kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Clementine Churchill, baronesse Spencer-Churchill

Clementine Ogilvy Spencer Churchill, baronesse Spencer-Churchill, GBE (født Hozier) (født 1. april 1885 i London – død 12. december 1977 i London). I september 1908 blev hun gift med Winston Churchill, der var premierminister i 1940–1945 og igen i 1951–1945.

Børn 
Clementine Churchill og Winston Churchill blev forældre til 5 børn: 
 Diana Churchill (egentlig: Diana Spencer-Churchill) (1909 –1963), gift med John Milner Bailey og Duncan Sandys, baron Duncan-Sandys, 3 børn. 

 Randolph Churchill (1911–1968), gift med Pamela Harriman (mor til Winston Spencer-Churchill (1940–2010)) og June Osborne (mor til Arabella Spencer-Churchill (1949–2007)). 
Sarah Churchill, baronesse Audley (skuespillerinde) (1914–1982), gift 3 gange. 

 Marigold (1918–1921), død af blodforgiftning.  

 Mary Soames (født Spencer-Churchill) (1922–2014), gift med Christopher Soames, baron Somes, 5 børn.

Medlem af Overhuset 
Efter mere end 56 års ægteskab blev Clementine Churchill enke, da Winston Churchill døde den 24. januar 1965, 90 år gammel.

Den 17. maj 1965 blev hun Life peer som baronesse Spencer-Churchill af Chartwell i Grevskabet Kent. 

I Overhuset sad hun som Crossbench (dvs. udenfor partierne). Hendes tiltagende døvhed gjorde, at hun ikke kunne deltage regelmæssigt i det parlamentariske arbejde. 
  
92 år gammel døde hun i sit hjem i London den 12. december 1977. 

Crossbench life peers
Ægtefæller til britiske premierministre
Miamis Grand Prix

Miamis Grand Prix er et Formel 1-løb,  som bliver kørt på Miami International Autodrome i Miami Gardens i Florida, USA.  Løbet blev kørt for første gang gang i 2022.

Baggrund 
I 2019 blev der en enighed om at skabe et nyt Formel 1-løb i Miami, som ville blive kørt på en bane omkring Hard Rock Stadium. Det blev i 2021 annonceret at Grand Prixet ville blive afholdt for første gang i 2022-sæsonen.

Vindere af Miamis Grand Prix

Referencer

Eksterne henvisninger
Carrick Rangers F.C.

Carrick Rangers F.C. er en fodboldklub i Nordirland, der spiller i NIFL Premiership. Klubben blev grundlagt i 1939 i Carrickfergus og spiller sine hjemmekampe på Loughshore Hotel Arena, der har plads til 6.000 tilskuere.

Klub farver

Trøjer 
 Hjemmebane

Historiske slutplaceringer

Nuværende trup 
Pr. 25. februar 2022.
<...>

Noter

Eksterne henvisninger 
 Klubbens officielle hjemmeside
 facebook 
 Soccerway
 Sofascore
 Flashscore

Fodboldklubber i Nordirland
Bispedømmet Lübeck

Bispedømmet Lübeck var et oprindeligt katolsk bispedømme i Vagrien (den tidligere slaviske del af Østholsten). Reformationen startede i 1530.

Forhistorie 
I 948 eller 968 blev Bispedømmet Oldenburg oprettet med bispesæde ved den gamle borg Oldenburg in Holstein. 

Der kom flere opstande, hvor kristendommen blev fejet væk. I denne hedenske periode opholdt biskoppen sin sjældent i Oldenburg in Holstein. I 999–1026 var biskop Ekkehard (eller Esico) sandsynligvis også biskop i Slesvig Stift. Biskop Reinbert var provst i Walbeck (Oebisfelde-Weferlingen) i den senere Landkreis Börde, og han residere i Mecklenburg som den første biskop af Schwerin. Biskop Vizelin residerede i Bosau i Østholsten.

I 1156 blev bispesædet i det næsten afkristnede område flyttet til Eutin. Allerede i 1163 fik hertug Henrik Løve af Sachsen flyttet bispesædet til Lübeck.

Hansestad og fyrstebispedømme 
Byen Lübeck blev en Hansestad og senere også en Fri rigsstad. Der var modstand mod, at biskoppen skulle have verdslig magt i Lübeck og omegn. Dog valgte domkapitet en fyrstebiskop over Lübeck. 

I begyndelsen var det forskellige adelsmænd, der blev fyrstebiskopper. Fra 1586 var det altid prinser af Slesvig-Holsten-Gottorp, der fik titlen.

Den verdslige administration blev placeret i Eutin, der havde været bispesæde i 1156–1163. Fyrstebispedømmet bestod af nogle små områder omkring Eutin.

Gottorpske fyrstebiskopper    
 Johan Adolf af Slesvig-Holsten-Gottorp, hertug på Gottorp.

 Johan Frederik af Slesvig-Holsten-Gottorp, prins af Gottorp, ærkebiskop af Bremen, biskop af Verden.

 Johan af Slesvig-Holsten-Gottorp, kendt som Biskop Hans, prins af Gottorp, brorsøn af forgængeren som fyrstebiskop. 
  
 Christian Albrecht af Slesvig-Holsten-Gottorp, hertug på Gottorp, grundlægger af Christian-Albrechts-Universität zu Kiel (Kiels universitet).
   
 August Frederik af Slesvig-Holsten-Gottorp, prins af Gottorp.  

 August Frederik af Slesvig-Holsten-Gottorp, prins af Gottorp, prins af Eutin. I perioder var han indsat som medregent i de gottorpske dele af Slesvig og Holsten. Han var far til kong Adolf Frederik af Sverige–Finland og morfar til kejserinde Katarina den Store af Rusland.

Reformationen 
Reformationen startede i 1530, og den blev gennemført under biskop Eberhard von Holle i 1561–1586.

Slesvig-Holstens historie
Gejstlige rigsfyrstendømmer
Stifter
Etableret i 1530
Panagiotis Kanellopoulos

Panagiotis Kanellopoulos (; 13. december 1902 – 11. september 1986) var en græsk forfatter og politiker, der kortvarigt var Grækenlands premierminister i april 1967. Han blev afsat ved den græske militærjuntas militærkup i 1967.

Eksterne henvisninger 

Politikere fra Grækenland
Grækenlands statsministre
Voestalpine

Voestalpine AG er en østrigsk multinational stålproducent og stålvarevirksomhed. Hovedkvarteret er i Linz, de er tilstede i 50 lande på 500 lokaliteter. Virksomheden er aktiv indenfor stålfremstilling, bilindustri, jernbane, stålprofiler og værktøjsstål. 45 % af de 48.654 personer i arbejdsstyrken er placeret i Østrig. I Østrig har Voestalpine tre vigtige fabrikker i henholdsvis Linz, Leoben og i Krems.  Omsætningen var i 2021 på 11,3 mia. euro.

Historie 
Virksomhedens navn stammer fra de to virksomheder, VÖEST (Vereinigte Österreichische Eisen und Stahlwerke), som blev etableret ved nationalisering i juli 1946 og ÖAMG (Österreichische-Alpine Montangesellschaft) etableret i 1881.

Privatiseringen af Voest-Alpine begyndte i 1995, hvor virksomheden blev børsnoteret på Wiener Börse. I 2003 solgte Republikken Østrig sine sidste aktier i Voest-Alpine.
I 2001 skiftede Voest-Alpine navn til Voestalpine AG.

Referencer 

Fremstillingsvirksomheder fra Østrig
Aage Bøttger Sørensen

Aage Bøttger Sørensen (født 13. maj 1941 i Silkeborg, død 18. april 2001 i Boston, Massachusetts ) var en dansk professor i sociologi.

Aage Bøttger Sørensen blev i 1959 student fra Frederiksborg Gymnasium og HF, og i 1967 blev Sørensen den første kandidat i sociologi fra Københavns Universitet, hvorefter han i 1971 tog en ph.d. i Sociale Relationer (Social Relations) Johns Hopkins University i Baltimore, USA. Fra 1971 til 1984 underviste Sørensen ved University of Wisconsin og fungerede som institutleder fra 1979 til 1982. Han fik i 1984 ansættelse ved Harvard University i 1984, hvor han som institutleder på Sociologisk Institut (Department of Sociology) fra 1984 til 1992 var ansvarlig for en væsentlig fornyelse instituttets forskning og uddannelse. I 1980'erne, hvor Sociologisk Institut på Københavns Universitet blev gendannet efter at have været lukket fra politisk hold, var Sørensen med til at forme præget det nye institut. Fra 1994 og indtil en ulykke i 2000 var han leder af en ph.d.-uddannelse i Organisationsteori (Joint Doctoral Program in Organizational Behavior) på Harvard.

Sørensens hovedbidrag rummer teorier om, hvordan social og økonomisk ulighed afspejler den ulige fordeling af muligheder og sociale ressourcer. Hans arbejde står som et sociologisk alternativ til en række økonomiske teorier, der ser ulighed som et resultat af forskelle i for eksempel uddannelse. I stedet hævdede Sørensen, at fordelene ved uddannelse afhang af, om de relevante jobs var tilgængelige på jobmarkedet med fri konkurrence, eller om adgangen til dem var begrænset på forskellige måder. Social ulighed opstår, når sociale aktører er i stand til at begrænse adgangen til job, uddannelse og andre muligheder.

Aage Bøttger Sørensen døde i Boston som følge af dårligt helbred siden februar 2000, hvor han kom til skade i en faldulykke på is nær sit hjem. Aage Bøttger Sørensens kone, Annemette, er kendt som direktør for Henry A. Murray Research Center ved Radcliffe Institute for Advanced Study. Sørensen fik en søn, Jesper, og tre børnebørn, Nikolaj, Benjamin og Chloe.

Referencer 

Personer fra Silkeborg
Sociologer fra USA
Ansatte ved Harvard University
Alumni fra Københavns Universitet

Sociologer fra Danmark
Jurassic Park (flertydig)

Jurassic Park eller Jurassic World har flere betydninger:

 Jurassic Park (roman)
 Jurassic Park (filmserie)
 Jurassic Park
 Jurassic Park (soundtrack)
 The Lost World: Jurassic Park
 The Lost World: Jurassic Park (film score)
 Jurassic Park III
 Jurassic Park III (soundtrack)
 Jurassic World
 Jurassic World: Original Motion Picture Soundtrack
 Jurassic World: Fallen Kingdom
 Jurassic World: Fallen Kingdom (soundtrack)
 Jurassic World: Dominion
 Jurassic Park: The Ride
 Jurassic World: The Ride
 Jurassic Park-computerspil
 Jurassic World Live
 Jurassic Park (sang)

Jurassic Park
James Garner (fodboldspiller)

James David Garner (født d. 13. marts 2001) er en engelsk professionel fodboldspiller, som spiller for Premier League-klubben Everton.

Klubkarriere

Manchester United 
Garner kom igennem Manchester Uniteds ungdomsakademi, og fik sin førsteholdsdebut den 27. februar 2019, da han blev skiftet på banen i slutningen af en Premier League kamp imod Crystal Palace.

Lån til Watford 
Garner blev i september 2020 udlejet til Watford. Garner havde en god start til sin tid hos Watford, men efter træner Vladimir Ivić blev fyret og erstattet med Xisco Munoz, fik Garner markant reduceret sin spilletid. Manchester United besluttede derfor at opsige lejeaftalen den 30. januar 2021.

Lån til Nottingham Forest 
Samme dag som hans lejeaftale hos Watford var blevet opsagt, blev det annonceret at han ville blive udlejet til Nottingham Forest for resten af sæsonen. Garner imponerede i sin halve sæson med Forest, og i august 2021 skrev han en ny kontrakt med Manchester United, og blev lejet tilbage til Forest for 2021-22 sæsonen.

Everton 
Garner skiftede i september 2022 til Everton på en permanent aftale.

Landsholdskarriere 
Garner har repræsenteret England på flere ungdomsniveauer.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Manchester United F.C.
Fodboldspillere fra Watford F.C.
Fodboldspillere fra Nottingham Forest F.C.
Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Manchester United F.C.
Fodboldspillere fra Watford F.C.
Fodboldspillere fra Nottingham Forest F.C.
Fodboldspillere fra Everton F.C.
Men in Black (flertydig)

Men in Black eller Men In Black har flere betydninger:

 The Men in Black - tegneserie af Lowell Cunningham
 Men in Black (filmserie) - filmserie baseret på tegneserien The Men in Black
 Men in Black - amerikansk komedie actionfilm fra 1997
 Men in Black II - film fra 2002, som er en fortsættelse til filmen fra 1997
 Men in Black 3 - film fra 2012, som er en fortsættelse til filmene fra 1997 og 2002
 Men in Black: International - den fjerde film i serien, fra 2019
 Men in Black (film fra 1934)'' - amerikansk komediefilm fra 1934
 Men In Black (protestgruppe) - protestgruppe der opstod i forbindelse med COVID
Stue

For stueetage; se denne.
En stue er et opholdsrum i en større bolig. Rummet benyttes normalt til sociale begivenheder, og er møbleret med siddemøbler som stole og sofaer, samt borde og evt. reoler. I moderne stuer vil der som oftest være et fjernsyn eller lignende underholdningsapparat at finde i rummet.

Historisk 

På herregårde og blandt velstående borgere i byerne blev der opført boliger, som kunne være langt større end almindeligt i landsbyer, og som kunne afvige betydeligt fra lokal byggeskik, ofte påvirket af forbilleder i udland. I sådanne miljøer blev der efterhånden indført mere differentierede etager med separate rum til mange formål. Der blev tidlig udskilt separat køkken - og senere kom også spisestuer og soverum. Mange rum fik sammensatte betegnelser med -stue eller -kammer som sidste led, fx ammestue og fruestue.

Boligerne i det øvre samfundslag påvirkede også byggeskikke i by og landsby, og i løbet av 1800-tallet blev det også i landsbyerne almindeligt at bygge større hus med differentierede etager. Mange funktioner blev, da flyttet ud af stuerummet, som tidligere havde været «alrum» for ophold, madlavning, måltider, hvile, socialt samvær og søvn.

I borgerlige miljøer blev stuerummene yderligere differentieret efter formål - og i fornemme boliger eller lejligheder kunne der være mange stuer på rad og række, med navn som spisestue, dagligstue, hagestue og herreværelse eller rygeværelse. Det vigtigste opholdsrum kunne blive kaldt salon, et navn som stadig er meget anvendt, ikke mindst som betegnelse på møblementet, som er almindeligt i stuer.

I dag 
Stuen er i dag et rum i næsten alle boliger, og stuen er blevet husets samlingsted hvor sociale aktiviteter foregår. I stigende grad bliver funktioner som i nær fortid hørte til i egne rum nu lagt i stuen, som af og til kaldes «alrum» med et ord lånt fra svensk. Særlig i mindre lejligheder i byerne bliver køkken og spisested integreret i stuerummet. 

I boliger og lejligheder med god plads, kan der fortsat findes mange typer stuer:
 Dagligstue
 Spisestue, gerne udstyret med spisebord
 TV-stue, gerne udstyret med mediecenter
 Pejsestue
 Kælderstue
 Legestue

Navnene hænger sammen med disse stuetypers funktion. For eksempel dominerer TV-apparatet i TV-stuen osv. Imidlertid har ikke alle bygninger areal nok til mange stuetyper, og mange må nøjes med én stue.

Populære møbler til stuen
 Bord (fx spisebord)
 Sofa
 Lys
 Pejs
 Stereoanlæg
 TV, videoafspiller, DVD-afspiller

Se også 
 Medierum
Legestue

Legestue har flere betydninger:

 Legestue - primærbetydning - stue man primært leger i
 Legestue (tv-serie) - en tv-serie for børn på DR fra 1970 og frem
 Legestuens Sangbog - en sangbog med sange brugt i tv-serien
 [Legestue] - en dansk dokumentarfilm
N8 hovedvej (Filippinerne)

National Rute 8 (N8) () er en hovedvej der forbinder mest af Cebu.

Rutebeskrivelse

Historie

Referencer 

Veje i Filippinerne
Milliony Ferfaksa

Milliony Ferfaksa () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Nikolaj Iljinskij.

Medvirkende 
 Juozas Budraitis — Anthony Fairfax
 Grazhyna Baikshtite — Marilyn Fairfax
 Ilmar Tammour — Inspector Percy Gallet
 Aleksandr Martynov — Russell Jones
 Helga Dantzberg — Lucy Downtree

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980
Nikolaj Iljinskij

Nikolaj Iljinskij () (født den 27. januar 1934 i Novomoskovsk i Sovjetunionen) er en sovjetisk filminstruktør og manuskriptforfatter.

Filmografi 
 Milliony Ferfaksa (Миллионы Ферфакса, 1980)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Sovjetunionen
Manuskriptforfattere
Oblomov - Verdens mest dovne mand

Oblomov - Verdens mest dovne mand () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Nikita Mikhalkov.

Medvirkende 
 Oleg Tabakov som Ilja Ilitj Oblomov
 Jurij Bogatyrjov som Andrej Ivanovitj Stoltz
 Andrej Popov som Zakhar
 Jelena Solovej som Olga
 Avangard Leontev som Aleksejev

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980
Dramafilm fra Sovjetunionen
Komediefilm fra Sovjetunionen
Les

Les () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Vladimir Motyl.

Medvirkende 
 Ljudmila Tselikovskaya som Gurmyzhskaya
 Boris Plotnikov som Gennadij Nesjjastlivtzev
 Vjatjeslav Kirilitjev
 Stanislav Sadalskij
 Jelena Borzova

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980
Komediefilm fra Sovjetunionen
Okhota na lis

Okhota na lis () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Vadim Abdrasjitov.

Medvirkende 
 Vladimir Gostjukhin som Viktor Belov
 Irina Muravjova som Marina Belova
 Igor Nefjodov som Vladimir Belikov
 Dmitrij Kharatjan som Kostja Stryzjak
 Alla Pokrovskaja som Olga Sergejevna

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980
Dramafilm fra Sovjetunionen
Garazj

Garazj () er en sovjetisk spillefilm fra 1979 af Eldar Rjasanov.

Medvirkende 
 Lija Akhedzjakova som Malayeva
 Ija Savvina som Anikeyeva
 Svetlana Nemoljaeva
 Valentin Gaft som Sidorin
 Andrej Mjagkov som Khvostov

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1979
Komediefilm fra Sovjetunionen
Ledjanaja vnutjka

Ledjanaja vnutjka () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Boris Rytsarev.

Medvirkende 
 Svetlana Orlova som Ljubasja
 Andrey Gradov som Gridja
 Lyudmila Sjagalova som Katerina
 Boris Saburov som Jeremej
 Albert Filozov

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980
Idealnyj muzj

Idealnyj muzj () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Viktor Georgijev.

Medvirkende 
 Jurij Jakovlev som Sir Robert Chiltern
 Ljudmila Gurtjenko som Mrs. Laura Cheveley
 Anna Tvelenjova som Lady Gertrude Chiltern
 Jelena Koreneva som Miss Mabel Chiltern
 Jevgenija Khanajeva som Lady Markby

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980
Komediefilm fra Sovjetunionen
Forældre (flertydig)

Forældre har flere betydninger:

 Forælder
 Forældre (film fra 2007)
 Forældre (film fra 2016)
 Forældreansvarsloven
 Forældrekøb
 Forældremyndighed
 Forældrerådgivningen
 Forældrestemmen
Pozdnije svidanija

Pozdnije svidanija () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Vladimir Grigorjev.

Medvirkende 
 Larisa Malevannaja som Vera
 Jurij Platonov som Nikolaj
 Jekaterina Vasiljeva
 Sergej Nikonenko som Kukusjkin
 Alina Olkhovaja som Anna

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980
Vladimir Grigorjev

Vladimir Grigorjev (russisk: Владимир Николаевич Григорьев) (født den 18. august 1938 i Mykolaiv i Sovjetunionen, død den 14. februar 2017 i Sankt Petersborg i Rusland) var en sovjetisk filminstruktør og manuskriptforfatter.

Filmografi 
 Pozdnije svidanija (Поздние свидания, 1980)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Sovjetunionen
Spasatel

Spasatel () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Sergej Solovjov.

Medvirkende 
 Tatjana Drubitj som Asja Vedenejeva
 Vasilij Misjjenko som Vilja
 Sergej Sjakurov som Larikov
 Olga Beljavskaja som Olja
 Vjatjeslav Kononenko som Ganin

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980
Dramafilm fra Sovjetunionen
Iz zjizni otdykhajusjjikh

Iz zjizni otdykhajusjjikh () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Nikolaj Gubenko.

Medvirkende 
 Regimantas Adomaitis som Aleksej Sergejevitj Pavlisjjev
 Zjanna Bolotova som Nadezjda Andrejevna
 Georgij Burkov som Arkadij Pavlovitj
 Rolan Bykov som Viktor Leonidovitj Lisjutkin
 Anatolij Solonitsyn som Tolik Tjikin

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980
Dramafilm fra Sovjetunionen
Moj papa - idealist

Moj papa - idealist () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Vladimir Bortko.

Medvirkende 
 Vladislav Strzjeltjik som Sergej Petrov
 Jurij Bogatyrjov som Boris Petrov
 Natalja Varlej som Aljona
 Irina Skobtseva
 Ivan Dmitriev som Ivan Sergejevitj

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980
Vladimir Bortko

Vladimir Bortko (russisk: Влади́мир Влади́мирович Бóртко) (født den 7. maj 1946 i Moskva i Sovjetunionen) er en russisk filminstruktør og manuskriptforfatter. Bortko har endvidere haft karriere som politiker for Den Russiske Føderations Kommunistiske Parti.

Opvækst og ungdom 
Vladimir Bortko blev født den 7. maj 1946 i Moskva som søn af Vladimir Vladimirovitj Bortko og skuespillerinden Marina Fedotovna Zakharenko. Han voksede ikke op med forældrene, men den ukrainsk-sovjetiske dramatiker Aleksandr Kornejtjuk. I 1965 afsluttede han studier ved Geologisk Akademi i Kijev, og efter militærtjeneste i 1965-66 arbejdede han i tre år som elektroingeniør i Kijev.

Kreativ karriere 
I 1969 blev han optaget på Kijevs statsinstitut for teaterkunst, hvorfra han dimetterede i 1974. Han arbejdede herefter som instruktrassisten ved A. Dovsjenko Film Studie. Efter sin afgangsfilm Læge i 1974 debuterede han i 1975 som instruktør med filmen Kanal. Han blev tilknyttet som instruktør ved Lenfilm , hvor han bl.a. instruerede Undersøgelseskomissionen med bl.a. Oleg Jefremov. Han fik sit store gennembrud som instruktør med komedien Blondien rundt om hjørnet (Blondinka za uglom) fra 1984. 

Han var i 1983 til 1991 medlem af kommunistpartiet. Han instruerede i 1988 en tv-filmatisering af Mikhail Bulgakovs regimekritiske roman En hunds hjerte. Filmen blev tildelt Grand Prix ved Perugia Film Festival i 1989. Andre notable produktioner er tv-filmene og tv-serierne Gangster Petersburg (Бандитский Петербург), Idiot (baseret på Dostojevskijs roman Idioten) og Master i Margarita (baseret på Bulgakovs roman Mesteren og Margarita), som samlede et stort tv-publikum og blev tildelt adskillige priser.

Han instruede spillefilmen Taras Bulba fra 2009 baseret på Gogols roman af samme navn. Filmen skabte skarp kontrovers mellem russiske og ukrainske medier, idet ukrainske kritierere anså filmen for at have en anti-ukrainsk vinkel.

Politiker 
Bortko meldte sig i 2007 meldte han sig ind i Den Russiske Føderations Kommunistiske Parti, og i 2011 blev han valgt ind i kommunistpartiets centralkomité. Den 4. december 2011 blev han valgt ind i statsdumaen fra Sankt Petersborg på kommunistpartiets liste, hvortil han blev genvalgt i 2016. Han meddelte i 2019 sit kandidatur til guvernørposten i Sankt Petersborg, og blev indstillet af kommunistpartiet som partiets kandidat, men trak senere kandidaturet tilbage under henvisning til, at der blev "spillet med mærkede kort". Han annoncerede afslutningen på sin politiske karriere og betegnede sig selv som et "politisk lig".

Filmografi i udvalg 
 Moj papa - idealist (Мой папа — идеалист, 1980)
 Blondinka za uglom (Блондинка за углом, 1984)
 Jedinozjdy solgav... (Единожды солгав…, 1987)
 Sobatje serdtse (Собачье сердце, 1988)
 Udatji vam, gospoda! (Удачи вам, господа!, 1992)
 Tsirk sgorel, i klouny razbezjalis (Цирк сгорел, и клоуны разбежались, 1997)
 Idiot (Идиот, 2003)
 Master i Margarita (Мастер и Маргарита, 2005)
 Taras Bulba (Тарас Бульба, 2009)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Sovjetunionen
Manuskriptforfattere fra Sovjetunionen
Notjnoje proissjestvije

Notjnoje proissjestvije () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Veniamin Dorman.

Medvirkende 
 Pjotr Veljaminov som Mitin
 Galina Polskikh som Galina Ukladova
 Aleksej Zjarkov som Stepan Voronov
 Jurij Kajurov som Vladykin
 Boris Smortjkov som Babin

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980
Ogarjova, 6

Ogarjova, 6 () er en sovjetisk detektivfilm fra 1980 instrueret af Boris Grigorjev. Filmen er baseret på en roman med samme navn af Julian Semenov. Filmen har sin titel efter adressen til afdelingen for Sovjetunionens indenrigsministerium.

Filmen er en fortsættele af detektivfilmen Petrovka, 38.

Medvirkende 
 Vasilij Lanovoj som Vladislav Kostenko
 Georgij Jumatov som Aleksej Sadtjikov
 Jevgenij Gerasimov som Valentin Rosljakov
 Vsevolod Kuznetsov som Viktor Pimenov
 Dmitrij Dzjaijani som Viktor Kazjajev

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sovjetiske film fra 1980
Kriminalfilm fra Sovjetunionen
Film baseret på bøger
Odnazjdy dvadtsat let spustja

Odnazjdy dvadtsat let spustja () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Jurij Jegorov.

Medvirkende 
 Natalja Gundareva som Nadja Kruglova
 Viktor Proskurin som Kirill
 Jevgenij Lazarev
 Oleg Jefremov
 Valentina Titova

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980
Komediefilm fra Sovjetunionen
Osobo vazjnoje zadanije

Osobo vazjnoje zadanije () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Jevgenij Matvejev.

Medvirkende 
 Ljudmila Gurtjenko som Elvira Pavlovna
 Valerija Zaklunnaja som Marija Jevgenjevna
 Nikolaj Krjutjkov som Fjodor Pantjenko
 Jevgenij Matvejev som Sergej Kirillov

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980
Dramafilm fra Sovjetunionen
Petrovka, 38

Petrovka, 38 () er en sovjetisk spillefilm fra 1980 af Boris Grigorjev.

Medvirkende 
 Georgij Jumatov som Aleksej Pavlovitj Sadtjikov
 Vasilij Lanovoj som Vjatjeslav Nikolajevitj Kostenko
 Jevgenij Gerasimov som Valja Posljakov
 Ljudmila Nilskaja som Aljona
 Mikhail Zjigalov

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Sovjetiske film fra 1980