kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anouk Dekker

Manieke Anouk Dekker (født 15. november 1986) er en hollandsk fodboldspiller, der spiller som Forsvarer for Montpellier og . Hun har tidligere spillet for FC Twente og FFC Heike Rheine. Den 6. august 2017 vandt hun europamesterskabet, da Holland slog Danmark 4-2 i finalen. Hun blev valgt til all-star holdet efter at EM 2017 var slut.

Hæder

Klub
FC Twente
Vinder
 BeNe League: 2012–2013 2013-2014
 Eredivisie: 2010–2011 2012-2013 2013-2014 2014-2015 2015-2016
 KNVB Women's Cup: 2007–2008 2014-2015

Toer
 Montpellier Herault Feminine
 Division 1 Féminine: 2016-2017
 Coupe de France Féminine: 2015-2016

FC Twente
 BeNe League: 2012–2013 2013-2014
 BeNe League: 2014-2015
 Eredivisie: 2011–2012
 KNVB Women's Cup: 2012–2013
 BeNe Super Cup: 2011–2012

Landshold 
Holland
 EM i fodbold for kvinder: Vinder af EM 2017.
 All-star holdet ved EM 2017.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Kvindelige fodboldspillere fra Holland
Kvindelige fodboldlandsholdsspillere fra Holland
Fodboldspillere fra FC Twente (kvinder)
Fodboldspillere fra Montpellier HSC (kvinder)
Vistal Gdynia

Vistal Gdynia er en polsk håndboldklub, hjemmehørende i Gdynia, Polen. Klubben nåede hele vejen til semifinalen i EHF Challenge Cup 2010, men blev slået ud.

Resultater

Ekstraklassa:
Vinder: 2012, 2017

Polsk kvinde cup :
Vinder: 2014, 2015, 2016 

EHF Challenge Cup:
Semifinalist: 2010

Truppen 

Truppen i sæsonen 17-18

Målvogtere
  Malgorzata Gapska
  Weronika Kordowiecka
  Oliwia Kaminska

Fløjspillere
RW
  Katarzyna Janiszewska
  Aneta Łabuda
  Jagoda Blaszkowska
LW 
  Magdalena Stanulewicz
  Kinga Gutkowska

Stregspillere 
  Patrycja Kulwińska
  Joanna Szarawaga
  Marta Śliwińska

Bagspillere
  Aleksandra Zych
  Martyna Boryslawska
  Joanna Kozłowska
  Patricia Matieli Machado
  Paulina Uścinowicz
  Alicja Pękala
  Natalia Kowalczyk
  Kornelia Małecka

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Håndboldklubber fra Polen
Etableret i 1990
Sport i Gdynia
Polsk Superliga i håndbold (kvinder)

Polsk Superliga i håndbold er kvindernes toprække i håndbold i Polen.

Liste over vindere 

 1939 - Znicz Łódź
 1946 - Zryw Łódź
 1947 - Zryw Łódź
 1948 - SKS Warszawa
 1949 - Unia Łódź
 1950 - Spójnia Warszawa
 1951 - Unia Łódź
 1952 - Unia Łódź
 1953 - not held
 1954 - not held
 1955 - Stal Chorzów
 1956 - Stal Chorzów
 1957 - Cracovia
 1958 - Cracovia
 1959 - AZS Katowice
 1960 - Cracovia
 1961 - Cracovia
 1962 - Ruch Chorzów
 1963 - Ruch Chorzów
 1964 - Ruch Chorzów
 1965 - Sośnica Gliwice
 1966 - Sośnica Gliwice
 1967 - Cracovia
 1968 - AZS Wrocław
 1969 - AZS Wrocław
 1970 - Otmęt Krapkowice
 1971 - Otmęt Krapkowice
 1972 - Sośnica Gliwice
 1973 - Ruch Chorzów
 1974 - Ruch Chorzów

 1975 - Ruch Chorzów
 1976 - AZS Wrocław
 1977 - Ruch Chorzów
 1978 - Ruch Chorzów
 1979 - AZS Wrocław
 1980 - Ruch Chorzów
 1981 - AKS Chorzów
 1982 - AKS Chorzów
 1983 - Pogoń Szczecin
 1984 - AZS Wrocław
 1985 - Cracovia
 1986 - Pogoń Szczecin
 1987 - Cracovia
 1988 - AKS Chorzów
 1989 - AZS Wrocław
 1990 - AZS Wrocław
 1991 - Pogoń Szczecin
 1992 - Start Elbląg
 1993 - MKS Piotrcovia Piotrków Trybunalski
 1994 - Start Elbląg
 1995 - Montex Lublin
 1996 - Montex Lublin
 1997 - Montex Lublin
 1998 - Montex Lublin
 1999 - Montex Lublin
 2000 - Montex Lublin
 2001 - Montex Lublin
 2002 - Montex Lublin
 2003 - Pol-Skone Lublin

 2004 - AZS AWFiS Gdańsk
 2005 - SPR ICom Lublin
 2006 - SPR ICom Lublin
 2007 - SPR ICom Lublin
 2008 - SPR ICom Lublin
 2009 - SPR Asecco Lublin
 2010 - SPR Lublin
 2011 – KGHM Metraco Zagłębie Lubin
 2012 - Vistal Gdynia
 2013 - MKS Selgros Lublin
 2014 - MKS Selgros Lublin
 2015 - MKS Selgros Lublin
 2016 - MKS Selgros Lublin
 2017 - Vistal Gdynia
 2018 - MKS Lublin
 2019 - MKS Lublin

Se også 
Polsk Superliga i håndbold (mænd)

Referencer 

Superliga i håndbold (kvinder)
Patagotitan

Patagotitan er en slægt af sauropoder fra Cerro Barcino-formationen i Chubut-provinsen i Patagonien, Argentina. Patagotitan indeholder en enkelt art Patagotitan mayorum, først offentliggjort i 2014 og herefter valideret og navngivet i 2017 af José Carballido og kollegaer.

Beskrivelse

Efter publicering af artiklen, rapporterede LiveScience at Patagotitan var 37 meter lang og vejede 62 ton - og hjemmesiden phys.org rapporterede, at Patagotitan var 37 meter lang og vejede 69 ton, hvilket gør den vægtmæssigt lidt mindre end Argentinosaurus. Patagotitans lårbensknogle er 238 cm lang og har en omkreds på omkring 110 cm, en tyndere lårbensknogle end Argentinosaurus''' lårbensknogle.

Opdagelse og navngivning
Fossilerne blev opdaget i 2011 af en bonde i ørkenen nær La Flecha i Argentina, omkring 250 km vest for Trelew i provinsen Chubut i Patagonien. 
Udgravning blev foretaget af palæontologerne fra det lokale museum i Trelew. Udgravningslederen Jose Luis Carballido og Diego Pol, med delvis finansiering af The Jurassic Foundation. Syv delvise skeletter, bestående af omkring 150 knogler blev afdækket og beskrevet som i "bemærkelsesværdig god tilstand".

 Palæoøkologi Patagotitan'' levede i Tidlig Kridt-perioden, mellem 95 og 100 millioner år siden, i hvad der kaldes et område med skov.

Galleri

Kilder/referencer

Eksterne henvisninger
 09 august 2017, videnskab.dk: Verdens største dinosaurus får T. rex til at ligne en dværg
 David Attenborough and the Giant Dinosaur, BBC

Dinosaurer
Den glade enke (flertydig)

Den glade enke kan henvise til:

 Den glade enke – operette komponeret i 1905 af den østrigske komponist Franz Lehár
 Den glade Enke (film fra 1906) – dansk stumfilm fra 1906 instrueret af Viggo Larsen
 Den glade Enke (film fra 1907) – dansk stumfilm fra 1907 instrueret af Viggo Larsen
 Den glade enke (film fra 1934) – amerikansk film fra 1934 instrueret af Ernst Lubitsch
 Den glade enke (film fra 1952) – amerikansk film fra 1952 instrueret af Curtis Bernhardt

Se også 
 Den glade enke i Trangvik
Sonja Barjaktarović

Sonja Barjaktarović (født 11. september 1986 i Berane, SFR Jugoslavien) er en montenegrinsk håndboldspiller, der spiller for Alba Fehérvár KC og for det montenegrinske landshold. Hun har tidligere spillet for russiske Rostov-Don

Meritter med klub og landshold 
EHF Champions League
Vinder: 2011/2012
EHF Cup Winners' Cup
Guld: 2005/2006 and 2009/2010

Regionalligaen Kvinder
Guld: 2009/2010 and 2010/2011
Sølv: 2007/2008

Montenegrinske MesterskabGold: 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010 and 2010/11Montenegrinsk Cup
Guld: 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010 and 2010/11
EM i håndbold:
Vinder: 2012

Referencer

Eksterne henvisninger 

Håndboldspillere fra Montenegro
Håndboldspillere fra ŽRK Budućnost
Håndboldspillere fra Rostov-Don
Håndboldspillere fra Kastamonu Belediyesi GSK
Olympiske sølvmedaljevindere fra Montenegro
Håndboldspillere ved sommer-OL 2012
Håndboldspillere ved sommer-OL 2016
Medaljevindere ved sommer-OL 2012
Kika van Es

Kika van Es (født 11. oktober 1991) er en hollandsk fodboldspiller, der spiller som forsvarsspiller for Achilles '29 i Eredivisie og .

Hæder

Landshold 
Holland
 EM i fodbold for kvinder: Vinder af EM 2017.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Profil på onsonranje.nl

Kvindelige fodboldspillere fra Holland
Kvindelige fodboldlandsholdsspillere fra Holland
Utlängan

Utlängan er en ø i Karlskrona kommune i Blekinge skærgård. 

Øen er beliggende næstlængst fra land ud mod det åbne hav. Kun Utklippan ligger længere fra land. Utlängan består af skov og overdrev, er cirka tre kilometer lang og 1½ kilometer bred. Øens areal er på lidt over 215 hektar. Utlängans havn, Stenshamn, ligger på øen af samme navn, og en bro forbinder øen med Utlängan. På Utlängan ligger et tidligere FRA anlæg med et hvidt tårn. Anlægget er stadig under militær beskyttelse. Øen har også et fyrtårn, som ligger på den sydlige del.

Historie 
Øen var i Middelalderen udgangspunkt for en færdselsåre kaldet Kong Valdemars sejlrute, og er endda nævnt i en runesten på Bornholm fra omkring år 1000. Øen blev i lang tid udelukkende benyttet til græsning af dyr, men i begyndelsen af 1800-tallet bosatte en familie sig på øen. Der var på et tidspunkt seks gårde med fastboende på øen. I 2012 var der kun én husstand med fastboende tilbage.

Utlängans fyrtårn på den sydlige ende af øen tændtes første gang den 29. august 1882. I modsætning til de fleste andre fyrtårne opførtes der ikke nogen fyrbøderbolig, da en af landmændene på øen fungerede som fyrbøder. Han var også ålefisker og skipper på redningsbåden. Det gamle fyrtårn blev i 1931 erstattet af et nyt i beton.

Kildehenvisninger 

Øer i Sverige
Blekinges geografi
Desiree van Lunteren

Desiree van Lunteren (født 30. december 1992) er en hollandsk fodboldspiller, der spiller som Forsvarsspiller
for PSV Eindhoven og .

Klubkarriere
Van Lunteren spillede for AZ Alkmaar og Telstar i Eredivisie før hun skiftede til AFC Ajax i 2012 for at spille i den første sæson i BeNe League.

Hæder

Klub
AZ Alkmaar
 Eredivisie (1): 2009–10
 KNVB Women's Cup (1): 2010–11

AFC Ajax
 KNVB Women's Cup (1): 2013–14

Landshold
Holland
EM i fodbold for kvinder (1): 2017

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Profil på onsoranje.nl 
 

Kvindelige fodboldspillere fra Holland
Kvindelige fodboldlandsholdsspillere fra Holland
Fodboldspillere fra AFC Ajax (kvinder)
Thomas David Lukas Olsen

Thomas David Lukas Olsen, tidligere kendt Magnus Gäfgen (født 11. april 1975 i Frankfurt am Main) er en tysk børnemorder. I 2002 blev han arresteret for mordet på 11-årige Jakob von Metzler, søn af en velkendt bankier fra Frankfurt. Det følgende år blev Gäfgen idømt livsvarigt fængsel. Gäfgen blev også kendt for sin klage over påstået polititortur.

I januar 2015 blev det kendt, at han havde ændret sit navn fra Magnus Gäfgen til Thomas David Lukas Olsen, efter sigende inspireret af Olsen-banden.

Litteratur 
 Adrienne Lochte: Sie werden dich nicht finden. Der Fall Jakob von Metzler. Droemer/Knaur 2004,

Referencer 

Mordere fra Tyskland
Bortførere
Canton Tower

Canton Tower er et TV-tårn i Guangzhou (i provinsen Guangdong); tidligere hed tårnet Guangzhou Tower. Tårnet er 604 meter højt og var i kort tid verdens højeste tårn indtil Tokyo Skytree stod færdigt i 2012.

Tårnet er designet af de hollandske arkitekter Mark Hemel og Barbara Kuit fra Information Based Architecture i samarbejde med Arup, et internationalt konsulentfirma inden for bygningskonstruktion.

Inden det var bygget helt færdigt blev tårnet åbnet for offentligheden den 1. oktober 2010. Det øverste udsigtspunkt i tårnet åbnede officielt i december 2011 og er beliggende i 488 meters højde.

Galleri 

Tårne i Kina
Tower
Krasnojarskreservoiret

Krasnojarskreservoiret (, ) er et vandkraftreservoir nær byen Divnogorsk på floden Jenisej i Krasnojarsk kraj i Sibiriske føderale distrikt af Den Russiske Føderation. Reservoiret er opkaldt efter byen Krasnojarsk, den største by ved reservoiret. Reservoiret har et areal på 2.000 km², omkring 66% af Fyns areal (3.099,7 km²), og et maksimalt volumen på 73,3 km³.

Reservoiret 

Fyldningen af Krasnojarskreservoiret påbegyndtes i 1967, og værket blev sat idrift i 1967. Vandkraftværket har en indstalleret effekt på 6.000 MW og en gennemsnitlig årlig produktion på 19,6-20,4 TWH. Fra igangsætning af 10. turbine i april 1971 var vandkraftværket verdens største elproducent indtil Grand Coulee Dam nåede 6.181 MW i 1983. Reservoiret er det næst største i Rusland efter Bratskreservoiret.

Krasnojarskreservoiret blev etableret for at sikre vandvejstransporten og udnytte det store vandkraftpotetiale. Som en følge af oprettelsen af Krasnojarskreservoiret skabtes en dyb vandtransportrute fra Minusinsk til udmundingen af Jenisej. Vede den Krasnojarskreservoiret ligger byerne Krasnojarsk, Divnogorsk og Minusinsk. Den store elproduktion benyttes til bl.a. aluminiumsproduktion.

Billeder

Referencer

Eksterne henvisninger 

Reservoirer på Jenisej
Reservoirer i Rusland
Vandkraftværker i Rusland
Dæmninger i Rusland
Etableret i 1967
Krasnojarsk krajs geografi
Reservoirer konstrueret i Sovjettiden
Udelelighedsbrevet

Udelelighedsbrevet er en rigsrådsvedtagelse fra 1494, der er et af Danmarkshistoriens vigtigste dokumenter. Brevet siger, at kongen ejer ikke Danmark og derfor ikke kan dele det mellem sine arvinger.

Hertug Friedrich i Gottorp gjorde krav overfor sin bror Kong Hans på len i Danmark og blev kraftigt støttet af brødrenes mor Enkedronning Dorothea. De ville efter tysk fyrstelig arveskik have landet delt nogenlunde ligeligt mellem brødrene. Kong Hans og Rigsrådet indkaldte til et stændermøde i Kalundborg og fik der vedtaget Udelelighedsbrevet af 1494. Brevet omfattede ikke Sønderjylland, fordi Slesvig-Holsten havde fået et udelelighedsbrev, Ribeprivilegierne af 5. marts 1460, på et møde mellem Kong Christian 1. og danske og holstenske rigsråder.

Udelelighedsbrevets tekst 

Vi Jens Brostrup, ærkebiskop i Lund, Sveriges fyrste og Pavens legat, Niels Skave i Roskilde, Karl Rønnov i Odense, Niels Glob i Viborg, Hartvig Juel i Ribe, Niels Stygge i Vendsyssel, Niels Clausøn i Århus, biskopper, mester Peder, prior i Antvorskov, Johan Jepsøn, provst i Dalby, Erik Otsøn, Povl Laxman, hovmester i Danmark, Eskild Gøye, marsk i Danmark, Henrik Meinstrup, Niels Høgh, Ludvig Marsk, Sten Bille, Hans Walkendrup, Oluf Stigsøn, riddere, Maurids Nielssøn, Niels Eriksøn, Holger Eriksøn, Jørgen Marsvin, Danmarks Riges Råd, gøre vitterligt: at højbåren fyrste Hertug Friedrich haver tit og ofte været begærende af vor nådige Herre og Rigens Råd, at han måtte forsés af Rigernes land og len, efter som tilbørligt kunne være, og var begærende Lolland, Falster og Møn med slotte og stæder. Da gav vor nådige Herre og Rådet ham for svar i København, at den begærende (begæring) er den sag, som rører det ganske Rige på og kunne dermed ingen svar gives oppå uden med alle Rigsens indbyggeres samtykke og fuldbyrd, og ville derfor forskrevne (førnævnte) højbårne fyrste til vilje foreskrive alt Rigens Råd, biskopper, prælater, abbeder, provster, ridderskabet, købstæder, mænd og almue at møde på belejlig sted udi Riget om fuld svar derpå. Da vorde dem alle sådant vitterligt gjort, og så vorde forskrevne højbårne fyrste Hertug Friedrich forskrevet at møde udi Kalundborg Trinitatis søndag (søndag efter pinse, i 1494: 25 maj) Da mødte dér alle Rigens Råd, iiij riddersmænd, mænd af hvert biskopstift, en borgmester, en rådmand og to af menigheden af hver købstad og nogle af almuen, alle med fuldmagt på deres vegne, der hjemme sad. Da var forskrevne højbårne fyrste Hertug Friedrich begærende svar på forskrevne forsynlighed, som han tit tilforne haver været begærende. Da sammen gik (trådte sammen) alle forskrevne og gav de hannem samdrægteligt sådan et svar på sine begæringer, at Danmark er et frit kårerige (valgrige) og kunne (det) derfor ej gøre være (blive gjort) eller fulgt at samtykke (i) det (at) Riget, slotte eller stæder, skal partes eller deles udi flere Herrers vold end een. Givet udi Kalundborg løverdagen næst efter Hellig Legems dag efter Guds byrd mcdxcquarto (1494) under alle vores førskrevne sekreter og indsegl.
(Kilde: Palle Laurings Danmarkshistorie bind 5, Unionskrigene.)

Danmark i 1400-tallet
Orsolya Herr

Orsolya Herr (født 23. november 1984 i Tatabánya, Ungarn) er en tidligere ungarsk håndboldspiller, der repræsenterede Ungarns kvindehåndboldlandshold. Hun spillede for de ungarske ligaklubber Györi Audi ETO KC,Váci NKSE, Siófok KC og Alba Fehérvár KC, foruden et kort ophold i kroatiske RK Podravka Koprivnica.

Achievements 
 Nemzeti Bajnokság I:
 Vinder: 2005, 2006, 2008, 2009
 Sølv: 2007
 Bronze: 2003, 2010
 Magyar Kupa:
 Vinder: 2005, 2006, 2007, 2008, 2009
 EHF Champions League:
 Vinder: 2013
 Finalist: 2009
 Semifinalist: 2007, 2008
 EHF Cup Winners' Cup:
 Finalist: 2006
 EHF Cup:
 Finalist: 2003, 2005
 EM i håndbold:
 Bronze: 2012

Referencer 

Håndboldspillere fra Ungarn
Vrede (flertydig)

Vrede kan henvise til:

 Vrede – en følelsesmæssig tilstand
 Vrede (dokumentarfilm fra 2003) – dansk dokumentarfilm fra 2003 instrueret af Saskia Bischoff Bisp
 Vrede (dokumentarfilm fra 2016) – dansk dokumentarfilm fra 2016 instrueret af Jakob Thuesen

 Se også
 Vredens dag
 Vredens druer
W (flertydig)

W kan henvise til:

 W – bogstav
 W (Whigfield album) – album af Whigfield
 W (nationalpark) – nationalpark i grænseområdet mellem Niger, Benin og Burkina Faso
 W (film fra 1974) – amerikansk film fra 1974
 W (magasin) – amerikansk modemagasin
 W (postområde) – postområde i London
 W (tv-serie) – en sydkoreansk tv-serie
Mikhail Skobelev

Mikhail Dmitrijevitj Skobelev (, ; født 29. september 1843, død 7. juli 1882 i Moskva) var en russisk general.

Skobelev udmærkede sig som kornet i kampen mod de polske oprørere (1863-1864) deltog han succesfuldt i krigene i Turkestan (1869) og i Kaukasus (1870-71), hvor han som generalstabsofficer gennemførte rekognosceringer i Turan. I 1873 anførte han som bataljonschef arméens fortrop i felttoget mod Khiva og deltog ligeledes i krigen mod khanatet Kokan i 1875, hvor han anførte kavaleriet. Da det sidstnævnte khanat i 1876 under navnet Fergana indlemmedes i Rusland, blev Skobelev, der i  mellemtiden var forfremmet til generalmajor, militærguvernør der. 

I Den russisk-tyrkiske krig 1877-78 stormede han Lovech den 3. september 1877 og udmærkede sig i kampene ved Pleven, især i stormen på Det Grønne Bjerg den 11. september samme år, og i slaget ved Sjejnovo den 9. januar 1878, hvor den tyrkiske Shipka-armé blev fanget. Som en belønning for sin indsats under krigen, blev han tildelt Sankt Georgsordenen af 3. grad og udnævnt til generalløjtnant og chef for det 4. Armékorps med base i Minsk. I 1880 anførte han felttoget mod den turkmenske tekkestamme og erobrede fæstningsbyerne Geok-Tepe og Dengil-Tepe i 1881, som belønning blev han udnævnt general af infanteriet og fik Sankt Georgsordenen af 2. grad. Den nådesløse nedslagtning af flygtende tekke-stammefolk vakte international forargelse. Efter erobringen udtalte generalen sig til den britiske krigskorrespondent Charles Marvin: ”Jeg anser det for et generelt princip, at i Asien er fredens varighed direkte proportionel med størrelsen af det blodbad, du udsætter din fjende for. Jo hårdere du slår dem, desto længere har du fred for dem bagefter.”

Skobelev forenede sine praktiske evner som troppefører med en udpræget sans for selvpromovering, og han yndede at lade sig fremstille som "Den Hvide General". Skobelev var udpræget tilhænger af panslavisme og en erklæret fjende af Tyskland. Han udtalte ved enhver lejlighed sine sympatier for Frankrig, og det var tæt på at give anledning til diplomatiske komplikationer.

General Skobelevs tidlige død af et hjertetilfælde blev i samtiden anset for mistænkeligt, og der var rygter om, at det var zarens hemmelige politi, der havde myrdet ham, efter at han var begyndt at vise politiske ambitioner.

Eftermæle 
Skobelev vedblev at være et samlingspunkt for den panslaviske, russiske nationalisme. Efter sin død var han ikke længere en farlig person for statsmagten, og han blev også officielt dyrket som militær helt. I 1912 blev et stort monument med generalen til hest opført på den centrale Skobelev-plads i Moskva - i dag Tverskaja. Men rytterstatuen blev fjernet i 1918 af bolsjevikkerne. I Sovjetunionen blev Skobelev dog husket for sine militære sejre. I Bulgarien har han hele tiden været anset som en nationalhelt og her er flere mindre byer opkaldt efter ham. I 2014 blev der rejst en ny rytterstatue af Skobelev foran det russiske Generalstabsakademi i Moskva.

Noter

Eksterne henvisninger 

Personer fra Sankt Petersborg
Osmanniske krige
Nytorv (flertydig)

Nytorv kan henvise til:

 Nytorv – torv i det indre København
 Nytorv (Flensborg) – torv i Flensborg
 Nytorv (Slagelse) – torv i Slagelse
 Nytorv (Viborg) – torv i Viborg
 Nytorv (Aalborg) – gade og torv i Aalborg
Ostankinskajatårnet

Ostankinskajatårnet (, ) er et tv- og radiotårn i Moskva. Det er 540 meter højt, hvilket gør det til det højeste tårn og fritstående bygningsværk i Europa. 
Byggeriet blev påbegyndt i 1963, og tårnet stod færdigt i 1967. Det var verdens højeste tårn og fritstående struktur indtil CN Tower i Canada blev indviet i 1976. 

Behovet for TV-sendere gjorde, at der blev bygget høje TV-tårne i mange lande, blandt andet i Østblokken, som dog ikke blev bygget lige så høje som det i Moskva. Tårne på over 300 meter blev blandt andet bygget i Kiev, Tasjkent, Almaty, Riga, Vilnius, Tallinn, Jerevan, Sankt Petersborg og Baku.

Ulykker 
Tårnet brød i brand den 27. august 2000 og tre personer omkom. Ilden brød ud 93 meter over observationsplatformen, hvilket gjorde evakuering af besøgende og personale nødvendigt. 

Den 1. juli 2004 kom den østrigske faldskærmsudspringer Christina Grubelnik til skade, da hun ramte tårnet under et spring.

Den 25. maj 2007 brød tårnet igen i brand, ingen mennesker kom til skade. Årsagen til brandene formodes at være kortslutninger i gammelt elektronik.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Tårne i Rusland
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Moskva
FC Carl Zeiss Jena (kvinder)

Universitätssportverein (Universitets Sportsklub, forkortes: USV) Jena er en tysk sportsklub fra Jena. Klubbens kvindefodboldhold har været en del af klubben siden 2004.

Aktuel trup

Referencer 

Jena (kvinder)
Jena
MSV Duisburg (kvinder)

Meidericher Spielverein 02 e. V. Duisburg, bedre kendt som MSV Duisburg, er en tysk fodboldklub for kvinder, hjemmehørende i Duisburg, Nordrhein-Westfalen. Klubben spiller i Bundesligaen, der er den øverste række indenfor kvindernes fodbold i Tyskland.

Aktuel trup

Referencer 

Kvindefodboldklubber i Tyskland
Duisburg
Olga Gorsjenina

Olga Gorsjenina (russisk: Ольга Анатольевна Горшенина, født 9. november 1990 i Togliatti, Rusland) er en russisk håndboldspiller, der spiller for Alba Fehérvár KC og for det russiske kvindelandshold. Hun har tidligere spillet for Lada Togliatti.

Meritter med klubhold 
 EHF Cup:
 Vinder: 2012, 2014

Referencer 

Håndboldspillere fra Rusland
Personer fra Toljatti
Jana Sjilinskajte

Jana Jurjevna Sjilinskajte (russisk: Яна Юрьевна Жилинскайте, Litauisk: Janina Žilinskaitė;, født 6. marts 1989 i Uraj, Rusland) er en russisk håndboldspiller, der spiller for Alba Fehérvár KC og for det russiske kvindelandshold. Hun er tvillingesøster til Viktorija Sjilinskajte.

Hun deltog under EM i håndbold 2016 i Sverige.

Referencer 

Håndboldspillere fra Rusland
Russisk Superliga i håndbold (kvinder)

Russisk Superliga i håndbold er kvindernes toprække i håndbold i Rusland.

Hold i sæsonen 2019-20 
Lada Togliatti
Zvezda Zvenigorod
Rostov-Don
CSKA Moskva
Dinamo Volgograd
HK Astrakhanotjka
HK Kuban Krasnodar
Stavropol-SKFU
AGU Adyif Majkop
KSK Luch Moskva
Universitet Izjevsk
HK Ufa-Alisa

Liste over sæsonvindere 

 1993 Rotor Volgograd
 1994 Rostselmash
 1995 Rotor Volgograd
 1996 Rotor Volgograd
 1997 Istochnik Rostov
 1998 Istochnik Rostov
 1999 Akva Volgograd
 2000 Akva Volgograd
 2001 Akva Volgograd
 2002 Lada Togliatti 
 2003 Lada Togliatti

 2004 Lada Togliatti
 2005 Lada Togliatti
 2006 Lada Togliatti
 2007 Zvezda Zvenigorod
 2008 Lada Togliatti
 2009 Dynamo Volgograd
 2010 Dynamo Volgograd
 2011 Dynamo Volgograd
 2012 Dynamo Volgograd
 2013 Dynamo Volgograd
 2014 Dynamo Volgograd
 2015 Rostov-Don
 2016 HK Astrakhanotjka
 2017 Rostov-Don
 2018 Rostov-Don
 2019 Rostov-Don

Referencer 

Superliga i håndbold (kvinder)
Thomas Nørgaard (træner)

Thomas Darlie Nørgaard (født 13. april 1982) er cheftræner for fodboldklubben Sønderjyske. Han kom til Sønderjyske fra en stilling som assistenttræner for Sparta Prag.

Den 30. september 2017 offentliggjorde Lyngby Boldklub, at Thomas Nørgaard overtog rollen som cheftræner efter David Nielsens skifte til AGF. 

Han rykkede ned med Lyngby Boldklub efter 2017-18-sæsonen og blev opsagt i juni 2018.

Før tiden i Lyngby BK var Thomas Nørgaard træner og assistenttræner for AB. Han valgte dog at opsige sit job i Gladsaxe, da AB rykkede ned i 2. division i 2015. Han skiftede efterfølgende til Lyngby Boldklub, hvor han fra 2015 til 2017 fungerede som assistenttræner under cheftræner David Nielsen.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldtrænere fra Danmark
Fodboldtrænere fra Lyngby Boldklub
Fodboldtrænere for Akademisk Boldklub Gladsaxe