kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Post Danmark Rundt 2006

Post Danmark Rundt 2006 var 16. udgave af det danske cykeletapeløb Post Danmark Rundt. Løbet blev i 2006 afviklet i dagene mellem den 2. og den 6. august.

Etaper 
Løbet består af 6 etaper med en samlet distance på 870 km.

Etape 1: Frederikshavn – Viborg (210 km) 
Dette er løbets længste etape, hvor rytterne starter i Frederikshavn, kører tværs gennem Vendsyssel hvorefter de drejer sydover mod Viborg.

Rute: Frederikshavn-Hjørring-Løkken-Brovst-Løgstør-Farsø-Gedsted-Skals-Viborg, hvor der vil blive kørt to omgange af 4,5 km, med mål på Rødevej.

Tema om 1. etape på PDFnet: Post Danmark Rundt i Vesthimmerland 2006 

Vinder:
Aitor Galdos Alonso
Føretrøjen:
Aitor Galdos Alonso

Etape 2: Aalestrup – Vejle (185 km) 
Etape vil føre rytterne ned gennem Jylland. Her vil de møde løbets højeste punkt på 170 meter over havets overflade ved Yding Skovhøj.

Rute: Aalestrup-Møldrup-Viborg-Dollerup Bakker-Kjellerup-Silkeborg-Gl. Rye-Yding Skovhøj-Uldum-Vejle, hvor der vil blive kørt 2 omgange af 5,5 km.

Etapens vinder:
Fabian Cancellara
Føretrøjen:
Fabian Cancellara

Etape 3: Kolding – Odense (205 km) 
Denne etape krydser Lillebæltsbroen hvorefter rytterne følger den vestlige og sydlige kyst på Fyn indtil Svendborg, hvorfra ruten drejer nordpå mod Odense, hvor etapen slutter.

Rute: Kolding-Middelfart-Assens-Hårby-Faaborg-Svendborg-Ringe-Odense, hvor der vil blive kørt 2 omgange af 4,4 km.

Etapens vinder:
Robert Förster
Føretrøjen:
Stuart O'Grady

Etape 4: Sorø – Hillerød (100 km) 
Fjerde etape går nordøst for Sorø gennem Tølløse – Michael Rasmussens fødeby – og videre til Hillerød.

Rute: Sorø-Stenlille-Tølløse-Kirke Hyllinge-Skibby-Frederikssund-Slangerup-Hillerød, hvor der vil blive kørt 2 omgange af 4,0 km.

Etapens vinder:
Olaf Pollack
Føretrøjen:
Stuart O'Grady

Etape 5: Helsingør – Helsingør (15.5 km, ITT) 
Femte etape er en enkeltstart.

Rute: Kronborgvej-Ndr. Strandvej-Hellebæk-Nygaard-Rute 205-Kronborgvej.

Etapens vinder:
Fabian Cancellara
Føretøjen:
Fabian Cancellara

Etape 6: Gilleleje – Frederiksberg (156 km) 
Den sidste etape vil bl.a. byde på Benbrækkeren, en stejl bakke i Nordsjælland, før etapen, som traditionen byder, ender med opløb på Frederiksberg Allé.

Rute: Gilleleje-"Benbrækkeren"-Helsinge-Hillerød-Blovstrød-Vedbæk-Frederiksberg, hvor der vil blive kørt 10 omgange af 6,0 km.

Etapens vinder:
Robert Förster
Føretrøjen:
Fabian Cancellara

Eksterne henvisninger 
 

2006
Cykelløb i 2006
Dodgeball: A True Underdog Story

Dodgeball: A True Underdog Story er en amerikansk komedie film fra 2004 produceret af 20th Century Fox, skrevet og instrueret af Rawson Marshall Thurber. I hovedrollerne ses Vince Vaughn, Christine Taylor, Ben Stiller, Rip Torn og Justin Long.

Taglines:
 A True Underdog Story.
 Grab Life by the Ball.
 Grab Life by the Balls. (Australien og Europa)
 Go balls deep.

Plot 

Peter LaFleur (Vaughn) er en ungkarl med store økonomiske problemer, der tjener penge ved at køre Average Joe's, et mislykket fitness-center, med kun få medlemmer. Medlemmerne, Piraten Steve (Tudyk), Justin (Long), Gordan (Root), og Average Joe's ansatte Dwight (Williams) og Owen (Moore), er yderst loyale til både fitness-centeret og dets ejer. Peter opdager at White Goodman (Stiller), ejer af det store succesrige Globo-Gym, har indvesteret penge i Average Joe's grund, så ledes han kan bygge en kæmpe parkeringsplads til sit eget center. For at kunne undgå at miste sit center skal Peter tjene $50,000 på 30 dage, og efter at have prøvet at tjene penge på en mislykket bilvaskservicestation, finder Gordon ved at læse i et Obscure Sports Quarterly, ud af de kan vinde pengene ved at deltage i den årlige Dodgeball-turnering i Las Vegas. Men for at stoppe deres plan, stiller Goodman også op med sit eget hold af nogle af verdens bedste Dodgeball-spillere. Men med hjælp fra Goodmans dygtige bank sekretær Kate Veatch (Taylor), som han mislykket prøver at score, og den tidligere dodgeball træner veteran Patches O'Houlihan (Torn), er der lys i tunnellen for Average Joe's.

Hold

Hold, der vises i kampene i Las Vegas International Dodgeball Open 
 Average Joe's
 Globo Gym Purple Cobras
 Skillz That Killz, indre-by mestrerne fem år i træk
 Lumberjacks
 Team Blitzkrieg, de Europæiske mestre, anført af David Hasselhoff
 Kamikazes, de Japanske mestre
 Las Vegas Metropolitan Police Department
 Poughkeepsie State Flying Cougars

Nævnte hold, der ikke vises 
 Moose Knuckles
 Clown Punchers
 Mulchers
 She-Mullets
 Wedgies
 Yetis
 Pouncers

Rolleliste

Eksterne henvisninger 

 Dodgeball: A True Underdog Story – officielle webside 
 

Komediefilm fra USA
Film fra 20th Century Fox
Amerikanske film fra 2004
Engelsksprogede film
Sid Eudy

Sid Eudy (født d. 4. juli 1960 er en tidligere amerikansk fribryder, bedst kendt som Sid Vicious.

Biografi

World Wrestling Federation 
Sid debuterede for WWF i 1991 som Sid Justice. Hans højdepunkt i denne tidsperiode, var hans kamp mod Hulk Hogan ved WrestleMania 8, hvilken han tabte. Sid brød aftalen om at han skulle tabe til Hogan efter et leg drop, men sparkede ud. Sid blev fyret for hans aftalebrydende natur.

World Championship Wrestling 
Sid debuterede i WCW som Sid Vicious i 1993. Her blev han en "bad guy", og dannede tag team med Vader. Sids tid i WCW blev dog ikke længe, da han blev involveret i et blodigt slagsmål med Arn Anderson, hvor han stak ham ned med en saks og blev fyret på stedet.

World Championship Wrestling - Del 2 
Sid Eudy dukkede igen op i WCW som Sid Vicious i 1999. Han angreb Kevin Nash i hans titel kamp mod Randy Savage ved WCW Great American Bash 1999. Sid og Savage dannede Team Madness, og Sid hjalp Savage med at få WCW titlen ved WCW Bash at the Beach 1999. Herefter indledte Sid fejder mod bl.a. Sting og Chris Benoit, som han også lykkedes at vince WCW U.S. titlen fra. Ved WCW Starrcade 1999 mødte han Kevin Nash i en Powerbomb vs. Powerbomb match. I 2000 vandt Sid Vicious endelig WCW World Heavyweight titlen, da han besejrede Kevin Nash og Ron Harris i en handikap kamp, inde i et bur. Sid Vicious forsvarede titlen indtil Vince Russo og Eric Bischoff overtog WCW, og fratog ham titlen. Efter en kort fejde med The Wall forsvandt Sid fra WCW. Han dukkede først op i slutningen af 2000, som titeludfordrer til Scott Steiner. I januar 2001 blev Sid alvorligt skadet, og brækkede både sin fibula og tibula i benet.

Eksterne henvisninger 

 
 

Wrestlere fra USA
Nationalsport

En nationalsport er en sportsgren eller et spil, som i et givent land har flest udøvere eller tilskuere. Eventuelt kan det også være en sport, der anses for at være en central del af landets kultur.

Selvom der ikke er nogle officielle regler for, hvad der kendetegner en nationalsport, skal de følgende tre krav normalt være opfyldt:
 Sportens regler er til en vis grad kendt i den brede befolkning.
 Sporten udøves i det meste af landet.
 Sporten har historisk set været populær eller oplever netop nu en massiv popularitet.

I visse lande kan en sportsgren eller et spil blive betragtet som nationalsport som følge af en regeringsbeslutning, som det for eksempel var tilfældet med lacrosse i Canada i 1995. I andre lande kan en sportsgrens historie være så lang og traditionsrig, at den betragtes som en de facto-nationalsport. Dette er eksempelvis tilfældet med baseball i USA og sumobrydning i Japan.

Nationalsport i forskellige lande 

NB. Denne liste skal ikke betragtes som autoritativ og kan debatteres.

 Afghanistan: buzkashi
 Albanien: fodbold
 Argentina: Pato
 Australien: cricket, australsk fodbold
 Bangladesh: cricket
 Barbados: cricket
 Belgien: cykelsport
 Bhutan: bueskydning
 Bolivia: fodbold
 Brasilien: |Capoeira
 Bulgarien: fodbold
 Canada: ishockey, lacrosse
 Chile: fodbold, chilensk rodeo
 Colombia: fodbold
 Cuba: baseball
 Danmark: fodbold, håndbold 
 Dominikanske Republik: baseball
 Ecuador: fodbold
 England: fodbold
 Finland: boboll betragtes almindeligvis som nationalsporten, men andre udbredte sportsgrene er skihop, spydkast og ishockey.
 Island: glima
 Kina: bordtennis
 Japan: baseball, sumo
 Kroatien: vandpolo
 Norge: skisport, men fodbold er den mest udbredte sport.
 Rusland: bandy
 Skotland: golf, rugby, fodbold
 Spanien: fodbold
 Sri Lanka: cricket
 Sverige: Trav, men ishockey, langrend og fodbold nævnes også indimellem som nationalsportsgrene.
 USA: baseball betragtes som "the National Pastime", men amerikansk fodbold er mest udbredt.
 Venezuela: baseball
 Østrig: fodbold, alpin skisport

Kildehenvisninger 

Sport
Joshua Redman

Joshua Redman (født 1. februar 1969 i Berkeley, Californien) er en jazzmusiker, der spiller tenorsaxofon. Lige efter Joshua Redman blev født flyttede hans far, Dewey Redman, til New York for at spille saxofon med Ornette Coleman. Den eneste måde Joshua Redman i sine unge dage kunne komme i kontakt med sin far var ved at komme på besøg hos faderens bekendte som Coleman og Keith Jarrett eller ved at lytte til faderens indspilninger.

Hans mor, Renee Shedroff, var danser og bibliotekar. Joshua Redman begyndte sin musiktræning, allerede som femårig. Moderen fik ham ind i nogle musikklasser for indonesiske og indiske musikstilarter ved centeret for verdensmusik.
Joshua Redman lærte først at spille guitar og klaver, men begyndte som tiårig at spille klarinet men skiftede snart til tenorsaxofon, da han følte sig tiltrukket af dens lyd.

Eksterne henvisninger 

 

Saxofonister fra USA
Jazzmusikere fra USA
Personer fra Californien
Länsbogstav

Hvert län i Sverige har et länsbogstav (länsbokstav).  Af historiske årsager er det i nogle tilfældet blevet til to bogstaver.  For eksempel havde Stockholms bykommune sit eget länsbogstav, A.  Dette skyldtes at Stockholms bykommune ikke hørte under Stockholms län, men under Stockholms överståthållarskap, der blev betragtet som et selvstændigt län.

Da länene blev tildelt länsbogstaverne, var der så mange län, at der ikke var bogstaver nok (fordi bogstaver som J, Q, V ikke anvendtes), hvorfor Västerbottens län fik AC og Norrbottens län fik BD.

En overgang fik bilerne deres registreringsnummer efter hvilket län ejeren boede i.  På grund af antallet af biler i hovedstaden, slog nummerserien ikke til, hvorfor også AA og AB blev taget i anvendelse.  Det tidligere Stockholms län havde länsbogstaverne B og BA.  Blev en bil solgt uden for länet, blev den omregistreret af länsstyrelsen i det respektive län.  Det var almindeligt at landshøvdingen havde 1 som registreringsnummer.  For eksempel havde landshøvdingen i Uppsala län C1 som sin bils registreringsnummer.  En undtagelse var dog A1, der var tildelt kongen.  I de daværende Göteborgs och Bohus län (nu Västra Götalands län), samt i det daværende Kopparbergs län (nu Dalarnas län), var det privatpersoner, der havde registreringsnummrene O1 henholdsvis W1.

Nuværende länsbogstaver
AB — Stockholms län
C — Uppsala län
D — Södermanlands län
E — Östergötlands län
F — Jönköpings län
G — Kronobergs län
H — Kalmar län
I — Gotlands län
K — Blekinge län
M — Skåne län (M anvendtes tidligere for Malmöhus län)
N — Hallands län
O — Västra Götalands län (O anvendtes tidligere for Göteborgs och Bohus län)
S — Värmlands län
T — Örebro län
U — Västmanlands län
W — Dalarnas län
X — Gävleborgs län
Y — Västernorrlands län
Z — Jämtlands län
AC — Västerbottens län
BD — Norrbottens län

Afskaffede länsbogstaver
L — Kristianstads län (se Skåne län) 
P — Älvsborgs län (se Västra Götalands län)
R — Skaraborgs län (se Västra Götalands län)
Länsstyrelse

En länsstyrelse er i Sverige regeringens repræsentant i et län.

Historie 
Rigskansler Axel Oxenstierna reformerede i 1634 statsforvaltningen i Sverige (inklusive det nuværende Finland) og länsstyrelserne blev etableret. En landshøvding blev udnævnt som leder i hvert enkelt län, og blev kongens befalingsmand i länet. Länsstyrelsens fremmeste opgaver var at være den højeste politimyndighed, overvåge at lov og ret blev varetaget af domstolene, forhindre uro og oprør, sørge for undersåtternes ve og vel, samt kontrollere fogederne således at skattere blev inddrevet på rette vis, hvilket skatteforvaltningen nu er ansvarlig for. På den tid var landshövdingen benævnt "kongens befalingshaver" (konungens befallningshavare) og länet kaldtes "høvdingedømmet" (hövdingadömet).

Länsstyrelserne 
Länsstyrelsen arbejder som regeringens og rigsdagens forlængede arm i länet. Den vigtigste opgave er at sørge for at opfylde de mål, som Riksdagen og regeringen har fastlagt inden for en række forskellige politiske områder, mens der samtidig tages hensyn til länets forudsætninger.

De 21 länsstyrelser har i alt omkring 4.900 ansatte. Länsstyrelsen ledes af en landshøvding, som regeringen udpeger. Det øvrige personale ansættes af länsstyrelsen.

Eksterne henvisninger 
 Länsstyrelserna – länsstyrelserne i Sverige
Härnösand

Härnösand er en by i Ångermanland med 18.003 indbyggere (2005). Den er hovedby i Härnösands kommune, residensby for Västernorrlands län og stiftsby i Härnösands Stift. Byen blev grundlagt i 1585 af Johan 3. af Sverige, med en placering på både fastlandet og på øerne Härnön, Mellanholmen, Kronholmen og Bockholmen, der for længst er blevet forenet med fastlandet.

Kendte personer med tilknytning til Härnösand 

 Lena Endre
 Thorbjörn Fälldin
 Bo Holmberg
 Carl Gustaf Nordin
 Elias Sehlstedt
 Anders Jonas Ångström

Henvisninger
Njupeskär

Njupeskär er et vandfald i den nordvestlige del af Dalarna i Sverige. Det ligger ca. 30 km vest for den lille by Särna og tæt ved den norske grænse i Fulufjället Nationalpark.

Vandfaldet er 93 meter og dermed Sveriges højeste.

Njupeskär var allerede i slutningen af 1800-tallet et yndet turistmål.

Billeder 

Vandfald i Sverige
Dalarna
Uppsala läns våben

Uppsala läns våben blasoneres I rött fält ett riksäpple av guld. Våbnet er det samme som Upplands, og rigsæblet symboliserer den åndelige og verdslige magt – Uppsala er ærkebispesæde og Uppland er med beliggenheden nær Stockholm ikke langt fra Sveriges magtcentrum.

Våbnet føres med hertugkrone, når det fungerer som landskapsvåben og med kongekrone af statens repræsentant, Länsstyrelsen.

Se også 
 Riksarkivets sider om heraldik

Heraldik
Våben
Her vil ties, her vil bies

Her vil ties, her vil bies er en dansk salme, skrevet af Brorson. Salmen hører til samlingen "Svane-Sang", som blev udgivet i 1765, året efter hans død. Den har nr. 557 i Salmebogen

Eksterne henvisninger 
 

Salmer af Hans Adolph Brorson
Salmer i Den Danske Salmebog
Amets Txurruka

Amets Txurruka Ansola (født 10. november 1982 i Echevarría, Vizcaya) er en tidligere professionel spansk landevejscykelrytter.

Txurruka blev kåret til mest angrebsivrige rytter under den 12. etape af Tour de France i 2007, og blev senere kåret til mest angribsivrige rytter under hele løbet.

Eksterne henvisninger 

Mandlige cykelryttere fra Spanien
Herning Lufthavn

Herning Lufthavn  ligger i Midtjylland 4 km nordøst for selve Herning. Lufthavnen bliver primært brugt til privatflyvning og skoleflyvning.

Lufthavnen er hjem for ikke mindre end 5 flyveklubber, hver med deres form for flyvning. Bl.a. en af landets største motorflyveklubber for private flyvemaskiner –  Midtjysk Flyveklub.

Ekstern henvisning 
 http://www.ekhg.dk/
http://www.midtjyskflyveklub.dk
 http://www.herningmotorflyveklub.dk/

Lufthavne i Danmark
Lufthavn
Kanonchalup Nr. 1-12

Kanonchalup Nr. 1-12 var 12 kanonchalupper, der blev bygget under den første Slesvigske krig i Kiel blandt en række andre krigsskibe. De der overlevede krigen, blev overtaget af den danske marine, blandt andet 12 kanonchalupper.

Kanonchalup Nr.1: Søsat 1850, overtaget 1852 og udgået 1861. To kanoner.
Kanonchalup Nr.2: Søsat 1850, overtaget 1852 og udgået 1871. To kanoner. Længde 23,5 meter.
Kanonchalup Nr.3: Søsat 1851, overtaget 1853 og udgået 1861. To kanoner. Længde 20,4 meter.
Kanonchalup Nr.4: Søsat 1850, overtaget 1852 og udgået 1871. To kanoner. Længde 23,4 meter.
Kanonchalup Nr.5: Søsat 1850, overtaget 1852 og udgået 1861. To kanoner. Længde 23,6 meter.
Kanonchalup Nr.6: Søsat 1851, overtaget 1853 og udgået 1862. To kanoner. Længde 20,2 meter.
Kanonchalup Nr.7: Søsat 1850, overtaget 1852 og udgået 1871. Armering ukendt. Længde 23,0 meter.
Kanonchalup Nr.8: Søsat 1850, overtaget 1852 og udgået 1863. To kanoner. Længde 21,4 meter.
Kanonchalup Nr.9: Søsat 1851, overtaget 1852 og ombygget til transportpram 1861. Sænket i Limfjorden 1864.  To kanoner. 20,1 meter.
Kanonchalup Nr.10: Søsat 1850, overtaget 1852 og udgået 1871. To kanoner. Længde 23,6 meter.
Kanonchalup Nr.11: Søsat 1850, overtaget 1852 og ombygget til transportpram 1861. To kanoner. Længde 20,6 meter.
Kanonchalup Nr.12: Søsat 1851, overtaget 1853 og ombygget til transportpram 1861. To kanoner. Længde 20,5 meter.

Kanonbåde fra Danmark
Spårakoff

Spårakoff er en ombygget sporvogn, der indrettet som bar i Helsingfors, Finland.

Sporvognen kører stadigvæk på sin faste sommerrute gennem centrum af Helsingfors, mens passagerer nyder deres drikkevarer, bl.a. øl, cider, mineralvand og snacks, på den 40 minutter lange tur. Baren drives af Helsingfors brugsforeningen HOK Elantos kæderestauranter, som hævder, at Spårakoff er den eneste af sin art i verden. Den øvrige del af året kan sporvognen chartres til en selskabstur.

Spårakoff’en stikker kraftigt ud i bytrafikken med sin kraftige røde farve i sammenligning med HKL/HST’s almindelige sporvogne, der er grønne med gule anstrøg.
Navnet "Spårakoff" stammer fra helsingforsernes stadi-dialekts spåra (sporvogn) og Koff, som er navnet på en øl fra den berømte finsk-russiske brygger Nikolai Sinebrychoff's bryggeri, som grundlagde Finlands største og Nordens ældste bryggeri, det Carlsberg-ejede Sinebrychoff.

Køreplan og takster 
Selv om Spårakoff’en benytter samme sporvejsnet som byens øvrige sporvogne, holder den kun ved 5 stoppesteder på sin rute. Stoppestederne er derfor de eneste steder, hvor det er muligt at stige af og på sporvognen på ruten:
 Järnvägstorget (ved Helsingfors banegård ud for Fenniahuset)
 Borgbacken, Helsingfors forlystelsespark
 Helsingfors Operahus
 Aleksandersgatan
 Salutorget (Helsingfors markedstorv ved havnen)

Spårakoff’er kører 6 turer pr. dag i tidsrummet kl. 14-18.

Billetten koster 8,50 euro og 4 euro for børn under 12 år. Almindelige sporvognsbilletter er ikke gyldige på denne linje. Den nærmere prisliste fremgår af Spårakoff’ens finsksprogede hjemmeside.

Tekniske deltaljer 
 Bygget i 1959, indrettet til bar i 1995 og gennemrenoveret i 2005 bl.a. LCD-skærme til visning af vognstyrerens udsigt
 Bredde: 2,3 m, højde: 3,6 m, længde: 13,5 m
 Sporvidde: 1.000 mm (også kaldet Meterspor)
 Total vægt: 22 tons 
 Topfart: 60 km/t
 Kapacitet: 24 siddepladser, 6 ståpladser og ét toilet
 Bemanding: 1 vognstyrer og 1 tjener/servicetrice

Eksterne henvisninger 
Sporvognsrejser: Raitiovaunu Spårakoff

Se også 
Colonial Tramcar Restaurant

Referencer 

Transport i Finland
Sporveje
Claus Bratt Østergaard

Claus Bratt Østergaard (født 9. august 1943, død 24. januar 2023), søn af psykiater Anker Østergaard og psykoanalytiker Nancy Bratt, var en alsidig dansk oversætter og litteraturvidenskabelig forfatter. Han var cand.mag. i engelsk fra Aarhus Universitet. I 1974 blev han ansat på det daværende Aalborg Universitetscenter, først som adjunkt og siden som lektor, hvor han ved siden af sin undervisning drev litteraturforskning. Dette mundede ud i, at han i 1987, som den første i universitetets korte historie, blev dr. phil. med sin disputats om fransk og engelsk romanlitteratur fra omkring år 1800 og dens forhold til kønnet. Læsningen og analysen byggede bl.a. på Freud, Marx og Lacan. Romanforfatterne, han behandlede, er Henry Fielding, Daniel Defoe, Samuel Richardson, Diderot, Jane Austen og Emily Brontë.

Østergaard flyttede siden til København, hvor han underviste på Københavns Universitet. Siden slutningen af 1990'erne beskæftigede han sig med oversættelser fra engelsk og tysk af såvel skøn- som faglitteratur.

Han oversatte – og udgav ind imellem også – nogle af tysk filosofis hovedværker. Om Østergaards oversættelse af Hegels Åndens fænomenologi skrev Rune Lykkeberg i Information bl.a. "... Claus Bratt Østergaard har formået at gøre Hegel læselig og forståelig på dansk. De lange sætninger, de poetiske indfald og de rablende udfald er samlet i en tekst, der både respekterer originalen og går sit danske publikum i møde med åbne arme."

Egne bøger 
 Romanens tid. (Disputats). 1987
 Hvad er et navn? Shakespeare i Renæssancen. 1994
 In the Ambush of My Name: A Discussion of Measure for Measure (1996). Bidrag til festskrift for Donald W. Hannah.
 Kants Kritik af den Rene Fornuft. 2009

Oversættelser 
 John Lancaster: I gæld til nydelsen. 1996
 Michael Cordy: Mirakelgenet. 1998 (Genudgivet i 2005 som Messiaskoden)
 Immanuel Kant: Kritik af den rene fornuft. 2002
 Richard Flanagan: Goulds Bog om Fisk. 2004
 Georg Wilhelm Friedrich Hegel: Retsfilosofi. 2004
 Immanuel Kant: Kritik af dømmekraften. 2005
 G.W.F. Hegel: Åndens fænomenologi. 2005
 Patrick McGrath: Port Mungo. 2005
 Davis Grossman: Løvens Honning. 2006
 Klas Östergren: Gangsters. 2006
 Sam Harris: Brev til en kristen nation. 2007
 Immanuel Kant: Prolegomena til enhver fremtidig metafysik, der skal kunne fremtræde som videnskab. 2007
 Thomas Hobbes: Leviathan. 2009
 Denis Diderot: d'Alemberts Drøm. 2009
 David Hume: Undersøgelser. 2010
 Adam Smith: Nationernes velstand – en undersøgelse af dens væsen og årsager. 2013

Andet 
 In the Ambush of My Name: A Discussion of Measure for Measure (1996). Bidrag til festskrift for Donald W. Hannah.
 Tankens magt. Idéhistorie. Medredaktør. 2006

Referencer 

Faglitterære forfattere fra Danmark
Oversættere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Ansatte ved Aalborg Universitet
Bjølsen hospital

Bjølsen hospital er det andet album af det norske rapband Klovner i Kamp, som kom ud efter EP-en Tykt og tynt, blev udgivet i 2001. 
Alle tekstene er skrevet og fremført af Dane (Esben Selvig), Alis (Aslak Hartberg) og Dr. S (Sveinung Eide). 

Introen til Bjølsen Hospital er hentet fra «Vandrehistorier» skrevet og læst af forfatteren John Erik Riley.

Sporliste
«59,9 grader nord»
«Rah Rah»
«Nattens sønner»
«Kaninkoker 2»
«Varsko»
«Våte drømmer»
«Hardt mot hardt»
«Dr. S»
«Fra Vugge til graven»
«I seng på hospitalet»
«Tykt og tynt»
«Bjølsen hospital»

Album fra 2001
Hiphopalbum
John Erik Riley

John Erik Riley (født 12. juli 1970 i USA) er en norsk forfatter.

Udgivelser

Skønlitteratur 
 Ikoner i et vindu, eller Sagatid, fortællinger, 1995.
 Vandrehistorier, noveller, 1999.
 Mølleland, noveller og kortprosa, 2001.
 Vandrehistorier ; Mølleland ; Forventning. Nye og reviderte tekster, 2004.

Essay 
 En spissformulering, 1996.
 Blår, 2006.

Rejsebog 
 San Francisco – en reise, én vei, med familie, 2003.

Eksterne henvisninger 
 John Erik Riley i NRK Forfatter
 John Erik Riley i Dagbladet Forfatter
 John Erik Riley i Aftenposten Alex

Novelleforfattere fra Norge
Essayister fra Norge
Rejsebogsforfattere fra Norge
Norsksprogede forfattere fra Norge
Tykt og tynt

Tykt og tynt (2001) er en ep fra det norske hiphopband Klovner i Kamp, og den første de udgav. Dette album blev udgivet dengang gruppen kun var en duo og bestod af rapperne Alias (Aslak Hartberg) og Dr. S (Sveinung Eide).

Sporliste
 Tykt Og Tynt
Kaninkoker
Dr. S
Kaninkoker 2

Album fra 2001