kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
PEOS-Virksomhed

En PEOS-virksomhed er en organisation, der udøver økonomisk aktivitet. 
En PEOS-virksomhed er principielt en privatejet virksomhed som alle andre virksomheder, men med den forskel at staten ( det offentlige ) via regulering straffer og i sjældnere tilfælde belønner virksomheden for bestemte handlinger. Udtrykket PEOS hidrører fra PrivatEjet OffenligStyret. 

En PEOS-virksomhed er kraftig reguleret af det offentlige. Reguleringerne udføres både i form af lovgivning på bestemte områder og i form af administrative bestemmelser. I begge tilfælde kontrolleres reguleringerne af offentlige ansatte uden anden forbindelse til virksomheden end kontrolfunktionen som også indebærer straf og i sjældne tilfælde belønning.

Fordele og ulemper ved regulering 
På visse områder er regulering for virksomheder ønskeligt for at beskytte borgere og samfundet som helhed. Eksempelvis kan det dreje sig om naturmiljøet, arbejdsmiljø samt bidrag til visse offentlige funktioner. I sådanne tilfælde bør reguleringen finde de bredest mulige rammer af hensyn til virksomheders konkurrenceevne og beståen. 
Ulemperne ved regulering ses ofte i form af overdreven regulering. Rammerne bliver, af det offentlige, sat snævrest muligt og virksomhederne har ikke længere indflydelse på styringen af det pågældende område. Derved nærmer virksomhederne sig en PEOS-tilstand og kan betegnes som en PEOS-Virksomhed.

Udbredelse 
PEOS-Virksomheder ses oftest i ældre vestlige demokratier. I diktaturer vil der sjældent være fokus på enkeltdele af virksomheders udøvelse, og i kommunistiske lande er den privatejede virksomhed af en vis størrelse sjældnere.

Tendens 
I ældre vestlige demokratier ser man ofte at privatejede virksomheder ufrivilligt skubbes over i en PEOS-tilstand af de offentlige reguleringer. Tendensen har tidligere været forbundet med regeringer overvejende fra venstrefløjen, men i ældre vestlige demokratier sker det også under regeringer fra højrefløjen. Som oftest vil reguleringerne komme langsommere under regeringer fra højrefløjen, men konsekvensen er den samme.

Konsekvens 
Når en virksomhed nærmer sig PEOS-tilstand vil ejerne ofte vælge drastiske løsninger for at bringe virksomheden ud af tilstanden. En løsning kan være at flytte de regulerede dele, eller hele virksomheden, til et område med mindre drastiske reguleringer. Ofte vil det være et andet land. En anden løsning kan være at opgive at drive virksomhed på det pågældende område.

Andre PEOS-områder 
PEOS begrebet er opstået i forbindelse med privatejede virksomheder. Principielt kan begrebet også bruges om den enkelte borgers (PEOS-Borger) private muligheder for at akkumulere overskud i form af velstand, pension og lignende.

Kilder 

Organisationer
Biblicisme

Biblicisme er en betegnelse for den teologiske retning der lægger vægten på Bibelens ord og ikke på senere lære i kirke og teologi. Bibelen udlægges ganske rigoristisk således at man nærmer sig eller tilstræber en bogstavtro forståelse, og at det er Guds åbenbarede ord man finder i Bibelen.

En modsat retning går ind for anvendelse af en såkaldt historisk-kritisk metode i fortolkningen af Bibelen, så den fortolkes som historisk betingede udtryk for menneskers tro.

Luthers princip sola scriptura, "skriften alene", har været anvendt som begrundelse for forskellige skriftsyn, der har betragtet det som forløber for deres eget syn.

Se også 
 Verbalinspiration
 Fundamentalisme
 Bibeltroskab

Note

Kristen teologi
Bibelsyn
Jordbrugsteknolog

Uddannelsen til jordbrugsteknolog er en kort, videregående akademiuddannelse. Uddannelsen er jordbrugsfaglig. Jordbrugsteknologer er kvalificerede til at varetage leder- og rådgiverjobs.

Uddannelsen 
Uddannelsen er opdelt i studieretninger: Landskab & Anlæg, Miljø & Natur, Husdyr og Planter.
Uddannelsen til jordbrugsteknolog giver adgang til videreuddannelse på en række bacheloruddannelser, hvor man kan opnå merit for dele af disse.
Uddannelsen udbydes på Dalum Landbrugsskole, EA Sjælland, Selandia-CEU, Slagelse, og Erhvervsakademi Århus, Vejlby.

Arbejdsområder
Arbejdsområdet afhænger af den valgte studieretning.

 Jordbrugsteknologer fra Landskab & Anlæg er kvalificerede til at arbejde inden for park og naturforvaltning, i anlægsgartnerfirmaer, der beskæftiger sig med etablering og drift af bymiljø og grønne områder – haver, parker og landskab. For eksempel som projektledere, planlæggere, fagkonsulenter, rådgivere, tilbudsberegnere eller afdelingsledere.

 Studieretningen Miljø & Natur kvalificerer til at varetage miljøforvaltning i både offentligt og privat regi, prøvetagning og registrering, miljøtilsyn, naturforvaltning, sagsbehandling. Typiske stillingsbetegnelser er: miljøkonsulent, projektkoordinator, miljømedarbejder eller teamleder.

 Husdyr: uddannelsen kvalificerer til arbejde som foderkonsulent, driftleder, kvægbrugskonsulent, svinerådgiver, økologikonsulent, forsøgstekniker eller selvstændig.

 Planter: uddannelsen kvalificerer til rådgivning og salg i landbrugssektoren, forskning, herunder forsøgs- og forædlingsarbejde, undervisning. 

 Studieretningen Agroteknik, der kun gennemføres på Erhvervsakademi Aarhus har fokus på energi- og miljøteknologi, maskiner i markbruget samt landbrugets produktionsbygninger. Du kan få job som underviser, job med relation til salg og rådgivning i virksomheder med tilknytning til landbruget.

Eksterne henvisninger
 Om uddannelsen til jordbrugsteknolog

Studieretning Agroteknik  

Korte videregående uddannelser i Danmark
Gilmar

Gylmar dos Santos Neves (bedre kendt som Gilmar) (22. august 1930 i Santos, Brasilien - 25. august 2013) var en brasiliansk fodboldspiller, der som målmand på Brasiliens landshold vandt guld ved VM i 1958 og VM i 1962. Han deltog også ved VM i 1966. I alt nåede han, mellem 1953 og 1969, at spille hele 94 landskampe for brasilianerne, hvilket placerer ham på landets Top-10 over flest landsholdskampe.

Gilmar spillede på klubplan i hjemlandet hos henholdsvis Corinthians og Santos. Med begge klubber vandt han adskillige titler, i Santos som holdkammerat med blandt andet Pelé og Garrincha.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fodboldspillere fra Brasilien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1958
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1962
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1966
Fodboldspillere fra Sport Club Corinthians Paulista
Fodboldspillere fra Santos FC
Verdensmestre i fodbold
Personer fra Santos
Mauro Ramos

Mauro Ramos de Oliveira (bedre kendt som Mauro Ramos) (30. august 1930 – 18. september 2002) var en brasiliansk fodboldspiller, der som midterforsvarer på Brasiliens landshold vandt guld ved VM i 1958 og VM i 1962. Ved
triumfen i 1962 var han holdets anfører. Han deltog også ved VM i 1954. I alt nåede han, mellem 1949 og 1962, at spille 30 landskampe for brasilianerne.

Ramos spillede på klubplan i hjemlandet hos São Paulo og Santos. Med begge klubber vandt han adskillige titler, med Santos blandt andet fem brasilianske mesterskaber i træk, og to udgaver af Copa Libertadores.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Footballdatabase.eu spillerinfo

Fodboldspillere fra Brasilien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1954
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1958
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1962
Fodboldspillere fra São Paulo FC
Fodboldspillere fra Santos FC
Verdensmestre i fodbold
Folkevennen (Norge)

Folkevennen var et norsk tidsskrift som udkom i årene 1852–1900. Tidsskriftet var organ for Folkeopplysningsselskapet.

Redaktører 
 1852–1857 Ole Vig
 1857–1866 Eilert Sundt
 1868–1897 Hartvig Lassen
 1897–1900 Jens Raabe

Kilder 
 

Tidsskrifter fra Norge
Etableret i 1852
Ophørt i 1900
Selskabet for folkeoplysningens fremme

Selskabet for folkeoplysningens fremme var en norsk forening som blev stiftet i Kristiania 23. september 1851 med Hartvig Nissen som formand. Næstformand var filosofiprofessor Marcus Jacob Monrad. Desuden var Eilert Sundt, Knud Knudsen, Ivar Aasen, P.Chr. Asbjørnsen og T.H. Aschehoug medlemmer.

Selskabet udgav tidsskriftet Folkevennen med Ole Vig som redaktør.

Selskabet skulle "virke til Folkets Oplysning med særligt Hensyn til Folkeåndens Vækkelse, Udvikling og Forædling". Det ville forene det romantiske med det nyttige. Den romantiske bevægelse var inspireret af tysk ideliv med Herder som forgrunnsfigur. En tid havde selskabet 4–5 000 medlemmer, men siden gik det tilbage og det blev opløst i 1900.

Kilder 
 

Foreninger fra Norge
Etableret i 1851
Ophørt i 1900
Oplysningsforbund
Gamle Danmark 1945-1975

Gamle Danmark 1945-1975 er en krønike om generationen efter krigen i 10 afsnit af Paul Hammerich, som blev sendt på Danmarks Radio i 1983-1984. Med vægt på det politiske liv og skabelsen af velfærdssamfundet kommer krøniken også omkring kulturen, handel og internationale begivenheder. Serien er baseret på Hammerichs Danmarkskrønike i tre bind og fortælles via klip fra DR's historiske arkiv. 

De ti afsnit er på mellem 1:14 og 1:40 timer hver, mens krønikens samlede spilletid er på knap 13½ time. 

Kendingsmelodien til Gamle Danmark er komponeret af Kenneth Knudsen.

Eksterne kilder/henvisninger 
 Gamle Danmark – dr.dk/Bonanza

DR-programmer
Nasjonalbiblioteket

Nasjonalbiblioteket er et norsk bibliotek, som "bevarer fortiden for fremtiden" gennem en national kultur- og kundskabsbase. Rollen som nationalbibliotek indebærer blandt andet administrering af den norske pligtafleveringslov, som siger, at alle dokumenter som produceres i Norge, skal pligtafleveres til Nasjonalbiblioteket. Dette inkluderer bøger, aviser, tidsskrifter, digitale dokumenter, film, video, fotografi, kort, radioprogrammer, lydbøger, musik, nodetryk, postkort, plakater, småtryk og teatermateriale.
Alt stilles til rådighed for publikum i Nasjonalbibliotekets publikumslokaler i Oslo.

Nasjonalbiblioteket har siden 2004 været under ledelse af Vigdis Moe Skarstein. 

Nasjonalbiblioteket er underlagt Kulturdepartementet og er organiseret i fire fagafdelinger og tre stabsafdelinger. Alle afdelingerne har ansatte både i Oslo og Mo i Rana.

Bygningen
Nasjonalbilbliotekets afdeling i Oslo flyttede i 2005 tilbage til sine lokaler i det gamle Universitetsbiblioteket i Oslo ved Solli plass i Henrik Ibsens gate 110. Bygningen havde da været lukket i en længere periode på grund af ombygning og restaurering. Bygningen rummer også selvstændige organisationer som Norsk Musikkinformasjon, Norsk Jazzarkiv, Norsk Visearkiv, NORLA (Senter for norsk skjønn- og faglitteratur i utlandet) og Norsk Barnebokinstitutt. Bygningen ejes af det norske statslige selskab Entra Eiendom.

Historie

Indtil 1989 blev nationalbiblioteksopgaverne i Norge, særlig pligtaflevering af trykt materiale og nationalbibliografi, varetaget af Norsk avdeling ved Universitetsbiblioteket i Oslo. Som en følge af Rana-omstillingen vedtog staten i 1988 at bidrage med midler til oprettelse af et nationalbibliotek. Afdelingen i Mo i Rana blev oprettet 1. oktober 1989. I 1998 blev store dele af Norsk avdeling ved Universitetsbiblioteket i Oslo overført fra Universitetet i Oslo til Nasjonalbiblioteket og blev Nasjonalbibliotekets afdeling Oslo.

I 2004–2005 blev Nasjonalbiblioteket omorganiseret fra en geografisk organisering til en funktionsorganisering, hvor afdelinger baserer sig på arbejdsopgaver uafhængig af deres geografiske fordeling.

Norske nationalbibliotekarer
 Bendik Rugaas (1994–2002) (Orlov 1996–97)
 Kari Gjesteby (2002–2004)
 Vigdis Moe Skarstein (2004–)

Eksterne henvisninger 

Officiel hjemmeside
Søg i Nasjonalbibliotekets samlinger og kataloger (bøger, tidsskrifter, billeder, musik m.m.)
Entra Eiendoms hjemmeside om bygningen

Nationalbiblioteker
Biblioteker i Norge
Allicin

Allicin er stoffet i hvidløg der giver den karakteristiske lugt og dannes når membranen på et fed af hvidløget brydes ved enten at det knuses eller skæres. Hermed startes en kemisk proces hvor enzymet alliinase omdanner aminosyren alliin til allicin. Yderligere dannes stoffet ajoen af allicin. Allicin er stærkt bakteriedræbende. Allicin er et meget flygtigt stof, og der opnås bedst effekt med frisk hvidløg.

Kildehenvisning:
"Bestanddele i hvidløg" http://www.maxipharma.dk/kyo_allicin.htm

Eksterne henvisninger 

Aromatiske forbindelser
Hvidløg
Ajoen

Ajoen dannes af stoffet allicin. Ajoen har samme, måske større blodpropsforebyggende effekt end acetylsalicylsyre. Ajoen har evnen til at hæmme blodpladernes sammenklumpning til blodpropper uden at forstyrre blodets koagulationsevne.

Eksterne henvisninger
Helsenyt Lægevidenskab
Jô

João Alves de Assis Silva (bedre kendt som Jô) (født 20. marts 1987 i São Paulo, Brasilien) er en brasiliansk fodboldspiller, der spiller som angriber i den japanske klub Nagoya Grampus. Han har spillet for klubben siden 2018. Tidligere har han optrådt for blandt andet brasilianske Corinthians og Internacional, for Manchester City i England, for CSKA Moskva i Rusland, samt på lejebasis hos Everton F.C. og Galatasaray SK.

Med CSKA Moskva vandt Jô i 2006 det russiske mesterskab, og i både 2006 og 2008 den russiske pokalturnering. I 2005 vandt han med Corinthians det brasilianske mesterskab.

Landshold 
Jô står (pr. marts 2018) noteret for 20 kampe og fem scoringer for Brasiliens landshold, som han debuterede for i juni 2007 i en venskabskamp mod Tyrkiet. Han var året efter en del af den brasilianske trup der vandt bronze ved OL i Beijing.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Brasilien
Fodboldspillere fra Sport Club Corinthians Paulista
Fodboldspillere fra CSKA Moskva
Fodboldspillere fra Manchester City F.C.
Fodboldspillere fra Everton F.C.
Fodboldspillere fra Galatasaray SK
Fodboldspillere fra Sport Club Internacional
Fodboldspillere fra Atletico Mineiro
Kvik A/S

Kvik A/S er en dansk producent af køkkener, garderober og badeværelses inventar.

Firmaet blev grundlagt i 1983 i Kibæk af Knud B. Troelsen. I 2005 blev virksomheden solgt til det svenske Ballingslöv International, der bl.a. ejer JKE Design og Multiform. 

I 2004 flyttede Kvik fra Kibæk til et nyopført domicil i Vildbjerg, uden for Herning. Her er der både produktion, lager, samt administrativt hovedsæde.

Kvik har i dag mere end 175 butikker fordelt i Norden, Vest- og Sydeuropa, samt Thailand.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Kviks hjemmeside

Etableret i 1983
Byggematerialeproducenter i Danmark
Vildbjerg
Køkkenforretningskæder i Danmark
Alliin

Alliin (al'-ee-in) er en sulfoxid som kommer fra aminosyren cystein, som findes naturligt i frisk hvidløg og er lugtfri. Når frisk hvidløg knuses ellers skæres vil den komme i forbindelse med enzymet alliinase og der dannes allicin.

Eksterne henvisninger

 Helsenyt - Hvidløg

Aminosyrer
Hvidløg
Lucas Leiva

Lucas Pezzini Leiva (normalt bare kendt som Lucas Leiva eller bare Lucas) (født 9. januar 1987 i Dourados, Brasilien) er en brasiliansk fodboldspiller, der spiller som midtbanespiller hos den italienske Serie A-klub Lazio. Han har spillet for klubben siden 2017. Tidligere har han repræsenteret Grêmio i hjemlandet og Liverpool i England. 

Med Grêmio vandt Lucas i både 2006 og 2007 statsmesterskabet i Rio Grande do Sul, Campeonato Gaucho.

Landshold 
Lucas står (pr. marts 2018) noteret for 24 kampe for Brasiliens landshold, som han debuterede for 22. august 2007 i en venskabskamp mod Algeriet. Han var året efter en del af den brasilianske trup der vandt bronze ved OL i Beijing.

Titler 
Campeonato Gaucho
 2006 og 2007 med Grêmio

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Brasilien
Fodboldspillere fra Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense
Fodboldspillere fra Liverpool F.C.
Fodboldspillere fra SS Lazio
Alliinase

Alliinase er et enzym, som omdanner alliin til allicin. Når et hvidløgsfeds membran knuses, startes en kemisk proces, hvor alliinase omdanner alliin til allicin.

Eksterne henvisninger
 Helsenyt - Hvidløg

Enzymer
Hvidløg
Ballinamore

Ballinamore (irsk: Béal an Átha Móir, dansk: „åbningen til det store vadeated“) er en by med 805 indbyggere (2006) i County Leitrim i  den nordlige del af Republikken Irland, 150 km nordvest for Dublin. 

Ballinamore liger ved landevejen R202, der her mødes med to andre landeveje, 12 km fra hovedvejen N87 og 19 km fra grænsen til Nordirland.

Byens tre skoler Ballinamore Vocational School,  Meánscoil Fatima og St. Felim indledte 1970   et samarbejde under navnet Ballinamore Post Primary School med fælles inskrivning og drift.  

Byen blev første gang nævnt i forbindelse med  de irske bosættelser i 1621. Den voksede omkring en mølle, og havde flere jernværker i det 18. århundrede. 

Byen hovedgade med de gamle farverige butikker og byhuse er et eksempel på en lille irsk by i det 19. århundrede.  Den ældste bygning i byen er kirken Ballinamore Church of Ireland som omkring 1780 blev bygget på ruinerne af den katolske kirke, som blev ødelagt under Reformationen. 

Byens irske navn Béal an Átha Móir hentyder til til det tidligere hovedovergangssted ved Yellow River, der flyder forbi byen og som omkring 1840 blev udbygget til kanalen Ballinamore-Ballyconnell som forbinder floderne Erne og Shannon. 1860 åbnede kanalen for skibsfart, men den fik aldrig nogen erhvervsmæssig betydning og blev derfor lukket igen i 1869 og genåbnede først igen i 1994 som motorbådskanal under navnet Shannon-Erne-kanal.

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside

Byer i Irland
AGV

AGV (fransk for Automotrice à Grande Vitesse, højhastighedsmotortogsæt) er et højhastighedstog udviklet af Alstom. AGV skal på sigt efterfølge de populære TGV-tog men med et betydeligt lavere energiforbrug . 
Den første AGV-prototype blev præsenteret den 5. februar 1998. AGV leveres som togsæt med 7-14 motorvogne. Togets topfart i normal drift er 360 km/t. Hver vogn i AGV har motorerne placeret under gulvet, nogenlunde efter samme princip som DSB's IC3 og IC4-togsæt, således at toget er selvkørende uden et lokomotiv i hver ende af toget. AGV har derfor plads til ca. 9 % flere passagerer end TGV. Lige som TGV og IC4 har AGV Jakobs-bogier, dvs. at hver bogie er placeret i overgangen mellem to vogne. Selvkørende togsæt (uden lokomotiver), der kan køre op til 200 km/t, er ikke en ny opfindelse. Det banebrydende ved AGV er imidlertid, at der er tale om et selvkørende togsæt uden lokomotiver, der i kommerciel trafik kan køre op til 360 km/t. Til sammenligning kører de hurtigste højhastighedstog i Europa ca. 300 km/t.

AGV's første kunde var det italienske togselskab Nuovo Trasporto Viaggiatori (NTV), som har bestilt 25 togsæt. NTV forventer at sætte togene i drift i løbet af 2011. Den 9. februar 2010 begyndte prøvekørslerne på højhastighedslinjen Rom-Napoli, foreløbig med en topfart på 300 km/t, som planlægges øget til 330 km/t i løbet af testperioden.

Referencer 

Jernbanetransport i Frankrig
Elektriske togsæt
Alstom
Shannon (flod)

Shannon (også kaldt Sionna) er Irlands og de britiske øers længste flod. Den deler de irske provinser Munster og Leinster fra provinsen Connacht. Floden deler eller grænser til 13 af Irlands 32 grevskaber.

Shannon udspringer i Ciulagh-bjergene i grevskabet Fermanagh i Nordirland. Shannon løber gennem søerne Lough Allen, Lough Ree og Lough Derg. De største bifloder er Inny, Suck og Brosna.

Den cirka 340 kilometer lange flod afvander et 15.695 kvadratkilometer stort opland. Fra kilde til havet, hvor den udmunder, har Shannon et beskedent fald på 76 meter. Der er bygget et vandkraftværk ved Ardnacrusha.

Shannon løber ud i havet i grevskabet Clare i provinsen Munster.

Der er bygget flere sluser, som gør det meste af flod farbar for mindre både. Det er forbindelse for både fra Shannon til Dublin gennem kanalerne Grand Canal og Royal Canal, som tidligere var vigtige forbindelsesled mod øst til Det Irske Hav. Shannon er også forbundet med floden Erne gennem Shannon Erne-kanalen.

Vest for Limerick munder floden ud i et 113 kilometer langt og 15 kilometer bredt mundingsområde (æstuarium) med forbindelse til Atlanterhavet. Langs med flodmundingen er der inddæmmede landområder, hvor bl.a. den internationale lufthavn Shannon ligger. I 1980'erne blev havnen nær byen Shannon udvidet. Der er bygget en olieterminal ved havnebyen Foynes. 1982 blev der bygget et større anlæg ved Aughinish for videreforædling af bauxit. 1985 åbnede et stort kulkraftværk ved Moneypoint.

Shannon har har haft sit nuværende løb siden sidste istid og været en vigtig færdselsåre siden oldtiden. Vikingerne slog sig ned i området i det 900-tallet. De benyttede floden til at plyndre klostrene inde i landet. Ved et søslag på søen Ree i år 937 vandt vikinger fra Dublin over vikinger fra Limerick.

I krigene (Irish confederate wars) fra 1641 til 1653 trak irerne sig tilbage vest for Shannon og holdt stillingen i to år mod de engelske styrker. Da Oliver Cromwell forberedte en ny landreform, skal han have sagt, at de irske landejere kunne drage til Connacht eller til helvede; sagt på en anden måde: Enten til de irske styrker vest for floden, eller i døden.

I 1916 planlagde lederne af Påskeopstanden, at oprørsstyrkerne kunne trække sig tilbage bag "Shannonlinjen", men planen blev ikke gennemført.

Se også 
 Floder i Irland

Eksterne henvisninger 

 Oplysninger og kort fra Irlands kanalforening. 
 Floden Shannon

Atlantens afvandingsområde
Floder i Irland
Insomnia

Insomnia kan være flere ting:

 Insomnia (film fra 1997) – en norsk film
 Insomnia (film fra 2002) – en amerikansk film (genindspilning af den norske film af samme navn)
 Insomnia (sygdom) – en sygdom også kaldet søvnløshed

Se også 
 Insomniac
Branco (fodboldspiller)

Cláudio Ibrahim Vaz Leal (bedre kendt som Branco) (født 4. april 1964 i Bagé, Brasilien) er en tidligere brasiliansk fodboldspiller, der som venstre back på Brasiliens landshold vandt guld ved VM i 1994 i USA. Han huskes her for sit sejrsmål i kvartfinalen mod Holland, hvor han ti minutter før tid scorede til slucifrene 3-2 på et frispark fra 30 meters afstand.

I alt nåede Branco, mellem 1985 og 1995 at spille 72 landskampe og score ni mål for brasilianerne, som han også repræsenterede ved både VM i 1986 og VM i 1990, og vandt Copa América med i 1989.

Branco spillede på klubplan for en lang række klubber i både hjemlandet, Europa og USA. Han var blandt andet tilknyttet Internacional og Fluminense, italienske Brescia Calcio og Genoa CFC, portugisiske FC Porto og Metrostars i USA.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Brasilien
Fodboldspillere fra Sport Club Internacional
Fodboldspillere fra Fluminense
Fodboldspillere fra Brescia Calcio
Fodboldspillere fra FC Porto
Fodboldspillere fra Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense
Fodboldspillere fra Clube de Regatas do Flamengo
Fodboldspillere fra Sport Club Corinthians Paulista
Fodboldspillere fra Middlesbrough F.C.
Verdensmestre i fodbold
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1986
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1994
Nationalbibliotek

Et nationalbibliotek er et nationalt centralbibliotek. Nationalbibliotek har forskellige nationale opgaver, varierende fra land til land. Typiske opgaver er pligtaflevering og samlinger med ambitioner om fuldstændig dækning, nationalbibliografi og andre samordnende databasefunktioner, samling af itineraria, og opbevaring og formidling af skriftkulturhistorie. 

Et nationalbiblioteks opgaver kan variere i forhold til hvilke andre biblioteker og bibliotekinstitutioner som findes i landet. I Norge er Depotbiblioteket en del af Nasjonalbiblioteket, i Danmark er depotbiblioteket en egen etat. I lande hvor det ikke findes en separat statsetat for biblioteksudvikling og biblioteksfaglig koordinering, kan denne opgave tillægges nationalbiblioteket. Rollen som nationalbibliotek kan kombineres med rollen som universitetsbibliotek, såsom det fx var i Norge til 1989.

Eksempler på nationalbiblioteker
Det Kongelige Bibliotek (med visse opgaver hos Statsbiblioteket og Det Danske Filminstitut)
Nasjonalbiblioteket (Norge)
Israels nationalmuseum
Bibliothèque nationale de France
British Library (Storbritannien)
Kungliga biblioteket (Sverige)
Library of Congress (de facto, men ikke formelt USA's nationalbibliotek)
 Tjekkisk nationalbibliotek (Tjekkiet)
 Deutsche Nationalbibliothek samt Deutsches Musikarchiv (Tyskland)
 Det russiske statsbibliotek i Moskva samt Det russiske nationalbibliotek og Boris Jeltsins Præsidentbibliotek i Sankt Petersborg (Rusland)
 Nationale parlamentsbibliotek i Japan