kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Harrestrup Å

Harrestrup Å (tidligere Harestorp) er en dansk å, der udspringer ved Harrestrup ved Herstedøster (nord for Albertslund) og, omgivet af brede enge, løber forbi Damhussøen, for derfra at fortsætte i et sydøstligt løb mellem Hvidovre og Vigerslev (her kaldes åen også Damhusåen), ud i Kalvebod Strand. Ved udmundingen af denne å menes Vindeboder at have ligget.

Der er to pumpestationer langs Harrestrup Å. Lige nordvest fra Husum Station pumpes vand op til Fæstningskanalen. Dette vand pumpes yderligere én gang i Fæstningskanalen, inden det når Utterslev Mose. Den anden pumpestation pumper vand fra Harrestrup Å op til Damhussøen.

Åen står mod nord i forbindelse med Svanesøen ved Ballerup og forsyner flere gadekær med vand, foruden Harrestrup også Ejby og Riskær. Vest for Damhusengen lå fra gammel tid landsbyen Rødovre, Aworthe øffre, egl. den øvre landsby ved åbredden. Øst for Damhusengen, førhen et ådelta, lå landsbyen Hvidovre, Aworthe ydræ. Ordet aworthe er olddansk for åbred.

Navnet 
Åens norrøne navn var Hwatn, beslægtet med hwata (= skarp) og oldislandsk hvatr (= hurtig, rask, snar). Et tilsvarende navn har tidligere været båret af Spang Å i Elbodalen.  For begge åer kan tolkningen passe med "den hurtigtløbende". Harrestrup Å kan dermed være ophav til stednavnet Vanløse med det første led, Van-, som en forvanskning af åens daværende navn, Hwatn.

Flaskekroen ved Harrestrup Å 
Åen var Københavns yderste grænse mod Søndre Birk. Her lå Flaskekroen med 5-øres dans hver søndag aften fra maj til november, hvor soldater fra Avedørelejren og omegnens karle mødtes med Valbys bondepiger og "spinetterne" (fabrikspigerne ved Valbys spinderier). Den gang skulle soldater altid bære sabelbajonet, også i fritiden og altså til dans i Flaskekroen. Ved en lejlighed var der mødt bisser fra Vesterbro op til dans, og soldaterne bekymrede sig for, om de ville få klø på vejen tilbage til Avedørelejren. De bad den københavnske betjente om at ledsage sig et stykke ind i Søndre Birk, men det kunne betjentene ikke. Derimod foreslog de, at korporalen, der også var med på kroen, kunne kommandere sit følge til at tage opstilling, trække våben og marchere tilbage til kasernen i formation. Soldaterne kom da også trygt tilbage, men da de var blevet forsinket, blev de truet med krigsret. De forklarede så, at de havde måttet forsvare sig mod overfald. Dermed blev der klaget til politidirektøren i København, der fik sat en stopper for 5-øresdansen på Flaskekroen, i øvrigt til stor lettelse for betjenten i Vigerslev.

Noter

Eksterne henvisninger
 Fotos 
 Forstadsmuseet: Venderne i Hvidovre
 14.09.13, jyllands-posten.dk: Københavnere kan få en ny å

Vandløb på Sjælland
Valby
Hvidovre
Andreas Albers

Andreas Albers Nielsen (født 23. marts 1990) er en dansk fodboldspiller, der spiller for den tyske 2. Bundesliga klub FC St. Pauli.

Hans foretrukne position er i angrebet, men han kan også spille på kanterne. Han har tidligere spillet i Silkeborg IF, Vejle BK, Viborg FF og Skive IK.

Klubkarriere 
Albers Nielsen indledte sin fodboldkarriere i Skive IK, hvor han opnåede 14 kampe for klubbens 1. divisionsmandskab, inden han i vinteren 2011 blev købt af Vejle Boldklub.. 

Albers første år i Vejle Boldklub blev en læringsperiode. Gennembruddet kom i forårssæsonen 2013, hvor Albers for alvor fik gang i målscoringen. På grund af sin højde og fysik, scorer Albers mange af sine mål på hovedstød.

Fra 2011 til 2013 spillede Andreas for klubben reserve hold, Vejle-Kolding.

I juni 2013 skrev Andreas under på en ny 2-årig kontrakt med Vejle Boldklub.

Silkeborg IF 
Den 22. maj 2015 blev det offentliggjort, at Andreas Albers skiftede til Silkeborg IF fra Vejle Boldklub efter sæsonen 2014-15.

Viborg FF 
Den 21. juni 2017 skrev Albers under på en kontrakt med 1. divisionsklubben Viborg FF.

SSV Jahn Regensburg 
Den 3. juli 2019 blev det offentliggjort, at Albers skiftede til den tyske klub SSV Jahn Regensburg, der spillede i 2. Bundesliga, på en fri transfer.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Skive IK
Fodboldspillere fra Vejle Boldklub
Fodboldspillere fra Vejle Boldklub Kolding
Fodboldspillere fra Viborg FF
Fodboldspillere fra SSV Jahn Regensburg
Napolitano

Napolitano kan henvise til flere emner:

 Danilo Napolitano – italiensk professionel cykelrytter
 Giorgio Napolitano – italiensk politiker
 Janet Napolitano – chef for Department of Homeland Security.
Mangel

Mangel kan ud over betydningen noget der ikke er til stede, f.eks blodmangel, pengemangel, mangel på respekt ... henvise til flere navne:

 Laurent Mangel – fransk professionel cykelrytter 
 Marcel Mangel – fransk mimiker
Johann Daniel Ludwig Löwe

Johann Daniel Ludwig Löwe (29. januar 1795 — 7 marts 1871) var en tysk skuespiller.

Löwe begyndte sin teaterbane 9. februar 1811 på Burgtheater i Wien, hvor han efter et par engagementer i Prag og i Kassel virkede fra juni 1826 til sin død, først som en ildfuld og indtagende ung helt, senere som en klog og naturlig fremstiller af lystspillets karakter- og anstandsroller.

En datter Anna (Nina) Löwe, født 1821, død (som grevinde Potocki) 1884, var i nogle år skuespillerinde ved Burgtheater og ledede senere (1869—71) teatret i Lemberg.

Skuespillere fra Tyskland
Löwe

Löwe (Loewe) er et tyskt efternavn og henviser til blandt andre:

 Carl Loewe
 Ludwig Löwe
 Wilhelm Loewe

Se også 
 Loewe - tysk producent af forbrugerelektronik
Mus og mænd

Mus og Mænd er en roman af John Steinbeck fra 1937. Den handler om venskabet mellem to ranch-arbejdere, hvoraf den ene er mentalt udviklingshæmmet. 

RESUME: 

Denne roman handler om George og Lennies rejse i drømmen efter "The American Dream". Vi ser ofte Lennie blive beskrevet som et barn/dyrisk, fordi han er dum, men stor og stærk. George er en lille, klog mand, som hele tiden skal tage sig af Lennie.  

Da de ankommer til den nye ranch, møder de en masse personer, hvor de bliver kigget lidt skævt til, da de altid går sammen, hvilket var mærkeligt at gøre dengang. På ranchen er et dårligt miljø, hvor folk ikke bryder sig om at Candy mangler en arm og behandler ham  dårligt og vil aflice hans hund, fordi den er blind og lugter.  

Efter at have arbejdet nogen tid i på farmen snakker Lennie og George om at købe en ranch, når de engang får råd. Da Candy overhører deres samtale, fortæller han, at har mpenge nok til at kunne købe ranchen. 

Dog løber de ind i nye problemer på grund af Curley, chefens søn, som ingen kan lide, og hans billige kone.  

Da Curleys kone kommer ind til Lennie, der lige er kommet til at dræbe en hundehvalp, tilbyder hun ham at redde hendes hår for at opmuntre ham.  

Lennie kommer til at gøre det for hårdt, hvor hun begynder at skrige, hvilket leder til, at Lennie bliver bange og kommer til at dræbe hende, fordi han ville få hende til at falde til ro. Lennie flygter, og gemmer sig uden for farmen. 

Da George finder ham, ved han, at de andre vil slå ham ihjel. Derfor vælger han at fortælle Lennie, at de skal købe den nye ranch, og da Lennie kigger væk, skyder George ham i baghovedet. George gjorde det for hans eget bedste ifølge ham selv. 

Litteratur i 1937
Romaner fra USA
Wilhelm Loewe

Friedrich Wilhelm Loewe (født 14. november 1814, død 2. november 1886) var en tysk politiker.

Del af den demokratiske venstre-liberale bevægelse 
Loewe var 1848 læge i Kalbe i den preussiske del af Sachsen (kaldtes derfor jævnlig Loewe-Kalbe) og valgtes til den tyske nationalforsamling i Frankfurt am Main. Han sluttede sig til den demokratiske venstre-liberale bevægelse og var et af de 33 parlamentsmedlemmer, der den 3. april 1849 tilbød Frederik Wilhelm af Preussen at blive kejser. Tilbuddet var kombineret med en håndfæstning, som Frederik Wilhelm betegnede son et "Hundehalsbånd" og afslog. Efter Frederik Wilhelms reaktion opløstes nationalforsamlingen og de fleste parlamentsmedlemmer vendte på regeringens befaling hjem. Kun de 114 demokrater og venstre-liberale blev på deres post og flyttede i juni 1849 nationalforsamlingen til Stuttgart, hvor Wilhelm Loewe blev valgt til formand. Loewe nåede kun at være nationalforsamlingens formand i de sidste 2 uger.

Flugt fra reaktionen 
Efter sammenbruddet af revolutionen blev han dømt for genstridighed til livsvarigt tugthus, men var forinden flygtet til Schweiz. Efter et par års ophold der rejste han til London og 1853 til New York, hvor han virkede dels som læge og som formand for det tyske selskab til udvandrernes beskyttelse. Efter amnestien 1861 vendte han hjem til Tyskland og bosatte sig i Berlin.

Tilbage i Preussen 
Han sluttede sig til Deutsche Fortschrittspartei, valgtes 1863 til nationalforsamlingen og genvalgtes indtil sin død. I 1873—75 var Loewe nationalforsamlingens første næstformand. Ligeledes valgtes han 1867 til Rigsdagen og genvalgtes indtil 1881. I begge forsamlinger hørte han til Deutsche Fortschrittspartei og var 1872 virksom i kulturkampen. I 1874 stemte han for Bennigsens forslag til militærlove og kom dermed i modsætning til Deutsche Fortschrittspartei. Efter uenigheden forsøgte Loewe at opbygge et nyt liberalt parti. Efterfølgende støttede han op om Bismarcks nye protektionistiske finanspolitik, som blev vedtaget i 1879.

Kilder 

 
  The Encyclopedia Americana (1920): Wikisource:Loewe, Wilhelm , hentet 15. april 2014
  New International Encyclopædia (1905): Wikisource:Loewe, Wilhelm , hentet 15. april 2014

Politikere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Salmonsens
P.C. Damborg

Peder Christian Damborg (30. maj 1801 i København – 31. december 1865 sammesteds) var en dansk forgylder og ornamentarbejder.

P.C. Damborg gik ca. 1817-24 på valsen og rejste også siden årligt udenlands "for at følge med". Ved sin hjemkomst aflagde han prøver for Kunstakademiet i København. I 1825 blev han udnævnt til kgl. hofforgylder og fik derfor overdraget alt forgylderarbejde på den da næsten fuldførte Christiansborg Slot (møbler, kandelabre, spejle mv.), ofte i samarbejde med arkitekten G.F. Hetsch, der var den ledende skikkelse inden for senklassicismen. Damborg udførte genstande til stort set alle tidens væsentlige kunstnere og samlere. Mange bevarede billedrammer vidner om hans høje faglige kunnen. Ofte bærer de endnu hans etiket med adressen, der fra 1830 var Store Strandstræde 105 (fra 1863 benævnt 39) i København. Et manuskript fra hans hånd fra 1822, Beschreibung der Holzvergoldung, og et hæfte profiltegninger m.m. opbevares i Designmuseum Danmark.

Damborg havde flere tillidshverv, bl.a. var han inspektør ved den Reiersenske tegneskole, medlem af Haandværkerforeningens bestyrelse og formand for forevisningsudvalget i Industriforeningen. Han var ansat som forsørgelsesforstander i 9. hoveddistrikts 3. forstanderskab i 28 år. Han var desuden fra 1851 til sin død medlem af Københavns Borgerrepræsentation.

Han er begravet på Garnisons Kirkegård.

Der findes et portrætmaleri af Elisabeth Jerichau Baumann fra 1853. Afbildet på Andreas Herman Hunæus' maleri af Store Bededagsaften (1862, Københavns Museum).

Kilder 
 Omtale hos Københavns Kommune, baseret på Dansk Biografisk Leksikon

Personer fra København
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 1800-tallet
Håndværkere fra Danmark
Hofkunstnere fra Danmark
Bogmarkedet

Bogmarkedet er et dansk fagblad for bogbranchen. Bladet blev grundlagt 1854.

Bogmarkedet er et forum for drøftelser af faglige spørgsmål og for udveksling af information af relevans for forlæggere og boghandlere og andre af bogbranchens interessenter.

Tidslinje

 19.07.1854 udkommer første nummer af Dansk Boghandlertidende. Bladet var tænkt som talerør for hele branchen, men var mest tilknyttet Den Danske Boghandlerforening (i dag Forlæggerforeningen). Blev ejet og redigeret af Otto Herman Delbanco, der var forlægger og 1853-54 var formand for Den danske Boghandlerforening.
 2.07.1866 Bladet skifter navn til Nordisk Boghandlertidende.
 2.08.1890 Delbanco dør. Bladet var testamenteret til Den Danske Boghandlerforening, der skulle yde et fast årligt beløb til hans enke. Foreningen overtog bladet i oktober 1890. Efter enkens ønske blev Den Danske Boghandlerforenings formand, Th. Reitzel ansvarshavende redaktør indtil en ny var fundet.
 Okt. 1890 Forlagsboghandler E. Jespersen bliver ny redaktør.
 Juli 1893 J.L. Lybecker bliver ny redaktør.
 9.8.1915 Bladet skifter igen navn til Dansk Boghandlertidende.
 Sommeren 1923 Ny redaktør Henrik Koppel.
 1924 Ny redaktør Carl Rolsted. Han var boghandler og den eneste redaktør indtil 2011 der ikke kom fra forlæggersiden.
 1928 Ny redaktør, Christian Kønig.
 1934 Ny redaktør, Michael H. Jensen.1948 Ny redaktør, Bo Bramsen. Bladet skifter navn til Det Danske Bogmarked
 1949 Ny redaktør, Folmer Christensen.
 1.5.1956 Ny redaktør, Knud H. Ditlevsen.
 959 Ny redaktør, Knud H. Ditlevsen.
 1962 Ny redaktør, Erik V. Krustrup.
 1970 Ny redaktør Flemming Fiurendal.
 1.1.1975 Bladet fusionerer med Den Danske Boghandlerforenings (boghandlernes forening) blad, Boghandleren, og bliver talerør for begge foreninger.
 1.1.1988 Ny redaktør, Pia Rink.
 1998 Ny redaktør, Keld Lund Jensen.
 1.4.2000 Ny redaktør, Nils Bjervig.
 1.1.2001 Bogmarkedet går i luften med ny hjemmeside, bogmarkedet.dk hvor man kan tilmelde sig nyhedsbrev.
 27.9.2010 De to ejere af bladet, Boghandlerforeningen og Forlæggerforeningen, sætter Bogmarkedet til salg.
 1.1.2011 Bogmarkedet overtages af Pressto Fagblade ApS., der ejes af journalist Bjarke Larsen.
 31.3.2011 Niels Bjervig træder tilbage. Ny redaktør, Bjarke Larsen.
 13.5.2013 Bogmarkedet går konkurs og sidste nummer af papirudgaven udkommer. Der arbejdes på at videreføre den digitale udgave.
 5.8.2013 Bladet relanceres med 10 trykte numre om året samt daglig opdatering af hjemmesiden.
 1.4.2016 Bladet indgiver konkursbegæring.
 2.5.2016 Bladet overtages af den nystartede boghandel, Bogdrømme og forlaget Dreamllitt i Vejle. Firmaerne drives af Rikki Tholstrup Jørgensen. Ny redaktør af Bogmarkedet er Mie Møller Nielsen.
 1.3.2018 Ny redaktør Christen Bonde.
 1.2.2021 overtages af Kristian Sondt . Ansvarshavende redaktør bliver Jesper Provstgaard Kristiansen .

Eksterne henvisninger og kilder 
 BogMarkedet – Forside 
 Teaterkollektiv med gøjl og glæde – dr.dk/P1/Kulturnyt/Udsendelser

Etableret i 1854
Tidsskrifter fra Danmark
Naturstyrelsen

Naturstyrelsen er en dansk styrelse, der forvalter Miljø- og Fødevareministeriets cirka 209.000 hektar skove og naturarealer, så der skabes gode rammer for friluftslivet, beskyttelse af naturen og står for driften af skove og andre naturarealer under styrelsen.

Naturstyrelsen gennemfører praktiske opgaver inden for jagt- og vildtforvaltning og konkrete friluftslivs- og naturprojekter - ofte i samarbejde med andre myndigheder, organisationer og frivillige.

Naturstyrelsen har ca. 600 medarbejdere, hvoraf ca. 85 er tilknyttet hovedkontoret på Gjøddinggård i Randbøl. De øvrige medarbejdere er placeret på styrelsens 16 lokale enheder i hele landet, i Vendsyssel, Thy, Himmerland, Kronjylland, Vestjylland, Søhøjlandet, Blåvandshuk, Vadehavet, Sønderjylland, Fyn, Midtsjælland, Storstrøm, Nordsjælland, Bornholm, Hovedstaden samt Trekantsområdet og Driftscenteret der ligger ved hovedkontoret.

Naturstyrelsen blev dannet 1. januar 2011 ved en fusion af By- og Landskabsstyrelsen og Skov- og Naturstyrelsen. Den 1. juli 2016 blev den delt i to styrelser, Naturstyrelsen og Styrelsen for Vand- og Naturforvaltning, der primært er overordnet statslig myndighed på vand- og naturområdet.

Ansvarsområder 
 Arealdrift - Naturstyrelsen driver ministeriets arealer og skaber gode rammer for friluftslivet og forbedrer forholdene for dyr og planter og deres levesteder. Styrelsens drift af skovene er certificeret som bæredygtig (FSC og PEFC), og styrelsen sælger tømmer, brænde, flis og andre naturprodukter fra de statslige skov- og naturarealer.
 Naturprojekter - Naturstyrelsen gennemfører konkrete naturprojekter - også i samarbejde med andre myndigheder, organisationer og frivillige. Det kan være plantning af skovområder, naturgenopretning og etablere nye vådområder, der fremmer og beskytter biodiversiteten og/eller er til gavn for friluftslivet.
 Friluftsliv til borgere - Naturstyrelsens lokale enheder tilbyder natur og friluftstilbud til alle danskere. Styrelsen leverer inspiration til aktiviteter, naturguider, digitale kort og anden naturvejledning i hele landet. Sammen med Friluftsrådet og kommuner har Naturstyrelsen ansvaret for Danmarks største digitale hjemmeside, der formidler aktiviteter og naturoplevelser.
 Jagt - Naturstyrelsen udfører de praktiske opgaver i forbindelse med jagt- og vildtforvaltningsloven, for eksempel afgørelse af ansøgninger om bekæmpelse af skadevoldende vildt, afholdelse af jagtprøver og administration af vildtreservater.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Naturstyrelsens webside

Danske styrelser
Naturbeskyttelse i Danmark
Etableret i 2011
Miljøpolitik
Naturgenopretning i Danmark
Goterkrigen (535-554)

Goterkrigen blev udkæmpet på den italienske halvø og de omkringliggende områder Dalmatien, Sardinien, Sicilien og Korsika fra 535 til 554 mellem Det Byzantinske Rige og Østgotiske Rige. Krigen kan opdeles i to faser, hvor den første (535-540) endte med Ravennas fald og en tilsyneladende sejr til romerne med erobringen af Italien. Den anden fase mellem 540/541 og 553, hvor den gotiske modstand fik ny styrke under Totila, der blev besejret efter langvarige kampe mod Narses, som også slog den frankisk-alemanske invasion tilbage i 554. Forskellige byer i det nordlige Italien formåede dog at holde ud til tidligt i 560'erne.

Krigen havde sine rødder i den romerske kejser Justinians ønske om at tage det tidligere Vestromerske Riges provinser tilbage, som var gået tabt til de barbariske stammer århundredet før (se folkevandringstiden). Da krigen trak ud, blev Italien ødelagt og affolket, og ressourcerne var udpinte. Så med den dyrt købte sejr kunne byzantinerne ikke modstå den longobardiske invasion i 568, hvilket betød at de mistede de fleste af deres territorier på den italienske halvø.

Se også 
 Afsnittet om østromersk hegemoni i artiklen om senantikken.
 Den longobardiske invasion af Italien

Krige efter epoke
Senantikken
6. århundrede
Krigen (535-554)
§ 3-naturtype

En § 3-naturtype  er en naturtype der er beskyttet i henhold til Naturbeskyttelseslovens § 3, der  indeholder bestemmelser om beskyttelse af bestemte naturtyper. Loven var et resultat af en erkendelse af at mange naturområder er forsvundet fra det danske landskab i løbet af 1900-tallet. 

Omkring 375.000 hektar små naturområder eller omkring 9,5 procent af Danmarks areal er beskyttet gennem Naturbeskyttelseslovens § 3. Det handler om:

 Søer
 Moser
 Ferske enge
 Strandenge
 Heder
 Overdrev
 Vandløb

Disse er beskyttede overalt, hvor de forekommer i Danmark. De er registrerede og kan ses på Miljøstyrelsens arealinformation , se f.eks. § 3-naturtyper på Agersø og syd for Skælskør. Der må ikke foretages ændringer i tilstanden af de beskyttede naturtyper, men beskyttelsesordningen hindrer ikke at arealernes hidtidige benyttelse fortsættes.

Miljøministeriet er i 2013 i fuld gang med at kortlægge, hvor de små beskyttede naturområder er i Danmark, og 55 biologer fra Miljøministeriet er i felten for at sammenligne virkeligheden med det, de har set på luftfotos. De ventes at besøge 26.000 § 3-områder.

Sprøjte- og gødningsforbud
I december 2019 meddelte miljøminister Lea Wermelin at regeringen vil  forbyde gødskning og sprøjtning af enge, der er omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3, for at sikre bedre levesteder for insekter, vilde dyr og planter. Der er tale om at genindføre og udvide regler, som SR-regeringen indførte i 2015  som en del af Naturplan Danmark, men som   den daværende V-regering ophævede i 2016 før den trådte i kraft. Lovforslaget vil berøre ca. 37.000 ha ferske enge og strandenge, der i dag har en lovlig drift med sprøjtning, gødskning, fordelt på cirka 9.000 ejendomme. Lovforslaget L 164,   Lov om ændring af lov om naturbeskyttelse (Forbud mod sprøjtning, gødskning og omlægning af § 3-beskyttede arealer) blev vedtaget 25. juni 2020 af regeringen og dens støttepartier.  Forbuddet har dog en overgangsperiode på to år og trådte først i kraft i fuldt omfang 1. juli 2022.

Se også
Naturtyper i Danmark
 Natura 2000

Eksterne kilder og henvisninger

Ny Vejledning om naturbeskyttelseslovens § 3-beskyttede naturtyper på naturbeskyttelse.dk
 Bekendtgørelse af lov om naturbeskyttelse  27. juni 2017

Naturbeskyttelse i Danmark
Nonfood

Nonfood er en betegnelse for varer, som ikke er beregnet til at spises eller drikkes. Begrebet er afledt af engelsk og har været kendt siden 1965.

Detailhandel
Varer
Prins Vincent

Hans Kongelige Højhed Prins Vincent (Vincent Frederik Minik Alexander, født den 8. januar 2011 på Rigshospitalet i København) er anden søn og tredje barn af Kronprins Frederik og Kronprinsesse Mary. Prins Vincent er nummer 4 i den danske tronfølge og nr. 324a i den britiske tronfølge.

Fødsel 

Prinsen og hans tvillingesøster blev født d. 8 januar 2011. Han blev født kl. 10.30 og 26 minutter senere blev hans tvillingesøster, Prinsesse Josephine, født. Han målte 47 cm og vejede 2674 gram. Hun målte 46 cm og vejede 2.554 gram ved fødslen.

Dåb og navngivning 

Prinsen og hans tvillingesøster Prinsesse Josephine blev døbt den 14. april 2011 i Holmens Kirke. Han og tvillingesøsteren, Prinsesse Josephine, blev døbt af kongelig konfessionarius Erik Norman Svendsen. Han fik navnet Vincent Frederik Minik Alexander.

Prins Vincents faddere var:
 John Stuart Donaldson – kronprinsesse Marys bror
 Den spanske kronprins Felipe ~ in absentia, da han var forhindret.
 Prins Gustav zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg
 Hofjægermester og greve Michael Ahlefeldt-Laurvig-Bille
 Baronesse Helle Reedtz-Thott
 Hofdame Caroline Heering

Navngivning 
 Vincent er et fransk helgennavn for vinavlerne og betyder "den sejrrige". Navnet har ingen tilknytning til det danske kongehus’ historie.
 Frederik, sandsynligvis efter sin far Kronprins Frederik. Navnet er yderst populært i det danske kongehus, da det er et kongenavn.
 Minik er grønlandsk navn til ære for Grønland og Kronprins Frederiks kærlighed til landet. Hans tvillingesøster har ligeledes et grønlandsk navn. Disse to kongebørn er de første danske kongebørn, der hermed får navne, der hædrer denne del af Rigsfællesskabet.
 Alexander var et populært drengenavn, da prinsen blev døbt. Hans fætter, Prins Nikolai, hedder også Alexander. Det er desuden et russisk tsarnavn; blandt andet var Christian IX’s datter, Kejserinde Dagmar, gift med tsar Aleksandr 3. af Rusland.

Uddannelse 
Prins Vincent startede på Tranegårdskolen i Hellerup tirsdag den 15. august 2017, sammen med sin søster prinsesse Josephine. Tvillingerne går dog i hver sin klasse, efter forældrenes vurdering.

Prins Vincent begyndte den 6. januar 2020 på et 12-ugers skoleophold på skolen Lemania-Verbier i Schweiz sammen med sine søskende.
Opholdet blev dog afbrudt på grund af coronaviruspandemien.

Titler og prædikater 

 8. januar 2011 – nu: Hans Kongelige Højhed Prins Vincent til Danmark, greve af Monpezat.

Anetavle 
Prins Vincent deler anetavle med sine søskende: Prins Christian, Prinsesse Isabella og Prinsesse Josephine.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officiel website 
 

Prinser fra Danmark
Personer fra København
Grever af Monpezat
Tvillinger fra Danmark
Huset Glücksburg