kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kiyomizu-dera

Kiyomizu-dera (清水寺) er et Kitahossou buddhistisk tempel i det østlige Kyoto. Dets fulde navn er Otowa-san Kiyomizu-dera (音羽山清水寺). Templet er en del af UNESCO verdensarvsstedet Historiske monumenter i det gamle Kyoto (byerne Kyoto, Uji og Otsu Cities). Der er ikke brugt et eneste søm i hele templet.

Tempelet dateres tilbage til år 798, men de nutidige bygninger blev konstruerede i 1633. Navnet på tempelet er fra et vandfald inde i komplekset som kommer fra et nærliggende bjerg. Kiyomizu (清水) betyder rent vand eller klart vand.

Hovedhallen i Kiyomizu-dera er bemærkelsesværdig på grund af sin brede veranda, som støttes af hundredvis af piller og strækker sig over åssiden og giver en imponerende udsigt over byen.

Det japanske udtryk "at hoppe fra Kiyomitzus veranda" (清水の舞台から飛び降りる) betyder at komme frem til en beslutning og henviser til en overlevering fra Tokugawa-shōgunatet om, at den, som overlever hoppet, får opfyldt sine ønsker.

Under hovedhallen er vandfaldene Otowa-no-taki, hvor tre vandfald udmunder i en bækken. Besøgende tager fra vandet, som tilskrives helbredende egenskaber. Det siges at at drikke vandet fra de tre bække bringer godt helbred, langt liv og success i studier. Det er nu forbudt at prøve at springe. Vegetationen under platformen gør, at man i heldige tilfælde vil kunne klare et spring med held. Under Edo-perioden kendes 234 spring, hvoraf 85.4% overlevede. Faldet er 13 meter.

Tempelkomplekset indeholder flere andre helligdomme, især  Jishu-jinja , dedikeret til  Okuninushino-Mikoto , en guddom for kærlighed og "gode kampe".  Jishu-jinja  besidder et par "kærestesten" placeret 18 meter fra hinanden, hvilke ensomme besøgende forsøger at gå imellem med deres lukkede øjne. At man er heldig og når den anden sten med lukkede øjne anses som en forudsætning for, at man vil finde kærlighed.

Verdensarvsområder i Asien-Australasien
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Japan
Kyoto
Programmusik

Programmusik bruges som betegnelse for musik som repræsenterer et program – det være sig en scene, et digt, en hændelse eller noget andet ikke-musikalsk. Det modsatte af programmusik kaldes absolut musik. Et typisk eksempel på programmusik er tonedigtet.


Begrebet 
I programmusik tales om et program eller en idé som ligger uden for det musikalske værk – en litterær eller historisk reference, en sjælstilstand etc. Programmusik har således set en reference i menneskelig erfaring som lader sig beskrive verbalt.

Begrebet er næsten udelukkende brugt om europæisk klassisk musik, og specielt inden for romantisk musik. Det bruges sædvanligvis kun om instrumentalmusik, ikke om viser eller operaer.

Eksempler 
Beethovens 6. symfoni, den såkaldte Pastoralesymfoni, "fortæller" en historie om livet på landet, og de forskellige pastorale scener kan genkendes i musikkens formsprog. Et eksempel på norsk programmusik er de fem symfoniske digte af komponisten Hjalmar Borgstrøm hvoraf digtet Hamlet, skrevet for orkester og klaver, anføres at være hans hovedværk. I Danmark har Frederik Magle komponeret programmusik med værket Håbet, der beskriver slaget på Reden, bl.a. med brug af flere stortrommer placeret foran og bagved tilhørerne for at imitere kanoner.

Musorgskijs suite "Udstillingsbilleder", der er komponeret over 10 specifikke værker af sin nære ven Viktor Hartmann, anses også som programmusik, i det han benytter musikken til at fortolke og overbygge specifikke visuelle oplevelser.

Kritik 
En anden komposition fra Beethovens hånd, den såkaldte "Måneskinssonate", er brugt for at fremstille denne måde at opfatte musik på som upålidelig og tilfældig. Det bliver hævdet at Beethoven ikke tænkte i programmusikalske baner i det hele taget da han skrev denne komposition, der egentlig har betegnelsen "Pianosonate nr. 14 i ciss-moll quasi una Fantasia". Tilnavnet Måneskinssonaten skulle stamme fra den tyske musikjournalist Ludwig Rellstab efter en bådtur på Vierwaldstätter See, flere år efter Beethovens død. Fantasien giver lytteren lov til at fantasere og associere.

Se også 
 Absolut musik

Eksterne henvisninger 
 En dansk side om programmusik fra de danske musikbibliotekers præsentation på nettet.

Klassisk musik
Musikvidenskab
Musikgenrer
VKR Holding

VKR Holding A/S er et dansk holdingselskab, investeringsvirksomhed og moderselskab for firmaerne i VKR Gruppen.
Denne virksomhedsgruppe står bag produkter som ovenlysvinduer og skylights under varemærkerne VELUX og Altaterra, facadevinduer, blandt andet under mærkerne Rationel vinduer og VELFAC, samt Arcon og Mondraught.

Virksomhedsgruppen fører deres historie tilbage til en grundlæggelse i 1941 i København som V. Kann Rasmussen & Co.
Aktieselskabet VKR Holding A/S blev stiftet den 7. februar 1968 som V. Kann Rasmussen Industri A/S.
Navnet blev i 1998 ændret til Velux Industri A/S og igen ændret i 2001 til VKR Holding A/S.

Virksomhedens grundlægger civilingeniør Villum Kann Rasmussen (1909-1993) arbejdede oprindeligt med glastage, men blev opfordret til at udarbejde et tagvindue med samme egenskaber som et facadevindue. Det blev til produktet VELUX som i dag er kendt verden over.

VKR Holding A/S og associerede datterselskaber beskæftiger i dag ca. 15.000 medarbejdere fordelt på 40 lande og er dermed en af Danmarks største industrivirksomheder.

Eksterne henvisninger 
 VKR Holding

Henvisninger 

 
Etableret i 1941
Absolut musik

Absolut musik er et begreb inden for musikteori og musikvidenskab der ofte anvendes som betegnelse for instrumentalmusik der ikke er rettet mod eller skal  illustrere en beretning, handling eller sindsstemning, dvs. modsat programmusik.

Absolut musik kan også bruges om musik som er befriet for udenomsmusikalske associationer. Begrebet behandler således relationen mellem musikkens form og indhold.

Kilder
 Opslaget er fra den svenske wikipedia, der angiver disse to kilder: Nationalencyklopedin og Sohlmans musiklexikon

Musikteori
Musikvidenskab
Benimeli

Benimeli er en spansk kommune i Valencia, Spanien. Byen, der ligger i commaraen Marina Alta, har 429 indbyggere (2007).
Den lokale økonomi er baseret på landbrug, de primære afgrøder er appelsiner, mandler og johannesbrød.

Eksterne henvisninger 

Byer i Valencia-regionen
Valencia
Gesamtkunstwerk

Gesamtkunstwerk ("totalkunstværk", "helhedskunstværk") er en tysk betegnelse som stammer fra filosoffen Eusebius Trahndorff (Ästhetik oder Lehre von der Weltanschauung und Kunst 1827). Operakomponisten Richard Wagner har anvendt den i sine skrifter, og den viser hen til en operafremførelse som omfatter musik, teater og visuel kunst. Wagner mente at i antikkens Hellas havde disse været forenet, men var siden drevet fra hinanden. Han var kritisk over for moderne opera som han mente lagde for stor vægt på musikken alene og ikke indeholdt de nødvendige dramatiske kvaliteter. Wagner lagde stor vægt på stemningsskabende elementer, som mørke teatre, lydeffekter og sædearrangementer som fokuserede tilskuernes opmærksomhed, for at lade dem blive opslugt af dramaet på scenen. Dette var revolutionerende på den tid, men er senere blevet taget for en selvfølge.

Betegnelsen Gesamtkunstwerk bruges også til at beskrive andre «helhedsmæssige» kunstværker, som omfatter forskellige kunstformer.

Kunst
Ord og vendinger
Cartagena

Der er flere byer ved navn Cartagena:
 Cartagena (Spanien) – en by i regionen Murcia, Spanien (i antikken kendt som Carthago Nova)
 Cartagena de Indias – en by i Bolívar, Colombia
 Cartagena del Chairá – en by i Caquetá, Colombia
Nida (by)

Nida (tysk: Nidden, russisk:Нида) er en lille by på Den kuriske landtange i Litauen, 48 km syd for Klaipėda, og 4 km fra grænsen til den russiske eksklave Kaliningrad oblast. Umiddelbart nordøst for byen ligger Nida Airport. Nida er den vestligste by i Litauen og de Baltiske Stater.
Byen har i dag 1.650 faste indbyggere og er administrativt center for Neringa kommune. Om sommeren besøges byen af omkring 50.000 turister, mest litauere, lettere, russere og tyskere.

Stedet blev allerede omtalt i dokumenter fra 1385 og bebyggelsen lå oprindelig 2 km længere mod syd. Området var dog konstant truet af sandflugt, og byen blev derfor i 1730 flyttet til et lidt mere beskyttet sted, hvor den ligger i dag. Indtil 1945 var byen en del af den tyske provins Østpreussen.

I 1874 blev der bygget et fyrtårn på Urbas-højen. Det blev ødelagt under 2. verdenskrig, men genopbygget i 1953 af de sovjetiske myndigheder.

Nobelprisvinderen i litteratur, Thomas Mann boede her om sommeren i årene 1930-1932. Hans sommerhus overlevede krigen og er i dag et kulturcenter til ære for ham, med en lille udstilling relateret til Mann.

Efter 2. verdenskrig var Nida en stille fiskerlandsby, men i 1970'erne blev den udviklet som et af flere feriesteder. Der var ikke fri adgang til området, man skulle have en invitation fra myndighederne for at kunne rejse dertil. Stedet blev derfor et feriested for industrien arbejdere, myndighederne og partieliten. Dette har ført til at området har undgået husbygning og industribyggeri, og nu fremstår jomfrueligt.
For at beskytte den sårbare natur er der også i dag restriktioner på hvor mange besøgende området kan tage i mod, og nybyggeri kan kun finde sted, hvor der tidligere har stået bygninger. For almindelige litauere er området dyrt, høje færgetakster fra Klaipeda bidrager yderligere til at reducere turismen.

Den kuriske landtange, som Nida ligger på, har nogle af de største klitter i Europa, et stort solur (som nu er delvis ødelagt af storm), et fiskermuseum, galleri, ravmuseum og en nygotisk kirke fra 1888.

Galleri

Eksterne henvisninger 

 Travel Lithuania Nida

Kilder 

Byer i Klaipėda amt
Skotsk våbenemblem

Et skotsk våbenemblem, også kaldet klanemblem, er et heraldisk emblem som bæres for at vise en tilhørsforhold til en specifik klan. Våbenemblemer kan bæres af alle klanmedlemmer.

Referencer 

Heraldik
Våbenemblem
De Fem

De Fem, Den mægtige håndfuld eller Den mægtige lille gruppe (, ) er et tilnavn på en gruppe på fem nationalromantiske russiske komponister. Gruppen blev dannet mellem 1856 og 1862 i Sankt Petersborg, og initiativtager var komponisten Milij Balakirev. Tilnavnet fik den sandsynligvis i 1867 af den russiske kritiker Vladimir Stasov.

Medlemmer af gruppen var:

 Milij Balakirev, 1837–1910
 Aleksandr Porfirjevitj Borodin, 1833–1887
 Tsezar Kjui, 1835-1918
 Modest Mussorgskij, 1839–1881
 Nikolaj Rimskij-Korsakov, 1844–1908

Klassisk musik
Komponister fra Rusland
Grupper
Knud Billes forunderlige verden

Knud Billes forunderlige Verden er den 8. bog af den danske forfatter Søren Jessen fra 1996. Bogen er skrevet af Søren Jessen, som blev inspireret til at skrive historien af sine to sønner.

Handling 
Bogen handler om den unge dreng, Knud Bille, som lider af mange sygdomme, som hans mor har læst om i det store lægeleksikon. Han kan ikke tåle støv, hvilket gør, at hans mor konstant rengør deres hus. Hans far er desuden ude at sejle, så det er hans mor der opdrager ham. Knuds mor lader ham blive meget hjemme, da hun mener, han kun vil blive mere syg af det. Han er meget alene og har næsten ingen venner. En dag, da han er alene hjemme, møder han en meget mærkelig kat med et skildpaddeskjold på ryggen, hvilket er starten på et usædvanligt eventyr.

Eksterne henvisninger 

Søren Jessens officielle hjemmeside 
Information på William Dam.dk

Romaner fra Danmark
Gid Tanner

James Gideon Tanner (6. juni 1885 i Thomas Bridge tæt på Monroe, Georgia – 13. maj 1960 i Dacula, Georgia) var en amerikansk oldtime-spillemand ,og en af de tidligste stjerner af det der kom til at hedde country musik. Hans band Skillet Lickers var nogle af de mest innovative og indflydelsesrige strengbands i 1920'erne og 1930'erne. Deres mest berømte medlem var Clayton McMichen (violin og vokal) og den blinde Riley Puckett (guitar og vokal).

Countrymusikere
Personer fra USA
Polens nationalbanks sæde i Łódź

Polens nationalbanks sæde i Łódź (polsk Siedziba Narodowego Banku Polskiego w Łodzi) ligger ved Tadeusz Kościuszkos allé 14. I bygningen, som regnes for at være en af byens mere effektfulde seværdigheder, ligger Europas største banksal.

Historie
Polens bank, som havde hovedsæde i Warszawa, åbnede sin filial i Łódź i 1860, og skulle med sine kreditter udvikle industrien i byen. I 1870'erne blev sædet flyttet til hjørnet af Zachodnia- og Cegielnianagaden (i dag Stefan Jaracz’ gade). I 1885 blev Polens bank overtaget af den petersburgske Rigsbank, og i årene 1905-1908 blev et nyt sæde bygget efter tegninger af Dawid Lande, hvis projekt blev valgt i en lukket arkitektkonkurrence. 

Under 1. verdenskrig husede den nye bygning den tyske besættelsesmagts styre, og blev senere overgivet til den nye "Polens bank" i 1927. Fra 1945 og frem til i dag har bygningen huset Polens nationalbank. I 1997 blev bankbygningen restaureret tilbage til sin gamle pragt.

Form
Bygningen har grundplan som bogstavet "L". Det solide og alvorlige indtryk blødes op af store vinduer og dekorationer i sidste etage. Hovedindgangen kranses af en portal med toskanske søjler. Det tredelte vindue over indgangen presenterer sig særlig effektfuldt med allegoriske skulpturer af handel og finanser.

Bygningens indre udfyldes af en vestibule med en vifteformet marmortrappe. I etagen over ligger Europas største banksal med et areal på 1155 m². Salen er udsmykket med relieffer, et meget brugt motiv er bier. Hele kompositionen præges af flere forskellige stile: renæssance, modernisme og art nouveau.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Łódź
Hyundai Tucson

Hyundai Tucson er en SUV-model fra Hyundai. Modellen blev introduceret i 2004, og deler platform og motorer med Kia Sportage.

Modellen findes med en 4-cylindret benzinmotor på 2,0 liter med 141 hk, og en 6-cylindret benzinmotor på 2,7 liter med 175 hk. Derudover findes modellen med en 4-cylindret dieselmotor på 2,0 liter, som afhængigt af årgang yder 113, 140 eller 150 hk.

Modellen findes både som personbil med 5 siddepladser og hvide nummerplader, og som varebil med 2 siddepladser og gule nummerplader.

Tucson blev i slutningen af 2009 afløst af Hyundai ix35.

Motorer

Kilder og eksterne henvisninger 

Tucson
SUV'er
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 2004
Biler fra 2000'erne
Cinemiracle

Cinemiracle var et widescreen biografformat som konkurede med Cinerama. Systemet blev udviklet i 1950'erne. Det blev ikke særligt udbredt da kun én film blev produceret og udsendt i formatet. Ligesom Cinerama brugte Cinemiracle tre kameraer til at fremvise et 2.59:1 billede. Cinemiracle brugte to spejle for at de to kamaraer/kinomaskiner på hver side fik samme optisk center som det midterste apparat Derfor blev samlingen af billederne mindre synlige end i Cinerama.

Film- og videoteknologi
Jean-Daniel Cadinot

Jean-Daniel Cadinot (10. februar 1944 – 23. april 2008) var en fransk fotograf og pornofilmsinstruktør, der producerede film med homoseksuelt materiale.

Filmografi 

Personer fra Frankrig
Pornografi
Centrale administrative okrug

Den centrale administrative okrug (, ), er en administrativ okrug i Moskva på Kamer-Kollezhny bredden. Areal ca. 66 km² med en befolkning på (2015). Der er ti rajoner i okrugen:
Arbat 
Basmannyj
Khamovniki
Krasnoselskij
Jakimanka
Mesjtjanskij
Presnenskij
Taganskij
Tverskoj
Zamoskvoretje

Noter

Eksterne henvisninger 

Centrale administrative okrugs hjemmeside  

Ruslands okruger
Moskva
Selvantændelse

Selvantændelse er når et materiale spontant bryder i brand – dvs. uden ydre påvirkning. Antændelsen sker, under visse forudsætninger, ved passage af materialets selvantændelsestemperatur.

Antændelsen sker, når der bliver afgivet varme eks. som følge af iltning eller fermentering. På et tidspunkt er der afgivet tilstrækkeligt meget varme, som er ude af stand til at forsvinde ud i omgivelserne, til at temperaturen overstiger materialets antændelsetemperatur. Herudover forudsættes tilstrækkeligt med ilt jf. brandtrekanten.

Det er almindeligt kendt, at en række biologiske materialer naturligt udvikler varme. Uden tilstrækkelig udluftning, vil man kunne risikere, at en evt. oplagring af disse, bryder i brand.

Kilder 

Kemiske processer
Ild
Ely

Ely er en domkirkeby i Cambridgeshire i England, der ligger ca. 23 km fra Cambridge. Med et indbyggertal på 15.102 er byen den tredjemindste domkirkeby (city) i England (efter Wells og City of London) og den sjettemindste i Storbritannien.

Ely ligger ved floden Great Ouse og var en betydningsfuld havneby til det 18. århundrede. Byen har en imponerende katedral, som suverænt er den dominerende bygning i byen. Knud den Store har set den.

Etymologi 
Det siges at navnet Ely kommer fra det engelske ord for ål (eel) og endelsen -y, der betyder "ø", altså Åleøen. Det kan være rigtigt, da Ely lå som en ø i det sumpede fenland (af norrønt fen = sump, mose), der først blev inddæmmet i det 18. århundrede.

Venskabsbyer 
Ely er venskabsby med den danske by Ribe.

Noter

Henvisninger 

Byer i England
Cities i Østengland
Cambridgeshire
Tidligere øer
Sarah von Essen

Sarah O'Neill von Essen (født 1975) er en dansk journalist og forfatter.

von Essen er uddannet cand. mag. i historie og kulturstudier fra Sussex Universitet, Columbia Universitet og Københavns Universitet. 
Hun udgav en bog om Hillary Clinton i 2007, og var førsteforfatter på 9. bind af PET-kommissionens beretning om Politiets Efterretningstjenestes overvågning af den antiimperialistiske venstrefløj, herunder Blekingegadebanden.

Hun arbejder som freelancer i DR Dokumentar.
Hun er tilrettelægger på DR Radios program Sprogminuttet.

Bibliografi 
 
 
 Danske mord – Englemagersken og alle de andre (2009).

Henvisninger 

Journalister fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Biografiforfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Iron Butterfly

Iron Butterfly er et amerikansk psykedelisk rock- og tidligt heavy metal-band, bedst kendt for deres hit "In-A-Gadda-Da-Vida" fra 1968. De betragtes som et af de tidligste heavy metal-bands på grund af denne sang og andre ligesom den, såvel som titlen på deres debutalbum, Heavy. Deres storhedstid var i slutningen af 1960'erne, men bandet er blevet gendannet flere gange med forskellige medlemmer. VH1 har placeret dem som nummer 19 på deres liste over "one-hit wonders". In-A-Gadda-Da-Vida er det 31. bedst sælgende album i verden, da det har solgt mere end 25 millioner eksemplarer.

Diskografi

Album 
 Heavy (1968) US #78, Guld
 In-A-Gadda-Da-Vida (1968) US #4, firedobbelt platin
 Soundtrack to the Savage 7 (1968)
 Ball (1969) US #3, Guld
 Live (1970) US #20
 Metamorphosis (1970) US#16
 Evolution: The Best of Iron Butterfly (1971)
 Star Collection (1973)
 Scorching Beauty (1975) US #138
 Sun and Steel (1976)
 Rare Flight (1988)
 Light & Heavy: The Best of Iron Butterfly (1993)
 In-A-Gadda-Da-Vida Deluxe Edition (1995)
 Fillmore East 1968 (2011)
 Live at the Galaxy 1967 (2014)
 Live in Copenhagen 1971 (2014)
 Live in Sweden 1971 (2014)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Officiel webside 
 Iron Butterfly Performances

Rockgrupper fra USA
Marcus Rubin (journalist)

Marcus Rubin (født 1970) er en journalist som er uddannet cand.jur. og er tidligere USA-korrespondent for Politiken, men i dag arbejder han som kronikredaktør og daglig leder af lederkollegiet.

Han har udgivet sin blog fra 2007, hvor han skrev om sin læsning af Bibelen, i bogform under navnet Bibelen på bloggen i 2008. Marcus Rubin er medredaktør på bogen "Med andre øjne. Antologi om Mellemøstens syn på Vesten".

Henvisninger 

Journalister fra Danmark
Journalister ved Politiken
Jakob Lorentzen

Jakob Christian Lorentzen (født 11. juni 1968) er en dansk organist, der siden 1997 har været organist og kantor ved Holmens Kirke samt slotsorganist ved Christiansborg. 

Som 14-årig i 1982 bestod Jakob Lorentzen den præliminære organistprøve fra Zahles Seminarium i København, som elev af Carl Riess, og blev herved Danmarks yngste eksaminerede organist. Han aflagde siden kirkemusikalsk diplomeksamen fra Det Kongelige Danske Musikkonservatorium som elev af Grethe Krogh, Hans Fagius, Dan-Olof Stenlund og Amalie Malling. Fra 1992 studerede han i Paris klaver hos Christine Paraschos, improvisation hos Pierre Cogen og orgel hos Susan Landale i solistklassen på musikkonservatoriet. Ved afgangseksamen dér i 1995 tilkendtes han af en enstemmig jury den højeste udmærkelse ”Prix de Virtuosité à l'Unanimité + Félicitations".

Jakob Lorentzen har studeret improvisation hos Anders Bondeman og korledelse hos Gary Graden.

I Holmens Kirke står han i spidsen for Holmens Kantori, Holmens Vokalensemble og Holmens Barokensemble.
Jakob Lorentzen er tilknyttet Det Jyske Musikkonservatorium som underviser i orgelimprovisation og Det Kgl. Teater som korsyngemester. Ligeledes er han repetitør for Mogens Dahl Kammerkor. Som komponist har Jakob Lorentzen skrevet en del værker, som er udgivet på danske musikforlag. Jakob Lorentzen medvirker på en lang række cd'er med kor- og orgelmusik. Jakob Lorentzen er siden 2019 Ridder af Dannebrogsordenen, og han har tidligere modtaget HKH Dronning Ingrids Mindemedalje i 2001 og HKH Prins Henriks Mindemedalje i 2018 samt mange andre priser og legater, herunder skal fremhæves Børge Schrøders store musiklegat i 1997 og Frobeniusfondens Store Pris i 2018.

Eksterne henvisninger 
 jakoblorentzen.dk

Organister fra Danmark
Komponister fra Danmark
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Personer i Kraks Blå Bog
Michael Fabritius

Michael Fabritius (født 2. maj 1697, død 13. november 1746) var en dansk handelsmand.

Han var broder til Just Fabritius. Begge forældrene hørte til tysk-reformerte slægter, ligesom fader og søn også besad tillidsposter som ældste i den tysk-reformerte menighed. Michael Fabritius, der fødtes 2. maj 1697, lagde sig også efter handelen og taltes i en ung alder blandt de handlende, der gik i spidsen for udviklingen. Mod slutningen af Frederik 4.s regering var handelen på Ostindien gået aldeles i forfald, da en del driftige mænd slog sig sammen i den hensigt at bringe den på fode igen og ydermere udvide den til Kina, et foretagende, der tiltalte kongen så meget, at han ikke alene villig gav bevilling og oktroi (1729 og 1730), men endog «forundte» dem Kronprinsen selv til overdirektør. Blandt disse driftige mænd var sikkert Fabritius, der i alt fald blev en af de første kommitterede for det såkaldte kinesiske Societet og var blandt de mest aktive ved udredelsen af de første skibe, som vendte hjem med et så rigt udbytte, at en almindelig Lyst til deltagelse udbredtes, og Stødet blev givet til oprettelsen af det velkendte Asiatisk Kompagni 1732, hvorved Fabritius 4 år efter blev direktør.

Også i andre af tidens hovedbegivenheder på handelens og industriens område tog Fabritius del. Således var han med at oprette Kurantbanken 1736, til hvis første direktører han og broderen Just hørte, ligesom begge vare underskrivere af den første konvention mellem interessenterne i det med store privilegier udstyrede norske Kompagni, hvilket de siden så betydelige norske glasværker skylde deres Oprindelse. Omtr. 1740 stiftede Fabritius, der 1732 havde taget borgerskab som groshandler, i forbindelse med sin slægtning Joh. Fr. Wever det ansete handelshus Michael Fabritius & Wever, der under sønnen Conrad Alexander Fabritius de Tengnagel tiltog yderligere i rigdom. Fabritius havde 30. maj 1726 ægtet Anna Maria Köster (født i Frankfurt 1705, død 1775), som efter hans død ægtede først (1748) hans kompagnon, etatsråd Johann Friederich Wever, og (1763) efter dennes død generalmajor Jean Baptiste Descarriéres de Longueville. Fabritius, der var blevet udnævnt til agent 1743, døde den 13. november 1746.

Danskere i 1700-tallet
Michael
Grosserere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon