kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Warner Baxter

Warner Leroy Baxter (født 29. marts 1889, død 7. maj 1951) var en amerikansk filmskuespiller. Baxter var med i over 100 film i sine aktive år fra 1914 til 1950. Han startede sin karriere i stumfilm. Hans mest kendte stumfilm er nok Den store Gatsby fra 1926 og The awful truth fra 1925.
Da tonefilmen gjorde sit indtog blev Baxter endnu mere kendt, og han vandt i 1930 en oscar for sin rolle i filmen In Old Arizona.

Baxter var gift med skuespillerinden Winifred Bryson. Han fik i 1960 en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Eksterne henvisninger 

 

Filmskuespillere fra USA
Stumfilmskuespillere fra USA
Skuespillere fra Ohio
Personer fra Columbus
Amerikanere i 1800-tallet
Amerikanere i 1900-tallet
Oscar for bedste mandlige hovedrolle
Hollywood Walk of Fame
Greensleeves

Greensleeves er en berømt engelsk folkesang fra renæssancen, og en af de ældste sange, som er almindelig udbredt i Europa.

En påstand går ud på, at den er skrevet af kong Henrik 8. af England til Anne Boleyn. Den er dog først kommet til England efter hans død, og stammer sandsynligvis først fra elizabethansk tid.

Teksten blev først trykket i 1580 af Richard Jones i London, under titlen A New Northern Dittye of the Lady Greene Sleeves. Melodien kan have ændret sig gennem tiden, men den version, vi kender i dag, er skrevet i spansk romanesca-stil, der ikke kom til England før efter kong Henriks død. Den har været almindelig kendt på den tid, da Shakespeare skrev De lystige koner i Windsor i 1597, for Falstaff udbryder: "Lad himlen regne kartofler! Lad det tordne til tonerne af Greensleeves!"

Den første kendte tekst lød:
Alas my loue, ye do me wrong,to cast me off discourteously:
And I haue loued you so longdelighting in your companie.

Den blev anvendt som militær march både under den engelske borgerkrig og i første verdenskrig. I 1865 blev melodien til en julesang med titlen What Child Is This? til tekst af William Chatterton Dix. I storfilmen How the West Was Won fra 1962 fremfører Debbie Reynolds sangen til glæde for Gregory Peck.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 78-plade: greensleeves

Sange fra Storbritannien
Folkemusik fra Storbritannien
Når der kommer en båd

Når der kommer en båd (originaltitel: When the Boat Comes In) er en britisk tv-serie, der sendtes første gang på BBC fra 1976, og vistes i 51 episoder over fire sæsoner til 1981. Serien blev skabt af James Mitchell og blev produceret af BBC.

Tv-serien har James Bolam i hovedrollen som Jack Ford, en veteran fra 1. verdenskrig, der vender hjem til sin fattigdomsramte fiktive by Gallowshield i det nordøstlige England i 1920'erne. Den mindeværdige traditionelle sang "When the Boat Comes In" var tilpasset af David Fanshawe som tv-seriens titelmelodi. Fanshawe komponerede også seriens øvrige musikstykker.

Yderlige læsning

Eksterne henvisninger 
 

Tv-programmer fra BBC
Britiske tv-serier fra 1970'erne
Britiske tv-serier fra 1980'erne
Fiat X1/9

Fiat X1/9 var en sportsvogn bygget af den italienske bilfabrikant Fiat mellem 1972 og 1984. Derefter blev den bygget af Bertone som Bertone X1/9 frem til 1989.

Historie 
Bertone byggede en futuristisk konceptbil til Autobianchi i 1969. Den kom siden til at danne basis for Fiats afløser for 850 Spider. Bertone byggede de færdige karrosserier med indretning, som blev sendt til Fiat for slutmontering. X1/9 havde centermotor, og en kraftig styrtbøjle beskyttede passagererne ved en ulykke. Det meste af mekanikken var hentet fra Fiat 128, men motor og gearkasse var placeret mellem siddebrønden og bagakslen. Bilen havde individuelt hjulophæng med McPherson-fjederben og skivebremser.

I 1979 blev bilen opdateret med blandt andet større motor og femtrins gearkasse fra Fiat Ritmo. I 1984 flyttedes hele produktionen tilbage til Bertone. Navnet Fiat forsvandt, og bilen blev solgt som Bertone X1/9 frem til 1989.

X1/9 blev anvendt flittigt indenfor racing og rally, og specialvarianter blev bygget af blandt andet Dallara og Abarth.

Motorer

Kilder 
 Fiat Personenwagen af Fred Steiningen, 1994.

Eksterne henvisninger 

X1/9
Baghjulstrukne biler
Biler med centermotor
Biler introduceret i 1972
Biler fra 1970'erne
Biler fra 1980'erne
Cabrioleter
Biler designet af Bertone
Andrés Flores

Andrés Alexander Flores Mejía (født 31. august 1990) er en salvadoriansk fodboldspiller, der spiller i Isidro Metapán. I 2012 spillede han på en lejeaftale i den danske 1. divisionsklub Viborg FF.

Han fik debut for El Salvadors fodboldlandshold i marts 2008.

Karriere 
Flores spillede i perioden 2006-2008 for den argentinske klub River Plate reserverhold. På grund af sin lave alder, måtte han ikke blive boede i landet, og flyttede tilbage til El Salvador.

I hjemlandet underskrev han i 2009 en kontrakt med A.D. Isidro Metapán. I løbet af sin tid i klubben var Flores med til at vinde flere nationale mesterskaber, hvoraf det sidste blev sikret i december 2011.

Den danske 1. divisionsklub Viborg FF meddelte i slutningen af januar 2012 af de havde indgået en ét-årig lejeaftale med Andrés Flores og Isidro Metapán. Starten af opholdet i Viborg var plaget af skader, og i september 2012 var han noteret for én ligakamp.
Med udgangen af 2012 forlod Flores klubben, da man valgte ikke at forlænge samarbejdet. Viborg FF's cheftræner Ove Christensen begrundede bruddet med at Flores havde været for skadesplaget samt at konkurrencen på Flores' position var for stor.

Eksterne henvisninger 

 Spillerprofil på Viborg FFs officielle hjemmeside

Referencer 

Fodboldspillere fra El Salvador
Fodboldspillere fra Viborg FF
Angribere (fodbold)
Personer fra San Salvador
Øystein Erlendsson

Øystein Erlendsson (død 26. januar 1188) var Norges anden ærkebiskop.

Øystein tilhørte en anset, med
Kongehuset beslægtet trøndersk æt, var først
Kapellan og Fehirde hos Kong Inge Haraldssøn,
blev 1157 af denne uden Hensyn til
Korsbrødrene udnævnt til Ærkebiskop og modtog Pallium
1161 af Pave Alexander III. Samme år vendte han
tilbage til sit Ærkesæde, hvor han med Kraft
og Iver optog Arbejdet for Befæstelsen af
Gejstlighedens Magtstilling. Det kom ham herunder
vel tilpas, at Erling Skakke trængte til hans
Bistand for at sikre sin Søn Adkomsten til og
Besiddelsen af Norges Trone.

Øystein salvede og kronede Magnus Erlingssøn til Konge. Men
Erling maatte gaa ind paa, at for Fremtiden
skulde det bero paa Ærkebiskoppen og Landets
øvrige Biskopper, hvem Riget skulde tilfalde
efter en Konges Død, og disse var ikke
ubetinget forpligtede til at tage Kongens Søn.
Under den paafølgende Strid mellem Kongerne
Magnus og Sverre fandt den første en mægtig
Støtte i Ærkebiskoppen. Men efter Magnus’
Nederlag paa Ilevoldene (1180) saa denne sig nødt
til at forlade Landet; han begav sig over til
England og lyste herfra Kong Sverre i Band.

I 1183 vendte han tilbage og indgik med Kongen
et Forlig, hvis Vilkaar dog ikke er omtalte. I
den flg. Tid var Forholdet mellem dem
ingenlunde altid godt; men paa sit Dødsleje skal
Ærkebiskoppen have bedt om og faaet Kongens
Tilgivelse. Øystein blev bisat
i Skrudhuset til Kristkirken. Denne Kirke er for
en væsentlig Del ombygget af ham, og af
Hensyn til Kirkens Udvidelse flyttede han den af
Kong Harald Haardraade byggede Maria-Kirke
over til Elgesæter.

Sankt Olafs Helgendyrkelse
blev i høj Grad befordret af E. E., der
forsynede den ældre Olafs-Legende med et Tillæg,
hvori han gør Rede for de i hans Tid indtrufne
Mirakler (Passio et miracula Beati Olavi ed. F.
Metcalfe [Oxford 1881]). I E. E.’s Tid og paa
hans Foranstaltning blev Kirker opførte i
andre Egne af Ærkestiftet, og han var i det hele
en virksom Tilsynsmand, der fremmede Kirkens Ret.

Elgesæter Kloster og Kastelle Kloster
i Konghelle er anlagt af ham, og det ældste
norske, kirkelige Statut skriver sig fra hans
Embedstid. 1229 blev han paa et
Provincialkoncilium i Nidaros erklæret for Helgen og
hans Lig lagt i et Helgenskrin af forgyldt Sølv,
der opbevaredes i Kirken til 1537. Men pavelig
Kanonisation opnaaedes ikke, trods de
ihærdigste Bestræbelser fra Ærkestolens Side; heller
ikke synes han at have nydt synderlig dyrkelse.

Kilder

Litteratur 

 Tore Iversen (udgiver): Archbishop Eystein as Legislator: The European Connection (Trondheim 2011)

Ærkebiskopper
Biskopper fra Norge
Helgener fra Norge
Aloizs Blonskis

Aloizs Visvaldis Blonskis (10. marts 1933 i Ciblas pagasts i Letland – 29. januar 2012 i Riga i Letland) var en lettisk politigeneral, politiker og modtager af Trestjerneordenen.

Blonskis skolegang foregik i Kategrades grundskole i Preiļis distrikt, i Aglonas gymnasium og den 23. aftenskole. Sin professionelle uddannelse fik han ved Sovjetunionens Indenrigsministeriums højeste militsskole i Minsk. Sin karriere som politimand påbegyndte han i 1953, hvor han arbejdede i forskellige stillinger. Blonskis ledte Jūrmalas milits' kriminalafdeling, Ogres distrikts militsafdeling, og var souschef for Lettiske SSRs Kriminalpoliti fra 1969 til 1994. I 1994 blev han udnævnt til chef for kriminalpolitiet, et embede han havde til 2000, hvor han gik på pension. I 2001 opstillede han til og blev indvalgt i Rigas byråd som repræsentant for partiet
Latvijas Ceļš (Letlands Vej). Blonskis har også været Letlands Indenrigsministeriums uafhængige rådgiver.

I 1997 befordredes han til en særlig tjenestegrad i politiet som general. Aloizs Blonskis blev den 9. oktober 1996 udnævnt til Officer af Trestjerneordenen. Han har desuden forfattet bogen "No ierindnieka līdz ģenerālim" (Fra menig til general).

Kildehenvisninger 

Politifolk fra Letland
Officerer af Trestjerneordenen
Ettore Bertolè Viale

Ettore Bertolè Viale (1829-92) var en italiensk general. 

Bertolè Viale deltog i Krim-krigen 1855, udmærkede sig senere i Anden Italienske Uafhængighedskrig 1859 og blev under felttoget 1866 forfremmet til generalmajor. 1867-69 var han krigsminister i ministeriet Luigi Menabrea, blev 1871 generalløjtnant, var 1874-80 chef for generalstaben og blev 1881 chef for Armékorpset i Firenze. 1887 blev han atter krigsminister under ministeriet Francesco Crispi til 1891. 
Organisationen af de afrikanske kolonialtropper er hans værk.

Kilder 

  

Generaler fra Italien
Ministre fra Italien
Krigsministre
Tjekkiske Landhøns

Tjekkiske Landhøns (tysk: Tschechisches Huhn, Böhmische Goldgesprenkelte) er en gammel hønserace, der stammer fra Tjekkiet. Den første gang tjekkiske landhøns nævnes i skriftlige kilder fortælles det, at Valdemar Sejr angiveligt skulle have modtaget et par af disse høns i bryllupsgave, da han blev gift med Dronning Dagmar, som oprindeligt kom fra det tidligere Bøhmen, nu Tjekkiet.

Hanen vejer 2,1-2,5 kg og hønen vejer 1,8-2,2 kg. De lægger cremefarvede æg à 55-61 gram. Racen findes også i dværgform.

Farvevariationer 
 Guldtegnet

Referencer 
 Danmarks Fjerkræavlerforening for Raceavl. Skandinavisk Fjerkræ-Standard, 2004. 
 Engelsk racebeskrivelse af Tjekkiske Landhøns

Hønseracer
Medinas diskografi

Medinas diskografi består af tre danske og tre engelsksprogede studiealbum, samt 21 danske og 13 engelsksprogede singler.

Album

Danske studiealbum

Danske livealbum

Danske EP'er

Engelske studiealbum

Singler

Danske

Som featuring artist

Engelske 

 A Hitlisteplaceringerne i Danmark er på Track Top-40, der er baseret på downloads.

Andre sange

Kilder 

Diskografier
Rheinländer

Rheinländer er en hønserace, der stammer fra Tyskland. Ophavsmanden til racen er Dr. Rudolf von Langen, som mente at der var brug for en vinterhårdfør hønserace i området Eifel ved Rhinen. I 1893 begyndte han avlen, som resulterede i hønseracen Rheinländer.

Hanen vejer 2-2,75 kg og hønen vejer 1,75-2,5 kg. De lægger hvide æg à 55-61 gram. Racen findes også i dværgform.

Farvevariationer 
 Sort
 Agerhønehalset
 Hvid
 Blåsømmet
 Spættet
 Sølvhalset
 Hvidsort Columbia
 Blå agerhønehalset

Referencer 
 Danmarks Fjerkræavlerforening for Raceavl. Skandinavisk Fjerkræ-Standard, 2004. 
 Specialklub for Rheinländerhøns i Tyskland  (på tysk)

Hønseracer
Antonela Mena

Antonela Mena (født 28. marts 1988) er en håndboldspiller fra Argentina. Hun spiller på Argentinas håndboldlandshold, og deltog under VM 2011 i Brasilien.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Håndboldspillere fra Argentina
Personer fra Buenos Aires
Olympiske håndboldspillere fra Argentina
Håndboldspillere ved sommer-OL 2016
Deltagere for Argentina ved sommer-OL 2016
Valeria Bianchi

Valeria Bianchi (født 16. september 1985) er en håndboldspiller fra Argentina. Hun spiller som venstre back. Hun spiller på Argentinas håndboldlandshold, og deltog under VM 2011 i Brasilien.

Kilder

Eksterne henvisninger 

Håndboldspillere fra Argentina
Silvana Totolo

Silvana Totolo (født 14. oktober 1986) er en håndboldspiller fra Argentina. Hun spiller på Argentinas håndboldlandshold, og deltog under VM 2011 i Brasilien.

Kilder 

Håndboldspillere fra Argentina
Lucia Giamberardino

Lucia Giamberardino (født 6. marts 1990) er en håndboldspiller fra Argentina. Hun spiller på Argentinas håndboldlandshold, og deltog under VM 2011 i Brasilien.

Kilder 

Håndboldspillere fra Argentina
Annabella Sciorra

Annabella Sciorra (født 29. marts 1960) er en amerikansk film, tv og scene skuespiller. Sciorra modtog en Independent Spirit Awardsnominering for Bedste Kvindelige Hovedrolle i 1989 filmen True Love, og fik efterfølgende en udbredt opmærksomhed i sin rolle i Spike Lees film Jungle Fever i 1991. I 1992 medvirkede hun i thrilleren The Hand That Rocks the Cradle, og modtog kritisk anerkendelse for hendes rolle i Cop Land. Hun modtog en Emmy-nominering for hendes rolle som Gloria Trillo i HBO serien The Sopranos.

Personlige liv 
Sciorra blev født i Wethersfield, Connecticut af en modestylist mor og en far der var dyrlæge. Hendes forældre er italienske amerikaner.

Hun studerede dans som barn og begyndte at tage drama undervisning, da hun blev ældre på Hagen-Berghoff Studio og American Academy of Dramatic Arts, i New York City.

Den 5. november 1981 grundlagde hun messingring Theater Company i en alder af 21.

Hun blev gift med skuespiller Joe Petruzzi fra 31. december 1989 til 1993 og blev sat i romantisk forbindelse med skuespiller Bobby Cannavale fra 2004-2007.

Filmografi

Film 
 1989 – True Love
 1990 – Internal Affairs
 1990 – Cadillac Man
 1990 – Reversal of Fortune
 1991 – Jungle Fever
 1991 – The Hard Way
 1992 – The Hand That Rocks The Cradle
 1992 – Whispers in the Dark
 1993 – The Night We Never Met
 1993 – Mr. Wonderful
 1994 – Romeo Is Bleeding
 1995 – The Cure
 1995 – The Addiction
 1996 – The Funeral
 1997 – Highball
 1997 – Little City
 1997 – Underworld
 1997 – Destination Anywhere: The Film
 1997 – The Innocent Sleep
 1997 – Cop Land
 1998 – What Dreams May Come
 1998 – Mr. Jealousy
 1999 – New Rose Hotel
 2000 – Above Suspicion
 2000 – Once in the Life
 2000 – Sam the Man
 2001 – King of the Jungle
 2004 – Chasing Liberty
 2004 – American Crime
 2006 – 12 and Holding
 2006 – Find Me Guilty
 2006 – Marvelous

TV-serier 
 2001-2004 – The Sopranos
 2005 – Law & Order: Trial by Jury
 2005-2006 – Law & Order: Criminal Intent
 2007 – The L Word
 2007 – ER
 2009 – Mental
 2010 – The Whole Truth

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filmskuespillere fra USA
Personer fra Connecticut
Nils Ramm

Nils Arvid Ramm (1. januar 1903 – 8. november 1986) var en svensk sværvægtsbokser, der havde sin storhedstid som amatør i 1920'erne.

Amatørkariere 
Nils Ramm boksede i bokseklubben Djurgården IF. Som amatør opnåede han at vinde det svenske mesterskab to gange.

Ved de første europamesterskaber for amatørboksere i 1925, der blev afholdt i Ramms hjemby Stockholm, blev Ramm udtaget til at stille op i vægtklassen letsværvægt. Han nåede finalen, hvor han tabte til danskeren Thyge Petersen. Ved de næste europamesterskaber for amatører to år senere i Berlin nåede Ramm igen finalen, hvor han mødte tyskeren Hans Schoenrath. Ramm vandt finalen, og blev dermed Europamester i sværvægtsboksning for amatører.

Ved Sommer-OL 1928 i Amsterdam blev Ramm udtaget i sværvægtsklassen til den olympiske bokseturnering. I den første kamp i turneringen mødte Ramm finalemodstanderen fra EM året før, Hans Schoenrath. Ramm vandt på point og mødte herefter nordmanden Sverre Sørsdal i semifinalen. Ramm vandt over normdmanden på point, og var herefter klar til finalen, hvor modstanderen var den argentinske mester Arturo Rodriguez Jurado. Kampen mod Jurado blev imidlertid kort, da Ramm allerede i første omgang fik en flænge om øjet, hvorefter kampen blev stoppet. Ramm vandt dog sølvmedalje.

Professionel karriere 
Efter OL i Amsterdam blev Ramm professionel, og han debuterede ved et stævne i Stockholm den 7. oktober 1928 mod tyskeren Hans Breitensträter. Breitensträter havde knap ti år tidligere besejret Dick Nelson og havde ligeledes slået Johan Ekeroth ud i København. En kamp mod Emil Andreasen i Idrætshuset i 1922 var endt uafgjort, og var med 94 professionelle kampe bag sig en rutineret modstander. Ramm vandt dog debutkampen, men tabte allerede i sin anden kamp, da han blev stoppet i 5. omgang mod franskmanden Moise Bouquillonen på grund af en flænge om øjet. Ramm vandt i sin tredje kamp det svenske mesterskab i letsværvægt mod Edward Hultgren og i kampen efter det skandinaviske mesterskab i letsværvægt mod nordmanden Edgar Christensen.

I 1930 flyttede Ramm til USA, hvor han under navnet Nisse Ramm forsøgte at etablere sig som professionel bokser. Efter 10 kampe i Chicago med 9 sejre og en enkelte uafgjort tabte Ramm tre kampe i træk mod jævne modstandere, og han returnerede herefter til Sverige i 1931. Han vandt herefter et par kampe og blev herefter matchet mod den forholdsvis stærke belgiske mester i letsværvægt Gustave Limousin, der kort forinden havde stoppet Kaj Axel i København. Ramm vandt kampen, men stoppede herefter karrieren som professionel bokser.

Øvrige aktiviteter 
Ramm medvirkede i rollen som bokser i tre film En idrottsdag i Lysekil (1929), Sabotage (1944), Mordvapen till salu (1963).

Ramm fortsatte efter karrieren som træner i bl.a. Djurgården IF.

Noter

Eksterne links 
 

Boksere fra Sverige
Olympiske boksere fra Sverige
Personer fra Stockholm
Olympiske sølvmedaljevindere fra Sverige
Boksere ved sommer-OL 1928
Spanier (hønserace)

Spanier er en gammel hønserace, der stammer fra Spanien, racen blev allerede kendt i Storbritannien år 1572.

Hanen vejer 2,5-3 kg og hønen vejer 2-2,5 kg. De lægger årligt 180 hvide æg à 55-62 gram. Racen findes også i dværgform.

Farvevariationer 
 Sort (hvidt hovedet)

Referencer 
 Danmarks Fjerkræavlerforening for Raceavl. Skandinavisk Fjerkræ-Standard, 2004. 
 Kort om racen på engelsk

Hønseracer
Sultan (hønserace)

Sultan er en hønserace, der stammer fra Lilleasien.
 
Hanen vejer 1,5-1,75 kg og hønen vejer 1-1,5 kg. De lægger hvide æg à 45-50 gram. Racen findes også i dværgform. Racen har som en af de få 5 tæer.

Farvevariationer 
 Hvid
 Sort
 Blå

Referencer 
 Danmarks Fjerkræavlerforening for Raceavl. Skandinavisk Fjerkræ-Standard, 2004. 
 Dansk beskrivelse af racen
 Specialklubben for toppede høns Sultan 

Hønseracer
Medeu

Medeu er en berømt skøjte- og bandybane udenfor Almaty (tidligere Alma-Ata) i Kasakhstan.

Hurtigløb på skøjter

Det var verdens hurtigste skøjtebane før der kom  indendørsarenaer. EM for kvinder 1975 og 1984 blev arrangeret her, også VM 1988 for mænd.

Bandy

Dynamo Alma-Ata blev sovjetiske mester i 1977 og 1990. Man blev også Europacupmester i 1978.

Bandy i de Asiatiske vinterlege 2011 blev afviklet her.

Medeu var hovedarena for VM i bandy 2012.

Referenser 

Skøjtebaner
Hurtigløb på skøjter
Bandy
Kasakhstan
Johan Ekeroth

Johan Theodor Jørgen Ekeroth (30. december 1887 i København – 25. februar 1961 smst) var en dansk professionel bokser i sværvægtsklassen.

Karriere 
Johan Ekeroth debuterede som professionel bokser den 17. august 1913 i Circus Bech-Olsen i København mod landsmanden Christian Christiansen, der ligeledes gjorde sin professionelle debut. Ekeroth vandt kampen på knockout i 8. omgang, men opnåede alene uafgjort i returkampen et par måneder senere. Christian Christensen drog herefter til USA og tog navnet Chic Nelson, hvorimod Ekeroth blev i Danmark. 

Ekeroth mødte herefter Kid Johnson, der i sin debut to år tidligere havde tabt til danmarks første professionelle bokser Jim Smith. Ekeroth vandt kampen, men tabte herefter tre kampe i træk, blandt andet til Waldemar Holberg. Ekeroth fik sin tredje sejr i karrieren, da han atter besejrede Chic Nelson, men tabte herefter i 1918 til et andet af tidens store navne Dick Nelson. Ekeroth opnåede dog uafgjort i en returkamp to måneder senere. I 1919 vandt Ekeroth over Dick Nelson i en kamp over 20 omgange, og tilføjede derved Dick Nelson dennes indtil da eneste nederlag på dansk grund. Det var forinden aftalt, at ingen af bokserne måtte veje mere end 69 kg, men Ekeroth opgav at pine sig ned i vægt og mødte ind 7 kg tungere og betalte bøden på 500 kroner, hvorved han opnåede vægtfordelen i kampen. I samme periode tabte Ekeroth to kampe til Waldemar Holberg. I 1919 boksede Ekeroth en række kampe i Tyskland, og opnåede en vis popularitet, da han stoppede "Den frygtelige tyrk" Sabri Mahir og efterfølgende boksede uafgjort med tyskeren Hans Breitensträter. Ekeroth tabte dog for første gang i Tyskland, da han i returkampen, der blev bokset udendørs i silende regn, gled, og blev fanget af tyskeren i 1. omgang. Ekeroth boksede yderligere et par kampe i Tyskland, inden han vendte hjem til Danmark, hvor han atter blev matchet mod Chic Nelson, denne gang i en kamp, der var annonceret som værende om det danske mesterskab i sværvægt. Det var femte gang de to boksere mødtes, og Nelson vandt for anden gang, da han besejrede Ekeroth på point. 

Ekeroth tabte herefter to kampe mod Emil Andreasen, inden han i sin sidste kamp den 21. april 1922 mødte Hans Breitensträter i Forum i København. Ekeroth blev slået ud i 3. omgang og opgav herefter karrieren. 

Han døde 25. februar 1961 i De Gamles By i København.

Eksterne links 
 Professionel rekordliste på Boxrec.com

Mandlige boksere fra Danmark
Personer fra København
Termografi

Termografi er en måde at udføre temperaturmålinger på ved hjælp af varmestråling - dvs. infrarød stråling. Termografi udføres med infrarøde termografiske kameraer, der virker efter samme princip som infrarøde øretermometre - blot med mange punkter, der opbygger et billede. Resultatet er et billede farvelagt med temperaturen i hvert punkt. Ved at indstille kameraet, kan man bestemme temperaturintervallet for hver farve, SPAN og Level.

Teknikken er udbredt til at måle varmetab fra bygninger, elektronik og dårlige forbindelser i eltavler herudover bliver den brugt meget bredt i industri til produktion og vedligehold. Desuden kan den anvendes til Diagnosticering, idet organerne har nerver til hudens overflade, og kroppens overfladetemperatur afhænger af blodgennemstrømningen. Ved ubalancer vil blodgennemstrømningen øges, og dermed øges temperaturen i huden. Et termisk billede vil kunne vise denne lidt højere temperatur og dermed udpege steder, der skal behandles eller undersøges nærmere.

De fleste termografiske kameraer måler Elektromagnetisk stråling i intervallet 8-14 µm. Dette specifikke område er valgt af flere grunde - bl.a. fordi atmosfæren er "gennemsigtig" for denne bølgelænge, og der er den største strålingsmængde i de typiske temperaturområder, der måles i.

Termografi kan kun ser overfladetemperaturen og for at finde de bagvedliggende forhold er et dybtgående kendskab til termiske forhold vigtigt. Herunder varmeledning, konvektion samt varmestråling. Der forefindes flere termiske/termografiske uddannelsesforløbe over nogle uge kurser  samt E-learnings løsninger.

I byggeri er teknologi et godt værktøj til at identificere fugtproblemer. Mange virksomheder i byggebranchen i Danmark bruger termografi til skimmellokalnition eller i forbindelse med trykprøvninger af huse (Blower Door tests).

Kilder 

Elektromagnetisk stråling
Måling