kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Holbæk (sang)

"Holbæk" er en sang der blev lavet af Wikke & Rasmussen, udgivet i 1985 og sunget af Peter Belli i Tonny Toupé show med Steen Rasmussen og Michael Wikke.

Her gjorde han så stort indtryk på borgerne i Holbæk, at han blev inviteret til byen hvor han blev æresborger. Samtidig blev der plantet Belli træer inde i Holbæk.

Sangen optræder også i DR's tv-julekalender Julestjerner fra 2012.

Kilder 

Sange fra 1985
Sange fra Danmark
Sang
Prilocain

Prilokain eller prilocain er et lokalbedøvende stof, der er udviklet af de to svenskere Claes Tegner og Nils Löfgren. I injecerbar form sælges stoffet under navnet Citanest, hvor det primært anvedes i forbindelse med tandlægebehandling. Stoffet kombineres ofte med lidokain som forberedelse til bedøvelse af huden (lidocain/prilocain under mærket Emla) i forbindelse med behandling for eksempelvis nerveskader (paresthesia).

Produktet kan købes i håndkøb til behandling af insektstik og kløe.

Referencer 

Lægemidler
Rima Horton

Rima Horton (født 31. januar 1947) er en engelsk Labour-lokalpolitiker fra London. Hun var to gange opstillet til parlamentsvalg uden at blive valgt. I offentligheden er hun formodentlig bedst kendt som langvarig partner med skuespilleren Alan Rickman, som hun boede sammen med fra 1977 og blev gift med i 2012.

Horton var indvalgt i Kensington and Chelsea London Borough Council 1986-2006.

Referencer 

Politikere fra England
Nilgiridue

Nilgiridue () er en dueart, der lever i det sydvestlige Indien.

Noter 
 Avibase - the world bird database

Eksterne henvisninger 

Duefugle
Fugle fra Indien
Oktaedrisk geometri

Oktaedrisk geometri er en molekylær geometri med koordinationstalet 6. Oktaedriske molekyler kan ideelt skrives som AX6, hvor A angiver centralatomet og X angiver identiske substituenter. Bindingsvinklen er 90° og dipolmomentet er 0. I de tilfælde hvor ikke alle substituenter (X) er identiske kan oktaedriske molekyler udvise isomeri.

Fysisk kemi
Substituent

I organisk kemi er en substituent et atom eller en gruppe af atomer som tager et hydrogenatoms plads i en carbonkæde. Funktionelle grupper udgør en delmængde af alle substituenter.

Organisk kemi
Star Trek: Discovery

Star Trek: Discovery er en Star Trek tv-serie, der er lavet af Bryan Fuller og Alex Kurtzman. Serien havde premiere i USA d. 24. september 2017, og efterfølgende på Netflix d. 25. september 2017.

Serien er en selvstændig historie og bygger ikke videre på historien fra de seneste film i franchisen. Den foregår 10 år før den oprindelige Star Trek-serie med James T. Kirk og Spock.

Serien foregår hovedsageligt på rumskibet USS Discovery (NCC-1031).

Indspilning af serien startede i januar 2017 i Pinewood Toronto Studios.

Første sæson består af 15 episoder, der udgør en sammenhængende historie.

Det første afsnit vil blive vist på den amerikanske tv-station CBS, hvorefter serien vil blive flyttet til en amerikansk streamingtjeneste. Indenfor 24 timer efter et afsnit er sendt, vil det være tilgængeligt på Netflix i 188 lande.

Medvirkende

Hovedroller 
 Sonequa Martin-Green som Michael Burnham: Er trods navnet en kvinde. Hun er menneske men opvokset på Vulcan og adopteret af Spocks far Sarek.
 Doug Jones som Saru: En naturvidenskabsofficer på Discovery.
 Anthony Rapp som Stamets: Ekspert i astromykologi (studiet af svampe i rummet).

Mindre roller 
 Michelle Yeoh som Georgiou: Kaptajn på rumskibet USS Shenzhou.

Eksterne henvisninger 
 

Discovery
Amerikanske tv-serier fra 2010'erne
Tv-programmer fra CBS
Ionisk radius

Ionisk radius, rion, er radius på et atoms ion. Selvom hverken atomer eller ioner har skarpe grænser, behandles de somme tider som om de var hårde kugler med radier således at summen af kationen og anionens ioniske radier giver afstanden mellem ionerne i et krystalgitter. Ioniske radier angives typisk i enten picometer (pm) eller angstrom (Å), med 1 Å = 100 pm. Typiske værdier strækker sig fra 30 pm (0,3 Å) til over 200 pm (2 Å).

Kemiske egenskaber
Forsvundne danskere

Forsvundne danskere var et DR-produceret tv-program, der som navnet antyder, handlede om danskere, der af forskellige årsager var forsvundet og meldt savnet. Mogens Rasmussen (1953-2007) var vært i de første programserier, der begyndte i 1991. Programmet anlagde en mystisk stemning, bakket op af titelmelodien "Irish Boy" af Mark Knopfler. Der blev fokuseret på ubesvarede spørgsmål, den forsvundnes tidligere liv og mulige motiver, og ofte også modstridende udsagn og oplysninger fra vidner.

En del af fascinationen ved programmet blev beskrevet således: "Det handlede ikke kun om jagten på den forsvundne person – det handlede også om at give et billede af det liv, hun var forsvundet fra. Og den slags er tankevækkende. Det får én til at overveje, hvor mange mennesker, der mon går rundt derude og kun er den sidste tøven fra at stikke af fra det hele". Eller lidt mere kritisk: "Der er et eller andet mærkeligt ved ’Forsvundne Danskeres’ cocktail af følelsesporno, sydens sol og mystik. Måske skulle man overveje at hjælpe folk med at flygte i stedet for at opspore dem".

En del af de forsvundne personer var blevet væk på rejser i udlandet, hvor de havde været udsat for ulykker, rovmord eller andet lignende overfald. I andre tilfælde var der mistanker om en planlagt forsvinding, der så muligvis endte galt. I modsætning til f.eks. programmet Sporløs var det ikke altid at den savnede blev fundet. Programmet endte i en del tilfælde med, at måtte melde pas til eftersøgningen. I nogle tilfælde er sagen opklaret senere, til dels på grund af den omtale programmet havde givet.

En rød tråd var flere gange, at de forsvundne havde haft stress eller var frustrerede over deres liv i Danmark, og havde valgt at "sige farvel" for at starte en ny tilværelse et andet sted. I andre sager, hvor der var sket ulykker eller rovmord, var der også fokus på den manglende indsats fra angiveligt inkompetente lokale myndigheder. 

Programmet tog undervejs kendte sager op, som fx tidl. ambassadør Vagn Hoelgaards forsvinding nær hans hjem i Spanien i 1988, og brugsuddeler Svend Mortensens forsvinding under en vandretur på Mallorca i 1989 (ingen af disse forsvindinger blev opklaret). 

Blandt sager der blev opklaret i programmet, var sagen om Niels Ebbe Tøgern, der forsvandt i Nepal i 1981. Her blev det i et program i 1999 - 18 år efter - fastslået, at han havde begået selvmord i 1981. Ved en fejl havde de lokale myndigheder ikke orienteret den danske konsul, selvom Niels Ebbe Tøgern i et afskedsbrev havde skrevet, at han var dansker.

En del af programmerne fra den oprindelige programserie kan ses på DR Bonanza. Programmet kørte i en fornyet udgave i 2005 med Christian Gundtoft som vært, og 2009-10 med Jacob Kragelund som vært.

Kilder og henvisninger

DR-programmer
Klaversonate nr. 23 (Beethoven)

Klaversonate nr. 23 i f-mol, opus 57 (populært kaldt Appassionata, italiensk for "passioneret" eller "lidenskabelig") er en klaversonate af den tyske komponist Ludwig van Beethoven. Den hører til de tre kendteste klaversonater fra hans mellemperiode (de to andre er Waldstein, opus 53 og Les Adieux, opus 81a). Beethoven komponerede sonaten 1804-1805, muligvis også i 1806, og dedikerede den til grev Franz von Brunswick. Den blev udgivet i februar 1807 i Wien.

I modsætning til den tidligere Klaversonate nr. 8, Pathétique fik Appassionata-sonaten ikke sit tilnavn i Beethovens levetid, men først i 1838 i forbindelse med en udgivelse af en firhændig version af værket.

Appassionata-sonaten er en af Beethovens største og teknisk mest udfordrende klaversonater, og før tilblivelsen af hans Klaversonate nr. 29, Hammerklavier opfattede Beethoven den som den mest stormfulde af sine klaversonater. 1803 var det år, det stod klart for Beethoven, at svækkelsen af hans hørelse var uhelbredelig.

En fremførelse af Appassionata-sonaten i dens fulde længde varer i gennemsnit omkring 24 minutter.

Referencer 

Musik i 1807
Klaversonater af Ludwig van Beethoven
Giro di Sardegna

Giro di Sardegna (Engelsk: Tour of Sardinia) var et etapecykelløb, der blev holdt på øen Sardinien, der er en region i Italien. Løbet var klassificeret som 2.1 hos UCI Europe Tour. Løbet blev genoptaget i 2009 efter 11 års pause, men det varede kun i yderligere tre år, før det blev aflyst på grund af problemer med finansieringen i 2012.

Vindere

Referencer 

Cykelløb i Italien
Oxiderende syre

En oxiderende syre er en syre som har en negativ ion med oxiderende egenskaber, det vil sige at den let optager elektroner, således at den selv reduceres.

Dette er syrer, som indeholder strukturer med stærkere oxiderende egenskaber end hydrogenionen. Disse inkluderer salpetersyre, perklorsyre, klorsyre, kromsyre og koncentreret svovlsyre.

Syrer
Lockstedt

Lockstedt er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Kellinghusen i den nordøstlige del af Kreis Steinburg. Kreis Steinburg ligger i den sydvestlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Lockstedt ligger 5 km nordøst for Hohenlockstedt og 7 km nord for Kellinghusen. Omkring 6 km syd for Lockstedt går Bundesstraße B206 fra Itzehoe til Bad Bramstedt. Godset Springhoe og søen Mühlenteich, som Mühlenbarbeker Au løber gennem, ligger i kommunen.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Steinburg
Acetylacetone

Acetylacetone er en organisk forbindelse, der eksisterer i to tautomeriske former, der interkonverterer hurtigt og i de fleste sammenhænge betragtes som en enkelt forbindelse. Selvom forbindelsen formel som diketone-formen, pentan-2,4-dione, udgør enolformen en betragtelig del af materialet og er den foretrukne form i mange opløsninger. Det er en farveløs væske, der er et forstadie til acetylacetonat (acac), en udbredt bidentat-ligand. Det er også en byggeblok til syntese af heterocykliske forbindelser.

Noter 

Ketoner
Ovalspænde

Et ovalspænde (også kaldet skålspænde) er et dragtspænde af oval form. Det dukker op i den senere del af germansk jernalder og har sin hovedperiode i vikingetid. Det forsvinder omkring år 1000.

Anvendelsen 

Ovalspændet blev båret af kvinder. Fund har vist, at spændet i flere tilfælde har fastholdt flere lag af stof. På grundlag af blandt andet en sølvfigur fra Tuna, Alsike sogn i Uppland har man rekonstrueret den kvindedragt, som ovalspændet indgår i. Der er tale om en såkaldt selekjole. Denne selekjole, som er uden ærmer, har været åben fortil. Åbningen har været dækket af en slags forklæde. Ovalspænder formodes at have været anvendt til at forbinde en kappe med både selekjole og forklæde for at holde disse klædningsstykker fast over brysthøjde. I dragten indgik altid to ovalspænder, et i hver side. De har kunnet ses forfra og har udover deres praktiske funktion kunnet vise ejerindens status.

Fremstillingen 

Fremstillingen af ovalspændet er sket ved støbning. Processen menes at have været følgende:
først fremstilles en model for det færdige smykke;
dernæst påføres modellen en konisk tap (af træ eller voks) i den ene ende, hvor indhældning af smeltet metal skulle ske;
derefter laves en overkappe af ler, der dækker både model og tap. Lerkappen var ca. 1½ cm tyk og skulle laves med en sådan omhu, at hele modellens ornamentering blev kopieret nøjagtigt;
så fjernes modellen (når leret var tørt), og der skæres "styrehak" til at fastholde støbekappens to dele;
dernæst skulle underkappen laves. Dette skete ved, at der blev indlagt et stykke stof af samme tykkelse som den, det endelige smykke skulle have. Derefter sattes tappen tilbage i indhældningstaphullet. Så påførtes leret til underkappen med samme omhyggelighed som ved overkappen. Især blev der lagt vægt på, at underkappen også fik ler ned i de to "styrehak";
når underkappen var tør, blev den forsigtigt taget af, og tøjstykke og tap blev fjernet;
overkappe og underkappe blev nu sat omhyggeligt sammen igen, og støbeformen var nu klar til brug;
bronzen blev smeltet, hvilket skete i en digel, som blev anbragt i et mindre bål af glødende trækul, som blev holdt i gang ved hjælp af en blæsebælg og som nåede op på 1000-1200°C.;
når bronzen var smeltet, blev den hældt ind i støbeformen via taphullet;
når bronzen var afkølet, kunne smykket tages ud. Tappen blev brækket af, smykket fik en sidste afpudsning og var klar til brug.
Formodentlig har støbeformen ikke kunnet genanvendes. 

Arkæologiske udgravninger har vist, at ovalsmykker af såkaldt "berdaltype" (fra ældre vikingetid) er blevet støbt i Ribe. De er fundet udbredt i hele Danmark inklusive Bornholm, Hertugdømmet Slesvig, Norge (Oslo og langs vestkysten), Øland, i Mälaren og i Småland.

Noter

Litteratur 
Flemming Bau: "Sæler og slæb" (Skalk 1983 nr 4, s. 16-17)
H. Brinch Madsen: "Specialist i spænder"  (Skalk 1976 nr 4, s. 12-15)

Smykker
Skandinavisk jernalder
Jernalder
Kunst i vikingetiden
Julian Alaphilippe

Julian Alaphilippe (født 11. juni 1992 i Saint-Amand-Montrond) er en professionel fransk cykelrytter, der kører for det professionelle cykelhold . Han har en yngre bror, Bryan Alaphilippe, der også er cykelrytter.

I 2020 blev Alaphilippe verdensmester i linjeløb for herrer.

Han har siden begyndelse af 2020 været i et forhold med Marion Rousse.

Vigtige sejre

2012
 Nr. 1 2. etape Ville Saguenay
 Nr. 1 Ungdomstrøjen Ville Saguenay
2013
 Nr. 1 Samlet Grand Prix Südkärnten
 Nr. 1 4. etape Le Tour Bretagne
 Nr. 1 3. etape Thüringen-Rundfahrt U23
 Nr. 1 7. etape Tour de l'Avenir
 Nr. 1 Pointkonkurrencen Tour de l'Avenir
2014
 Nr. 1 4. etape Tour de l'Ain
 Nr. 1 Ungdomskonkurrencen Tour de l'Avenir
 Nr. 1 Pointkonkurrencen Tour de l'Avenir
2015
 Nr. 1 7. etape Tour of California
 Nr. 1 Ungdomskonkurrencen Tour of California
2016
 Nr. 1 3. etape Tour of California
 Nr. 1 Samlet Tour of California
 Nr. 1 Ungdomskonkurrencen Critérium du Dauphiné
2017
 Nr. 1 8. etape Vuelta a España 2017
2018
4. etape, Colombia Oro y Paz
1. og 2. etape, Baskerlandet Rundt
La Flèche Wallonne
4. etape, Critérium du Dauphiné
10. og 16. etape, Tour de France
Bjergkonkurrencen, Tour de France
Clásica de San Sebastián
Samlet og 3. etape, Tour of Britain
Samlet og 1. etape, Slovakiet Rundt
2019
2. og 3. etape, Vuelta a San Juan
5. etape, Tour Colombia
Strade Bianche
2. og 6. etape, Tirreno-Adriatico
Milano-Sanremo
2. etape, Baskerlandet Rundt
La Flèche Wallonne
6. etape, Critérium du Dauphiné
3. og 13. etape (ITT), Tour de France
2020
  Verdensmester i linjeløb
2. etape, Tour de France
Brabantse Pijl

2021
  Verdensmester i linjeløb

2022
2. etape, Baskerlandet Rundt
1. etape, Tour de Wallonie

2023 
2. etape, Critérium du Dauphiné
Classic de l'Ardèche

Referencer

Eksterne henvisninger

Mandlige cykelryttere fra Frankrig
Verdensmestre i landevejsløb
Deltagere for Frankrig ved sommer-OL 2016
Cykelryttere ved sommer-OL 2016
Aspedammen Station

Aspedammen Station (Aspedammen stasjon) er en tidligere jernbanestation på Østfoldbanen, der ligger i byområdet Aspedammen i Halden kommune i Norge.

Stationen blev oprettet 25. juli 1879. Betjeningen med persontog ophørte 30. maj 1965. Stationen blev fjernstyret 17. december 1975 og gjort ubemandet 1. januar 1976, hvor den blev nedgraderet til fjernstyret krydsningsspor. Krydsningssporet er 760 meter langt og udgør i dag den eneste mulighed for krydsning mellem Halden og Kornsjø. Stationsbygningen fra 1879 er tegnet af Balthazar Lange. 

I 2001 udgav Anders Geval Pettersen romanen Stasjonsstedet, der handler om livet i Aspedammen i 1930’erne. Pettersen er en tidligere NSB-ansat, der er vokset op på stedet.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Østfoldbanen
Jernbanestationer i Norge uden persontrafik
Etableret i 1879
Ophørt i 1965
Jernbanestationer i Østfold
Bekkelaget Station

Bekkelaget Station (Bekkelaget stasjon) var en jernbanestation, der lå på Østfoldbanen i det sydøstlige Oslo. Stationen blev åbnet som Bækkelaget 2. januar 1879 og lå 3,34 km fra den daværende Østbanestasjonen. Stationsbygningen var tegnet af Peter Andreas Blix. I april 1921 skiftede stationen navn til Bekkelaget.

7. oktober 1953 blev området syd for stationen ramt af et jordskred, hvorved jorden forsvandt under sporet. Det lykkedes at standse et lokaltog i tide, men fire personer i en bus blev dræbt, og en togpassager døde af chock, da ca. 100 meter af den parallelle Mosseveien forsvandt i skredet. Der havde i forvejen været planer om at lægge jernbane i tunnel på grund af den dårlige undergrund. På grund af skredet blev arbejdet fremskyndet, men tunnelen stod først færdig 7. september 1958. Ved samme lejlighed blev stationen nedlagt og erstattet af et nyt trinbræt ved den sydlige tunnelmunding, 460 meter syd for den gamle station. Det nye trinbræt blev nedlagt 29. maj 1983.

Hvis planerne om et S-togsnet i Oslo bliver omsat i praksis, kan den blive aktuelt at genåbne stationen, ikke mindst hvis byudviklingsområdet Fjordbyen med tiden når helt til Ormsund.

Litteratur 
 
 E.M. Hansen  og O.R. Hansen: Bekkelagsraset – et 30 års minne i Søndre Aker Historielag årbok 1983

Eksterne lenker

 NRK.no oktober 2013: 60 år siden Bekkelagsraset (med Filmavisen om udbedringen bagefter)

Eksterne henvisninger 

Stationer på Østfoldbanen
Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1879
Ophørt i 1983
Jernbanestationer i Oslo
Berg Station (Østfoldbanen)

Berg Station (Berg stasjon) er en tidligere jernbanestation, der ligger på Østfoldbanen i Halden kommune i Norge.

Stationen blev åbnet 4. februar 1879. Den blev fjernstyret 16. december 1974 og gjort ubemandet 1. august 1975. 29. maj 1983 ophørte persontogene med at stoppe ved stationen, der siden har haft status af godsterminal under navnet Haldenterminalen. Stationsbygningen, der var opført til åbningen i 1879 efter tegninger af Peter Andreas Blix, blev revet ned i 1989.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Østfoldbanen
Etableret i 1879
Ophørt i 1983
Jernbanestationer i Østfold
Mühlenbarbek

Mühlenbarbek er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Kellinghusen i den nordøstlige del af Kreis Steinburg. Kreis Steinburg ligger i sydvestlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Mühlenbarbek ligger 3 km vest for Kellinghusen og 10 km øst for Itzehoe ved Bundesstraße B206 fra Itzehoe mod Bad Bramstedt. Gennem kommunens område løber Mühlenbarbeker Au. Fra 1889 til 1975 havde Mühlenbarbek station ved jernbanen mellem Wrist og Itzehoe.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Steinburg
Næstformænd for de britiske konservative

Næstformænd for de britiske konservative. De britiske konservative har en politisk næstformand (Deputy Leader of the Conservative Party) og en organisatorisk næstformand (Deputy Chairman of the Conservative Party).

Organisatoriske næstformænd 
De organisatoriske næstformænd (Deputy Chair of the Conservative Party) er stedfortrædere for de konservative organisatoriske formænd og partisekretærer.

Organisatoriske næstformænd:
 1979–1983: Lord McAlpine (1942 – 2014)   
 December 2005–4. september 2010  Michael Ashcroft, baron  Ashcroft 
 4. september 2010– 4. september 2012: Michael Fallon 
 10. september 2012–11. maj 2015: Sarah Newton
 11. maj 2015–17. juli 2016: Robert Halfon

Politiske næstformænd 
De politiske næstformænd (Deputy Leader of the Conservative Party) er stedfortrædere for de britiske konservative partiledere.

Der er ikke noget krav om, at partiet har en politisk næstformand, og posten har stået tom i perioder.
  
Politiske næstformænd:
 1945–1955: Anthony Eden 
 1955–1963: Rab Butler 
 1965–1972: Reginald Maudling 
 1975–1989: William Whitelaw 
 1989–1990: Sir Geoffrey Howe
 1995–1997: Michael Heseltine 
 1998–1999: Peter Lilley
 2000–2001: Michael Portillo 
 2001–2005: Michael Ancram
 2005–2009: George Osborne (1. gang)
 2005–2015: William Hague
 2015–2016: George Osborne (2. gang)
 2017: Damian Green
 2018–19: David Lidington
 2019–: Dominic Raab
Skive Kunstmuseum

Skive Kunstmuseum er et tidligere kunstmuseum beliggende i Skive. Museet blev 1. januar 2008 sammenlagt med Skive Museum til det nye Krydsfelt Skive, som drives af Skive Kommunes fusionsmuseum MUSE®UM.

Historie 
Skive Kunstmuseum blev opført i 1942 af arkitekt Hans Toft-Hansen, hvor en nyopført bygning til det kulturhistoriske museum, Skive Museum, indledte et fællesskab mellem Skive Kunstforening og Skive Museum. Den ene af museets to store sale var således tiltænkt udstilling af kunst. I 1959 fik kunstafdelingen sin egen bestyrelse, og fem år efter fik kunstafdelingen statsanerkendelse som kunstmuseum. Først fra 1989 fik Kunstafdelingen sin egen faglige leder og ændrede derefter navn til Skive Kunstmuseum.
Grundstammen i kunstmuseet er ekspressionistisk og nyrealistisk dansk kunst med værker af malere som Jens Søndergaard, Svend Wiig Hansen, Jørgen Geisted og Niels Strøbek. Hertil kommer retrospektive samlinger af kunstnere med tilknytning til Skive-egnen: Christen Dalsgaard, Hans Smidth og Emilie Demant Hatt.

Museet 
Skive Kunstmuseum blev del af Krydsfelt Skive, som er et hybrid-museum med flere adresser, som dækker kunst, arkæologi, naturhistorie og historie. Museet arbejder individuelt med de 4 felter og afholder desuden tværfaglige udstillinger og arrangementer. Kunstmuseets moderne samling omfatter i alt 293 malerier og 56 skulpturer samt et mindre antal grafiske arbejder og fotografier. I den historiske samling er der i alt 169 malerier, heraf 49 af Hans Smidth, 48 af Christen Dalsgaard og 72 af Emilie Demant Hatt. Hertil kommer et større antal tegninger og skitsebøger. Museets ansvarsområde omfatter tre kerneområder med hver sin klare kunsthistoriske profil: skildringen af det ekspressive landskab, den nyrealistiske kunstretning og de retrospektive samlinger af Christen Dalsgaard, [Hans Smidth] og [Emilie Demant Hatt], der udspringer af kunstnernes tilknytning til egnen.

Litteraturliste 
 Bestyrelsen for Skive Kunstmuseum og Museumsdirektør Rasmus Vestergaard (2006) [SKIVE NY KUNSTMUSEUM]
 Kulturarvsstyrelsen. (2005). Kvalitetsvurdering af Skive Kunstmuseum. Slotsholmsgade 1, 1216 København K.

Eksterne henvisninger 
http://www.skive.dk/aktivt-liv/kultur/kunst-kultur/museum/ 

Kunstmuseum
Kunstmuseer i Danmark
Museer i Region Midtjylland
Etableret i 1942
Ophørt i 2008
Kunstmuseum
HKScan

HKScan er en multinational virksomhed, der producerer, sælger og markedsfører svine­kød, oksekød, fjerkræ og forarbejdet kød.

De opererer i Finland, Sverige, Danmark, De Baltiske Lande og Polen, 

HKScan blev grundlagt den 11 jan. 1913 af Lounais-Suomen Osuusteurastamo (LSO), der i dag også ejer størstedelen af virksomheden.

Ejerkredsen består af  LSO (34,88%), Sveriges Djurbönder (12,54%), Varma Mutual Pension Insurance Company (2,17%) og Elo Pension Company (2,08%).

Navnet HK er oprindeligt en forkortelse af Helsingin Kauppiaat ("Helsinki Forhandlere"), en virksomhed, der blev overtaget af LSO i 1991. Dets finske datterselskab er stadig kendt som HK Ruokatalo Oy ("HK Food House Inc."). HKScan Oyj er den 25. største fødevareproducent af kød i verden og noteret på børsen i Helsinki.

Kilder  

Fødevarevirksomheder fra Finland
Turku
Atomradius

Atomradius er radius for et atom, hvor både kernepartikel (nukleon) og elektroner er medregnet. Radius går altså fra atomkernen til den yderste stabile elektronskal for et atom.

Variation 
Atomradius stiger efterhånden som man bevæger sig ned i det periodiske system. Jo længere ned man kommer, jo flere elektronskaler har atomet. Dette gælder selvfølgelig når elektronet er i ligevægt. Atomradius mindskes når man går fra venstre mod højre i systemet, idet kernen får en højere ladning.

Atomfysik
Fysisk kemi
Wurtzit

Wurtzit er et heksagonalt sjældent mineral med zink og svovl, en zinksulfid ZnS, som til tider betegnes β-ZnS for at skelne det fra det polymorfe mineral zinkblende, der også betegnes α-ZnS og krystalliserer i det kubisk system. Wurtzit er metastabilt (stabilt over 1020 °C) og er en højtemperaturmodifikation til zinkblende. Normalt kan en del zink erstattes (substitueres) med jern så formlen skrives (Zn,Fe)S.

Fodnoter 

Mineraler