Volkswagen Polo II

Volkswagen Polo II (type 86C) var en bilmodel fra Volkswagen, som mellem oktober 1981 og september 1994 blev fremstillet på fabrikkerne i Wolfsburg, Pamplona (Spanien) og Mosel i totalt ca. 1,7 mio. eksemplarer. Modellen fandtes kun med tre døre, enten med stejl (Liftback) eller skrå (Coupé) bagende med fire- eller femtrins manuel gearkasse, forhjulstræk og tværliggende frontmotorer. Der kunne vælges mellem benzinmotorer fra 29 kW (40 hk) til 85 kW (115 hk) samt dieselmotorer med 33 kW (45 hk) og 35 kW (48 hk). Karakteristisk for Polo II var de forreste trekantruder, som ikke (i modsætning til Golf II fra og med sommeren 1987) bortfaldt.

Polo-modellerne af anden generation har udmærket sig som billige og robuste minibiler til bl.a. nybegyndere og minimalister. Sikkerhedsudstyret var mod slutningen af modellens levetid ikke længere tidssvarende, og komfortudstyret var som regel også sparsomt.

Modellen blev valgt til Årets Bil i Danmark 1982.

Modelhistorie 
Polo 86C blev bygget i totalt 13 år − næsten lige så længe som forgængeren 86 og efterfølgeren 6N tilsammen. Ud over det store facelift i oktober 1990 gennemgik Polo II flere mindre modifikationer i løbet af sin levetid.

Eksempler for modellerne frem til sommeren 1990:

De første Poloer havde i nogle tilfælde delforkromede kunststoflister relativt højt i bilens samlede længde. Senere var der kun kunststoflister mellem hjulkasserne på højde med kofangerne. Til de første Poloer hørte ligeledes de store rat med tynd ratkrans. I tidens løb fik alle Poloer mindre rat med tyk ratkrans. Også baklygterne gennemgik en modifikation: De første modeller havde kun en lille lygteflade med røde rammer, mens senere modeller havde et komplet hvidt glas.

1981−1990: Polo 86C 
I oktober 1981 introducerede Volkswagen efterfølgeren for den første Polo-generation, som i den første tid kun fandtes som tredørs semistationcar. Med et for denne klasse stort bagagerum, som kunne gøres endnu større ved at klappe bagsædet frem, kunne selv gods på størrelse med en vaskemaskine transporteres uden problemer.

I starten fandtes Polo i udstyrsvarianterne C, CL og GL med følgende motorer:
 1,05 liter − 29 kW (40 hk)
 1,1 liter − 37 kW (50 hk)
 1,3 liter − 44 kW (60 hk)
 Formel E med højere kompressionsforhold, hækspoiler og økonomiindikator på basis af 50 hk-motoren

I februar 1982 fulgte en ny model af sedanudgaven Derby. Den tredje karrosserivariant, Polo Coupé, fulgte i august 1982 og adskilte sig fra semistationcaren med sin fladere affaldende bagrude og var fra starten mere sportsligt orienteret. Derfor kunne den nyudviklede 1,3-litersmotor med 55 kW (75 hk) i starten kun fås til Coupé i den nye udstyrsvariant GT, men Coupé fandtes også som CL og GL.

I august 1983 afløste en ny 1,3-litersmotor med 40 kW (54 hk) de hidtidige 50- og 60 hk-motorer.

I marts 1984 begyndte produktionen af Polo på SEAT-fabrikken i Pamplona i Spanien, som senere blev ovetaget af Volkswagen Group. I august 1984 udgik GL-versionen, mens CL-udstyret blev udvidet. Polo Coupé kunne nu også leveres med 40 hk-motoren og GT-versionen også med 54 hk-motoren. Samtidig introducerede Volkswagen den nye bilradiogeneration alpha, beta og gamma.

Fra august 1985 kunne en varebilsudgave bestilles. Denne version var en Liftback uden bagsæde, men med blændede bageste sideruder, lastrumsbeklædning og adskillelsesgitter bag forsæderne. Modellen henvendte sig fortrinsvis til små håndværksfirmaer. Coupé kunne nu også fås med C-udstyr.

Samme måned blev 1,05-litersmotoren med 40 hk optimeret til 33 kW (45 hk). Ligeledes præsenteredes topmodellen af Coupé under navnet GT G40.

I juli 1986 tilkom en 1,3-liters dieselmotor med 33 kW (45 hk) til Polo. En måned senere udgik C-modellen.

Fra august 1987 begrænsede Polo-programmet sig til tre udstyrsvarianter − Fox, CL og GT. CL-varianten blev reduceret i udstyr, mens GT blev udvidet. Fox var en ny basismodel baseret på en tidligere specialmodel. 1,3-litersmotoren med 55 kW (75 hk) kunne nu også fås til semistationcaren.

Polo sedan og varebil udgik på det tyske marked i august 1988, og 45- og 55 hk-motorerne fik katalysator. 75 hk-motoren fik først katalysator i oktober 1989 samtidig med en gennemgribende modifikation.

En udvidelse af alle modelvarianter fulgte i august 1989.

Som sidste modelændring inden det store facelift blev ekstraudstyrslisten i april 1990 udvidet med et elektrisk foldeskydetag. Fra den 21. maj 1990 blev Polo også bygget i Mosel, i den første tid af Industrieverband Fahrzeugbau i det dengang endnu bestående DDR. Fra august 1990 var dieselmotoren på 1,4 liter og ydede 35 kW (48 hk).

1990−1994: Polo 86C "2F" 
I oktober 1990 gennemgik Polo et omfattende facelift. I kabinen kom der et nyt tidssvarende instrumentbræt med flere fralægningsrum, højere placeret radiokonsol, drejeknapper til varme og ventilation og et nydesignet kombiinstrument. Derudover var der også et nyt rat, fuldt beklædte døre og bageste sider, nye kontaktarme og for første gang to højttalerskakte foran.

Polo blev også modificeret udvendigt med bl.a. større kofangere. Kofangerne fik større flade for at gøre den mere modstandsdygtige over for mindre skader. Forvognen og bagpartiet blev ligeledes redesignet, hvilket nødvendiggjorde en modifikation af sidedelene bagest på bagenden. Større, kantede forlygter sørgede for en op til 50% stærkere kørebanebelysning og større baglygter for bedre aktiv sikkerhed. De forreste blinklys blev på 86C "2F" monteret ved siden af forlygterne, så de også kunne ses fra siden. C-værdien på Polo 86C kunne fra efteråret 1990 forbedres med 10%. Dertil blev forvognen afrundet.

Også den faceliftede Polo fandtes som varebil, men i Tyskland og Østrig ikke som sedan. I Tyskland havde Deutsche Telekom Polo Coupé'er som varebiler. Telekoms Polo Coupé'er havde ingen bageste sideruder, en anden lasteflade end Liftback, og skillevæggen gik ikke kun op i nakkestøttehøjde, men helt op til taghimlen.

Derfor betegnes modellen meget ofte som Polo 2F (Facelift). Introduktionen af Polo 86C-efterfølgeren, Polo 6N (eller Polo III) var af Volkswagen allerede planlagt tidligere end 1994, men blev på grund af Polo 2F's enorme succes udskudt flere gange. Især forskellige specialmodeller som f.eks. Polo "Genesis" med særligt sportsligt ekstraudstyr fra fabrikken og specialfarver i kabinen sørgede for høje salgstal. Yderligere attraktive specialmodeller var bl.a. Polo Boulevard, Universal, Style, Scot og GT Extra.

I august 1991 blev udstyrsvarianterne Fox, CL, GT og G40 udvidet. Alle Polo'er fik stivere døre som beskyttelse mod sidekollision, automatiske trepunktsseler på bagsædets yderste pladser samt sideblinklys.

Yderligere udstyrsforbedringer var en fast bagagerumsafdækning og passagersolskærm med makeupspejl i Polo Fox, indvendigt justerbare sidespejle i Fox og CL, sidebeklædning i bagagerummet samt treeget rat i CL. Fra CL og opefter var der holdere til førstehjælpskasse og advarselstrekant, og i GT var førersædet højdejusterbart. Polo G40 havde som standardudstyr tågeforlygter, hvide blinklys foran og delvist afmørkede baglygter; derudover havde modellen ligeledes læderbetrukket rat og gearknop. Det elektriske foldeskydetag blev med modelåret 1992 (fra august 1991) taget af programmet.

Allerede den 12. september 1991 blev produktionen af Polo i Mosel igen indstillet. Siden maj 1990 blev der i alt bygget 17.978 Poloer i Mosel.

I september 1994 forlod den sidste Polo 86C samlebåndet. Herefter blev modellen afløst af Polo 6N.

Polo Fox 

I juli 1984 sendte Volkswagen den spartansk udstyrede specialmodel Fox på markedet. Den kostede ca. 1000 DM mindre end C-modellen og skulle tiltale de kunder, som hidtil på grund af den lave pris ville have valgt en Type 1.

Polo Fox var udstyret med 40 hk-motoren i kombination med firetrins manuel gearkasse. Modellen manglede ekstraudstyr såsom ur, triptæller, cigarettænder, handskerumsklap, aflåseligt tankdæksel og fast hattehylde.

Udefra kunne Polo Fox kendes på Fox-skrifttrækket, farverne turkisblå eller saimagrøn og de passende lakerede stålfælge i hvid eller saimagrøn. Sæder, dørbeklædninger og hattehylde var i bilens farve.

I 1985 tilkom farverne alpinhvid og − mod merpris − sort, hvorimod kabineudstyret i starten fortsat var i turkisblå eller saimagrøn. Ekstraudstyrslisten blev samtidig udvidet med sidespejl i passagersiden, bremseforstærker, halogenforlygter og radio. I modelår 1986 afløste farverne tornaorød og skygrå de oprindelige farver turkisblå og saimagrøn, motoreffekten steg fra 40 til 45 hk og listen over ekstraudstyr blev igen udvidet.

Fra marts 1986 fandtes også Polo Coupé som Fox, og varianter med udstødningsrensning og fem gear blev tilføjet modelprogrammet. Fra august 1986 afrundede Fox Polo-programmet nedad som normal udstyrsvariant.

Også efter det store facelift i 1990 fortsatte basismodellen Fox. Sideblinklys var ikke standardudstyr.

Polo III fandtes derimod ikke i en Fox-version. I årene 2005 til 2011 blev navnet benyttet på en selvstændig bilmodel, Volkswagen Fox. Denne blev fremstillet i Brasilien og var mindre end den nu betydeligt større Polo IV.

Polo G40 
Som topmodel af Polo Coupé blev modellen G40 med 85 kW (115 hk) ved 6000 omdr./min. og et drejningsmoment på 148 Nm ved 3600 omdr./min. på basis af 1,3'eren præsenteret i august 1985. Den højere effekt var opnået ved hjælp af en G-lader, hvis funktion minder om en kompressor. Indsugningsluften blev komprimeret af den remdrevne G-lader, hvorved der kunne indsprøjtes mere brændstof uden at blandingen blev for fed. G-laderen er ifølge fabrikantens udtalelser ikke vedligeholdelsesfri. Afhængigt af omdrejningstal og køreydelse slides diverse konstruktivt betingede dele, hvilket kan føre til alt fra indskrænket funktion til alvorlig beskadigelse af G-laderen. Dog kan G-laderens funktion sikres med turnusmæssige revisioner med egnede reservedele op til flere hundrede tusinde kilometer.

Ved udviklingen var der fastsat en grænse for bilens højeste effekt. Femtrinsgearkassen kunne holde til maksimalt 150 Nm, som motoren overførte til krumtapakslen, da udvikling af en stærkere gearkasse vil blive for dyr. For at afgive ydelsen var den ladeluftkølede GT G40 udstyret med en tilpasset, 30 mm (fortil) hhv. 20 mm (bagtil), sænket undervogn, indvendigt ventilerede skivebremser på for- og baghjulene og alufælge på dæk i størrelse 175/60R13.

I maj 1987 forlod en specialserie på 500 sorte Polo Coupé GT G40 på basis af den "gamle" Polo 86C for første gang fabrikken. Modellen var udstyret med et speedometer gående op til  med triptæller. Et år senere blev der på grund af den store efterspørgsel fremstillet yderligere 1500 identiske biler i farverne hvid, tornadorød, blå og sort som ellers var udsolgt, hvoraf 500 blev leveret i Frankrig. Først i januar 1991 blev Polo G40, som den nu kun hed, på basis af Polo 2F en del af det regulære modelprogram. På grund af den monterede katalysator faldt effekten fra 85 kW (115 hk) til 83 kW (113 hk). G40 kunne kendes på BBS-alufælgene i størrelse 5½×13, stødlister hele vejen rundt, bredere forskærme, tagantenne, røde fartstriber på kofangerne, G40-emblemer i kølergrillen og på bagklappen, sportssæder i Le Mans Karo-design og et speedometer gående op til . Fra august 1991 og frem havde modellen ligeledes tågeforlygter og hvide blinklys, afmørkede baglygter samt læderrat og -gearknop som standardudstyr.

Öko-Polo 
Ligeledes udstyret med G-lader var en forsøgsbil ved navn Öko-Polo. Af denne serienære version blev der i år 1988 produceret ca. 50 eksemplarer ud af de 70 planlagte, som blev testet af privatpersoner og biltidsskrifter. Denne version blev udelukkende leveret i farven hvid med regnbuestriber på siderne. Kabinen var på nær den manglende koblingspedal og ladetryksmåleren fuldstændig identisk med den almindelige Polo. Modellen var beregnet på maksimal sparsommelighed og udstyret med en dieselmotor på 860 cm³. Den tocylindrede motor med direkte indsprøjtning var udstyret med balanceaksel. G-laderen fra G40 tilsluttede sig efter behov elektrisk og øgede effekten fra 27 til 40 hk, hvilket gav bilen en tophastighed på . Med semiautomatisk femtrinsgearkasse fra spareudgaven af Golf kunne Öko-Polo opnå et normforbrug på 3,6 liter. Under en testkørsel foretaget af tidsskriftet auto motor und sport, som foregik i lav fart fra Wolfsburg til Marseille, brugte bilen kun 1,7 liter. Dette blev opnået ved hjælp af et elektronisk start/stop-system. Derudover testede Volkswagen i Öko-Polo et partikelfilter, som rengjorte sig selv ved hjælp af et additiv i brændstoffet, samt et udstødningsgastilbageføringssystem. Additivet var nødvendigt, da den lille motor ved bykørsel og på korte ture ikke frembragte nok varme til selv at forbrænde partiklerne i partikelfiltret. På trods af succesfulde tests gik bilen aldrig i serieproduktion. Dog blev flere af erfaringerne brugt i de senere introducerede Golf III Ecomatic og Lupo 3L TDI.

Derby 

Den i oktober 1981 introducerede Derby var en todørs sedan med konventionelt bagagerum og rektangulære forlygter. Udstyret og motorprogrammet var identisk med Polo.

I august 1984 mistede Derby de rektangulære forlygter til fordel for de samme runde forlygter som Polo.

I december 1984 bortfaldt navnet Derby, og modellen blev en del af Polo-serien.

Polo Sedan udgik i Tyskland og Østrig i august 1988, men fortsatte dog i blandt andet Benelux-landene, hvor den ligesom Polo og Polo Coupé fik et facelift i oktober 1990. I Schweiz hed Derby Polo Classic.

Tekniske data

Sikkerhed 
Det svenske forsikringsselskab Folksam vurderer flere forskellige bilmodeller ud fra oplysninger fra virkelige ulykker, hvorved risikoen for død eller invaliditet i tilfælde af en ulykke måles. I rapporterne Hur säker är bilen? er/var Polo i årgangene 1982 til 1994 klassificeret som følger:
 1999: Mindst 20% dårligere end middelbilen
 2001: Mindst 20% dårligere end middelbilen
 2003: Mindst 15% dårligere end middelbilen
 2005: Ned til 15% dårligere end middelbilen
 2007: Dårligere end middelbilen
 2009: Dårligere end middelbilen
 2011: Dårligere end middelbilen
 2013: Mindst 40% dårligere end middelbilen
 2015: Mindst 40% dårligere end middelbilen

Specialmodeller 
Polo 86C fandtes ud over de normale udstyrsvarianter Fox, C, CL, GL og GT også i følgende specialmodeller:

Polo 2F kunne ud over Fox, CL og GT fås i følgende specialudgaver:

Udstyr

Standardudstyr 
Fox havde som basismodel følgende standardudstyr (udvalg) i de sidste modelår:
 Udvendige farver tornadorød, maritimblå, karibikgrøn eller alpinhvid
 Fox-skrifttræk på bageste sidedel og bagklap afstemt efter bilens farve
 Lille stenslagsbeskyttelse på de bageste hjulkasser
 Treeget rat
 For- og bagsæder i Tricolor-design, dertil passende glatte dør- og bageste sidebeklædninger
 Højdejusterbare nakkestøtter
 Speedometer til , femcifret kilometertæller
 Brændstofmåler
 Kølevæsketermometer
 Sort vliesgulvtæppe
 Fast, tæppebeklædt bagagerumsafdækning
 Sideblinklys (fra modelår 1991)
 Sølvfarvede 4½J×13-stålfælge på 145R13-dæk

CL adskilte sig fra Fox gennem følgende ekstra udstyr:
 Udvendige farver ligesom Fox
 CL-skrifttræk på bagklappen
 Sort beklædte B-søjler
 Handskerumsklap
 Fartgreb til forsædepassager
 Midterkonsol
 Askebæger bagi
 For- og bagsæder i Rainbow-design i skiffergrå og mauritusblå, dertil passende dør- og bageste sidebeklædninger med stofbetræk
 Sort eller mørkeblåt velourbetrukket vliesgulvtæppe
 Sidebeklædt bagagerum (ekstraudstyr)
 Sekscifret kilometertæller med triptæller
 Analogur
 Belyst cigarettænder
 Holdere til førstehjælpskasse og advarselstrekant
 Dørkontakt til kabinelys også i passagersiden
 Sortlakerede 4½J×13-stålfælge i stjernedesign, sølvfarvede heldækkende hjulkapsler i stjernedesign, 145R13-dæk (75 hk 155/70R13)

GT havde derudover:
 Udvendige farver sort, tornadorød, classicrød, karibikgrøn, satinsølv, perlegrå metallic eller alpinhvid
 Røde fartstriber på kofangerne
 Sorte Volkswagen-emblemer og røde GT-skrifttræk på kølergrillen og bagklappen
 Sorte bredere forskærme (Coupé)
 Treeget sportsrat
 Sportsforsæder (førersæde højdejusterbart) og bagsæde i Joker-design, dertil passende dør- og bageste sidebeklædninger med stofbetræk på den øverste og kompaktfolie på den nederste del
 Højde- og hældningsjusterbare nakkestøtter
 Omdrejningstæller i stedet for analogur
 Digitalur
 Sortlakerede 4½J×13-stålfælge i stjernedesign, sort/sølvfarvede heldækkende hjulkapsler i stjernedesign, 155/70R13-dæk (Coupé: 5½J×13-fælge med 165/65R13-dæk)
 BBS-fælge i krydsegerdesign 5,5×13 et38, kun for G40 og specialmodellerne Genesis og Laura Ashley

G40 havde samme udstyr som GT samt:
 Udvendige farver sort, tornadorød, maritimblå, alpinhvid eller grøn perleeffekt
 Sorte Volkswagen-emblemer og røde G40-skrifttræk på kølergrillen og bagklappen
 Rudevisker i førersiden med spoiler
 Treeget sportslæderrat
 Lædergearknop og -sæk
 Sportsforsæder (førersæde højdejusterbart) og bagsæde i LeMans Karo-design, dertil passende dør- og bageste sidebeklædninger med stofbetræk på den øverste og kompaktfolie på den nederste del
 Tågeforlygter
 Hvide forblinklys (fra og med modelår 1992)
 Afmørkede baglygter (fra og med modelår 1992)
 Radioforberedelse med højttalere foran og tagantenne
 Speedometer til 
 5½J×13 BBS-alufælge, 175/60R13H-dæk

(pr. august 1992)

Ekstraudstyr 
 Større batteri
 Kassetterum i midterkonsollen
 Tagræling (Liftback)
 Stofskydetag (Liftback)
 Kombiinstrument med omdrejningstæller og digitalur  
 Kombiinstrument med analogur
 Stærkere generator (65A i stedet for 55A)
 Kunstlæder til Fox
 Metallak hhv. specialfarve tornadorød
 Tågeforlygter
 Forlygtevaskere
 Radioanlæg
 alpha med to højttalere foran
 beta med to højttalere foran
 gamma med to højttalere foran og bagi
 Alufælge Zolder (4½J×13) eller Hockenheim (5½J×13)
 Stålfælge (4½J×13 eller 5½J×13) med dæk 155/70R13, 165/65R13 eller 175/60R13
 Opvarmelige sprinklerdyser foran
 Stålskydetag
 Højdejusterbart fører- og passagersæde, sportssæder, sædevarme, delt bagsæde
 Sportsrat
 Forstærkede støddæmpere fortil og bagtil
 Holdere til førstehjælpskasse og advarselstrekant
 Grøntonede varmedæmpende ruder

Noter

Litteratur 
 Hans-Rüdiger Etzold: So wird’s gemacht, Band 34: VW Polo/Derby 1981 - 1994. Delius Klasing Verlag, 14. oplag 2005.  (på tysk).

Eksterne henvisninger 

2
Minibiler
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 1981
Biler fra 1980'erne
Biler fra 1990'erne
Årets Bil i Danmark