kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Albert Defant

Albert Joseph Maria Defant (født 12. juli 1884 i Trient, død 24. december 1974 i Innsbruck) var en østrigsk oceanograf og geofysiker. Han var professor ved universitetet i Innsbruck fra 1924 til 1927 og på ny fra 1945 til 1954 og ved universitetet i Berlin fra 1927 til 1945. Han var en af lederne af Meteor-ekspeditionen i 1925–1927, og forestod fremlæggelsen af store dele af resultaterne fra ekspeditionen. 

Han forskede og skrev om emner inden for forskellige grene af fysisk oceanografi og i meteorologi. Defant har som få andre præget udviklingen af fysisk oceanografi, og den af ham forfattede lærebog Physical Oceanography (1961) regnes som et standardværk i oceanografisk litteratur.

Defant modtog Galathea Medaillen i 1935.

Forfatterskab 

 Wetter und Wettervorhersage. 1918; 2. rev. Aufl. 1926 (tysk)
 Gezeitenprobleme des Meeres in Landnähe. Hamburg 1925. Reihe: Probleme der kosm. Physik", Hgg. Jensen & Schwaßmann, H. 6 (tysk)
 Dynamische Ozeanographie. 1929 (tysk)
 Ebbe und Flut des Meeres. 1932. In: "Meereskunde. Sammlung volkstümlicher Vorträge", Hg. Institut für Meereskunde, Berlin, Band 18, 7, Heft 203 (tysk)
 som udgiver: Deutsche atlantische Expedition auf dem Forschungs- und Vermessungsschiff Meteor (1932-1941) (tysk)
 med Günther Böhnecke & Hermann Wattenberg: Plan und Reiseberichte. Die Tiefenkarte. Das Beobachtungsmaterial. Mittler, Berlin 1936. Reihe: Die ozeanogr. Arbeiten des Vermessungsschiffes Meteor in d. Dänemarkstrasse u. Irmingersee, 1 (Veröffentl. des Inst. f. Meereskunde an d. Univ. Berlin. N. F. A, 32.) (tysk)
 Die Gezeiten der festen Erde, des Meeres und der Atmosphäre. Berlin 1942. Reihe: Preuss. Akad. d. Wiss. Vorträge u. Schriften, 10 (tysk)
 som udgiver med Hans Frebold: Der Einfluss des Reflexionsvermögens von Wasser und Eis auf den Wärmeumsatz der Polargebiete. Reihe: Veröffentlichungen des Deutschen Wissenschaftlichen Instituts DWI zu Kopenhagen. Reihe 1: Arktis. Nr. 5 Gebrüder Borntraeger, Berlin 1942 (tysk)
 Die Geophysik und ihre Stellung im Rahmen der übrigen Naturwissenschaften. (Antrittsrede). Tyrolia, Innsbruck 1950 (tysk)
 Ebbe und Flut des Meeres, der Atmosphäre und der Erdfeste. Springer, Berlin 1953 (tysk)
 Physikalische Dynamik der Atmosphäre (gemeinsam mit seinem Sohn F. Defant), Akademische Verlagsgesellschaft, Frankfurt 1958 (tysk)

På internettet 

"Über die wissenschaftlichen Aufgaben und Ergebnisse der Expedition" (i Die Deitsche Atlantische Expedition auf dem Vermessungs- und Forschungsshiff „Meteor"; Der Zeitschrift der Gesellschaft für Erdkunde zur Berlin, Jahrgang 1927, Nr. 7/8; s. 359-369) (tysk)

Litteratur 

Store norske leksikon, opslag: Albert Defant

Oceanografi
Modtagere af Galathea Medaillen
Fysikere fra Østrig
Ansatte ved Humboldt-Universität zu Berlin
Ansatte ved Freie Universität Berlin
Faglitterære forfattere fra Østrig
Professorer fra Østrig
Meteor-ekspeditionen (1925-1927)

Meteor-ekspeditionen (tysk: Deutsche Atlantik Expedition) var en oceanografisk ekspedition for at undersøge den sydlige del af Atlanterhavet omtrent fra ækvator til Antarktis i 1925–1927. Undersøgelser af oceanbundens topografi, vandets temperaturer og sammensætning, livet i havet samt atmosfæriske observationer indgik i projektet.

Ekspeditionen

Forskningsfartøjet Meteor forlod Wilhelmshaven den 16. april 1925 med oceanografen Alfred Merz som leder af ekspeditionen.

Skibet sejlede i zigzag mellem Afrika og Sydamerika og foretog målinger på tværs af oceanbunden i området mellem 20° nordlig og 60° sydlig. I januar 1926 besejlede man Magellanstrædet, og i marts samme år fandt man et dybhavsbjerg, som fik navnet Meteor-banken ().

I juni 1926 blev Merz, som allerede inden ekspeditionens afsejling havde haft helbredsproblemer, indlagt på det tyske hospital i Buenos Aires. Han døde af lungebetændelse den 25. august 1926. Den overordnede ledelse af ekspeditionen overgik til skibets kaptajn Fritz Spieß, mens Georg Wüst blev ekspeditionens ledende oceanograf.

Ekspeditionen vendte tilbage til Wilhelmshaven den 2. juni 1927. Under ekspeditionen blev foretaget 67.000 sonarmålinger, mere end 67.000 nautiske mil blev besejlet og mere end 800 vejrballoner sendt til vejrs.

Resultater

Meteor var blevet udstyret med noget af det første sonar-udstyr, hvorved ekspeditionen blev i stand til at lave de tidligste, detaljerede målinger af oceanbunden i det sydlige Atlanterhav. Forskningen kunne således fastlægge forløbet af den midtatlantiske højderyg og fastslå, at denne strakte sig ubrudt gennem hele Sydatlanten og fortsatte ind i det Indiske Ocean på den anden side af Kap det Gode Håb.

Eksterne henvisninger

Die Deitsche Atlantische Expedition auf dem Vermessungs- und Forschungsshiff „Meteor"; Der Zeitschrift der Gesellschaft für Erdkunde zur Berlin, Jahrgang 1927, Nr. 7/8; s. 359-369) (tysk)

Oceanografi
Skibsekspeditioner
Vejrballon

En vejrballon er en indretning, som meteorologer anvender til at foretage målinger i atmosfæren.

Den består af en stor ballon, som er fyldt med gas (som oftest hydrogen, men helium kan også bruges), hvor under der hænger en kapsel med meteorologiske måleinstrumenter. Denne kapsel kaldes en radiosonde. Vejrballoner bliver anvendt til at måle for eksempel atmosfæretryk, luftfugtighed og temperatur og hvorledes, disse varierer opefter i luftlagene. Data om vindstyrke og vindretning fås ved enten at spore ballonen med en radar eller at få data sendt fra en GPS. Ballonerne kan nå op til 40 km højde, før mindskningen i lufttrykket gør, at de sprækker. Målingerne sendes til målestationerne med en antenne.

Meteorologi
Måleinstrumenter
Anne Sophie Jørgensen

Anne Sophie Jørgensen (født 14. april 1954 i Kjellerup) er en dansk spirituel lærer og forfatter til en række bøger. Hun er leder af Tigerens Rede i Gedved.

Anne Sophies Jørgensens forfatterskab 
Anne Sophie Jørgensen har udover sit daglige virke som spirituel lærer og leder af meditationscenteret Tigerens Rede forfattet seks bøger.
Hendes forfatterskab omhandler emner som tantra, meditation, karma, selvudvikling, parforhold m.m.og sigter samlet set mod at integrere spiritualitet i hverdagen.

Anne Sophie Jørgensens bogudgivelser fra 1989 til 2015:
 Politikens bog om healing (1989) 
 Selvudvikling og energibevidsthed (1992) 
 Lodret menneske i en vandret verden (2003) 
 Tantra –sex, kærlighed og spiritualitet (2004) 
 Den Nye Tantra (2010) 
 Krop mod krop, hjerte mod hjerte, sjæl mod sjæl (s. 199-231). I: Kvinders lyst (2015). 
 Tantrisk Kærlighed (2015) 
 Healing - Energi, bevidsthed og selvudvikling (2019) ePub udgave 
 A contemporary spiritual look at Hilma af Klint (p. 109-172). In: Hilma af Klint - Artist, researcher, medium (2020)

Anne Sophie Jørgensen som spirituel lærer 
Anne Sophie Jørgensen var oprindelig inspireret af Jes Bertelsen og Bob Moore, og inddrager elementer fra den tidlige kristendom og den tibetanske buddhisme i sin undervisning.

Anne Sophie Jørgensen arbejder med et begreb, hun kalder ”ny spiritualitet”, hvor spiritualitet integreres i det almindelige hverdagsliv med parforhold, opdragelse af børn, seksualitet og arbejdsliv. Spiritualiteten bliver således et fundament i livet modsat ”gammel spiritualitet”, hvor spiritualiteten blev varetaget i klostre adskilt fra familie- og hverdagsliv.

Eksterne henvisninger 
 
Danmarks Radio P1 program "Mennesker og tro - Tantra, sex og religion".

Tigerens Rede´s hjemmeside

Anne Sophie Jørgensen interviewes af Gitte Jørgensen om sin bog "Den nye tantra".

Kilder 

Dansksprogede forfattere fra Danmark
Mystikere
Hadsund (sund)

Hadsund (tidligere Haderup Sund, efter landsbyen Haderup) er et sund i Mariager Fjord, der adskiller Hadsund og Hadsund Syd. Hadsundbroen er den faste vejforbindelse over sundet.

Første gang navnet Hadsund optræder er i skriftlige kilder er i et tingsvidne læst på Hindsted Herreds ting den 3. september 1467. I 1467 stavedes navnet Haddeswnth, i 1478 Hadswnd, i 1487 Hadsvnd, i 1581 Hatzsund, og i 1700 Hatsund.

Kilder 

Sund
Mariager Fjord
Sunde i Danmark
Danmark (ø)

Danmark er en lille holm, beliggende ud for Sandvika i Bærum Kommune i Norge. Holmen ligger kun få meter fra kysten. Holmen blev tidligere benyttet af Bærum Roklub til vinteropbevaring af robåde, kanoer og kajakker. Danskere, der bor i Oslo-området, har tradition om at samles på øen på Danmarks grundlovsdag den 5. juni.

Referencer 

Øer i Oslofjorden
Bærum
Teglværkssøen

{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q16324679",
    "properties": {
      "stroke": "#ff0000",
      "stroke-width": 2,
    }
}
Teglværkssøen oprindelig Visborg Teglværkssø er en 10.000 m² stor sø og fiskepark,  i Industri Øst i Hadsund beliggende 2 km øst for Hadsunds Centrum, og 200 m vest for Visborg i Mariagerfjord Kommune.

Søen, der er en tidligere lergrav. Her udsættes dagligt ørreder. Ved søen finder man borde og bænke.

Kilder 

Søer i Mariagerfjord Kommune
Den fortabte abe

Den fortabte abe er en roman skrevet af Hans Scherfig. 

Den fortabte abe blev udgivet i 1964 og var Scherfigs sidste skønlitterære værk. Romanen indeholder en satirisk kritik af modernismen.

Litteratur i 1964
Bøger af Hans Scherfig
Den milde Dag er lys og lang

Den milde Dag er lys og lang er en dansk sang med musik af Carl Nielsen og tekst af Aage Berntsen. Den indgår i Nielsens Fynsk Foraar opus 42.
Teksten er i tre strofer, hvor en forelsket mand drømmer om naboens pige med det usædvanlige navn Ilsebil, og har altså ligesom Nielsens sang Min pige er så lys som rav en kvindeskikkelse som hovedmotiv. Melodien er fra 1921.

Musikeren Peter Bastian har kaldt kompositionen "Carl Nielsens vidunderlige melodi",
mens Jørgen I. Jensen identificerede hvad han kaldte Nielsens "faldende motiv" i melodien og omtalte den som "den fineste danske tone".
Med Nielsens "faldende motiv" mener Jensen en melodisk nedgang fra kvinten til grundtonen,
i sangen fundet i begyndelse hvor kvinten som den første tone ("den") falder til grundtonens bes ved ordet "lys".

Det faldende motiv genfindes i slutningen ("med sam-me var-me sind").
Melodier er sædvanligvis noteret i B♭-dur (H-dur) og har en rækkevidde på fra B♭ til d.
Det er dog en transponering nedad da Carl Nielsens oprindelige toneart er E-dur.

Som en del af sit store arbejde med oversættelsen af Højskolesangbogens danske sange til engelsk har Arne Pedersen også oversat Den milde Dag er lys og lang.

Udbredelse og indspilninger 

Sangen blev som en del af Fynsk Foraar førsteopført i Odense Kvæghal i 1922 til det 3die Landssangstævne den 8. juli under ledelse af Georg Høeberg.
I Landstævnet medvirkede cirka 1.000 korister og musikere, men ikke alle sang dog Fynsk Foraar.

Flere danske tenorer har indspillet sangen: næsten naturligvis Aksel Schiøtz, men også Tonny Landy, Kim von Binzer, Jan Lund og Mathias Hedegaard.
En videooptagelse fra DR Koncerthuset med Carl Nielsen Kvintetten og Magnus Vigilius. 
Udenlandske tenorer har forsøgt sig med sangen, blandt andet Mark Padmore,
men ellers anfører Georg Metz at Fynsk Foraar "næsten er ukendt uden for landets grænser".

Sangen er at finde i en række populære danske sangbøger, blandt andet Højskolesangbogen, "Sangbogen" fra Edition Wilhelm Hansen og "555 sange".

Som en del af Fynsk Foraar blev sangen stemt ind på en 42.-plads ved en afstemning om klassisk top 50 på DR P2 i 2013.

Eksternt link 
 Mathias Hedegaard synger.
 
 Link til Carl Nielsen Udgavens praktisk/videnskabelige digitale udgave:
 Carl Nielsens Kantater 1
 Dem milde dag er lys og lang (i: Fynsk Foraar, Op.42): Forord og indledning på side xxvii; Trykte noder på side 157)

Henvisninger 

Sange af Carl Nielsen
Sange fra Danmark
Svegssjön

Svegssjön er en indsø i Härjedalen i Sverige. Den har fået sit navn efter den nærliggende by Sveg. Svegssjön er en kraftværksdam som opstod da Ljusnan, Veman og Härjeån blev opdæmmet i 1975. Indsøen har et areal på cirka 60 kvadratkilometer og søens højde varierer mellem 358 og 369 m.o.h.

Der findes to kraftværker i direkte tilslutning til søen. Det største anlæg, der omfatter selve Svegssjön, ligger i nærheden af Sveg. Det mindre kraftværk, som blev opført allerede i 1919, ligger ved Kvarnforsen i Härjeån, hvor denne udmunder i Svegssjön. Anlægget blev ombygget i 1966 og 2006, og ejes af Härjeåns Kraft AB.

Eksterne henvisninger 
Härjeåns Kraft AB 

Søer i Sverige
Jämtlands län
Hadsund (flertydig)

Hadsund har flere betydninger:

 Hadsund - tidligere administrativt centrum i Hadsund Kommune, beliggende i Himmerland.
 Hadsund (sund) - et farvand i Mariager Fjord.
Ilsebil

Ilsebil er et dansk pigenavn. Det er usædvanligt sjældent.
I 2013 var der registreret blot 4 kvinder i Danmark med navnet.

Navnet forekommer i Carl Nielsens sang Den milde Dag er lys og lang.
"Ilsebil" er tillige titlen på en bog af Isted Møller fra 1904, 
og med et ekstra "l" er bærer et himmellegeme navnet 919 Ilsebill.

Henvisninger 

Pigenavne
Peter Frederik von Post

Peter Friderich (Frederik) von Post (5. december 1803 på Broksø – 5. december 1878 sammesteds) var en dansk godsejer og hofjægermester, far til Knud Trolle Post.

Post var søn af Carl Ludvig von Post (ca. 1759-1845). Han ejede Broksø, blev hofjægermester og Ridder af Dannebrog.

Han blev gift 26. juni 1846 i Næstelsø Kirke med Ida Constance Kaas (af Mur) (3. november 1813 - 12. november 1875), datter af kaptajn Frederik Kaas (1785-1831) og Rigborg Elina Schiøtt (1792-1871).

Post er begravet på Herlufmagle Kirkegård.

Kilder 
Danmarks Adels Aarbog 1917.

Godsejere fra Danmark
Hofjægermestre fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Gurlitt

Gurlitt en er en tysk familie af lærde og kunstsamlere, bl.a. omfattende:

 Cornelius Gurlitt (komponist) (1820-1901) – en tysk komponist
 Cornelius Gurlitt (kunsthistoriker) (1850-1938) – en tysk kunsthistoriker
 Cornelius Gurlitt (kunstsamler) (1932-2014) – en tysk kunstsamler
 Friedrich "Fritz" Gurlitt (1854–1893) – en tysk kunsthandler
 Hildebrand Gurlitt (1895–1956) – en tysk kunsthistoriker og kunsthandler
 Louis Gurlitt (1812–1897) – en tysk maler
 Ludwig Gurlitt (1855–1931) – en tysk pædagog
 Manfred Gurlitt (1890–1972) – en tysk komponist og musikpædagog
 Wilhelm Gurlitt (1844–1905) – en tysk klassisk arkæolog
 Wilibald Gurlitt (1889-1963) – en tysk musikforsker
 Wolfgang Gurlitt (1888–1965) – en tysk gallerist og udgiver

Slægter fra Tyskland
Claus Jensen (fagforeningsmand)

Claus Jensen (født 30. april 1964) er en dansk fagforeningsmand, der siden september 2012 har været forbundsformand for Dansk Metal.

Karriere 
I 1980 fik Claus Jensen læreplads på Odense Staalskibsværft (Lindøværftet) som plade- og konstruktionssmed. Efter læretiden fik han i 1985 ansættelse hos Wittenborg, hvor han tillids- og sikkerhedsrepræsentant. I 1990 vendte Jensen tilbage til Lindø. Indtil 2003 nåede han at blive fællestillidsrepræsentant og medlem af A/S bestyrelsen på værftet. 

I 2003 tog Claus Jensen turen til København, hvor han blev valgt til faglig sekretær i Dansk Metals forbundshus. Året efter blev han Forbundssekretær i fagforeningens organisationssekretariat. I 2007 skiftede han til samme post i forhandlingssekretariatet. Den 1. december 2008 blev han valgt til næstformand for det private og offentlige arbejdsmarkedsområde. I 2009 blev han næstformand for hele Dansk Metal.

Ved forbundets kongres i september 2012 blev Claus Jensen valgt som ny forbundsformand, hvor han afløste Thorkild E. Jensen på posten.

Eksterne henvisninger 
 Claus Jensens profil på Dansk Metals hjemmeside

Referencer 

 

Formænd for Dansk Metal
Personer fra Fyn
Smede fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog
Frynseeg

Frynseeg (Quercus cerris), også skrevet Frynse-Eg,, også kaldet "Tyrkisk Eg", er et stort, løvfældende træ med en uregelmæssig krone og kraftige grene. Træet er hårdført og er ikke modtageligt for den Ege-meldug, der ellers angriber andre ege. Træet bruges af og til som gade- og parktræ i Danmark.

Kendetegn 
Frynseeg er et stort, løvfældende træ med en krone, som først er slank og kegleformet, men som med tiden bliver bred og uregelmæssig. Grenene er opstigende eller helt vandrette med rette skud. Barken er kantet og først grålig på grund af en tæt behåring. Senere bliver den matgrå, og med tiden bliver den fint furet. Gamle grene og stammer får til sidst en kraftigt furet bark, som er opdelt i små, mørkegrå plader. Knopperne er spredtstillede, ægformede, lysebrune og dækket af hår og lange, snoede trævler. Bladene har en variabel form (fra lancetformede over aflangt ovale til omvendt ægformede) med dybt indskårne, trekantede lapper og hel rand. Oversiden er mørkegrøn og ru, mens undersiden først er gråbrun og senere lyst grågrøn med uldhår langs bladribberne. Høstfarven er gul til lysebrun. Blomstringen foregår ved løvspring, og blomsterne er samlet i enskønnede stande: de hanlige findes i tætte bundter af rakler, og de hunlige i omvendt ægformede, kompakte stande. Frugterne er nødder ("agern") med en trævlet og burreagtig skål. De modnes først efter 2 år.

Rodsystemet er kraftigt med en dybtgående pælerod og svære siderødder.

Træer kan blive ca. 25 m højt, og det kan få en kronebredde på ca. 20 m. Den årlige tilvækst er i gennemsnit på hnv. 35 x 25 cm.

Hjemsted 

Frynseeg hører naturligt hjemme i Mellemøsten, Lilleasien og det sydøstlige og centrale Europa. Overalt foretrækker den et lysåbent eller svagt skygget voksested med en varm, veldrænet og kalkrig jord. 

I landskabet  Metchi Kladenec, som ligger i Stara Zagora-provinsen, Bulgarien, findes skove, der er domineret af frynseeg og Orientalsk Avnbøg. De vokser i 400 m højde på stærkt skrånende terræn sammen med bl.a. almindelig springknap, balkanpæon, Corydalis bulbosa (en art af lærkespore), duneg, hvid kornstjerne, hvid viol, kantet konval, martsviol, musetorn, plettet arum, småbladet elm, tobladet skilla og vedbendbladet alpeviol

Galleri

Note 

Træer
Tørketålende planter
Kalkbundsplanter
Eg
Kærsanger

Kærsanger (Acrocephalus palustris) er en 12,5 cm stor spurvefugl, der er udbredt i store dele af Europa samt mod øst til Iran i Asien. Den lever i høj og tæt urtevegetation, ofte i fugtige områder nær søer. Det er en ret almindelig ynglefugl i Danmark. Arten ligner rørsanger meget og kendes bedst på sin sang, der er iblandet mange imitationer af andre fugle. Kærsangeren lever af insekter og edderkopper og er som andre sangere en trækfugl, der overvintrer i Afrika.

Udseende 
Kærsangeren er en lille spurvefugl med tyndt, spidst næb. Oversiden er brunlig, ofte med et grønligt anstrøg. Undersiden er hvidgul. Benene er lyse. Den ligner meget rørsanger, der dog altid er uden grønlig overside har lidt mørkere underside og ofte mørkere ben. Også buskrørsanger ligner meget kærsanger, men den forekommer meget sjældent i Danmark. De tre arter adskilles bedst på deres sang.

Stemme 
Sangen er lang og næsten uendelig. Den består af imitationer af andre fugle. Der er i alt konstateret efterligninger af omkring 200 afrikanske fuglearters sang og kald. Sangen kan minde om buskrørsangers, men denne synger langsommere og kraftigere. Buskrørsanger har desuden flere selvstændige motiver i sin sang, men er i øvrigt lige så dygtig til at imitere andre fuglestemmer som kærsanger.

Levested og udbredelse 
Kærsanger holder i Danmark til i høj og tæt urtevegetation, oftest brændenælder. Det er som regel i fugtige områder ved enge, kær og omkring søer.

I Danmark er kærsangeren ret almindelig, bortset fra i dele af Nord- og Vestjylland. Arten er tæt på sin nord- og vestgrænse i Danmark og findes kun sjældent i Norge, mens den yngler i de sydligere dele af Sverige og Finland. Den findes kun i det østligste England. Mod syd i Europa når den Grækenland, men mangler i Spanien og Portugal og i store dele af Frankrig. Mod øst findes den i Rusland helt til Ural, og i Asien til Iran.

Yngleforhold 
Kærsangeren ankommer sent fra sit vinterkvarter i Afrika, ofte først mellem 20. og 25. maj. Reden bygges ophængt i vegetationen f.eks. mellem brændenældens stængler og består især af græs. De 4-5 æg lægges fra begyndelsen af juni og udruges af begge mager i 12-13 dage. Ungerne flyver af reden efter 10-12 dage. Forældrefuglene er de første til at forlade landet og lidt senere følger ungfuglene efter. De fleste fugle er trukket væk med udgangen af august.

Kilder/Eksterne henvisninger 
 Hvass, Hans, Danmarks Dyreverden, 2. udgave, Rosenkilde og Bagger 1978. .
 Benny Génsbøl, Nordens fugle - en felthåndbog, 1987. .
 Beskrivelse af kærsanger på Dansk Ornitologisk Forenings hjemmeside
 Gill, F & D Donsker (Eds). 2013. IOC World Bird Names (v 3.3) www.worldbirdnames.org  Fuglenes inddeling i ordner og familier

Danmarks fugle
Europas fugle
Rørsangere
H.I. Bies Bryggeri

H.I. Bies Bryggeri var et bryggeri i Hobro grundlagt 1841 og lukket 1980.

Historie 
Bies bryggeri blev grundlagt 6. marts 1841 af brødrene Anthon (1817-1895) og Frederik Bie (1813-1869) som del af en større købmandsgård. Allerede i 1846 overtog den tredje bror Hans Jacob Bie (1821-1904) virksomheden (for 1.400 rigsdaler), som under hans ledelse gennemgik en stærk udvikling præget af industrialismens gennembrud. I 1851 blev alle de gamle udlænger i gården revet ned. Mod vest blev bygget de første to etager af det, som i dag er Kunstetagerne. Den grundmurede bygning rummede maltgøreri (dvs. maltgulve og maltkølle) og bryghus med tilhørende svalehus. Under svalehuset var en kælder, og desuden fandtes der i stueetagen en stald og et karlekammer. Langs gårdens nordlige side opførtes en enetages grundmuret bygning med pakhus, stalde og lade.

Pladsen blev snart for trang. Allerede i 1854 blev pakhuset forhøjet med to etager, og i 1857 blev maltgøreribygningen forhøjet med en etage til lager plus en magasinetage til kornloft. Nu stod bygningerne med de etager, vi kender i dag som Kunstetagerne.

1867 blev bryggeriet udvidet med en bygning til gær og lagerkælder for hvidtøl, dobbeltøl og bitterøl, og i 1876 indledte Bie fabrikation af bajersk øl, hvorfor beliggenheden ved Vester Fjord viste sig perfekt, da der var adgang til rigelige mængder vand. Brygger J.C. Jacobsen var behjælpelig med sin ekspertise i denne forbindelse.

I 1800-tallets sidste årtier voksede bryggeriet kraftigt. 1883 kunne Bie opføre nye gærings- og lagerkældre til det bajerske øl og allerede i 1893 var det nødvendigt med yderligere udvidelser. I begyndelsen blev det meste af produktionen solgt på ankre, men sidst i 1880'erne tog levering på flasker virkelig fart og i 1902 blev der opført en tappehal med moderne maskiner. Fra 1897 blev der også brygget pilsnerøl. På det tidspunkt var to af Bies tre sønner involveret i driften: Jacob Anker Bie (1861-1936) og Viggo Bie (1867-1950). Fra 1936 var Arnold Svendsen (1900-1979) indehaver.

Hele komplekset med gærkældre, vognporte, lagre, ishus, bryghus, have og privatbolig er blevet fredet for at bevare det gamle industrimiljø, som bl.a. arkitekterne Gottlieb Bindesbøll og Vilhelm Dahlerup har sat deres præg på. Forhuset forhuset Adelgade 26 er opført 1859 af Dahlerup.

Se også 
 Bryggerier i Danmark

Kilder 
 P. Koch Jensen, "Hans Jacob Bie", i: Povl Engelstoft & Svend Dahl (red.), Dansk Biografisk Leksikon, København: J.H. Schultz Forlag 1932-44.
 Om H.I. Bies Bryggeri

Tidligere bryggerier i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1841
Ophørt i 1980
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Mariagerfjord Kommune
Fredede industribygninger og tekniske anlæg i Danmark
Gottlieb Bindesbøll
Vilhelm Dahlerup
Virksomheder i Hobro