kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bartholomæus Deichman

Bartholomæus Deichman (eller Deichmann) (5. februar 1671 i København – 17. april 1731 i Kristiania) var en dansk-norsk biskop, far til Carl Deichman.

Biografi 
Han nåede hurtig frem på den teologiske løbebane. I sit 22. år blev han feltpræst ved de danske hjælpetropper, der kæmpede med i kong Vilhelm 3. af Englands hær mod Frankrig i 1693. Efter 3 års tjeneste her blev han hofprædikant og skriftefader hos prins Carl, med hvem han kom udenlands i 3 år. 1699 kom han tilbage og blev da efter en række mærkelige forflyttelser biskop i Viborg (1700). I denne stilling lagde han uden tvivl adskillig dygtighed for dagen, men i øvrigt blev der fældet de forskelligste domme om hans embedsførelse.

Hans livs hovedvirksomhed faldt imidlertid i Kristiania, hvor han blev biskop 1713. Her kastede han sig over en mængde også rent verdslige sager og havde stor indflydelse ved hoffet, da han forstod at vinde Frederik IV's dronning, Anna Sofies yndest. 1724 skrev han et brev til kongen til forsvar for det norske folk, hvor han skildrede dets tapperhed og offervillighed under krigen og dets hårde lidelser.

For at indynde sig hos kongen og skaffe penge i statskassen gennemførte han salget af de norske kirker, fra et kirkeligt synspunkt en højst uheldig og lidet biskoppelig foranstaltning. Præstegårdene fik han dog ikke solgt. Han benyttede sit forsæde i den 1724 nedsatte gehejmekommission (mod de embedsmænd, der havde taget mod "Skænk og Gave") til at hævne sig på sine personlige fjender.

Tronskiftet 1730 medførte imidlertid biskoppens bratte fald. Han blev suspenderet og snart efter afsat, ja endog berøvet det nådsensår, der tilkom ham. Den retslige undersøgelse, som Deichmann forlangte, bragte dog ikke noget for lyset, der kunde berettige en sådan fremgangsmåde. Imidlertid døde han, vistnok for en del nedtrykt over sin hårde skæbne.

Kilder 

 
 

Biskopper fra Norge
Biskopper over Viborg Stift
Hofprædikanter fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Personer fra København
Nordmænd i 1700-tallet
Vilhelm 3.

Vilhelm 3. (også Wilhelm, William, Guillaume, Guglielmo, Willem osv.) kan henvise til flere regenter med dette navn:

 Vilhelm 3. af Sicilien (ca. 1186–ca. 1198), konge af Sicilien i 1194
 Vilhelm 3. af Hessen (1471–1500), landgreve af Hessen 1483–1500
 Vilhelm 3. af England (1650–1702), konge af England, Skotland og Irland 1689–1702
 Vilhelm 3. af Nederlandene (1817–1890), konge af Nederlandene og storhertug af Luxembourg 1849-1890

Se også 
 Vilhelm
Pellarin & Lenler

Pellarin & Lenler var et samarbejde mellem de to musikere Lars Pellarin og Kim Lenler, der udsendte et enkelt album.

De besluttede efter mange våde lytteaftener i selskab med perifer pop og nichepræget electro, at de ligeså godt kunne lave noget musik sammen. Det kunne man første gang høre på det Pellarin-stiftede selskab Statler & Waldorfs kompilation 'Teeth', hvor de to teknikere bød på en skønsom blanding af r'n'b og techno – eller mere (u)præcist – et mix af hiphop- soul- og hiphouse-elementer kørt sammen med eksperimenterende dub-teknikker og trance-agtig minimalisme.

Som solokunstner har Lars Pellarin udgivet tre albums. Først den Autechre-inspirerede 'Tangible Abstractions' og derefter 'Athen', der blev skruet sammen med hjælp fra en fiffig hjemmelavet delay-maskine og befandt sig i mellemrummet mellem dub og techno.

Kim Lenler har siden de tidlige 90'ere været en del af det danske techno-dj miljø. Med tiden bevægede han sig dog mere og mere i retning af den eksperimenterende noise-scape-scene.

I 2006 udsendte gruppen albummet Going Through Phases.

Diskografi 
 Going Through Phases, (2006)

Referencer 

 Pellarin & Lenler  på DRs musikleksikon

Fra DR's Musikleksikon
Musikgrupper fra Danmark
Ancher Anchersen (biskop)

Ancher Anchersen (17. januar 1644 – 19. juni 1701) var en dansk rektor, senere kapellan, præst og sidst til biskop over Ribe Stift.

Liv og karriere 
Anchersen var en søn af magister Ancher Sørensen, præst i Kolding og provst i Brusk Herred, og Anne Jeremiasdatter og blev født i Kerteminde, hvortil hans forældre var flygtet, da svenskerne under krigen besatte Jylland.

Anchersen fik sin undervisning i Odense Skole og senere i denne bys gymnasium, indtil han 1661 blev indskrevet som student ved Københavns Universitet. Under et ophold i Tyskland 1665-66 studerede han, særlig i Wittenberg, teologi og orientalske sprog.

Anchersen blev derpå rektor ved Kolding Skole 1668 og disputerede 1671 for magistergraden. Da kongen under sine ophold på Koldinghus jævnlig havde haft lejlighed til at høre ham prædike, blev dette kendskab anledning til, at Anchersen 1692 blev hofprædikant hos kronprins Frederik under dennes udenlandsrejse 1692-93.

Efter sin hjemkomst blev han udnævnt til biskop over Ribe Stift og ved kongelig resolution samme år til dr. theol.. En forkølelse, som han pådrog sig på en visitationsrejse, blev årsag til hans død. Universitetsprogrammet, som udstedtes i anledning af hans død, kalder ham "en Mand af gammeldags Sæder, som kun deri var ny, at han ikke havde den gamle Tids Fejl".

Han blev 1673 gift med Marie Pedersdatter, med hvem han havde 4 sønner, blandt hvilke må nævnes Mathias Anchersen, som også blev biskop i Ribe, og 4 døtre, og efter hendes død 1688 med Anne Nielsdatter Obling. I litteraturen er han ikke optrådt.

Kilder

Litteratur 
 Tønnes Bekker-Nielsen: En familiesaga i Nikolaj kirke, Kolding Bogen 2010 s. 173-184.

Biskopper over Ribe Stift
Danskere i 1600-tallet
Hofprædikanter fra Danmark
Ancher Anchersen

Ancher Anchersen er navnet på flere personer:

 Ancher Anchersen (biskop) (1644-1701) – biskop i Ribe
 Ancher Anchersen (læge) (1702-1760) – dansk læge
Ancher Anchersen (læge)

Ancher Anchersen (født 7. januar 1702 i Bork i Ribe Stift, død 28. februar 1760) var en dansk læge, søn af præsten magister Ancher Sørensen (død 1715) og Marie Hansdatter Curtz, bror til Hans Peder Anchersen.

1716 dimitteredes Anchersen privat til universitetet af en ældre broder og plejede i de følgende år som alumnus på Borchs Kollegium sine medicinske studier med Johannes de Buchwald som sin fornemste lærer. Gennem denne, hvis energiske bestræbelser også kom fødselshjælpen til gode, og som netop i Anchersens studieår holdt regelmæssige forelæsninger herover (de første i Danmark), fik den begavede discipel særlig interesse for dette hidtil forsømte specialfag, og da han efter i nogen tid at have været amanuensis hos Jens Bing senior fra 1728-30 foretog en stor studierejse ved hjælp af Finckes og Fuirens stipendier, opholdt han sig navnlig i Strassburg hos den berømte fødselshjælper Fried.

Endnu inden sin hjemkomst blev han udnævnt til provincialmedikus i Ribe, hvilket embede han 1730 tiltrådte efter først at have erhvervet sig doktorgraden ved en obstetricisk afhandling. Han udfoldede i denne stilling en overordenlig stor lægevirksomhed og vandt så megen anseelse, at hans hjælp søgtes af syge fra hele Danmark. I anledning af hans død udgav universitetet et program som anerkendelse af hans dygtighed og lærdom, ligesom også senere Matthias Saxtorph hædrer ham som praktisk og videnskabelig akkuchør. 1732 havde han ægtet Ingeborg Christine Fritsch, datter af en købmand i Ribe. Hun døde først 1790. Da ægteskabet var barnløst, oprettede han af sin formue et større legat for dermed at lønne en dygtig skoleholder i Ribe.

Kilder 
 

Læger fra Danmark
Obstetrik
Danskere i 1700-tallet
Personer fra Syd- og Sønderjylland
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon
Crash Bandicoot Fusion og Spyro Fusion

Crash Bandicoot Fusion og Spyro Fusion (kendt som Crash Bandicoot Purple: Ripto's Rampage og Spyro Orange: The Cortex Conspiracy i USA) er to platformspil udgivet af Vivendi Games og udviklet af Vicarious Visions til Game Boy Advance. De blev udgivet i Nordamerika den 3. juni 2004, og i PAL-regionerne den 25. juni 2004. Spillende fungere som et "cross-over" mellem verdenerne fra Crash Bandicoot- og Spyro serierne.

Crash Bandicoot: Fusion er det tiende spil i Crash Bandicoot-serien, mens Spyro: Fusion er det ottende spil i Spyro-serien (og den første Spyro titel der blev udviklet af Vicarious Visions). For begge serier er spillene det fjerde der blev udgivet til Game Boy Advance.

Spillendes historie fokusere på hvordan Doctor Neo Cortex og Ripto har slået sig sammen med planer om, at skabe kaos i universet. Spillenes helt, Crash Bandicoot og Spyro the Dragon, bliver derfor nødt til at samarbejde om at stoppe deres planer og rede universet.

Referencer 

Fusion og Spyro Fusion
Spyro the Dragon
Computerspil fra 2004
Game Boy Advance-spil
Étienne de Crécy

Sammen med navne som Daft Punk, St. Germain og Air er deep house dj'en og produceren Étienne de Crécy en af nøglefigurerne bag den gæliske revolution, der i sidste halvdel af 1990'erne overstrømmede den elektroniske scene med yderst vanedannende franske fristelser, der også i dag appellerer til såvel uhæmmet dans som til chillet lytning i polstrede lænestole. Han har bl.a. udgivet under navnene Motorbass, La Chatte Rouge og Super Discount.

Étienne de Crécy blev født i Lyon og begyndte sin musikalske karriere sidst i 80'erne, hvor han dannede bandet Louba, der havde udgangspunkt i omegnen af Paris. Da Louba lod sig opløse opbyggede de Crécy et godt ry som både house- og hiphopproducer, men det var først, da han i 1991 startede deep house-projektet Motorbass sammen med Zdar, at han for alvor kom i fokus.

'Motorvass EP'en, der bl.a. indeholdt singlen 'Transphunk', satte sit tydelige aftryk på den opblomstrende franske dancescene, og populariteten var til at tage at føle på, da albummet 'Pansoul' udkom i 1996. Et par måneder efter fulgte det første album under aliasset Super Discount – den såkaldte gule 97'er model – der både indeholdt de Crécys egne housenumre samt forskellige remixes af andres numre – bl.a. af et Air-nummer.

Siden er udgivelserne kommet slag i slag og anmelderdarlingen Étienne de Crécy har formået at holde sig skarp og on the edge frem til i dag. Bl.a. på Super Discount 2 – den lyserøde model – der med en skarp electro-kant udkom i 2004. Her fik house-mesteren hjælp fra navne som Alex Gopher, Phillip Zdar fra Cassius, Julien Delfaud og Boom Bass.

Eksterne henvisninger 

 Værkliste m.m. hos forlaget Edition Wilhelm Hansen .

Reference 
 Superdiscount på DRs musikleksikon

Fra DR's Musikleksikon
Musikere fra Frankrig
Jens Bing (1681-1751)

Jens Bing (august 1681 i Trondhjem – 10. oktober 1751) var en dansk-norsk læge.

Hans forældre var byfoged og rådmand Jens Bing og Clara f. Meldahl (eller Bruse). Jens Vilhelm og Just Bing var hans brorsønner.

Bing uddannede sig først som apoteker og forestod i nogle år apoteket i Ribe, men fik da lyst til at studere medicin, lagde sig efter humaniora og immatrikuleredes 1705 ved Københavns Universitet. Han var derpå alumnus på Borchs Kollegium sammen med Ludvig Holberg.

I 1709 skal han være blevet medikus ved flåden, 1712 erhvervede han sig den medicinske doktorgrad, fik snart en betydelig praksis og nød megen anseelse som læge, ligesom han også var livmedikus hos grev Danneskjold-Laurwigen og andre fornemme herrer.

1726 blev han kancelliråd, 1727 justitsråd og 1746 etatsråd. Han vedblev at være ugift og boede i lang tid sammen med Hans Gram. Han blev begravet i Frue Kirke. En betydelig del af sin formue testamenterede han til universitetet, navnlig til fattige studenter.

Kilder 

 
 

Læger fra Danmark
Apotekere fra Danmark
Filantroper fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Personer fra Trondheim
Jens
Etatsråder fra Danmark
Johannes Ocksen

Johannes Ocksen (født 5. december 1667 i København, død 13. januar 1738 i Aarhus) var en dansk biskop. Han var bror til Henrik Ocksen.

Ocksen fik sin undervisning i hjemmet, hvorfra han blev dimitteret til universitetet 1687 af en ungarsk student. Han studerede først medicin, men da han på en vidunderlig måde var bleven frelst ud af operahuset ved Amalienborg under branden 1689, forandrede han sin studieplan og kastede sig over teologien, som han studerede under vejledning af professor Hector Gottfried Masius. 

Efter at have taget embedsexamen 1690 rejste Ocksen i flere år i udlandet. Han studerede i Holland og derefter i England, hvor han en kort tid gjorde tjeneste som hofprædikant hos den danske prins Jørgen. 1691-92 rejste han i Frankrig, Schweiz og Østrig og studerede siden en tid i Leipzig. Under sit ophold i Tyskland trådte han i forbindelse med pietisterne. 

I 1693 vendte Ocksen tilbage til København. Hans prædiken i tyske kirke vakte snart opmærksomhed, også ved hoffet, hvor han ofte måtte prædike for Christian V, der udnævnte ham til informator for sin yngste søn, prins Vilhelm. I 1694 blev han præst ved Mariekirken i Flensborg. Da den senere bekendte sværmer Otto Lorentzen Strandiger 1698 blev fripræst i denne by, hvor han endnu foreløbig indskrænkede sig til at arbejde i pietistisk og særlig i filantropisk retning, fandt han understøttelse hos Ocksen.

Under den bevægelse, der snart rejste sig imod dem fra ortodoks side, afgav det teologiske fakultet i København 1703 en erklæring, hvori det udtalte ønsket om, at der måtte blive givet dem og især Ocksen tilhold om "at blive ved Guds Ord og de symbolske Bøger og ikke anbefale vildfarende og af rene Lærere forkastede pietistiske Bøger". 

Ocksen synes dog ikke at være bleven rokket i sin stilling ved denne erklæring. Frederik IV udnævnte ham 1707 til 2. hofpræst. I 1708 blev han meddirektør ved de fattiges væsen, og i forbindelse med 1. hofpræst Lütkens førte han tilsynet med missionen i Trankebar. I 1712 blev han biskop i Ribe, 1713 biskop i Aarhus og 1714 Dr. theol.. I Missionskollegiet var han korresponderende medlem til sin død.

Kilder 

 

Biskopper over Ribe Stift
Biskopper over Århus Stift
Hofprædikanter fra Danmark
Pietister
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Personer fra København
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon
Henrik Ocksen

Henrik Ocksen (født 26. april 1660 i København, død 9. september 1750 i København) var en dansk stiftamtmand, søn af silke- og klædekræmmer Thomas Ocksen (1624 – 1686) og Elisabeth Thofall (1634 – 1725), bror til Johannes Ocksen. 

Ocksen blev 1692 udnævnt til zahlkasserer og 1712 til deputeret for finanserne, men afskedigedes allerede 1716 fra dette embede og beklædte derefter ikke nogen offentlig funktion, før han i slutningen af 1730 udnævntes til stiftsbefalingsmand over Island og Færøerne, en stilling han beholdt til sin død uden nogen sinde ved personlig nærværelse på de nævnte øer at erhverve sig en førstehånds erfaring om deres forhold. 1701 var han blevet kancelliråd, 1707 justitsråd og 1712 etatsråd.

Kilder 

Amtmænd over Færøerne
Amtmænd over Island
Stiftamtmænd fra Danmark
Kollegiedeputerede fra Danmark
Danskere i 1600-tallet
Danskere i 1700-tallet
Personer fra København
Just Bing (præst)

Just Bing (født 1718, død 25. februar 1765) var en dansk præst, broder til Jens Vilhelm Bing, brodersøn til Jens Bing.

Bing blev student 1737 og havde under sit ophold i København væsentlig støtte af sin rige farbroder, dr. med. Jens Bing. Efter at han havde taget attestats 1740 og et par år været alumne på Borchs Kollegium, gjorde onkelen ham det også muligt at kunne opholde sig længere tid i udlandet. Han studerede i Helmstedt, hvor han skal have haft ansættelse som ekstraordinær professor, og i Leiden, hvor han var 1746.

Hjemkommen fra udlandet blev han 1748 kaldet til sognepræst for Besser og Onsbjerg menigheder på Samsø; fra 1750 var han tillige provst. Uagtet han var bekendt for sin lærdom, har man af ham dog kun nogle ubetydelige disputatser fra tiden før hans udenlandsrejse. Han var gift med Abigael Marie Brandt, hvis fader var renteskriver. Hun overlevede manden i 30 år.

Kilder 

 

Domprovster fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Just
Jens Vilhelm Bing

Jens Vilhelm Bing (7. december 1707 i Beitstad i Trondhjems Stift – 1754 i København) var en dansk læge, brodersøn af Jens Bing, søn af kapellan Villads Jensen Bing og Magdalene Susanne f. Lund, bror til Just Bing.

Fra sin tidlige ungdom nærede han levende interesse for kirurgien, kom 1726 til København for at nyde godt af sin farbroders og professor Johannes de Buchwalds undervisning og foretog senere en mangeårig uddannelsesrejse til tyske, franske og hollandske læreanstalter, hvor han navnlig dyrkede studiet af fødselshjælpen, et fag Buchwald havde givet ham interesse for. Han opholdt sig længe i Strasburg hos Fried den ældre, den berømte forstander for Tysklands nyindrettede første fødselsstiftelse, ligesom han vistnok også med udbytte har uddannet sig hos den ansete fødselshjælper Grégoire i Paris, der er en af den uskadelige fødselstangs tidlige opfindere.

Da han endelig 1737 kom tilbage til København, blev han også snart en søgt fødselshjælper, i hvilken henseende hans virksomhed fik en særlig fremtrædende betydning derved, at han selv konstruerede en fødselstang og anvendte dette instrument, hvis brug endnu ikke var kendt her hjemme. Han var i den retning forud for sin tid, der endnu ikke forstod at vurdere hans opfindelse, som således er gået temmelig ubemærket hen her hjemme.

Dertil har i øvrigt også den omstændighed væsentlig bidraget, at han selv ikke har publiceret nogen beskrivelse af instrumentet. Først senere har Matthias Saxtorph fremdraget Bings fortjenester. I Tyskland vandt hans opfindelse derimod snart anerkendelse, og tangen – ligesom også et andet af ham opfundet instrument, et perforatorium (forfex) – blev beskrevet og afbildedet i en publikation af J.G. Janck i Leipzig (1750); i en afhandling af professor Boehmer i Berlin beskrives den ligeledes.

I øvrigt erhvervede han sig hurtig en anset stilling i København, fik ikke alene (1739) en kongelig bevilling til at praktisere offentlig i medicin og kirurgi, men blev også medlem af Collegium Medicum og af jordemoderkommissionen. 1740 lod han sig eksaminere ved amfitheatret, og 1744 blev han immatrikuleret ved universitetet, hvorefter han 1746 disputerede for den medicinske doktorgrad med en afhandling af obstetricisk indhold. I en årrække var han læge ved søkadetkorpset og fra 1753 tillige læge ved waisenhuset.

Kilder 

 

Læger fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Jens Vilhelm
Johan Joachim Anchersen

Johan Joachim Anchersen (3. november 1721 – 21. november 1785) var en dansk højesteretsassessor, søn af biskop Mathias Anchersen.

Anchersen blev student 1737, juridisk kandidat 1742, højesteretsadvokat 1747, justitsråd og assessor i Højesteret 1770, etatsråd 1773, konferensråd 1781. Han har udgivet enkelte mindre juridiske afhandlinger.

Litteratur 
 Tønnes Bekker-Nielsen: En familiesaga i Nikolaj kirke, Kolding Bogen 2010 s. 173-184.

Kilder 

 

Prokuratorer fra Danmark
Højesteretsdommere fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Konferensråder fra Danmark
Sonja Rasmussen

Sonja Rasmussen (født 4. marts 1961) er en dansk politiker, i perioden 1. januar 2010 - 31. december 2013 var borgmester i Kerteminde Kommune (oprindeligt uden for partierne, senere repræsenterende Borgerlisten).

Rasmussen er uddannet cand.scient.pol. og arbejdede indtil hun blev borgmester som ledelseskonsulent i Region Sjælland.

Hun blev valgt til Kerteminde Byråd for Socialdemokraterne ved kommunalvalget 2009, men valgte efterfølgende at melde sig ud af partiet og indgik en konstitueringsaftale med Venstre, Konservative, Dansk Folkeparti og Borgerlisten. Aftalen medførte, at hun selv blev borgmester.

Referencer

Borgmestre fra Danmark
Politologer fra Danmark
Socialdemokrater fra Danmark
Borgmestre i Kerteminde
Tidligere borgmestre fra Danmark
Orkan-klassen

Orkan-klassen blev udviklet under navnet Projekt 151 i det tidligere DDR. De var den første større klasse af missilfartøjer der blev udviklet i DDR. I Volksmarinen blev de betegnet som små missilfartøjer (Kleine Raketenschiffe). De skulle afløse Osa-Klasse, og var også udviklet til eksport til Sovjetunionen og andre fæller i Warszawapagten.

Der blev igangsat byggeri af fire enheder til den østtyske marine. Tre enheder var operative ved DDR's opløsning, men den fjerde blev aldrig færdigbygget. Officielt blev bådene overdraget til Deutsche Marine, men her blev de fundet uegnet til yderligere tjeneste. To af de tre både blev i 1993 ombygget og overført til den tyske kystvagt.

Yderligere tre enheder blev bygget efter Tysklands genforening og solgt til Marynarka Wojenna Rzeczypospolitej Polskiej. De polske enheder blev leveret med kun en del af udstyret, hvorefter resten blev opgraderet til vestlig standarder. Klassens primære våben blev det svenske antiskibsmissil RBS15. I Polen bliver klassen benævnt korvetter.

Referencer

Kilder 
 ACP 113 (AH) CALLSIGN BOOK FOR SHIPS
 Jane's Figting Ships 2011 (digital version)

Eksterne links 
 Marinetalk: opgradering af Orkan-klassen (engelsk) Hentet: 23-11-2009
 Den polske flåde: Orkan-klassen  (polsk) Hentet: 23-11-2009
 Schnellboot.net: Sassnitz-klassen  (tysk) Hentet: 23-11-2009

Patruljefartøjer
Krigsskibe fra Tyskland
Krigsskibe fra Polen
DDRs militær
Hugo Hørlych Karlsen

Hugo Hørlych Karlsen (født 19. oktober 1948 i Sæby) er en dansk forfatter, oversætter, litteratur- og kulturhistoriker, han er desuden uddannet i klassisk kinesisk medicin. Han er vokset op i Sæby, Hjørring, København og Århus.

Karlsen blev nysproglig student fra Århus Statsgymnasium 1968, mag. art. i nordisk sprog og litteratur fra Aarhus Universitet 1974, uddannet i klassisk kinesisk medicin 1993. Ansat som kandidatstipendiat ved Danmarks Lærerhøjskole, afdelingen i Århus 1978-80, ansat som ekstern lektor og timelærer samme sted til 1988. Siden 1988 freelance forfatter og oversætter.

Han var 1969-73 anmelder ved dagbladet Demokraten, 1973-78 kulturmedarbejder ved Dagbladet Information, og han har siden da bidraget til blandt andet tidsskrifterne Hvedekorn, Plys, BUM, Mit Helbred, Danmark-Kina. 

Debuterede som forfatter med digte på undergrundsforlaget Jorinde & Joringel i 1972. Har skrevet både skønlitteratur og faglitteratur og oversat klassiske værker i begge genrer.

Hovedområderne i såvel de skønlitterære som faglitterære værker er:

 Børns leg, liv og udvikling historisk og i de moderne samfund – børn og identitetsdannelse, børn og krig.
 Daoisme (taoisme) og klassisk kinesisk medicin – kroppens energiveje, akupunktur, følelser og energi, seksuel energi, kost og energi, oversættelse af klassisk kinesiske medicinske og filosofiske værker samt poesisamlinger:  Daode jing (道德經, fra 500 f.v.t.), Den Gule Kejsers klassiker om indre medicin (黃帝內經, Huang Di nei jing, fra omkr. 300 f.v.t.), Klassikeren om de vanskelige områder (難經,Nan jing, fra mellem 200 f.v.t. til 200 e.v.t.), Den oprindelige vej (原道, Juan dao, daos kilde, fra cirka 140 f.v.t.), Sangenes bog (詩經, Shi jing, sange fra omkring 1100 f.v.t. til cirka 300 f.v.t.).

 Hvorfor blev kristendommen Vestens førende religion – og hvordan er dens udgangspunkt i solkulten, Sol Invictus?
 Det maritime liv og sømandskulturen i 1500- og 1600-tallets Vadehav, især Sønderho på Fanø – sømandsdansen og sønderhoningmusikken som eksistentielle udtryk for livsvilkårene.

 Landet Palæstina – dets historie og aktuelle situation.

Priser og legater 

 2015: Statens Kunstfond, arbejdslegat
 2007: Statens Kunstfond, arbejdslegat
 2006: Statens Kunstfond, arbejdslegat
 2004: Dansk Forfatterforening, Nemos Forfatterlegat
 2004: Claus Sørensens Fond, arbejdslegat
 2003: Claus Sørensens Fond, arbejdslegat
 2003: Litteraturrådet, rejselegat
 1994: Dansk Forfatterforening, autorkontoen, rejselegat og arbejdslegat
 1993: Dansk Forfatterforening, autorkontoen, rejselegat
 1992: Dansk Forfatterforening, autorkontoen, rejselegat
 1989: Statens Kunstfond, arbejdslegat
 1976: Statens Kunstfond, arbejdslegat
 1975: Statens Kunstfond, arbejdslegat
 1974: Statens Kunstfond, arbejdslegat
 1973: Statens Kunstfond, arbejdslegat

Eksterne henvisninger 
 Litteraturpriser
 Hørlych Karlsens hjemmeside
 Hugo Hørlych Karlsens samlede udgivelser 
 Hugo Hørlych Karlsens samlede artikler 

Oversættere fra Danmark
Personer fra Sæby
Faglitterære forfattere fra Danmark
Romanforfattere fra Danmark
Digtere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark