kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lee Mack

Lee Gordon McKillop (født 4. august 1968), kendt under sit scenenavn Lee Mack, er en engelsk skuespiller, komiker og tv-vært. Han er kendt for at have skrevet og medvirket i den britiske sitcom Not Going Out, at være holdkaptajn på BBC Ones panelshow Would I Lie to You?, være vært på Sky One panelshow Duck Quacks Don't Echo og være vært på panelshowet They Think It's All Over.

Han har også været gæstevært på Have I Got News for You og Never Mind the Buzzcocks, gæstekaptajn på 8 Out of 10 Cats Does Countdown og deltager i QI.

I 2021 havde han debut på Radio 4s panelshowet I'm Sorry I Haven't A Clue.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Komikere fra England
Skuespillere fra England
Tv-værter fra Storbritannien
Idrætsgymnastik under sommer-OL 2020 - Øvelse på gulv (herrer)

Øvelser på gulv for mænd under sommer-OL 2020 fandt sted i Olympic Gymnastic Centre den 1. august 2021.

Resultater

Gymnastik under sommer-OL 2020
Bakhtjisaraj

Bakhtjisaraj (russisk og ukrainsk: Бахчисарáй; ; ;  Bāghche Sarāy) er en by i det centrale Krim. Krim anses generelt som en del af Ukraine, men blev i 2014 optaget i Den Russiske Føderation som Republikken Krim. Byen er det administrative centrum i Bakhtjisaraj rajon og er tidligere hovedstad i Krim-khanatet. 

Ved folketællingen i 2014 udgjorde befolkningen 27.448.

Geografi 
Bakhtjisaraj ligger i en smal dal ved floden Tjuruk-Su, ca. 20 km fra Sevastopol mod syd-vest og ca. 30 kilometer fra Simferopol mod nord-øst.

Historie

Arkæologiske fund af den tidligste tilstedeværelse af mennesker i området omkring byen kan dateres tilbage til den ældre stenalder. Der har været menneskelig bosættelse i dalen siden Senantikken. 

Byen blev etableret rundt om anlagte fæstningsanlæg. Bakhtjisaraj omtales første gang i historiske dokumenter fra 1502. I 1532 flyttede Krims khan sin residens til byen, hvorefter byen fungerede som hovedstad i Krim-khanatet og som krimtatarernes politiske og kulturelle centrum. Efter flere års krig mellem Krim-khantatet og Rusland erobrede russerne byen i 1737, hvorefter byen blev brændt ned. Efter den russiske erobring af Krim-khanatet i 1783 blev Bakhtjisaraj en almindelig by uden nævneværdig administrativ betydning. Den forblev dog i flere årtider herefter et kulturelt centrum for krimtatarerne.

Under Krimkrigen i 1853–56 fungerede byen som hospitalsby for de mange sårede russiske soldater. Salv om byen lå tæt ved fronten, blev den aldrig indtaget af osmannerne eller deres europæiske allierede, da disse hovedmål var havnebyen Sevastopol.

Da Det Russiske Kejserrige kollapsede ved de russiske revolutioner i 1917, blev Krim en del af den russiske sovjetrepublik, og da sovjetrepublikkerne i 1922 dannede Sovjetunionen, blev også Krim og Bakhtjisaraj en del af Sovjetunionen. 

Under 2. verdenskrig mistænkte Stalin krimtatarerne for at samarbejde med de invaderende aksemagter, hvorfor der fra 1944 blev iværksat en deportation af krimtatarerne, den såkaldte Sürgün. Deportering var sket allerede fra 1860, men Sürgün-deporteringerne medførte, at byen blev tømt for tartarer. De blev først tilladt at vende tilbage efter Sovjetunionens sammenbrud.

Den Russiske sovjetrepublik overdrog i 1954 Krim til Ukrainske SSR (også inden for Sovjetunionen) som en "symbolsk gestus". Ved Sovjetunionens ophør i 1991 blev Ukrainske SSR omdannet til Republikken Ukraine. I forbindelse med Krim-krisen erklærede Krim sig uafhængig af Ukraine og søgte optagelse i den Russiske Føderation, hvilken optagelse fandt sted kort efter. Ruslands overtagelse er ikke anerkendt af flere lande, og Krim (og derved Bakhtjisaraj) er således generelt anset at være beliggende i Ukraine, hvorimod byen de facto er russisk.

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside for Paladsmuseet 

 
Byer i Republikken Krim
Tidligere hovedstæder
Jumbobøger nr. 401-500

Denne side er en oversigt over de danske jumbobøger nr. 401-500, der blev udgivet af Egmont Serieforlaget fra 2013 til 2021. Alle bind er på 256 sider i farver og i B6-format. Bogryggene danner et langt sammenhængende motiv, en praksis der blev påbegyndt med nr. 231.

Oversigt

Eksterne henvisninger 
 Oversigt over jumbobøger fra Jan Wenneberg
 Oversigt over jumbobøger på Inducks 
 Oversigt over jumbobøger på Comicwiki

Noter
Aetolia-Acarnania

Aetolia-Acarnania (, Aitoloakarnanía, Græsk udtale: [etolo.akarnaˈɲi.a]) er en af de regionale enheder i Grækenland. Den er en del af periferien Vestgrækenland. Den er en kombination af de historiske regioner i Aetolia og Acarnania, og er landets største regionale enhed. Dens hovedstad er Missolonghi af historiske årsager, men den største by og økonomiske centrum er Agrinio. Området er nu forbundet med halvøen Peloponnes via Rio-Antirio-broen. De omkringliggende regionale enheder er Arta i Epirus, der grænser op til Karditsa i Thessalien, Evrytania mod nordøst og Fokis mod øst.

Geografi 

Bjerge dominerer nord, nordøst, vest og sydøst, især i Acarnanien. Den længste og vigtigste flod er Acheloos, der ender som et delta i vådområder mod sydvest i en rig frugtbar dal. Den næst længste er Evinos; andre omfatter Ermitsa, Inachos og Mornos (på grænsen til Fokis). Den regionale enhed udelukker øerne mod vest, da de tilhører de regionale enheder i Kefalonia og Ithaca. Der er et reservoir og en sø i dens centrale del. Områdets mange bjerge spænder over Panaitoliko mod nordøst og Acarnaniabjergene, Valtou- og Makrynoros-bjergene i nord, Nafpaktia -bjergene i sydøst, Arakynthos og Kravara i syd.

I området ligger søerne Amvrakia, Lysimachia, Ozeros og Trichonida, og de kunstige søer og reservoirer Kastraki, Kremasta, den største sø i Grækenland siden oprettelsen i 1970 og Stratos . To laguner findes i den sydlige del af den regionale enhed: Missolongi og Aitoliko. Det laveste sted i Grækenland findes i det vestlige Aetolia-Acarnania, cirka 10 meter under havets overflade.

Administration 

Den regionale enhed Aetolien-Acarnanien er opdelt i 7 kommuner. Disse er (numrene svarer til kortet i infoboksen):

 Agrinio (2)
 Aktio-Vonitsa (3)
 Amfilochia (4)
 Messolonghi (1)
 Nafpaktia (6)
 Termo (5)
 Xiromero (7)

Præfektur 
Som en del af Kallikratis-regeringsreformen i 2011 blev den regionale enhed Aetolien-Acarnanien oprettet ud fra det tidligere præfektur Aetolien-Acarnanien (). Præfekturet havde samme udstrækning som den nuværende regionale enhed. Samtidig blev kommunerne omorganiseret i henhold til nedenstående tabel.

Kilder og henvisninger 
 
 Etoloakarnanias nyhedsportal
 culture.gr på Aitoloakarnania
 Structurae på Aitoloakarnania
 Society of Agrinio's Youth and Students i Athen
 Katafigio Nafpaktias (bjergrige Nafpaktia)
 Katafygion Nafpaktias

Regionale enheder i Grækenland
Vestgrækenland
Riffelbevægelsen

Riffelbevægelsen havde sin rod i partiet Venstre, som midt i 1880'erne agiterede for en folkelig bevæbning til forsvar mod og evt. opgør med J.B.S. Estrups højreregering. Det officielle formål var at skaffe våben til skytteforeningerne. Men få var i tvivl om hensigten, som var forberedelse til en revolution. 5. maj 1885 udstedte regeringen da også en provisorisk lov der skulle hindre anskaffelse af våben og øvning af våbenbrug. Ligeledes blev det af Kultusministeriet forbudt for lærerne i borger- og almueskolerne at deltage i riffelforeninger.

Referencer

Se også 
 Skyttesagen i Danmark

Politiske bevægelser
Zerkaa

Joshua Bradley (født d. 4 september 1992), bedre kendt under onlinenavnet Zerkaa, er en britisk youtuber og Twitch-streamer, som er mest kendt for at være medlem af YouTube-gruppen The Sidemen.

Karriere 
Bradley oprettede sin første YouTube-kanal i 2009, med navnet Zerkaa. I starten uploadede han hovedsageligt videoer omkring spillende FIFA og Call of Duty.

I oktober 2013 dannede Zerkaa sammen med 5 andre en YouTube-gruppe ved navn The Ultimate Sidemen, hvilke var baseret om at lave videoer om spillet Grand Theft Auto 5 sammen. Gruppen udviklede sig senere til bare The Sidemen.

Bradley har i dag flere YouTube-kanaler, og har sit eget tøjmærke ved navn ZRK.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Zerkaa på YouTube
 ZerkaaPlays på YouTube
 ZerkaaClips på YouTube
 ZerkaShorts på YouTube

Youtubere fra England
Linoy Ashram

Linoy Ashram (født 13. maj 1999) er en israelsk rytmisk gymnast.

Hun repræsenterede Israel under sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tog guld i den individuelle konkurrence.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Gymnaster fra Israel
Olympiske medaljevindere i gymnastik 
Olympiske mestre fra Israel
Medaljevindere ved sommer-OL 2020
Gymnaster ved sommer-OL 2020
Behzinga

Ethan Leigh Payne (født d. 20. juni 1995), bedre kendt under onlinenavnet Behzinga, er en britisk youtuber, som er mest kendt for at være medlem af YouTuber-gruppen The Sidemen.

Karriere 
Payne lavede sin YouTube-kanal i 2012. I starten producerede han hovedsageligt videoer om spillende FIFA og Call of Duty.

Behzinga var i oktober 2013 en af de grundlæggende medlemmer af The Ultimate Sidemen, hvilke var gruppen som senere udviklede sig til bare The Sidemen. 

I 2020 var Behzinga med til at producere en dokumentarserie om sig selv, ved navn How to Be Behzinga. I denne serie fyldte hans mentale helbred, samt problemer med overvægt og alkoholisme meget. Behzinga har sidenhen været involveret i aktivisme omkring mentalt helbred.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Behzinga på YouTube
 Beh2inga på YouTube

YouTubere fra Storbritannien
Shericka Jackson

Shericka Jackson (født 16. juli 1994 ) er en atlet, der konkurrerer i sprintløb.

Hun vandt sølv under sommer-OL 2016.

Shericka Jackson vandt guld for Jamaica i 4×100 meter stafet under sommer-OL 2020 i Tokyo. Hun konkurrerede også på de 200 meter, hvor hun blev slået ud i de indledende heat.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Sprintere fra Jamaica
Atleter ved sommer-OL 2016
Atleter ved sommer-OL 2020
Olympiske mestre fra Jamaica
Olympiske sølvmedaljevindere fra Jamaica
Olympiske bronzemedaljevindere fra Jamaica
Deltagere for Jamaica ved sommer-OL 2020
Medaljevindere ved sommer-OL 2016
Medaljevindere ved sommer-OL 2020
Deltagere ved VM i atletik 2023
Atletik under sommer-OL 2020 - 100 meter løb (damer)

Kvindernes 100 meter under sommer-OL 2020 i Tokyo blev afholdt på Japans nationalstadion 30. juli og 31. juli 2021.

Resultater

Innledende runde 
Den indledende runde bestod af udøvere som ikke havde klart kvalifikationskravet for øvelsen.

Kvalifiseringsregel: De tre første i heat (Q) plus den hurtigste ellers (q) kvalificerede sig til næste runde.

Heat 1

Heat 2

Heat 3

Runde 1 
Kvalifikationsregler: De tre første i hvert heat (Q) og de tre hurtigste eller (q) gik videre til semifinalene.

Vind: Heat 1: -0,1m/s; Heat 2: +0,1m/s; Heat 3: -0,4m/s; Heat 4: -0,3m/s; Heat 5: +1,3m/s; Heat 6: -0,1m/s; Heat 7: -0,2m/s

Heat 1

Heat 2

Heat 3

Heat 4

Heat 5

Heat 6

Heat 7

Semifinaler 
Kvalifikationsregler: De to første i hvert heat (Q) og de to hurtigste ellers (q) gik videre til finalen.

Heat 1

Heat 2

Heat 3

Finale 
Resultatene var som følger:

Referencer 

Atletik under sommer-OL 2020
Folketingsåret 2021/2022

Folketingsåret 2021/2022 påbegyndtes tirsdag d. 5. oktober 2021 ved Folketingets åbning og dækker over folketingssamling 2021/2022. Året afsluttes officielt 3. oktober 2022.

Åbningen 

Ved åbningen d. 5. oktober var aldersformanden Bertel Haarder, der for 11. gang var den der havde siddet i Folketinget i længst tid. Åbningen startede med gudstjeneste i Christiansborg Slotskirke ved biskop over Lolland-Falsters Stift Marianne Gaarden.

Til formand blev Henrik Dam Kristensen (A) valg. Præsidiet blev valgt med 1. næstformand: Karen Ellemann (V), 2. næstformand Pia Kjærsgaard (O), 3. næstformand Trine Torp (F) og 4. næstformand Rasmus Helveg Petersen (B).

I forbindelse med åbningen var der foruden adgang for journalister 40 tilhørerpladser. Billetter hertil tildeltes efter først til mølle-princippet. Dertil var det muligt at vinde en billet via Folketingets Facebook-side. Åbningen blev overværet af H.M. Dronningen, Kronprins Frederik, Kronprinsesse Mary og H.K.H. Prinsesse Benedikte.

Ved åbningen fremlagde Regeringen Mette Frederiksen dele af sit lovprogram for det kommende folketingsår i sin åbningstale.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Folketingets hjemmeside
 Lovforslag fra Samling 2021/2022

Folketinget
Regeringen Jonathan Motzfeldt VI

Regeringen Jonathan Motzfeldt VI var Grønlands regering fra 19. september 1997 til marts 1999. Regeringen var en flertalsregering med 7 landsstyremedlemmer heraf 5 medlemmer fra Siumut og 2 medlemmer fra Atassut.

Regeringsdannelse 

Halvanden år efter hans anden regering var dannet meddelte Lars Emil Johansen i august 1997 at han ville trække sig fra sine politiske hverv for at blive vicekoncernchef i Royal Greenland. Siumut valgte herefter enstemmigt Jonathan Motzfeldt som partiets kandidat til overtage landsstyreformandsposten. Motzfeldt blev valgt til Landsstyreformand da Landstinget startede sin efterårssamling 19. september 1997. Samtidig overtog Mikael Petersen posten som Landsstyremedlem for Sociale Anliggender og Arbejdsmarked fra Benedikte Thorsteinsson og nogle af ansvarsområderne for de øvrige landsstyremedlemmer blev flyttet rundt.

Regeringen 
Landsstyret bestod af disse medlemmer:

|}

Referencer 

Motzfeldt, Jonathan 6
Lyngby Åmose

Lyngby Åmose er et cirka 50 hektar stort moseområde ved nordsiden af  Lyngby Sø, fra Mølleå til Lyngby Omfartsvej i Lyngby-Taarbæk Kommune. Lyngby Åmose blev fredet allerede i 1949, og gennem naturpleje er det lykkedes at bevare de forskellige plante- og dyresamfund. I det kanalrige område er anlagt et omfattende stisystem, som i de fleste tilfælde også er egnet for gangbesværede, kørestolsbrugere med ledsager og barnevogne. Den er nu en del af den store naturfredning Lyngby Åmose, Lyngby Sø og Bagsværd Sø. Den er en del af Natura 2000-område nr. 139 Øvre Mølleådal, Furesø og Frederiksdal Skov.

Ind til 1900-tallet var Åmosen et lysåbent landskab med hængesæk og  fattigkær, men  mosen blev tørrere, og træer bredte  sig ud over området, så det meste af Lyngby Åmose i dag er ellesump og skovbevokset tørvemose. 

Indtil 1930'erne var Lyngby Åmose opdelt i lodder med tilknytning til gårdene i Virum. Der blev skåret tagrør til tagdækning, og krattene leverede brændsel til opvarmning og madlavning. Det medførte, at trævæksten blev holdt nede, så mosen fremstod som et åbent område med lave krat. 

I de efterfølgende årtier tog trævæksten voldsomt til, så hele mosen var på vej til at blive skovdækket, men Lyngby-Taarbæk Kommune plejede dens mest værdifulde fattigkær, så mosen bliver mere og mere lysåbent, fordi opvækst af nye træer forhindres af en tæt bundvegetation af bl.a. tørvemosser og af den relativt store bestand af rådyr.

Kilder og henvisninger

Kort over området på miljoegis.mim.dk

Lyngby-Taarbæk Kommunes geografi
Fredede arealer i Danmark
Everything We Dreamt Of (album)

Everything We Dreamt Of er det tredje studiealbum fra det danske band, The Grenadines. Albummet udkom d. 17. september 2021 hos det uafhængige pladeselskab Celebration Records.

Spor 
"I'm Your Idiot" - (03:36)
"Everything We Dreamt Of" - (04:15)
"We're Still Young" - (02:57)
"Band of Brothers" - (03:33)
"Catch Me" - (03:20)
"Going Home" - (05:28)
"The Singer" - (03:49)
"What Became Of You" - (04:28)
"Last Dance" - (04:08)
"Holy Grail" - (03:36)
"Dream Woman" - (02:45)
"It Almost Seems as Yesterday" - (05:12)

Referencer 

Popalbum fra Danmark
Album fra 2021
Conchiglie

Conchiglie, nogle gange kaldet konkyliepasta på dansk, er en type pasta, der stammer fra Italien. Navnet kommer af det italienske ord conchiglia, der betyder konkylie, hvilket igen er afledt af det græske κοχύλι (kochýli), der betyder "skal".
De bliver normalt solgt i en almindelig version med rent durum-mel, men der findes også varianter med naturlig farve som tomatekstrakt, spinatekstrakt eller blæksprutteblæk. Formen på pastaen gør, at der kan komme sovs in i hulrummet.
En miniatureversion kaldes conchigliette.

Referencer 

Pasta
Mad fra Italien
Regeringen Jonathan Motzfeldt VIII

Regeringen Jonathan Motzfeldt VIII var Grønlands regering fra 7. december 2001 til 14. december 2002. Regeringen var en flertalsregering med 7 landsstyremedlemmer heraf 5 medlemmer fra Siumut og 2 medlemmer fra Atassut.

Regeringsdannelse 

Samarbejdet mellem Siumut og Inuit Ataqatigiit (IA) i Regeringen Jonathan Motzfeldt VII brød sammen 30. november 2001 hvor IA udtrykte deres mistillid til Siumut og forlod landsstyresamarbejdet. IA ville gerne have nyvalg til Landstinget, men landsstyreformand Jonathan Motzfeldt valgte i stedet at indlede forhandlinger med Atassut om et landsstyre med de to partier. 7. december dannede partierne et nyt landsting hvor Augusta Salling og Evard Geilser fra Atassut afløste de to hidtidige IA-medlemmer af landsstyret.

Regeringen 
Landsstyret bestod af disse medlemmer:

|}

Referencer 

Motzfeldt, Jonathan 8
Messolonghi

Messolonghi (, udtalt [mesoˈloɲɟi]) eller Missolonghi er en kommune med 34.416 mennesker (ifølge folketællingen i 2011) i det vestlige Grækenland. Byen er hovedstaden i den regionale enhed Aetolien-Acarnanien og sæde for Iera Polis Messolongiou kommune ( 'hellige by Missolonghi'). Messolonghi er kendt som stedet for en dramatisk kamp under den græske uafhængighedskrig og for digteren Lord Byrons død.

Geografi 
Byen ligger mellem floderne Achelous og Evinos og har en havn ved Patrasbugten . Den handler med fisk, vin og tobak. Arakynthos-bjergene ligger mod nordøst. Byen er næsten kanaliseret, med huse i bugten og sumpområderne. Missolonghi–Aitoliko Lagunerne ligger mod vest. I oldtiden var landet en del af bugten.

Administration 
Kommunen Missolonghi (officielt navn: ) blev dannet ved kommunalreformen i 2011 ved fusionen af de 3 tidligere kommuner: 

 Aitoliko
 Missolonghi
 Oiniades

Kommunen har et areal på 680.372 km2, den kommunale enhed 280.168 km2.

Referencer 

 
 Kulturcenter for Messolonghi 
 Kommune Messolonghi 
 Information om Mrssolonghi 
 Nyheder fra Messolongi 
 Messolonghi rejse- og forretningsguide 
 Acheloos -deltaet danner Messolongi -lagunen
 Seværdigheder og aktiviteter i Messolongi

Byer i Vestgrækenland
Patrasbugten

Patrasbugten (, Patraikós Kólpos) er en gren af Det Joniske Hav i det vestlige Grækenland. I øst grænser den til Riosundet mellem pynterne Rio og Antirrio, nær Rio-Antirrio-broen ved indsejlingen til Korinthbugten. Mod vest er det afgrænset af en linje fra øen Oxeia til Cape Araxos. Mod nord er det afgrænset af kysten af Aetolia-Acarnania på det kontinentale Grækenland og mod syd af Achaea på den Peloponnesiske halvø. Den er 40-50 kilometer lang, 10-20 kilometer bred og har et areal på 350–400 km2.

Havnebyen Patras ligger mod sydøst og er den eneste store havn ved bugten. Den betjener færger til Ancona og Brindisi i Italien og til Kefalonia. På den nordlige bred har Missolonghi også en havn. De gamle havne i Rio og Antirrio ligger i den østlige ende af Golfen; der er en færgefart mellem dem, som supplerer trafikken over Rio-Antirio-broen. Golfen er rig på fisk og bløddyr, herunder havsnegle og muslinger.

Historie 
En række store søslag fandt sted i Patrasbugten: Slaget ved Patras i 1772 og Slaget ved Lepanto i 1571, et af de største søslag, der nogensinde er udkæmpet. Lepanto selv ligger længere mod øst i Korinthbugten.

Byer 
Følgende større byer og byer ligger langs Patrasbugten (fra vest til øst):

 Nordsiden, Aetolien-Acarnania : Aitoliko, Missolonghi, Antirrio
 Sydsiden, Achaea: Kato Achaia, Vrachnaiika, Roitika, Paralia, Patras, Rio

Floder og vandløb 
Følgende floder løber ind i Patrasbugten (fra vest til øst):

 Nordsiden:
 Evinos
 Sydsiden:
 Peiros
 Panagitsa
 Glafkos
 Meilichos
 Charadros

Kilder og henvisninger 

 Satellite image of the East Ionian and the Gulf of Patras
 Biomonitoring of Gulf of Patras, N. Peloponnesus, Greece. Application of a biomarker suite including evaluation of translation efficiency in Mytilus galloprovincialis cells

Det Joniske Hav
Grækenlands geografi
Bugter
Relais & Châteaux

Relais & Châteux er en sammenslutning af selvstændige luksushoteller og -restauranter. Sammenslutningen har pr. 2019 over 550 medlemmer fordelt over 70 lande på fem kontinenter.

Historie 

I 1954 grundlagde otte hoteller beliggende på den berømte Route Nationale 7 mellem Paris og Nice forløberen til Relais & Châteux: "Relais de Champagne". De delte det samme værdigrundlag og reklamerede sig med det samme slogan "Route de Bonheur". I 1975 under ledelse af direktør Joseph Olivereau opstod navnet Relais & Châteux første gang.

Tidslinje 

 1954: "Relais de Champagne" oprettes af Marcel og Nelly Tilloy syv andre restauratører langs den berømte Route Nationale 7. De 8 grundlæggende etablissementer: Auberge des Templiers, the Hôtellerie du moulin des Ruats (Avallon), Hostellerie du Chapeau Rouge (Dijon), Hôtellerie La Roseraie, Hôtel de Baix - Hôtellerie La Cardinale, Petite auberge, Château de Meyrargues, Hostellerie du Monastery royal de l' Abbaye de La Celle. Ved sammenslutningen forpligtede etablissementerne sig på at levere særlig god service og lokal mad.
 1960: De første etablissementer åbner i Spanien (L'Hostal de la Gavina) og i Belgium (Le Moulin Hideux).
 1971: "Relais de Champagne" får ny præsident, Joseph Olivereau.
 1972: Oprettelsen af "Relais gourmands" inden for "Relais de Champagne".
 1973: Falsled Kro bliver det første danske etablissement til at blive medlem.

 1975: "Relais de Champagne" og Relais gourmands" slås sammen med "Châteaux-hotels" og kæden med det nuværende navn, Relais & Châteaux, ser dagens lys.

 1984: Det nuværende logo introduceres, og det er inspireret af en fleur-de-lis og en sommerfugl.

 1986: Régis Bulot bliver ny præsident efter Joseph Olivereau.
 1988: Den japanske delegation oprettes.
 1995: Relais & Châteaux får sit første website og reservationscenter.
 2004: Kinas første etablissement, Chaptel Hangzhou, bliver medlem.
 2005: Kæden får en ny præsident, Jaume Tàpies.
 2013: Philippe Gombert overtager posten som præsident efter Jaume Tàpies.

Manifest for bevarelse af verdens madkulturer og gæstservice 
I slutningen af 2014 præsenterede Relais & Châteaux et manifest til UNESCO. Manifestet præsenterer sammenslutningens tyve forpligtigelser fordelt på tre områder, som er forbundet af bæredygtig udvikling og respekt for kulturelle traditioner: Bevarelsen af verdens lokale hoteller og køkkener; deling af passionen for skønhed; handling for en mere human verden. I et interview fra 2015 fortalte kædens vicepræsident, at menneskehedens arv også er karakteriseret af forskelligheden i vores madtraditioner.

Etablissementer i Danmark 
I efteråret 2021 var der 5 etablissementer i Danmark, der var medlemmer af Relais & Châteaux:

 Dragsholm Slot
 Falsled Kro
 Restaurant Frederikshøj
 Restaurant Kong Hans Kælder
 Restaurant Lieffroy

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Relais & Châteaux' hjemmeside

Hoteller
Internationale organisationer