kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Evolution (film)

Evolution er en science-fiction komediefilm instrueret af Ivan Reitman fra 2001. Den er baseret på en historie af Don Jakoby, som omdannede den til en manuskript sammen med David Diamond og David Weissman. Filmen blev oprindeligt skrevet som en alvorlig gyser science-fiction film, indtil instruktøren Ivan Reitman igen skrev en stor del af manuskriptet. Handlingen følger aliens, der kommer til jorden i en meteor, hvorefter de udvikler sig til et menageri af aparte skabninger og forsøger at tilpasse sig Jordens miljø og udgøre en trussel mod menneskeheden.

Den blev udgivet den 8. juni, 2001 af både DreamWorks og Columbia Pictures.

En kortvarig animerede seriet, Alienators: Evolution Continues, det var løst baseret på filmen blev transmitteret måneder efter filmen blev udgivet.

Medvirkende 
 David Duchovny som oberst (Ret.) Dr. Ira Kane, PhD.
 Julianne Moore som Dr. Allison Reed, PhD.
 Orlando Jones som Prof. Harry Phineas Block
 Seann William Scott som Wayne Grey
 Ted Levine som brigadegeneral Russell Woodman
 Ethan Suplee som Deke Donald
 Michael Bower som Danny Donald
 Pat Kilbane som officer Sam Johnson
 Ty Burrell som oberst Flemming
 Dan Aykroyd som guvernør Lewis
 Katharine Towne som Nadine
 Gregory Itzin som Barry Cartwright
 Ashley Clark som løjtnant Cryer

Kyle Gass, Sarah Silverman, Richard Moll, Tom Davis, Jerry Trainor, Miriam Flynn, Caroline Reitman and John Cho har gæsteoptrædener i filmen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Komediefilm fra USA
Amerikanske film fra 2001
Film fra Columbia Pictures
Engelsksprogede film
Krepidoma

Krepidoma eller krēpis (gr., κρηπίς) betegner fundamentet i et klassisk græsk eller romersk tempel. Det har normalt tre trin, hvis højde bestemmes i forhold til søjlerne. Søjlerne står på krepidoma, enten direkte eller på baser. 

Antikkens græske arkitektur
Søjler og entablement
Bygningsdele
Cella

En cella (flertal cellae (latin: 'lille kammer') eller naos (græsk: 'tempel')) er det inderste rum i et tempel i Antikkens arkitektur. Almindeligvis bruges cella om det romerske tempel og naos om det græske.

Græske og romerske templer
I templer fra antikkens Hellas og Romerriget er cella et rum i bygningens centrum, oftest med en statue eller et kultbillede af den guddom, som templet var viet til. Desuden kunne cellaen indeholde et bord eller en sokkel, som offergaverne kunne lægges på.

Cellaen er sædvanligvis et enkelt vinduesløst rektangulært rum med en dør eller en åben indgang midt på en af kortvæggene. I større templer kunne cellaen være delt i to eller tre «skibe» skilt af søjlerækker. Den kunne også indeholde en adyton, et område som alene ypperstepræsten kunne anvende.

Venustemplet i Rom, som blev bygget af Hadrian, havde to cellae, begge indhegnet med en enkel peristyl (søjlerække).

Templer i oldtidens Ægypten
I den ptolemæiske periode i oldtidens Ægypten refererede cella til det, som er skjult og ukendt i den inderste helligdom i et tempel; det som eksisterer i totalt mørke, som skulle symbolisere universets tilstand før skabelsen.

Etruskiske templer
Ifølge Vitruvius havde etruskiske templer tre cellae ved siden af hverandre.

Kristne kirker
I tidlig kristen arkitektur som i katakomberne, blev navnet cella brugt om det kapell, der var reserveret til gennemførelsen af liturgien. Senere er små kapeller og munkeceller også blevet kaldt cella.

Naos bruges også i byzantinsk arkitektur om rummet midt i korskuppelkirker.

Denne artikel er oversat tekst fra Encyclopædia Britannica, 1911, som er public domain.

Antikkens græske arkitektur
Romersk arkitektur
Bygningsdele
Rum
Entasis

Entasis (af gr., enteínein, 'strække') er en designteknik, som bruges til at modvirke visse optiske illusioner, der ellers ville fremkomme i arkitekturen. Når en søjle eller en anden struktur er designet med parallelle sider, opfatter øjet det som om, siderne har en konkav (indadbuet) kurve. Entasis vil sige at give siderne en let svulmen på midten, hvilket gør, at siderne af søjleskaftet ikke er parallelle, og på denne måde modvirkes den optiske effekt ved overdrivelsens hjælp. Målet med dette, paradoksalt nok, er at få linjerne til at se rette ud for øjet, ved hjælp af kurver og optisk bedrag.

Designteknikken blev først brugt ved konstruktionen af ægyptens pyramider, men blev især videreudviklet i græsk arkitektur, hvor den findes i alle de klassiske søjleordener; mest udpræget i doriske søjler. Den doriske søjle hviler direkte på stylobatet (det øverste trin på fundamentet) uden nogen base. Stylobatet kan opvise en lignende optisk effekt, idet det har en næsten umærkelig overhøjde mod midten for at modvirke illusionen af et faldende plateau. Lignende optiske effekter var almindelige i græske templer, som for eksempel Parthenon i Athen. 

Romerne overtog de fleste af grækernes arkitektoniske elementer, videreudviklede dem og tilføjede nye søjleordener. Også i al klassisk romersk arktitektur har søjlerne entasis. Renæssancens arkitekter genoptog brugen af de klassiske søjleordener med entasis, for eksempel Andrea Palladio. 

Antikkens græske arkitektur
Søjler og entablement
Bygningsdele
Optiske illusioner
Peristyl

Peristyl (af gr., peri, 'omkring' og stylos, 'søjle', alternativt tetrastoon, gr. Τετραστωον, 'fire arkader')

 et åbent rum, gårdrum inde i en bygning, som er omgivet af en søjlegang.
 en sammenhængende søjlegang omkring en bygning, typisk søjlegangen omkring et klassisk tempel.

Bygningsdele
Antikkens græske arkitektur
Søjler og entablement
Stylobat

Stylobat (gr.: στυλοβάτης, stylobates 'søjlefod') betegner i græsk arkitektur den platform, hvorpå kolonnaden med søjler (peristyl) hviler i et klassisk tempel (templets «gulv»). Hele fundamentet (krēpis) består af et ulige antal trin (som oftest tre) over euthynteria (fladen, hvorpå bygningen hviler). Det øverste trin er stylobatet, mens de øvrige trin kaldes stereobat. Til tider refererer stylobat imidlertid til hele fundamentet.

Antikkens græske arkitektur
Søjler og entablement
Bygningsdele
Temenos

Temenos (fra gr. τέμενος, af det græske verbum τέμνω, 'at skære', flertal: τεμένη, temene) betegner et afgrænset område omkring et tempel. Det blev oprindeligt anvendt om græske templer, men inden arkæologien bruges begrebet også om området omkring romerske templer.

Temenos var normalt afgrænset af en mur. Området var hellig grund; det kan sammenlignes med indviet jord omgivet af en kirkegårdsmur. Årsagen til at man etablerede et sådant domæne var ikke blot for at skabe en buffer mellem den ordinære verden og templet. Alteret var placeret uden for de græske templer, hvilket nødvendiggjorde et afgrænset område, som omfattede dette for at forhindre skænding af det. 

Fredløse og efterlyste kunne i en del tilfælde få asyl inden for temenos, fordi det blev anset som en krænkelse mod guddommen at pågribe nogen der. Dette var dog ikke nogen absolut regel, og det fortælles i klassisk litteratur om et tilfælde, hvor en person lagde hænderne på alteret og dermed påberåbte sig asyl, hvilket blev besvaret med, at hænderne blev hugget af, og resten af personen kunne føres bort.

Antikkens græske arkitektur
Græsk mytologi
Megaron

Megaron (gr.: 'stor hal') er en klassisk arkitektonisk grundform eller plantype for bygninger fra minoisk-mykensk kultur. Det er et kvadratisk eller rektangulært rum, almindeligvis med fire søjler, som bærer Taget og med sidevægge, som skyder frem og danner en portal.

Megaron er en klassisk hustype i Hellas og bliver af mange anset som at være forløberen til cella i det doriske tempel.

En af de mest kendte megaroner er kongens store modtagelseshal i paladset i Tiryns. Hovedrummet her havde en trone mod højre væg og et ildsted mellem fire minoiske træsøjler i midten. En anden er Odysseus' megaron, som er vel beskrevet i Odysseen.

Eksterne henvisninger 

Bygningsdele
Antikkens græske arkitektur
Huse
Mykenske kultur
Minoisk kultur
Chişinău Vandtårn

Chişinău Vandtårn er et vandtårn i Moldovas hovedstad Chişinău beliggende på Mitropolit Bănulescu-Bodoni Vej 2. Det blev opført i slutningen af det 19. århundrede efter et projekt af Alexander Bernadazzi. Det var den primære del af Chişinăus vandforsyning. Den øverste del blev bygget i træ og blev ødelagt af et jordskælv. Det blev genopbygget i 1980–1983.

I en kort periode havde Chişinăus historiske museum hovedkvarter i tårnet.

Struktur 
Tårnet har en højde af 22 meter og murene er bygget af klippemateriale fra lokalområdet med nogle undtagelser af rækker af mursten. Murtykkelsen varierer fra 60 cm ved toppen til 2 m ved bunden. Inden i tårnet er det en vindeltrappe, som ved renoveringen af tårnet blev suppleret af en elevator. 

Et lignende tårn blev bygget ved krydset mellem Vasile Alecsandri Vej og Veronica Micle Vej, men dette eksisterer ikke længere.

Kilder 
 Chişinău: Enciclopedie, Chişinău, 1997, p. 117

Vandtårn
Vandtårne
Rob Schneider

Denne artikkel er om komikeren Rob Schneider. Robert Schneider er også navnet på en musiker 

Robert M. Schneider (født 31. oktober 1963 i San Francisco i California) er en amerikansk forfatter, skuespiller og komiker og filminstruktør, bl.a. kendt for de kritikerroste film "The Animal", "The Hot Chick" og "Deuce Bigalow: European Gigolo".

Han var medlem af ensamblet i Saturday Night Live fra 1990-1994, og har medvirket i flere film sammen med vennen Adam Sandler. I tillæg til film og TV har Schneider optrådt i musikvideoen til sangen «Billy's Got His Beer Goggles On» af countrysangeren Neil McCoy.

Kendis-imitationer 
 Fred Schneider fra B-52s
 Tidligere SNL rollemedlem Billy Crystal
 Adolf Hitler
 K.D. Lang
 Jeff Gillooly
 Erik Menendez 
 Soon-Yi Previn
 Rick Dees
 Elvis Presley

Filmografi 
 American Virgin ( 2009 )
 Big Stan ( 2008 )
 Grandma's Boy (2006)
 The Benchwarmers (2006)
 Deuce Bigalow: European Gigolo (2005) 
 The Longest Yard (2005) (gæsteoptræden)
 The Last Shot (2004) 
 Jorden rundt i 80 dage (2004)
 50 First Dates (2004)
 Blind Sided (2003)
 DysFunKtional Family (2003)
 Eight Crazy Nights (2002)
 Mr. Deeds (2002)
 The Hot Chick (2002)
 The Animal (2001)
 Little Nicky (2000)
 Deuce Bigalow: Male Gigolo (1999)
 Muppets fra verdensrommet (1999)
 Big Daddy (1999)
 The Waterboy (1998)
 Knock Off (1998)
 A Fork in the Tale (1997)
 Down Periscope (1996)
 Judge Dredd (1995)
 The Beverly Hillbillies (1993)
 Demolition Man (1993)
 Surf Ninjas (1993)
 Alene hjemme 2: Glemt i New York (1992)
 Necessary Roughness (1991)
 Martians Go Home (1990)

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Californien
Komikere fra USA
Filminstruktører fra USA
Manuskriptforfattere fra USA
Personer fra Californien
Modtagere af Golden Raspberry Awards
My Favorite Martian

My Favorite Martian er en science-fiction-komediefilm fra 1999 med Christopher Lloyd, Jeff Daniels, Daryl Hannah, Elizabeth Hurley, Wallace Shawn og Ray Walston i hovedrollerne. Den er baseret på tv-serien af samme navn fra 1960'erne. Den er instrueret af Donald Petrie og skrevet af original-seriens skaber John L. Greene, Sherri Stoner og Deanna Oliver.

Medvirkende 
 Christopher Lloyd som Uncle Martin/The Martian
 Jeff Daniels som Tim O'Hara 
 Elizabeth Hurley som Brace Channing 
 Daryl Hannah som Lizzie 
 Wallace Shawn som Coleye 
 Christine Ebersole som Mrs. Brown 
 Michael Lerner som Mr. Channing 
 Ray Walston som Armitan 
 Shelley Malil som Felix 
 Jeremy Hotz som Billy 
 T.K. Carter som Lenny 
 Dawn Maxey som Salesgirl 
 Steven Anthony Lawrence som Nurplex Kid 
 Michael Chieffo som Earl Metz 
 Troy Evans som Captain Dalton

Eksterne henvisninger 
 

Komediefilm fra USA
Amerikanske film fra 1999
Neuroøkonomi

Neuroøkonomi er en tværvidenskabelig disciplin, der kombinerer psykologi, økonomi og neurovidenskab og derved studerer, hvordan mennesker foretager valg. Neuroøkonomien ser på hjernens rolle, når vi evaluerer beslutninger, kategoriserer risici og belønninger og interagerer med hinanden. Disciplinen hører under feltet social neurovidenskab.

Referencer 

Videnskab
Jens Vahl (botaniker)

Jens Laurentius Moestue Vahl (27. november 1796 i København – 12. november 1854 smst) var en dansk botaniker, broder til Johan Vahl.

Vahl var søn af Martin Vahl. Efter at have taget farmaceutisk eksamen 1819 studerede han særlig botanik og foretog ved hjælp af stipendier fra 1822 til 1826 rejser til Sverige, Tyskland og Frankrig, på hvilke han kom i forbindelse med mange fremmede botanikere, hvorom hans efterladte brevveksling vidner. Størst fortjeneste har han af sine botaniske forskninger i arktiske egne, især Grønland, hvortil han rejste i foråret 1828 som deltager i W.A. Graahs toårige ekspedition til Østgrønland; han besøgte derefter vestkysten, hvorfra han hjemsendte betydelige samlinger af naturhistoriske genstande, og vendte først hjem i slutningen af 1836. Senere besøgte han Spitsbergen som deltager i den franske videnskabelige ekspedition under ledelse af Joseph Paul Gaimard. 

1840-50 virkede han som assistent ved den botaniske haves samlinger og bibliotek. I 1842 modtog han en doktortitel fra Rostocks Universitet. Han døde ugift 12. november 1854. 

Hans i Botanisk Haves Bibliotek opbevarede, ret omfangsrige efterladte manuskripter, bestående af dagbøger og beretninger om hans mange rejser, udkast til en Flora groenlandica med mere, vidner om, at han ikke manglede evner til forfattervirksomhed; men han havde så stor sky for at publicere, at der intet foreligger i litteraturen fra hans egen hånd, hvorimod han har ydet talrige bidrag til andre forfatteres arbejder, således til grønlandske og islandske plantelister, til Flora danica og til flere floristiske værker.

Han er begravet på Assistens Kirkegård.

Noter

Eksterne henvisninger 
 
J. Rostrup: "Vahl, Jens Laurentius Moestue" (Dansk Biografisk Leksikon, bind XVIII (1904), side 160f) 

Botanikere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Polarforskere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Jens 1
Alumni fra Københavns Universitet
Martin Vahl

Martin Vahl er navnet på flere personer:

 Martin Vahl (1749-1804) – dansk botaniker
 Martin Vahl (1869-1946) – dansk geograf og botaniker
Tindfjallajökull

Tindfjallajökull er med et areal på 19 km² en af de mindste gletsjere i Island. På sit højeste sted, er den 1462 m høj. Den ligger i det sydlige Island syd øst for Hekla i nærneden af Þórsmörk og Mýrdalsjökull. På grund af dens mange rygge og toppe ligner den mere alpernes gletsjere end polarlandenes plateaugletsjere, som ellers er de fremherskende i Island. Dens navn har den på grund af de mange toppe (tindar), som kan være vanskelig at bestige og derfor en udfordring for bjergbestigere. De højeste tinder er Ýmir (1462 m) og Yma (1448 m).

Under glestjeren gemmer der sig en stratovulkan med Magmakammer, som havde sit sidste udbrud for 52.000 år siden. For ca. 200.000 år siden skete der et meget stort ekplosivt udbrud. Ved udbruddet brød Magmakammeret sammen od dannede derved det store Caldera. 

Gletsjeren er et populært mål for bjegbestigere og skiløbere og derfor ligger der ved dens fod tre hytter som er ejet af den islandske vandrerforening.

Eksterne henvisninger 
 Kort over området
 Tindfjallajökull, engl.

Vulkaner i Island
Ministry

Ministry, er et amerikansk industrial metalband, dannet 1981 Al Jourgensen er frontfigur og det eneste faste medlem. Bandet begyndte kortvarigt i Synthpop-stil, men skiftede i slutningen af firserne til en tung, metallisk industrial-stil, der er beslægtet med Laibach og senere Rammstein, men mere dyster end begge.

Det store gennembrud kom med albummet ΚΕΦΑΛΗΞΘ (også kendt under titlen Psalm 69) i 1992.

Teksterne er stærkt kritiske over for det mere konservative og religiøse USA og siden George W. Bush blev præsident, var han den foretrukne prügelknabe, der også indgik i deres sceneshows.

I 2008 opløste Al Jourgensen bandet, men samlede bandet igen i 2011 hvor bandet ville spille på Wacken Open Air i tyskland. Et nyt album Relapse blev udgivet den 26. marts, 2012. Det næste album kom ud i 2014 og hed "From Beer To Eternity". Mike Scaccia var med til at indspille guitarerne, men han døde kort før albummet blev udgivet.

Diskografi

Studiealbums
 With Sympathy (1983)
 Twitch (1986)
 The Land of Rape and Honey (1988)
 The Mind Is a Terrible Thing to Taste (1989)
 Psalm 69: The Way to Succeed and the Way to Suck Eggs (1992)
 Filth Pig (1996)
 Dark Side of the Spoon (1999)
 Animositisomina (2003)
 Houses of the Molé (2004)
 Rio Grande Blood (2006)
 The Last Sucker (2007)
 Relapse (2012)
 From Beer to Eternity (2013)
 AmeriKKKant (2018)
 Moral Hygiene (2021)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Ministryhos 13th Planet 
 

Industrial metal-grupper
Musikgrupper fra 1981
Hüfingen

Hüfingen er en købstad (stadt) og kommune i Schwarzwald-Baar-Kreis i den tyske delstat Baden-Württemberg. Kommunen har 7.760 indbyggere (pr. 31. december 2008).

I Hüfingen findes Kastell Hüfingen, der var en del af Romerrigets grænsebefæstning mod germanerne. I den tidligere bykommune Fürstenberg findes slotsruinen Burg Fürstenberg.

Kommunen består af seks dele, nemlig det oprindelige Hüfingen og fem omegnskommuner, der blev sammenlagte med Hüfingen i 1970'erne.

Kommunesammenlægning 
Som den del af kommunalreformen i Baden-Württemberg blev følgende byer og kommuner indlemmet i Hüfingen:

 1. april 1970: Sumpfohren
 1. december 1971: Stadt Fürstenberg
 1. januar 1972: Behla
 1. marts 1972: Hausen vor Wald
 1. januar 1975: Mundelfingen

De tidligere byers og kommuners byvåben

Eksterne henvisninger 

Byer i Baden-Württemberg
Kommuner i Baden-Württemberg
Coelestem adspicit lucem

Coelestem adspicit lucem (lat. 'den øjner det himmelske lys') er en inskription fra 1836 over indgangen til Københavns Universitets hovedbygning på Frue Plads i København.

Inskriptionen er forfattet af professor i teologi Hagen Hohlenberg (1797-1845). Over inskriptionen ses en skulptur af en ørn, som symboliserer menneskeånden, der skuer mod lyset, erkendelsens endemål. Inskriptionen, der oprindelig lød: "Sublimia petens ingenium/Coelestem adspicit lucem" ('Tanken, som søger det sublime, øjner det himmelske lys') udtrykker, at når erkendelsen dirigeres mod høje mål, nås en helhedsforståelse af ophøjet karakter. Sentensen kan både udlægges som produkt af kristne og platoniske tanker, jf. ørnen som evangelisten Johannes' og guden Zeus' symbol.

Længere oppe på facaden findes inskriptionen "FREDERICUS SEXTUS INSTAURAVIT MDCCCXXXVI" samt våben med Christian I og Christian III's monogrammer – de to konger, der henholdsvis grundlagde (1479) og reformerede (1537) universitetet.

Øverst i bygningens gavltrekant findes en 12-takket stjerne, der formentlig referer til det himmelske lys nævnt i inskriptionen.

Bygningen er tegnet af stadsbygmester Peder Malling, som var Hohlenbergs svoger, mens ørnen tilskrives billedhuggeren Christian Thielemann.

Se også 
 Adspice lucem

Litteratur 
 Jens Juhl Jensen: "Ørnen på Frue Plads", Universitetsavisen, 3. februar 2000. Online-udgave 

Latinske vendinger
Platonisme
Københavns Universitet
Flemming Johansen (atlet)

Flemming Johansen (født 17. februar 1946) er en dansk atlet. Han er medlem af Hvidovre AM og deltager stadig i veteran stævner. I 1972 blev han med 5,04. den første dansker over 5 meter i stangspring.

Johansen startede med atletik i 1958, og dyrkede de første mange år badminton på højt niveau sideløbende med atletikken. Den danske badmintonlegende, Erland Kops, blev således tvunget ud i tre sæt ved 1.runde af DM.
Han har dyrket stangspring, siden han i 1961 som 15 årig sprang 3,00 og vandt sit første Danske Mesterskab i 1969 efter at have vundet to sølv og to bronzemedaljer, det ene i trespring, de foregående fire sæsoner. Han vandt DM-titlen fem år i træk og igen i 1976 for sidste gang. Sidste DM-medalje, en bronze kom i 1979, 14 år efter den første medalje. I alt blev det til 13 medaljer. Indendørs blev det til tre danske mesterskaber i 1972, 1973 og det sidste i 1979. I Danmarksturneringen, det danske holdmesterskab, blev det til en bronzemedalje 1979 som blev gentaget i 1980 og i 1982.

Johansen overtog den danske rekord i stangspring fra tikæmperen og træningskammeraten Steen Smidt-Jensen, da han i 1972 tre gange forbedrede rekorden, dog alle tre gange efter problemer med kontrolopmålingen. Første gang blev rekorden reduceret fra 4,95 til 4,94, mens den anden gang blev reduceret fra 5,00 til 4,99. Sidste gang gik det dog den gode vej, da 5,02 blev kontrolmålt til 5,04 og han blev dermed den første dansker over 5 meter i stangspring.

Johansen fik sin internationale mesterskabsdebut i franske Grenoble i 1972, hvor han i Palais de Sports fik en 8.plads med 4,80 meter. Året efter foregik mesterskabet i Rotterdam, og her blev det til 11.plads med 4,60 meter.

Johansen deltager stadig i veteran stævner. 2005 satte han verdensrekord for 59-årige med 3,90. Han blev verdensmester i stangspring på Veteran-VM 2005.

Internationale mesterskaber 
 1973 EM-inde Stangspring inde 11. plads 4,60
 1972 EM-inde Stangspring inde 8. plads 4,80

Danske mesterskaber 
  1982 Danmarksturneringen
  1980 Danmarksturneringen
  1979 Stangspring 4,60
  1979 Stangspring inde 4,60
  1979 Danmarksturneringen
  1978 Stangspring 4,80
  1977 Stangspring 4,60
  1976 Stangspring 4,60
  1974 Stangspring 4,80
  1973 Stangspring 4,90
  1973 Stangspring inde 4,80
  1972 Stangspring 4,90
  1972 Stangspring inde 4,80
  1971 Stangspring 4,70
  1970 Stangspring 4,80
  1969 Stangspring 4,60
  1968 Stangspring 4,20
  1967 Stangspring 4,30
  1965 Stangspring 4,07
  1964 Trespring 13,99

Personlige rekord 
 100 meter: 10,8
 200 meter: 22,5
 400 meter: 51,5
 110 meter hæk: 15,6
 Stangspring: 5,04 (1972)
 Længdespring: 6,98 1971
 Højdespring: 1,93
 Kuglestød: 12,37
 Diskoskast: 41,33
 Spydkast: 56,67
 Femkamp: 3430 point
 Tikamp: 7052 point

Eksterne henvisninger 
 DAF i tal – Flemming Johansen 

Stangspringere fra Danmark
Atleter fra Hvidovre IF
Atleter fra Hvidovre AM
Bronisław Komorowski

Grev Bronisław Maria Komorowski (født 4. juni 1952 i Oborniki Śląskie) er en polsk politiker og var Polens præsident i årene 2010-2015.

Komorowski var tidligere formand for Sejmen og blev iflg. Polens forfatning fungerende præsident efter Lech Kaczyńskis død i flystyrtet ved Smolensk 10. april 2010. Han var medlem af Borgerplatformen og blev valgt til præsident for selvsamme, men meldte sig ud efter valgsejren, hvilket er en norm for nyvalgte polske præsidenter.

Komorowski blev valgt til præsident i anden runde af præsidentvalget den 4. juli 2010 i et tæt opløb med Jarosław Kaczyński, den afdøde præsidents tvillingebror. 

Bronisław Komorowski tiltrådte som præsident den 6. august 2010.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Polens præsidenter
Grever fra Tyskland
Cemevi

Cemevi (udtales: Djæm-ævi) betyder forsamlingshus og er en betegnelse for det sted hvor alevitterne afholder deres religiøse ceremonier.

Etymologi 
Cemevi består af ordene Cem og evi. Cem kommer af det arabiske udtryk al-jam' , som betyder "forsamling", mens det tyrkiske ord evi er den bestemte form af ordet ev (hus) og betyder således "huset".

Referencer 

Alevisme
Religiøse bygninger
Cem

Cem (eller ayin-i cem) er det generelle udtryk, der benyttes om alevismens centrale gudsdyrkelses-ceremonier.

Referencer 

Alevisme
Volker Engel

Volker Engel (f. 17. februar 1965) er en tysk, Oscar-belønnet visual effects-ekspert og filmproducent, der har specialiseret sig i storslåede dommedagsskildringer, hvor storbyer ødelægges af rumvåben, kæmpeuhyrer eller naturkatastrofer. Han har især samarbejdet med den tyske instruktør Roland Emmerich.

Engel gæstede Danmark som æresgæst på filmfestivalen Animani 96.

Filmografi 
 Moon 44 (1990)
 Universal Soldier (1992)
 Estelle (1993)
 Mein Großvater (1994)
 Gegenschuß (1994)
 Ah Pook Is Here (1994)
 Der letzte Kosmonaut (1994)
 Independence Day (1996)
 Godzilla (1998)
 Coronado (2003)
 Ring of the Nibelungs (2004) 
 The Triangle (2005) 
 2012 (2009)

Litteratur / kilder 
 Nicolas Barbano: Exelence med fiskesnøre og legetøj (Kosmorama nr. 218, 1996)
 Nicolas Barbano: Kongen af Coronado (Tjeck Magazine nr. 143, 2003)

Eksterne henvisninger 
 
 Officiel hjemmeside

Filmproducere fra Tyskland