kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fantask

Fantask er en københavnsk boghandel og spilbutik, som åbnede 22. oktober 1971. Den ligger på hjørnet af Sankt Peders Stræde og Teglgårdstræde i Indre By.

Fantask startede som en specialboghandel for science fiction og fantasy samt tegneserier. Senere kom rollespillene til, der sammen med brætspil, figurspil og manga holdt til i en separat butik i Sankt Peders Stræde indtil begyndelsen af 2015, hvor aktiviteterne igen blev samlet i hjørnebutikken. Butikken spiller i dag en central rolle i det københavnske rollespils- og fantasymiljø.

Fantask har de senere år arrangeret en spilfestival i begyndelsen af marts i Kulturstationen Vanløse.

Fantask er også den ældste fungerende butik af sin slags, delt med den hollandske butik Lambiek

De to grundlæggere af butikken, Rolf Bülow og Søren Pedersen, fik i 2012 Pings ærespris for deres arbejde. I mange år var Marvel-Morten (Morten Søndergaard) butikkens ansigt, og da han gik på pension i 2017 var det en nyhedshistorie i de landsdækkende medier. Margit Nim er den nuværende (2019) ejer af Fantask.

I 2019 blev det annonceret at butikken ikke kunne løbe rundt på grund af konkurrencen fra net-butikken. Som reaktion på nyheden oprettede Benjamin Lund Preisler Herbst en gofundme-kampagne for at redde butikken (og donerede selv 20.000kr); efter en dag var der allerede doneret 290.000kr, over målet på 200.000kr.

I 2023 havde butikken atter problemer, hvor indehaveren manglede 600.000 kr, men fire investorer, heriblandt Per Sanderhage, fik reddet butikken.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
Fantask fylder 40 

Indre By (København)
Butikker i København
Rollespil
Etableret i 1971
James Michener

James Albert Michener (3. februar 1907 – 16. oktober 1997) var en amerikansk forfatter, hvis romaner for størstedelen er sagaer , som dækker flere generationer i specielle geografiske områder med indlagte historiske kendsgerninger.

Michener dimitterede med udmærkelse fra Swarthmore College, i 1929,hvor han spillede basketball. Han gik senere på Colorado State Teachers College, hvor han erhvervede sin mastergrad og efterfølgende underviste her i flere år. Han har yderlig undervist nogle år ved Harvard University. 

Hans forfatterkarriere begyndte under anden verdenskrig, hvor han tjenstgjorde som kaptajnløjtnant i den amerikanske flåde USN, hvor han virkede som historiker.

Michner mødte sin kone Mari Yoriko Sabusawa på en frokostrestaurant i Chicago og hans roman Sayonara – Farligt møde er baseret på denne hændelse.

Bibliografi 
Originalsprog – oversat til dansk
 Tales of the South Pacific (1946) – Sydhavseventyr – South Pacific (musical)
 Return to Paradise (1947)
 The Fires of Spring (1949)
 The Voice of Asia (1951)
 The Bridges at Toko-Ri (1953) – Broerne ved Toko-Ri
 Sayonara (1954) – Farligt møde
 The Floating World (1954)
 Rascals in Paradise (1957)
 The Bridge at Andau (1957) – Broen ved Andau 
 Hawaii (1959) – Hawaii
 Report of the Country Chairman (1961)
 Caravans (1963) – Den evige karavane (roman, der udspiller sig i det nordlige Afghanistan)
 The Source (1965) – Kilden
 Iberia (1968)
 Presidential Lottery (1969)
 The Quality of Life (1970)
 The Drifters (1971)
 Kent State: What Happened and Why (1971)
 Centennial (1974) – Colorado-sagaen
 Sports in America (1976)
 Chesapeake (1978)
 The Covenant (1980)
 Space (1982)
 Collectors, Forgers – And A Writer: A Memoir (1983)
 Poland (1983) – Polen
 Texas (1985)
 The Legacy (1987) – Den amerikanske arv
 Alaska (1988)
 Caribbean (1989)
 Six Days in Havana (1989)
 Journey (1989)
 Pilgrimage: A Memoir of Poland and Rome (1990)
 The Eagle and The Raven (1990)
 The Novel (1991)
 The World is My Home (1992)
 Mexico (1992)
 Creatures of the Kingdom (1993)
 Recessional (1994)
 Ventures in Editing (1995)
 Miracle in Seville (1995)
 This Noble Land (1996)
 A Century of Sonnets (1997) 
 Matecumbe: A Lost Florida Novel (2007) – skrevet i slutningen af 1970'erne men først udgivet 2007.

Udmærkelser 
 1948 – Pulitzerprisen for romanen Tales of the South Pacific.
 1977 – d. 10. januar blev Michener tildelt medaljen Presidential Medal of Freedom af president Gerald Ford.

Eksterne henvisninger 
 James A. Michener Society 
 James A. Michener Art Museum, Doylestown, PA
 Full biography, online video, and photo gallery of James A. Michener at Achievement.org

Romanforfattere fra USA
Pulitzerprismodtagere
Selvbiografer fra USA
Modtagere af Presidential Medal of Freedom
Charles Taylor

Charles Ghankay Taylor (født 28. januar 1948) er en liberiansk politiker og tidligere præsident i perioden fra 1997 til 2003. Han havde som krigsherre en afgørende indflydelse på den liberianske borgerkrig i starten af 1990'erne og blev sidenhen valgt til præsident, men hans regeringstid var plaget af konflikter og han blev til sidst tvunget i eksil grundet en ny borgerkrig. Taylor fik eksil i Nigeria for derfra at kunne undgå voldeligheder og promovere fred i Liberia.

Charles Tayler blev født i Arthington, nær Monrovia. Han var nummer 3 ud af en flok på 15 børn. Faderen Nelson Taylor var Americo-Liberiansk og moderen Zoe, var fra Gola-stammen. I 1972 kom Charles Taylor til Massachusetts, USA, hvor han studerede økonomi. I 1980 returnerede han til Liberia, hvor han blev ansvarlig for regeringens indkøb. Efter en anklage flygter han til USA i 1983. I 1984 arresteres Charles Taylor i USA på foranledning af præsident Doe. Det lykkedes Charles Taylor at undslippe fra fængslet. I slutningen af 1980'erne dukker han op i Vestafrika, hvor han er gode venner med Libyens leder Muammar al-Gaddafi og Blaise Compaoré, præsident i Burkina Faso. I 1989 invaderer Charles Taylor i spidsen for "National Patriotic Front of Liberia (NPFL)" Liberia fra Elfenbenskysten, med støtte fra andre krigsherrer, samt soldater fra Burkino Faso. Det var starten på en borgerkrig som kostede over 200.000 mennesker livet. Krigen sluttede i 1997 hvor Charles Taylor blev valgt som Liberias præsident.
Charles Taylor finansierede borgerkrigen med diamanter. Han sluttede alliance med Foday Sankoh som startede en lignende borgerkrig i Sierra Leone. Foday Sankoh leverede diamanter fra erobrede områder i Sierra Leone til gengæld for våben. Foday Sankoh der var leder for oprørsgruppen "Rovolutionary United Front (RUF), blev kendt for brugen af børnesoldater og for at hugge hænder og fødder af civile. Det er blandt andet for denne forbindelse til borgerkrigen i Sierra Leone at Charles Taylor blev anklaget for krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden.

Efter det valget af Ellen Johnson-Sirleaf som ny præsident i Liberia begærede hun formelt Taylor udleveret fra Nigeria. Han var dog forinden forsvundet, men han blev senere pågrebet af FN styrker og udleveret til krigsforbryderdomstolen i Haag, der i april 2012 kendte Taylor skyldig i alle 11 anklagepunkter, herunder terror, mord og voldtægt, og idømt 50 års fængsel.

Referencer 

Liberias præsidenter
Diktatorer
Politikere fra Liberia
Krigsforbrydere
Korbær

 
Korbær (Rubus caesius) er en halvbusk, der i Danmark f.eks. vokser i skove, på gærder og strandskrænter. Den ligner Brombær, men er spinklere og har næsten rette torne. Desuden er årsskuddene kun op til 5 mm tykke og blåduggede.

Beskrivelse 

Korbær er en lav busk med overhængende vækst. Barken er først lysegrøn og tæt besat med børster og tynde torne. Hele skuddet er dækket af et lyseblåt vokslag. Senere bliver barken brun, og på gamle grene kan den være opsprækkende. Knopperne sidder spredt, de er lysegrønne og lidt lasede.

Bladene er trekoblede med ægformede småblade. Randen er groft takket, og de to af småbladene har hver én stor lap på ydersiden. Begge sider er græsgrønne, undersiden dog samtidig rynket. Høstløvet er klart rødt. Blomstringen sker midt på sommeren. De hvide blomster sidder i fåtallige toppe på lange, svagt tornede skud. Frugterne ligner brombær med kun 3-4 af de småfrugter, som danner "bærret". Skindet er sort med lyseblåt vokslag.

Korbær har et kraftigt rodnet. Planten fremkalder jordtræthed.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,75 x 5 m (75 x 75 cm/år).

Voksested 
Korbær vokser i det meste af Europa og det nordlige Asien, hvor den optræder som pionerart i skovbryn og lysninger, på overdrev, ved grøfter, langs vandløb og i krat sammen med andre fugtelskende buske og stauder.

I Danmark er den almindelig i størstedelen af landet i skove og krat, på gærder og strandskrænter.

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Buske
Hvide blomster
Høstfarver
Nytteplanter
Bær
Brombær

ca:Dewberry
en:Dewberry
Rosenbrombær

 
Rosenbrombær (Rubus odoratus), også skrevet Rosen-Brombær, er en løvfældende busk med opret voksende og kun svagt forgrenede skud. Grundskuddene vil dog med tiden udvikles til et tæt krat. Rosenbrombær er udbredt i de store skove fra det sydlige Canada til det centrale USA.

Beskrivelse 
Barken er først lysegrøn med brune hår. Senere bliver den stribet i brunt og grønt, og til sidst er den afskallende og rødbrun. Barken er forsynet med spredte børster og torne. Knopperne er spredte, lodne og lysegrønne (senere brune) med lang spids. Bladene er håndlappede med fem til syv, afrundede lapper. Oversiden er græsgrøn, mens undersiden er lidt lysere i farven. Begge sider er dunhårede. 

Blomstringen sker i juni-august. Blomsterne sidder samlet i endestillede stande, hvor de enkelte blomster er store, duftende og lyserøde eller hvide. Frugten er et kugleformet "bær" af samme type som hindbær. Frøene spirer kun sjældent i Danmark.

Rodnettet består af vandret krybende jordstængler, som dels bærer de forholdsvis få trævlerødder, og som dels sætter talrige vanris. Dette gør, at planten kan spredes næsten ukrudtsagtigt.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 1,80 x 5 m (180 x 50 cm/år).

Hjemsted 
Rosenbrombær er udbredt i de store skove fra det sydlige Canada til det centrale USA. Her optræder den i skovbunden og i bryn og lysninger på frodig, fugtig bund. 

I den nedre del af Silver Creek Valley, Ontario, Canada, findes arten i blandede skove sammen med bl.a. fjerbregne, skyggeblomst, amerikansk bøg, amerikansk humlebøg, amerikansk lind, amerikansk snabelkalla, dunet steffensurt, hvidask, rødeg, Sambucus pubens (en art af hyld), Solidago caesia (en art af gyldenris), storblomstret treblad, sukkerløn, Thelypteris noveboracencis (en art af egebregne) og Viburnum acerifolium (en art af kvalkved)

Note

Eksterne henvisninger 

Buske
Haveplanter
Lyserøde blomster
Brombær
The Edge

David Howell Evans (født 8. august 1961 i London), også kendt som The Edge er guitarist og nogle gange pianist i det irske band U2.
Han har derudover medvirket i filmen "It Might Get Loud".

Eksterne henvisninger 

Rockmusikere fra Storbritannien
Pianister fra Storbritannien
Guitarister fra Storbritannien
U2
Æresborgere i Dublin
Kadima

Kadima (hebraisk: קדימה "Fremad") er et israelisk politisk parti. Partiet blev stiftet som et midterparti af Ariel Sharon den 21. november 2005 efter han havde forladt sit gamle parti, det højreorienterede Likud. Partiet samlede flere fremtrædende kræfter fra både Likud og Arbejderpartiet, bl.a. tidl. premierminister Shimon Peres, i et forsøg på endelig at få endt konflikten med palæstinenserne. Efter Ariel Sharons hjerneblødning i starten af 2006 mistede partiet dog sin leder, og der var tvivl om, hvorvidt det ville falde fra hinanden. Det lykkedes dog at holde sammen på partiet, og ved valget den 28. marts 2006 blev partiet med Ehud Olmert i spidsen valgt som det største parti i Knesset og fik regeringsmagten med Olmert som premierminister. Ved valget d. 31. marts 2009 måtte Kadima dog overgive regeringsmagten til Likud-partiet med Benjamin Netanyahu i front.

Parti-ledere

Fremtrædende medlemmer 

Politiske partier i Israel
Liberale partier
Meskalin

Meskalin eller 3,4,5-trimethoxyphenethylamin er et psykoaktivt stof med hallucinogen effekt, der enten syntetiseres eller udvindes af elefantfodkaktussen (Lophophora williamsii) eller et par andre kaktusser. Stoffet blev først isoleret i 1897 af tyskeren Arthur Hefter og blev syntetiseret i 1919.

Anvendelse 
En række amerikanske indianske kulturer, og i særlig grad den mexicanske Huichol-stamme, er kendt for at have brugt et peyote-ekstrakt med en sådan hallucinogen effekt i deres religiøse ceremonier. Virkningen af stoffet er beskrevet af den britiske forfatter Aldous Huxley i hans bog fra 1954 "The Doors of Perception".

Popkultur 
Den amerikanske 60'er-gruppe The Doors fik sit navn fra Aldous Huxleys bog med samme titel.

Rockgruppen Gasolin har lavet et nummer med titlen Laphophora Williamsii.

Alkaloider
USA's forsvarsministerium

USA's forsvarsministerium (engelsk: United States Department of Defense forkortes DoD) er et føderalt ministerium. Forsvarsministeriet har ansvar for USAs forsvar og administrerer det amerikanske militær.

Forsvarsministeriet har til huse i det meste af Pentagon i Washington D.C.

Der er over 700.000 civilt ansatte og over 1,4 millioner militært ansatte. Den højeste stilling i Forsvarsministeriet er forsvarsministeren (Secretary of Defense). Forsvarsminister er Mark Esper (udnævnt d. 23. juli 2019). Forsvarsministeriet råder over verdens største militære budget som blev officielt i januar 2012: 553 milliarder USD.

Historie 
Den 19. december 1945 foreslog præsident Harry S. Truman at samle alle USA's militære værn i et ministerium, men pga. modstand mod at samle al magt et sted, blev det først endeligt vedtaget i 1947. Tidligere havde flåden været en uafhængig organisation.

Relaterede ministerier 
Forsvarsministeriet er paraplyorganisation for tre andre ministerier:
 Department of the Army (hærministeriet).
 Department of the Navy (marineministeriet).
 Department of the Air Force (luftvåbenministeriet).

Udover disse styrer DoD også flere forbunds-agenturer såsom:
 Ballistic Missile Defense Organization (BMDO).
 Defense Advanced Research Projects Agency (DARPA).
 Defense Intelligence Agency (DIA).
 National Geospatial-Intelligence Agency (NGA).
 National Security Agency (NSA).

Tidligere forsvarsministre 

 William Cohen (1997–2001)
 Donald Rumsfeld (1975–77, 2001–06)
 Robert Gates (2006–11)
 Leon Panetta (2011–13)
 Chuck Hagel (2013–15)
 Ashton Carter (2015–17)
 James Mattis (2017–19)

Referencer 

Forsvarsministerium
USA's myndigheder
Forsvarsministerier
Krigsministerier
Flødebolle

En flødebolle er en type kage, der består af en vaffelbund, som er belagt med et luftigt hvidt skum af pisket æggehvide tilsat sukker og overtrukket med chokolade. Den kan drysses med kokosmel, i hvilket tilfælde den kan kaldes en kokosbolle. 

Chokoladefabrikken Elvirasminde i Aarhus begyndte som de første i Danmark at producere flødeboller i vinteren 1905-1906.

Flødebollen blev tidligere også kaldet negerbolle og negerkys. Disse betegnelsers brug af ordet neger anses dog i dag oftest for gammeldags og/eller diskriminerende.

Når børn har fødselsdag, bliver flødeboller ofte delt ud i skolen af barnet. I årenes løb er luksus-varianter af flødeboller blevet produceret, med marcipanbunde, forskellige smage og forskellige toppings (bl.a. nødder, frysetørrede hindbær mm.). Deltagerne i Den store bagedyst er bl.a. også blevet udfordret i produktionen af flødeboller, der kan være teknisk udfordrende.

I Danmark produceres der omkring 800 millioner flødeboller om året. Den største producent i Danmark, Elvirasminde, producerer omkring 650 millioner flødeboller om året, hvoraf 400 millioner eksporteres til udlandet. De resterende 250 millioner flødeboller bliver indtaget af danskerne, hvilket betyder at hver dansker i gennemsnit spiser 45 flødeboller om året.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Slik
Mad fra Danmark
Charlie Dee & The Twisters

Charlie Dee & The Twisters er et aarhusiansk orkester der spiller Rock'n roll. Repertoiret består udelukkende af klassikere fra 60'ernes hitlister og jukebokse. Desuden er bandet kendt for et legendarisk sceneshow med alt fra guldjakker til originale instrumenter. Bandet blev dannet i 1979, og turnerer stadig flittigt både i Danmark og udlandet.

Medlemmer 
Thoms Beck (guitar, kor)
Frank G Jensen (bas, sang)
Jørgen Grøndal (guitar, kor)
Martin Kaufmann (keyboards)
Chang Østergaard (trommer).

Diskografi 
CD
Vol 1
Let´s Dance
Rock´n Roll Susects
You Don´t Believe It, It´s...

DVD
What You See It What You Get

Eksterne henvisninger 
Bandets egen hjemmeside 

Musikgrupper fra Danmark
Musikgrupper fra 1979
Aikido Toho Iai

Aikido Toho Iai er grundlagt af Shoji Nishio for at fremme forståelsen af sammenhængen mellem aikido og brugen af sværd, kaldet (iaito).

Historie

Stil
Stilen består af iaido-lignende kata, hvoraf de fleste direkte kan relateres til specifikke aikidoteknikker. Der trænes også partnerøvelser af typen ken-tai-ken (sværd mod sværd) og ken-tai-jo (sværd mod stav), hvor sværdet dog er i form af en bokken.
Disse øvelser er også en del af aikido-pensum og er således med til at integrere de to discipliner.

I mange år har Danish Aikikai arrangeret undervisningslejre hvert år i påskeferien. Siden 2002 har underviseren været Takao Arisue, der er 7. dan i både aikido og aikido toho iai.

Teknikker
Der er i dag 15 kata. I den første læres basal brug af sværdet, de næste 13 relateres til aikido teknikker, som det fremgår af nedenstående liste. I den sidste forestiller man sig, at der er en genstand placeret på et lille bord, der så skæres midt over. Det er meget ceremonielt, og er med for at bevare en forbindelse til traditionerne omkring det japanske sværd.

Graduering
Man kan, i lighed med øvrige moderne budo-discipliner, opnå dangrader (sort bælte) inden for aikido toho iai. Dette administreres af organisationen Aikido Toho Iai Kenkyukai, hvis danske gren er Danish Aikikai.

Eksterne henvisninger
 Danish Aikikai
 Pensum for Aikido Toho Iai

Japansk kampsport
Grammy for Bedste vokale Country-præstation af en kvinde

Grammy for Best Female Country Vocal Performance er en amerikansk pris der uddeles af Recording Academy for årets bedste udgivelse af en kvnindelig country-sanger. Prisen går til sangeren. Prisen har været uddelt siden 1965. 

Prisens navn har været ændret et par gange:
 Fra 1965 til 1967 hed prisen Best Country & Western Vocal Performance – Female 
 I 1968 hed prisen Best Country & Western Solo Vocal Performance, Female 
 Fra 1969 til 1994 hed prisen Best Country Vocal Performance, Female
 Siden 1995 har prisen været Best Female Country Vocal Performance

Modtagere af Grammy for Best Female Country Vocal Performance 
 2010: Taylor Swift for "White Horse"
 2009: Carrie Underwood for "Last Name"
 2008: Carrie Underwood for "Before He Cheats"
 2007: Carrie Underwood for "Jesus, Take the Wheel"
 2006: Emmylou Harris for "The Connection"
 2005: Gretchen Wilson for "Redneck Woman"
 2004: June Carter Cash for "Keep On The Sunny Side"
 2003: Faith Hill for "Cry"
 2002: Dolly Parton for "Shine"
 2001: Faith Hill for "Breathe"
 2000: Shania Twain for "Man! I Feel Like a Woman!"
 1999: Shania Twain for "You're Still the One"
 1998: Trisha Yearwood for "How Do I Live"
 1997: LeAnn Rimes for "Blue"
 1996: Alison Krauss for "Baby, Now That I've Found You"
 1995: Mary Chapin Carpenter for "Shut Up and Kiss Me"
 1994: Mary Chapin Carpenter for "Passionate Kisses"
 1993: Mary Chapin Carpenter for "I Feel Lucky"
 1992: Mary Chapin Carpenter for "Down at the Twist and Shout"
 1991: Kathy Mattea for "Where've You Been"
 1990: k.d. lang for "Absolute Torch and Twang"
 1989: K.T. Oslin for "Hold Me"
 1988: K.T. Oslin for "80's Ladies"
 1987: Reba McEntire for "Whoever's in New England"
 1986: Rosanne Cash for "I Don't Know Why You Don't Want Me"
 1985: Emmylou Harris for "In My Dreams"
 1984: Anne Murray for "A Little Good News"
 1983: Juice Newton for "Break It to Me Gently"
 1982: Dolly Parton for "9 to 5"
 1981: Anne Murray for "Could I Have This Dance?" 
 1980: Emmylou Harris for "Blue Kentucky Girl"
 1979: Dolly Parton for "Here You Come Again"
 1978: Crystal Gayle for "Don't It Make My Brown Eyes Blue"
 1977: Emmylou Harris for "Elite Hotel"
 1976: Linda Ronstadt for "I Can't Help It (If I'm Still in Love With You)"
 1975: Anne Murray for "Love Song"
 1974: Olivia Newton-John for "Let Me Be There"
 1973: Donna Fargo for "Happiest Girl in the Whole USA"
 1972: Sammi Smith for "Help Me Make It Through the Night"
 1971: Lynn Anderson for "Rose Garden"
 1970: Tammy Wynette for "Stand By Your Man"
 1969: Jeannie C. Riley for "Harper Valley PTA"
 1968: Tammy Wynette for "I Don't Wanna Play House"
 1967: Jeannie Seely for "Don't Touch Me"
 1966: Jody Miller for "Queen of the House"
 1965: Dottie West for "Here Comes My Baby"

Se også 

 Grammy-priserne.

Eksterne henvisninger 
 Grammy-prisernes website

Vokale Country-præstation af en kvinde
Country
The Rasmus

The Rasmus er et finsk rockband bestående af Lauri Ylönen (forsanger), Eero Heinonen (bassist), Pauli Rantasalmi (guitarist) og Aki Hakala (trommeslager).

Bandet blev dannet i 1994, hvor de bare hed Rasmus. I 1996 kom debutalbummet Peep. Efter et par mindre hits i Finland, skiftede gruppen i 2000 navn til The Rasmus, til dels fordi den oprindlige trommeslager Janne forlod bandet og blev erstattet med Aki Hakala. Deres første store hit-single "F-F-F-Falling" udkom i 2001. Singlen blev #1 på den finske hitliste.

Det store internationale gennembrud kom i 2003 med albummet Dead Letters. Singlen "In the Shadows" toppede hitlisterne i hele Verden. Den femte single fra albummet, "Guilty", nåede også ind på flere europæiske hitlister.

I 2005 udgav bandet albummet Hide from the Sun, hvor singlen "No Fear" indtil videre er den eneste, der har gjort sig bemærket udenfor Finland.

Diskografi 

 Peep (1996)
 Playboys (1997)
 Hell of a Tester (1998)
 Into (2001)
 Dead Letters (2003)
 Hide from the Sun (2005)
 Black Roses (2008)
 The Rasmus (2012)
 Dark Matters (2017)

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside
 

Hård rock-grupper
Rockgrupper fra Finland
Musikgrupper fra 1994
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2022
Finlands Eurovision Song Contest-deltagere
Grammy for bedste mandlige country vokalpræstation

Grammy for Best Male Country Vocal Performance er en amerikansk pris der uddeles af Recording Academy for årets bedste udgivelse af en mandlig country-sanger. Prisen går til sangeren. Prisen har været uddelt siden 1965.

Prisens navn har været ændret et par gange:
 Fra 1965 til 1967 hed prisen Best Country & Western Vocal Performance – Male
 I 1968 hed prisen Best Country & Western Solo Vocal Performance, Male
 Fra 1969 til 1994 hed prisen Best Country Vocal Performance, Male
 Siden 1995 har prisen været Best Male Country Vocal Performance

Modtagere af Grammy for Best Male Country Vocal Performance

Se også 

 Grammy priserne.

Eksterne henvisninger 
 Grammy prisernes website

Mandlige country vokalpræstation
Country
Skovvejskirken

Skovvejskirken i Ballerup, der også kaldes Skovvejens Kirkesal og Skovvejens Kirke og Krematorium, blev bygget som kapel ved Skovvejens kirkegård, der blev anlagt, fordi der var mangel på gravsteder på kirkegården ved Ballerup Kirke. Efter menighedsrådets ønske blev kapellet udformet i størrelse, stil og udstyr, så der var mulighed for at anvende bygningen som egentlig kirke.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Skovvejskirken hos KortTilKirken.dk

Kirker i Ballerup Kommune
Kirker i Helsingør Stift
Kirker i Københavns Amt
Ballerup
NOW 15

Now (That's What I Call Music 15) er et dansk opsamlingsalbum udgivet 27. marts 2006 i kompilation-serien NOW Music.

Spor 
 Bryan Rice: "No Promises"
 Robbie Williams: "Advertising Space"
 The Black Eyed Peas: "My Humps"
 Sugababes: "Push The Button"
 Gwen Stefani: "Luxurious"
 Daniel Powter: "Bad Day"
 Pussycat Dolls: "Stickwitu"
 Craig David: "Don't Love You No More (I'm Sorry)"
 Chris Brown: "Run It"
 Christian Walz: Never Be Afraid Again"
 Texas: "Getaway"
 Mattafix:"Big City Life"
 Dolph feat. NBTB: "Arghhh!!!"
 Ufo Yepha: "Op Med Håret"
 Bob Sinclar: "Love Generation"
 Bloodhound Gang: "Uhn Tiss Uhn Tiss Uhn Tiss" 
 Pato: "Nighthawks"
 Outlandish: "Look Into My Eyes"
 Coldplay: "Talk"
 TV-2: "De Første Kærester På Månen"

Eksterne henvisninger 
 Now That's What I Call Music! 15 front- og backcover

Album fra 2006
NOW Music