kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Claus Manicus

Claus Manicus (12. september 1795 Gammelbyskov, Sørup Sogn, Angel – 14. september 1877 København) var læge, redaktør og gjorde en stor indsats for danskheden i Sønderjylland.

Historie 
Manicus blev født i den lille landsby Gammelbyskov ved Sørup i Angel. Han voksede op i et dansktalende hjem. Skolesproget var på daværende tidspunkt dog tysk, selvom der efter skoleloven fra 1791 skulle mindst undervises fire timer ugentlig i dansk. Senere kom Manicus på lærdeskolen i Flensborg, hvor han tog studentereksamen i 1815. Han læste videre i København, hvor han bestod eksamen ved kirurgisk Akademi i 1818. Efter et par år som læge på Færøerne, blev i 1829 udnævnt til regimentskirurg i det Slevigske Jægerkorps i Egernførde. Fra 1832 og frem til 1851 virkede han som læge på Kristians Plejehus (en forsørgelseshus for gamle danske soldater og deres enker og børn i Egernførde), hvor han blev udnævnt til overlæge i 1842.

Manicus var journalistisk begavet og derfor forsøgte Christian Flor at overtale ham, til at blive redaktør på avisen Dannevirke, men det ville han ikke. Han blev dog tilknyttet avisen som medarbejder og lavede et stort stykke arbejde, for at modvirke den slevigholstenske indflydelse i Hertugdømmet Slesvig.
Under pseudonymet C. Hinrichsen udgav Manicus i 1847 Kort Oversigt over de separatistiske, saakaldte slevigske-holstenske Partibevægelser i den danske Stat.. Allerede i maj 1843 var han med som taler på den første store sønderjyske folkemøde på Skamlingsbanken. Hans navn er indmejslet i kvaderstnsøjlen med talernes navne, som blev rejst i 1863. I 1845 udnævntes Manicus til Ridder af Dannebrog. Tre år senere oplevede han den 1. slesvigske krig som læge på lazarettet i Egernførde. Også Slaget i Egernførde Fjord oplevede han i byen . 
I 1851 flyttede han til Flensborg for at overtage redaktørstillingen i den tyskskrevne, men dansksindede avis Flensburger Zeitung, hvor hans kamplystne natur udmundede i stærkt forsvar af det danske styre, der var belastet af de slevigholstenske ideer under stridighederne om Slesvig-Holsten.

Efter tabet af Slesvig drog Manicus til København, hvor han virkede som professor på Københavns Universitet. Han boede i København sammen med sin kone og fire børn til sin død.

Hans navn er indhugget på Skamlingsbankemindestøtten på Skamlingsbanken sammen med 17 andre personer, der har gjort en stor indsats for Sønderjylland.

Han var en af de sydslesvigere, der deltog aktivt på den dansk-slesvigske side under den dansk-tyske nationalitetskonflikt mellem 1830 og 1864. Han er far til den danske redaktør Theodor Emil Manicus, der fødtes i 1823 i Thorshavn.

Kilder og referencer 

Sønderjyllands historie
Personer fra Angel
Personer fra Sønderjylland
Riddere af Dannebrog
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Chefredaktører fra Danmark
Louis Quicherat

Louis Marie Quicherat (12. oktober 1799 i Paris -17. november 1884 sammesteds) var en fransk filolog, bror til Jules Quicherat.

Quicherat var fra 1843 konservator ved Bibliothèque Sainte-Geneviève. Foruden forskellige leksika og klassikerudgaver har han udgivet Traité de versification latine (1826), Traité de versification française (1838), Nouvelle prosodie latine (1839) og Mélanges de philologie (1879).

Filologer fra Frankrig
Personer fra Paris
Chris McGregor

Christopher "Chris" McGregor (24. december 1936 – 26. maj 1990) var en sydafrikansk jazzpianist, orkesterleder og komponist. 

McGregor voksede op i Vest-Kapprovinsen og oplevede der blandt andet den musik, det lokale xhosa-folk dyrkede. Han kom på South African College of Music i Cape Town, og i den periode dyrkede han nyere klassisk musik og jazzindspilninger om dagen samt live-jazz om aftenen med blandt andet Abdullah Ibrahim og en række andre lokale musikere i det livlige jazzmiljø, der udfoldede sig i Cape Town i slutningen af 1950'erne.

I begyndelsen af 1960'erne etablerede McGregor en gruppe, der optrådte på en festival i Soweto, og denne gruppe vandt andenprisen i en konkurrence. Chris McGregor mødte her yderligere en række personligheder fra jazzmiljøet, og snart etablerede han gruppen The Blue Notes, der i løbet af nogle år blev verdenskendte. Han startede også et big band i denne periode, men som jazzmusiker, der spillede i grupper med forskellige racer, var der vanskelige vilkår i 1960'ernes Sydafrika. Som den eneste hvide musiker i The Blue Notes mærkede McGregor apartheid på nærmeste hold, og gruppen måtte derfor rejse til udlandet for at udfolde sin musik. Forinden havde gruppen indspillet en række numre i Cape Town, men disse blev først udgivet lang tid senere (albummet Township Bop, 2002).

McGregor og resten af The Blue Notes tog i første omgang til Frankrig, hvor de i 1964 optrådte på en festival i Antibes, og de turnerede efterfølgende i landet samt blandt andet i Schweiz. I 1965 besluttede de sig til at slå sig mere permanent ned i England, men i midten af 1960'erne mistede jazzen popularitet i dette land, så det blev i første omgang ikke nogen succes.

Den fandt de i København og blandt andet miljøet omkring Jazzhus Montmartre, som McGregor siden har omtalt som et vendepunkt i hans karriere. Her fandt han en ny tilgang til sin musik, som han førte med tilbage til London. Denne gang fik gruppen bedre fodfæste i byen og kom til at præge en ny generation af avantgardejazzmusikere. The Blue Notes udgav en række album i de kommende år, og samtidig grundlagde McGregor et større orkester, Brotherhood of Breath, med udgangspunkt i The Blue Notes og nogle af de britiske musikere, han kom i kontakt med. 

Brotherhood of Breath indspillede ligeledes en række album op gennem 1970'erne, indtil McGregor flyttede mere permanent til Frankrig samtidig med, at The Blue Notes efterhånden var gået helt i opløsning. I Frankrig genetablerede McGregor Brotherhood of Breath i en ny inkarnation i begyndelsen af 1980'erne, og det skete endnu engang i 1987, inden McGregors død i 1990.

Ind imellem sine engagementer i de to orkestre indspillede McGregor også nogle soloalbum for klaver.

Pianister fra Sydafrika
Jazzmusikere fra Sydafrika
Orkesterledere
Cesare Ripa

Cesare Ripa (c.1560–c.1622) var en italiensk kok, forfatter og lærd.

Meget lidt vides om Cesara Ripas liv. Han var født i Perugia og døde i Rom. Han flyttede som ung til Rom, hvor han længe arbejdede som tjener og kok for kardinal Antonio Maria Salviati. Efter kardinalens død fortsatte han hos nogle af dennes slægtninge. Hans berømmelse og eftermæle skyldes hans uhyre populære og indflydelsesrige bog ikonografiske leksikon, Iconologia, som han skrev i sin fritid og udgav i 1593. Efter dens udgivelse blev han udnævnt til ridder.

Iconologia 
Iconologia overo Descrittione Dell’imagini Universali cavate dall’Antichità et da altri luoghi var en meget indflydelsesrig emblembog baseret på ægyptiske, græske og romerske emblemer. Bogen blev anvendt af talere, kunstnere og digtere for at finde billeder til at symbolisere abstrakte begreber som dyder og laster, følelser og lidenskaber, kunstarter og videnskaber. Begreberne blev ordnet i alfabetisk rækkefølge og fulgt af en beskrivelse af en allegorisk skikkelse, som Ripa foreslog for at personificere begrebet, med en beskrivelse af den type, påklædning og attributter, den skulle have. Og en forklaring om hvorfor Ripa havde valgt netop den skikkelse, det udseende og de attributter. Ofte med baggrund i biblen og den antikke litteratur.

Førsteudgaven af Iconologia udkom i 1593 og var dediceret til Antonio Maria Salviati. En ny udgave kom i 1603, nu med 684 begreber og illustreret med 151 træsnit dediceret til Lorenzo Salviati. Bogen fik stor indflydelse i det 16. og 17. århundrede som det bl.a. kan ses af de talrige oversættelser: til fransk (1644, 1677, 1681, 1698), hollandsk (1644, 1750), tysk (1670, 1704, 1758) og engelsk (1709, 1779, 1785) og af den udbredte anvendelse i alle kunstformer. Pietro da Cortona og hans efterfølgere gjorde ihærdigt brug af emblemerne lige som nederlandske malere som Gerard de Lairesse, Willem van Mieris og Johannes Vermeer (Allegori over den kristne tro (1671/4) og Allegori over malerkunsten (1673)). Store dele af Joost van den Vondels værker er uforståelige uden kendskab til Ripas allegoriske emblemer. Artus Quellinus udsmykning af Paleis op de Dam i Amsterdam er direkte inspireret af allegorierne. Ripo kan også ses som inspiration for den italienske barokmaler Antonio Cavallucci (Musikkens oprindelse)

Eksterne henvisninger 

Kunsthistorikere fra Italien
Personer fra Perugia
Cho Oyu

Cho Oyu er en bjergtop i Himalaya på grænsen mellem Nepal og Kina (Tibet) ca. 20 km vest for Mount Everest, som når op i en højde af 8.201 moh. Cho Oyu betyder "Turkis Gudinde" på tibetansk. Bjerget er verdens sjette højeste og blev besteget første gang i 1954 af en Østrigsk ekspedition ledet af Herbert Tichy. Bjerget er siden blevet besteget mange gange.

Nogle få kilometer vest for Cho Oyu ligger det isklædte bjergpas Nangpa La i 5.716 meters højde, som er hovedhandelsruten mellem Tibetanere Sherpaer fra Khumbu.

Bjerge i Nepal
Bjerge i Tibet
Himalaya
Barbizon-skolen

Barbizon-skolen (ca. 1830-1870) var en gruppe franske malere med navn efter landsbyen Barbizon nær Fontainebleauskoven, hvor de mødtes og malede. De var med i en kunststrømning der bevægede sig mod realisme og væk fra den udbredte formaliserede romantik.

I 1824 viste Parisersalonen værker af John Constable. Hans landsbyscener inspirerede en del yngre malere til at vælge tilsvarende motiver og give afkald på det formaliserede billedsprog for i stedet at tage udgangspunkt i naturen. Landskabet blev dermed et tema i sig selv og ikke bare en kulisse for dramatiske scener.

Under Revolutionerne i 1848 samlede kunstnere sig i Barbizon for at afprøve nogle af Constables ideer.

En af dem Jean-François Millet udvidede ideen til også at omfatte figurer: bønder som arbejdede på markene. I Akssankerne (akssamlerne) ses tre kvinder, som samler de sidste rester af høsten. Der findes i motivet ingen større historie, intet drama, bare tre kvinder.

De førende i Barbizon var Jean-Baptiste Camille Corot, Théodore Rousseau, Jean-François Millet og Charles-François Daubigny. Andre medlemmer var Jules Dupré, Narcisse Virgilio Diaz, Henri Harpignies, Félix Ziem og Alexandre DeFaux.

Både Rousseau (1867) og Millet (1875) døde i Barbizon.

Tanker og impulser fra Barbizon kan spores hos mange kunstnere i Europa og Amerika.

Medlemmer af gruppen

Galeri

Se også 
 Gustave Courbet
 Naturalisme
 landskabsmaleri

Eksterne henvisninger 

 "French Painting 1830-1930"  hos Hecht Museum



Kunstnere fra Frankrig
Stilperioder
Realisme
Kunstnerkolonier
Aurela Gaçe

Aurela Gaçe (født 16. oktober 1974 i Llakatundi, Albanien) er en albansk sanger der repræsenterede Albanien ved Eurovision Song Contest 2011 i Düsseldorf, Tyskland med sangen "Kënga ime" (min sang), som opnåede en fjortendeplads.

Diskografi

Album 
 1998 – Oh nënë
 1998 – The Best
 2001 – Tundu bejke
 2001 – Superxhiro
 2008 – Mu thane syte
 2012 - Paraprakisht

Singler 
 1993 - "Pegaso"
 1994 - "Nuk mjafton"
 1995 - "Nata"
 1996 - "Me jetën dashuruar"
 1997 - "Pranvera e vonuar"
 1997 - "Fati ynë shpresë dhe marrëzi"
 1998 - "E pafajshme jam"
 1999 - "S’jam tribu"
 2000 - "Cimica"
 2001 - "Jetoj"
 2007 - "Hape veten"
 2008 - "Bosh"
 2009 – "Mu thane syte"
 2009 – "Jehonë" (feat. West Side Family)
 2010 – "Origjinale" (feat. Dr. Flori & Marsel)
 2010 - "Kënga ime"
 2011 - "Feel the Passion"
 2011 - "CA$H" (feat. Mc Kresha)
 2012 - "Tranzit"
 2012 - "Boom Boom Boom"
 2012 - "Ja ke nge"
 2013 - "Shpirt i shpirtit tim"
 2013 - "Dua"

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Sangere fra Albanien
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2011
Albaniens Eurovision Song Contest-deltagere
Georg Hermann Quincke

Georg Hermann Quincke (født 19. november 1834 i Frankfurt an der Oder, død 13. januar 1924 i Heidelberg) var en tysk fysiker.

Fra 1852 studerede han i Berlin, siden i Königsberg hos F.E. Neumann og endelig i Heidelberg hos Kirchhoff. 1859 blev han privatdocent i Berlin, 1860 professor ved Gewerbe-Akademie og 1865 ekstraordinær professor ved universitetet i Berlin. 1872 blev Quincke professor i Würzburg og 1875 Kirchhoff’s efterfølger i Heidelberg, hvor han udfoldede en betydelig virksomhed både som foredragsholder og som leder af det fysiske laboratorium. 

Quincke arbejdede både med optik og med elektricitetslære; han har bl.a. fundet, at der opstår elektriske strømme i væsker, der bevæger sig forbi faste
Hindringer, samt angivet en metode til undersøgelse af væskers magnetiske egenskaber. Hans hovedinteresse var dog studiet af molekularfysikken og her især af de såkaldte kapillaritetsfænomener. 

I de sidste 24 år af sit liv beskæftigede han sig især med de former og bevægelser, der fremkommer ved forskningen af væskers berøring med hinanden og i mange
måder minder dels om krystaldannelser, dels om fænomener, der kendes fra studiet af de levende organismers celler.

Fysikere fra Tyskland
Æresdoktorer ved University of Cambridge
Æresdoktorer ved University of Oxford
Søren Risager

Søren Krøgh Risager (født 25. november 1946, død den 7. februar 2021) var en dansk politiker, der var borgmester i Sindal Kommune fra 1996 til 2007, valgt for Venstre. Fra 2007 til 2009 var han medlem af kommunalbestyrelsen i Hjørring Kommune.

Risager var i sit civile liv tømrermester. Han blev medlem af Sindal Kommunalbestyrelse i 1978. Han overtog i 1996 borgmesterposten fra partifællen Jens Jørgen Jensen.

Ekstern henvisning / kilder 
 Nekrolog i Altinget

Borgmestre fra Venstre
Sébastien Pocognoli

Sébastien Pocognoli (født 1. august 1987 i Liège, Belgien) er en belgisk fodboldspiller, der spiller som venstre back eller alternativt kant i Jupiler Pro League-klubben  Standard Liège. Han har spillet for klubben siden 2017. Han har tidligere repræsenteret KRC Genk og Standard Liège i Belgien, hollandske AZ, tyske Hannover 96 samt West Bromwich og Brighton i England.

Med AZ vandt Pocognoli det hollandske mesterskab og landets Super Cup i 2009.

Landshold 
Pocognoli har (pr. marts 2018) spillet 13 kampe for det belgiske landshold, som han debuterede for den 30. maj 2008 i en venskabskamp mod Italien. Som spiller på landets U-21 landshold deltog han desuden ved OL i 2008 i Beijing.

Titler 

Æresdivisionen
 2009 med AZ

Hollandsk Super Cup
 2009 med AZ

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Belgien
Fodboldspillere fra KRC Genk
Fodboldspillere fra AZ Alkmaar
Fodboldspillere fra Standard Liège
Fodboldspillere fra Hannover 96
Fodboldspillere fra West Bromwich Albion F.C.
Fodboldspillere fra Brighton & Hove Albion F.C.
Personer fra Liège
Jonathan Legear

Jonathan Legear (født 13. april 1987 i Liège, Belgien) er en belgisk fodboldspiller, der spiller som højre kant eller alternativt angriber i Jupiler League-klubben Sint-Truiden. Han har spillet for klubben siden 2017. Tidligere har han repræsenteret blandt andet RSC Anderlecht og Standard Liège.

Med Anderlecht har Legear været med til at vinde hele tre belgiske mesterskaber og én pokaltitel.

Landshold 
Legear spillede i 2010 to kampe for det belgiske landshold, som han debuterede for den 8. oktober 2010 i en EM-kvalifikationskamp mod Kasakhstan.

Titler 

Belgiske Mesterskab
 2006, 2007 og 2010 med Anderlecht

Belgiske Pokaltitel
 2008 med Anderlecht

Belgiske Super Cup
 2006, 2007 og 2010 med Anderlecht

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Belgien
Fodboldspillere fra RSC Anderlecht
Fodboldspillere fra KV Mechelen
Fodboldspillere fra Standard Liège
Fodboldspillere fra Sint-Truidense V.V.
Personer fra Liège
Reichsmarschall

Reichsmarschall (rigsmarsk i dansk kontekst), var den højeste militærgrad i Tyskland under 2. verdenskrig. Graden blev oprettet i 1940 specielt til Hermann Göring som ligeledes er den eneste der har haft graden.

Graden stammer fra 1100-tallet i det Tysk-romerske rige, men havde da aldrig den præstige som det senere fik i det nationalsocialistiske Tyskland. Graden blev ikke brugt under Tyske Kejserrige eller under 1. verdenskrig

Under 2. verdenskrig blev Hermann Göring som den eneste udnævnt til Reichsmarschall af Adolf Hitler. Göring var øverstkommanderende for det tyske luftvåben, Luftwaffe, og havde desuden en række andre flotte titler, som ministerpræsident og indenrigsminister i Preussen, generaljagtmester og økonomiminister. 

Hitler udnævnte Göring til Reichsmarschall for derved at markere at han var en af de vigtigste personer i den tyske generalstab. Tanken var at Göring skulle efterfølge Hitler, hvis han blev dræbt, og at denne med titlen skulle tydeliggøres så muligheden for kaos kunne undgås. Imidlertid var det Großadmiral (storadmiral) Karl Dönitz som efterfulgte Hitler efter Hitlers selvmord den 30. april 1945. Dönitz var ikke klar over dette før han blev informeret om det dagen efter af Martin Bormann og Joseph Goebbels.

Se også 
 Marskal af Frankrig

Militære titler
Tysklands militær
Feel the Passion

Feel The Passion (dansk: Føl passionen) er en sang skrevet af Shpëtim Saraçi og Sokol Marsi, og fremført af Aurela Gaçe. Sangen repræsenterede Albanien i Eurovision Song Contest 2011 i Düsseldorf, Tyskland. Sangen vil blive sunget på engelsk ved Eurovision Song Contest.

Referencer 

Sange fra Eurovision Song Contest 2011
Sange fra 2010
Eurovision Song Contest-sange fra Albanien
Marvin Ogunjimi

Marvin Ogunjimi (født 12. oktober 1987 i Mechelen, Belgien) er en belgisk fodboldspiller, der spiller som angriber for MVV Maastricht i Holland. Han har tidligere spillet for blandt andet Genk, Mallorca og Strømsgodset, samt været udlejet til Waalwijk, Standard Liège og Beerschot AC.

Med KRC Genk vandt Ogunjimi i 2009 den belgiske pokalturnering.

Landshold 
Ogunjimi har (pr. marts 2018) spillet syv kampe og scoret fem mål for det belgiske landshold, som han debuterede for den 8. oktober 2010 i en EM-kvalifikationskamp mod Kasakhstan. Han fik her en drømmedebut, da han scorede begge mål i den belgiske 2-0 sejr. Fire dage senere scorede han yderligere et mål i en kamp mod Østrig.

Titler 

Belgiske Pokalturnering
 2009 med KRC Genk

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Belgien
Fodboldspillere fra KRC Genk
Fodboldspillere fra RKC Waalwijk
Fodboldspillere fra Standard Liège
Fodboldspillere fra Strømsgodset IF
Fodboldspillere fra MVV Maastricht
Personer fra Mechelen
Camilla Herrem

Camilla Herrem (født 8. oktober 1986) kommer fra Sola. Hun er en norsk håndboldspiller, som spiller for Sola HK og Norges kvindehåndboldlandshold. Herrem var lige ved at komme med til både VM-truppen i 2007 og OL-truppen i 2008, men blev ikke udtaget. EM i Makedonien i december 2008 blev dermed hendes mål for sesonen 2008. Herrem fik sin landholdsdebut som 19 årig, 5. april 2006 mod Sverige og scorede tre mål. Under VM i Kina i 2009, blev hun af det internationale håndboldforbund udtaget til "All Star Team" som venstrefløj.

Herrem er især kendt, internationalt, for sine spektakulære skruebolde og tricks på hendes afslutninger, hvilket også har gjort hende til en af verdens bedste fløjspillere.

Karriere 
Herrem begyndte at spille håndbold i Sola HK, med hvem hun debuterede som 16-årig i norske Eliteserien. Hun spillede første gang på internationalt niveau i EHF Cup Winners' Cup i 2005.

Hun skiftede i 2006, til sølvvinderne fra Byåsen, hvor hun deltog ved samtlige Champions League-kvalifikationer, for Byåsen. Efter at have været i Byåsen til, skiftede hun til rumænske håndbold i storklubben: HCM Baia Mare. Med Baia Mare nåede de til kvartfinalerne ved Champions League 2014/15. Hun flyttede til den danske klub Team Tvis Holstebro i et år og vandt EHF Cup Winners' Cup med Tvis i 2016. Hun spillede i ŽRK Vardar,  i Makedonien. Det makedonske hold nåede til finalen ved Champions League 2016/17, og Herrem blev udvalgt som den bedste venstrefløj i CL-sæsonen. I slutningen af sæsonen flyttede hun tilbage til Norge, til sin tidligere klub, Sola HK.

Hun debuterede på Norges kvindehåndboldlandshold, mod Sverige den 5. april, 2006. Herrem har deltaget i ved samtlige internationale turneringer siden EM 2008 i Makedonien. Hun deltog ligeledes ved OL 2012 i London, hvor  vandt guld.

Meritter 
 Olympiske lege:
 Guld: 2012
 Bronze: 2016
 Verdensmesterskabet:
 Guld: 2011, 2015, 2021
 Sølv: 2017
 Bronze: 2009
 Europamesterskabet:
 Guld: 2008, 2010, 2014, 2016, 2020
 Sølv: 2012
 EHF Champions League:
 Finalist: 2016/2017
 EHF Cup Winners' Cup:
 Vinder: 2015/2016
 Finalist: 2006/3007
 Semifinalist: 2013/2014
 1. division:
 Vinder: 2018/2019
 NM Cup:
 Vinder: 2007/2008
 Finalist: 2005/2006, 2006/2007, 2008/2009
 Rumænien Cup:
 Vinder: 2014/2015
 Rumænien Super Cup:
 Vinder: 2014
 Baia Mare Champions Trophy
 Winner: 2014
 Makedonsk Førsteliga:
 Vinder: 2016/2017
 Makedonien Cup':
 Vinder'': 2016/2017

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Håndboldspillere fra Norge
Håndboldspillere fra Byåsen IL
Olympiske håndboldspillere fra Norge
Håndboldspillere fra Team Tvis Holstebro
Olympiske bronzemedaljevindere fra Norge
Håndboldspillere ved sommer-OL 2012
Medaljevindere ved sommer-OL 2012
Håndboldspillere ved sommer-OL 2016
Medaljevindere ved sommer-OL 2016
Deltagere for Norge ved sommer-OL 2012
Deltagere for Norge ved sommer-OL 2016
Olympiske mestre fra Norge
Håndboldspillere ved sommer-OL 2020
Medaljevindere ved sommer-OL 2020
Olympiske medaljevindere i håndbold
Josefine af Leuchtenberg

Josefine af Leuchtenberg (; ; født Joséphine de Beauharnais) (14. marts 1807 – 7. juni 1876) var dronning af Norge og Sverige fra 1844 til 1859.

Hun var datter af Eugène de Beauharnais (Napoleon Bonapartes stedsøn) og prinsesse Augusta af Bayern. Hendes far fik tildelt titlen Herzog von Leuchtenberg (hertug af Leuchtenberg) af den bayerske kong Maximilian I i 1817.
  
Hun blev gift 19. juni 1823 med kronprins Oscar, senere norsk og svensk konge under navnet Oscar I.

Hun blev meget populær i sine nye hjemlande. Josefine (i Sverige Josefina) var en trofast katolik til trods for, at den lutherske, svenske statskirke lagde et hårdt pres for at få hende til at skifte tro. Hun arbejdede for religionsfrihed, som blev indført i Sverige i 1860.

Børn 
 Karl, (1826-1872), hertug af Skåne, konge af Norge og Sverige 1859-1872. 
 Gustaf, «Sangerprinsen», (1827-1852), hertug af Uppland. 
 Oscar, (1829-1907), hertug af Östergötland, konge af Norge 1872-1905 og af Sverige 1872-1907.
 Eugénie, (1830-1889), kunstnerinde (komponist, maler og formgiver).
 August, (1831-1873), hertug af Dalarna, generalløjtnant.

Andet 
Dronningen nedstammede fra Gustav Vasa, og gennem dette stammer også alle Bernadotte-konger fra og med Karl XV fra Vasaslægten. 

Huset Beauharnais
Dronninger af Sverige
Dronninger af Norge
Ikke-regerende dronninger
Personer fra Milano