kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Færøernes fiskeindustri

Færøernes fiskeindustri er med sin andel på mellem 92 og 95 procent af Færøernes samlede eksport den altdominerende industri på øerne, og derfor også største bidrag til øernes økonomi. Fiskeri er det bærende erhverv, og stort set alle andre erhverv på Færøerne kan ses som afledt af dette.

Fangsten repræsenterer i sig selv en stor værdi, og en betydelig del af den forarbejdes efterfølgende i den færøske fiskeindustri. Der var i 2004 registreret 249 fiskefartøjer og 2.500 fiskere på Færøerne. Til sammen fangede de 580.800 ton fisk. Hertil kommer yderligere 2.200 personer, der arbejdede i forarbejdningsprocessen plus ansatte i transportfirmaer, skibsværfter og fremstilling af fiskeredskaber.

Den færøske fiskeriindustri er som de første i verden i gang med at indføre digital sporbarhed af konsumfisk. Det gør fiskeindustrien­ mere­ effektiv, men kan også­ betyde­ større forbrugersikker­hed, fordi man hurtigt og nemt kan spore syge eller dårlige­ fisk.

Historie 
Fiskeriet fik først betydning for det færøske samfund fra midten af 1800-tallet. Før den tid var 68% af befolkningen beskæftiget med landbrug. Fiskeri skete mest til eget behov, og de fleste familier ejede en eller flere færøbåde. Fiskeriet var et nødvendigt supplement til det, jorden kunne give. Også Grindedrab og jagt på sæler og fugle var et vigtigt led til at holde sulten for døren.

Siden 1850 har Færøerne gennemgået en dramatisk udvikling fra et isoleret og tilbagestående landbrugsland til en moderne eksportøkonomi baseret på fiskeri og tilhørende industri. I 1856 opstod der efter monopolhandelens ophør et livligt handelsmiljø overalt på øerne. Købmændene overtog monopolhandelens bygninger og indrettede dem med butikker, lagerbygninger til de lufttørrede fisk og anløbsbroer, hvor fisken med egne dampskibe blev udskibet til Spanien. Skibene var overvejende lastet med salt på turen tilbage til Færøerne. Man anlagde store brolagte flader til lufttørring af fiskene. Der var forholdsvis få robåde, og man var endnu ikke begyndt at anvende slupperne til havfiskeri. En købmand i Tvøroyri fik i 1863 tilladelse til at købe saltet torsk fra de mange engelske eller shetlandske fiskebåde, som dengang fiskede ved Færøerne, og som i stort antal kom ind til Tvøroyri, hvor der var en fortrinlig havn. Først da langlinefiskeri med slupperne begyndte i 1890'erne omkring Færøerne og ved Island og Grønland, kom der for alvor vækst i den færøske fiskeindustri.

I 1938 bygges landets første fiskemels- og fiskeoliefabrik i Kollafjørður. Slupperne 
blev omkring 1950 moderniseret og i de følgende år efterhånden erstattet med moderne ståltrawlere og der byggedes overalt på Færøerne nye tidssvarende fiskefabrikker, fisketørrerier, lagerbygninger, køleanlæg, havne osv. I 1966 bygges en stor fiskemels- og fiskeoliefabrik i Fuglafjørður som bl.a. leverer foder til de mange nye havbrug, som efterhånden oprettes overalt i de færøske fjorde og sunde.

Fiskeindustri
Fiskeindustri
Vagina dentata

Vagina dentata (latin: for "Skede med tænder") betegner en klasse af myter og fortællinger baseret på en mandlig kastrationsangst og faren ved at have sex med fremmede kvinder. I vesten er vagina dentata kædet til Sigmund Freud, som navngav begrebet, og som mente, det stemte overens  med hans teorier.

Antivoldtægtskondom 
I 2005 offentliggjorde den sydafrikanske opfinder Sonette Ehlers en ny opfindelse kaldet Rape-aXe, der skulle afskrække voldtægtsmænd. Det var et slags omvendt kondom, der skulle placeres i skeden og ville gennembore en indtrængende penis med bittesmå sylespidse pigge med modhager. I en artikel udtalte Sonette Ehlers, at hun var inspireret til opfindelsen efter at et voldtægtsoffer havde fortalt, at hun havde ønsket sig tænder i skeden.

Referencer 

Moderne vandrehistorier
Sexologi
Latinske vendinger
Kvindens kønsorganer
Pardannelse

Pardannelse er en kvantemekanisk proces hvorunder energi, i form af en foton med tilstrækkelig lav bølgelængde, omdannes til masse, i form af en elektron og en positron. Fænomenet kan indtræffe hvis fotonenergien som minimum svarer til den samlede hvilemasse for de to dannede partikler; 1,02 MeV, når fotonen passerer tæt forbi en atomkerne (vist på illustrationen til højre).

(Den modsatte proces af pardannelse er annihilation hvor en partikel og en antipartikel indfanges af hinanden og danner en foton.)

Subatomar fysik
Stråling
Peter Frankenfeld

Peter Frankenfeld (født 31. maj 1913 i Berlin, død 4. januar 1979 i Hamburg) med det borgerlige navn Willi Julius August Frankenfeldt var en tysk skuespiller, sanger og entertainer, der kom til at præge tysk radio- og tv-underholdning for eftertiden.

Han begyndte sin karriere i radioen efter anden verdenskrig, hvor han også kom til at arbejde med de første tv-udsendelser. Hans natlige radioudsendelse i NDR hed Peters Bastelstunde og blev altid annonceret som "eine Sendung mit Peter Frankenfeld und einigen Helfershelfern" (dansk: "en udsendelse med Peter Frankenfeld og nogle medskyldige"). Han indførte quizudsendelser efter amerikansk forbillede og stod også bag andre radioinnovationer som telefonfisprogrammet Valsch Ferbunden. Endelig var det Frankenfeld, der indførte velkomstreplikken "Guten Abend, meine Damen und Herren" (dansk: "God aften, mine damer og herrer").

Hans særlige kendetegn på scenen var jakken med de store tern. Han var en entusiastisk tryllekunstner og fremviste ofte små tricks i sine shows. Hans sketcher, der blev opført sammen med andre kendte skuespillere, var præget af tør og vittig humor. Peter Frankenfeld var en af den mest populære tyske underholdere og udmærkede sig især gennem sin gennemslagskraft, humor, hjertevarme og musikalitet.

Den klassiske sketch 90-års fødselsdagen blev i 1963 opført i tv-showet Guten Abend, Peter Frankenfeld, efter at Frankenfeld sammen med sin regissør havde opdaget sketchen i England.

Eksterne henvisninger 
 
 
 www.peter-frankenfeld.de

Tv-værter
Personer fra Berlin
Sangere fra Tyskland
Skuespillere fra Tyskland
Kjeld Tolstrup

Kjeld Tolstrup (27. juni 1965 i Aarhus – 21. marts 2011) var en dansk dj og radiovært. Han har optrådt i The Hacienda, Ministry of Sound i London, Sensation i København, OL i Athen og ved MTV Europe Music Awards. Sideløbende med sin karriere som dj har Kjeld Tolstrup remixet for kunstnere som C. V. Jørgensen, Love Shop, Cut 'N' Move og Infernal.

Kjeld Tolstrup spillede sit første dj-job som 16-årig i Skanderborg i 1981 og arbejdede sig siden op i toppen blandt danske dj's..

Tolstrup nåede at spille på en række kendte klubber og events forskellige steder i verden heriblandt legendariske The Hacienda i Manchester, V58 og Ministry of Sound i London,hvor han var resident DJ, Love Ranch, Leisure Lounge, Betty Ford Clinic, Return To New York, Metalworks, Drum Club, Strut, Café De Paris, Limelight, The Gallery, Pinch, Club For Life, The End, Riki Tik, Whoop It Up, Momo´s, Life, Magnum, Pier 61, Les Bains, Castel, Harem, Sensation i København (15. november 2008), OL i Athen og ved MTV Europe Music Awards. Hans sidste job som DJ var som opvarmning til David Guetta på Tap 1 fredag den 8. oktober 2010.
 
Han var tilbagevendende gæste-dj på radioprogrammet De Sorte Spejdere (2005–2008) på DRs P3. I de seneste år opfandt han musikprogrammet "Unga Bunga" i P3, et program som han bestyrede i samarbejde med Le Gammeltoft . De stod desuden bag opsamlingsserien Sound of Copenhagen (2008–2010), der var en række CD-udgivelser med kendte og ukendte elektroniske kunstnere.

Kjeld Tolstrup døde den 21. marts 2011 i en alder af 45 år efter længere tids sygdom og en hospitalsindlæggelse. I 2000 var han indlagt i tre uger på hospitalet på grund af en medfødt hjertefejl.

I 2002 modtog Kjeld Tolstrup æresprisen, "Kim Schumachers DeeJay-Pris" ved Danish DeeJay Awards (DDJA) i Tivolis Koncertsal. Prisen uddeles som en "Lifetime Achievement"-pris på den danske klubscene.   

Ved Danish DeeJay Awards 2012 indstiftedes en æres-og mindepris, som er opkaldt efter Kjeld Tolstrup – og som hvert år uddeles til et særligt talent i branchen. Prisen kaldes "Kjeld Tolstrup-Prisen". De første modtagere i 2012 var "Shanghai."

Kilder

Eksterne henvisninger 
 

Dj's fra Danmark
Radioværter fra Danmark
Personer fra Aarhus
Héctor Lavoe

Héctor Lavoe (født 30. september 1946, død 29. juni 1993) betragtes som en af de bedste salsasangere. Da han var syv år gammel døde hans mor, det første af mange hårde slag i hans liv. I 1988 forsøgte han at tage sit eget liv ved at springe ud fra 9. sal på Regency Hotel Condado i Puerto Rico, men han overlevede. I 1993 døde han af AIDS. Inden da nåede han at udgive en lang række plader, mange af dem skabt i samarbejde med Willie Colón.

Sangere fra Puerto Rico
M/S Selandia

M/S Selandia var et danskbygget passager- og fragtskib, der blev søsat i 1911. Selandia var bestilt af og bygget for ØK af Burmeister & Wain under Ivar Knudsens ledelse i 1911.

Skibet var drevet af dielselmotorer og var ved søsættelsen det indtil da største oceangående dieseldrevne skib.

Skibet grundstødte 26. januar 1942 nær Yokohama i Japan. Fire dage senere brækkede skibet i to dele og sank efterfølgende. Det skete nøjagtig på 30-årsdagen for skibets første, tekniske prøvetur.

Første oceangående motorskib? 
M/S Selandia er ofte karakteristeret som værende 'verdens første oceangående motorskib'. Selandia var utvivlsomt det første velbyggede skib i sin klasse, det mest avancerede (ikke mindst hvad maskinerne angår) og det største oceangående diesel-drevne skib da hun søsattes i 1911. Men hun var bestemt ikke verdens første dieseldrevne skib og hun var næppe heller verdens første oceangående motorskib. Den hollandske professor Dr D Stapersma, påviste således allerede i April 1996, i en artikel skrevet efter et besøg i Danmark, at 'Vulcanus', et væsentligt mindre hollandsk oceangående motorskib var søsat allerede i 1910.

M/S Selandia var det første af foreløbig fire ØK-skibe med navnet Selandia.

Design 
I 15 år, inden Selandia blev søsat, havde B&W eksperimenteret med dieselmotorer. Skibet var det første, der i stedet for en stor osende skorsten kun havde et lille udstødningsrør. ØK havde ved designet af skibet lagt vægt på, at skibet skulle adskille sig væsentligt fra de sædvanlige dampskibe, og derfor var udstødningen 'camoufleret' på bagsiden af agtermasten.

Skibets indretning var også meget anderledes; i stedet for små koøjer, var der store vinduer, højt til loftet, samt elektrisk lys i salonerne.

Undervejs vakte skibet opsigt, og fik ry for at være et 'rent' skib; der var ingen skorstenssod.

Udmønstring 
Selandia gjorde tjeneste for ØK frem til 13. november 1936, hvor skibet blev afhændet til Odd Godager i Oslo, Norge. Her blev navnet ændret til Norseman.

I 1940 blev skibet solgt endnu en gang. Finland-Amerika-linjen købte fartøjet, og omdøbte det til Tornator. Efterfølgende blev det forpagtet bort til et japansk firma, og gik i kystfart ved Japan.

Henvisninger 
Fodnoter

Noter

Kilder
 Stapersma,Prof. D.: 'Vulcanus versus Selandia' Scheepswerktuigkunde, July 1996.
 C. Hansen, "Motorskibet 'Selandia'" s. 356-362 i: Gads Danske Magasin, Marts, 1912.

Eksterne henvisninger 
Artikel om M/S Selandia i Ingeniøren med video om skibets historie
 Indslag fra www.danskkulturarv.dk: ØK's dieselmotorskib M/S Selandia kommer ind i Københavns Havn den 31. januar 1912, og lægger til ved Langelinie efter en prøvetur på Øresund
Film
 Magten Over Havet (2012) produceret af Chroma Film.

Fragtskibe
Oceanskibe
Skibe fra Danmark
20. århundredes største danske ingeniørbedrifter
Burmeister & Wain
Passagerskibe
Bartholinske kirtler

Bartholinske kirtler (glandulae Bartholini) er to små bønneformede slimkirtler i de ydre kønslæber lige under og til venstre og højre for skedeåbningen. Normalt kan de hverken ses eller føles. Kirtlerne udskiller et gennemsigtigt slimsekret, der smører skedeåbningen.

Hvis kilderne bliver tilstoppet, kan sekretet ophobes, hvorved kirtlerne efterhånden vokser til små buler i kønslæberne. Bulerne kaldes for cyster og kan være generende ved samleje, sport, cykling mm. Betændelse i Bartholinske kirtler (bartholinitis) kan danne en byld og medfører en del smerte og feber. Betændelsen kan behandles med antibiotika eller kirurgi.

Kirtlerne blev første gang beskrevet videnskabeligt i det 17. århundrede af den danske læge Caspar Bartholin den Yngre (1655–1738).

De Bartholinske kirtler svarer til mænds cowperske kirtler, som sidder lige under blærehalskirtlen.

Referencer 

Kvindens kønsorganer
Kirtler
Jurij Lusjkov

Jurij Mikhajlovitj Lusjkov (, ; født 21. september 1936 i Moskva, Sovjetunionen, død 10. december 2019) var en russisk politiker. Han var borgmester i Moskva fra 1992 til 2010. Lusjkov var formand og medstifter af partiet Forenede Rusland.

Professional karriere 
Fra 1953 til 1958 studerede Lusjkov på Gubkin Russiske statsuniversitet for olie og gas. Fra 1958 til 1964 var han videnskabelig medarbejder på Moskva videnskabelige forskningsinstitut for plastic. Han blev medlem af det Sovjetunionens kommunistiske parti (SUKP) i 1968. I de næste 20 år arbejdede han i den kemiske industri.

Politisk karriere 
I 1977 blev han for første gang udpeget til medlem af Moskva byråd (Mossovet) og i 1987 blev han flyttet til den udøvende afdeling af Moskva bystyre (Mosgorispolkom), hvor han havde forskellige poster, som regel et niveau under borgmesteren.

I 1991 blev Gavriil Popov valgt som borgmester i de første frie valg. Ifølge den officielle version var Popov ikke en erfaren administrator, men snarere en universitetsprofesser hvis popularitet stammede fra han pro-demokratitaler og artikler.

Lusjkov, der havde stillingen som formand for Moskvas bystyre på det tidspunkt, blev udnævnt til borgmester af Boris Jeltsin den 6. juni 1992. Lusjkov blev mere populær blandt moskovitterne end Popov. Hans politik inkluderede gratis transport til de ældre og en erhvervsvenlig politik. Han blev første gang valgt som borgmester 16. juni 1996 (95% af stemmerne) og genvalgt den 19. december 1999 (70% af stemmerne) og igen den 7. december 2003 (75% af stemmerne). 

I 1998 hvor Boris Jeltsins politiske problemer voksede dannede Lusjkov sit eget politiske parti, Otetjestvo (Fædreland), som skulle danne en base til det kommende præsidentvalg. Otetjestvo havde støtte fra mange magtfulde regionale politikere, og det vandt yderligere støtte da det fusionerede med Vsja Rossija (Hele Rusland) for at danne Otetjestvo-Vsja Rossija. Mange observatører af russisk politik mente at Lusjkov og hans nye allierede tidligere premiermister Jevgenij Primakov, vil være sandsynlige som erstatning for både Jeltsin og hans indercirkel i parlaments- og præsidentvalgene, der var planlagt til slutningen af 1999 og midten af 2000. 

Lusjkovs lykke vendte dog da Boris Jeltsin udnævnte Vladimir Putin som Formand for det Russiske parlament (predsedatel', eller premierminister) i august 1999. Selv om han var stort set ukendt ved sin tiltræden, mente ovservatører af russisk politik, at Putin hurtigt vandt støtte i befolkningen på baggrund af en hård lov-og-orden politik bakket op af magtfulde statsejede og statsallierede medier og økonomiske interesser. Den hårde valgkamp til Dumaen i efteråret 1999 endte med at Otetjestvo-Vsja Rossija kom ind som nummer 3. Lusjkov og hans parti indgik et kompromis og lod sig fusionere med pro-Putin partiet Forenet parti for at danne partiet Forenede Rusland, og han støttede Putin i præsidentvalget i 2000, som Putin nemt vandt. Selvom Lusjkov er med-formand i partiet var han i de seneste år mindre aktiv i landspolitik.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Lusjkovs officielle hjemmeside 
 CityMayors feature

Politikere fra Rusland
Personer fra Moskva
Dyrenes Karneval

Dyrenes Karneval (fransk:Le carnaval des animaux) er en orkestersuite af den franske komponist Camille Saint-Saëns. Værket blev skrevet i 1886 til en privat lejlighed og komponisten ønskede ikke at værket blev opført offentligt. Kort tid før han døde gav han dog tilladelse til en udgivelse, og værket er i dag en af Saint-Saëns' mest kendte kompositioner.

Kompositioner af Camille Saint-Saëns
Dublinfolk

Dublinfolk (engelsk: Dubliners) er fra 1914 og James Joyces første prosaværk. Det er en novellesamling, der handler om forskellige mennesker i Dublin: 
Skoledrengen, der overværer at hans ven, den gamle præst, får et slagtilfælde; først bliver han lam og han dør kort efter. 
En anden dreng kommer for sent til en tivoliforestilling. 
En midaldrende mand forlader sin elskede, og en anden passer sit barn. I sin irritation over hustruen og over at skulle passe barnet lader han sin vrede gå ud over netop barnet.

Joyce skaber et litterært univers, hvis personer mister indflydelsen på deres omgivelser – eller påvirkes fatalt af de omgivelser, de ikke kan kontrollere.

Noveller i samlingen 
 Søstrene 
 Et møde
 Arabien 
 Eveline 
 Efter løbet
 To kavalerer
 Pensionatet 
 En lille sky
 Modparter 
 Ler 
 Et sørgeligt tilfælde
 Ivy Day i Udvalgsværelset
 En mor
 Nåde 
 De døde

Novellesamlinger
Litteratur i 1914
Apollinarisme

Apollinarisme er en læreretning opkaldt efter Apollinaris af Laodikea fra Syrien (d.390). 

Ifølge denne kristologi havde Kristus en menneskelig krop og sjæl, mens Logos havde taget åndens plads. Læren blev forkastet af kirken ved forskellige synoder, særligt den i Konstantinopel år 381. Det skyldtes, at Kristus efter dens opfattelse ikke blev tillagt en fuldstændig menneskelig natur. Kirkens svar var her som på de øvrige kætterske kristologiske opfattelser, at Kristus var sand Gud og sandt menneske.

Kristen teologi
Oldkirken
Skedesekret

Skedesekret (lat. lubricus = "glat/slimet") er en naturligt produceret skedevæske der nedsætter friktion ved samleje. Det produceres fra slimhinder i skedevæggen bl.a. ved seksuel opstemthed.

Sammensætning 
Smørevæsken indeholder vand, pyridin, squalen, urea, eddikesyre, mælkesyre, alkohol, diol, keton og aldehyd.

Væsken er typisk gennemsigtig. Det kan variere i mængde, konsistens, struktur, farve, smag og duft alt efter kvindes seksuelle opstemthed, hvor langt hun er i menstruationscyklusen, hendes diæt, evt. infektioner.

Skedesekret er en anelse kemisk sur. Sekretets normale pH ligger mellem 3,8 og 4,5.

Referencer 

Kropsvæsker
Kvindens kønsorganer
Seksualitet
Monsieur Hulot

Monsieur Hulot er filminstruktøren Jacques Tatis alter ego i fem franske komediefilm, som blev indspillet i perioden 1949 til 1971.

Personen udvikler sig over årene til at blive antitesen på det moderne Frankrig. Som udgangspunkt har Hulot intet arbejde (eneste undtagelse er i filmen Trafik fra 1971, hvor han er en meget tilbagetrukket og lidet effektiv tegner ved et imaginært fransk bilfirma). Han bor i den gamle og faldefærdige del af Paris i et bygning med et sindrigt (og upraktisk) system af trapper, afsatser og mellemgange. Hans primære mål i tilværelsen er tilsyneladende at gå rundt i gaderne og hilse på folk. Især i de sidste tre film tegnes et ironisk portræt af "det moderne" og af "fremskridtet". Hulot ser til stadighed på omverdenens teknologibegejstring og udvikling med stille foragt og undren. Han har sjældent replikker i filmene, men nøjes med at kommunikere med gestikuleren og smålyde.

Hulot har en række ydre kendetegn, som også altid pryder filmplakaterne: Altid iført blød hat, beigefarvet cottoncoat, butterfly, pibe og sort paraply over armen. Hans grå bukser stumper altid, så de sort og rødstribede strømper afsløres.

Monsieur Hulot medvirker i følgende film:
 Fest i byen (1949) – her medvirker Hulot ikke, men de først træk til personen døbes her.
 Festlige feriedage (1953)
 Min onkel (1958)
 Playtime (1967)
 Trafik'' (1971)

Filmfigurer
Købnerkirken

Købnerkirken er en dansk baptistkirke hjemmehørende Sundbyvester på Amager.

Denne baptistkirke på Amager har haft hjemme i kvarteret omkring Skotlands Plads siden 1891, da en gruppe baptister oprindeligt tilknyttet Kristuskapellet valgte at samle sig for at fremme eget menighedsliv og fungere som en nytestamentlig menighed. Nuværende kirkebygning blev imidlertid først indviet den 27. oktober 1939 efter tegning af Charles K. Gjerrild og navngivet efter den tysk-fødte baptistpioner Julius Købner (1806-1884). Ved stiftelsen i 1891 bestod menigheden af 77 medlemmer. Kirkens opførelse medførte, at størrelsen på menigheden steg til 452 medlemmer i 1953. I 2018 lå medlemstallet dog på i alt 85.

Den 27. september 1945 blev Danmarks første frikirkelige børnehave indviet i Købnerkirken for at imødekomme det store behov for børnehavepladser til kvarterets mange børn, hvis familier havde stor fattigdom i deres hjem blandt andet forårsaget af krigsårene.

Referencer

Ekstern kilde/henvisning 

 Købnerkirkens officielle hjemmeside

Amager
Baptistkirker i Danmark
Kirker i Københavns Kommune
Finn Søeborg

Finn Søeborg (13. april 1916 – 14. september 1992) var en dansk humorist og forfatter, hvis forfatterskab spænder vidt. Her findes i den lette afdeling morsomme og letlæselige hverdagsbetragtninger og småskriverier over samtidige iagttagelser. Men han har også skrevet bøger og noveller af mere seriøs karakter. Her skildres skæve eksistenser – den lille mand – og dennes forhold (eller ofte manglen på samme) til omgivelser og sociale fællesskaber.

Filmatiseringer 
Flere af Finn Søeborgs værker er filmatiseret, bland andet novellen "Min kone forstår mig ikke" som tilmed er filmatiseret to gange. En version af instruktør Birger Larsen med Tommy Kenter i hovedrollen, samt i en version (Når lysterne tændes) af Oscarvinder Martin Strange-Hansen med Jesper Asholt i hovedrollen.

Bibliografi 
 Sådan er der så meget, roman, 1950
 Her går det godt, roman, 1952
 Kun for sjov, noveller, 1954
 Vi har det jo dejligt, roman 1955
 Bare det løber rundt, roman, 1957
 Med åbne arme, roman, 1958
 Blot til lyst, noveller, 1959
 Den store gevinst, roman, 1961
 Glashusene, roman, 1963
 Navn ukendt, roman, 1965
 Alfred og andre historier, noveller, 1966
 Ventesal for ikke-rygere, noveller, 1966
 Finn Søeborgs bedste, noveller, 1968
 Middag for to, noveller, 1969
 Den frie købmand, roman, 1972
 Sådan var det bare, erindringer, 1986
 Hvad var det nu, fortællinger, 1990

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Finn Søeborg  på Litteraturpriser.dk
 Finn Søeborg  på Litteratursiden.dk
 
 Finn Søeborg på Dansk Forfatterleksikon 

Entertainere fra Danmark
Romanforfattere fra Danmark
Novelleforfattere fra Danmark
Humorister fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Jeff Porcaro

Jeff Porcaro (1. april 1954 – 5. august 1992) var en amerikansk trommeslager. Har var medlem af TOTO i perioden fra 1976 og frem til sin død i 1992. Han var tillige en efterspurgt session-trommeslager, og har indspillet med så forskellige kunstnere som Michael Jackson, Madonna, Eric Clapton, Bruce Springsteen, Elton John, Michael McDonald, Nik Kershaw, Lee Ritenour, Dolly Parton, Dire Straits, Jackson Browne, Bee Gees, Pink Floyd, Curtis Stigers, Manhattan Transfer, Richard Marx, Peter Frampton, Robben Ford, Steely Dan, B-52's, Larry Carlton og mange andre.

Jeff Porcaro spillede på Pearl trommer og Paiste bækkener.

Jeff Porcaros liv og død 
Jeff Porcaro blev født den 1. april 1954. Hans far var trommeslageren Joe Porcaro. Han var storebror til Mike og Steve Porcaro. Som 7-årig fik han sit første trommesæt og som teenager spillede han trommer på en turné med Sonny & Cher. Siden indspillede han med bl.a. Steely Dan Warren Zevon og Boz Scaggs og i 1976 dannede han TOTO sammen med keyboard-spilleren David Paich.

Jeff Porcaro døde som 38-årig den 5. august 1992 af hvad man først troede var en ulykke idet,han havde sprøjtet insektgift i sin have uden at bruge beskyttelsesmaske. Man formodede i første omgang at dødsårsagen var en allergisk reaktion. Obduktionen viste imidlertid ikke spor efter sprøjtegiften, men derimod spor efter kokain i blodet. 

Hans begravelse ved Hall of Liberty, Forest Lawn Memorial Park (Hollywood Hills) blev overværet af 1500 mennesker og den 14. december samme år blev der afholdt en stor mindekoncert i Universal Amphitheater, Los Angeles, hvor bl.a. TOTO, Michael McDonald, Don Henley, Boz Scaggs, Donald Fagen og Eddie Van Halen optrådte.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Jeff Porcaro på drummerworld.dk
 Mindeside på Toto.com

Trommeslagere fra USA