kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Landkreis Neu-Ulm

Landkreis Neu-Ulm ligger i den vestlige del af  Regierungsbezirk Schwaben i den tyske delstat Bayern. Nabolandkreise er mod nord Alb-Donau-Kreis i delstaten Baden-Württemberg, mod øst  Landkreis Günzburg, mod syd Landkreis Unterallgäu og mod vest Landkreis Biberach i Baden-Württemberg samt den kreisfri by Ulm. Landkreisen er en del af  Region Donau-Iller. Sæde for administrationen (Landratsamt) ligger  i  Neu-Ulm.

Geografi 
Landkreisen ligger hovedsagelig i forlandet til Alperne øst for Iller og syd for Donau. Kun kommunen Elchingen ligger i den sydlige udkant af Schwäbische Alb. Landkreisens område består af den såkaldte "Iller-Lech-Platte", en grusslette mellem Iller i vest og Donau mod nord. Mod syd stiger området op mod 610 meters højde.

Trafik 
Neu-Ulm var allerede i  1853 endestation for de Bayerske Statbaners linje til Augsburg , som i de følgende år blev ført over Donau til Ulm. 

I 1862 byggedes Illertalbahn til Memmingen, som fra  Neu-Ulm over Illertissen og Kellmünz førte mod syd.

Fra denne gik fra 1878 sidebanen  Senden - Weißenhorn og fra 1894 Kellmünz – Babenhausen.

Kommunen Elchingen ligger ved den nord for Donau i 1876 åbnede Brenzbahn fra Ulm til Aalen.

Fra  1897 til 1945 var Neu-Ulm forbundet med nabobyen Ulm  med en elektrisk sporvognslinje.

Begge lokalbaner blev tidligt nedlagt:
 1964: Kellmünz – Weiler – Babenhausen 6 km
 1966: Senden – Weißenhorn 10 km

Landkreis indrammes af mod nord motorvej A 8 og mod vest  A 7.

Byer og kommuner 

Kreisen havde   indbyggere pr.    

Verwaltungsgemeinschafte
 Altenstadtmit den MitgliedsgemeindenAltenstadt (Markt), Kellmünz a.d.Iller (Markt) und Osterberg
 Buchmit den MitgliedsgemeindenBuch (Markt), Oberroth und Unterroth 
 Pfaffenhofen a.d.Rothmit den MitgliedsgemeindenHolzheim und Pfaffenhofen a.d.Roth (Markt)

Kommunefrie områder] (44,79 km²)
 Auwald (4,96 km²)
 Oberroggenburger Wald (6,43 km²)
 Reudelberg (aufgelöst 1. Januar 2000)
 Stoffenrieder Forst (15,79 km²)
 Unterroggenburger Wald (17,62 km²)

Eksterne henvisninger 

 Offizieller Internetauftritt des Landkreises
 Historisches Lexikon Bayerns: Kirchberg-Weißenhorn, Herrschaft (Sarah Hadry)

Mittelschwaben
Pearl Harbor (flertydig)

Pearl Harbor han betyde flere ting:

 Pearl Harbor – amerikansk flådebase i Stillehavet på øen Oahu, Hawaii.
 Angrebet på Pearl Harbor - 7. december 1941.
 Pearl Harbor (film) – film fra 2001, instrueret af Michael Bay.

Se også 
 USS Pearl Harbor (LSD-52) – af Harpers Ferry-klassen
Henrik 6. af Reuss-Köstritz

Henrik VI rigsgreve af Reuss-Köstritz (ty. Heinrich) (født 1. juli 1707, død 17. maj 1783) var en tysk fyrste og dansk amtmand, kammerherre, gehejmeråd og overhofmester for Sorø Akademi.

Karriere 
Han var søn af Henrik XXIV greve af Reuss (yngre linje) til Plauen og Köstritz og Marie Eleonore Emilie f. grevinde Promnitz og fødtes 1. juli 1707. Udgået fra et udpræget pietistisk hjem sendtes han 1732 til Danmark, udnævntes 1739 til kammerherre og blev året efter hvid ridder. 1742 udnævntes han til stiftamtmand over Christianssands Stift og amtmand over Nedenæs Amt, 1746 til amtmand over Sorø Amt og året efter tillige til overhofmester ved det nydannede Sorø Akademi og stiftamtmand over Sorø købstad. Under sit ophold her i landet havde grev Reuss tilegnet sig det danske sprog så godt, at han ved indvielsen af akademiet 1747 holdt åbningstalen på dansk; et tilfælde, der vistnok er enestående blandt de mange tyskere, Bernstorff'erne iberegnede, der i det 18. århundrede indkaldtes her til landet.

Büsching betegner greven som en herre ikke uden lærde kundskaber, også gudfrygtig og en menneskeven, men alt for afhængig af sin rige gemalinde. 1748-54 var han amtmand over Ringsted Amt og udnævntes 1754 til amtmand over Sønderborg Amt. 1747 blev han gehejmeråd og fik 1779 elefantordenen. 1765 forlod han Danmark og trådte i preussisk tjeneste som minister. Han døde 17. maj 1783.

Ægteskab 
Han ægtede 16. december 1746 Anna Francoise Henriette Suzanne Casada Marguerite Marquise de Monteleone (2. maj 1725 – 6. januar 1761), datter af Don Antonio Casado marquis de Monteleone og Marguerite f. Huguetan, komtesse af Gyldensteen. De havde 7 børn:

 Friederike (1748-1798) ∞ Johann Christian 2. af Solms-Baruth (1733-1800), søn af Johann Karl af Solms-Baruth (1702-1735)
 Eleonore (1749-1749)
 Heinrich 40. (1750-1751)
 Heinrich 43. af Reuss-Köstritz (1752-1814)
 Heinrich 45. (1753-1760)
 (barn) (1755)
 Heinrich 48. (1759-1825) ∞ Christine von Schönburg-Wechselburg (1766-1833), datter af Karl Heinrich 2. von Schönburg-Wechselburg zu Glauchau (1729-1800)

Kilder 
 Dansk Biografisk Leksikon

Amtmænd fra Slesvig
Amtmænd fra Danmark
Huset Reuss
Grever fra Tyskland
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Hofmestre fra Danmark
Danskere i 1700-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Kammerherrer fra Danmark
Diplomater fra Preussen
Gehejmeråder fra Danmark
Rektorer fra Sorø Akademi
Senden (Bayern)

Senden er den næststørste by i Regierungsbezirk Schwaben i den tyske delstat Bayern. Kommunen hører til region Region Donau-Iller i Mittelschwaben. Den ligger 12 km syd for Ulm og 45 km nord for Memmingen.

Geografi 
Senden ligger ved floden Iller og grænser op til delstaten Baden-Württemberg. Byen er med i trafiksamarbejdet Donau-Iller-Nahverkehrsverbund.

Nabokommuner 
Senden grænser til følgende kommuner (med uret, fra nord ): Neu-Ulm, Pfaffenhofen, Weißenhorn, Vöhringen og Illerkirchberg.

Inddeling 
Ud over Senden, ligger i kommunen landsbyerne:
 Aufheim
 Ay
 Freudenegg
 Hittistetten
 Witzighausen
 Wullenstetten

Eksterne henvisninger 

 Stadt Senden
 Website zu Wullenstetten
Øresunds Toldkammer

Opkrævningen af Øresundstolden fandt sted på Øresunds Toldkammer i Helsingør. I begyndelsen lå toldkammerbygningen flere steder i byen, men i 1681 fandt den sin blivende plads i Strandgades østligste ende. Det var en oprindeligt senmiddelalderlig, grundmuret bygning, som blev købt til formålet af bogholder Claus Liime.

1740-42 opførtes en helt ny toldkammerbygning på hjørnet af Sophie Brahes Gade og Strandgade (Strandgade 97). Den var tegnet af bygmester Nicolai Basse, der uventet vandt over Laurids de Thurah, Philip de Lange og Nicolai Eigtved om at få opgaven. De tre kendte arkitekter havde lavet udkast til bygningen mellem 1737 og 1739, men muligvis har forslagene været for bekostelige. Basses bygning er gengivet i Thuras Den Danske Vitruvius. Det var en rokokobygning på ni fag med mansardtag. De tre midterfag sprang frem i en risalit.

Bygningen blev revet ned 1857 ved Øresundstoldens ophør til fordel for en havneudvidelse.

Direktøren for toldkammeret var en betroet højtstående hofembedsmand, der under sig havde nogle kæmmerere.

Direktører for Øresunds Toldkammer 
(listen er ikke komplet)
 1664-1668 Marcus Meibom
 1738-1764 Wilhelm August von der Osten
 1764-1766 Niels Krabbe Vind
 1766-1770 Johann Hartwig Ernst von Bernstorff
 1770-1772 ?
 1772-1772 Jørgen Erik Skeel
 1772-1776 Joachim Godske Moltke
 1776-1811 Christian Numsen
 1811-18?? Frederik Moltke
 1833-1839 Adam von Krogh
 1839-1850 Nicolai Holten
 1850-1857 Christian Albrecht Bluhme

Kæmmerere 

 -1771: Christian Albrecht Bluhme
 1750-1781: Johan Gottlieb Putscher
 Adam von Lüttichau
 1778-1801 Nicolai Jacob Jessen
 1781-1823 Georg Christopher Hauch
 1796-1833 Adam von Krogh
 Ernst Christian Frederik von Walterstorff
 Christian Gerhard Wessel
 Hans Hellesen Olrik

Litteratur 
Degn, Ole. Tolden i Sundet: Toldopkrævning, politik og skibsfart i Øresund 1429-1857. København: Told- og Skattehistorisk Selskab, 2010. .

Kilder 
 Helsingør Leksikon

Historiske ejendomme i Helsingør Kommune
Danske myndigheder under enevælden
Ophørt i 1857
Forsvundne bygninger, konstruktioner og anlæg i Helsingør Kommune
Toldkamre i Danmark
MHV 900-klassen

MHV 900-klassen er Marinehjemmeværnets nyeste skibsklasse. Den er en videreudvikling MHV 800-klassen og er ca 3,50 meter længere og adskillige tons tungere. Den forøgede størrelse gør skibsklassen i stand til medbringe 2 flydespærringer af 180 meters længde, hvilket giver det danske forureningsberedskab et mærkbart løft opad. Desuden er klassen udrustet med flere brandpumper og en vandkanon, så den også kan indsættes i brandbekæmpelse. Skibene indgår i Marinehjemmeværnets normale opgavekompleks.

Se også 
 Miljø-klassen
 Seatruck-klassen
 Supply-klassen

Referencer, kilder og eksterne links 

 Hjemmeværnet: MHV 900-klassen 
 Flådens Historie: MHV 900-klassen
 FMT: Hjemmeværnet skal have nyt fartøj
 Hjemmeværnet: MHV 912 overleveret

Patruljefartøjer fra Danmark
Den danske Vitruvius

Den danske Vitruvius er et kobberstukkent bogværk om dansk arkitektur udført af arkitekten Lauritz de Thurah på bestilling af kong Christian VI i 1735.

Indhold 
Det "indeholder grundtegninger, opstalter, og giennemsnitter af de merkværdigste bygninger i Kongeriget Dannemark, samt de kongelige tydske provintser tilligemed en kort beskrivelse over hver bygning i sær. Le Vitruve danois; contient les plans, les élévations et les profils des principaux bâtiments du Roiaume de Dannemarc, aussi bien que des provinces allemandes, dependantes du roi. Der dänische Vitruvius; enthält die Grundrisse, Aufrisse und Durchschnitte derer merkwürdigsten Gebäude des Königreichs Dännemark, und der könglichen teutschen Provintzen. 

Titlen henviser til den romerske arkitekt og ingeniør Vitruvius, der i det 1. århundrede f.Kr. udgav et værk om bygningskunst.

To bind udkom hos Ernst Henrich Berlings bogtrykkeri. De beskriver i tekst og tegninger  monumental bygningskunst i Danmark og hertugdømmerne med forbillede i den britiske arkitekt Colen Campbells Vitruvius Britannicus (1715-31):

 1. Deel 1746 "Handler om de fornemmeste Bygninger, som findes i den kongel. Hoved-residents- og frie Riigs-stad Kiøbenhavn, saavel kongelige, offentlige, som en deel Privat-bygninger". Med 122 tavler med opmålinger og tegninger af de fornemste bygninger i København af enhver art lige ned til et par borgerhuse på Kongens Nytorv.

 2. Deel 1749 "Indeholder alle kongelige Slotte, saavelsom en deel andre merkværdige Bygninger i Kongeriget Dannemark og i de kongelige tydske Provintzser". Med 161 tavler med alle kongelige slotte og andre bemærkelsesværdige bygninger i det øvrige Danmark.

Alle prospekterne i Den danske Vitruvius er udført af den dygtige tegner Johan Jacob Bruun.

Fortegningerne til de slesvigske og holstenske tavler blev formentlig udført af Otto Johann Müller, der var kgl. landbygmester i hertugdømmerne.

Faksimileudgaven fra 1966-67 ved Hakon Lund på Thaning & Appel blev supplereret med det indtil da utrykte tredje bind, hvortil manuskriptet findes i Det Kongelige Bibliotek:

 3. Deel. "Indeholder Foklaring om alle de merkværdige Ting og nye Indretninger, som i den Kongelige Hoved-residents- og frie Rigs-stadt Kiøbenhavn siden ao. 1749 ... ere ... foretagne og fuldførte."3. Deel indeholder især opstalter af de nye bygninger i Frederiksstaden herunder Thurahs eget hus i Amaliegade.

Sammen med Thurahs andet store værk om København, Hafnia Hodierna, er Den Danske Vitruvius'' en uvurdelig kilde til mange bygninger midt i 1700-tallet. Mange kongelige slotte fra middelalderen og renæssancen blev nedrevet i anden halvdel af 1700-tallet. Andre brændte ned som Christiansborg Slot i 1794 og Frederiksborg Slot i 1859.

Eksterne henvisninger 
 Bind 1
 Bind 2

Historiebøger
Vitruvius
Litteratur i 1746
Litteratur i 1749
Arkitekturbøger
Altenstadt (Iller)

Altenstadt er en købstad (markt) i Regierungsbezirk Schwaben i den tyske delstat Bayern. Den er hjemsted for Verwaltungsgemeinschaft Altenstadt.

Geografi 
Byen ligger circa 30 km syd for Ulm og 25 km nord for Memmingen, ved foden Iller i Mittelschwaben.

Inddeling 
Ud over hovedbyen Altenstadt ligger i kommenen disse landsbyer:
 Bergenstetten
 Dattenhausen
 Filzingen
 Grafenwald
 Herrenstetten
 Illereichen
 Untereichen

Trafik 
Altenstadt ligger ved motorvej A 7, Staatsstraße 2031 (tidligere B 19), og ved jernbanen Ulm-Memmingen, den såkaldte Illertalbahn.

Galleri

Eksterne henvisninger 

Mittelschwaben
Hafnia Hodierna

Hafnia Hodierna, Eller Udførlig Beskrivelse om den Kongelige Residentz- og Hoved-Stad Kiøbenhavn. er et kobberstukkent arkitekturværk om København udgivet af arkitekten Lauritz de Thurah 1748. Værket, et kvartbind med 110 tavler, er en vigtig kilde til hovedstadens udseende i midten af 1700-tallet.

Alle prospekterne i værket er udført af den dygtige tegner Johan Jacob Bruun, mens opstalter og grundplaner er udført af andre, herunder Thurah selv.

Forlaget Rosenkilde & Bagger udgav værket som faksimile 1967 ved Svend Cedergreen Bech.

Ekstern henvisning 
 Digitale Sammlungen SLUB Dresden
 Digital Lbrary HathiTrust

Litteratur i 1748
Historiebøger
Arkitektur i Danmark
Arkitekturbøger
København i 1700-tallet
Nils Foss

Nils Foss (født 11. maj 1928 på Frederiksberg, død 16. maj 2018) var en dansk direktør og civilingeniør, søn af Erling Foss, bror til Lars Foss.

Han blev født ind i en familie af kendte ingeniører. Foss var virksomhedens direktør i to omgange og var efterfølgende bestyrelsesformand.

Han blev selv civilingeniør i 1952 efter at være blevet student fra Gentofte Statsskole i 1946. Han startede som salgsingeniør i firmaet Torben Søderberg og tog derefter til USA i Tracerlab. Inc. i Boston og hos Donner Scientific Co. i Californien. I 1956 stiftede han Foss Electric A/S sammen med sin far Erling Foss, hvor han var adm. direktør indtil 1968. Han kom tilbage til Foss som adm. direktør i 1981.

I den mellemliggende periode, 1969-76, var Foss administrerende direktør for F.L. Smidth-koncernen.

Han havde også i en periode været medlem af hovedbestyrelsen for Det Konservative Folkeparti. Han talte bl.a. stærkt for Danmarks optagelse i EF og for at erhvervslivet skulle tage hensyn til miljø og samfund. 1989-96 var han formand for Dansk Flygtningehjælp. Foss' selvbiografi, Hvor der handles. Kapitler af mit erhvervsliv, blev udgivet i 1977.

Nils Foss var medstifter og formand for Danish American Business Forum (DABF) fra 1997 til 2002 og Danish-Chinese Business Forum (DCBF) fra 2006-2012.

Litteratur 
 Jeppe Andrup & Astrid Skotte, Mål og mod – Om erhvervsmand Nils Foss og FOSS, Børsens Forlag, 2006. .

Eksterne henvisninger 
 

Civilingeniører fra Danmark
Foreningsformænd fra Danmark
Politikere fra Det Konservative Folkeparti
Selvbiografer fra Danmark
Fabrikanter fra Danmark
Personer fra Frederiksberg
Personer med tilknytning til FLSmidth
Nils
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
John Hall

John Hall er navn på flere personer:
 John Hall (læge) – engelsk læge og svigersøn til William Shakespeare
 John Hall (kunstner) (1739-1797) – britisk grafiker og maler
 John Hall (politiker) (1812-1893) - politiker og premierminister fra New Zealand
 John H. Hall (soldat) – amerikansk soldat og opfinder
 John L. Hall, Jr. – amerikansk admiral under 2. verdenskrig
 John Hall (forretningsmand) – engelsk forretningsmand
 John L. Hall – amerikansk fysiker, vinder af Nobelprisen i 2005
Alfa Romeo MiTo

Alfa Romeo MiTo (type 955) er en tredørs minibil fra det italienske bilmærke Alfa Romeo baseret på Fiat Grande Punto. Modellen blev introduceret for pressen i foråret 2008 og for offentligheden på British International Motor Show i London i sommeren 2008.

Navnet MiTo er en sammensætning af nummerpladebogstaverne for byerne Milano og Torino. Det første er det oprindelige hovedsæde for Alfa Romeo, og det andet er sædet for det nuværende moderselskab Fiat og bilens produktionssted. Som italiensk ord betyder de fire bogstaver myte.

Karakteristika 
Designet på MiTo er inspireret af Alfa Romeo 8C Competizione. Ligesom normalt med en coupé har dørene rammeløse sideruder. Drivlinjen er forsynet med elektronisk differentialespærre, hos Alfa Romeo kaldet Q2. Med en udvendig længde på mere end fire meter hører MiTo til de største biler i sin klasse.

Et teknisk særkende for MiTo er det standardmonterede DNA-system (Dynamic – Normal – All Weather), som med en tretrins kontakt på midterkonsollen muliggør regulering af køreegenskaberne, differentialespærren, bremserne, styringen og motoren.

I starten fandtes modellen med to benzinmotorer og én dieselmotor, alle kombineret med en sekstrins manuel gearkasse. Senere blev en femtrins gearkasse og en mindre dieselmotor tilføjet modelprogrammet og senest den lille to-cylindrede TwinAir benzinmotor kendt fra Fiat 500.

I efteråret 2009 blev MiTo den første serieproducerede bil med elektro-hydraulisk ventilstyring.  Systemet kaldet MultiAir styrer selektivt hver enkelt ventil og muliggør større effekt og drejningsmoment med lavere forbrug og færre emissioner. Den stærkeste udgave af motoren yder i topmodellen Quadrifoglio Verde med elektronisk regulerede støddæmpere 125 kW (170 hk). MultiAir er kombineret med start/stop-system. Siden starten af 2011 har også begge dieselmotorerne start/stop-system.

I 2010 introduceredes en dobbeltkoblingsgearkasse, hos Alfa Romeo kaldet TCT (Twin Clutch Transmission) med betjening via skiftepaler ved rattet.

Motorer

Benzinmotorer 

 Værdierne for drejningsmoment i parentes gælder ved DNA-indstilling Dynamic.
¹ Med dobbeltkoblingsgearkasse: 8,2 sek.

Dieselmotorer 

 Værdierne for drejningsmoment i parentes gælder ved DNA-indstilling Dynamic.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Officielt websted 

Mito
Minibiler
Forhjulstrukne biler
Biler introduceret i 2008
Biler fra 2000'erne
Biler fra 2010'erne
Sharon Stone

Sharon Stone, (født 10. marts 1958 i Meadville, Pennsylvania, USA) er en amerikansk skuespiller, set i utallige hovedroller siden midten af 1980'erne.

Blandt hendes mest markante tidlige roller er Arnold Schwarzeneggers morderiske hustru i Total Recall (1990). Hun er bedst kendt for sin rolle som Catherine Tramell i filmen Basic Instinct (Iskoldt begær) (1992), og i 1996 blev hun Oscarnomineret i kategorien bedste kvindelige hovedrolle for Martin Scorseses gangsterfilm Casino. Hun har fået en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Litteratur / kilder 
 Nicolas Barbano: Sharon Stone – en god cigar! (Miss Foxy nr. 1, 1993)
 Nicolas Barbano: Verdens mest sexede filmstjerner (PS Pige-Special nr. 3, 1995)
 Nicolas Barbano: Derfor er Sharon Stone mændenes film-favorit (PS Pige-Special nr. 7, 1995)
 Camilla Kjærsgaard: Fatale første damer (Berlingske Tidende, 24.12.1996)

Eksterne kilder/henvisninger 

 

Skuespillere fra Pennsylvania
Modeller fra USA
Filmproducere fra USA
Seven (film)

Seven (sommetider skrevet Se7en) er en amerikansk thriller fra 1995, instrueret af David Fincher.

En seriemorder dræber, eller får dræbt, diverse personer ud fra de syv dødssynder:

 GLUTTONY – fråseri,
 GREED – griskhed,
 SLOTH – ladhed,
 LUST – nydelsessyge,
 PRIDE – hovmod,
 ENVY – misundelse,
 WRATH – vrede.

Medvirkende 
 Brad Pitt – KA David Mills
 Morgan Freeman – KA William Somerset
 Kevin Spacey – John Doe
 Gwyneth Paltrow – Tracy Mills

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 1995
Thrillerfilm fra USA
Film instrueret af David Fincher
Kriminal Thrillere
Bellenberg

Bellenberg er en kommune i Regierungsbezirk Schwaben i den tyske delstat Bayern.

Geografi 
Bellenberg ligger ca. 1.kilometer øst for grænsefloden til Badem-Württemberg, Iller, mellem byerne Illertissen mod syd, og Vöhringen mod nord, og og 15 kilometer syd for Ulm/Neu-Ulm-området. Bellenberg ligger ved motorvej A 7 og jernbanen Ulm – Memmingen.

Historie 
Byen nævnes første gang i 1302 , men udgravninger har vist bebyggelser tilbage til bronzealderen.

Borgen på slotsbjerget var centrum for herskabet Bellenberg. Den blev ødelagt under en lokal krig i slutningen af det 14. århundrede .

Eksterne henvisninger 

Mittelschwaben
Hogland

Hogland ( (), , ) er en russisk ø i Den Finske Bugt i Østersøen, cirka 180 km vest for Skt. Petersborg og 35 km fra kysten af Finland (ved Kotka). Hogland har et areal på omkring 21 km², og er en del af Leningrad oblast.

Øen var del af Finland før 2. Verdenskrig, men som følge af Vinterkrigen blev øen i 1940 afstået til Sovjetunionen ved Freden i Moskva sammen med en række andre finske øer i Den Finske Bugt. Øen blev generobret af Finland under Fortsættelseskrigen, og endeligt afstået til Sovjet som led i fredsslutningen efter 2. verdenskrig.

Eksterne henvisninger 

Øer i Rusland
Øer i Østersøen
Leningrad oblast
Karelens historie
Tilly-sur-Seulles

Tilly-sur-Seulles er en kommune i departementet Calvados i regionen Basse-Normandie i det nordvestlige Frankrig.

Historie 
Tilly-sur-Seulles var omkæmpet i Operation Perch i forbindelse med slaget om Caen i juni 1944 efter de allierede invasion på D-dag

Monumenter og seværdigheder 
 Kapellet Notre-Dame-du-Val (museum om slaget i byen).
 Saint-Pierre kirken (romansk).
 Middelalderlig bro
 Resterne af slottet i Tilly-sur-Seulles.
 Gammel offentlig vaskeplads.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Byens hjemmeside 
 Side med postkort
 Musée de Tilly 
 Association Tilly 1944 – Fædrelandshistorien i Tilly
 Tilly-sur-Seulles på l'Institut géographique national 

Byer i Calvados
Varian Medical Systems

Varian Medical Systems er en amerikansk virksomhed med hovedkvarter i Palo Alto, Californien, som specialiserer sig i fremstilling af avanceret udstyr og software til strålebehandling af kræft.

Historie 
Firmaet blev stiftet som Varian Associates i 1948 af en gruppe videnskabsfolk bestående af blandt andet brødrene Russell H. Varian og Sigurd F. Varian med det formål at sælge klystroner, som kort forinden var opfundet af brødrene. I 1999 var Varian Associates blevet specialiseret i afdelinger, der beskæftigede sig med halvlederteknologi, vakuumudstyr og medicinsk udstyr, og den 2. april 1999 blev firmaet opdelt i henholdsvis Varian Semiconductor, Varian, Inc. og Varian Medical Systems.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Varian Medical Systems' 

Lægevidenskab
Sundhedsvirksomheder fra USA
Virksomheder i San Francisco
Sundhedsteknologivirksomheder
Villers-Bocage (Calvados)

Villers-Bocage er en kommune i departementet Calvados i regionen Basse-Normandie i det nordvestlige Frankrig. Indbyggerne kaldes Villersois.

Historie 
Den 22. august 1886 blev Villers-Bocage en stationsby på jernbanelinjen mellem Caen og Aunay-sur-Odon, der i 1891 blev forlænget til Vire. Passagertrafikken på linjen fortsatte indtil 1. marts 1938. Linjen er siden blevet sløjfet.

Den 13. juni 1944 var byen centrum for slaget ved Villers-Bocage, hvor 7. britiske pansrede division blev stoppet af en lille gruppe tyske kampvogne under Michael Wittmann.

Seværdigheder og monumenter 
 Saint-Martin kirken. Åbnet efter genopbygning i 1955.
 Slot fra 17. århundrede
 Rådhuset, som ligeledes er genopbygget. Det blev indviet i 1960 af Charles de Gaulle

Eksterne kilder/henvisninger 

 Kommunens hjemmeside 
 Villers-Bocage på l'Institut géographique national 

Byer i Calvados
Buch (Schwaben)

Buch er den næststørste by i Regierungsbezirk Schwaben i den tyske delstat Bayern. Den er hjemsted for Verwaltungsgemeinschaft Buch.

Geografi 
Buch ligger circa 30 km syd for Ulm og 30 km nord for Memmingen ved floden Roth i Mittelschwaben.

Inddeling 
I kommunen ligger ud over Buch, landsbyerne Christertshofen, Dietershofen, Gannertshofen, Nordholz, Obenhausen, Rennertshofen og Ritzisried.

Eksterne henvisninger 

 Dietershofen

Mittelschwaben
Bretteville-sur-Laize

Bretteville-sur-Laize er en kommune i departementet Calvados i regionen Basse-Normandie i det nordvestlige Frankrig.

Seværdigheder og monumenter 
Bretteville-sur-Laize har en rig historie .

 Château de Quilly 16. og 18. århundrede
 Klokketårn på kirken fra 11. til 14. århundrede
 Parken ved Château de la Gournerie,
 Gammelt cistercienserkloster
 Den canadiske krigskirkegård
 Floddalen ved Laize-floden

Venskabsbyer 
Bretteville-sur-Laize er venskabsby med:
 Maßbach, Tyskland siden 1989
 Chagford, Storbritannien side 1975

Noter 

Byer i Calvados