kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mexicansk hårløs hund

Den mexicanske hårløse hund er en sjælden hunderace delvis uden pels.
Siden 1. maj 1956 anerkendt af FCM (Federacion Canofila Mexicana) som Mexicos nationalhund. Det officielle navn er Xoloitzcuintli eller Xoloitzcuintle, udtales sjo-lo-itz-kvint-li. I daglig tale kaldet Xolo. Hos Dansk Kennel Klub hører den til FCI Group 5 Section 6 FCI-Standard N° 234.
Der udstilles kun den hårløse variant. I Mexico registreres kun hårløse hvalpe fra et kuld, men et kuld har ofte hvalpe med pels. Disse hunde udstilles kun i special-klubber, pelsen kan være lang eller kort, og ellers er kendetegnene de samme som for hårløse. Graden af hårløshed kan variere, der vil altid være noget hår, på hovedet, på poterne og halen. De mangler altid de forreste kindtænder og har generelt ikke gode tænder.

Historie 
Racen stammer fra Mellemamerika hvor man fra præcolumbiansk tid kender den fra udgravede skulpturer og overleverede sagn. Aztekerne troede den hårløse hund ville føre sin ejer frelst gennem dødsriget. Ifølge aztekisk mytologi skabte guden Xolotl hunden fra en splint af livets ben hvorfra alle mennesker er skabt. Xolotl gav menneskene hunden som gave, med besked om at værge den med deres liv, til gengæld ville den føre mennesket uskadt gennem Mitclan, dødsriget, og videre mod himmelens aftenstjerne (Venus). Dengang som i dag tror mange at racen har helbredende, telepatiske eller overjordiske kvaliteter.
Den regnes for Amerikas første husdyr og blev brugt både som føde og som helligt dyr til ofringer.

Hårløse hunderacer 
De andre historiske hårløse hunderacer er peruviansk hårløs, pila, Peruvian Inca Orchid, Moonflower Dog, Elephant Dog, Tepeizeuintli, Techichi. Den kinesiske hårløse hund har sin oprindelse i USA hvor de mere langhårede af de historiske racer indgik. Den amerikanske hårløse terrier er genetisk forskellig fra de andre hårløse racer, da den bliver født med pels og så taber den.

Spidshunde
Hunderacer fra Mexico
Kangersuatsiaq

Kangersuatsiaq ("Det temmelig store forbjerg", dansk navn: Prøven) er en bygd i Avannaata Kommune i Vestgrønland, beliggende ca. 50 km sydøst for Upernavik i den tidligere Upernavik Kommune. Kangersuatsiaq har ca. 173 indbyggere (2014).

Bygden er flere gange blevet kåret til Grønlands bedst fungerende by på grund af sine velholdte huse, fungerende butikker, lavt alkoholforbrug, m.m. Erhvervslivet består først og fremmest af fangst og fiskeri.

Folkeskolen Juaap Atuarfia har plads til ca. 31 elever fra 1. til 9. klasse.

Bygdens helikopterlandingsplads Kangersuatsiaq Helistop består af et landingsområde af græs på 18 m × 27 m.

Referencer 

Bygder i Avannaata Kommune
Kapisillit

Kapisillit (grønlandsk for ”laksene”) er en bygd med 52 indb. (2020) i Vestgrønland, beliggende ved en forgrening af Godthåbsfjorden, ca. 75 km øst for Nuuk i den tidligere Nuuk Kommune nuværende Kommuneqarfik Sermersooq. Position:64°26′10″N 50°16′10″W. Der bor ca. 52 indbyggere i bygden, der hovedsagelig ernærer sig ved fangst, fiskeri og turisme. Bygden har egen skole, kommunekontor, posthus og kirke og købmand og servicehus, hvor man kan tage bad og vaske tøj, og har også en kiosk. Kapisillit er Grønlands eneste gydeplads for laks, deraf navnet. Der er 7 søer forbundet med en elv op mod indlandsisen. Der ses en gang imellem isbjørne ved bygden. Kapisillit er et af de steder med flest torsk.

Bygdens børn bliver undervist i Kapisillit Atuarfiat, der havde 3 elever og 2 lærere 2011. De tilbyder undervisning fra 1. til 7. klasse. I Kapisillit Atuarfiat og på skolen ASK i Nuuk er der indstalleret moderne teknologi, så der på nuværende tidspunkt er fjernundervisning af eleverne, som varetages af to lærere i Nuuk. I 8. til 10. klassetrin får eleverne undervisning i Nuuk.

Brødrene Jakob og Abia Jakobsen flyttede i 1927 til dette sted. Det viste sig hurtig, at stedet var velegnet til fiskeri og 1937 blev Kapisillit et udsted. I de følgende årtier bestod produktionen overvejende af saltfisk, torsk, men også af hellefisk og laks.

I 1953 oprettede Kgl. Grønlandske Handel en opdrætsstation for tamme rensdyr nær ved Kapisillit. Rensdyrene blev indført fra Norge og blev passet af samer, som bosatte sig her; nogle af deres efterkommere bor fortsat i bygden.

Bygden er i nutiden udflugtsmål for Nuuks befolkning, som især kommer for at fiske i Grønlands eneste lakseelv. Flere af bygdens boliger bruges som fritidshuse.

Tre km nordvest for bygden ligger fårefarmen Neriunaq og ni km mod sydvest fårefarmen Itinnera.

Referencer 

Bygder i Sermersooq Kommune
Kitsissuarsuit

Kitsissuarsuit (grønlandsk for "stedet med den alsidige fangst",  dansk navn: Hunde Ejlande), er en bygd i Vestgrønland, beliggende ca. 21 km nordvest for Aasiaat i den tidligere Aasiaat Kommune, fra 2009 Qaasuitsup Kommune. Position: 68°51′25″N 53°07′15″W. Bygden ligger på nogle små øer af samme navn i Diskobugten. Der bor ca. 79 indbyggere (2010) i bygden, der blev grundlagt i 1830, men pladsen blev også før 1830 benyttet af hvalfangerne.  Indbyggerne lever overvejende af fangst og fiskeri.

Kitsissuarsuit har skole, elværk, kommuneværksted med tilhørende vaskeri samt tømrerværksted og KNI Pilersuisoq. 1987 blev der etableret elektrisitetsværk, og havnen blev udvidet. Der er også bygget en vandtank med afsaltet havvand, der vil øge muligheden for at bygden overlever i fremtiden. Kirken er fra 1928 og har 110 siddepladser.

Kitsissuarsuit Helistop havde i 2008 76 afrejsende passagerer fra flyvepladsen fordelt på 31 starter. 

Bygder i Qeqertalik Kommune
Kullorsuaq

Kullorsuaq (grønlandsk for “Den store tommelfinger”, dansk navn: Djævelens Tommelfinger) er en bygd i Vestgrønland beliggende ca. 300 km nord for Upernavik i Avannaata Kommune. Bygden blev grundlagt i 1928 og har ca. 456 indbyggere (2014). Navnet refererer til et fjeld i nærheden af bygden, som set fra vest ligner en stor tommelfinger.

I den isfri tid (juli – november) kommer der forsyninger med skib hver anden uge. Hele året er der helikopterforbindelse ca. to gange om ugen til Kullorsuaq Helistop. Der er mulighed for både mobiltelefoni og internet. De vigtigste næringsveje er fiskeri og fangst, særlig efter sæl, narhval og hvidhval.

I byens servicehus er der vaskeri, bad, mødelokale og hobbyværksted. Der er også her syge- og tandpleje foregår. Lægen kommer to til tre gange om året. Patienter transporteres i de fleste tilfælde til Upernavik Sygehus. I 2011 blev den nye 170 m2 Pilersuisoq-butik indviet.

Bygdens nye skole Kullorsuup Atuarfissua blev indviet i 2009. Skolen har plads til 121 elever fra 1. til 10. klasse.

Kultur 

Den franske komediefilm “Le Voyage au Groenland” (på dansk: “Rejsen til Grønland”) er hovedsagligt optaget i Kullorsuaq.

Referencer 

Bygder i Avannaata Kommune
Kuummiut

Kuummiut er en bygd i Østgrønland, der hører under Tasiilaq, hovedbyen i den tidligere Ammassalik Kommune. Position: 65°51′55″N 37°00′30″W.

Kuummiut er distriktets største, og grønlands 3.-største, bygd med ca. 400 indbyggere. Bygden ligger ved Ammassalik Fjord. Bygden har områdets eneste fiskefabrik. Unikt for Kuummiut er, at havnen om vinteren ofte er isfri. Det vil sige, at der kan drives fiskeri fra båd i vintermånederne. I maj-juni træffes i nærheden af bygden store forekomster af ammassetter (lodde).

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside

Bygder i Sermersooq Kommune
Maniitsoq

Maniitsoq er en by i Vestgrønland med ca. 2.600 indbyggere, og det er dermed den sjettestørste by i Grønland. Maniitsoq er en af byerne i Qeqqata Kommune. Maniitsoq-området er kendt for sin ujævne overflade.

Området er rigt på fisk og vildt, rensdyr og moskusokser. Om sommeren ses ofte store hvaler. Der er flere store fuglefjelde ved Maniitsoq.

Det vigtigste erhverv er fiskeri og fangst med velfungerende fiskeindustri og anden fødevareproduktion.

De største vandkraftpotentialer i Grønland er beliggende nordøst for Maniitsoq ved Tasersiaq og Majoqqaq.

Maniitsoq ligger på det gamle grundfjeld i det sydlige Vestgrønland, som blandt geologer kaldes det Nordatlantiske kraton. Det er omkring tre milliarder år gammelt. Maniitsoq området er rig på mineraler blandt andet nikkel, kobber, sjældne jordarters metaller, niobium, uran, fosfat, guld, platin. Ædelsten og halvædelsten som diamant, rubin, granat, korund og Maniitsoq-sten (lapis lazuli).

Fundet af en tre milliarder år gamle kraterstruktur (verdens ældste) ved Maniitsoq med en nuværende udbredelse på langt over 100 km i diameter blev offentliggjort i juni 2012.

Ved Tupertalik findes verdens ældste karbonatit-intrusion som er tre milliarder og syv millioner år gammel.

Maniitsoq er kendt for dets store alpine område som besøges af skientusiaster fra hele verden.

Den 30. juli 2013 måltes den højeste temperatur nogensinde i Grønland; 25,9 °C i Maniitsoq.

Områdets historie kan opleves i byen lokale museum, Maniitsoq Museum.

Eksterne henvisninger 

Byer i Qeqqata Kommune
Etableret i 1755
Vintersportssteder i Grønland
Mourisaq

Moriusaq er en bygd med omkring 5-10 indbyggere i Nordgrønland, beliggende ca. 30 km vest for Qaanaaq i Qaasuitsup Kommunia. Indtil 2009 tilhørte bygden Qaanaaq Kommune. 
  
Der er gode fangstmuligheder i området, og en del af de få tilbageværende familier lever af fangst. Mange er i de seneste år flyttet til især Qaanaaq. 

Der findes i bygden en velforsynet butik, tankanlæg og kirke.

Social- og sundhedsvæsen 
Bygden besøges årligt af læge og tandlæge.

Bygdens børn undervises på "skolen", Moriusap Atuarfia, der har elever fra 1. til 9. klassetrin. Der er to undervisningslokaler, som også bruges til kirkesal og bibliotek.

Eksterne henvisninger 
 Fakta om Mourisaq  på turistqaanaaq.gl

Bygder i Qeqqata Kommune
Hemisfære

Hemisfære kommer af græsk ἡμισφαίριον hēmisphaírion, der betyder "halvkugle". Ordet henviser som hovedregel til den ene halvdel af et kugleformet objekt, men kan have en række forskellige specifikke betydninger:

 En halvdel af Jorden (eller andet astronomisk legeme), inddelt horisontalt eller vertikalt i:
 Den nordlige hemisfære/halvkugle – den del af jorden, der ligger nord for ækvator
 Den sydlige hemisfære/halvkugle – den del af jorden, der ligger syd for ækvator
 Den østlige hemisfære/halvkugle – begreb der når det bruges ofte omfatter Europa, Afrika, Asien og Oceanien
 Den vestlige hemisfære/halvkugle – begreb der når det bruges ofte omfatter Amerika
 Hemisfære (geometri) – halvdel af en kugle eller andet kugleformet objekt
 Cerebrale hemisfærere – en del af menneskehjernen (storhjernen er opdelt i en højre og en venstre hemisfære / hjernehalvdel)
Molbostøtten

Molbostøtten er en muret obelisk, der siden 1938 har været opstillet på Mols ved Knebels nordlige tilkørsel ved vejen til Agri. Den blev rejst af Knebel Borger- og Håndværkerforening og skulle bl.a. fungere som vejviser til stendyssen Porskær Stenhus.

Støtten er ca. 3,8 meter høj og har en muret sokkel, der er pudset. Over soklen findes en firesidet billedfrise i basrelief udført i cement og grus, som illustrerer fire af de bedst kendte Molbohistorier: Storken i rugmarken, Kirkeklokken, Stokken og Pølsen. Obelisken er muret i cementsten og pudset med gult cement. Ved senere istandsættelser er obelisken blevet kalket og malet gul. Foroven slutter obelisken med en pyramideformet tilspidsning. Hulrummet i obelisken er fyldt med stenafslag og beton. Murerarbejdet blev udført af murermester Hans Jensen fra Knebel sammen med to hjælpere.

Det er ukendt hvem der har tegnet støtten og udført billedfrisen. Blandt de mulige ophavsmænd til frisen nævnes "en kunstner fra Århus, muligvis ved navn Gudmundsen" og "kunstmaler Fisker".

Noter 

Monumenter i Danmark
Syddjurs Kommune
Vrinners Kirke

Vrinners Kirke (indtil 1920: Vrinders Kirke) er en kirke i Rolsø Sogn, beliggende 8 kilometer syd for Rønde.

Kirken blev indviet 8. september 1907 og er opført i romansk stil i røde mursten og med skiffertag efter tegning af arkitekt Rudolf Frimodt Clausen. Kirketårnet vender traditionen tro mod vest og er firkantet forneden, ottesidigt foroven og øverst forsynet med et forgyldt spir.

Til kirken hører også et kapel, der er blevet opført senere end kirken.

Inventar 
Meget af inventaret stammer fra Rolsø Kirke. Det gælder således prædikestolen, der er fra 1634, døbefonten, der er udført i granit og fra slutningen af 1100-tallet og altertavlen, der blev skænket af en lokal herremand til Rolsø Kirke. Den syvarmede lysestage stammer imidlertid fra kirkens indvielse og blev skænket af nabosognenes præster.

Kirkeklokken er støbt af malm hos Frantz Schilling i Thuringen og kostede 1.106 kroner, inklusiv told og fragt. Den har følgende inskription: "Jeg kalder på folk i Vrinders by, o søger jeg frelse i korsets ly. Jeg kalder på gammel og ung, mest dog på sjælen træt og tung, syg for den evige hvile." (Delvis Grundtvig-citat, se Kalliope)

Historie 
Kirken blev indviet 8. september 1907 som afløser for Rolsø Kirke, der blev nedrevet i 1908. Siden Rolsø var blevet nedlagt som landsby i slutningen af 1600-tallet, var Rolsø Kirke kommet til at ligge relativt langt væk fra de fleste af sognets beboere og det skulle nu ændres.

Bag byggeriet stod et udvalg nedsat i vinteren 1903 bestående af seks fremtrædende borgere fra Vrinders og sognepræsten i Rolsø og Knebel Sogne, Viggo Tage Jensen. Mens grunden til kirken blev betalt af en nyoprettet kirkefond, kom midlerne til at dække de yderligere omkostninger ved byggeriet på 21.500 kroner fra forskellige steder. Staten bidrog med 10.000 kroner, tiendeejere med 1.000 kroner, kommunekassen med 1.400 kroner og Knebel-Roelse Sparrekasse med 1.000 kroner. De sidste 8.100 kroner blev givet som pengegaver af sognets beboere i perioden 1904-1909.

Eksterne henvisninger 
 Vrinners Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Syddjurs Kommune
Kirker i Århus Stift
Kirker i Randers Amt
SkyOS

SkyOS er et proprietært styresystem udviklet af Robert Szeleney. Han startede udviklingen i 1996, men det der skulle være version 5.0 er i stedet blevet en total omskrivning af hele styresystemet. Denne udvikling er fortsat i gang, og SkyOS har de sidste 3-4 år været i betafase. Styresystemet startede som et hobby-OS, men er nu blevet kommercielt. En LiveCD-udgave er blevet lovet i den nærmere fremtid.

Der er understøttelse for flerprocessorsystemer, et integreret multimedia subsystem og et 64-bit filsystem. Filsystemet var oprindelig en lettere modificeret udgave af OpenBFS (fra HaikuOS, også kendt som OpenBEOS), men er senere blevet til sit eget specielle filsystem, kaldet SkyFS.

Det understøtter stort set POSIX-standarden, og kommer med størstedelen af GNU-værktøjerne, bl.a. GCC. Pga. POSIX-understøttelsen og porteringen af GTK+ (GIMP Toolkit), er en række Linux- og Unixprogrammer blevet porteret, bl.a. AbiWord and Gaim, samt spil som OpenTTD og Quake. Første kommercielle program er Pixel billedebehandlingsprogrammet.

I skrivende stund (januar 2006) har SkyOS tilstrækkelig mange drivere til at kunne køre på de fleste PC'er. Ikke alle typer af enheder er understøttet, bl.a. er der ikke understøttelse for printere, scannere og FireWire-enheder. SkyOS har en god understøttelse af de fleste grafikkort i 2D-tilstand eller VESA-tilstande, men kan ikke gøre brug af 3D-hardwaren som findes i de fleste moderne grafikkort som nVidias GeForce-serie og ATIs Radeon-serie. Dette er en tilbagevendende situation for små styresystemer, der oftest ikke har tilstrækkelig mange brugere til at skabe interesse for driverudvikling blandt leverandørerne.

SkyOS har programmer for de mest almindelige opgaver på en skrivebordspc. En komplet kontorpakke er for tiden under udvikling, og Mozilla Firefox, Mozilla Thunderbird, samt Nvu blevet porteret. Dertil kommer, at en række tredjepartsudviklere har lavet en række programmer og spil specielt til SkyOS.

SkyOS har – som mange andre lignende projekter – et lille, levende og trofast miljø, der arbejder tæt sammen med udviklerne af SkyOS. SkyOS er bl.a. blevet oversat til en lang række sprog, de nyeste er tyrkisk og arabisk, og dansk blev føjet til i slutningen af december 2005.

Eksterne henvisninger 
 SkyOS Home Page  – SkyOS' hjemmeside;
 SkyOS Tour  – SkyOS introduktion;
 Interview – Interview med Robert Szeleney (2001);
 Interview #2 – Et noget nyere interview med Robert Szeleney (2004);
 SkyOS-Development – En blog om den løbende udvikling af SkyOS, og programmer til SkyOS
 SkyOS Inside – En blog fra en udvikler af SkyOS

Styresystemer
Jan Mølby

Jan Mølby (4. juli 1963) er en dansk tidligere professionel fodboldspiller og træner, der i dag arbejder som fodboldkommentator i tv. Mølby er især husket for sin tid som spiller i den engelske klub Liverpool F.C.

Jan Mølby er optaget i Fodboldens Hall of Fame.

Spillerkarriere

Profil  
Mølby var en teknisk stærk og boldsikker spiller, der havde et godt blik for spillets udvikling og med sine lange, præcise pasninger var i stand til at vende forsvar til angreb på et øjeblik. Mølbys store fysik var både hans styrke og svaghed; modstanderne havde vanskeligt ved at tage bolden fra ham, men han var mindre bevægelig og løbestærk end andre midtbanespillere.

Liverpool F.C. 
Mølby var i årene 1984-96 central midtbanespiller i Liverpool F.C., hvor han i alt spillede 292 kampe og scorede 63 mål, heraf 42 på straffespark. Mølby kaldes af Liverpool-fans "The Great Dane" og regnes i dag for en klublegende i Liverpool. Mølby fik en testimonial match af Liverpool ved sin karrieres afslutning og var den første udlænding i engelsk fodbold, der modtog en sådan.

I Liverpool scorede Mølby et mål mod Manchester United F.C., der gik over i Liverpools klubhistorie; efter at have erobret bolden omkring midterlinjen løb Mølby en halv banelængde og skød bolden op i Uniteds målhjørne. Kampen blev ikke transmitteret i fjernsynet, men det viste sig, at Ron Atkinson ejede en film af målet.

Danmarks landshold 
Trods sine kvaliteter fik Mølby ikke en stor landsholdskarriere, dels grundet en række skader, dels som følge af et anstrengt forhold til landstræner Richard Møller Nielsen.

Titler 
Hollandsk mester og pokalvinder (1983)
Engelsk mester (1986, 1988 og 1990)
Engelsk pokalvinder (1986, 1989 og 1992)

Trænerkarriere 
Mølby var spillende træner for Swansea City i perioden 1996-98. I perioden 1999-2004 var han i flere omgange manager for den engelske 2. divisionsklub Kidderminster Harriers F.C. og nåede i samme tidsrum også at være manager for Hull City (2002-2003).

Efter fodboldkarrieren 
I dag arbejder Mølby blandt andet som kommentator på tv-stationen TV3+ i forbindelse med fodboldlandskampe og Champions League-kampe. Mølby har også været brugt på den engelske tv-station BBC.

I 2015 slog han helt sensationelt den femdobbelte verdensmester i dart, Eric Bristow, i en velgørenhedskamp i netop dart.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside (Engelsk)
 Spillerprofil på LFChistory.net (Engelsk)
 Karriereinformation på ex-canaries.co.uk (Engelsk)
 

Personer fra Kolding
Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra AFC Ajax
Fodboldspillere fra Liverpool F.C.
Fodboldspillere fra Barnsley F.C.
Fodboldspillere fra Norwich City F.C.
Fodboldspillere fra Swansea City A.F.C.
Fodboldlandsholdsspillere fra Danmark
Fodboldtrænere fra Swansea City A.F.C.
Fodboldtrænere fra Hull City A.F.C.
Fodboldtrænere fra Norwich City F.C.
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1984
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1986
EØS

EØS eller Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde er et frihandelssamarbejde i Europa. EØS-aftalen blev underskrevet i maj 1992 mellem de daværende 12 medlemsstater af EF og de daværende seks EFTA-medlemsstater: Finland, Island, Norge, Schweiz, Sverige og Østrig. Efter en folkeafstemning i december 1992, der resulterede i et nej, ratificerede Schweiz ikke aftalen. Da aftalen trådte i kraft i begyndelsen af 1994, var der derfor 17 deltagerlande.

Siden da er tre af de oprindelige EFTA-lande, Østrig, Finland og Sverige, blevet fuldgyldige medlemmer af EU, mens Liechtenstein i maj 1995 tiltrådte EØS. Liechtenstein var blevet medlem af EFTA i 1991. Aftalen gælder derfor nu de 27 EU-medlemsstater og tre EFTA-lande, men ikke Schweiz, som dog stadig er medlem af EFTA.

Lande omfattet

Se også 
Mercosur

Internationale organisationer
Etableret i 1994
International økonomi
New South Wales

New South Wales (NSW) er Australiens folkerigeste og ældste delstat. Den ligger på den australske østkyst. Delstaten grænser i nord op til Queensland, i syd op til Victoria, i vest op til South Australia og i øst op til Det Tasmanske Hav. New South Wales omslutter hele Australian Capital Territory. Dens hovedstad er Sydney, der også er Australiens største by. Ved folketællingen i marts 2014 havde New South Wales 7,5 millioner indbyggere. Omkring 66 % af delstatens indbyggere, 4,67 millioner, bor i Greater Sydney. Beboerne i New South Wales kaldes på engelsk for New South Welshmen.

Kolonien New South Wales blev grundlagt i 1788. Den dækkede oprindeligt det meste af Australien, og omfattede øerne Lord Howe Island, New Zealand, Norfolk Island og Van Diemen’s Land. Gennem 1800-tallet blev store områder udskilt for at danne kolonierne Tasmanien, South Australia, New Zealand, Victoria, Queensland og Northern Territory.

Lord Howe Island hører stadig til New South Wales, mens Norfolk Island, Australian Capital Territory og Jervis Bay Territory i dag er føderale områder.

Noter 

 
Etableret i 1788
Victoria (delstat)

Victoria er en australsk delstat, beliggende i det sydøstlige Australien. Delstaten (der er opkaldt efter Dronning Victoria af Storbritannien i forbindelse med, at den blev udskilt fra New South Wales i 1851) har et areal på 227.600 km2 og er dermed Australiens næstmindste delstat. Victoria grænser til delstaterne New South Wales i nord South Australia i vest og mod syd (på den anden side af Bassstrædet) ligger Tasmanien. Mod øst ligger det Tasmanske Hav. Victorias hovedstad er Melbourne, der ligger i den nordlige ende af den sydligt beliggende bugt Port Phillip.

Linda Dessau blev 1. juli 2015 Victorias 29. guvernør, og den første kvinde på posten. Daniel Andrews blev Victorias 48. premierminister i december 2014.

Demografi 
Victoria har 6.704.300 indbyggere (2022), hvoraf 70% bor i hovedstaden Melbourne (2010). 0,7% er aboriginere og 25% er født i udlandet. Med sine 29,5 indbyggere pr. km2 har delstaten Australiens næsthøjeste befolkningstæthed efter Australian Capital Territory, der har 152/km2. 12,5 af de indbyggere, der er født i udlandet, stammer fra Europa, næstflest kommer fra Asien. 78% af indbyggerne taler engelsk, 3,2% italiensk, 2,7% græsk og 2,5 kinesisk.

Klima 
Om sommeren er der typisk mellem 11 og 31 grader, det kommer an på, om man befinder sig langs de 1.800 km kystlinje, i bjergene eller i indlandet. Om vinteren er der typisk mellem 0 og 16 grader. I perioden fra juni til september kan der forekomme snefald i de Australske Alper i den nordøstlige den af delstaten. I den østlige del af delstaten, der får mest regn, kan der falde op til 1000 mm regn om året.

Historie 
Området, der er i dag udgør Victoria har været beboet af aboriginere i tusindvis af år, før området blev opdaget af den engelske opdagelsesrejsende kaptajn James Cook og hans besætning i 1770. Briterne slog sig som de første ned i området, da de opførte en straffekoloni i 1803, men den blev forladt igen. Der kom endnu en i 1826, men den første permanente europæiske bosættelse blev oprettet i 1834 ved Portland Bay.

Efter et guldfund i 1851 ankom 30.000 immigranter til Victoria inden årets udgang, hvilket i løbet af de følgende ti år øgede indbyggertallet fra 76.000 til 540.000 (heraf 8% kinesere), hvilket på det tidspunkt svarede til 45% af hele Australiens befolkning. Som følge af guldfeberen blev Melbourne hele Australiens og New Zealands finanscentrum. I forbindelse med at Victoria i 1901 gik fra at være en uafhængig koloni til at blive en australsk delstat blev Melbourne, der frem til 1905 var Australiens største by (derefter var Sydney den største), desuden Australiens midlertidige hovedstad frem til 1927, hvor Canberra, der blev planlagt og bygget til formålet, blev hovedstad.

Referencer 

 
Etableret i 1851