kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kompeitou

Kompeitou (金平糖) er japansk konfekt med form som kugler med små forhøjninger.

Etymologi 
Kompeitou er afledt af det portugisiske ord confeito for konfekt, dvs. tilberedt.

Den normale japanske stavemåde er traditionelt 金平糖, der bogstaveligt betyder "gyldent fladt sukker", men det skyldes hovedsageligt, at kanjine blev udvalgt, så de svarede til udtalen af det portugisiske ord. Andre varianter er 金米糖 ("gyldent rissukker") og 金餅糖 ("gyldent mochisukker"). I modsætning til dem er 糖花 ("sukkerblomst") en ateji, hvor man har givet kanjiene læsemåden kompeitou uden hensyn til deres faktiske udtale. I nutiden benyttes også rene fonetiske stavemåder med katakana, コンペイトー, eller hiragana, こんぺいとう.

Historie 
I det 16. århundrede blev teknikken til at fremstille søde sager bragt til Japan af portugisiske handelsfolk. I april 1569 havde den portugisiske missionær Luís Fróis således denne form for konfekt med som gave ved sin audiens hos den japanske feltherre Oda Nobunaga. I beskrivelsen af japanske købmænds sæder Nippon Eitaigura fra 1688 beskriver Ihara Saikaku kompeitou-fremstilling.

Da der dengang hverken fandtes infrastruktur eller teknologi til tilberedning af sukker i Japan, og der var brug for meget sukker til tilberedning af confeito, var det sjældne og kostbare søde sager. I den senere Meiji-perioden (1868-1912) betegnedes kompeitou dog som normale japanske søde sager.

Fremstilling 
Kompeitou har normalt en diameter på 5-10 mm og produceres ved, at et valmuefrø eller sjældnere sesamfrø indhylles i sukkersirup i flere omgange. Frøet bliver drejet over flere dage, opvarmet og overdækket med sirup, til den fremstår som et karakteristisk kugle med små forhøjninger. Formen skyldes ujævnhederne på de anvendte frø, der fra starten medfører en ujævn dækning med sukkersiruppen. Da stedet med mere sukkersirup stivner hurtigere, og ujævnhederne dermed stiger, opstår den karakteristiske form.

Fremstillingen tager normalt 7-13 dage og foregår endnu i dag delvist som håndarbejde.

Noter 

Mad fra Japan
Slik
Sembei

Sembei (煎餅) er lysebrune ristede riskiks i forskellige størrelser, der især fremstilles og sælges ved populære japanske turistmål. En sembei er ofte forsynet med et billede eller symbol for stedet og er derfor en populær souvenir (miyage) fra rejser. Af varianter kan nævnes de hårde souka sembei fra byen Souka og de bløde nure sembei (fugtige sembei).

Eksterne henvisninger 

Mad fra Japan
Kiks
Koshihikari

Koshihikari (コシヒカリ eller 越光, "lys fra Koshi-provinsen") er en rissort, der især dyrkes i Japan, men også i Australien og USA.

Koshihikari fremkom første gang i 1956 ved kombination af de to forskellige rissorter nourin 1-gou (農林1号) og nourin 22-gou (農林22号) hos Fukui Nouji Kairyou Jikkensho (福井農事改良実験所, Landbrugsforbedringsanstalt Fukui). Sorten blev efterhånden populær, til dels som følge af dets gode udseende. I dag er det en af de mest dyrkede sorter i landet med smag varierende regionerne imellem. Koshihikari fra Uonuma (Niigata) i Niigata-præfekturet hører til de dyreste rissorter i Japan.

Ris
Mad fra Japan
Byfjorden (Tønsberg)

Byfjorden er en fjord i Tønsberg kommune i Vestfold og Telemark fylke i Norge. Den er den inderste del af Tønsbergfjorden, som igen er en sidefjord i Oslofjorden, og går mellem Kanalen i Tønsberg, Tønsberghus og Jarlsberg travbane. Inderst i fjorden ligger Ilene vådområde og naturreservat, etableret i 1985. Ved kanalen ligger Kanalbroen, en vippebro for biltrafik åbnet 1957, og i Ollebukta er der lystbådehavn. Mellem restauranterne, mediehuset og gæstehavnen på kajen i byen og Kaldnes på Nøtterøy-sida, går Kaldnes bro, en gangbro som åbnede i 2005. På området efter Kaldnes Mekaniske Verksted, et skibsværft i drift fra 1899 til 1984, er der høje bygninger  med boliger.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Tønsbergs Blads webkamera over Brygga og Byfjorden

Fjorde i Vestfold og Telemark
Tønsberg
Wrap Her Up

"Wrap Her Up"  er en sang af den britiske sangeren Elton John fra albummet Ice on Fire (1985). I sangen fremhævede også George Michael.

Sangen er bemærkelsesværdig for mange kendte kvinders navne i slutningen af sangen, herunder Kiki Dee, som havde sunget med Elton på sangen "Don't Go Breaking My Heart" i 1976, og også sang baggrundsvokal på "Wrap Her Up ".

De berømte navne omfatter Marlene Dietrich, Rita Hayworth, Marilyn Monroe, Katharine Hepburn, Dusty Springfield, Billie Jean King, Vanessa Williams, Nancy Reagan, Julie Andrews, Annie Lennox, Shirley Temple, Tallulah Bankhead, Prinsesse Caroline af Monaco, Mata Hari, Joan Collins, Brigitte Bardot, Doris Day, Samantha Fox og Priscilla Presley.

Eksterne henvisninger 
Officiel tekst

Elton John-sange
Singler fra 1985
Maria-Eleni Kyriakou

Maria-Eleni Kyriakou (født den 11. januar 1984) er en cypriotisk sangerinde. Hun var repræsentant for Grækenland ved Eurovision Song Contest 2015 i Wien med nummeret "One Last Breath" efter at have vundet den græske forhåndsudvælgelse den 4. marts.

Kildehenvisninger 

Grækenlands Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2015
Sangere fra Cypern
Leonor Andrade

Leonor Andrade, født 13. September 1994 i Palmela, Portugal, er en portugisisk sangerinde og skuespiller. Hun skal repræsentere Portugal ved Eurovision Song Contest 2015 i Wien med nummeret "Há um mar que nos separa" (på dansk: Der er et hav, der skiller os) efter at have vundet den portugisiske udvælgelse Festival da Canção den 7. marts 2015.  Hun undlod at kvalificere sig til finalen. Hun var 14. af 17. plads med 19 point.

Noter 

Sangere fra Portugal
Portugals Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2015
Guy Sebastian

Guy Theodore Sebastian (født 26. oktober 1981) er en australsk singer-songwriter. Han var den første vinder af Australian Idol i 2003, og var en dommer i Australiens The X Factor fra 2010 til 2012. Sebastian har udgivet otte top-ti albummer, heriblandt to der har ligget nummer et. De første syv opnåede enten platin eller multi-platin certifikationer. Han har også opnået 12 top-ti singler, heriblandt seks der er gået nummer et. Sebastian er den eneste australske mandlige artist i den australske hitlistes historie til at få seks nummer-et singler, og er på tredjepladsen samlet blandt australske kunstnere samlet. Otte af hans singler har fået en multi-platin certificering, heriblandt den 9 dobbelt platincertificerede "Battle Scars". Hans debutssingle "Angels Brought Me Here" var den bedst sælgende sang i Australien i 00'erne. Med 51 platin og seks guld certifikationer og et kombineret album og singlesalg på over 3,7 millioner i Australien, har han de fleste certifikationer og største slag af alle deltagere i Australian Idol.

Biografi 
Guy Sebastian er født den 26. oktober 1981 i Malaysia af en malaysisk far og en britisk mor. Familien flyttede til Melbourne, Australien, da han var seks år. Han slog igennem via talentprogrammet Australian Idol i 2003 og opnåede herefter stor popularitet både i Australien og i Sydøstasien.

Karriere

Australian Idols 2003 
I maj 2003 havde han en succesfuld audition til Australian Idols, hvor han sang Stevie Wonders "Ribbon in the Sky". Han blev erklæret vinder af konkurrencen den 19. november samme år, hvor han fik en pladekontrakt med BMG, der senere blev opkøbt af Sony.

Eurovision 2015 
Den 4. marts 2015 meddelte den australske tv-station SBS, at Guy Sebastian var blevet udvalgt til at repræsentere Australien ved landets debut i Eurovision Song Contest. Han skal fremføre sangen "Tonight Again" ved finalen i Wien, hvilket blev offentliggjort den 16. marts 2015.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

 

Australiens Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2015
Sangere fra Australien
Electro Velvet

Electro Velvet er en britisk musikduo bestående af Alex Larke og Bianca Nicholas. De repræsenterede Storbritannien i Eurovision Song Contest 2015 med det elektroniske swingnummer "Still In Love With You", hvor de opnåede en 24. plads i finalen. De blev udvalgt internt hos tv-stationen BBC, og udvælgelsen blev offentliggjort den 7. marts 2015.

Noter 

Musikgrupper fra Storbritannien
Storbritanniens Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2015
Ann Sophie

Ann Sophie (egl. Ann Sophie Dürmeyer) er en tysk sangerinde, der repræsenterede Tyskland i Eurovision Song Contest 2015 i Wien med nummeret "Black Smoke". Tyskland var en af de 2 sange der fik nul point.

Biografi 
Ann Sophie Dürmeyer er født den 1. september 1990 i London af tyske forældre og opvokset i Hamborg. Hun begyndte at skrive egne sange i 2011.

Unser Song für Österreich og Eurovision Song Contest 2015 
Ann Sophie deltog i februar-marts 2015 i den tyske forhåndsudvælgelse til Eurovision Song Contest 2015, kaldet Unser Song für Österreich. Hun deltog først i en særlig 'klubkoncert', der fandt sted den 19. februar i Hamborg, og hvor ti uprøvede navne kæmpede om et wildcard i den egentlige finale i Hannover. I klubkoncerten fremførte hun sangen "Jump the Gun" og vandt herigennem wildcardet til finalen.

Ved finalen den 5. marts sang hun to sange, "Jump the Gun" fra klubkoncerten samt "Black Smoke". Hun fremførte "Jump the Gun" i den første runde og kvalificerede sig herefter videre til den anden runde, hvor hun sang "Black Smoke". Sidstnævnte sang gik videre til en superfinale med to sange, hvoraf den anden var "Heart of Stone" fremført af sangeren Andreas Kümmert. "Heart of Stone" vandt finalen, men Andreas Kümmert valgte at give førstepladsen til Ann Sophie med den begrundelse, at han ikke selv følte sig i stand til at deltage i Eurovision Song Contest. Det var derfor Ann Sophie, skulle repræsentere Tyskland i Wien.

Eksterne henvisninger

Kildehenvisninger 

Tysklands Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Eurovision Song Contest 2015
Sangere fra Tyskland
Personer fra London
Eagle Vision

Eagle Vision var en af det amerikanske bilmærke Eagle mellem starten af 1992 og slutningen af 1997 fremstillet øvre mellemklassebil med forhjulstræk.

Vision var baseret på Chrysler-koncernens LH-platform og var teknisk set beslægtet med modellerne Chrysler Concorde, New Yorker og LHS samt Dodge Intrepid. Vision adskilte sig kun fra Dodge Intrepid og Chrysler Concorde i detaljer, som f.eks. frontpartiets kileformede design. I Europa blev Eagle Vision − ligesom Dodge Caravan − markedsført under varemærket Chrysler.

Vision blev præsenteret i starten af 1992 på biludstillingen i Detroit. Designet fulgte den af Chrysler formerede Cab Forward-filosofi og havde en lang akselafstand, forholdsmæssigt korte overhæng og en fortil udhængende passagerkabine med en tilsvarende kort motorhjelm.

Modelprogrammet omfattede versionerne ESi med 3,3-liters V6-motor (114 kW/155 hk) og TSi med 3,5-litersmotor (160 kW/218 hk) med 24 ventiler, begge i kombination med firetrins automatgear. ESi-modellen havde strammere undervogn, ABS-bremser, læderrat og 16" alufælge.

I efteråret 1993 blev 3,3'erens effekt øget til 120 kW (163 hk) og automatgearet med henblik på blødere gearskift modificeret.

Til modelåret 1997 fik basismodellen ESi bagtil tromle- i stedet for de hidtil benyttede skivebremser.

Mærket Eagle forsvandt helt i foråret 1998. Den allerede færdige efterfølger blev derfor markedsført som Chrysler 300M. Der blev i alt produceret 94.000 eksemplarer af Eagle Vision.

Litteratur 
 Chrysler Vision instruktionsbog. Chrysler International, september 1993 (på tysk).
 Flammang, James M./Kowalke, Ron: Standard Catalog of American Cars 1976–1999, Kraus Publications, Iola (1999),  (på engelsk).

Eksterne henvisninger 

Bilmodeller
Øvre mellemklassebiler
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 1992
Biler fra 1990'erne
Cordillera Central

Cordillera Central er en boliviansk bjergkæde, der er en del af Andesbjergene. Bjergkæden af foldebjerge deler de tre flodområder i landet og indeholder en lang række bjergtoppe, herunder Bolivias næsthøjeste bjerg, Illimani. Cordillera Central er rig på mineraler og ædle metaller. Bjergkæden løber fra nord ved Chawpi Urqu mod syd til Zapaleri, der danner grænse til Chile og Argentina. 

Cordillera Central kan opdeles i tre områder:

 Det nordlige område, Cordillera Real, med Chawpi Urqu og Palumani, og nogle af Bolivias mest kendte bjerge nær La Paz som Illimani, Illampu, Janq'u Uma, Mururata og Huayna Potosí, der alle er over 6.000 meter høje. Området er hjemsted for verdens højest beliggende meteorologiske observatorium, der er beliggende på bjerget Chacaltaya. Nogle af verdens højest beliggende skiområder findes i Cordillera Real.

 Den centrale del af bjergkæden indeholder det berømte bjerg Cerro Rico ("Det rige bjerg") (quechua:  Sumaq Urqu) og en række bjergtoppe i departementet Potosí. området indeholder også jernbanestationen Paso de Condor, der er beliggende i 4.288 meters højde.

 Den sydlige del er karakteriseret ved sin mineralrigdom og store forekomster af bl.a. tin. Den højeste tinde er Zapaleri, danner grænse til Chile og Argentina.

Eksterne henvisninger

Central
Andesbjergene
Tvebo baldrian

Tvebo baldrian (Valeriana dioica) er en flerårig plante i gedeblad-familien. Han- og hunblomster findes på forskellige planter.

Beskrivelse 
Tvebo baldrian er en 10-40 centimeter høj urt med stilkede, hele grundblade og stængelblade, der er fjersnitdelte med et stort endeafsnit (lyreformede). Planten er tvebo. Hanplanterne har forholdsvis store, blegrøde blomster i en halvskærmlignende stand. Hunplanterne har små hvide eller blegrøde blomster i en hovedformet sammentrængt stand, hvis grene dog forlænges under frugtmodningen. Bægeret på hunblomsten udvikles ved frugtmodning til en fnok med fjerformede stråler.

Udbredelse 
Arten er hjemmehørende i Europa.

I Danmark findes tvebo baldrian hist og her på enge og i kær. Blomstringen sker i maj og juni.

Kilder og eksterne henvisninger 

 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 
 M. Skytte Christiansen og Henning Anthon: Danmarks Vilde Planter, Branner og Korchs Forlag 1958.

Baldrian
Vårsalat

Vårsalat (Valerianella) er en slægt af planter, der består af omkring 45 arter, hvoraf tre findes vildtvoksende i Danmark.

Arter 
De danske arter i slægten:
 Tandfri vårsalat (Valerianella locusta)
 Tandbægret vårsalat (Valerianella dentata)
 Opblæst vårsalat (Valerianella rimosa)

Kilder og eksterne henvisninger 

 The Plant List (2013). Version 1.1

Planteslægter
Gedeblad-familien
Sarah Browne

Sarah Browne (født 1981 i Dublin, Irland) er en irsk kunstner. Sarah Browne repræsenterede Irland på den 53. Venedig-biennale sammen med kunstnerne Gareth Kennedy.

Underviser på National College of Art and Design, Dublin.

Kunstnerisk praksis 
Sarah Browne identificerer i sit researchbaserede kunstneriske arbejde økonomiske strukturer som metafor for sociale og politiske relationer. Hun undersøger, hvordan vi kommunikerer og skaber fælles meninger om begreber som økonomi, værdi og politik.
Hun samarbejder med Gareth Kennedy under navnet Kennedy Browne.

Udstillinger 
 The Peacock, Grazer Kunstverein, Austria; One Foot in the Real World
 Irish Museum of Modern Art, Dublin; The Twentieth Century as Never Seen Before
 Museo di Santa Giulia, Brescia (2013); How to Use Fool's Gold
 Ikon Gallery, Birmingham and Contemporary Art Gallery, Vancouver (2012); Second Burial at Le Blanc
 Project Arts Centre, Dublin (2011); Minimalism and Applied II
 Daimler Contemporary, Berlin, and Unto This Last, Raven Row, London (both 2010).

Udgivelser 
IrelandVenice,
udgivet i anledning af Ireland’s representation at the 53rd Venice Biennale
Sæt bestående af tre monografier: Sarah Browne, Gareth Kennedy, Kennedy Browne
Tekster (om Sarah Browne) af Tim Stott og JK Gibson-Graham
 (Sarah Browne)
 (sæt med tre monografier)

From Margin to Margin (Looking for Eileen),
Artist book, designed af Sarah Browne i samarbejde med Peter Maybury
Udgivet af cottagelab, 2010.

Eksterne link 
 kunstnerens egen hjemmeside
 Kennedy Browne’s hjemmeside
 Ireland at Venice 

Personer fra Dublin
Kunstnere fra Irland
Kvindelige kunstnere
Pia Rönicke

Pia Rönicke (født 1974 i Roskilde, Danmark) er en dansk billedkunstner uddannet ved Det Kongelige Danske Kunstakademi 1995-1999 og California Institute of the Arts 1999-2001. Hun bor og arbejder i København..
Lektor ved Kunstakademiets Billedkunstskoler i København.

Kunstnerisk praksis 
Pia Rönickes kunstneriske praksis blander video, installationskunst, fundne objekter og arkivmateriale i fænomenologiske undersøgelse af arkitektur, byrum, historie og arkivet.

Hædersbevisninger 
Pia Rönicke blev tildelt Statens Kunstfonds treårige arbejdsstipendium i 2014.

Referencer 

Personer fra Roskilde
Kunstnere fra Danmark
Kvindelige kunstnere fra Danmark
Claudia Reinhardt

Claudia Reinhardt, (født 1964 i Tyskland) er en tysk kunstner med fokus på fotografiet.

Baggrund 
Claudia Reinhardt blev født i det sydlige Tyskland i 1964. I en alder af atten forlod hun sin hjemby for at bo et år i London. Tilbage i Tyskland studerede hun filosofi og litteraturhistorie i Heidelberg. Efter to år afbrød hun sine studier og begyndte at undervise i fotografi. Hun flyttede til Berlin for at arbejde som fotoassistent. Efter nogle år flyttede hun til Hamburg for at arbejde som freelance modefotograf. Hendes arbejde blev offentliggjort i forskellige magasiner (Szene, Tempo, ID-London). I 1988-1994 var hun elev på kunstakademiet i Hamborg. Hendes vigtigste lærer var Bernhard Johannes Blume. I den tid grundlagde hun kunstmagasinet Neidtogether med Ina Wudtke og Heiko Wichmann. Gennem en bevilling fra DAAD (Deutsch Akademischer Austauschdienst) kunne hun bo og arbejde i Los Angeles, hvor hun studerede på University of California og Irwin University, Californien. Herefter flyttede hun tilbage til Berlin. I 2000 blev hun ansat som undervisner ved Kunstakademiet i Bergen, Norge. Hun besad denne stilling som lektor frem til 2012. I dag bor og arbejder hun  som kunstner i Berlin og Oslo.

Kunstnerisk praksis 

Killing Me Softly - Todesarten er en serie på ti fotografier, som skildrer ti kvindelige kunstneres selvmord, med Claudia Reinhardt som model for dem alle. Serien omfatter Sarah Kane, Unica Zürn, Clara Immerwahr, Sylvia Plath, Adelheid Duvanel, Ingeborg Bachmann, Anne Sexton, Diane Arbus, Pierre Molinier, og Karin Boye.
No Place Like Home er en serie på 25 fotografier baseret på byen Viernheim, hvor Reinhardt voksede op. 
Dødspar, Liebespaare er en serie på 19 billeder, hvor Reinhardt iscenesætter selvmord af par. Ligesom i hendes serie Killing Me Softly - Todesarten bruger hun autentiske historier til at visualisere det sidste øjeblik af disse folks liv. Serien omfatter Stefan Zweig og Lotte Zweig, Heinrich von Kleist og Henriette Vogel, André Gorz og hans kone Dorine, Jochen Klepper og hans kone Johanna Stein og hendes datter Renate, Arthur Koester og Cynthia Jefferies, Bernard und Georgette Cazes og andre.

Udvalgte udgivelser

Repræsentation 
Hun er repræsenteret i samlingerne Gaby u. Wilhelm Schurmann, Aachen, og F.C. Gundlach, Hamburg.

Referencer

Eksterne links
Artist's Official website

Kunstnere fra Tyskland
Kvindelige kunstnere
Rachel Whiteread

Rachel Whiteread MBE (født 20. april 1963) er en britisk samtidskunstner, der hovedsageligt arbejder med skulpturer. I 1993 modtog hun som den første kvinde Turnerprisen.

Kunstnere fra Storbritannien
Ulla Angkjær Jørgensen

Ulla Angkjær Jørgensen, (født 1963, Danmark) er en dansk kunsthistoriker. Førsteamanuensis (lektor) i kunsthistorie, Institutt for kunst- og medievitenskap, Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (2004-), Ph.d.-kandidat, Institut for kunsthistorie, Aarhus Universitet (1999-2002), Kunstanmelder, Kristeligt Dagblad (1996-1999). Kraka-prisen, Foreningen for kønsforskning i Danmark (2003).

Ulla Angkjær Jørgensen har udgivet bogen "Kropslig kunst - Æstetik, kunst, kunstanalyse", Museum Tusculanum, 2007.

Referencer 

Kunsthistorikere fra Danmark
Ursula Munch-Petersen

Ursula Munch-Petersen (født 29. december 1937 i Rønne) er en dansk keramiker, der har har formået at kombinere keramik, med fokus på folkelig brugskunst, og hendes interesse for botanik.

Eksterne henvisninger og kilder 
 
 kvinfo.dk: Ursula Munch-Petersen

Keramikere fra Danmark
Ursula
Personer i Kraks Blå Bog
Kunstnere på finansloven
Pernille Louise Sejlund

Pernille Louise Sejlund (født 1979 i København) er en dansk komponist, musiker og performer.

Sejlund begyndte sin musikalske karriere i DR PigeKoret.
Hun har en bachelor i musikvidenskab 2004 og kandidatgrad i komposition på DKDM 2011.

I 2012 og 2013 komponerede hun musik til to kortfilm.
Hun modtog stipendium fra Léonie Sonnings Musikfond i 2014. Hun har været festivalkomponist ved Rudersdal Sommerkoncerter 2014 og Bornholms Musikfestival 2018.

I 2014 udgav hun hun sit debutalbum som solokunstner under titlen Time for Reflection. Albummet omhandlede klimaet og blev til i samarbejde med meteorologen Jesper Theilgaard. Det modtog fire ud af seks stjerner i musikmagasinet GAFFA.

Diskografi 
 Time for Reflection (2014)

Filmkomponist 
 Hakoili (2012, kortfilm)
 The Association of Joy (2013, kortfilm)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Komponister fra Danmark
Musikere fra Danmark
Kvindelige komponister
Personer fra København
Ylva Lund Bergner

Ylva Lund Bergner (født 1981 i Lund) er en svensk komponist. Hun studerede komposition på Kungl. Musikhögskolan i Stockholm under Pär Lindgren, William Brunson, Jesper Nordin, Fredrik Hedelin, Orjan Sandred, Lars-Erik Rosell og Lars Ekström samt på det Kgl. Musikkonservatorium (DKDM) i København.

Ylva Lund Bergner har samarbejdet med ensembler som DR Radiokoret, Aalborg Symfoniorkester, Sinfonietta SAMI og Pärlor för svin.
Hun skaber også med improviseret elektronisk musik.

Ylva Lund Bergner er bosiddende i København og fik i april 2014 det tre-årige arbejdsstipendium fra Statens Kunstfonds Tonekunstudvalg.

Kilder 

 Ylva Lund Bergners website

Komponister fra Sverige
Kvindelige komponister
Personer fra Lund
Jasper Ritz

Jasper Ritz er tv-vært og podcaster. 

I 2010 medvirkede Jasper i “Ups! Det er live" med sketchen "Crime Riders" sammen med Martin Høgsted og har siden været vært på "Ups! Det er Live" sæson 2, Funnyhaha TV (TV2 Zulu), Menneskeforsøg (DR3), Hævnen er Sjov (TV2 ZULU), Esport på ZULU (TV2 Zulu), Zulu Julu Pakkeregn (TV2 Zulu) og Stupid Man - Smart Phone (TV2 Zulu), samt vært på Den Røde Løber til Zulu Awards (2015-2016) og Zulu Comedy Galla (2012). 

Jasper Ritz har sammen med David Mandel podcasten "Farmænd", som er udgivet siden april 2017.
Jasper Ritz er ligeledes vært på podcasten “Diagnosen”, sammen med iværksætter Morten Pedersen. “Diagnosen” udgives af Heartbeats.

Eksterne henvisninger 
 

Tv-værter fra Danmark
Karl Pedersen

Karl Pedersen (født 17. juli 1952, Århus) er forfatter, lydtekniker, underviser og musiker.

Biografi 
Han var i 1973-1982 guitarist i OZON, der nød stor succes med et akrobatisk-visuelt rock’n’roll show i Danmark og Skandinavien. OZON udgav 2 album og 3 singler.
 1981 cand. mag. i musik & nordisk litteratur, Århus Universitet
 1983 adjunkt på Vestfyns Gymnasium
 1989 etablerede Blue Apple Lyd-design i Odense, hvor han siden har produceret albums med danske og tyske grupper og lavet lyd til medie- produktioner
 Siden 1996 undervist i lydstudie-teknik på Aalborg Universitet, Populærmusik & Lydproduktion
 Desuden musiker i forskellige konstellationer og forfatter til musikfaglige bøger.

Musikfaglige bøger 
 Når musikken er ude, spiller teknikken (Systime 1989) bibliotek.dk 
 The Who (Systime 1992) bibliotek.dk 
 Musik & Lyd (Gyldendal 1999) bibliotek.dk 
 LYDSTUDIE-håndbogen (Canta·Libris 2014) bibliotek.dk

Roman 
  Når klovnen græder * (Canta·Libris 2012) bibliotek.dk

Diskografi 
 OZON:  Smag & behag (1978) og  Mr. Rock’n’roller (1982) og 3 singles.
 Solo-albummet  In Search of Atlantis  (1996) - opsat som audio-visuelt show baseret på Atlantis-myten fra den græske ø Santorini.
 Pocobell  1969 (2008) - guitarrock sammen med tidligere bandmate Lassen Stefansen.

Eksterne links 
 bibliotek.dk
 www.blueapple.dk
 www.cantalibris.dk

Romanforfattere fra Danmark
Personer fra Aarhus