kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Max Warburg

Max Warburg (5. juni 1867 – 26. december 1946) var en tysk bankier.

Baggrund og karriere 
Han var født i Hamborg
 Direktør for privatbanken M. M. Warburg & Co (1910-38).

Under 1.verdenskrig var han rådgiver for kejser Wilhelm II, og deltog i den tyske delegation ved forhandlingerne om Versailles-traktaten. 

Warburg var en brændende tysk patriot, og valgte at forblive i Tyskland etter 1933, til trods for at han var jøde. Han håbede på en bedre fremtid for landet, og var medlem af bestyrelsen for den tyske Rigsbank fra 1933 til 1938, da han blev presset til at sælge sin bank og emigrere til USA, hvor han døde i landflygtighed i 1946.

Han var bror til Paul Moritz Warburg.

Bankierer
Erhvervsfolk fra Tyskland
Personer fra Hamborg
Øllingegaard Mejeri

Øllingegaard Mejeri er et økologisk gårdmejeri i Borup øst for Skævinge i Nordsjælland. Mejeriet blev etableret i 1995 af Morten Krohn og blev i 2008 overtaget af Solhvervsfonden og i 2017 af Naturmælk. Mejeriet har syv leverandører; økologiske andelshavere på Sjælland.

I 2006 og 2008 blev Øllingegaards smør af en amerikansk mejeriorganisation kåret som verdens bedste økologiske smør i konkurrence med næsten 2.000 andre mejerier fra hele verden.

Referencer 

Mejerier i Danmark
Etableret i 1995
Skævinge
Hurling

Hurling (på irsk, iománaíocht eller iomáint) er en udendørs holdsport som spilles med en stav og en bold. Der findes også et lignende spil for damer, der kaldes camogie.

Formålet med spillet er at spillerne bruger en økseformet stav af træ kaldt en hurley (på irsk a camán, udtalt "kam-awn"), eller en hurl til at skyde en lille hård læderbold, kaldet en sliotar mellem modstanderens målstolper, enten over overliggeren for 1 point, eller under overliggeren i målet, som forsvares af en målmand for et mål (giver 3 point).

Irland
Boldspil
Samsø Redningskorps

Samsø Redningskorps er et privat redningskorps, der udfører akut ambulancekørsel, sygetransport samt brandslukning og autohjælp på Samsø.

Virksomheden har eksisteret siden 1934, hvor det var en vognmandsforretning, der kørte redningskørsel ved siden af. Senere blev redningsdelen udskilt af vognmandsdelen. I 2007 blev virksomheden overdraget til brødrene Kjeldahl og deres Brdr. Kjeldahl Transport I/S. 

Redningskorpset har kontrakt med Region Midtjylland om ambulancekørsel og liggende sygetransport. Derudover varetager man brandslukningen for Samsø Kommune. Autohjælpsopgaverne udføres på vegne af både Falck og Dansk Autohjælp og for redningskorpsets egne kunder. Endvidere køres der også siddende sygetransport for Falck kunder samt for korpsets egne kunder. 

I forbindelse med udbuddet af ambulancekørslen i regionen vandt Samariten Ambulans opgaven for bl.a. Samsø-området, men har siden, efter aftale med regionen, frafaldt deres bud. Pr. 13/01 2009 blev det besluttet, at Samsø Redningskorps skulle fortsætter ambulancekørslen på Samsø. 

Vognparken består af 19 køretøjer:
4 ambulancer (heraf 2 akutambulancer, og 2 til liggende sygetransport)
3 autohjælpskøretøjer
7 brandkøretøjer (heraf 2 indsatsledervogne)
2 sygetransporter
1 udrykningsledervogn
2 redningsbåde

Samsø Redningskorps har bygget en ny station, som blev færdig d. 20. februar 2009.

Eksterne henvisninger 
Samsø Redningskorps
Brdr. Kjeldahl Transport

Kilder 

Beredskabstjenester
Redningsberedskaber
Selvangivelse

Selvangivelsen er en årlig opgørelse over indkomst, fradrag og lignende, som en skattepligtig person skal indsende til SKAT. Selvangivelsen foregår i dag elektronisk, og SKAT modtager automatisk oplysninger fra arbejdsgivere, banker, A-kasser, velgørende organisationer mv., således at den skattepligtige blot skal udfylde manglende tal, og i mange tilfælde slet ikke behøver angive noget.

Selvangivelsen har pendanter i mange landes skattesystemer.

Opgørelsen danner udgangspunkt for skatteberegningen.

Skat
Træskomaleren

Træskomaleren er betegnelsen for en bestemt kalkmaler der var aktiv på Fyn og omliggende øer i årtierne før og efter 1500.

Man kender ikke hans rigtige navn, men han kaldes for træskomaleren, fordi der i flere af hans fremstillinger er malet en træsko, Som regel står hans træsko alene. De er spidssnudede og har høje klamper. I Sønder Nærå Kirke har han malet en strudselignende fugl med træsko . 

Træskomalerens udsmykninger forekommer usammenhængende, lidet religiøse og primitive. At vi kender hans malerier i ca. 25 kirker taler for, at han i senmiddelalderen var anerkendt. Foruden træsko kan man blandt hans enkeltmotiver finde en del  vrængende hoveder, der er malet omkring kirkernes ventilhuller, der er hovedernes mund. Vrængemasker findes i mange danske kirker .

I Hesselager Kirke har han foruden en forvrænget fremstilling af fabelen om ræven og storken malet en labyrint.

Referencer

Litteratur 
 Henrik Jansen – Træskosmaleren,1991
 Axel Bolvig – Den ny billedbibel, 2003
 Axel Bolvig – The Painter of Wooden Shoes

Kalkmalere fra Danmark
Tjek fødsels- og dødsår
Ukendte personer
Danskere i 1500-tallet
Danskere i 1400-tallet
Vestindisk-guineisk Kompagni

Vestindisk-guineisk Kompagni var et dansk selskab med baggrund fra 1625, men formelt oprettet ved kongelig privilegiebrev i 1671 efter, at Danmark havde bemægtiget sig øen Sankt Thomas. Det havde som formål at kolonisere, drive slave- og sukkerhandel og administrere de danske kolonier på kongens vegne. Selskabet fik nationalt monopol på handel mellem Vestindien og Guinea, økonomiske særfordele, egen jurisdiktion og eneret på sukkerraffinering indenfor kongeriget og dets kolonier. Som modydelse skulle selskabet opretholde regelmæssige sejladser mellem kolonierne, sælge et angivet kvantum danske varer i kolonierne og fragte kongens gods vederlagsfrit.

Selskabet var organiseret som dagens aktieselskaber, med et styre, daglig ledelse og en generalforsamling. Vestindisk-guineisk Kompagnis hovedkvarter lå i København.

Selskabet havde i en årrække (ca. 1674 til 1734) hovedansvaret for den danske slavehandel fra Guldkysten til Caribien.

Historie 
I 1600-tallet oprettede en række europæiske stater privilegerede selskaber, som fik monopol på handel i Afrika og Vestindien. Det danske selskab havde sin baggrund i 1625, da nederlænderen Johan de Wilhem (1573-1626) bosatte sig i København og fik kongelig licens til at drive handel i Vestindien, Brasilien, Virginia og Guinea. Licensen forudsatte at al eksport blev lastet og al import losset i København. Men i mange år var selskabet relativt uvirksomt.

I 1672 koloniserede Vestindisk-guineisk Kompagni St. Thomas, men gennem 1670'erne sendte selskabet kun få skibe af sted. Vestindisk-guineisk Kompagni havde økonomiske problemer og skaffede sig indtægter ved at afgiftbelægge skibsfarten og indgik en aftale med Brandenburg om udvidet tilgang til øen mod høje afgifter. I perioden 1687 til 1696 sendte selskabet ikke nogen skibe ud, men forpagtede hele handelen til en dansk og en norsk købmand.

Vestindisk-guineisk Kompagni genopstod i 1697 og oplevede økonomisk fremgang. St. Thomas var i løbet af nogle år løbet tør for ledig jord og selskabet annekterede derfor naboøen Sankt Jan i 1718 og købte Sankt Croix af Frankrig i 1733. Disse tre øer udgjorde frem til 1917 Dansk Vestindien.

I 1754 købte den danske stat alle aktionærerne i Vestindisk-guineisk Kompagni ud og opløste selskabet.

Noter

Eksterne henvisninger 

 Nicolai Abrahams: "Nogle Bidrag til den dansk-vestindiske Handels Historie i de første Aar (1671 - c. 1680)" (Historisk Tidsskrift, 7. række, Bind 4; 1902)
 Knud Klem: "Det kgl. oktr. Østersøisk-Guineiske Handelsselskab" (Handels- og Søfartsmuseets årbog 1970; s. 7-66)

Se også 
 Dansk Vestindiens guvernører

Handelskompagnier
Handelsvirksomheder i Danmark
Danske virksomheder etableret i 1671
Ophørt i 1754
Palle Fischer

Palle Fischer (8. marts 1928 – 23. april 1984) var en dansk forfatter.

Palle Fischer debuterede i 1963 med romanen Skal vi gifte os med Miss Simpson? Hans meste kendte roman var Den store badedag, der i 1991 blev filmatiseret af Stellan Olsson med Erik Clausen i hovedrollen.

Palle Fischer modtog i 1980 Herman Bangs Mindelegat og i 1981 Statens Kunstfonds produktionspræmie.

Palle Fischer var i en årrække gymnasielærer på Sortedam Gymnasium.

Bibliografi 
 Skal vi gifte os med Miss Simpson?, roman, 1963
 Ikke særlig mærkelig aften – Københavnske graffiti, roman, 1965
 Kuffertlandskab, roman, 1971
 Mine hornorkestre, roman, 1974
 Gøglerens sidste bolde, roman, 1976
 Den store tur (Gøgleren), radiospil, 1978
 Rosa, roman, 1978
 Den store badedag, roman, 1982

Romanforfattere fra Danmark
Dramatikere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Gymnasielærere fra Danmark
Aschaffenburg

Aschaffenburg er en by i den tyske delstat Bayern, i det sydlige Tyskland. Byen har et areal på 62,57 km² og har 68.672 indbyggere (2007).

Den ligger på den højre bred af floden Main og dens biflod Aschaff nær foden af bjergkæden Spessart. Byen Aschaffenburg hører ikke til Landkreis Aschaffenburg, men er dens administrationsby. Byen er også kendt som Tor zum Spessart eller «porten til bjergkæden Spessart». Selv om den ligger i Bayern, hævder indbyggerne at de er frankere. Dette kan betvivles da byen aldrig var del af det historiske Franken, men tilhørte ærkebiskoppen i Mainz.

Inddeling 
Aschaffenburg består af ti bydele og landsbyer:
 Aschaffenburg-centrum: 23.567 indbyggere
 Damm : 13.444 indbyggere
 Schweinheim: 10.614 indbyggere
 Nilkheim: 5.906 indbyggere
 Aschaffenburg-Obernau: 4.782 indbyggere
 Leider: 3.291 indbyggere
 Strietwald: 3.066 indbyggere
 Österreicher Kolonie: 1.559 indbyggere
 Gailbach: 1.822 indbyggere
 Obernauer Kolonie: 1.172 indbyggere

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Bayern
Fugls føde

Fugls føde er en novelle af forfatter Peter Seeberg. Den udkom første gang i Danmark i 1957 på forlaget Arena. Fugls Føde er Peter Seebergs anden udgivelse, og kredser om eksistentielle problemstillinger, som Seeberg er kendt for at gøre i mange af sine bøger, og som han er inspireret af gennem Jean-Paul Sartre og Albert Camus. Indflydelsen fra Nietzsche er også tydelig i bogen.

Bogen handler om en forfatter ved navn Tom, som har skriveblokering, og hans kone Etna, der bor i et gammelt, ufærdigt hus. Da Tom ikke rigtig foretager sig noget, har de ikke særlig mange penge. Derfor liver det op i Tom da han får tilbudt 10.000 kr. af sin ven Hiffs, for at skrive "noget virkeligt". Novellen udfolder sig derefter som Toms filosofiske overvejelser over hvordan han kan skrive noget der er oprigtigt og sandt. Tom er, som navnet angiver, en mand uden rygrad, og formår ikke at forbedre sit liv selvom han får chancen.

Anmeldelser

Eksterne henvisninger 
 Litteratursiden.dk  – Anmeldelse af bogen
 Forfatterweb.dk  – Om forfatteren Peter Seeberg

Litteratur fra Danmark
Litteratur i 1957
Bredagerskolen

Bredagerskolen er en skole i Jelling, beliggende i Vejle Kommune. Det er den største folkeskole i hele Vejle Kommune. Skolen er en UNESCO-Skole på grund af Jellingstenene som er optaget på UNESCO's Verdensarvsliste.

Bredagerskolen er en tre- til firesporet skole med ca. 800 elever fra 0. – 9. klassetrin, samt en specialklasse for børn med generelle indlæringsvanskeligheder. Skolen står desuden for undervisningen af unge anbragt på socialpædagogiske opholdssteder i Vejle Kommune.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Jelling
Folkeskoler i Vejle Kommune
Far til fire - på hjemmebane

Far til fire – på hjemmebane er en dansk familiefilm fra 2008, instrueret af Claus Bjerre. Manuskriptet er skrevet af Jacob Tingleff.

Medvirkende 
 Niels Olsen som  Far
 Kasper Kesje som  Lille Per
 Sidse Mickelborg som  Søs
 Kathrine Bremerskov Kaysen som  Mie
 Jakob Wilhjelm Poulsen som Ole
 Jess Ingerslev som  Onkel Anders
 Therese Glahn som Gitte
 Søren Bregendal som  Peter
 Sebastian Klein som revisor

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 2008
Familiefilm fra Danmark
På hjemmebane
Film instrueret af Claus Bjerre
Dansksprogede film
Georgiens flag

Georgiens flag består af fem kors, et stort rødt på hvid baggrund og fire mindre Sankt Georgskors i rødt på de fire hvide felter. Valget af korstype henspiller på landets navn. Femkorsflaget blev officielt 14. januar 2004 under Rosenrevolutionen, efter en pause på ca 500 år. Det var tidligere flaget til kongedømmet Georgien i middelalderen.

Fra 1990, hvor Georgien erklærede uafhængighed fra Sovjetunionen, til 2004, var Georgiens flag mørkt rødt med to horisontale striber på en kanton, sort ovenpå hvidt. Det flag blev oprindelig brugt som nationens nationale flag i landets korte periode som uafhængig stat efter første verdenskrig.

Flag fra Asien
Flag fra Europa
Flag
Nationale flag
Uppsala universitet

Uppsala universitet (eng.: Uppsala University, lat.: Universitas Regia Upsaliensis) er et universitet i Uppsala, Sverige, der blev grundlagt i 1477. Det er Skandinaviens ældste, idet det er to år ældre end Københavns Universitet. Uppsala universitet har ni fakulteter og omkring 20.000 studerende og omkring 2.400 forskerstuderende. Der er tilknyttet 3.800 akademiske ansatte og 2.200 teknisk-administrativt ansatte. Universitetet er medlem af den europæiske Coimbra-gruppe.

Universitet blev grundlagt af ærkebiskop Jakob Ulfsson og Sten Sture den ældre. Universitetet ophørte imidlertid under Gustav Vasas regering og blev genåbnet i 1595. Tilbage i 1700-tallet var universitetet førende indenfor naturvidenskaberne, mens det først i 1900-tallet udmærkede sig særligt indenfor filosofi. Universitetet har i årtier været blandt de førende i landet og har udklækket navne som Anders Celsius, Carl von Linné og Anders Jonas Ångström, ligesom flere Nobelprismodtagere har været ansat ved universitetet. Universitetet har spillet en vigtig rolle i det svenske samfund og har skabt mange af de akademiske traditioner, som findes i Sverige i dag. Størstedelen af universitetets bygninger er placeret i byens historiske centrum, selv om det grundet pladsmangel siden 1800-tallet har udvidet andre steder i byen.

Universitetets rektor er Anders Hallberg.

Eksterne henvisninger 

 Uppsala universitets hjemmeside

Universiteter i Sverige
Universitet
Zorro

Zorro (spansk: "ræv") er en fiktiv, fægtende helt, som blev opfundet af forfatteren Johnston McCulley i 1919. Zorro er en hemmelig identitet for Don Diego de la Vega, 
og historierne om ham foregår i det 19. århundredes Californien, som på den tid var en spansk koloni. Figuren Zorro har optrådt i talrige romaner, film, tv-serier, tegneserier osv.

Litterære personer
Filmfigurer
Tv-seriefigurer
Tegneseriefigurer
Superhelte
Fiktive westernfigurer
Dansk litteraturs kanon

Dansk litteraturs kanon er en rapport, som blev offentliggjort ved en pressemeddelelse den 23. september 2004. Rapporten var udarbejdet af et ministeriet udvalg, som var nedsat af daværende undervisningsminister Ulla Tørnæs, og som bestod af 

 Jørn Lund (fmd.), dir., Det Danske Sprog- og Litteraturselskab
 Johannes Riis, direktør for Gyldendal
 Lene Møller, seminarielektor, Frederiksberg Seminarium
 Jens Raahauge, formand for Dansklærerforeningen, folkeskolen
 Joakim Garff, lektor, Søren Kierkegaard Forskningscenteret
 Kirsten Skov, lektor, Tørring Amtsgymnasium
 Dorte Heurlin, lektor, Voksenuddannelsescenter Frederiksberg
 Morten Hesseldahl, dir., Bonnier Forlagene
 Bodil Fogh, adjunkt, Hillerød Handelsskole
 Marianne Zibrandtsen, rektor, Aurehøj Amtsgymnasium
 Thomas Bredsdorff, professor, Københavns Universitet
 Jens Smærup Sørensen, forfatter
 Klaus P. Mortensen, professor, Det Danske Sprog- og Litteraturselskab

Kanonudvalget afleverede sin rapport i fuld enighed. Den del af listen, man forventer at gøre obligatorisk i både folkeskolen og gymnasiet, kalder man for den fælles kanon.

Desuden har man lavet vejledende lister til ekstra læsning i folkeskolen og gymnasiet. I rapporten har man optaget 15 forfattere på fælleslisten (den obligatoriske "fælleskanon"), og henholdsvis 13 og 12 på de vejledende folkeskole- og gymnasielister.

Den obligatoriske fælleskanon 
 Folkeviser
 Ludvig Holberg
 Adam Oehlenschläger
 N.F.S. Grundtvig
 St. St. Blicher
 H.C. Andersen
 Herman Bang
 Henrik Pontoppidan
 Johannes V. Jensen
 Martin Andersen Nexø
 Tom Kristensen
 Karen Blixen
 Martin A. Hansen
 Peter Seeberg
 Klaus Rifbjerg

Den vejledende folkeskolekanon 
 Danske folkeeventyr
 Johan Herman Wessel
 B.S. Ingemann
 Chr. Winther
 Jeppe Aakjær
 Thøger Larsen
 H.C. Branner
 Egon Mathiesen
 Halfdan Rasmussen
 Tove Ditlevsen
 Benny Andersen
 Cecil Bødker
 Ole Lund Kirkegaard

Den vejledende gymnasiekanon 
 Sagaer
 Thomas Kingo
 H.A. Brorson
 Johannes Ewald
 Emil Aarestrup
 Søren Kierkegaard
 Henrik Ibsen
 J.P. Jacobsen
 Sophus Claussen
 Hans Kirk
 Villy Sørensen
 Inger Christensen

Note

Eksterne henvisninger 
 Undervisningsministeriet: Dansk litteraturs kanon  – rapportens fulde ordlyd

Pædagogik
Undervisningsmaterialer
Kanon
Linköpings Universitet

Linköping Universitet (fork. LiU) (sv.: Linköpings universitet) er et universitet i Linköping, Sverige, der blev grundlagt i 1960'erne og som har haft universitetsstatus siden 1975, hvor det blev Sveriges sjette universitet. Universitetet har fire fakulteter og 23 centre, ligesom en række forskningscentre er tilknyttet universitetet. I 1996 åbnede universitetet en afdeling i nabobyen Norrköping. Linköping Universitet har 22.000 studerende, 1.400 doktorgradsstipendiater og 2.000 videnskabeligt ansatte. Cirka en fjerdedel heraf er tilknyttet afdelingen i Norrköping.

Universitetet er kendt for sin tværfaglige tilgang, f.eks. uddannelser med elementer af både erhvervsøkonomi og sprog. Universitetet har sit hovedcampus tre km vest for Linköpings bymidte, hvor tre af fire fakulteter er placeret. Det sundhedsvidenskabelige fakultet er placeret i tilknytning til Universitetssjukhuset.

Fakulteter 
 Filosofiska fakulteten 
 Hälsouniversitetet
 Linköping Tekniska högskolan
 Utbildningsvetenskap

Eksterne henvsininger 

 Linköping University – Official site

Universiteter i Sverige
Universitet
Norrköping
Portugals flag

Portugals flag er vertikalt delt i et grønt og et rødt felt (regnet fra stangen) i breddeforholdet 2:3, og belagt med statsvåbnet. Våbnet, som er kongehusets Braganças våben i modificeret form, viser et rødt hovedskjold belagt med 7 gyldne kasteller; i hovedskjoldet et midtskjold med 5 korsstillede blå skjold på sølvbund, hvert af de 5 skjolde belagt med 5 cirkelrunde skiver i sølv, som symbol på Kristi sår. Bag våbenskjoldet ses en gylden armillarsfære, et astronomisk instrument som skal minde om de store sørejser portugiserne gennemførte. 

Farverne grøn og rød blev indført ved den republikanske revolution i 1910. Før revolutionen var Portugals flag blåt og hvidt, farver som efter revolutionen blev anset for både monarkiske og religiøse og dermed uaktuelle som farver i republikkens nye flag. I Portugal, som i resten af den katolske verden, knyttes den blå farve specielt til jomfru Maria. Rød og grøn var farverne landets republikanske parti havde ført siden begyndelsen af 1890-tallet. Efter at monarkiet var styrtet i revolutionen i 1910, blev disse farver også efter en god del diskussion valgt til republikkens flag. Farverne fik da en patriotisk, frem for den direkte republikanske, fortolkning. Efter dette blev grønt forklaret for at stå for nationen, mens rødt står for blodet for alle dem som har kæmpet for fædrelandet. Flaget blev formelt vedtaget 30. juni 1911.

De kongelige portugisiske farver blå og hvid findes nu i Azorernes flag.

Nærmere om flagets dimensioner 
Portugals flag er i størrelsesforholdet 2:3. Det er et af få nationalflag i verden, som består af vertikaldelte felter i ulige størrelser. Flagdugen er delt på en sådan måde, at den grønne del udgør to femdele af dugens længde, mens de resterende tre femdele optages af den røde del. Rigsvåbnet er sat over delelinjen mellem flagets to felter. Det skal udgøre halvdelen af flagets bredde (højde).

Flagets funktioner 
Portugals flag opfylder funktionen som koffardiflag, statsflag både til søs og på land, samt orlogsflag til søs. Søværnet fører efter dette Portugals flag på samme måde som landets civile handelsskibe. Orlogsgøsen er kvadratisk og har rigsvåbnet på rødt felt med grøn ramme rundt om. Portugals landmilitære styrker fører eget flag, delt i lige brede grønne og røde felter, og med en større version af rigsvåbnet i midten.

Præsidentflag 
Republikken Portugals præsident fører grønt flag med rigsvåbnet i midten. 

Flag
Flag fra Europa
Nationale flag
Vatikanstatens flag

Vatikanstatens flag er kvadratisk og består af et gult og et hvidt felt. I det hvide felt ses Apostelen Peters nøgler, som symboliserer nøglerne til himmelriget, kronet af den pavelige tiara. I heraldisk sammenhæng repræsenterer gult og hvidt metallerne guld og sølv. 

En anden tolkning indebærer, at den venstre guldnøgle er et symbol for magten i himmelen, mens den højre "sølvnøgle" er et symbol på magten på jorden.

Eksternt link
 

Flag
Flag fra Europa
Nationale flag
Monacos flag

Monacos flag har to lige store horisontale felter, et rødt øverst og et hvidt. 

Rødt og hvidt har været farverne for Huset Grimaldi siden 1339, men flagets udformning har varieret gennem tiderne. Nuværende flag blev taget i brug 4. april 1881.

Det minder om Indonesiens flag men er længere, og Polens flag, der har de samme farver men har det hvide felt øverst.

Eksternt link 
 

Flag
Flag fra Europa
Nationale flag
Luxembourgs flag

Luxembourgs flag består af tre horisontale striber i rød hvid og blå, og kan have sideforholdet 1:2 eller 3:5. Flaget blev først brugt mellem 1845 og 1848, og har været i brug som landets flag siden Luxembourg opnåede fuld uafhængighed i 1890. Det blev dog først officielt vedtaget ved lov 23. juni 1972. Flaget har de samme farver som Hollands flag, og for at skille de to fra hinanden har Luxembourg valgt en lysere blå farve til sit flag.

Farverne symboliserer blod (rød), renhed (hvid) og horisonter (blå).

Som koffardiflag fører Luxembourg et flag baseret på rigsvåbnet: En rød løve på stribet hvid og blå flagdug. I 2006 startedes en kampagne for at gøre løveflaget til Luxembourgs nationalflag i stedet for tricoloren. Regeringen erklærede 6. juli 2007, at den ikke støtter initiativet og at nationalflaget ikke vil blive ændret.

Eksterne henvisninger 

Symbols of the state and of the nation Service Information et Presse du gouvernement luxembourgeois
«Loi du 27 juillet 1993 modifiant et complétant la loi du 23 juin 1972 sur les emblèmes nationaux» 
 

  

Flag fra Europa
Flag
Nationale flag
Hvideruslands flag

Hvideruslands flag blev vedtaget den 7. juni 1995 som en følge af en folkeafstemning måneden før. Flaget erstattede det hvid-rød-hvide flag, som blev brugt før Sovjetunionen s stiftelse i 1919, og efter unionens opløsning i 1991. Feltet ved stangsiden af flagdugen forestiller et typisk mønster som benyttes i hviderussisk folkekunst, ikke mindst i vævet tøj. Det er holdt i farverne hvid og rød, som traditionelt har vært de hviderussiske farver.

Flaget er i dag en modificeret variant af flaget som symboliserede Hviderusland i Sovjetunionen og som blev brugt fra 1951 til selvstændigheden i 1991. Modifikationen består hovedsageligt i, at symbolet for sovjetkommunismen, korslagt hammer og segl med stjerne over, er fjernet. I perioden fra unionen i 1919 til 1951 havde Hviderusland en række forskellige flag efter sovjetisk mønster.

Demokratiske og nationalistiske grupperinger bruger forsat nationalflaget fra 1991, til trods for, at det blev forbudt af præsident Aleksandr Lukasjenkos regering. Blandt andet bliver flaget brugt i demonstrationer mod regeringen og af den hviderussiske diaspora. Neutrale udenlandske observatører har sagt, at folkeafstemningen, som ledte til det nuværende flag, ikke opfyldte demokratiske mindstekrav.

Eksternt link 
 

Flag
Flag fra Europa
Nationale flag