kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aldaris

AS Aldaris er et bryggeri i Letland, der anses for at være markedsførende i Letland med 46,10 procent af ølsalget i 2008.

Historie 
Bryggeriet Aldaris anser sin etableringsdato for at være i 1865, da den bajerske brygger Joachim Dauder på Aldaris' nuværende lokation opførte et bryggeri ved navnet Waldschlößchen. I 1900 gennemgik produktionsapparatet en gennemgribende modernisering, og i 1905 blev Waldschlößchen omdannet til et aktieselskab. Virksomheden fortsatte sit virke med succes også efter 1. verdenskrig. I 1937 opkøbte det statsejede Latvijas Kredītbanka (Letlands Kreditbank) alle aktier i bryggerierne Waldschlößchen, Ilgezeem og Tanheuser, reelt en nationalisering, og skabte en ny storvirksomhed. Dets navn udvalgtes ved en offentlig rundspørge, hvor 3.338 personer indsendte deres forslag. Det bedste forslag anerkendtes som værende navnet Aldaris (ølbrygger).

Selv efter Sovjetunionens annektion af Letland og 2. verdenskrig beholdte bryggeriet sit navn. I 1976 foretoges en administrativ sammenlægning af virksomheder, ikke meget ulig den i 1937, hvor Aldaris lagdes sammen med bryggerierne Vārpa og Ilģuciems under den fælles betegnelse: ražošanas apvienība "Aldaris" (produktionsforeningen Aldaris).

I 1992 påbegyndte Aldaris et samarbejde med koncernen Baltic Beverages Holding (BBH). Senere foretoges en privatisering af virksomheden, hvor dele af virksomheden enten solgtes til BBH eller blev givet til virksomhedens ansatte. Den lettiske stat solgte sin del af aktiekapitalen i 1995, jf. Letlands regerings beslutning nr. 63. BBH har gradvist øget sin ejerandel i Aldaris. I 2000 tilhørte 75% af aktiekapitalen BBH og 25% de ansatte, i begyndelsen af 2006 – 84,88%, og siden 2008 er BBH eneste ejer af Aldaris, en virksomhed der indgår i Carlsberg Group.

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside 

Bryggerier i Letland
Drikke fra Letland
Etableret i 1865
Datterselskaber til Carlsberg
Prinsesse Eugénie af Sverige

Prinsesse Eugénie af Sverige, officielt: Eugenia (Charlotta Eugenia Augusta Amalia Albertina; 24. april 1830 – 23. april 1889), var en svensk-norsk prinsesse. Hun var Kong Oscar 1.'s eneste datter.

Biografi 

Eugénie fik af sin moder en yderst omhyggelig
Opdragelse. 1843 ledsagede hun sine Forældre paa en
Rejse til Tyskland; Vinteren 1845 tilbragte hun
sammen med Kongefamilien i Norge, hvor en
alvorlig Forkølelse lagde Grunden til den
Brystsygdom, der fulgte hende hele hendes Liv
igennem; 1852 ledsagede hun sin Fader til
Kissingen og Schweiz.

Begavet i flere retninger har Eugénie
været virksom saavel paa Litt.’s som paa
Musikkens og Billedkunstens Omraade. Som
Forfatterinde har hun udg. det biografiske
Arbejde Les princesses de la Suède (1864); »Svenska
prinsessor« (1864, nyt Opl., med en kort
Biografi af Anton Blomberg, 1889) samt en Overs.
af Roos »Korsets skola«, hvorhos hun har
forfattet en hel Del for største Delen endnu utrykte digteriske Arbejder.

De mest kendte af hendes Kompositioner, der udmærker sig ved
ren musikalsk Stemning, er Kvartetterne
»Farväl« og »Aftontankar« med Tekst af
Komponistinden samt Duetterne »Till vågen« og »Die
Glocken«. Til hendes Modeleringer hører bl.a.
Kompositionerne »En norsk hornblåsare«,
»Svensk gardist«, »Tron« samt adskillige
»Apostlar«. Pga. sit vaklende Helbred opholdt
E. sig hver Sommer fra 1859 til sin Død paa
Gotland, hvor hun 1861-62 lod opføre til sig
den smukke og naturskønt liggende Villa
Fridhem i Vesterhejde Sogn.

Allerede tidlig vandt hun almindelig hengivenhed ved sin uskrømtede
Velvillie og Fordringsløshed. Velgørenhed var for
hende en Hjertets Trang; mange er de
Stiftelser paa Gotland, som hun har grundlagt og i
sin Levetid for største Delen underholdt. I
Nærheden af Sthlm grundlagde hun
Eugeniahemmet, en Plejeanstalt for fattige,
uhelbredelig syge og vanføre Børn (1882, udvidet
1886 og 1896; det ejer foruden Bygningerne
Kapital og Fonds paa 1 1/2 Mill. Kr) og
»Hemmet för överåriga blinda vid Norrbacka« (1888).
I Stiftelsen af »Den Lappska missionens vänner«
(1880) havde hun en stor Del.

Prinsesser fra Sverige
Prinsesser af Norge
Huset Bernadotte
Personer fra Stockholm
John Singleton Copley

John Singleton Copley (født 3. juli 1737 i Boston, død 9. september 1815 i London) var en nordamerikansk maler.

Copley uddannede sig under kobberstikkeren Peter Pelham, men mest på egen hånd i sin fødeby, og rejste 1774 til London, hvor han efter en studietid i Italien nedsatte sig, og hvor han 1779 blev medlem af Royal Academy. Han vandt snart betydelig anseelse ved sine historiebilleder, dygtige, vel komponerede, i koloristisk henseende lidt svage værker, som får forøget interesse ved talrige indføjede portrætter. En type på Copleys kunst er det kendte arbejde i National Gallery, Lord Chathams sidste Tale (kaldet "Chathams Død"). Meget populære blev også Major Piersons Død og særlig Ødelæggelsen af de spanske Svømmende Batterier ved Gibraltar National Gallery. Han var også en anset portrætmaler: Ralph Izard og hustru (Boston-Museum), Georg 3.’s døtre, Buckingham Palace, etc. Copley er fader til den kendte lordkansler John Copley, 1st Baron Lyndhurst.

Galleri

Ældre litteratur angivet Salmonsens Konversationsleksikon 
 Perkins, A sketch of the life of Copley, Boston, 1872

Eksterne henvisninger 

Malere fra USA
Malere fra England
Briter i 1700-tallet
Briter i 1800-tallet
Historiemalere
Portrætmalere
Klassicistiske malere
Medlemmer af Royal Academy of Arts
Personer fra Boston
Frank Perry

Frank J. Perry, Jr. (født 21. august 1930, død 29. august 1995) var en amerikansk teater- og filminstruktør, producer og manuskriptforfatter. Hans instruktør-debut, David and Lisa fra 1962, gav ham en Oscar-nominering for bedste instruktør.
Filmen blev skrevet af Perrys første kone, Eleanor Perry. De skulle vise sig at arbejde sammen om yderligere fem fremtidige film, før de blev skilt i 1971. Hans senere film inkluderer Joan Crawford-biodramet Mommie Dearest og dokumentaren On The Bridge, om hans kamp mod prostatakræft.

Perry var onkel til sangerinden Katy Perrys moder.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Filminstruktører fra USA
Katy Perry
Allaert van Everdingen

Allart (Aldert) van Everdingen (født 18. juni 1621 i Alkmaar, død 8. november 1675 i Amsterdam) var en hollandsk maler og raderer. Han var bror til Caesar van Everdingen.

van Everdingen kom i lære hos Roelant Saverij Utrecht og Pieter de Molijn i Haarlem. Som ungt menneske, i 1640'erne, har han besøgt den skandinaviske halvø, sikkert nok Sverige, Södermanland; et billede herfra af Everdingen i Amsterdams Rijksmuseum, men efter billedernes natur at dømme også Norge, af hvis mægtige bjergnatur han synes at have modtaget de stærkeste Indtryk. 1645 optoges han som mester i Sankt Lukasgildet i Haarlem; senere flyttede han til Amsterdam, hvor han 1657 indskrives som borger. Everdingen hører, sammen med den senere og større mester Jacob Isaacksz van Ruysdael, til grundlæggerne af det nordiske bjerglandskab i hollandsk maleri før havde man hentet motiverne fra alpelandene, og det var Everdingen, der gav Ruysdael impulserne; begge har de måske også drevet studier i de nærliggende Bergske Bjergegne. Everdingen skildrer det nordiske landskab med dets fjelde, granskove, træhuse, fosser i tung og barsk Stemning; han anslår udmærket det mørke, lidet menneskevenlige i landskabet og giver landskabets farver og linjer med øvet hånd, men lidt ensformigt gentagende; erindrings-indtrykkene fra rejsen har måttet holde for til en produktion i mængde og under megen rutine. Skattede er også hans mariner (ofte stormfuld sø, tungsindige), særlig fra hans ungdomstid. Han var tillige en flittig raderer (over 160 blade), en mængde friske dyrescener (hvor forbindelsen med Saverij spores) som illustrationer til Hinrich von Alcmars Reinecke Fuchs samt landskaber, særlig nordiske bjergmotiver. Everdingen er godt repræsenteret i Statens Museum for Kunst i København, endvidere på Gavnø; i udenlandske museer ses talrige af hans arbejder (Dresden, Amsterdam, Berlin, Stockholm osv.). To af hans sønner var malere.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 

Malere fra Nederlandene
Raderere
Nederlændere i 1600-tallet
Katharinaparken

Katharinaparken () er en park ved Katharinapaladset i byen Pusjkin (tidligere Tsarskoje Selo (),  25 km sydøst for Sankt Petersburg i Rusland. Den er en intergreret del af den kongelige residens i Tsarskoje Selo. Parken, der tager navn efter Katharinapaladset, består af to dele, henholdsvis den gamle have og den engelske have.

Den almindelige have 

Den almindelige have blev anlagt i 1720 af hollandske anlægsgartnere, på tre terrasser foran paladset. Samtidig blev der anlagt en sø på den nederste terrasse og småsøer blev anlagt fra floden Vangazi – henholdsvis den Øvre sø og Møllesøen, der senere blev en del af en kaskade af lavere damme.

De vigtigste bygninger i denne have er de Øvre Bade, Nedre Bade, Grotten, Bederummet, Morejskaja-obelisken samt Orjol-triumfbuen til minde om kampen mod pesten i byen i 1771.

Den engelske have 

Blandt de vigtigste elementer i den engelske have er det Hollandske Admiralitet, Chesme-søjlen, Marmorbroen, det tyrkiske bad, Pyramiden, det Røde Vandfald, den Gotiske Port, Ruintårnet, Orlovksy-porten, Granitterrassen, "Pige med en kande"-springvandet, Koncerthallen, Kagul-obelisken og den private have.

Se også 
 Katharinapaladset

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside.  
 Detaljeret beskrivelse og historie, fra Tsarskoe Selo i 1910. 
 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Sankt Petersborg
Russell Brand

Russell Edward Brand (født 4. juni 1975) er en engelsk komiker, skuespiller, klummeskriver, sanger, forfatter og radio/tv-personlighed.

Karriere 
Russell Brand fik sit internationale gennembrud i filmen Forgetting Sarah Marshall.

Han er inspireret af Richard Pryor, Bill Hicks,Peter Cook, Lenny Bruce, Tony Hancock, Jack Kerouac og Stewart Lee

Tilnavnet Macabre de Coiffure stammer fra en quiz, hvor han var på hold med Noel Fielding. Her opstod der hurtigt en joke omkring en bobslæde (engelsk = "bob skeleton"), der ledte til, at Fielding blev døbt Bob Skeleton. Fielding foreslog at Bob Skeleton skulle lave et detektivfirma med speciale i det makabre og gotiske sammen med Brand, som han gav tilnavnet Macabre de Coiffure. Det fiktive firma blev døbt The Goth Detectives, da både Brand og Fielding er kendt for deres flamboyante og gotiske stil, der involverer sorte klæder, smykker, støvler med hæl og sort make-up.

Privatliv 
Han har tidligere været gift med sangerinden Katy Perry, men de blev skilt 16. juli 2012

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Katy Perry
Skuespillere fra England
Komikere fra England
Sangere fra England
Skrillex

Sonny John Moore (født 15. januar 1988 i Los Angeles, Californien) kendt under artistnavnet Skrillex, er en electro/dubstep artist. Han har tidligere været forsanger i bandet From First To Last. Han vandt i 2012 tre Grammy Awards for blandt andet årets dance-udgivelse.

I 2013 lavede han sideprojektet Jack Ü Bestående af ham selv, og Major Lazer stifteren Diplo. De udgav deres første Single "Take Ü There" Med vocaler fra Kiezsa den 3. Februar 2015.

Diskografi

Med From First to Last 
 2004: Dear Diary, My Teen Angst Has a Bodycount (studiealbum)
 2006: Heroine (studiealbum)

Som Sonny 
 Bells (EP)
 2009: Gypsyhook (EP)

Som Skrillex 
 2009: "My Name Is Skrillex" (EP)
 2010: Scary Monsters and Nice Sprites (EP)
 2011: More Monsters and Sprites (EP)
 2011: Bangarang (EP)
 2013: Leaving (EP)
 2014: RECESS (EP

Som Jack Ü 
 2015: Skrillex And Diplo Present: Jack Ü (EP)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 

Musikere fra USA
One Day as a Lion (EP)

One Day as a Lion er den eponyme EP debut af One Day as a Lion, den musikalske duo bestående af Rage Against The Machines forsanger Zack de la Rocha på vokal og keyboard samt den tidligere trommeslager for The Mars Volta, Jon Theodore på trommer. EP'en blev mixet af Mario C.

Den 16. juli 2008 fik sangen "Wild International" premiere på deres Myspace side. Sangen fik også radio-premiere på den amerikanske radiostation KROQ samt den australske radiostation Triple J. EP'en blev udgivet i Europa og Australien den 18. juli 2008 og i USA den 22. juli 2008. Desuden blev EP'en udgivet på iTunes i deres iTunes Store format og på Amazon.coms MP3 Download service.

Udgivelses ugen 
One Day as a Lion solgte 17.000 eksemplarer i den første uge. Desuden har den solgt særdeles godt, for en kun fem-numre lang EP.

Trackliste 
. "Wild International" – 3:47
. "Ocean View" – 4:07
. "Last Letter" – 3:58
. "If You Feer Dying" – 3:57
. "One Day as a Lion" – 4:25

Referencer

Eksterne henvisninger 

Album fra 2008
Description de l'Égypte

Description de l'Égypte (dansk: Beskrivelse af Egypten) er fællestitlen for en fransk serie af udgivelser, der udkom i perioden 1809-1829, og som gav en grundig videnskabelig beskrivelse af både det antikke og det moderne Egypten samt af landets natur. Serien blev til i et samarbejde mellem omkring 160 forskere og videnskabsfolk, der populært blev kendt som de lærde, der fulgte med Napoleon under den franske invasion af Egypten i perioden 1798-1801 som en del af Revolutionskrigene. Ud over skribenterne bidrog også omkring 2000 kunstnere og teknikere, herunder 400 kobberstikkere, der senere stod for at samle bindene til et samlet værk.

Den fulde titel på dette værk er: Description de l'Égypte, ou Recueil des observations et des recherches qui ont été faites en Égypte pendant l'expédition de l'armée française (dansk: Beskrivelse af Egypten, eller samlingen af observationer og forskning, som blev foretaget i Egypten under den Franske Hærs ekspedition).

Litteratur fra Frankrig
Kultur i Egypten
Lille Hagia Sophia

Lille Haga Sophia (tyrkisk: Küçuk Ayasofya Camii), tidligere kendt som Kirken for Skt. Sergius og Bacchus, er en tidligere ortodoks kirke tilegnet helgenerne Sergius og Bacchus i Konstantinopel, senere konverteret til moské under det Osmanniske Rige. 

Den byzantinske bygning med en central kuppel blev opført i det 6. århundrede og var model for Hagia Sophia, den vigtigste kirke i det Byzantinske Rige. Lille Hagia Sophia er en af de vigtigste tidlige byzantinske bygninger i Istanbul.

Østromerske Kejserdømme
Istanbul
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Tyrkiet
NBA Most Valuable Player

NBA Most Valuable Player Award (forkortes MVP) er en årlig prisuddeling, der har været afholdt af det amerikanske basketballforbund National Basketball Association (NBA) siden 1955-56 sæsonen. Modtageren af denne unikke pris, er den spiller, der efter afstemning, er blevet vurderet til at være den bedste i sæsonen. MVP-prisen bliver vurderet efter præstationer i de 82 kampe i den regulære sæson, og derfor har præstationerne i playoffs ingen betydning i vurderingen.  

Siden 1980-81 sæsonen er prisen blevet uddelt på grundlag af afstemning blandt sportsjournalister i USA og Canada.

Kareem Abdul-Jabbar har rekorden for flest gange vundet, da han er blevet kåret til MVP 6. gange. Bill Russell og Michael Jordan har begge vundet prisen fem gange. Blandt aktive spillere er det LeBron James, som har vundet 4 gange.

Den forsvarende MVP er Joel Embiid, som vandt prisen for 2022-23 sæsonen.

Vindere

Referencer

Eksterne henvisninger 

NBA
Paula Fernandes

Paula Fernandes de Souza (født 28. august 1984 i Sete Lagoas, Minas Gerais, Brasilien) er en brasiliansk country/sertanejo-sanger.

Eksterne henvisninger 
 

Sangere fra Brasilien
Mick Rogers

Mick Rogers er kunstnernavn for den britiske Jazz/rock guitarist og sangskriver Michael Oldroyd, født 20. September 1946 i Dovercourt, Essex, England. Han er fortrinsvis kendt som guitarist, sangskriver og producer i Manfred Mann's Earth Band fra 1971–1975 og fra 1983 til dato. Han har dog også medvirket på udgivelser med bl.a. Jeff Beck, Frank Zappa og Joan Armatrading.

Karriere 
Mick Rogers spillede først kontrabas, men gik hurtigt over til guitaren.. Han spillede blandt andet med Adam Faith og Gene Pitney inden han blev medlem af det engelske band, Procession, hvis producer, Mike Hogg var trommeslager for Manfred Mann Band..

Hogg præsenterede Mick og Manfred for hinanden, hvorefter de dannede Earth Band. Med Lp’en Solar Fire fik de en pæn succes, men allerede i 1975 forlod Mick samarbejdet efter at have været med på 6 studiealbums og en række turneer. 

Han rejste til Australien for at arbejde, inden han vendte tilbage til England, hvor han turnerede med Aviator, der omfattede Clive Bunker. De udgav to albums sammen..

Mick Rogers turnerede herefter med forskellige Jazz – orkestre, men vendte i 1983 tilbage til Earth Band, hvor han har spillet siden. Sammen med sangeren Noel McCalla, der forlod Bandet i 2009 var han den udadvendte, talende performer, mens Manfred Mann selv altid er tilbagetrukken på scenen.

Mick Rogers spillestil og teknik som guitarist er meget selvstændig og let genkendelig. I nummeret “Father of Day, Father of Night", hvor han er i den vokale forgrund, får han som regel lejlighed til at vise, hvor fremragende en sologiutarist, han er. Denne egenskab har et dansk publikum ofte mulighed for at opleve, bl.a. ved talrige koncerter i Amager Bio, blandt andet i 2014.  I forbindelse med jubilæumsturneen i 2022 blev Rogers i en anmeldelse betegnet som "en guitarist i verdens- og særklasse."

Diskografi i udvalg

Procession 
 1968: Live at Sebastian's 
 1968: Procession.

Manfred Mann's Earth Band & tilknyttede projekter 

 1972: Manfred Mann's Earth Band
 1972: Glorified Magnified
 1973: Messin'
 1973: Solar Fire
 1974: The Good Earth
 1975: Nightingales & Bombers
 1986: Manfred Mann's Earth Band with Chris Thompson • Criminal Tango
 1987: Masque Songs And Planets
 1996: Soft Vengeance
 1998: Mann Alive
 2004: Manfred Mann '06 with Manfred Mann's Earth Band • 2006

Aviator 
 1979: Aviator 
 1980: Turbulence

The Moon Orchestra 
 2001: Bible in his Hand

Solo 
 2002: Back To Earth
 2003: Father Of Day

Litteratur 
 Mannerisms – The five phases of Manfred Mann, Greg Russo, Crossfire Publications, 1995,

Referencer

Eksterne links 

 Mick Rogers official website
 Discogs.com

Guitarister fra Storbritannien
Eugen Seiterle

Eugen Seiterle (født 7. december 1913, død 23. november 1998) var en schweizisk håndboldspiller som deltog under Sommer-OL 1936.

Han var en del af det schweiziske håndboldlandshold, som vandt en bronzemedalje. Han spillede i tre kampe.

Eksterne henvisninger 
 
 http://www.databaseolympics.com/players/playerpage.htm?ilkid=SEITEEUG01 

Håndboldspillere fra Schweiz
Olympiske bronzemedaljevindere fra Schweiz
Deltagere for Schweiz ved sommer-OL 1936
Olympiske håndboldspillere fra Schweiz
Olympiske medaljevindere i håndbold
Håndboldspillere ved sommer-OL 1936
Medaljevindere fra Schweiz ved sommer-OL 1936
Max Streib

Max Streib (20. december 1912 – 1. november 1989) var en schweizisk håndboldspiller som deltog under Sommer-OL 1936.

Han var en del af det schweiziske håndboldlandshold, som vandt en bronzemedalje. Han spillede i tre kampe.

Eksterne henvisninger 
 Profil på databaseolympics.com 

Håndboldspillere fra Schweiz
Olympiske bronzemedaljevindere fra Schweiz
Deltagere for Schweiz ved sommer-OL 1936
Olympiske håndboldspillere fra Schweiz
Olympiske medaljevindere i håndbold
Håndboldspillere ved sommer-OL 1936
Medaljevindere fra Schweiz ved sommer-OL 1936
Robert Studer

Robert Studer (født 17. februar 1912) var en schweizisk håndboldspiller som deltog under Sommer-OL 1936.

Han var en del af det schweiziske håndboldlandshold, som vandt en bronzemedalje. Han spillede i alle fire kampe.

Eksterne henvisninger 
 Profil på databaseolympics.com 
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/st/robert-studer-1.html 

Håndboldspillere fra Schweiz
Olympiske bronzemedaljevindere fra Schweiz
Deltagere for Schweiz ved sommer-OL 1936
Olympiske håndboldspillere fra Schweiz
Olympiske medaljevindere i håndbold
Håndboldspillere ved sommer-OL 1936
Medaljevindere fra Schweiz ved sommer-OL 1936
Rudolf Wirz

Rudolf Wirz (født 28. januar 1918) var en schweizisk håndboldspiller som deltog under Sommer-OL 1936.

Han var en del af det schweiziske håndboldlandshold, som vandt en bronzemedalje. Han spillede i tre kampe.

Eksterne henvisninger 

Håndboldspillere fra Schweiz
Olympiske bronzemedaljevindere fra Schweiz
Deltagere for Schweiz ved sommer-OL 1936
Olympiske håndboldspillere fra Schweiz
Olympiske medaljevindere i håndbold
Håndboldspillere ved sommer-OL 1936
Medaljevindere fra Schweiz ved sommer-OL 1936
Caesar van Everdingen

Caesar Boetius van Everdingen (født 1617 i Alkmaar, død 1678 semmesteds) var en nederlandsk maler, bror til Allaert van Everdingen.

Som kunstner var han af vidt forskellig art: udpræget akademiker, der malede i elegant og glat foredrag. Han var elev af Jan Gerritsz van Bronckhorst, medlem af Lukas-gildet i Alkmaar og særlig knyttet til Haarlem. 

Hans hovedemner var mytologiske og allegoriske billeder, også portrætter (ofte de bedste). Kendte værker er de dekorative arbejder til Huis ten Bosch uden for Haag, Bacchus og Amor (Dresden) samt det dygtigt og realistisk malede Diogenes (Mauritshuis, Haag); i Statens Museum for Kunst i København ses Venus.

Kilder 

 

Malere fra Nederlandene
Historiemalere
Portrætmalere
Nederlændere i 1600-tallet
Curt Stoeving

Curt Carl Ludwig Stoeving (født 6. marts 1863 i Leipzig, død 6. december 1939 i Berlin) var en tysk maler, billedhugger og arkitekt. 

Som maler uddannede han sig væsentlig på egen hånd (og på vidtstrakte rejser), dog også under Karl Werner i Leipzig. Han vakte opmærksomhed ved store dekorative og allegoriske billeder (gerne i tempera) på de frie udstillinger, som "Dans og Sorg", "Sommerlykke" (1895) m. v., i nyidealistisk og ofte Klingersk retning. 

Stoeving ydede meget dygtigt og ejendommeligt i portrætfaget: selvportræt, portræt af faderen, to af Nietzsche (det ene i Nietzsche-arkivet i Weimar), Karl Werner (Leipzigs Museum), Max Klinger (sammesteds), Heinrich Strauss (Magdeburg). 

I Leipzig og Stuttgart havde Stoeving studeret byggekunst; 1892 blev han privatdocent ved Berlins Polytechnikum, senere professor. Hans alsidige virksomhed — også leder af malerklasser for kvinder — har endvidere strakt sig til billedhuggerkunst og kunstindustri.

Malere fra Tyskland
Billedhuggere fra Tyskland
Arkitekter fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Tyskere i 1900-tallet
Personer fra Leipzig
Webbureau

Et Webbureau er et digital eller online bureau, som har kompetencer inden for den kreative eller tekniske udvikling af internetbaserede produkter og/eller services. Disse kompetencer spænder fra mere generelle emner som webdesign, webudvikling e-mail marketing og kampagnesites til mere specialiserede kompetencer såsom viral markedsføring, bannerannoncering, søgemaskineoptimering, mobilapps, sociale medier m.v.

Nogle webbureauer beskæftiger sig udelukkende med design og den kreative proces, mens andre udelukkende er fokuseret på den tekniske udvikling og implementering. De fleste arbejder dog med begge kompetencer, og enkelte har også udviklet deres eget opdateringssystem.

Softwarevirksomheder
Markedsføringsvirksomheder
Saint Vincent og Grenadinernes kvindefodboldlandshold

Saint Vincent og Grenadinernes kvindefodboldlandshold er det nationale kvindefodboldlandshold i Saint Vincent og Grenadinerne som reguleres af Saint Vincent og Grenadinernes fodboldforbund.

Saint Vincent og Grenadinerne var med i Gold Cup for første gang i 2002-mesterskabet. De endte på en andenplads efter Trinidad og Tobago, men foran Dominica og Grenada. I kvalificeringen til OL i Beijing endte Saint Vincent og Grenadinerne imidlertidlig sidst, efter at have tabt alle kampene, mod bl.a , Trinidad og Tobago, og mod Surinam med et kraftigt reduceret hold, tabte holdet stort. I Gold Cup i 2010 stillede Saint Vincent og Grenadinerne op med et bedre mandskab, men holdet røg alligevel ud puljen med to nederlag mod Surinam og Guyana, hvoraf begge tab var med et mål.

Resultater

VM 

*Omfatter kampe vundet på straffespark.

CONCACAS 

*Omfatter kampe vundet på straffespark.

Eksterne henvisninger 
 FIFA Team Profile  

Kvindefodboldlandshold
Saint Vincent og Grenadinerne