kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ernesto Laclau

Enesto Laclau (født 6. oktober 1935 i Buenos Aires, Argentina; død 13. april 2014, Sevilla, Spanien) var en argentinsk politisk filosof. Han beskrives ofte som post-marxist og poststrukturalist.

"Hegemony and Socialist Strategy"
I 1985 udgav han bogen Hegemony and Socialist Strategy sammen med Chantal Mouffe. Bogen satte hegemonibegrebet centralt.
Hegemonibegrebet blev rekonstrueret som en politisk teori, hvor Laclau og Mouffe havde et sigte om at klargøre og systematisere diskursteorien.

Bibliografi (i udvalg) 

Politics and Ideology in Marxist Theory (NLB, 1977)
Hegemony and Socialist Strategy (med Chantal Mouffe) (Verso, 1985)
New Reflections on the Revolution of our Time (Verso, 1990)
The Making of Political Identities (editor) (Verso, 1994)
Emancipation(s) (Verso, 1996)
Contingency, Hegemony, Universality (med Judith Butler och Slavoj Žižek) (Verso, 2000)
On Populist Reason  (Verso, 2005)
The Rhetorical Foundations of Society (Verso, 2014)

Referencer

Eksterne henvisninger 

Filosoffer fra Argentina
HTTP 451

HTTP 451 Unavailable For Legal Reasons er en HTTP-fejlmeddelse, som angiver, at brugeren har forsøgt at få adgang til en ulovlig ressource, f.eks. en hjemmeside, som er blevet censureret af en regering. Nummeret 451 er en reference til den dystopiske roman Fahrenheit 451, som foregår i en fremtid hvor bøger er forbudt.

I 2018 er HTTP-fejlmeddelelsen 451, blevet benyttet i et stort omfang af amerikanske hjemmesider, der har blokeret brugere fra EU-landene grundet Databeskyttelsesforordningen.

Noter 

World Wide Web
Internetbegreber
Bilbaogade

Bilbaogade er en gade i Århusgadekvarteret i Nordhavnen i København, der ligger mellem Trelleborggade og Århusgade i forlængelse af Sassnitzgade. Gaden er opkaldt efter den spanske havneby Bilbao.

Historie og bebyggelse 
Gaden ligger ligesom resten af Århusgadekvarteret i et område, der indtil 2014 var en del af Københavns Frihavn med begrænset adgang for offentligheden. Dengang udgjorde de nuværende Bilbaogade og Sassnitzgade tilsammen Jernvej, der gik fra Redhavnsvej, den nuværende Trelleborggade, til Lüdersvej, den nuværende Helsinkigade. Navnet Jernvej stammede fra omkring 1917.

Nordisk Film byggede 1915 en fabrik til kopiering af film i Bilbaogade 1-3 (daværende Jernvej).

I forbindelse med områdets ophør som frihavn blev det besluttet at omdanne det til en ny bydel med boliger og erhverv, hvilket blandt andet medførte anlæg af flere nye gader. Københavns Kommunes Vejnavnenævnet ønskede at følge traditionen med at give gadenavne efter et bestemt tema, i dette tilfælde internationale havnebyer, og det både for de nye gader og en række af de eksisterende. Det kom blandt andet til at berøre den hidtidige Jernvej, der blev foreslået delt i Bilbaogade og Sassnitzgade ved krydset med Århusgade, hvor gaden i forvejen knækkede. Indstillingen blev godkendt på Teknik- og Miljøudvalgets møde 21 januar 2014 med virkning fra 1. marts 2014.

På den vestlige side af Bilbaogade ligger der bevaringsværdige erhvervsejendomme i kvarteret Den røde by, der som navnet antyder overvejende er røde, og som har fået lov at blive stående. På den førhen ubebyggede østlige side opførte KPC og Danica Ejendomme karreen Central Park efter tegninger af Årstiderne Arkitekter i 2015-2016. Karreen ligger som en overgang mellem nybyggeriet i kvarteret og de ældre ejendomme i Den røde by, som arkitekterne har ladet sig inspirere af. Trods navnet ligger den ikke ved en park, men til gengæld støder den op til en lille plads med træer og legepladsen Legehavet på den vestlige del af Antwerpengade.

Eksterne henvisninger 

 Navngivning af veje og pladser i Nordhavnens første etape , Teknik- og Miljøudvalgets møde 21. januar 2014, Københavns Kommune.
 Interaktivt kort over Århusgadekvarteret , Nordhavn.

Noter 

Gader i Nordhavnen
Sassnitzgade

Sassnitzgade er en gade i Århusgadekvarteret i Nordhavnen i København, der ligger i forlængelse af Bilbaogade mellem Århusgade og Helsinkigade. Gaden er opkaldt efter den tyske havneby Sassnitz.

Historie og bebyggelse 
Gaden ligger ligesom resten af Århusgadekvarteret i et område, der indtil 2014 var en del af Københavns Frihavn med begrænset adgang for offentligheden. Dengang udgjorde de nuværende Bilbaogade og Sassnitzgade tilsammen Jernvej, der gik fra Redhavnsvej, den nuværende Trelleborggade, til Lüdersvej, den nuværende Helsinkigade. Navnet Jernvej stammede fra omkring 1917.

I forbindelse med områdets ophør som frihavn var det imidlertid blevet besluttet at omdanne det til en ny bydel med boliger og erhverv, hvilket blandt andet medførte anlæg af flere nye gader. Københavns Kommunes Vejnavnenævnet ønskede at følge traditionen med at give gadenavne efter et bestemt tema, i dette tilfælde internationale havnebyer, og det både for de nye gader og en række af de eksisterende. Det kom blandt andet til at berøre den hidtidige Jernvej, der blev foreslået delt i Bilbaogade og Sassnitzgade ved krydset med Århusgade, hvor gaden i forvejen knækkede. Indstillingen blev godkendt på Teknik- og Miljøudvalgets møde 21 januar 2014 med virkning fra 1. marts 2014.

På den vestlige side af Sassnitzgade ombyggede Tetris og NREP i 2014-2015 de hidtidige pakhuse til en karre med gårdhavehuse og en gruppe rækkehuse adskilt ad Kielgade, efter tegninger af Polyform Arkitekter og begge dele med navnet Frikvarteret. I praksis var ombygningen dog så omfattende, at der stort set ikke blev bevaret andet end nogle gavle og facader ud mod Sassnitzgade og Rostockgade. De har så til gengæld også et århundred på bagen, idet de blev opført af Frihavnens arkitekt Christian Agerskov i 1916-1919.

På den østlige side opførte Domea København karreen Orienten med 134 almene boliger med grønne fællesarealer, en integreret institution og butikker ud mod Århusgade. Karreen er tegnet af Dorte Mandrup Arkitekter og KHS Arkitekter og er beklædt med røde, brune og grå tegl og pladematerialer passende til kvarteret. Byggeriet fandt sted i 2017-2019.

Eksterne henvisninger 

 Navngivning af veje og pladser i Nordhavnens første etape , Teknik- og Miljøudvalgets møde 21. januar 2014, Københavns Kommune.
 Interaktivt kort over Århusgadekvarteret , Nordhavn.

Noter 

Gader i Nordhavnen
Kielgade

Kielgade er en gade i Århusgadekvarteret i Nordhavnen i København, der ligger mellem Rostockgade og Sassnitzgade. Gaden er opkaldt efter den tyske havneby Kiel.

Historie og bebyggelse 
Gaden ligger ligesom resten af Århusgadekvarteret i et område, der indtil 2014 var en del af Københavns Frihavn med begrænset adgang for offentligheden. Omkring 1943 fik den navnet Tværvej, en navn der dog i 1947 var ændret til Tværgade. Begge navne dækkede over, at gaden lå som en forbindelse på tværs mellem Billedvej, nu Rostockgade, og Jernvej, nu Sassnitzgade.

I forbindelse med områdets ophør som frihavn blev det imidlertid besluttet at omdanne det til en ny bydel med boliger og erhverv, hvilket blandt andet medførte anlæg af flere nye gader. Københavns Kommunes Vejnavnenævnet ønskede at følge traditionen med at give gadenavne efter et bestemt tema, i dette tilfælde internationale havnebyer, og det både for de nye gader og en række af de eksisterende. Det berørte blandt Tværgade, der blev foreslået omdøbt til Kielgade. Indstillingen blev godkendt på Teknik- og Miljøudvalgets møde 21 januar 2014 med virkning fra 1. marts 2014. Til almindelig forvirring omtaltes gaden i øvrigt som Tværgade i udvalgets mødedokument men Tværvej på det vedhæftede kort. I begge tilfælde blev det dog nu Kielgade.

Kielgade ligger midt i en firkant mellem Rostockgade, Helsinkigade, Sassnitzgade og Århusgade, der endnu i 2013 var bebygget med gamle pakhuse. I 2014-2015 ombyggede Tetris og NREP dem imidlertid til rækkehuse mellem Kielgade og Helsinkigade og til en karre med gårdhavehuse til den anden side, begge med navnet Frikvarteret. I praksis var ombygningen dog så omfattende, at der stort set ikke er bevaret andet end nogle gavle og facader ud mod Sassnitzgade og Rostockgade, mens alt langs med Kielgade er skiftet ud. Gavlene har til gengæld et århundred på bagen, idet de blev opført af Frihavnens arkitekt Christian Agerskov i 1916-1919.

Eksterne henvisninger 

 Navngivning af veje og pladser i Nordhavnens første etape , Teknik- og Miljøudvalgets møde 21. januar 2014, Københavns Kommune.
 Interaktivt kort over Århusgadekvarteret , Nordhavn.

Noter 

Gader i Nordhavnen
Mehen (brætspil)

Mehen er et brætspil, som blev spillet i det gamle Egypten. Det er opkaldt efter Mehen, en mytologisk slangegud.

Historie 
Der er beviser for mehen-spillet tilbage til omkring 3000 f.v.t. og frem til cirka 2300 f.v.t. Et af de bedste beviser stammer fra Egyptens gamle kongerige i Hesy-Ras grav, hvor der er et billede af brættet. Man ved, at der er tale om et spil, idet man har sammenholdt afbildninger af brættet med andre spil, hvor man med sikkerhed ved, at de er spil.

Brættet og spillet 
Reglerne for spillet er fuldstændig ukendte. Man ved, at brættet er udformet som en sammenrullet slange, der er opdelt i felter. Antallet af felter har tilsyneladende ikke haft den store betydning, idet man har fundet brætter med forskellige antal felter. Arkæologiske fund kan antyde, at der til spillet blev anvendt brikker udformet som han- eller hunløver, som blev anvendt i sæt à 3-6 stykker. Desuden er der brugt et antal små kugler.

Brætspil
Egypten i antikken
Fascinator

En fascinator er en hovedprydelse i form af en slags pyntehat. Oprindeligt var der tale om en slags let dække af hovedet. Siden 1990'erne har det været betegnelsen for en formel hovedbeklædning, der bæres som et alternativ til en hat. Der er normalt tale om en stor, dekorativ slags pynt, der holdes fast med et bånd eller en clip. Til tider er fascinatorens base af form som en miniaturehat, i hvilket tilfælde den betegnes som en hatinator.

Eksterne henvisninger

Hovedbeklædning
Constitutionen

DS "Constitutionen" var Norges første dampskib, og Postverket var dermed landets første dampskibsrederi. DS "Constitutionen" blev indkøbt fra England i 1826 som postbåd først og fremmest for forbedre postgangen, men skibet kunne også medtage 32 passagerer og last. DS "Constitutionen" blev i 1827 sat i kystrute mellem Oslo og Kristiansand. I 1827 købte Postverket endnu et skib, DS "Prinds Carl". De to skibe korresponderede i Stavern. DS «Prinds Carl» gik til København via Göteborg.

Constitutionen blev hugget op i 1871.

Andet 
Da "Constitutionen" anløb Oslo 17. maj 1829, blev ankomsten optakten til det såkaldt "torvslag", hvor blandt andre Henrik Wergeland kæmpede for at markere Norges grundlovsdag.

Da koleraepidemien nåede til Kristiansand efteråret 1853, havde den første i byen som blev smittet og døde, netop arbejdet på "Constitutionen". Sundhedskommissionen i Kristiansand ønskede indskrænket drift af skibet, som oplagt havde bragt smitten med sig, men fik ingen respons fra centralt hold. Dels var karantæne som sygdomsforebyggende tiltag stadig omdiskuteret; dels var "Constitutionen" et nationalt symbol og landets stolthed.

"Constitutionen" har også været i brug som hospitalsskib. Efter bybranden i Drammen i 1866, holdt byens sygehus en kort stund til i telte før patienterne fik plads på dampskibet.

Referencer

Eksterne links 
 Billede af "Constitutionen" 

Skibe bygget i Storbritannien
Anna Bågenholm

Anna Elisabeth Johansson Bågenholm (født 1970 i Vänersborg) er en svensk radiolog og læge der overlevede en skiulykke 20. maj 1999 i Narvik, hvor hun var fanget under et lag af is i 80 minutter i iskoldt vand. I denne periode blev hun offer for ekstrem hypotermi, og hendes kropstemperatur faldt til 13,7 grader. Det er den laveste registrerede kropstemperatur der nogensinde er målt på en overlevende med utilsigtet hypotermi.  

Hun er i dag ansat som røntgenlæge på Universitetssykehuset Nord-Norge i Tromsø.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Interview med Bågenholm, på CNN.com

Personer fra Vänersborg
Læger fra Sverige
Tromsdalen

Tromsdalen er en bydel i den norske by Tromsø. Bydelen forbinder Tromsøya med fastlandet via Tromsøbroen, der blev bygget i perioden 1958-1960. Den grænser op til Tomasjord i nord, og Solligården i syd. Bydelen er opkaldt efter dalen i området. Tromsdalen er en dal der fører fra Tromsdalstinden ned til Tromsøysundet og Tromsøya (Tromsø).

Eksterne henvisninger 

 Tromsdalen bydelsråd  

Tromsø
Bydele og forstæder i Norge
Son (Norge)

Son (tidligere Soon) er en tætbebyggelse i Vestby kommune i Viken fylke i Norge. Den lille havneby er kendt for sine maleriske hvide træhuse og sine kunsthandler. Son vågner til liv om sommeren, men er meget stille om vinteren.  

Oprindeligt var Son sammen med Hølen et ladested ved mundingen af den lille flod Såna, der lokalt kaldes Hølenelva, på østsiden af Oslofjorden.  I 1964 blev Son slået sammen med Vestby. Fra 2007 indgår Son sammen med Store Brevik i Moss' omland. Der er henved 1.000 fastboende i selve Son, og 5.500 indbyggere medregnet boligområderne omkring centrum.  Befolkningen var længe for det meste fiskere og sejlere; senere også havne- og industriarbejdere.

Hollændertiden 
I 1500-tallet var Son en vigtig tømmerhavn. "Hollændertiden" kalder man perioden 1500-1800/50, da Nederland var Nordeuropas mægtigste nation. Hollandske fartøjer kontrollerede verdenshavene; også den norske kyst, hvorfra de hentede trælast til at bygge Amsterdam. Amsterdams rådhus alene hviler på 13.659 norske træpæle. På hollandske kort blev Oslofjorden kaldt Zoen op den Water og Soen Water som et resultat af Sons store betydning. Stavemåden Soon havde sit ophav i hollændertiden; men fra 1891 er "Son" det korrekte.  Flere forretninger og foreninger bruger dog stadig den gamle stavemåde, såsom Soon Seilforening.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Son, Ladested Salmonsens Konversationsleksikon Anden udgave
 Soninfo 
 Velkommen til Son - en kystperle ved Oslofjorden  www.herrison.no

Byer i Viken
Vestby
Salmonsens
Son (flertydig)

Son har flere betydninger:
 Son – et kar i nordisk mytologi som anvendtes til opbevaring af Skjaldemjøden
 Son (Norge) – ladested i Norge
 Son (dans)
 Son (tv-serie) – tyrkisk tv-serie skabt af Berkun Oya
Audencia Business School

Audencia Business School er en europæisk business school med campusser i Paris, Nantes og Beijing. Skolen blev grundlagt i 1900. Audencia blev placeret på en 63. plads blandt de europæiske business schools i 2015 af Financial Times. I 2015 blev Audencia Master in Management-program placeret på en 24. plads på verdensplan af Financial Times. Audencia har ligeledes et PhD-program såvel som adskillige Master-programmer inden for specifikke managementområder, såsom marketing, finans eller iværksætteri. 
Audencia programmer har de tre internationale akkrediteringer AMBA, EQUIS og AACSB. Skolen har over 30.000 alumner inden for handel og politik. Skolen er École nationale de l'aviation civile partner for en dobbelt ingeniøruddannelse / manager.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Officiel website

Uddannelsesinstitutioner i Frankrig
Nantes
Carl Simon Warburg

Carl Simon Warburg (født 13. januar 1835 i Göteborg, død 4. januar 1865 sammesteds) var en svensk forfatter. Han var fætter til Karl Warburg.

Efter at Warburg i Lund aflagt studentereksamen 1852, virkede han et par år, 1853-1854, som lærer i historie ved d:r Törnsténs i Norrköping indrettede læreanstalt men vendte tilbage til universitetet og tog filosofisk kandidateksamen i Lund 1858. Efter at han samme år ingået som ekstraordinær amanuensis ved Kungliga biblioteket i Stockholm, antrådte han 1859, dels for sin helbred, dels for fortsatte studier, en resa til Tyskland, Frankrig, Schweiz og Italien, fra hvilken han kom tilbage til Sverige 1861.

Sine få tibageværende leveår tilbragte han i sin fødeby Göteborg, hvor han beskæftigede sig med videnskabelige forskninger særlig i religionsfilosofi, æstetik og historie. Året før sin død udgav han med bistand af Viktor Rydberg, O.P. Sturzen-Becker og nogle andre fremragende forfattere "Svensk månadsskrift för fri forskning och allmän bildning". Warburg gjorde selv heri den svenske almenhed bekendt med blandt andre Mills og Darwins skrifter samt skrev recensioner.

Bibliografi

Kilder 

 

Faglitterære forfattere fra Sverige
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Svenskere i 1800-tallet
Personer fra Göteborg
Christian Franzen

Christian Franzen eller Christian Nissen Franzen (1864 - 1923) var en dansk født og uddannet fotograf. Han etablerede i 1896 et atelier i Madrid, som blev et af Spaniens førende. Han blev bl.a. kongelig fotograf ved Alfonso XIII's hof.

Karriere 
Franzen blev uddannet hos en af dansk fotografis pionerer Christian Neuhaus i København. Efter at have arbejdet som fotograf i Rom, München og Paris vendte han tilbage til København, hvor han havde atelier på Vimmelskaftet 38 i årene 1888-1893. Derefter rejste han tilbage til Italien og senere videre til Spanien, hvor han etablerede sig i Madrid i 1896.

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fotografer fra Spanien
Fotografer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Hjørdis (tv-serie)

Hjørdis er et spin-off af den populære danske tv-serie Rita. Den handler om skolelæreren Hjørdis, som forsøger at sammensætte et skoleskuespil om mobning. 

Serien er anerkendt af filmelskere hele verden rundt, og modtog i 2015 en pris for bedste danske serie.

Casting

Episoder

Eksterne henvisninger 
 
 

TV 2-serier
Danske tv-serier fra 2010'erne
Alfonso af Spanien

Infante Alfonso af Spanien (født 3. oktober 1941 i Rom, død 29. marts 1956 i Estoril), hvis fulde navn var Don Alfonso Cristino Teresa Ángelo Francisco de Asís y Todos los Santos de Borbón y Borbón Dos-Sicilias, var en spansk prins og den yngste af den tidligere spanske konges, Juan Carlos', søskende.

Sammen med sin storebror studerede Alfonso fra 1950 på skoler i sit hjemland indtil hans tragiske død i 1956. Alfonso døde som følge af et pistolskud, der blev affyret på et tidspunkt, hvor de to brødre var alene sammen i Alfonsos værelse. Den officielle forklaring lød på, at Alfonso havde været ved at rense pistolen, da den gik af og ramte ham i hovedet, hvorved han døde næsten øjeblikkeligt. Vedholdende rygter vil dog vide, at skuddet blev affyret af Juan Carlos, der for sjov havde peget på sin lillebror og trykket på aftrækkeren uden at være klar over, at pistolen var ladt.

Eksterne henvisninger 
 Mikkelson, Barbara. "A Royal Mystery" 

Kongelige fra Spanien
Personer fra Rom
Cod. 44 A 8

Cod. 44 A 8 også kendt som MS 1449, på Biblioteca dell'Accademia Nazionale dei Lincei e Corsiniana i Rom, en fechtbuch, der er skrevet af Peter von Danzig i 1452. Danzig var en tysk fægtemester fra 1400-tallet. Han var blandt de 16 medlemmer af "Johannes Liechtenauer-samfundet", der var en gruppe tyske fægtemestre listet af Paulus Kal i hans fægtemanual fra slutningen af 1400-tallet.

Cod. 44 A 8 beskriver fægteteknikker fra Johannes Liechtenauer, Martin Hundfeld, Ott Jud og Andres Lignitzer, samt originale teknikker af Peter von Danzig.

Andres Lignitzer (Andreas Liegnitzer, Andrew af Liegnitz) var en tidligt 1400-tals eller sen 1300-tals tysk fægtemester. Hans teknikker er bevaret bevaret via Danzig og Kals fægtemanualer. Kal nævner ham sammen med sin bror Jacob som medlem af Liechtenauer-selskabet. Han har muligvis været den samme person som Andres Jud Nürnberger Handschrift GNM 3227a fra slutningen af 1300-tallet.

En engelsk oversættelse af manualen blev udgivet i 2010 af Tobler.

Se også 
 Den tyske fægteskole
 Historisk europæisk kampkunst

Litteratur 
 Christian Henry Tobler, In Saint George's Name: An Anthology of Medieval German Fighting Arts (2010),

Eksterne henvisninger 

Fægtebøger
Litteratur i 1452
Leśnia-søen

Leśnia-søen er en kunstig sø ved floden Kwisa mellem byerne Leśna og Gryfów Śląski i Województwo dolnośląskie i det sydlige Polen.

Søen, der opstod i 1905, da en dæmning påbegyndt i 1901 stod færdig, har et areal på 1,4 km². Den har en største længde på 7 km og en største bredde på 1 km. Dæmningen for enden af søen er 45 m høj og 130 m bred. I forbindelse med dæmningen blev der opført et vandkraftværk, der fortsat er i brug.

Søer i Polen
Vil han klare pynten?

Vil han klare pynten? er et maleri af Michael Ancher fra omkring 1880 og er et af de bedst kendte eksempler på skagensmalernes kunst. Maleriet er af særlig betydning, da Ancher solgte det til Christian IX af Danmark. Det skabte opmærksomhed om Skagen og dens kunstnere.

Beskrivelse 

Anchers interesse i det specifikke motiv kan ses af en skitse, han sendte i et brev til sin forlovede, Anna, i juli 1879. Det blev fulgt af yderligere skitser, herunder skitser af gruppen og de enkelte fiskere. Han afsluttede sin store version (63,5 x 79,5 cm) i 1879 og viste den på Charlottenborgs Forårsudstilling i 1880.

Maleriet var grund til Anchers berømmelse, da tre markante købere udtrykte interesse for at købe det: Københavns Kunstforeningen trak sit oprindelige tilbud, da Statens Museum for Kunst viste interesse, men de trak sig også, da kong Christian IX ønskede maleriet til sin private samling. Kongen var påvirket af sin hustru, Louise, som havde studeret tegning og blev undervist af danske malere som Wilhelm Marstrand. Kongen købte maleriet og det blev hængt op i parrets private spisestue på Amalienborg. Ancher modtog en så stor betaling for billedet, at han kunne gifte sig med Anna. Brylluppet blev fejret i Skagen den 18. august 1880.

Titlen var sandsynligvis inspireret af Holger Drachmanns novelle Vil han naa om Pynten? fra 1875. Tidligere skitser viser, at Ancher skildrede fiskerne ved Skagens Sydstrand, hvor der ikke er nogen pynt. Som på mange af Anchers billeder står fiskere, som peger eller slår alarm, og får betragteren til at forestille sig, hvad der vækker deres opmærksomhed. Maleriet er et af Anchers mange store malerier af Skagens fiskere. Det sidste maleri med det motiv er den druknede fra 1896, der hylder den heroiske Lars Kruse, der druknede i 1894. Det originale maleri tilhører stadig den kongelige samling og kan ses bag dronningen ved en nytårstale. Der er tre versioner, hvoraf den ene er på Skagens Museum.

Referencer 

Malerier af Michael Ancher
Malerier fra 1880
Malerier fra Skagens Kunstmuseer
Appennineranemone

Appennineranemone (Anemone apennina), også skrevet Appenniner-Anemone, er en staude i anemoneslægten, som er hjemmehørende i det sydlige Centraleuropa og som dens navn antyder Appenninerne. Den er senere blevet naturaliseret i det meste af Europa, som en prydplante. Den vokser til blive 20 cm høj. I det tidlige forår, producerer planten enkelte blå blomster, som dør over sommeren. Planten er især værdsat for dens evne til, at kolonisere løvfældende skov.

Referencer

Flerårige urter
Skovbundsplanter
Bunddækkeplanter
Anemone
Appenninerne
Alfonso de Borbón-Dos Sicilias y Borbón

Don Alfonso de Borbón-Dos Sicilias y Borbón, infant af Spanien, hertug af Calabrien, prins af Bourbon-Sicilien (født 30. november 1901 i Madrid; død 3. februar 1964 samme sted). Fra 1960 til sin død var Alfonso overhovedet for Huset Bourbon-Sicilien. Mellem 1904 og 1907 var han fyrste af Asturien og arving til den spanske kongetrone.

Eksterne henvisninger 

Kongelige fra Spanien
Huset Bourbon
Tidsgrænse (flertydig)

En tidsgrænse har flere specialiseringer:
 Tidsgrænse
 Tidsgrænse (cykelsport)
Willem Visser 't Hooft

Willem Adolph Visser 't Hooft (født 20. september 1900, død 4. juli 1985) var en hollandsk reformert teolog og den første generalsekretær for Kirkernes Verdensråd.

Historie 
Visser 't Hooft studerede teologi på Universiteit Leiden og fik derefter en karriere i forskellige økumeniske fora i Holland og internationalt. Han var leder for World Christian Student Federation. Under 2. verdenskrig støttede han den tyske kirke, der stod i opposition til nazisterne. Da Kirkernes Verdensråd blev grundlagt i 1948, var Visser 't Hooft en af pionererne og blev organisationens første generalsekretær. En post han bestred til 1966, hvor han blev afløst af Eugene Carson Blake.

I 1967 modtog han den danske Sonningpris for sit "europæiske engagement", ligesom han også fik en lang række andre anerkendelser.

Eksterne henvisninger 

 Willem A. Visser 't Hooft på Kirkernes Verdensråds officielle hjemmeside 
 

Personer fra Haarlem
Teologer fra Nederlandene
Riddere af Æreslegionen
Modtagere af Sonningprisen