oscar for bedste mandlige birolle og vandt en Golden Globe Award for New Star of the Year - Actor for rollen.

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra USA
Oscar for bedste mandlige birolle
Volrath Vogt

Henrik Ludvig Volrath Vogt (14. februar 1817, Rerslev på Sjælland – 19. juli 1889, Kristiania) var en norsk lærer og forfatter af slægten Vogt.

Vogt kom til Norge i 1820, blev cand.theol. i 1838 og det følgende år knyttet til Kristiania Katedralskole (fra 1852 som overlærer). Han foretog flere længere rejser; således besøgte han i 1863 Ægypten, Syrien og Palæstina, som han beskrev først i en rejseskildring, senere i et udførligt værk, der udkom i to udgaver (1879 og 1889).

Han har udgivet en række populære eksegetiske arbejder over evangelierne, en lærebog i kirkehistorie, der har oplevet 12 oplag, og forskellige lærebøger i bibelhistorie, af hvilke den mindste udgave foreligger i over 2 1/2 millioner eksemplarer på norsk, desuden i amerikanske optryk, i oversættelser på kvænsk, lappisk, svensk og engelsk.

Kilder 

 
 

Skolefolk fra Norge
Faglitterære forfattere fra Norge
Dansksprogede forfattere fra Norge
Nordmænd i 1800-tallet
Amrum Fyr

Amrum Fyr (dansk) eller Leuchtturm Amrum, er et tysk fyr på den nordfrisiske ø Amrum, som blev indviet i 1875. Fyret er beliggende to kilometer vest for øens hovedby Vitdyn på en cirka 25 høj klit.

Det rød/ hvid-stribede tårn er med sine 64 m det højeste i Nordfrisland. Der er 297 trin til toppen. En vindeltrappe fører til en udsigtsplatform. Lyset kan ses i en afstand af 23,3 sømil. Dets roterende linse vejer 2,9 tons. Linsen anvendes den dag i dag (2009), mens lyskilden blev imidlertid udskiftet med en halogenlampe på 250 watt. I 1939 blev fyret elektrificeret. Fyret var bemandet indtil 1984, hvor den sidste fyrpasser gik på pension. Fyret er nu fjernstyret af medarbejdere fra skibsfartskontoret i Tønning.

Om sommeren er fyrtårnet åbent til gæster.

Eksterne links 

 Amrum fyr (tysk)

Fyr
Fyrtårne i Tyskland
Pommerby

Pommerby er en landsby og kommune  i det østlige Angel (Sydslesvig). Administrativt hører kommunen under Slesvig-Flensborg kreds i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kommunen samarbejder på administrativt plan med andre kommuner i omegnen i Gelting Bugt kommunefælleskab (Amt Geltinger Bucht). I kirkelig henseende hører Pommerby under Gelting Sogn. Sognet lå i Kappel Herred, tidligere Ny Herred), da området tilhørte Danmark.

Geografi 
Til kommunen hører også landsbyerne og bebyggelser Børsby (ty. Börsby), Gammeldam (Gammeldamm), Galtmose el. Golsmose (Golsmaas), Langmark (Langfeld), Møllebro (Mühlenbrück), Nydam (Niedamm), Sibbeskjær (Sibbeskjär) og Vadsmark (Wattsfeld). Nord for kommunen findes naturbeskyttelsesområdet Gelting Birk.

Historie 
Byen Pommerby dukker for første gang op i de skriftlige kilder i 1409. Forleddet er gen. pl. af folkenavnet glda. pomær(æ), navnet må være vidnesbyrd om en pommersk bosættelse i middelalderen. Måske kan der være tale om fangerne fra vendertogene. Måske kan navnet også bringes i forbindelse med jomsvikingerne. Samme stednavn forekommer i Siseby Sogn i den nuværende kommune Damp på Svansø (→Pommerby), hvor det dog synes at være et oprindeligt -bøl. Møllebro er første gang nævnt 1834. Der er tale om en tidligere vandmølle. Børsby er første gang nævnt 1462. Navnet er afledt af mandsnavn glda. Biur, nordisk Biórr eller genitiv af mandsnavn Biorn.

Mens selve byen Pommerby som mejeriby hørte under Grumtoft gods, hørte Gammeldam og Nydam under Dyttebøl gods og Børsby under Bukhavn gods.

Fovlshoved Fyr 
Fyrtårnet ved lodsbyen Fovlshoved (på dansk også: Falshoved, på tysk Falshöft) blev indviet i 1910. Det 28 meter høje og rød/hvid-stribede tårn er opstillet ved indsejlingen til Flensborg Fjord til advarsel mod havbankerne Bredgrund og Kalkgrund. Fyrtårnet blev i 2002 nedlagt, men siden juli 2005 er det muligt at foretage borgerlige vielser i fyrtårnet.

Kendte fra Pommerby 
 Peter Friderich Quaade (16. januar 1779 - 1. marts 1850 i København), dansk officer

Eksterne henvisninger 

 Fovlshoved Fyr

Noter 

Byer i Angel
Byer i Kreis Slesvig-Flensborg
Fyrtårne i Tyskland
Byer i Slesvig-Holsten
Burgos (provins)

Burgos er en provins i den nordøstlige del af den spanske autonome region Castilla y León i den nordlige del af Spanien. Den grænser til provinserne Palencia, Cantabrien, Bizkaia, Álava, La Rioja, Soria, Segovia og Valladolid. Hovedstaden er byen Burgos.

Provinsen har et areal på 14.292 km² og omkring 375.000 indbyggere. Omkring halvdelen bor i provinshovedstaden. De eneste større byer ud over Burgos er Miranda de Ebro og Aranda de Duero. Mange af de 371 kommuner i provinsen har færre end 100 indbyggere.

Eksterne henvisninger 
 Officiel webside 

Burgos
Castilla y León
Cáceres (provins)

Cáceres er den nordlige af de to provinser i den  spanske autonome region Extremadura. Provinshovedstaden er byen Cáceres. Andre vigtige byer er: Plasencia, Talayuela, Navalmoral de la Mata og Coria. Cáceres grænser til provinserne Salamanca, Ávila, Toledo og Badajoz, og mod Portugal i vest.

Provinsen havde tæt ved 413.000 indbyggere i 2008, hvoraf 21,5 % boede i hovedstaden. Med et areal på omkring 20.000 km² er provinsen blandt de større i Spanien.

Eksterne henvisninger 
 Officiel webside

Provinser i Spanien
Extremadura
Vilhelm 2. af Apulien

Vilhelm 2. (1095-Juli 1127) var hertug af Apulien og Calabrien fra 1111 til 1127. Han var søn af hertug Roger Borsa. Hans mor, Adela af Flandern, havde tidligere været dronning af Danmark (gift med Knud den Hellige), og Vilhelm havde en ældre halvbror, Karl af Flandern.

Han efterfulgte sin far som hertug i 1111, men da han kun var 16 på det tidspunkt, fungerede Adela som regent de første par år. Da han selv kom til, viste han sig at være lige så svag en fyrste som hans far havde været, og han havde store problemer med at regere landet. Vilhelm kom hurtigt på kollissionskurs med sin jævnaldrende grandfætter, grev Roger 2. af Sicilien, og i det spil kunne han slet ikke klare sig. Pave Calixtus 2. måtte træde til i 1121 for at forlige de to. Efterfølgende hjalp Roger hertug Vilhelm med at nedkæmpe et oprør, anstiftet af den ellers ubetydelige baron Jordan af Ariano. Vilhelm havde konstant økonomiske problemer, og lånte store beløb hos sin velhavende grandfætter, og som betaling for dette og for hjælp mod oprørere, måtte Vilhelm opgive sin gamle titel som lensherre over grevskabet Sicilien. Styrkeforholdet mellem de to blev yderligere understreget af, at Vilhelm også opgav alle krav på Calabrien, som ellers havde været et fælles projekt mellem de to grene af Hauteville-slægten.

I 1114 giftede Vilhelm sig med Guadalgrima, datter af grev Robert af Carazzo, men de fik ingen børn. Han døde således uden arvinger i juli 1127 og efterlod sit rige til grandfætteren Roger 2., som dermed kom til at regere over alle de normanniske besiddelser i Syditalien, bortset fra det lille fyrstedømme omkring Capua.

Brown skriver, at det normanniske Apulien under Robert Borsa og Vilhelm havde mistet al sin energi og vitalitet, og at Vilhelms største gave til landet netop var, at han døde barnløs og dermed lod den sicilianske gren af slægten komme til.

Nutidens historikere ser ham som en ubetydelig regent, men i sin samtid nød han stor respekt og popularitet, og han var en anerkendt kriger.

Litteratur 

 Brown, Gordon S. The Norman Conquest of Southern Italy and Sicily. McFarland, 2003, 
 Houben, Hubert. Roger II of Sicily: A Ruler between East and West, 2002
 Matthew, Donald. The Norman Kingdom of Sicily. Cambridge University Press: 1992.

Noter 

Fyrster fra middelalderen
Huset Hauteville