kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sepia (farve)

Tegning og maling med sepia er med anvendelse af den mørkebrune vandfarve, udvundet af Sepiablækspruttens brune saft i blæksækken. Sepia benyttedes især meget i slutningen af 18. århundrede, inden det rene akvarelmaleri fik herredømmet.

Det skal være Jakob Crescenz Seydelmann (1750—1829), der under et ophold i Italien i 1770’erne først med afgjort held praktiserede anvendelsen af blækspruttens farve til opnåelse af tone på sine tegninger. I England fandt den ny fremgangsmåde hurtig udbredelse, ikke mindst i dilettantkredse.

Kilde 
  af Axel Holck

Eksterne henvisninger 

Farver
Maleri
Kunstens teknikker
Division (søkrig)

Sømilitært anvendes betegnelsen division både om en samling af orlogsfartøjer, og om opdelingen af besætningen på et orlogsfartøj.

Samling af orlogsfartøjer 
Flotiller og eskadrer kan administrativt opdeles i divisioner, efter skibsklasse. De kan også opdeles i divisioner som kampenheder. 

I Søslaget ved Jylland i 1916 var Royal Navys First Battle Squadron opdelt i to divisioner, med fire dreadnoughts i hver. First Division blev ledet admiral John Jellicoe og Second Division blev ledet af kontreadmiral Ernest Gaunt.

I slutningen af den kolde krig var Søværnets to Peder Skram-fregatter samlet i 'Fregatdivisionen' i 'Fregateskadren'. Søværnets tre Niels Juel-korvetter var samlet i 'Korvetdivisionen' og de otte bevogtningsfartøjer i en division, ligeledes i 'Fregateskadren'. Skibschefen med den højeste anciennitet var divisionschef. 

Søværnets divisioner i dag har numre efter hvilken eskadre, de tilhører. Division 11, 14, 16, 17 og 19 tilhører 1. Eskadre, og Division 21, 22, 23 og 24 tilhører 2. Eskadre.

Opdeling af besætning 
Besætningen på et krigsskib kan opdeles i flere divisioner, der afhænger af skibstypen. For de danske skibe af Absalon- og Iver Huitfelt-klasserne ser de således ud:

 Operationsdivisionen (fork. O-DIV) bemander skibets sensorer (radar, sonar) og sørger for kontakt med omverdenen. Plottere, telegrafister o.lign. tilhører O-divisionen.
 Våben-, og elektronikdivisionen (forkortet VE-DIV) betjener og vedligeholder skibets våben- og elektroniske systemer.
 Teknikdivisionen (fork. T-DIV) vedligeholder og reparerer skibets hoved- og hjælpemaskineri, samt er ansvarlig for sanitetstjeneste, brandbekæmpelse og lækstop.
 Logistikdivisionen (fork. L-DIV) udgøres af skibskokke, messegaster og kontorpersonale. Derudover står L-divisionen også for dæksoperationer; kraner, gummibåde, udkig, rorgænger mm.

Et inspektionsskib af Thetis-klassen derimod har en anden divisionsstruktur:

 Taktisk division (fork. TA-DIV), der er ansvarlig for navigation, våbenanvendelse og anvendelse af sensorer så som radar og sonar.
 Teknisk division (fork. TE-DIV), der vedligeholder og reparerer skibets hoved- og hjælpemaskineri, samt ansvarlig for sanitetstjeneste, brandbekæmpelse, lækstop, dæksoperationer; kraner, gummibåde, udkig, rorgænger mm.
 Forvaltningsdivisionen (fork. F-DIV), der er ansvarlig for alle administrative opgaver, samt forplejning og posttjeneste.
 Helikopterdivisionen (fork. H-DIV), der er ansvarlig for alle forhold vedrørende den ombordværende helikopter.

Større krigsskibe, fx slagskibe, kan opdele besætningen i endnu flere divisioner. Slagskibet Bismarck havde opdelt besætningen i tolv divisioner (I-XII)

Hver division kan ligeledes inddeles i sektioner. Eksempelvis er O-divisionen typisk delt op i to: Kampinformationssektionen (plottere) og Kommunikationssektionen (telegrafister).

Kilder 

Søkrig
Militære enheder
Erik Jensen (maler)

Erik Jensen (født 31. december 1883 i Gylling, død 19. marts 1974) var en dansk maler.

Han var søn af gårdejer Jens Jensen og hustru Ane Kirstine f. Eriksen fra Gylling i Østjylland. Efter endt lærereksamen fra Silkeborg Seminarium tog han i 1904 til København for at uddanne sig som maler, først hos Søren Lund på Det tekniske Selskabs Skole og efterfølgende hos Johan Rohde på Kunstnernes Studieskole.

Han debuterede på Kunstnernes Efterårsudstilling i 1911 og var repræsenteret  på Charlottenborgs udstillinger fra 1918 og til 1937, hvor en kontrovers med bestyrelsen fik ham til at afbryde sin videre medvirken her. Siden udstillede han overvejende separat på københavnske gallerier.

Han fik i 1924 bestilling på altertavler til Filips Kirke på Amager og Hósvik Kirke på Færøerne. I 1929 modtog han Oscar Carlsons Præmie for sit portræt af den ældre fynbomaler Søren Lund (tilhører i dag Faaborg Museum). Ud over portrætter og religiøse motiver var det især dagligdagens situationer -børnene der leger, hustruen der læser eller syr o.l. – han skildrede. Hans billeder er overvejende i privateje.

Udstillinger 
 Kunstnernes Efterårsudstilling 1911-12
 Charlottenborg Forårsudstilling 1918-37
 Charlottenborg Efterårsudstilling 1931
 Kunstnerforeningen af 18. November, 1920-21, 1924, 1926-27, 1930, 1933-34, 1936-37 og 1941
 Foreningen Dyrehavens Malere 1937-38, 1940, 1943-44, 1952 og 1959-72
 Foreningen for National Kunst, Charlottenborg 1969

Separatudstillinger 
 Amagerbro Malerisalon, København 1920
 Samleren, København 1935
 Aarhus Kunstbygning 1936
 Bachs Kunsthandel, København 1951
 Refugiet Fuglsang 1973

Værker 
 Allé på Sundby Kirkegård (udst. 1920)
 Pantomimeteatret i vinterhi (1923, Restaurant Grøften, Tivoli)
 Kristus som sædemand (1924, alterbillede i Filips Kirke, Amager)
 Kristus i Getsemane (1930, Hósvik Kirke, Færøerne)
 Portræt af billedhugger Thomas Hansen (1930, Museum Sønderjylland, Museet på Sønderborg Slot)
 Portræt af maler Søren Lund (Oscar Carlsons Præmie 1929)
 Portræt af maler S. Clod Svensson (1937, Kunstnerforeningen af 18. november)
 Iris og bregne (udst. 1959)
 Lystbådehavnen (udst. 1964)
 Altanbillede (udst. 1972)
Skriftlige arbejder:
 Mindeskrift over malervennen Kristian Olsen, 1940.
 "Foreningen Dyrehavens Malere gennem 50 år" i: Foreningen Dyrehavens Malere, katalog, 1965.

Ekstern henvisning 
 

Malere fra Danmark
Personer fra Jylland
Danskere i 1900-tallet
Hyrdebrevet af 31. august 1943

Hyrdebrevet af 31. august 1943 var et hyrdebrev udsendt til præsterne i Københavns stift, som reaktion på regeringens afgang. Brevet er udformet af Københavns biskop Hans Fuglsang-Damgaard.

Eksterne henvisninger 
 Hyrdebrev fra Købehavns biskop af 31. august 1943 danmarkshistorien.dk

Hyrdebreve
Værker om Danmark under 2. verdenskrig
Federico Balzaretti

Federico Balzaretti (født 6. december 1981) er en italiensk tidligere fodboldspiller, venstre back. Han spillede gennem karrieren for blandt andet Juventus, AS Roma og Fiorentina.

Klubkarriere 
Balzaretti spillede hele sin ungdomskarriere i Torino og blev professionel i samme klub. Efter to lejeophold i henholdsvis Varese og Siena gjorde han sin førsteholdsdebut for Torino den 14. september 2002 i et 1-0 nederlag til Internazionale.

Balzaretti var med til at rykke Torino op fra Serie B i 2004/05-sæsonen, men da klubben inden den nye sæsons start måtte opløses grundet økonomiske problemer, flyttede han på fri transfer til Juventus.

Han spillede 28 kampe i sin første Juventus-sæson og var med til at vinde Serie A 2005-06. Juventus rykkede dog alligevel rykket ned i Serie B, grundet årets fodboldskandale i Italien

I juli 2007, blev Balzaretti solgt til Fiorentina,, men nåede kun at spille 11 kampe for holdet, inden han blev solgt til Palermo den følgende januar.

Den 1. august 2012 blev det efter mange rygter bekræftet, at Balzaretti skiftede til Roma med en tre-årig kontrakt.

Landsholdskarriere

Ungdomslandshold

U/20-landsholdet 
Balzaretti spillede 23 kampe for Italiens U/20-landshold og scorede i alt et mål. Hans første kamp var et 3-1 nederlag til Rumænien.

U/21-landsholdet 
Balzarettis U/21-debut kom den 20. august 2002 i et 2-0 nederlag til Tyskland. Han spillede fire kampe for U/21-landsholdet og scorede ikke.

Seniorlandsholdet 
Den 17. november 2010 gjorde Balzaretti sin debut for Italiens landshold i en venskabskamp mod Rumænien.

Balzaretti var med Italien til EM 2012 og spillede hele gruppekampen mod Irland i Gruppe C, som Italien vandt 2-0. Balzaretti spillede også hele semifinalen mod England, en kamp, Italien vandt på straffespark efter 0-0. I semifinalen mod Tyskland spillede Balzaretti kampen som højreback, idet de to førstevalg til højrebackpladsen, Ignazio Abate og Christian Maggio, var henholdsvis skadet og i karantæne. Giorgio Chiellini spillede ved den anledning venstre back, og italien vandt 2-1. I finalen mod Spanien startede Chiellini på venstre back, men Balzaretti blev skiftet ind, efter Chiellini blev skadet i første halvleg. Italien tabte 4-0.

Karrierestatistik 

 Pr. juli 2011

Eksterne henvisninger

Kilder 

Fodboldspillere fra AC Siena
Fodboldspillere fra ACF Fiorentina
Fodboldspillere fra Italien
Fodboldspillere fra Juventus F.C.
Fodboldspillere fra Torino FC
Fodboldspillere fra U.S. Palermo
Fodboldspillere fra Varese FC
Fodboldspillere fra AS Roma
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2012
Henrik Madsen

Henrik Madsen kan henvise til

 Henrik Madsen (fodboldspiller)
 Henrik Madsen (forfatter)
 Henrik Madsen (politiinspektør)
 Henrik Madsen (rektor) - (1867 - 1946)

Se også 
 Henrik Madsens Skole
Thomas Hansen

Thomas Hansen er navnet på flere personer:

 Thomas E. A. Hansen (1879-1948) – dansk billedhugger
 Thomas Hansen (fodboldspiller) (født 1983) – dansk fodboldspiller
Desuden:
 Thomas Hansen Erslew (1803-1870) – dansk litteratur- og personalhistoriker
Impressionistisk film

Den impressionistiske film er en bevægelse i filmhistorien, som blev dannet i begyndelsen af 1920'erne i Frankrig som en fornyelse af den kommercielle filmindustri. Denne bevægelse, "den franske impressionisme" i modsætning til den tyske ekspressionisme, samlede sig om kritikeren og instruktøren Louis Delluc og filmskabere som Germaine Dulac, Marcel L'Herbier, Abel Gance, Jean Epstein og René Clair. Deres ide var at film skulle være en radikalt ny kunst, som vendte sig helt bort fra teater og litteratur og reagerede mod den udbredte brug af manuskripter, der var baseret på bøger. I stedet ønskede man manuskripter, der var skrevet til filmmediet.

For filmskabere i den impressionistiske skole var det visuelle sprog det vigtigste. Som regel meget vigtigere end emnet. De 
udforskede de visuelle muligheder ved filmen ved bevægelse, rytme, symbolisme og spillet mellem lys og skygge. 
Deres film havde en tendens til at blive visuelle symfonier.

Filmskaberne 
De mest repræsentative film:

 El Dorado af l'Herbier
 La Fête espagnole af Germaine Dulac
 La Roue af Abel Gance
 La Glace à trois faces af Jean Epstein
 Paris qui dort af René Clair.

Ved slutningen af 1920'erne ophørte denne første filmavantgarde. Filmskaberne indgik et kompromis, da de erkendte, at for at sælge film, kan man blive nødt til at slække på sine kunstneriske idealer.

Den anden avantgarde 
Nu fulgte den anden avantgardebølge, der bygger på ideer fra dadaististerne og surrealisterne med navne som Fernand Léger, Man Ray, Luis Buñuel, og René Clair og Germaine Dulac. De fleste film i denne genre er kortfilm:

 Le Retour à la raison (Man Ray, 1923)
 Entr'acte (René Clair, 1924)
 Le Ballet mécanique (Fernand Léger og Dudley Murphy)
 Cinq Minutes de cinéma pur (Henri Chomette, 1925)
 Emak Bakia (Man Ray, 1926)
 Anemic Cinema (Marcel Duchamp, 1926)
 La Coquille et le Clergyman (Germaine Dulac, 1927)
 Un chien andalou (Luis Buñuel og Salvador Dalí, 1928)

Sammen med de samtidige tyske abstrakte film som 

 Opus 1 (Walter Ruttmann, 1921)
 Rythme 21 (Hans Richter, 1923)
 Symphonie diagonale (Viking Eggeling, 1924)

skabte de fundamentet for fremtidens eksperimentalfilm.

Se også 
 Frankrigs filmhistorie
 Cinéma pur

Kilder 
 Jean Epstein, Bonjour Cinéma. La Sirène, 1921 
 Jean Epstein, Écrits sur le Cinéma (2 volumes), Seghers, 1975 
 Marcel L'Herbier, Intelligence du cinématographe. Corrêa, 1946 
 Georges Sadoul, Le Cinéma français (1890-1962). Flammarion, 1962 (réédition 1981) 
 Patrick De Haas, Cinéma intégral. De la peinture au cinéma dans les années vingt, Transéditions, Paris, 1985 
 Nourredine Ghali, L’Avant-garde cinématographique en France dans les années vingt, préface de Dominique Noguez, Paris Expérimental, 1995 
 François Albera, L'Avant-garde au cinéma. Armand Colin, 2005 
 Richard Abel, French Cinema: The First Wave 1915-1929. New Jersey: Princeton University Press, 1984 

Film i Frankrig
Tadrart Acacus

Tadrart Acacus (arabisk: تدرارت أكاكوس) er et ørkenområde i Saharaørkenen i den vestlige del af Libyen. Det ligger nær byen Ghat og den algeriske grænse. Ordet tadrart betyder bjerg på den lokale tuaregdialekt Tamahaq.

Området er kendt for et bemærkelsesværdig rigt område med klippemalerier, og har været verdensarvsområde siden 1985.

Acacusområdet omfatter mange forskellige landskabstyper: sandklitter i flere farver, stenbuer, kløfter, bjerge og klipper. Kendte landemærker er blandt andet stenburene ved Afzejare og Tin Khlega. Selv om området er blandt de mest næringsfattige i Sahara findes der vegetation her.

Områdets bjergkunst er skabt over en periode fra 12.000 f.Kr. til 100 e.Kr., og omfatter flere tusind malerier og flere hundrede indhuggede billeder. Billederne afspejler ændringer i naturforholdene og kulturelle udtryk hos befolkningen i området. Billederne viser blandt andet giraffer, elefanter, strudse og dromedarer, foruden mennesker og heste. Menneskene er afbilledet i forskellige hverdagssituationer, men også mens de danser og laver musik.

Området ligger nær bjergkunstområdet Tassili n'Ajjer i Algeriet, som også er et verdensarvområde. Tassili n'Ajjer blev verdensarvområde i 1982, og det blev den gang påpeget at bjergkunstområdet fortsatte ind i Libyen.

Verdensarvsområder i Afrika
Sahara
Libyens geografi
11. etape af Tour de France 2012

Elvte etape af Tour de France 2012 var en 148 km lang bjergetape. Den blev kørt torsdag den 12. juli fra Albertville til La Toussuire.

 Etape: 11. etape
 Dato: 12. juli
 Længde: 148 km
 Gennemsnitshastighed: 31,279 km/t

Point- og bjergspurter

Pointspurt (Saint-Étienne-de-Cuines) 
Efter 70 km

1. bjergspurt (Col de la Madeleine) 
HC-kategori stigning på Col de la Madeleine, efter 40 km (2.000 m; 25,3 km à 6,2 %)

2. bjergspurt (Col de la Croix-de-Fer) 
HC-kategori stigning på Col de la Croix-de-Fer, efter 93 km (2.067 m; 22,4 km à 6,9 %)

3. bjergspurt (Col du Mollard) 
2. kategori stigning på Col du Mollard, efter 113 km (1.638 m; 5,7 km à 6,8 %)

4. bjergspurt (La Toussuire) 
1. kategori stigning på La Toussuire, efter 148 km (1.705 m; 18 km à 6,1 %)

Resultatliste

Manglende ryttere 
 12  Fabian Cancellara (RNT) stillede ikke til start på etapen.
 44  Jurij Krivtsov (LAM) kom ikke i mål indenfor tidsgrænsen.
 47  Alessandro Petacchi (LAM) kom ikke i mål indenfor tidsgrænsen.
 121  Lieuwe Westra (VCD) udgik.
 124  Gustav Larsson (VCD) udgik.
 127  Rob Ruijgh (VCD) udgik.
 153  Bauke Mollema (RAB) udgik.
 154  Mark Renshaw (RAB) udgik.

Eksterne henvisninger 
 Etapeside  på Letour.fr   

 11

en:2012 Tour de France, Stage 11 to Stage 20#Stage 11
Frie jydske Malere

Frie jydske Malere var en dansk kunstnersammenslutning, etableret 1921, hvis ledende kraft var maleren Martin Jørgensen (der i 1928 føjede Kaalund til sit efternavn). De fleste af de faste medlemmer var kendt som mørkemalere med en kolorit af jordfarver og en opdyrkning af landskabsmaleriet.

Gruppens faste medlemmer var foruden Martin (Kaalund-)Jørgensen, Viggo Jensen, malerbrødrene Kristian og Carl Frederiksen, Aarhus-tegneren Martinus Hougaard, Peter Holm fra Ringkøbing, Emiel Hansen fra Aarhus, Niels Ibsen-Nielsen og Johan Sejg. I 1928 blev Søren Hjorth Nielsen medlem, men gjorde, som han skrev i marts 1930, gruppen "den glæde at melde sig ud". Årsagen er uvis. Året efter kom en ung maler fra Gjern, Erik Raadal, til som gæst. Ligesom Kaalund-Jørgensen havde Raadal tilbragt fire år på Kunstakademiet i København. Raadal blev medlem af gruppen og udstillede med den i de følgende år. I 1933 inviterede Kaalund den nittenårige seminarieelev Asger Jørgensen (senere Jorn), som han i nogen tid havde kendt og vejledt i maleriet, til at udstille og til at lave katalogets forsideillustration. 

Foreningen afholdt udstillinger i jyske byer (Aarhus hvor ikke andre byer er nævnt) i 1921, 1922, 1924 (Horsens og Silkeborg), 1925, 1926, 1927, 1928, 1929, 1930, 1932, 1933 (Silkeborg) og 1934.

Kendte udstillere på Frie jydske Maleres udstillinger 
 Aage Bernhard-Frederiksen
Niels Bjerre
 Karl Bovin
 Holger Dall
 Carl Frederiksen
 Kristian Frederiksen
 Petri Gissel
 Viggo Jensen
 Emiel Hansen
 Thorvald Hansen
 Peter Holm
 Martinus Hougaard
 Niels Ibsen-Nielsen
 Kræsten Iversen
 Axel P. Jensen
 Viggo Jensen
 Asger Jorn
 Knud Kyhn
 Victor G. Kühnel
 Martin Kaalund-Jørgensen
 Thøger Larsen
 Max Nathan
 Søren Hjorth Nielsen
 Sophus Paulsen
 Erik Raadal
 Johan Sejg
 Axel Skjelborg
 Jens Sørensen
 Karl Sørensen
 Sixten Wiklund
 Carl Østerbye

Udstillinger/litteratur 
 Tre frie jydske malere: Viggo Jensen, Peter Holm, Martin Kaalund-Jørgensen, Holstebro Kunstmuseum, 22. marts – 19. maj 1997.
 Frie jyske Malere og Jysk Forening for moderne kunst 50 år, Silkeborg Kunstmuseum 1973-74.

Kilder 
 Troels Andersen: Silkeborg 1846-1996: Kunsten 

Kunstnersammenslutninger fra Danmark
Etableret i 1921
Adelgade (København)

Adelgade er en gade i Københavns Indre By, der løber fra Gothersgade i sydvest til Sankt Pauls Plads i nordøst.

I Turbinehallerne på den første del af gade med adressen nummer 10 har Det Kongelige Teater indrettet en skuespilscene.

Overfor har vandrerhjemmet Generator Hostel til på numrene 5–7.

Historie 
Adelgade blev anlagt omkring 1650 som en del af bydelen Ny-København. Bydelens gader blev opkaldt efter kongefamiliens medlemmer, rigets landsdele og de forskellige stænder, herunder adelen. Navnet skal derfor ses i sammenhæng med Borgergade og Klerkegade.

I 1892 etableredes Gothersgade Elektricitetsværk, hvor opretstående stempeldampmaskiner producerede jævnstrøm med en kapacitet på et par tusinde kilowatt. Bygningen på Adelgade er opført 1903–04.

Området omkring Adelgade og den parallelle Borgergade blev saneret af Københavns Kommune fra 1944 og frem. I stedet opførtes en række moderne byggerier, herunder blandt andet Dronningegården.

I 1998 restaureredes Gothersgade Elektricitetsværk af Erik Møllers Tegnestue til skuespilscenen Turbinehallerne.

En etværelseslejlighed i stueplan i nummer 63 var gerningsstedet for en ligpartering efter mordet på taxachaufføren Torben Vagn Knudsens i marts 2005.
Samtidig med forbrydelsen arbejdede taleskriveren Kristian Madsen med Helle Thorning-Schmidts berømte "Jeg kan slå Fogh"-tale i nabolejligheden.

Noter

Se også 
 Sankt Pauls Kirke
 Dronningegården

Gader i Indre By (København)
Thorvald Hansen

Thorvald Hansen er navnet på flere personer:

 Thorvald Hansen (komponist) (1847-1915) – dansk trompetist og komponist (Frederik Thorvald Hansen)
 Thorvald Hansen (læge) (1891-1970) – dansk overlæge, dr.med.
 Thorvald Hansen (maler) (1895-1945) – dansk maler og modstandsmand (Thorvald Christian Hansen)
Thorvald Hansen (maler)

Thorvald Christian Hansen (4. august 1895 i Jerslev – 16. februar 1945 i koncentrationslejren Neuengamme, Tyskland) var en dansk maler og modstandsmand.

Maler 
Hans forældre var malermester Niels Hansen og Bertine Petersen. Thorvald Hansen kom i malerlære, blev svend og gik på Aalborg Tekniske Skole. Som kunstmaler var han autodidakt og han gennemgik flere stilmæssige faser – fra mørkemaler over kubismen til de sidste, let slørede malerier.

Stilmæssigt er Thorvald Hansen blevet sammenlignet med hjemlige kunstnere som Erik Hoppe, Harald Giersing og Immanuel Ibsen og med franske malere som Henri Matisse og Pierre Bonnard. Ingen har dog anfægtet, at Hansen fandt sin egen stil.

Modstandsmand 
Thorvald Hansen var kommunist (DKP) og modstandsmand tilknyttet en DKP-bladgruppe i Aarhus. 6. juni 1944 blev Hansen anholdt af Gestapo efter at været blevet stukket af Grethe Bartram. Han blev sendt til Horserødlejren, Frøslevlejren og endte i Tyskland, hvor han døde i februar 1945 i koncentrationslejren Neuengamme. 

Han blev gift 25. august 1923 i Aarhus med Emma Augusta Holm (5. juni 1903 i Ågård – 9. september 1993 på Frederiksberg), datter af gårdejer Heinrich Holm og Anna Iversen. 

Også hans to sønner, Preben og Ib Holm Hansen, blev angivet af Grethe Bartram. Ib Hansen døde i en anden tysk koncentrationslejr, mens Preben Hansen overlevede.

Udstillinger 
 Kunstnernes Efterårsudstilling 1930, 1933, 1936, 1946
 Frie jydske Malere, Aarhus 1934
 Kulingen 1941-42
 Den Polykrome 1944-45 (mindeophængning)
Separatudstillinger:
 Aarhus 1931; Silkeborg 1936; Aarhus 1941, 1944 (s.m. Valdemar Petersen og Anders Andersen); Kolding 1943; Mindeudstilling på Aarhus Kunstmuseum m.fl. 1969-70 (s.m. sønnen Ib Hansen)

Værker 
 Portræt (1930)
 Kay (1932)
 Kvinde i hvid bluse (1936)
 Fra havnen (1936)
 Figur i loggia (1938)
 Skovinteriør (1938, Fyns Kunstmuseum)
 Dame på blå grund (1940, ARoS Aarhus Kunstmuseum)
 Violinkasse på stol (1940)
 Tænkende kvinde (1941)
 Landskab fra Gjellerup (udst. 1943)
 Blåt interiør (1944)
 Figurer ved stranden (udst. 1944)
 Ib ved staffeliet (1944)
 Balletpige (udst. 1946, ARoS Aarhus Kunstmuseum)
 Interiør med kunstnerens hustru (Fyns Kunstmuseum)

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Malere fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Ofre for Holocaust fra Danmark
Personer fra Jylland
Modstandsfolk fra DKP
Hyrdebrevet af 3. oktober 1943

Hyrdebrevet 3. oktober 1943  var det første af i alt tre hyrdebreve, som blev udsendt til oplæsning i  landets kirker af landets biskopper. Brevet er udformet af Københavns biskop Hans Fuglsang-Damgaard og udsendt den 29. september. Brevet blev skrevet i  protest mod den nærtforestående jødeaktion den 1. og 2. oktober 1943. 

Hyrdebrevet fik efterfølgende tilslutning af landets øvrige biskoper, efter dets udsendelse på nær Hans Øllgaard (biskop), som udformede sit eget.

Indhold
Landets Biskopper har under 29. Sept. d. A. gennem Departementscheferne tilstillet de ledende tyske Myndigheder en Skrivelse af følgende Indhold:

Den danske Kirkes Stilling til Jødespørgsmålet. 

Overalt,  hvor der rejses Forfølgelse af Jøder som saadanne af racemæssige eller  religiøse Grunde, er den kristne Kirkes Pligt at protesterer derimod.

1.  Fordi vi aldrig vil kunne glemme, at Kirkens Herre, Jesus Kristus  fødtes i Betlehem af Jomfru Maria i Følge Guds forjættelse til hans  Ejendomsfolk, Israel. Jødefolkets Historie indtil Kristi Fødsel rummer  Forberedelsen til den frelse, Gud har beredt alle Mennesker i Kristus.  Dette kendetegnes ved, at det gamle Testamente er en Del af vor Bibel.

2.  Fordi Forfølgelse af Jøder strider imod den Menneskeopfattelse og  Næstekærligheden som er en Følge af det Budskab, Jesu Kristi Kirke er  sat til at forkynde. Kristus kender ikke Personanseelse, og han har lært  os at se, at ethvert Menneskeliv er dyrebart i Guds Øjne. >>Her  er ikke Jøde og Græker; her er ikke Træl eller fri; her er ikke Mand og  Kvinde; thi alle er i een i Kristus Jesus. << (Gal, 3,28.)

3. Fordi det strider imod den Retsbevidsthed, som raader i det danske Folk, nedfældet i vor dansk-kristne  Kultur gennem Aarhundreder. I Henhold hertil har alle danske  statsborger efter Grundlovens Ord lige Ret og Ansvar for Loven og  Religionsfrihed samt Ret til at udøve vor Gudsdyrkelse efter Kaldelse og  Samvittighed og saaledes, at Race og Religion aldrig i sig selv kan  blive Anledning til, at et Menneske berøves Rettigheder, Frihed eller  Ejendom. Uanset afvigende religiøs Anskuelser vil vi kæmpe for, at vor  jødiske Brødre og Søstre bevarer den samme Frihed, som vi selv sætter  højere end Livet.

Der findes hos den danske Kirkes Ledere en klar Forstaaelse af vor Forpligtigelse til at være lovlydige Borgere, som ikke utidigt sætter sig op mod dem, der øver Myndighed over os, men samtidig er vi i vor Samvittighed bundne til at hævde Retten og protestere imod enhver Krænkelse; derfor vil vi i givet Fald utvetydigt vedkende os Ordet om, at vi skal adlyde Gud mere end Mennesker.

Paa Biskoppernes VegneH. Fuglsang Damgaard.

Hyrdebreve
Værker om Danmark under 2. verdenskrig
Folkekirken