kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Englands kvindefodboldlandshold

Englands kvindefodboldlandshold er det nationale fodboldhold for kvinder i England. Det administreres af The Football Association. Den nuværende landstræner har siden september 2021 været hollandske Sarina Wiegman.

England har kvalificeret sig til VM i fodbold for kvinder fem gange, hvor man har nået kvartfinalerne tre gange; in 1995, 2007, og 2011, samt bronzemedalje i 2015 og en fjerdeplads i 2019. De har også spillet sig i tre EM-finaler, hvor man vandt sølv i 1984 og 2009. Landsholdet vandt for første gang europamesterskabet i 2022 på hjemmebane.

Englands kvindelandshold går under kælenavnet fra fansene "Three Lionesses" eller "The Lionesses", som også referer til herrelandsholdets "The Tree Lions".

Englands placering i de største turneringer

VM i fodbold for kvinder 

*Uafgjort inkluderer knockout-kampe, som blev afgjort med straffesparkskonkurrence.

Europamesterskabet 
England deltog første gang ved EM i fodbold for kvinder i 1984, hvor de kom i finalen det år samt i 2009. Holdet er kommet til semifinalerne ved tre andre slutspil (1989, 1995, 2017) men kom kun til gruppespillet i tre udgaver (2001, 2005, 2013). Holdet kvalificerede sig ikke til slutspillet i 1989, 1991, 1993 og 1997.

*Uafgjort inkluderer knockout-kampe, som blev afgjort med straffesparkskonkurrence.
**Rød kant viser at turneringen blev holdt i hjemlandet.

Seneste resultater 
Alle tider er GMT medmindre andet er angivet.

2022

Spillere

Aktuel trup 
Følgende spillere blev udtaget til den endelige trup til VM i fodbold 2023 i Australien/New Zealand.
 
Landstræner:  Sarina Wiegman

Antal kampe og mål er opdateret pr. 28. juli 2023.

Nylig indkald til landsholdet 
Følgende spillere har også fået indkald til Englands trup indenfor de seneste tolv måneder.

Spillerstatistik

Flest kampe

Topscorere

Kaptajner

Tilskuerrekorder 

Hjemmebane

Noter

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Englands kvindefodboldlandshold  hos FIFA

 
Kvindefodboldlandshold
Kvindefodboldlandshold
Mönekraven

Mönekraven eller Mönehalsringen er en halsring i guld der stammer fra folkevandringstiden i jernalderen. Den blev fundet i 1864 i Möne sogn i Ulricehamns kommun i Västergötland. Fundet blev sandsynligvis gjort i forbindelse med at husmanden Johannes Andersson ryddede en bunke sten, mens andre hævder, at han fandt den, da han dyrkede jorden. Anderssons findeløn var 2.123 rigsdaler og 47 øre i sølvmønter, hvilket svarer til omkring 200.000 kr. i vore dage. Rigsantikvar Bror Emil Hildebrand kom personligt fra Stockholm for at hente fundet.

Mönekraven er den største halsring i guld, der er fundet i Sverige. Den har også de fleste figurer i udsmykningen. I alt er der 458 på halsringen. Der findes yderligere to lignende halsringe i guld, der fundet i henholdsvis Ålleberg i Västergötland og Färjestaden på Öland.

Guldet fra mönekraven stammer sandsynligvis fra Romerriget, da store mængder romersk guld var i omløb før det Vestromerske riges fald i 476.

Mönekraven er udstillet på Historiska museet i Stockholm.

Referencer 

Arkæologiske fund fra Sverige
Oldsager fra skandinavisk jernalder
Västergötland
Pokémon GO

Pokémon GO (eller Pokémon Go) er et free-to-play placeringsbaseret augmented reality-mobilspil udviklet af Niantic og udgivet af The Pokémon Company, som en del af Pokémon-franchisen. Spillet blev udgivet på verdensplan i juli 2016 til iOS- og Android-enheder.

Spillet giver spillere mulighed for at fange, kæmpe med og træne virtuelle pokémoner, der forekommer i den virkelige verden. Det bruger GPS og kameraet over kompatible enheder. Selvom spillet er free-to-play, understøtter det in-app-køb af ekstra gameplayelementer. En valgfri tilhørende bærbar bluetooth-enhed, Pokémon GO Plus, kan advare brugerne, når Pokémon er i nærheden.

Hold 
Der findes tre hold på verdensplan, som spillerne kan vælge at blive en del af: Team Instinct som er gult, Team Valor som er rødt og Team Mystic som er blåt.

Pokéstops 
Pokéstops giver spilleren Pokéballs, Potions, Razz Berries, Revives og Evolution Items, der skal bruges til at fange og genoplive pokémoner. Pokestops findes ved kulturelle lokationer, og er derfor mest hyppige i storbyer. Pokestops er blå og hvert besøg giver 3-5 ting. Hvis spilleren besøger 10 forskellige Pokestops efter hinanden fås et Megastop, som giver 6-10 ting.

Kritik 
Appen er blevet kritiseret for at bruge steder som kirkegårde og mindeparker som lokation til at fange Pokémons, inklusive Auschwitz-Birkenau State Museum, the United States Holocaust Memorial Museum, World Trade Center Memorial, Arlington National Cemetery, ANZAC War Memorial og Hiroshima Peace Memorial Park. Niantic fjernede senere indhold fra sensetive områder som Hiroshima Memorial og Holocaust Museum. 

Spillet fik også det hollandsk firma ProRail til at klage, da det ifølge virksomheden fik spillere til at gå på deres jernbanespor, og brandstationer har bedt spillere om ikke at gå i vejen for deres medarbejdere ved at samles ud foran brandstationer. Beboere i Sydney-forstaden Rhodes blev trætte af et stort antal spillere, der samlede sig i deres område, og kastede vandballoner efter spillerne. Tilstrømningen af mennesker til området har også skabt trafikpropper, ekstreme mængder affald og adskillige klager over støj; mere end 250 parkeringsbøder er blevet udstedt af politiet. Tre PokéStops blev senere fjernet fra Rhodes for at reducere antallet af spillere i området.

Folk har fået forskellig skader og været ude for uheld i forbindelse med at spille Pokémon GO''.
Den 20. juli 2016 blev en spiller skudt og dræbt i Guatemala, da han brød ind i et hjem i byen Chiquimula for at fange Pokémons og blev forvekslet med en indbrudstyv. Dette var det første dødsfald 

I Danmark har flere steder oplevet ulovlig indtrængen af spillere, der jagter Pokémons. Dette er sket på flere byggepladser bl.a. på DTU og på frilandsmuseet Middelaldercentret.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Go
Computerspil fra 2016
Free-to-play
Internetfænomener
Mobilapplikationer
Adam Yates

Adam Yates (født 7. august 1992 i Bury) er en britisk landevejscykelrytter. Han kører for UCI World Tour-holdet . Han blev professionel i 2014. Hans tvillingebror, Simon Yates, er også en professionel cykelrytter. Han er ikke i familie med tidligere cykelrytter Sean Yates.

Resultater (landevej) 

2013
2. plads samlet, Tour de l'Avenir
2014
Samlet og 6. etape, Tyrkiet Rundt
GP Industria & Artigianato di Larciano
2015
Clásica de San Sebastián
2016
Ungdomskonkurrencen, Tour de France
2017
GP Industria & Artigianato di Larciano
2018
 5. etape, Tirreno-Adriatico
 7. etape, Critérium du Dauphiné
2019
 4. etape, Volta a la Comunitat Valenciana
 3. etape, Catalonien Rundt
 6. etape, Baskerlandet Rundt
2020
Samlet og 3. etape, UAE Tour
2021
Samlet og 3. etape, Catalonien Rundt
2022
Samlet og 3. etape, Deutschland Tour
2023
7. etape, UAE Tour
Samlet og 4. etape, Romandiet Rundt
1. etape, Tour de France

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Mandlige cykelryttere fra England
Personer fra Bury (Greater Manchester)
Tvillinger fra England
Cykelryttere ved sommer-OL 2016
Cykelryttere ved sommer-OL 2020
Deltagere for Storbritannien ved sommer-OL 2016
Deltagere for Storbritannien ved sommer-OL 2020
Kåen Station

Kåen Station (Kåen stasjon eller Kåen holdeplass) var en jernbanestation, der lå i Kåen i Rakkestad kommune på Indre Østfoldbanen (Østre Linje) i Norge.

Stationen blev åbnet som trinbræt i 1928. Betjeningen med persontog ophørte 6. januar 2002, og senere blev stationen helt nedlagt. Den bestod af en kort perron med et rødt læskur. Den lå 75,64 km fra Oslo S.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Østre Linje
Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1928
Ophørt i 2002
Jernbanestationer i Østfold
Løkenholtet Station

Løkenholtet Station (Løkenholtet stasjon eller Løkenholtet holdeplass) var en jernbanestation, der lå i Ski kommune på Indre Østfoldbanen (Østre Linje) i Norge.

Stationen åbnede som trinbræt under navnet Rådim i 1928 men skiftede navn til Løkenholtet i juli 1934. Stationen blev nedlagt 1. februar 1947. Den lå 28,29 km fra Oslo S.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Østre Linje
Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1928
Ophørt i 1947
Jernbanestationer i Viken
Mikkelshytta Station

Mikkelshytta Station (Mikkelshytta stasjon eller Mikkelshytta holdeplass) er en tidligere jernbanestation på Indre Østfoldbanen (Østre Linje), der ligger i Mikkelshytta i Rakkestad kommune i Norge.

Stationen blev åbnet som trinbræt i 1928. Betjeningen ophørte 15. juni 2003, da trafikken med persontog blev indstillet mellem Rakkestad og Sarpsborg. Stationen blev efterfølgende fjernet men er dog ikke nedlagt formelt. Stationen ligger ved en kort tunnel under Riksvei 111. Mens den var i drift bestod den af et spor og en kort perron med et læskur, der ligesom perronen var af mørkebrunt træ. Stationen ligger 88,8 km fra Oslo S.

Litteratur

Eksterne henvisninger 

Stationer på Østre Linje
Jernbanestationer i Norge uden persontrafik
Etableret i 1928
Jernbanestationer i Østfold
Cand.rer.soc.

Cand.rer.soc. (), kandidat i socialvidenskab.

Uddannelsen som kandidat i socialvidenskab blev udbudt ved Odense Universitet (nu en del af SDU). På uddannelsen blev der udbudt en bred vifte af politologiske, sociologiske, økonomiske og forvaltningsorienterede fag. Flere kandidater fik ansættelse i amtslige og kommunale forvaltninger.

Uddannelsen er nu nedlagt. Sidste optag skete 1986.

Kandidatgrader
Odense Universitet
Estlands kvindefodboldlandshold

Estlands kvindefodboldlandshold er det nationale fodboldhold for kvinder i Estland. Det administreres af Estlands fodboldforbund.

Resultater

VM i fodbold for kvinder

EM i fodbold for kvinder

Referencer 

Kvindefodboldlandshold
Kvindefodboldlandshold
Hodorf

Hodorf er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Itzehoe-Land under Kreis Steinburg. Kreis Steinburg ligger i den sydvestlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Hodorf ligger ca. 6 kilometer sydvest for Itzehoe ved floden Stör syd for en typisk Störmeander. I den sydlige del af kommunen afvander kanalen Klosterwettern marsken.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Steinburg
Finlands kvindefodboldlandshold

Finlands kvindefodboldlandshold er det nationale fodboldhold for kvinder i Finland. Det administreres af Finlands fodboldforbund. Holdets hidtil største resultat var ved EM 2005 i England, hvor de overraskende nåede semifinalen i og imponerede kvindefodboldverdenen, efter at have slået både  og  i EM-turneringens gruppespil. Fire år senere var Finland, vært for EM-slutrunden i 2009.

Flere finske landsholdspillere har fortid i den danske Elitedivisionen, hvor markante profiler som Nora Heroum og Sanni Franssi der har optrådt for Fortuna Hjørring, Olga Ahtinen og Ria Öling der begge har spillet for Brøndby IF og Tiia Peltonen der siden 2021 har spillet for FC Nordsjælland.

Resultater

VM i fodbold for kvinder

EM i fodbold for kvinder

Aktuel trup 
Den aktuelle trup for EM i kvindefodbold 2022 i England.

Cheftræner:  Anna Signeul

Referencer

Eksterne henvisninger 
Forbundets hjemmeside  
FIFA profil 

Kvindefodboldlandshold
Kvindefodboldlandshold
Færøernes kvindefodboldlandshold

Færøernes kvindefodboldlandshold er det nationale fodboldhold for kvinder i Færøerne. Det administreres af Færøernes fodboldforbund.

Historie 
Færøernes kvindelandshold spiller ikke direkte i VM kvalifikationen, i stedet spiller de i en indledende turnering, en preliminær runde, sammen med 15 andre af de svageste kvindefodboldhold i Europa. Færøerne har to gange spillet sig videre til selve VM-kvalifikationen. Første gang holdet spillede sig videre var i 2014, da de vandt gruppe B med 7 point i prækvalifikationen. De andre hold i gruppen var Montenegro, Georgien og Litauen. Anden gang de spillede sig videre var i april 2017, da Færøerne vandt gruppe 4 med 9 point, og var det eneste hold af alle seksten hold, der havde vundet alle deres kampe og kom videre til gruppespillet i VM kvalifikationen 2019. De andre hold i gruppe 4 var Montenegro, Tyrkiet og Luxembourg. Færøernes sidste og afgørende kamp var mod Tyrkiet, hvor begge hold havde 6 point. Færøerne kom bagud 0-1 efter 17 minutter, men ca. 20 minutter senere havde Rannvá Andreasen udlignet til 1-1, og i 63. minut afgjorde Milja Simonsen kampen ved at score til 2-1, som blev det endelige resultat.

VM-statistik

*Uafgjort inkluderer kampe i slutspilket, der bliver afgjort med straffesparkskonkurrence.

Meritter 
Færøernes kvindefodboldlandshold har tre gange deltaget i ø-legene Island Games, og alle tre gange vandt de fodboldturneringen for kvinder.

 Island Games: Vindere
2001, 2003, 2005
 Women's Baltic Cup: Vindere
2016

Kvalifikation til VM i fodbold for kvinder 2019
Færøerne var vært for kampene i gruppe 4 i den indledende runde til VM-kvalifikationen til VM i fodbold 2019. Færøernes landshold vandt alle tre kampe, som var mod Tyrkiet, Montenegro og Luxembourg. Holdet kom derved videre, og ved lodtrækningen blev det afgjort, at Færøerne skulle spille i gruppe 5 i slutspillet Tyskland, Island, Tjekkiet og Slovenien.

Indledende runde

Gruppe 4

Slutspil

Gruppe 5

Rekorder

Flest kampe

Flest mål

Aktuel trup 
Truppen der blev udtaget til den indledende runde til Kvalifikation til VM i fodbold for kvinder 2019.

Kampe og mål opdateret pr. 13. april 2017.

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Referencer 

Kvindefodboldlandshold
Færøernes fodboldlandshold
Hohenaspe

Hohenaspe er en by og kommune i det nordlige Tyskland, beliggende i Amt Itzehoe-Land under Kreis Steinburg. Kreis Steinburg ligger i den sydvestlige del af delstaten Slesvig-Holsten.

Geografi 
Hohenaspe ligger 7,5 km nord for Itzehoe. Vandløbene Bekau, Rolloher Bek og Mühlenbach løber gennem kommunen. Motorvejen A23 strejfer den vestlige del af kommunen.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens side  på amtets websted.
 Statistikamt Nord – Bevölkerung der Gemeinden in Schleswig-Holstein 4. Quartal 2014 (XLSX-Data) (Fortschreibung auf Basis des Zensus 2011)

Byer i Slesvig-Holsten
Byer i Kreis Steinburg
Frankrigs kvindefodboldlandshold

{{Infoboks landshold fodbold
| Badge             =
| Nickname          = Les Bleues (The Blues)| Association       = Frankrigs fodboldforbund
| FIFA Trigramme    = FRA
| Confederation     = UEFA (Europa)
| Coach             = Hervé Renard
| Captain           = Wendie Renard
| Most caps         = Sandrine Soubeyrand (198)
| Top scorer        = Eugénie Le Sommer (86)
| FIFA Rank         = 
| FIFA max          = 3
| FIFA max date     = december 2014–juni 2017, juni 2018, marts 2022
| FIFA min          = 10
| FIFA min date     = september 2009
| pattern_la1        = _fraw19h
| pattern_b1         = _fraw19h
| pattern_ra1        = _fraw19h
| pattern_sh1        = _fraw19h
| pattern_so1        = _fra19hwlong
| leftarm1           = 123163
| body1              = 123163
| rightarm1          = 123163
| shorts1            = FFFFFF
| socks1             = F1030A
| pattern_la2 = _fraw19a
| pattern_b2 = _fraw19a
| pattern_ra2 = _fraw19a
| pattern_sh2 = _fraw19a
| pattern_so2 = _fra19awlong
| leftarm2 = FFFFFF
| body2 = FFFFFF
| rightarm2 = FFFFFF
| shorts2 = 123163
| socks2 = FFFFFF
| First game        =  2–0   (Manchester, England; Oktober 1920)
| Largest win       =  14–0 (Cesson-Sévigné, Frankrig; 14. maj 1998)
 14–0 (Le Mans, Frankrig; 28. november 2013)
| Largest loss      =  8–0 (Indianapolis, USA; 29. april 1996)
| World cup apps    = 5
| World cup first   = 2003
| World cup best    = 4.-plads (2011)
| Olympic apps      = 1
| Olympic first     = 2012
| Olympic best      = 4. (2012)
| Regional name     = EM
| Regional cup apps = 7
| Regional cup first= 1997
| Regional cup best = Kvartfinale (2009, 2013, 2017)
| type               = kvinde
}}Frankrigs kvindefodboldlandshold''' er det nationale fodboldhold for kvinder i Frankrig. Det administreres af Frankrigs fodboldforbund.

Frankrigs placering i de største turneringer

VM i fodbold

Olympiske Lege

EM i fodbold

Aktuel trup 
Følgende spillere blev indkaldt til Frankrigs trup til VM i fodbold 2023 i Australien/New Zealand.

Cheftræner: Hervé Renard

Statistik

Referencer 

Kvindefodboldlandshold
Kvindefodboldlandshold
BonBon-slik

BonBon-slik er slik med særprægede navne, der blev der blev opfundet af iværksætteren Michael Spangsberg. Det blev produceret sidst i 80'erne og op igennem 90'erne af BonBon fra 1988-2001, og af Toms fra 2001-2008, og igen fra 2008- efter pres fra befolkningen, da Toms ville stoppe produktionen, på grund af svigtende salg.

Da produktionen var på sit højeste i 90'erne, blev der produceret ca. 70 varianter. 

Men efter Bonbon blev solgt til Toms i 2001, blev Store Babser, Dyt i Bamsen, Sillykoner og Blondinehjerner og flere andre BonBon navne fjernet i 2002, da Toms ikke mente at disse navne tilhørte deres målgruppe som var børn. 

Dermed var det kun Andemad, Mågeklatter, Hundeprutter, Rådne Fisk, Lossepladsen, Hurlumhej Mix og flere andre varianter der fik lov til at overleve. 

Bon Bon's historie begyndte  med at holdkæft-bolchet blev skabt, som Bon Bons første bolsche. 
Så nogle år efter skabte Michael Spangsberg Hundeprutter, der kom til ved at hans søn syntes den så ulækker ud, og lignede Hundeprutter.  Og så startede bølgen med sjove sliknavne. Der var konkurrencer på slikposerne om hvem der kunne komme op med de sjoveste navne. Og sådan fortsatte det indtil Toms opkøbte Bon Bon. Så gik sliksalget ned, og Toms ville have stoppet salget af Bon Bon med stor protest fra forbrugerne;  i stedet blev der skåret ned på slikposerne, og mange af dem blev fjernet fra markedet.

BonBon-varianter gennem tiden 

 Abehjerne
 Abemad
 Andemad
 Babymix
 Ballonpinde
 Banandrenge
 Bananfluer
 Bavianballer
 Big Bag
 Blad Lus
 Blondinehjerner
 Blå Ugle
 Bremsespor
 Bullshit
 Bussemænder
 Bæ-Bæ-Bæver
 Bøvsss
 Chilibon
 Chocobon Mix
 Cigarskodder
 Cirkus-Bamser
 Containersnask
 Dyt i Bamsen
 Døde Fluer
 Flødeklumper
 Fodvorter
 Frugtknopper
 Frække Numser
 Gedefims
 Griseøjne
 Hane Bryster
 Hestepærer
 Hold Kæft Bolsjer
 Hundeprutter
 Hurlumhej Mix
 Højspændinger
 Isbjørneklatter
 Junk Food
 Kaffe Grums
 Killerbon
 Kloak Slam
 Kokager
 Lossepladsen
 LusePruster
 Løse Tænder
 Min Dyt
 Mågeklatter
 Mødding
 Møgkællinger
 Nøgne Kylling
 Nørder
 Orm Til Tiden
 Pep Ugler
 Power Mix
 Puhbæ
 Pulvermåner 
 Rabarber Rox
 Regn Orme
 Rige Svin
 Rock Mix
 Rumpe Huller
 Rævestreger
 Røver Huller
 Rådne Fisk
 Rå og Voldsom
 Sexchikane
 Sillykoner
 Snemandens sure tæer
 Stegte Frølår
 Stinker
 Store Babser
 Stærke Chimpanser
 Superbon Mix
 Sure Karklude
 Svedperler
 Tissebleer
 Tissemyrer
 X Treme Scrap
 Æselnys
 Æselspark
 Ørevoks

Kilder 

Slik
Toms
Svømning under sommer-OL 2016 – 4x100 m medley (herrer)

4x100 meter medley for herrer under Sommer-OL 2016 vil finde sted den 12. august - 13. august 2016.

Turneringsformat 
Konkurrencen blev afviklet med indledende heats og finale. Efter de indledende heats gik de otte bedste tider videre til finalen, hvor medaljerne blev fordelt.

Tidsplan 
Nedenstående tabel viser tidsplanen for afvikling af konkurrencen:

Resultater

Heats

Finale

Referencer

Eksterne henvisninger 
http://www.fina.org/sites/default/files/2015_02_rio2016_qualification_system_sw_en.pdf 
http://www.tpenoc.net/download/Rio2016/SportExplanatoryGuides/Aquatics.pdf 

4x100 m medley (herrer)
Stacy Piagno

Stacy Piagno (født 7. marts 1991) er medlem af USAs damelandshold i baseball, der vandt guld i Pan American Games 2015.

Spillerkarriere 
Piagno spillede college-softball på University of Tampa.
 Den 23. juli 2015 (i en kamp mod Puerto Rico i Pan American Games) kastede Piagno den første no-hitter i kvinde-baseball. Juni 2016 har hun skrevet kontrakt med Sonoma Stompers, der spiller i Pacific Association of Professional Baseball Clubs.

Referencer

Eksterne links 
 Stacy Piagno på Team USA

Baseballspillere fra USA
Transparens (optik)

Transparens er en optisk egenskab, der indikerer at et materiale er gennemsigtigt eller gennemskinneligt for lys. Ofte henviser begrebet til synligt lys men bruges også til andre områder af det elektromagnetiske spektrum. For eksempel er levende væv mere transparent for røntgenstråler end skelettet, hvilket kan bruges til eksempelvis røntgenbilleder.

Optik
Klassisk arkæologi

Klassisk arkæologi er den del af arkæologien der beskæftiger sig med den klassiske periode i middelhavsarkæologien. Som klassisk anses hovedsageligt græsk og romersk historie mellem ca. 700 f.Kr. og ca. 700 e.Kr. eller til slutningen af det vestromerske rige i 476 e.Kr. Ofte kaldes perioden forhistorisk tid.

Klassisk arkæologi opstod som en separat gren af arkæologien i det 19. århundrede, da Heinrich Schliemann og andre begyndte at lede efter spor efter de civilisationer, de havde læst om i studiet af latin og oldgræsk. De var ikke de første der beskæftigede sig med studiet af oldtiden gennem oldtidsfund, men de var de første, der systematiserede og gik fra at se løsrevne fund til at dokumentere udgravninger og sammenligne fund og strukturer..

Middelhavsarkæologi kan være ethvert felt inden for det geografiske område som mykensk og minoisk kultur i Grækenland og den etruskiske kultur i Italien, samt den tidligste del af Det byzantinske imperiums historie.

Se også 
 Johann Joachim Winckelmann (1717-1768) en tidlig pioner inden for studiet af klassisk arkæologi
 Kritik af Heinrich Schliemann i artiklen om ham
 Antikkens slutning med flere tidsangivelser

Referencer

Litteratur 
 Alcock, Susan E. og Robin Osborne (2012). Classical Arcaheology, 2nd. ed. Wiley-Blackwell, West Sussex. Serie: Blackwell Studies in Global Arcaheology.
 Dyson, S. L. (2006). In Pursuit of Ancient Pasts. A history of Classical Archaeology in the Nineteenth and Twentieth centuries. Yale University Press, New Haven.
 Schaps, David M. (2011). Handbook for Classical Research. Routledge, London and New York.
 Shanks, M. (1996). Classical Archaeology. Experiences of the Discipline. London, Routledge.

Eksterne henvisninger 

 Liste med kendte klassiske arkæologer
Gulddublé

Guldduble (nogle gange stavet Gulddoublé) eller guldplet er et stykke metal, der er belagt med guld. Metallet kan være kobber, messing, bronze eller sølv. Det fremstilles ved at smede de to typer metal sammen. Det er også muligt at fremstille tråd i gudduble, ved at trække et guldrør henover et kobber- eller sølvtråd.

Guldduble kendes tilbage til oldtiden som en måde at få mindre ædle metaller til at se ædlere ud. Metoden bruges i smukkeindustrien og til ure.

Se også 
 Forgyldning
 Sølvplet

Referencer 

Metallurgi
Duble