kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Les Paul

Lester William Polfus (Polsfuss) bedre kendt som Les Paul (9. juni 1915 i Wisconsin, USA – 13. august 2009) var en jazz-guitarist, og en vigtig skikkelse indenfor udviklingen af den moderne elektriske guitar (især Gibsons Les Paul), såvel som multitrack optagelsen. Han var også en af de første til at bruge reverb.

Les Paul modtog en Grammy Trustees Award i 1983 og optaget i Rock and Roll Hall of Fame i kategorien "tidlig indflydelse" i 1988.

Karriere 
Paul blev først interesseret i musik, da han var otte år, hvor han begyndte at spille på mundharmonika. Efter at have prøvet at lære at spille banjo, fik Paul så interesse for guitaren. I tretten-års alderen var Paul allerede begyndt at spille halv-professionelt som country-guitarist, og da han var sytten, spillede han med Rube Tronson's Cowboys. Lidt derefter gik han ud af skolen for at flytte til Saint Louis og blev medlem af Wolverton's Radio Band.

I 1930'erne arbejdede Paul i Chicago, hvor han spillede jazz i radioen. Pauls to første albums udkom i 1936, det ene under navnet Rhubarb Red (Pauls country-pseudonym), og det andet som en del af bluessangeren Georgia Whites band.

Paul var ikke specielt begejstret for de halv-akustiske guitarer, der blev solgt i 30'erne, og begyndte at eksperimentere med sine egne designs.

I 1938 flyttede Paul til New York, og fik en plads i radio-showet Fred Waring's Pensylvannians. I 1943 flyttede Paul igen, denne gang til Hollywood, hvor han grundlagde en ny trio. Den 2. juli 1944 spillede Les Paul i den første Jazz at the Philharmonic concert i Los Angeles sammen med blandt andre Nat King Cole, som stand-in for Oscar Moore. Pauls trio spillede også i Bing Crosbys radio-show samme år. Crosby sponsorerede så nogle af Pauls optagelser, og Paul og Crosby indspillede nogle numre sammen, deriblandt "It's Been A Long, Long Time", som blev et stort hit i 1945. Foruden at spille med Crosby og The Andrews Sisters, udgav Pauls egen trio også en række albums sidst i 1940'erne.

I 1941 designede og byggede Paul en af de første elektriske guitarer. Forinden havde Adolf Rickenbacker dog allerede siden 1932 produceret elektrisk forstærkede guitarer. Da Paul kom til Gibson i 1945 med sin guitar, som blev kaldt "The Log" efter den kævle der udgjorde det for kroppen, afviste de den på stedet, og han blev omtalt som "Knægten med kosteskaftet med Pick-upper på". Senere da Leo Fender lancerede Telecasteren prøvede de at få Les Paul kendt igen, da de nu så hvor storartet en idé Paul egentlig var kommet på. Gibson lavede en række af disse guitarer til Paul, men insisterede på at deres navn ikke blive sat på dem. I senere år skiftede de mening, og Gibson Les Paul-guitarer er blevet solgt næsten uafbrudt siden 1954.

Ekstern henvisning 

 Opfinderen af den elektriske guitar fylder 90
 Verden har mistet en utrolig forgangsmand og musiker

Guitarister fra USA
Jazzmusikere fra USA
Hollywood Walk of Fame
Tysk-amerikanere
Personer optaget i Rock and Roll Hall of Fame
Them (gruppe)

Them var et irsk-britisk band, som blev grundlagt i Belfast i 1963 med Van Morrison som forsanger og mundharmonika-spiller, Billy Harrison som guitarist, Eric Wrixen på keyboard, Alan Henderson som bassist og Ronnie Mellings som trommeslager.

Gruppen udgav deres første single, "Don't Start Crying Now"/"One Two Brown Eyes" i august  1964, men den blev aldrig en succes. Gruppen hyrede herefter Jimmy Page og Peter Bardens til at hjælpe med indspilningen af deres version af Big Joe Williams-nummeret "Baby Please Don't Go". Singlen, som havde den nu-legendariske "Gloria" på B-siden, var et hit i England og nåede op som nummer 10 på hitlisten. Den efterfulgtes af gruppens største hit: "Here Comes The Night"/"All for Myself", som blev nummer 2 på den engelske hitliste i 1965 (den blev nummer 24 i USA).

Them udgav to albummer på Decca Records, Them og Them Again, men ingen af disse solgte godt. Midt i 1966 forlod Van Morrison gruppen for at forsøge sig med en solo-karriere. Resten af gruppen opløstes og gendannedes mange gange uden Morrison, men opnåede aldrig deres tidligere succes. Morrison fik derimod en meget succesfuld solo-karriere, og Thems kombination af blues, soul og garage rock fik stor indflydelse på den næste generation af musikere, og gruppens bedst kendte singler spilles ofte af andre rock grupper.

Rockgrupper fra Irland
Rockgrupper fra Storbritannien
Musikgrupper fra 1963
Tornaralie

Slægten Tornaralie (Eleutherococcus) er endemisk i Østasien med ca. 35 arter, som især findes i Kina, Korea og Japan. Det er buske, som kendetegnes ved torne, femtallige blomster og fingrede blade. Her omtales kun den ene art, som dyrkes i Danmark.

 Almindelig Tornaralie (Eleutherococcus sieboldianus)

Vedbend-familien
Stuearalie-slægten

Stuearalie (Fatsia) er en planteslægt, der kun har én art, som vokser i Østasien.

 Stuearalie (Fatsia japonica)

Vedbend-familien
Tornpanax-slægten

Slægten Tornpanax (Oplopanax) er udbredt med 3 arter i Nordamerika og Asien. Det er løvfældende buske med ganske få grene, som er tæt besat med børsteagtige torne. Her nævnes kun den ene, som dyrkes (omend sjældent) i Danmark.

 Tornpanax (Oplopanax horridus)

Vedbend-familien
Ginseng-slægten

Ginseng-slægten (Panax) er udbredt i Østasien og Nordamerika. Her omtales kun de arter, som har økonomisk (og helbredsmæssig) betydning i Danmark.

 Amerikansk Ginseng (Panax quinquefolium)
 Ægte Ginseng (Panax ginseng)

Vedbend-familien
Tornpanax

 
Tornpanax (Oplopanax horridus) er en lille, løvfældende busk med en opret, stivgrenet vækstform. Hele planten indeholder stoffer, som gør den giftig, men også anvendelig som lægemiddel.

Beskrivelse 
Grenene er tykke og tæt besat med stive, børsteagtige torne. Barken er først lysegrøn, men den bliver snart gråbrun. Knopperne er spredte, butte og små i forhold til grenen. De sidder dybt under tornene. 

Bladene er tornede på stilken og på begge sider af bladnerverne. De er bredt ægformede med brede, trekantede lapper. Bladranden er savtakket. Oversiden er græsgrøn, mens undersiden er dækket af stive hår. Blomsterne er hvide, og de sidder samlet i kugleformede hoveder på en endestillet og tornet, opret klase. Frugterne er rustrøde bær, der sidder højt hævet over bladene.

Rodnettet består af tykke, højtliggende hovedrødder, som bærer få, trævlede birødder. Planten sætter rodskud. 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 3 x 3 m (10 x 10 cm/år), heri ikke medregnet eventuelle rodskud.

Hjemsted 
Planten hører hjemme i de fugtige skove på Rocky Mountains og Coast Range i det nordvestlige USA og det sydvestlige Canada. 

I Olympic Rain Forest er arten karakteristisk for et bestemt plantesamfund, der findes på meget fugtige og ret næringsrige voksesteder. Det er gerne på den lave dele af skråninger og langs vandløbene. Den årlige nedbør er i genemsnit på 1.250 mm. Her optræder arten sammen med bl.a. fjerbregne, bjørnebrombær, druehyld, finbladet mangeløv, Galium triflorum (en snerre-art), grøn douglasgran, Hydrophyllum tenuipes (en vandblad-art), kæmpeløn, kæmpethuja, laksebær, mor og barn, oregonel, Polypodium glycyrrhiza (en engelsød-art), sibirisk vinterportulak, småhjerte, Tiarella trifoliata (en skumblomst-art), Trillium ovatum (en treblad-art), Vaccinium parvifolium (en bølle-art), vestamerikansk hemlock og vin-løn.

Anvendelse 
De oprindelige folk, Tlingit, Kwaikiutl, Skagit og flere andre folkeslag i Amerika, har brugt udtræk af barken på skud og rødder til blodrensning, smertelindring, som opstrammer, og mod fordøjelsesproblemer.

Note

Eksterne henvisninger 
Billede af Oplopanax i blomstring
Billede af frugterne på Oplopanax 
Billede af Oplopanax’ biotop

Buske
Hvide blomster
Giftige planter
KAL-Online

KALonline er et gratis koreansk MMORPG, som omhandler den orientalske myte omkring d. 74 krig mellem Ha-Nin, den store konge, og "Ban-Go" en kriger som udfordrede kongen med legioner af demoner.  
Det er de 4 klasser man kan være som er Thief, Mage, Knight og Archer.

Computerspil fra 2004
MMORPG
Windows-spil
Salomon August Andrée

Salomon August Andrée (født 18. oktober 1854, død oktober 1897) var en svensk ingeniør og eventyrer. I 1890'erne planlagde han noget, som ingen tidligere havde forsøgt, nemlig en ballonfærd til Nordpolen. Med økonomisk hjælp fra bl.a. den svenske kong Oscar 2. af Sverige og finansmanden Alfred Nobel skulle ekspeditionen finde sted i 1896 med startsted fra Spitsbergen på Svalbard i Ishavet. Forsøget mislykkedes dog, men i 1897 kom Andrée af sted sammen med 2 landsmænd. Den 11. juli 1897 var vindene rigtige, og Andrée og hans medrejsende Knut Hjalmar Ferdinand Frænkel (også han var ingeniør) og Fotografen Nils Strindberg tog af sted med «Ørnen» mod Nordpolen. Allerede kort efter starten gik dele af slæbelinerne (som skulle anvendes for at styre luftballonen) i stykker. Efter to dages færd strandede ekspeditionen på isen. Den fugtige luft frøs til is på ballonen, og tilisningen tyngede ballonen ned.

De tre mænd forsøgte forgæves at nå Franz Josef Land med deres slæder, men måtte opgive, og i stedet slog de lejr på Kvitøya i oktober 1897, hvor de døde samme måned af ukendte årsager. De almindeligste teorier om dødsårsagen er trikinforgiftning, blyforgiftning samt udmattelse kombineret med væskemangel.

Efterladenskaberne efter ekspeditionsmedlemmerne, samt deres værktøj og dagbøger blev fundet af Bratvaag-ekspeditionen i 1930 på Kvitøya, nordøst på Svalbard.

Eksterne henvisninger 
 

Opdagelsesrejsende fra Sverige
Omkomne ved ballonulykker
Luftfartspionerer
Skorpioner

Skorpioner  er leddyr og hører til spindlerne sammen med bl.a. edderkopper, mejere og mider. 

Skorpioner kan kendes på deres hale, hvor der i enden sidder en giftbrod som kan bruges til forsvar og nedlæggelse af bytte, samt deres kraftige klosakse, som de bruger til at fastholde, knuse og flænse byttet. Størrelsen af klosaksene er meget forskellig fra art til art. Der er dog en tommelfingerregel der siger, at jo giftigere en skorpion er, desto mindre er klosaksene, da skorpioner med svagere gift i stedet bruger deres større klosakse til at knuse og flænse byttet.
Skorpioner har en meget varierende livslængde – op til 25 år.

Sanseapparat 
Skorpioner har et helt særligt sanseapparat – et par fjerlignende sanseorganer, der sidder på undersiden. De rører underlaget og kan opfange kemiske signaler fra omgivelserne. Skorpionen har desuden fine børstehår på benene som den bruger til at mærke vibrationer i luften og på jorden. På den måde kan den mærke, hvor der er et bytte. De fleste skorpioner har tre-seks par simple øjne, der ikke er billeddannende.

Reproduktion 
Skorpioner føder levende unger som bliver båret på moderens ryg i 3-4 uger. Hannen har intet med pasningen af unger at gøre. De kan få fra 3 til over hundrede i et kuld.
Reproduktionen finder sted ved at en spermatofor overføres fra hannen til hunnen. Skorpioner har komplekse kurtiserings- og parringsritualer.
Hannen tager fat i hunnen klosakse med sine egne. Så "danser" de – det der sker er at hannen fører hunnen for at finde et godt sted at placere sin spermatofor. Når han har sat sin spermatofor fast på underlaget, fører han hunnen henover den, så hun kan blive befrugtet. Parringen kan tage indtil et helt døgn.

For hannens del kan parringen indebære en ikke helt lille risiko for at blive dræbt af sin kvindelige partner.

Skorpionens gift 

Alle skorpion-arter har gift. De bruger den til at dræbe eller lamme deres bytte. Langt de fleste skorpioner er ufarlige for mennesker; deres stik giver kun lokale virkninger, såsom smerte eller hævelser. Men nogle skorpioner, særligt i familien Buthidae, er så giftige at de kan dræbe et menneske. Skorpioner er dog ikke aggressive, de stikker kun når de bliver klemt eller trængt.

Klassifikation 

Klasse: Scorpionida
 Orden: Scorpiones
 Underorden: Neoscorpionina
 Infraorden: Orthosterni
 Overfamilie: Buthoidea
 Familie: Chaerilidae
 Familie: Buthidae
 Overfamilie: Chactoidea
 Familie: Chactidae
 Familie: Euscorpiidae
 Familie: Scorpiopsidae
 Overfamilie: Scorpionoidea
 Familie: Bothriuridae
 Familie: Ischnuridae
 Familie: Urodacidae
 Familie: Scorpionidae
 Familie: Diplocentridae
 Overfamilie: Vaejovoidea
 Familie: Vaejovidae
 Familie: Superstitionidae
 Familie: Iuridae

Kilder 
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Class Scorpionida

Leddyr
Giftige dyr
Palæozoikum
Selskabet for Udgivelse af Kilder til Dansk Historie

Selskabet for Udgivelse af Kilder til Dansk Historie  (Kildeskriftselskabet) er et dansk selskab, der udgiver kilder og hjælpemidler til studiet af dansk historie.

Selskabets virksomhed 
Kildeskriftselskabet blev stiftet i januar 1877 af en gruppe yngre historikere. Blandt stifterne var C.F. Bricka, Kristian Erslev, J.A. Fridericia, A.D. Jørgensen og Johannes Steenstrup.

Selskabet blev stiftet for at udføre arbejdet med at samle og udgive kilder til dansk historie. Det drejede sig først og fremmest om dokumenter til Middelalderens historie,  men alle perioder i Danmarkshistorien er repræsenteret i selskabets udgivelser. Indenfor de sidste 25 år er repertoiret udvidet, således at der også udgives kilder til 1900-tallets historie.

Selskabets politik har fra starten været at kildeudgivelserne skal være tilgængelige til alle der har brug for dem og at "selskabets publikationer derfor skal kunne anskaffes til beskedne priser". Denne politik har selskabet kunne udføre ved hjælp af støtte fra en lang række fonde og stiftelser.

Selskabet udgiver hvert 25. år en kort beretning om dets virksomhed, der også indeholder bibliografi over dets publikationer.

Selskabets bestyrelse 
I perioden 1877-1931 blev selskabet bestyret af et forretningsudvalg på 3 personer hvoraf 1 person blev udskiftet ved valg hvert år, og ikke kunne genvælges. Fra 1932 og frem blev denne administration udskiftet med en bestyrelse bestående af en formand, kasserer og sekretær.

Formand 
 Ellen Jørgensen 1932-38
 Axel Lindvald 1938-48
 Astrid Friis 1948-66
 Sune Dalgård 1966-78
 Erling Ladewig Petersen 1978-81
 Ole Fenger 1981-85
 Inga Floto 1985-91
 Hans Kirchhoff 1991-97
 Gunner Lind 1997-2008
 Sebastian Olden-Jørgensen 2008-

Kasserer 
 Poul Nørlund 1932-38
 Georg Galster 1938-59
 Kristof Glamann 1959-68
 Vello Helk 1969-75
 Morten Westrup 1975-79
 Steffen Heiberg 1979-83
 Inger Dübeck 1983-89
 Erik Gøbel 1989-98
 Jørgen Mikkelsen 1998-2008
 Niels Geert Bolwig 2008-

Sekretærer 
 Holger Hjelholt 1932-56
 Sune Dalgård 1956-65
 Erling Ladewig Petersen 1965-68
 Niels Skyum-Nielsen 1968-73
 Karen Hjorth1973-80
 Helge Gamrath 1980-84
 Jørgen Steen Jensen 1984-90
 Erik Nørr 1990-99
 Bo Fritzbøger 1999-2008
 Michael Bregnsbo 2008-

Henvisninger

Kilder 
 Gunner Lind (red.), Kildeudgivelse og kildebenyttelse, Selskabet for Udgivelse af Kilder til Dansk Historie, 2002. .
 Vello Helk, Karen Hjorth, Thelma Jexlev (red.), Kildeskrift Selskabet i 100 År 1877 – 1977, Selskabet for Udgivelse af Kilder til Dansk Historie, 1977. .

Ekstern henvisning 
 Kildeskriftselskabets hjemmeside

Videnskabelige og historiske institutioner
Etableret i 1877
Jacek Dukaj

Jacek Józef Dukaj (født 30. juli 1974 i Tarnów, Polen) er en polsk science-fiction forfatter.

Hen debuterede som 16-årig med novellen Złota Galera (Den Gyldne Galej).

I 2001 fik han Janusz A. Zajdel-prisen (den mest prestigiøse polske sf-f pris) for sin roman Czarne oceany (Sorte oceaner), i 2003 for Inne pieśni (Andre sange) og i 2000 for Katedra (Katedralen). En kort animeret film baseret på Katedra (lavet af Tomasz Bagiński) blev nomineret til Academy Award (Oscar) i 2003.

Dukajs noveller blev oversat til tysk, russisk, tjekkisk og ungarsk og bliver nu oversat til engelsk af Michael Kandel, som har også oversat de fleste af Stanisław Lem romaner.

Eksterne henvisninger 

  , 

Science fiction-forfattere fra Polen
Jan Brzechwa

Jan Brzechwa (rigtigt navn Jan Wiktor Lesman) (5. august 1898 – 2. juli 1966) var en polsk digter og forfatter, som mest skrev for børn. Han var også en kendt oversætter af russisk litteratur; han oversatte bl.a. Aleksandr Pusjkin, Sergej Yesienin og Vladimir Majakovskij. 

"Brzechwa" (dansk: "styrefjær på pileskaft") er et pseudonym, som han påtog sig for at lyde mere polsk og for at undgå at blive forvekslet med sin fætter, Bolesław Leśmian, også en berømt digter.

Jan Brzechwa blev født i Żmerynka, Podolien i en polsk-jødisk familie. Snart flyttede han til Warszawa, hvor har blev uddannet i jura på Warszawas Universitet. Han debuterede i 1920 i forskellige tegneserieblade. I 1926 udgav han sin første bog med digte, Oblicza zmyślone ("Opdigtede ansigter"). Hans første samling af børnedigte, Tańcowała igła z nitką ("Nålen dansede med tråden") udkom i 1937. Mange af hans bøger er blevet filmatiserede.

Brzechwa arbejdede også som jurist og advokat i ZAIKS ("Polske Association af Forfattere og Komponister", der svarer til danske KODA). Fra 1924 var han en af det bedste polske specialister i ophavsretten.

Brzechwa døde i Warszawa in 1966.

Iblandt hans digte er Chrząszcz ("Bille"), hvis første linje W Szczebrzeszynie chrząszcz brzmi w trzcinie er berømt som en af det sværste polske tungebrækkere (fonetisk: [v ʃʧεbʒεʃiɲε xʒɔ̃ʃʧ bʒmi v tʃtɕiɲε]).

Se også: 
 detaljeret bibliografi af Brzechwa på den polske Wikipedia
 Chrząszcz - lydoptagelse og oversættelse på den engelske Wikipedia

Eksterne henvisninger 

Digtere fra Polen
Oversættere fra Polen
Børnebogsforfattere fra Polen
Fugleedderkop

Fugleedderkopper (Theraphosidae) omfatter de største arter af edderkopper og de mest primitive.

Fugleedderkoppen kan blive op til 30 cm i benspænd for de største, mens de mindste er et par centimeter. Den adskiller sig fra andre edderkopper ved, at giftkrogene går vertikalt, hvor de hos andre edderkopper vender horisontalt. Det vil sige, at de "dolker" deres bytte i stedet for at bide med giftkrogene.

Af verdens ca. 40.000 registrerede edderkoppearter udgør fugledderkopperne ca. 900.

Arter 
 Avicularia metallica
Avicularia versicolor
Brachypelma smithi
Brachypelma boehmi
Brachypelma auratum
Brachypelma emilia
Brachypelma ruhnaui
Brachypelma klaasi
Tlitocatl albopilosum
 Chromatopelma cyaneopubescens

Edderkopper
Giftige dyr
Vandmelon

Vandmelon (Citrullus lanatus synonym: Citrullus vulgaris) er en af de mest kendte eksotiske frugter i Danmark. Den stammer oprindeligt fra Afrika, men bliver nu dyrket mange andre steder, bl.a. ved Middelhavet. Nord for alperne er det for koldt at dyrke vandmelon – selv i drivhus er det normalt ikke umagen værd. Jorden skal være fugtig og luften tør, og der skal være masser af sol for at planten trives bedst. For nomaderne i Kalahari-ørkenen er den vildtvoksende vandmelon stadig livsvigtig.

Varianter
Arten Vandmelon forekommer i to varianter:

 Almindelig vandmelon (Citrullus lanatus var. lanatus)
 Vild vandmelon (Citrullus lanatus var. vulgaris)

Modenhed 
Når vandmelonen er moden, har den en glat grøn skal og et saftigt, rødt kød. Den kan fås både med og uden kerner. Man kan høre om vandmelonen er moden ved at banke let på skallen. En rungende lyd viser, at den er klar til at spise. Vandmelonen er den melon med mest vand i. Den har en vandprocent på helt op til 90%.

Anvendelse 
Frugten kaldes vandmelon ligesom planten. Kun frugtkødet spises. Vandmelon kan spises som den er. Den skæres blot i både/stykker og det røde kød spises. Kødet kan desuden bruges i f.eks. frugtsalat eller drinks. Eventuelt kan det sammensættes med andre frugter på et lille spyd. Til fest kan man lave et hul i toppen af vandmelonen og gennem ca. 24 timer hældes der vodka ned i hullet med jævne mellemrum, når vodkaen er blevet suget op af kødet. Derefter kan den spises i både/stykker. Husk at informere gæsterne om det, inden de sætter sig i bilen på vej hjem!

Nytteplanter fra Afrika
Bær
Meloner
Vandmelon-slægten
Almindelig tornaralie

 
Almindelig tornaralie (Eleutherococcus sieboldianus) eller Siebolds fingeraralie er en løvfældende busk med en åben og uregelmæssig vækstform, hvor hovedskuddene er oprette, og hvor sidegrenene er buet overhængende. Hele planten er giftig. Sygdomme og skadedyr er ikke kendt, når den anvendes som haveplante.

Beskrivelse 
Barken er først glat og grøn med spredte torne ved bladfæsterne og med lyse, vorteagtige korkporer. Senere bliver den grågul og til sidst grå og lidt furet. Knopperne er spredte, kegleformede og lysegrønne. Bladene er sammensatte med fem omvendt ægformede småblade. Randen er savtakket, oversiden er glinsende grøn, og undersiden er mere mat grågrøn. Efterhånden dannes der dværgskud, hvorfra der kommer bundter af blade. Blomsterne er små og uanselige, samlet i gulgrønne, kugleformede stande. Frugterne modner sjældent i Danmark, men de er sorte bær i en stand, der minder om vedbends frugtstand.

Rødderne er højtliggende og danner (forholdsvis få) rodskud. 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 2 x 2 m (20 x 20 cm/år).

Hjemsted 
Almindelig tornaralie vokser i lysninger og som skovbryn i frodige, fugtige løvskove på veldrænet og næringsfattig jord i Kina og Japan. Her findes den sammen med bl.a. hortensia, skæbnetræ, have-aucuba, japansk pieris, krybende benved, stor kranstop, stor stjernetop og vinterglans.

Kilde
Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).

Buske
The Young Riders

The Young Riders er en tv-serie, som blev produceret i perioden 1989-92. Den omhandler pony-ekspressen i "det vilde vesten" i tiden før den amerikanske borgerkrig. Fokusset var på en gruppe unge pony-expressryttere, som holdt til ved en station i byen Sweetwater, Kansas. Den, der styrede det hele, var den forhenværende texas ranger Teaspoon Hunter, og husholderske, kok og "moder" var Emma, som senere blev erstattet af Rachel. Rytterne var "Buffalo Bill" Cody, Buck, Ike McSwain, James Butler "Wild Bill" Hickoc, Kid og Lou. Ike døde i slutningen af sæson to, og senere kom rollen Noah Dixon til.

Skuespillere 
 Anthony Zerbe .... Teaspoon Hunter
 Ty Miller .... The Kid
 Stephen Baldwin .... William F. Cody
 Josh Brolin .... James Butler Hickok
 Gregg Rainwater .... Running Buck Cross
 Yvonne Suhor .... Louise McCloud
 Don Collier .... William Tompkins, Shop Keeper

Resten i alfabetisk orden:
 Brett Cullen .... Marshal Sam Cain (1989-1990)
 Travis Fine .... Ike McSwain (1989-1991)
 Don Franklin .... Noah Dixon (1990-1992)
 Melissa Leo .... Emma Shannon (1989-1990)
 Christopher Pettiet .... Jesse James (1991-1992)
 John-Clay Scott .... Mr. McClarren (as John Clay Scott)
 Clare Wren .... Rachel Dunne (1990-1992)

Eksterne henvisninger 
 Fan History: Young Riders 
 

Amerikanske tv-serier fra 1980'erne
Western (genre)
Tv-programmer fra American Broadcasting Company
Janusz A. Zajdel-prisen

Janusz A. Zajdel-prisen () er en polsk science-fiction og fantasy litteraturpris uddelt årligt siden 1984. 

Prisen er opkaldt efter den første modtager af prisen, den polske science-fiction forfatter Janusz A. Zajdel.

Prisvinderne

Eksterne henvisninger 

 Liste over modtagere på website for prisen  

Litteraturpriser fra Polen
Litteratur fra Polen
Science fiction
Fantasy