kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Horace Rice

Horace Michael Rice (født 5. september 1872 i Sydney, New South Wales, Australien, død 18. januar 1950 samme sted) var en australsk tennisspiller, der i alt vandt fire titler ved det australasiatiske mesterskab.

Den venstrehåndede sydneyer vandt det australasiatiske mesterskab i herresingle i 1907 ved at besejre newzealænderen Harry Parker i finalen med 6–3, 6–4, 6–4. Han var yderligere tre gange i finalen i mesterskabet – i 1910, 1911 og 1915 – hvor det imidlertid blev til tre nederlag.

Rice sikrede også ved to tilfælde herredoubletitlen ved det australasiatiske mesterskab. I 1910 vandt han sammen med Ashley Campbell i finalen over Rodney Heath og John O'Dea med 6–3, 6–3, 6–2, og fem år senere gentog han triumfen, da han i 1915 sammen med Clarence Todd besejrede Gordon Lowe og Bert St. John i finalen med 8–6, 6–4, 7–9, 6–3. Og også i double var han yderligere tre gange den tabende part i en finale: i 1907, 1920 og 1923.

I 1923 vandt Rice endvidere det australasiatiske mesterskab i mixed double, da han sammen med Sylvia Lance besejrede Margaret Mollsworth og Bert St. John i finalen med 2–6, 6–4, 6–4. På det tidspunkt (18. august 1923) var han 50 år og 347 dage gammel, og han er dermed (pr. 2016) den ældste mandlige vinder af en grand slam-titel i tennis.

Horace Rice spillede sin eneste Davis Cup-kamp i kvartfinalenederlaget på 1−4 mod USA i New York City den 6. - 9. juni 1913, hvor han deltog i to singlekampe og tabte dem begge til henholdsvis Maurice McLoughlin og en ung R. Norris Williams, som også debuterede i den pågældende Davis Cup-kamp.

Singletitler 

Nationale mesterskaber
 Australasian Championships (1): 1907.

Delstatsmesterskaber
 New South Wales Championships (2): 1900, 1907.
 Queensland Championships (5): 1901, 1907, 1911, 1912, 1922.
 South Australian Championships (2): 1914, 1915.
 Tasmanian Championships (1): 1916.
 Victorian Championships (1): 1901.

Andre mesterskaber
 Metropolitan Championships (4): 1899, 1903, 1907, 1908.

Kilder 
 Tennis Archives - Horace Michael Rice 
 DB4Tennis - Horace Rice 
 Australian Open - Player History - Horace Rice 
 Davis Cup - Horace Rice

Eksterne henvisninger 

Tennisspillere fra Australien
Personer fra Sydney
Western Desert Force

Western Desert Force var en britisk hærstyrke i Egypten under 2. Verdenskrig.

Den 17. juni 1940 blev hovedkvarteret for den britiske 6. infanteridivision tildelt navnet Western Desert Force. Enheden bestod af 7. pansrede division og 4. indiske division. Styrken blev ledet af generalmajor Richard O'Connor.

I september 1940, da Italien invaderede Egypten, bestod styrken af omkring 36.000 soldater og omkring 65 kampvogne.

Fra begyndelsen af december 1940 til februar 1941, under Operation Compass, var Western Desert Forces indsats så bemærkelsesværdig, at den blev omtalt på linje med Winston Churchill's berømte citat: "Never has so much been owed by so many, to so few." Der blev taget så mange italienere til fange, at Anthony Eden sagde: "Never has so much been surrendered by so many, to so few." Fra 14. december erstattede 6. australske division den 4. indiske division som blev overført til Østafrika.

Western Desert Force blev omdøbt til 13. korps den 1. januar 1941. Da man nåede til februar 1941 var de resterende italienske styrker i Cyrenaica på tilbagetog ad Via Balbia med den britiske 7. pansrede division og 6. australske infanteridivision i tæt forfølgelse. Da Operation Compass sluttede med 10. italienske armés overgivelse blev korpshovedkvarteret nedlagt og dens opgaver blev overdraget til HQ Cyrenaica Command, en statisk kommando, som afspejlede de allieredes defensive stilling i den vestlige ørken da Middle East Command blev tvunget til at koncentrere sig om felttoget i Grækenland.

Efter at de italienske styrker i Nordafrika var blevet forstærket med Afrika Korps under Unternehmen Sonnenblume, blev generalløjtnant Philip Neame, den øverstkommanderende i Cyrenaica, taget til fange under Rommels fremrykning og Western Desert Force hovedkvarteret blev reaktiveret den 14. april under generalmajor Noel Beresford-Peirse, for at lede de britiske styrker i den vestlige ørken og stoppe aksemagternes fremrykning mod den egyptisk-libyske grænse.

I august 1941 blev Archibald Wavell afløst som øverstkommanderende i Mellemøsten af Claude Auchinleck og de britiske styrker blev forstærket så de i september 1941 blev til 8, armé. Ved denne reorganisering blev Western Desert Force igen omdøbt til 13. korps i oktober 1941 og blev en del af den nye armé.

Henvisninger

Kilder 
 
 

Militære enheder fra Storbritannien
Holon

Holon (græsk ὅλον) er et græsk ord fra holos, der betyder hele (i betydningen "alt"). Det har flere specialiseringer:
 Holon (filosofi)
 Holon (by)
 Holon (kvasipartikel)
Holakrati

Holakrati er en social teknologi og et organisatorisk governancesystem, hvor myndighed og beslutningstagning er distribueret i et holarki af selvorganiserende hold i stedet for at blive et managementhierarki.
Holakrati er blevet anvendt i erhvervsliv og velgørende organisationer i Australien, Frankrig, Tyskland, New Zealand, Schweiz, Storbritannien og USA.

Oprindelse 
Det holakratiske system har oprindelse fra Ternary Software, et firma fra Exton, Pennsylvania, som var kendt for at eksperimentere med mere demokratiske organisatoriske governanceformer. Ternary founder Brian Robertson distilled the best practices into an organizational system that became known as Holacracy in 2007.
Robertson udviklede senere Holacracy Constitution
i 2010, hvor han lavede systemets kerneprincipper og drift og har støttet firmaer i at anvende det. I juni 2015 udgav Robertson en bog, Holacracy: The New Management System for a Rapidly Changing World, som beskriver hvordan holakrati driftes og dets detaljer.

Termen holakrati er afledt af holarki. Begrebet holarki blev dannet af Arthur Koestler i hans bog The Ghost in the Machine fra 1967. Holarki er bl.a. afledt af ordet holon (Greek: ὅλον, holon neuter form of ὅλος, holos "whole"; "holokrati" ville have været mere regulært) og betyder enheder, som er autonome og lokale, men også afhængig af det større hele - som enheden er en del af. Dermed er et holarki et hierarki af selvregulerende holoner, som både fungerer som autonome enheder og som afhængige dele.

Se også 
 Agil systemudvikling
 Getting Things Done
 Lean software development
 Sociokrati
 Holistisk management
 Participatory management
 Emergens
 Ricardo Semler
 Digital forvaltning
 E-governance
 E-Sociokrati
 Open-source governance
 Collaborative e-democracy
 Medarbejderselvledelse

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger 
 Holacracy website
 Holacracy Wiki 
 Holacracy book
 HolacracyOne Facebook
 HolacracyOne Twitter

Ledelse
Slaget om Beersheba

Slaget om Beersheba kan henvise til følgende slag om  Beersheba:

 Slaget om  Beersheba (1917), del af Sinai-felttoget under 1. verdenskrig
 Slaget om  Beersheba (1948), del af Operation Yoav i den arabisk-israelske krig 1948
Michael Møller (diplomat)

Michael Ivar Georges Christen Severin Møller (født 9. november 1952) er en dansk diplomat. Møller er den nuværende generaldirektør ved FN's kontor i Genéve (UNOG). Han blev udnævnt til posten i 2015 efter at have været fungerende generaldirektør fra 2013.

Udtalelser 
Den 21. januar 2019 udtalte Møller på det første åbne møde i Geneve i 2019 sig om det akutte behov for global militær nedrustning mellem verdens nationer.

Referencer 

Diplomater fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Generalsekretærer i FN
Australian Open-mesterskabet i herredouble

Australian Open-mesterskabet i herredouble er en tennisturnering, der afholdes én gang årligt som en del af Australian Open. Turneringen er siden 1988 blevet afviklet i Melbourne Park i Melbourne, Australien, hvor kampene spilles på hardcourt-baner af typen GreenSet. Australian Open spilles over to uger fra midten af januar og er den første af de fire grand slam-turneringer i kalenderåret. 

Mesterskabet blev spillet første gang i 1905 under navnet Australasian Championships (Australasiatiske mesterskaber). I 1927 ændredes navnet til Australian Championships. Ved begyndelsen af den åbne æra, hvor professionelle spillere også fik lov at deltage, ændredes navnet til Australian Open (Australske mesterskaber). Mesterskabet blev ikke spillet i perioden 1916-18 på grund af første verdenskrig og i 1940-45 på grund af anden verdenskrig.

Turneringens termin er blevet ændret flere gange. I 1977 blev den flyttet fra januar til december, hvilket medførte to turneringer i 1977: en i januar og en i december. Og udgaven, der var planlagt afholdt i december 1986, blev flyttet til januar 1987, og derfor blev der ikke spillet Australian Open i kalenderåret 1986.

Historie 

Australian Open er blevet spillet i flere forskellige byer: Christchurch og Hastings i New Zealand, samt Perth, Brisbane, Adelaide, Sydney og Melbourne i Australien. Begivenheden blev afholdt i en ny by hvert år, indtil Melbourne blev valgt som fast værtsby fra og med 1972, hvorefter turneringen hvert år blev spillet i Kooyong Lawn Tennis Club, indtil den flyttede til Melbourne Park i 1988.

Indtil 1988 var turneringen udelukkende blevet spillet på græsbaner, men i forbindelse med flytningen fra Kooyong til Melbourne Park blev turneringens underlag skiftet til hardcourt-typen Rebound Ace. I 2008 skiftede man imidlertid til en ny hardcourt-type: Plexicushion.

Vindere og finalister

Statistik

Spillere med flest titler

Rekorder

Eksterne henvisninger 

 Australian Open 
 Australian Open - History - Men's Doubles

Noter 

 
Etableret i 1905
Alexandra af Luxembourg

Prinsesse Alexandra af Luxembourg (født 16. februar 1991) er en luxemburgsk prinsesse. Hun er fjerde barn og eneste datter af storhertug Henri og storhertuginde Maria Teresa.

Personligt liv 
Den 7. november 2022 meddelte den storhertugelige hof i Luxembourg, at prinsesse Alexandra forlovede sig med Nicolas Bagory. Brylluppet fandt sted i foråret 2023.

Referencer 

Prinsesser af Luxembourg
Huset Bourbon-Parma
Personer fra Luxembourg (by)
FN's kontor i Genéve

FN's kontor i Genéve er det næststørste af Forenede Nationers (FN) fire store kontorkomplekser (den største er FN's hovedkvarter i New York). Det er til huse i Nationernes Palads (Palais des Nations), som oprindeligt blev bygget for Folkeforbundet mellem 1929 og 1938 i Genéve, Schweiz. Det er blevet udvidet i begyndelsen af 1950-erne og i slutningen af 1960-erne.

Udover FN's administration, har en række programmer og fonde til huse her, f.eks. FN's konference for handel og udvikling, FN's kontor for koordinering af humanitære opgaver og FN's Økonomiske Kommission for Europa.

FN's og dets specialiserede agenturer, programmer og fonde kan have andre kontorer og funktioner lokaliseret uden for Nationernes Palads, oftest kontorpladser, som er stillet til rådighed af den schweiziske regering.

Generaldirektør 

 Wladimir Moderow, Polen 1946–1951
 J. Franclin Ray, USA 1952
 Sir Arthur Rucker, Storbritannien 1953
 Adriannus Pelt, Holland 1954–1957
 Pier Pasquale Spinelli, Italien 1957–1968
 Vittorio Winspeare-Guicciardi, Italien 1968–1978
 Luigi Cottafavi, Italien 1978–1983
 Eric Suy, Belgien 1983–1987
 Jan Mårtenson, Sverige 1987–1992
 Antoine Blanca, Frankrig 1992–1993
 Vladimir Petrovsky, Rusland 1993–2002
 Sergei Ordzhonikidze, Rusland 2002–2011
 Kassym-Jomart Tokayev, Kasakhstan 2011–2013
 Michael Møller, Danmark 2013–nu

Administrativ historik 
 FN's Genévekontor, fra begyndelsen, aug. 1946 – apr. 1947, (IC/Geneva/1)
 FN's europæiske kontor, 11. apr. 1947 – 10. aug. 1948, (IC/Geneva/49)
 FN's kontor i Genéve, 10. aug. 1948 – 9. aug. 1949, (IC/Geneva/152)
 FN's europæiske kontor, 9. aug. 1949 – 8. dec. 1957, (SGB/82/Rev.1)
 FN's kontor i Genéve, 8. dec. 1957 – nu, (SGB/82/Rev.2)

Referencer

Bibliografi 
 Joëlle Kuntz, Geneva and the call of internationalism. A history, éditions Zoé, 2011, 96 pages ().

Eksterne henvisninger 
 Officielt netsted 

Kontor i Geneve
Kontorbygninger
Péter Esterházy

Péter Esterházy (ungarsk: Esterházy Péter) (født 14. april 1950 i Budapest, død 14. juli 2016 i Budapest) var en prisbelønnet ungarsk forfatter, der bl.a. er kendt for værket Harmonia cælestis, som skildrer brudstykker af den indflydelsesrige Esterházy-slægts storhed og fald igennem århundreder.

Værker oversat til dansk 
En række værker af Péter Esterházy findes på dansk, alle oversat af Peter Eszterhás og udkommet på Rosinante.
 Hjertets hjælpeverber. Indføring i skønlitteraturen (dansk 1988). 
 Lille ungarsk pornografi. Indføring i skønlitteraturen (dansk 1990). 
 Hrabals bog (dansk 1992). 
 Ned ad Donau eller Grevinde Hahn-Hahns blik (dansk 1994). 
 En kvinde (dansk 1997). 
 Harmonia cælestis (dansk 2004). 
 Revideret udgave. Bilag til Harmonia Cælestis (dansk 2006). 
 Ingen kunst (dansk 2013).

Noter

Eksterne henvisninger 
 Den Store Danske: Péter Esterházy

Skønlitterære forfattere fra Ungarn
Personer fra Budapest
Güster (Lauenburg)

Güster er en kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Büchen under Kreis Herzogtum Lauenburg. Kreis Herzogtum Lauenburg ligger i delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Kommunen ligger ved Elbe-Lübeck-Kanal 10 km nordøst for Büchen.
Den øst-vest gående motorvej A 24 mellem Hamburg og Berlin krydser den nordlige del af kommunen.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Herzogtum Lauenburg
Klein Pampau

Klein Pampau er en kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Büchen under Kreis Herzogtum Lauenburg. Kreis Herzogtum Lauenburg ligger i delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Klein Pampau ligger ca. 14 km nord for Lauenburg og omkring 35 km øst for Hamborg.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens websted
 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Herzogtum Lauenburg
1-penny

En penny-mønten er den mindste cirkulerende mønt i områder der benytter britiske pund. Den har værdien 0,01 pund. Den vejer 3,56 gram. Mønten har været i omløb siden 1971 og er sammen med to pence-mønten den ældste cirkulerende mønt af britiske pund, da alle andre mønter siden da er blevet ændret. Indtil 1991 blev mønterne lavet af bronze, siden da er de blevet lavet af kobberbelagt stål. På forsiden af alle 1 penny mønterne ser man som på alle andre britiske mønter et portræt af dronning Elizabeth d. 2. 

 På bagsiden af mønterne i Storbritannien sås fra 1971 til 2008 et jerngitter med en krone og to kæder. Siden 2008 har bagsiden vist den venstre midte af Storbritanniens rigsvåben.
 På bagsiden af mønterne på Jersey ses Le Hocq tårnet. 
 På bagsiden af mønterne på Guernsey ses en krabbe, indtil 1984 sås en sule.
 På bagsiden af mønterne på Isle of Man sås fra 1971-1975 et keltisk kors, 1976-1979 et Manx Loaghtan får, 1980-1983 en Manx kat, 1984-1987 en europæisk skarv, 1988-1995 et industrimotiv, 1996-1999 rugby, 2000-2003 en kirkeruin, 2004-2012 Santon krigsmindesmærke.
 På bagsiden af mønterne i Gibraltar sås indtil 2004 en berberhøne, i 2004 en berberabe, siden 2004 forfatningsordren fra 1969.
 På bagsiden af mønterne på Sankt Helena ses en tunfisk. 
 På bagsiden af mønterne på Falklandsøerne ses to æselpingviner 

Mønter fra Storbritannien
L3/33

Carro Veloce CV-33 eller L3/33 var en tankette, som oprindelig blev bygget i 1933 og brugt af den italienske hær før og under 2. Verdenskrig. Den var baseret på den importerede britiske Carden Loyd tankette (også bygget på licens i Italien som CV-29). Mange CV-33er blev opgraderet til specifikationerne på CV-35 i 1935. I 1938 blev CV-33 omdøbt til "L3/33" mens CV-35 fik betegnelsen "L3/35."

Den oprindelige CV-33 havde en to-mands besætning, som blev beskyttet af 12 mm svejset panser og var bevæbnet med et enkelt 6,5 mm maskingevær.

L3/33 blev indsat i Kina, Spanien, Frankrig, Balkan, Nordafrika, Italiensk Østafrika, Italien og Sovjetunionen.

Varianter

L3 Lf
"L3 Lf" (Lancia fiamme, "flammekaster") var en anden variant af L3 tanketten. Udviklingen begyndte i 1935. Flammekaster dysen erstattede maskingeværet og flammekasterolien blev transporteret i en pansret trailer, som blev trukket af køretøjet. Senere versioner havde olien i en kasseformet tank oven på køretøjets motorrum. Køretøjet vejede 3,2 ton og den pansrede trailer rummede 500 liter brændstof. Den havde en rækkevidde på 35 meter, om end andre kilder siger 100 meter. De blev indsat i Nordafrika, om end der ikke er oplysninger om at de har været involveret i kamp.

L3 Lf blev indsat i Anden italiensk-abessinske krig, Spanien, Frankrig, Sovjetunionen, Balkan, Nordafrika og Italiensk Østafrika.

Overlevende 
Et eksemplar af L3/33 er udstillet i Australian War Memorial i Canberra, Australien. Det menes, at dette eksemplar blev erobret af britiske og Commonwealth tropper i Nordafrika i 1940 eller 1941.

Henvisninger

Kilder

Eksterne kilder 

L3/33 (CV 33), L3/35 (CV 35) Tanketter på wwiivehicles.com

Kampvogne
Våben fra Italien
Lukas Grahams diskografi

Den danske soul-popgruppe Lukas Grahams diskografi består af tre studiealbum og ti singler.

Album

Singler

Featured artist

Referencer 

Graham, Lukas diskografi
Diskografi
Majorstuen Station

Majorstuen Station (Majorstuen stasjon) er en metrostation på T-banen i Oslo. Stationen ligger bag Majorstuhuset i Majorstuen i Frogner, 47,7 meter over havet.

Stationen ligger ved den vestlige ende af Fellestunnelen, hvor T-banen deler sig i Sognsvannsbanen, Holmenkollbanen og Røabanen. Desuden er der en række sporvogns- og buslinjer, der stopper eller ender ved stationen, der er det næststørste knudepunkt for kollektiv trafik i Oslo med ca. 30 mio. passagerer om året.

Historie 
Stationen åbnede i 1898 som endestation for Holmenkollbanen. I 1912 kom den nuværende Røabanen til. I 1928 forlængedes de som undergrundsbane til Nationaltheatret Station. På et tidspunkt under byggeriet faldt tunnelen sammen ikke langt fra Majorstuen. Her valgte man at oprette Valkyrie plass Station, der var i brug indtil 1985.

Den oprindelige stationsbygning på Majorstuen blev opført i 1916, da Holmenkollbanen blev forlænget til Frognerseteren. Den var tegnet af Erik Glosimodt, der også stod for en række andre stationsbygninger og læskure på Holmenkollbanen. Den havde to indgange, en for Holmenkollbanen og en for Røabanen. Da arbejdet med undergrundsbanen startede, rev man stationsbygningen ned, og i stedet opførtes det nuværende Majorstuhuset i 1930 efter tegninger af Kristofer Lange.

Udformning 
Majorstuen Station er i øst forbundet med Fellestunnelen og i vest med Sognsvannsbanen (længere ude forbundet med T-baneringen), Holmenkollbanen og Røabanen (længere ude forbundet med Kolsåsbanen).

Stationen har tre perroner. De to hovedperroner ligger på hver sin side af dobbeltsporet fra tunnelen. På den anden side af perronen for vestgående tog er der en tredje perron for tog, der ender på Majorstuen. Den bruges dog kun af få tog, typisk tidligt om morgenen eller sent om aftenen, og kan kun bruges af tog med to vogne. Fra 2002 til 2004 var Majorstuen endestation for tog på Holmenkollbanen, og togene endte da ved denne perron. På perronen for vestgående tog er der også en Narvesen-kiosk, den eneste kiosk på T-banen indenfor det område, hvor man skal have billet.

Foran Majorstuhuset ligger der en endestation for tre sporvognslinjer. Desuden har flere buslinjer endestation eller stoppested ved stationen.

Der har længe været forslag fremme om at flytte stationen ned under jorden og længere mod øst, dvs. nærmere den nedlagte Valkyrie plass Station. Den primære begrundelse er, at det vil forenkle skift til tog og bus og gøre det mere trygt end nu, hvor området er præget af meget trafik. En ombygning ventes at koste 2,3 mia. NOK.

Eksterne henvisninger

Noter 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1898
Frognerseteren Station

Frognerseteren Station (Frognerseteren stasjon) er en metrostation, der er endestation for Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen er den tætteste på udflugtsområderne Frognerseteren og Tryvann. Desuden ligger kælkebakken Korketrekkeren nær stationen. Stationen ligger 469,0 meter over havet.

Stationen åbnede i 1916, da banen blev forlænget hertil fra Holmenkollen, nu Besserud.

Eksterne henvisninger 

 T-banestationer i Oslo
Etableret i 1916
Arne Henriksen
Langenlehsten

Langenlehsten er en kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Büchen under Kreis Herzogtum Lauenburg. Kreis Herzogtum Lauenburg ligger i delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Kommunen ligger ca. 15 km nordøst for Lauenburg og omkring 45 km øst for Hamborg. Den støder mod nordvest til Elbe-Lübeck-Kanal. I kommunen ligger ud over Langenlehsten bebyggelserne Fortkrug, Bergholz, Neu Bergholz og Waldfrieden.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Herzogtum Lauenburg
Voksenkollen Station

Voksenkollen Station (Voksenkollen stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 460,0 meter over havet.

Stationen åbnede i 1916, da banen blev forlænget fra Holmenkollen, nu Besserud, til Frognerseteren. I midten af 1990’erne blev overskæringerne i niveau fjernet og stationen moderniseret.

Om vinteren er der ofte mange skiløbere, der kører med bus fra stationen til Oslo Vinterpark.

Eksterne henvisninger 

 T-banestationer i Oslo
Etableret i 1916
Erik Glosimodt
Lillevann Station

Lillevann Station (Lillevann stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 425,0 meter over havet.

Stationsbygningen er tegnet af Paul Due og stod oprindeligt på Besserud Station. Bygningen blev flyttet i 1916, samme år som banen blev forlænget fra Holmenkollen, nu Besserud, til Frognerseteren. Det er derfor den eneste stationsbygning mellem Holmenkollen og Voksenkollen, der ikke er tegnet af Erik Glosimodt.

I 2003 havde stationen kun 49 passagerer i løbet af et døgn, hvilket gjorde den til den mindst benyttede T-banestation i Oslo.

Noter

Eksterne henvisninger 

 T-banestationer i Oslo
Etableret i 1916
Skogen Station

Skogen Station (Skogen stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 378,0 meter over havet.

Stationen åbnede i 1916, da banen blev forlænget fra Holmenkollen, nu Besserud, til Frognerseteren, men hed da Voksenskogen. Navnet blev senere ændret til Skogen, samtidig med at nabostationen, Lia, skiftede navn til Voksenlia.

Stationen blev moderniseret i midten af 1990’erne. Perronen mod byen blev flyttet 20 meter mod nord, forlænget og fik en ny adgang fra Jerpefaret. Samtidig blev overgangen i niveau fjernet.

Eksterne henvisninger 

 T-banestationer i Oslo
Etableret i 1916
Erik Glosimodt
Voksenlia Station

Voksenlia Station (Voksenlia stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 330,5 meter over havet.

Stationen åbnede i 1916, da banen blev forlænget fra Holmenkollen, nu Besserud, til Frognerseteren, men hed da Lia. Navnet blev senere ændret til Voksenlia, samtidig med at nabostationen, Voksenskogen, skiftede navn til Skogen. Voksenskogen og Voksenkollen er binavne til Voksen (tidligere skrevet Woxen).

Eksterne henvisninger 

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1916
Erik Glosimodt
Besserud Station

Besserud Station (Besserud stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 242,2 meter over havet.

Indtil 1916 var stationen endestation for Holmenkollbanen og hed da Holmenkollen. Da banen blev forlænget til Frognerseteren blev navnet flyttet til en ny station længere oppe, mens den gamle station skiftede navn til Besserud. Samtidig blev stationsbygningen tegnet af Paul Due flyttet til den ligeledes nye Lillevann Station.

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1898