kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alexander Georgevitch, 7. hertug af Leuchtenberg

Alexander Georgevitch, 7. hertug af Leuchtenberg (født 13. november 1881 i Sankt Petersborg, Det Russiske Kejserrige, død 26. september 1942 i Salies-de-Béarn, Pyrénées-Atlantiques (på grænsen mellem Vichy-Frankrig og den tyskbesatte zone)) var en russisk adelsmand af fransk, tysk og russisk afstamning. Hans var en efterkommer af flere kejsere, og fra 1912 havde han prædikatet: Deres Kejserlige Højhed.
Alexander Georgevitch var også kendt som Sandro, som fyrste Alexander Georgievich Romanovsky og som Alexander de Beauharnais.

Forfædre 
Alexander Georgevitch var sønnesøn af Maria Nikolajevna af Rusland.
 
Han var oldesøn af Eugène de Beauharnais, 1. hertug af Leuchtenberg og hans gemalinde Augusta af Bayern, kejser Nikolaj 1. af Rusland og hans gemalinde Charlotte af Preussen, af Georg af Oldenburg samt af regerende hertug Vilhelm 1. af Nassau.

Gennem begge sine forældre var Alexander Georgevitch tipoldesøn af kejser Paul 1. af Rusland og hans gemalinde Sophie Marie Dorothea af Württemberg. 

Gennem sin far var han tipoldesøn af Joséphine de Beauharnais (gift med Napoleon 1. af Frankrig), kong Maximilian 1. Joseph af Bayern, kong Frederik Vilhelm 3. af Preussen og hans gemalinde Louise af Mecklenburg-Strelitz.

Gennem sin mor var Alexander Georgevitch tipoldesøn af tronfølger og fyrste Frederik Vilhelm af Nassau-Weilburg.

Ægteskab 
Alexander Georgevitch var gift med Nadezhda Nicolaevna Caralli. Parret fik ingen børn, og titlen som den 8. hertug af Leuchtenberg blev arvet af en yngre halvbroder.

Kejserlig højhed 
Napoleon 1. af Frankrig havde tildelt sin adoptivsøn (Eugène de Beauharnais) prædikatet Hans Kejserlige Højhed. Der var egentligt tale om et personligt prædikat, men kejserne af Rusland anerkendte prædikatet – også for nogle af Eugènes efterkommere. I 1912 arvede Alexander Georgevitch indirekte tiltalen Hans Kejserlige Højhed fra sin oldefar. 

Huset Beauharnais
Kongelige fra Rusland
Iben Haahr Andersen

Iben Haahr Andersen (29. december 1953 i København) er en dansk instruktør og tonemester. Hun afsluttede sin uddannelse some tonemester fra Den Danske Filmskole i 1982.

Filmografi 

 Pibens heltinder (2017)
 Livet ifølge Anton (2016)
 Xenia (2016)
 I lyset af revolutionen: om kvinder og kunst i Kairo (2015)
 My love - Historien om Poul & Mai (2012)
 Upstairs (2011)
 Et raadhus til alvor og fest (2010)
 Goddag mit navn er lesbisk (2009)
 Sporene gror ud af ord (2009)
 Den bevægede jord (2009)
 Når månen er sort (2007)
 Lyd på liv (2006)
 Den hemmelige smerte (2006)
 Pigen med fletningen (2005)
 Arkitekten der blev væk - eller hvem var Eigtved? (2005)
 Af fædrene jord (2004)
 Biernes by (2004)
 Hvorfor har mænd magten? (2004)
 Vor Frue Kirke (2004)
 De besatte (2003)
 Min allerbedste ting (2003)
 Jagten på den sidste torsk (2003)
 Det ulogiske instrument (2003)
 Lov og orden i Christiania 2 (2003)
 Drømmere (2002)
 Den guddommelige brugsanvisning (2002)
 De vilde unge - Hvad siger de unge? (2002)
 De vilde unge - Hvad siger familien? (2002)
 De vilde unge - Hvad siger behandlerne? (2002)
 Afrika i Aalborg (2002)
 Rod i familien - del 2 (2001)
 Min egen motorhest (2001)
 Gud - hvor er det svært (2001)
 Dronningens gobeliner (2000)
 Livet mellem husene (2000)
 Rod i familien (2000)
 Tiden før øjeblikket (1999)
 Aligermaas eventyr (1998)
 Cecilies verden (1998)
 Teorien om alting (1998)
 Plads til os alle - Med loven eller uden (1. del) (1998)
 Rejsen med Mai (1997)
 Homo Lalandiense (1997)
 Penpas ar (1997)
 Inuttut Oqaatsikka - mit sprog som menneske (1997)
 To kvinder på en flod (1996)
 Babylon i Brøndby (1996)
 Velkommen hjem, Leila (1996)
 Wiig Hansen - i arbejdets midte (1996)
 Mand med kamera (1995)
 Carlo & Ester (1994)
 Tæt på livet (1994)
 Lasse Lasse lille (1993)
 En skæv start (1993)
 Lykken er at blive hørt (1992)
 Jesus vender tilbage (1992)
 Bare løgn! (1991)
 Gadens børn (1991)
 Ønskebarn (1990)
 Saksens billeder. En film om papirklip (1990)
 En gris efter mit hjerte (1990)
 Lad isbjørnene danse (1990)
 En fremmed piges dagbog (1989)
 Tekno Love (1989)
 Tang - bønder i havet (1989)
 Prøven er positiv - en film om abort (1989)
 Baby Doll (1988)
 Glashjertet (1988)
 Den 8. sans (1988)
 Jeg elsker dig (1987)
 Negerkys og labre larver (1987)
 Venner for altid (1987)
 Mit søde barn (1987)
 Ballerup Boulevard (1986)
 Manden i Månen (1986)
 Din daglige dosis (1986)
 Paradiset er ikke til salg (1985)
 Jordens børn (1985)
 Forbrydelsens element (1984)
 Rainfox (1984)
 Mødre i fremmed fædreland (1984)
 I lige linie (1984)
 Otto er et næsehorn (1983)
 Den grønne fattigdom (1983)
 Børns billeder (1982)
 Befrielsesbilleder (1982)
 Aldrig i livet (1982)
 Støt Dannerhuset (1982)

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Instruktører fra Danmark
Stefan Pellegrini

Stefan Pellegrini (18. marts 1985 i Herning) er en dansk instruktør.

Filmografi 
 King Emma (2021)
Hunger (2020)
Pandakomplekset (2020)
 Bokser (2018)
 Stronger (2016)
Fransk Hotdog (2016)
 Bonne année (2014)
 Os to (2013)
 Kufferten (2012)

Eksterne henvisninger 
 

Instruktører fra Danmark
Personer fra Herning
Ville Gideon Sörman

Ville Gideon Sörman (30. maj 1989) er en svensk instruktør og forfatter.

Filmografi 
 Vores Sidste Sommer (2021)
Selvhenter (2019)
Stolte Som Få (2018)
 Nyforelsket (2017)
 Pussy (2014)
 Weekend (2011)
 What It Takes (2010)
 Get in Tune with Your Music (2010)

Eksterne henvisninger 
 

Instruktører fra Sverige
Selvhenter

Selvhenter er en dansk spillefilm fra 2019 instrueret af Magnus Millang.

Magnus Millang har skrevet filmen med sin lillebror Emil Millang og den er inspireret af brødrenes egen opvækst. De spiller selv brødrene i filmen, hvor de tager til Spanien for at hente deres far hjem, som er død efter et hårdt liv med alkohol. Egentlig skulle de stå for en klassisk hjemtransport, men grundet økonomiske problemer ender de med selv at transportere faren hjem. En rejse, som ikke forløber helt som planlagt.

Medvirkende
 Magnus Millang som Magnus
 Emil Millang som Emil
 Elisabeth Bonjour som Violette
 Lluïsa Valldaura som Balén
 Anaïs Fabre som Marion
 Julie Rudbæk som Signe
 Jesper Zuschlag som Stefan
 Anders Mossling som Ville
 Amalie Lindegård som Sofie

Eksterne henvisninger 
 

Danske film fra 2019
Jesper Lindstrøm

Jesper Lindstrøm (født 29. februar 2000), også kaldet Jobbe, er en dansk fodboldspiller, der spiller for den italienske klub S.S.C. Napoli og det danske landshold.

Opvækst 
Jesper "Jobbe" Lindstrøm er født i Taastrup og voksede op i Brøndby Strand.

Klubkarriere

Brøndby IF 
Lindstrøm startede med at spille fodbold i B70 i Taastrup, skiftede til Vallensbæk IF i 2009, men skiftede som U13-spiller til Brøndby IF. Som ungdomsspiller lå hans styrker i det taktiske og det tekniske, men han manglede noget fysik.

Han fik sin førsteholdsdebut i en pokalkamp mod Boldklubben Marienlyst, og sin superligadebut i den efterfølgende sæsons første kamp mod Silkeborg IF. Han debuterede i pokalturneringen med nummer 35 på ryggen.

Den 28. juli 2019 fik han startdebut mod OB, hvor han ligeledes fik scoret sit første superligamål. Den 1. august sikrede han Brøndby avancement fra 2. kvalifikationsrunde i Europa League, da han efter en sen indskiftning scorede to mål i den forlængede spilletid mod Lechia Gdańsk. 

Den 24. maj 2021 blev han dansk mester med Brøndby efter 16 års tørke. I guldsæsonen dannede han en farlig angrebsduo med sæsonens topscorer Mikael Uhre.

Eintracht Frankfurt 

Den 11. juli 2021 blev han solgt til Eintracht Frankfurt i den tyske Bundesliga for ca. 52 millioner kroner + bonusser. Han fik snart succes i den tyske klub, hvor han blev kåret som årets rookie (nye spiller) i Bundesligaen 2021-2022.

Den 19. maj 2022 vandt han Europa League-finalen med Eintracht Frankfurt, der samtidig fik en billet til Champions League. 

Den 13. september 2022 scorede han klubbens allerførste Champions League mål imod Olympique Marseille på udebane. Kampen endte 0-1 til Frankfurt, og han endte dermed med at blive matchvinder.

Han nåede at spille i alt 80 kampe for klubben, og her scorede han 14 mål samt havde 14 oplæg til mål.

Napoli 
I august 2023 skiftede Lindstrøm til de italienske mestre, S.S.C. Napoli.

Titler 
Brøndby IF
Superligaen: 2020-21 

Eintracht Frankfurt
UEFA Europa League: 2021–22

Individuel
Tipsbladet Efterårets Profil: 2020
Månedens Spiller: november 2020
Månedens Unge Spiller: september 2020, oktober 2020, November 2020
Bundesliga Rookie of the Month: december 2021
Brøndby Månedens Spiller: September 2020, oktober 2020, november 2020

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra B70
Fodboldspillere fra Brøndby IF
Fodboldspillere fra Eintracht Frankfurt
Fodboldspillere fra S.S.C. Napoli
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Harvey Elliott

Harvey Elliott (født  4. april 2003) er en engelsk professionel fodboldspiller der spiller som central midtbanespiller for Premier League-klubben Liverpool F.C.

Elliott er den næstyngste spiller nogensinde til at have spillet i Premier League, da han fik debut for Fulham mod Wolverhampton i en alder af blot 16 år og 30 dage. Han er samtidigt den yngste spiller nogensinde til at have spillet i den engelske League Cup (Carabao Cup) mod Millwall i en alder af blot 15 år og 174 dage.

Han skiftede til Liverpool i et skifte, hvor Fulham menes at have fået omkring £9 mio. i kompensation. Hans uofficielle debut for klubben fik han i et 0-3 nederlag i en venskabskamp mod Napoli i juli 2019.

Klubkarriere

Fulham 
Elliotts debut for Fulhams førstehold kom som 15-årig, da han i Carabao Cuppen 25. september 2018 blev skiftet ind mod Millwall i det 81. minut. Fulham vandt kampen 3-1.

4. maj 2019 fik Elliott sin Premier League-debut for Fulham, da han blev skiftet ind i det 88. minut i et 0-1 nederlag mod Wolverhampton. Hermed blev han altså den yngste debutant nogensinde i Premier Leagues historie og slog en anden tidligere Fulham-spillers tidligere rekord, Matthew Briggs, fra 2007.

Liverpool 
28. juli 2019 blev Elliott offentliggjort som ny spiller hos de forsvarende europæiske mestre, Liverpool F.C.

Landshold 
Elliott fik sin første indkaldelse til Englands U17-landshold i oktober 2018. Måneden efter scorede han sit første mål på dette aldersniveau ude mod Irland.

Elliott blev udtaget til Englands U17-landshold til Syrenka Cup 2019, en venskabs turnering, der normalt holdes som forberedelse til UEFA European Under-17 Championship-kvalifikationen. Elliott hjalp Englands U17-landshold til at vinde titlen den 10. september 2019 ved at score det første mål i finalen fra straffespark i en 2-2 kamp mod værtslandet Polen, før Kevin Betsy's Young Lions vandt 3-1 efter en straffesparkskonkurrence.

Elliott debuterede for Englands U21-landshold den 25. marts 2022 i en 4-1 sejr over Andorra på Dean Court i 2023 U21 EURO-kvalifikationen.

Privatliv 
Han har været livslang fan af Liverpool og deltog sammen med sin far, Scott, i UEFA Champions League-finalen i 2018 i Kyiv. Han er tæt ven med Fábio Carvalho, da de gik på samme skole og kom op gennem Fulhams akademi sammen, og rådede senere Carvalho til at skifte til Liverpool.

Elliott er også fan af NBA og støtter Boston Celtics og har deltaget i flere af deres kampe. Han betragter holdkammeraten Mohamed Salah som en ven og mentor, og angriberen har taget ham under sine vinger i løbet af sæsonen 2021-22 og rådgivet ham om hans kost- og træningsplaner.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra England
Fodboldspillere fra Fulham F.C.
Fodboldspillere fra Liverpool F.C.
Milan Osterc

Milan Osterc (født 4. juli 1975 i Murska Sobota, Jugoslavien) er en slovensk tidligere fodboldspiller (angriber).

Osterc spillede 44 kampe og scorede otte mål for Sloveniens landshold i perioden 1997-2002. Han var med i den slovenske trup til EM 2000 i Belgien/Holland, slovenernes første slutrundedeltagelse nogensinde, og spillede alle landets tre kampe i turneringen. Han deltog også ved VM 2002 i Sydkorea/Japan, hvor han også spillede samtlige slovenernes tre kampe.

På klubplan repræsenterede Osterc blandt andet Olimpija Ljubljana og ND Gorica i hjemlandet, israelske Hapoel Tel-Aviv samt Le Havre i Frankrig.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Slovenien
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2000
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Sašo Udovič

Sašo Udovič (født 12. december 1968 i Ljubljana, Jugoslavien) er en slovensk tidligere fodboldspiller (angriber).

Udovič spillede 42 kampe og scorede 16 mål for Sloveniens landshold i perioden 1993-2000. Han var med i den slovenske trup til EM 2000 i Belgien/Holland, slovenernes første slutrundedeltagelse nogensinde, og spillede to af landets tre kampe i turneringen.

På klubplan repræsenterede Udovič blandt andet Olimpija Ljubljana i hjemlandet, belgiske Beveren samt schweiziske Lausanne.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Slovenien
Personer fra Ljubljana
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2000
Goran Sankovič

Goran Sankovič (født 18. juni 1979 i Celje, Jugoslavien, død 3. juni 2022) var en slovensk fodboldspiller (forsvarer).

Sankovič spillede fem kampe for Sloveniens landshold i perioden 2001-2002. Han var med i den slovenske trup til VM 2002 i Sydkorea/Japan, men kom dog ikke på banen i turneringen.

På klubplan repræsenterede Sankovič NK Celje i hjemlandet, tjekkiske Slavia Prag samt cypriotiske Akratitos og Panionios.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Slovenien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Personer fra Celje
Rajko Tavčar

Rajko Tavčar (født 21. juli 1974 i Kranj, Jugoslavien) er en slovensk tidligere fodboldspiller (midtbane/venstre back).

Tavčar spillede syv kampe for Sloveniens landshold i perioden 2000-2002. Han var med i den slovenske trup til VM 2002 i Sydkorea/Japan, og spillede én af landets tre kampe i turneringen.

På klubplan spillede Tavčar hele sin karriere i Tyskland, hvor han blandt andet repræsenterede Unterhaching, Augsburg, Nürnberg og Mainz 05.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Slovenien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Miran Pavlin

Miran Pavlin (født 8. oktober 1971 i Kranj, Jugoslavien) er en slovensk tidligere fodboldspiller (midtbane).

Pavlin spillede 63 kampe og scorede fem mål for Sloveniens landshold i perioden 1994-2004. Han var med i den slovenske trup til EM 2000 i Belgien/Holland, slovenernes første slutrundedeltagelse nogensinde, og spillede alle landets tre kampe i turneringen. Han scorede det ene mål i åbningskampen mod Jugoslavien, som endte 3-3. Han deltog også ved VM 2002 i Sydkorea/Japan, hvor han også spillede samtlige slovenernes tre kampe.

På klubplan repræsenterede Pavlin blandt andet Olimpija Ljubljana i hjemlandet, tyske Dynamo Dresden og Freiburg samt portugisiske FC Porto.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Slovenien
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2000
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Mladen Rudonja

Mladen Rudonja (født 26. juli 1971 i Koper, Jugoslavien) er en slovensk tidligere fodboldspiller (midtbane).

Rudonja spillede 65 kampe og scorede ét mål for Sloveniens landshold i perioden 1995-2003. Han var med i den slovenske trup til EM 2000 i Belgien/Holland, slovenernes første slutrundedeltagelse nogensinde, og spillede alle landets tre kampe i turneringen. Han deltog også ved VM 2002 i Sydkorea/Japan, hvor han også spillede samtlige slovenernes tre kampe.

På klubplan repræsenterede Rudonja blandt andet FC Koper og Olimpija Ljubljana i hjemlandet, engelske Portsmouth samt cypriotiske Apollon Limassol og Anorthosis Famagusta.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Slovenien
Personer fra Koper
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2000
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Saša Gajser

Saša Gajser (født 11. februar 1974 i Maribor, Jugoslavien) er en slovensk tidligere fodboldspiller (midtbane).

Gajser spillede 27 kampe og scorede ét mål for Sloveniens landshold i perioden 1999-2003. Han var med i den slovenske trup til EM 2000 i Belgien/Holland, slovenernes første slutrundedeltagelse nogensinde, men kom dog ikke på banen i turneringen. Han deltog også ved VM 2002 i Sydkorea/Japan, hvor han spillede én af slovenernes tre kampe.

På klubplan repræsenterede Gajser blandt andet NK Maribor og Rudar Velenje i hjemlandet, belgiske Gent samt Olympiakos Nicosia på Cypern.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Slovenien
Personer fra Maribor
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2000
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Sergei Georgevitch, 8. hertug af Leuchtenberg

Sergei Georgevitch, 8. hertug af Leuchtenberg   (4. juli 1890 i Petergof syd for Den Finske Bugt, vest for Sankt Petersborg, Det Russiske Kejserrige – 7. januar 1974 i Rom, Italien) var en russisk adelsmand.

Forfædre 
Sergei Georgevitch var sønnesøn af Maria Nikolajevna af Rusland og dattersøn af kong Nikola 1. af Montenegro.
 
Han var oldesøn af Eugène de Beauharnais, 1. hertug af Leuchtenberg og hans gemalinde Augusta af Bayern, kejser Nikolaj 1. af Rusland og hans gemalinde Charlotte af Preussen.

Sergei Georgevitch var tipoldesøn af Joséphine de Beauharnais (gift med Napoleon 1. af Frankrig), kong Maximilian 1. Joseph af Bayern, af kejser Paul 1. af Rusland og hans gemalinde Sophie Marie Dorothea af Württemberg samt af kong Frederik Vilhelm 3. af Preussen og hans gemalinde Louise af Mecklenburg-Strelitz.

Morganatiske ægteskaber 
Sergei Georgevitch var ugift. Efter hans død har titlen som hertug af Leuchtenberg været omtvistet mellem forskellige prætendenter, der alle nedstammer fra morganatiske ægteskaber.

Hans højhed 
Napoleon 1. af Frankrig havde tildelt sin adoptivsøn (Eugène de Beauharnais) prædikatet Hans Kejserlige Højhed. Der var egentligt tale om et personligt prædikat, men kejserne af Rusland anerkendte prædikatet – også for nogle af Eugènes efterkommere. I 1912 arvede Alexander Georgevitch indirekte tiltalen Hans Kejserlige Højhed fra sin oldefar. 

I 1896 fik Sergei Georgevitch prædikatet Hans Højhed. Da kan blev titulær hertug i 1942 var der ingen russisk kejser, der kunne give ham et kejserligt prædikat. 

Huset Beauharnais
Personer fra Rusland
Maryville

Maryville er navnet på flere forskellige steder:

I USA (nævnt efter størrelse):
 Maryville (Tennessee)
 Maryville (Missouri)
 Maryville (Illinois)
 Maryville er et andet navn for Porterville (Mississippi)
 Maryville College i Maryville, Tennessee
 Maryville University i St. Louis, Missouri

I Australien:
 Maryville (New South Wales)
Hulahopring

En hulahopring er en legetøjsring, som man får til at svinge rundt om kroppen ved at lave cirkelbevægelser med hofterne og maven. Den moderne hulahopring blev opfundet af Arthur K. "Spud" Melin and Richard Knerr i 1958, men børn og voksne i hele verden har leget med ringe gennem historien. I dag er de almindeligvis lavet af plast.

Historie 

Melin og Knerr blev inspireret til at udvikle hulahopringen, efter de så en ring af træ, som australske børn svingede rundt om deres liv i en idrætstime. Legetøjsvirksomheden Wham-O – som Melin og Knerr selv havde grundlagt – begyndte at producere en plastversion af ringen, kaldet Hula-Hoop efter den hofteroterende hawaiianske dans af samme navn, og demonstrerede den på legepladser i det sydlige Californien.

Se også 

 Frisbee
 Hacky sack

Referencer

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Legetøj
Sportsudstyr
Fanø Sogn

Fanø Sogn er et sogn i Skads Provsti (Ribe Stift). Sognet blev oprettet 1. august 2019 ved sammenlægning af Nordby Sogn og Sønderho Sogn.

I 1800-tallet var Nordby og Sønderho sogne selvstændige pastorater og selvstændige sognekommuner. De hørte til Skast Herred i Ribe Amt. Nordby og Sønderho dannede ved kommunalreformen i 1970 Fanø Kommune, der fortsatte som selvstændig kommune ved strukturreformen i 2007.

I Fanø Sogn ligger Nordby Kirke og Sønderho Kirke.

Eksterne kilder/henvisninger 
 
 

Sogne i Ribe Stift
Sogne i Fanø Kommune
Sogne i Skast Herred
Etableret i 2019
Rønne Idrætsklub

Rønne Idrætsklub er en dansk fodboldklub hjemmehørende i Rønne på Bornholm.

Historie 
Klubben blev grundlagt den 17. juni 1956 som en fusion mellem Rønne Boldklub og B1910.

Klubben havde i en årrække et samarbejde med Knudsker IF og IK Viking om holdet Rønne fB, men de opsagde dette samarbejde i 2019.

Referencer 

Etableret i 1956
Fodboldklubber under DBU Bornhom
Idrætsforeninger i Danmark
Idrætsklub
Syrinx

Syrinx kan henvise til

 Syrinx (organ), et organ hos fugle til frembringelse af lyd
 Syrinx (musikkomposition), en komposition for solotværfløjte af Claude Debussy fra 1913
 Syrinx (mytologi), en nymfe i græsk mytologi kendt for sin dydighed. For at undslippe Pan blev hun omdannet til siv, der gav en hulkende lyd, når guden pustede i dem
 Det græske ord for en Panfløjte
John Bolton

John Bolton kan henvise til:

 John Bolton (illustrator) (født 1951) – britisk tegneserietegner og illustrator
 John Bolton (skuespiller) (født 1965) – amerikansk skuespiller
 John R. Bolton (født 1948) – amerikansk sikkerhedsrådgiver og tidligere FN-ambassadør
 John Gatenby Bolton (1922–1993), britisk-australsk astronom
Skydning under sommer-OL 2020 - Trap (herrer)

Trapskydning for herrer, der er en del af Skydning under Sommer-OL 2020 finder sted den 29. juli - 30. juli 2020 i Asaka Shooting Range, Saitama.

Turneringsformat 
Konkurrencen bliver indledt med en kvalifikationsrunde, hvor de 29 kvalificerede deltagere skal afvikle 125 skud (i fem forskellige positioner). Skuddene er inddelt i 5 gange 25 skud og afvikles i grupper af seks skytter på banen ad gangen. Efter hvert skud roteres der, således at hver skytte kommer til at skyde på næste position. Skytten der senest har skudt på position 5, stiller sig bag ved position 1 og afventer, at denne position bliver fri. I trap skydes der altid kun mod én lerdue ad gangen og hver nedskudt lerdue er ét point. I kvalifikationen kan der skydes to skud mod hver lerdue. Herefter går de seks bedste til finalen, hvor alle skytter starter fra nul point.  
Finalen bliver afviklet som elimineringsrunder således, at medaljerne til sidst bliver afgjort af de tre sidste tilbageværende i konkurrencen og guldmedaljen bliver afgjort i en duel mellem de to sidste tilbageværende i konkurrencen. Finalen bliver skudt over 50 skud og i finalen må der kun skydes ét skud mod hver lerdue. Alle seks finalister skyder de første fem runder á fem skud, således at første eliminering sker efter 25 skud. Herefter elimineres skytterne efter hver runde á fem skud. Elimineringen fortsætter indtil guldmedaljevinderen er fundet efter der 50. skud .

Deltagere

Tidsplan 
Nedenstående tabel viser tidsplanen for afvikling af konkurrencen:

Resultater

Kvalifikation

Finale

Medaljefordeling

Referencer

Eksterne henvisninger 
 https://tokyo2020.org/en/games/sport/olympic/shooting/
 http://www.issf-sports.org/

Trap (herrer)
Mount & Blade II: Bannerlord

Mount & Blade II: Bannerlord er et acton- og rollevideospil, udviklet af TaleWorlds Entertainment. Det er en forløber til Mount & Blade: Warband. Bannerlord finder sted 210 år før sin forgænger, hvor verdenens atmosfære er inspireret af folkevandringstiden.

Det blev udgivet d. 30 marts 2020 som tidlig adgang, hvor spillet ikke er helt færdigudviklet, men hvor spillere stadig kan spille det. Bannerlord blev annonceret i 2012, og i 2016 blev der oprettet en side til spillet på Steam.

Da spillet blev udgivet, blev det hurtigt det mest spillede nyudgivne spil i 2020 på steam, hvor over 170.000 spillede det på samme tid.

Referencer 

Computerspil
Thomas Arnold (flertydig)

Thomas Arnold kan henvise til:
 Thomas Arnold (1795–1842) – britisk rektor og historiker
 Thomas Arnold (læge) (1742–1816) – britisk læge
 Thomas Arnold (skuespiller) (født 1971) – tysk skuespiller
 Thomas Arnold (bobslædefører) (født 1901, ukendt dødsår) – britisk bobslædefører
 Thomas Walker Arnold (1864–1930) – britisk orientalist