kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marc Brustenga

Marc Brustenga Massague (født 4. september 1999 i Santa Eulàlia de Ronçana) er en cykelrytter fra Spanien, der kører for .

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Mandlige cykelryttere fra Spanien
Lgov

Lgov (; ) er en by i den sydvestlige del af den europæiske del af Rusland. 

Lgov ligger ved floden Sejm, en biflod til floden Desna  80 kilometer vest for byen Kursk. Byen blev nævnt første gang i 1152 under navnet Olgov og fik bystatus i 1779. Den har et indbyggertal på  indbyggere. Den er hovedby i Lgov rajon (selv om byen selv ikke er en del af rajonen) i Kursk oblast.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Kursk oblast
Okayama-præfekturet

er et præfektur i Japan.

Præfekturet ligger i regionen Chūgoku på den vestlige del af Japans hovedø Honshū. Det har et areal på og et befolkningstal på  indbyggere. Hovedbyen er byen Okayama.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Japans præfekturer
La Chasse à la licorne

Enhjørningtapeterne eller  er en serie på syv gobeliner, der blev fremstillet i det sydlige Holland omkring 1495-1505. De blev muligvis designet i Paris, og viser en gruoppe adelsmænd og jægere der jagter en enhjørning igennem et idealiseret fransk landskab.

Gobelinerne er vævet i uld, metaltråde og silke. De livlige farver, der stadig kan ses, blev fremstillet med naturfarvning: seda (gul), madder (rød), og vajd (blå).

Enhjørningtapeterne var i La Rochefoucauld-familiens eje i flere hundrede år, men forsvandt på et tidspunkt, men blev genfundet i 1850 i en lade og herefter blev hængt op i familiens Château de Verteuil. I 1922 blev de købt af John D. Rockefeller Jr. for omkring $1 mio. Seks af gobelinerne hang i Rockefellers hus indtil The Cloisters blev opført i i New York, hvorefter han donerede dem til Metropolitan Museum of Art i 1938, og han fik i samme omgang sikret sig de sidste to fragmenter, som La Rochefauld-familien havde beholdt- De har siden været udstillet her.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Gobeliner
Kirkerup (Slagelse Kommune)

Kirkerup er en bebyggelse 13 kilometer sydøst for Slagelse i Kirkerup Sogn, Slagelse Kommune.

Referencer 

Lokaliteter i Slagelse Kommune
Yamaguchi-præfekturet

er et præfektur i Japan.

Præfekturet ligger i regionen Chūgoku på den vestlige del af Japans hovedø Honshū. Det har et areal på og et befolkningstal på  indbyggere. Hovedbyen er byen Yamaguchi.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Japans præfekturer
Yamaguchi

er en by i Japan.

Yamaguchi ligger i Regionen Chūgoku på den vestligste del af øen Honshu. Byen har  indbyggere og er hovedby i præfekturet Yamaguchi. Den fik byrettigheder den 10. april 1929.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Byer i Japan
Tokushima-præfekturet

er et præfektur i Japan.

Præfekturet ligger på den østligste del af den japanske ø Shikoku. Det har et areal på og et befolkningstal på  indbyggere. Hovedbyen er byen Tokushima.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Japans præfekturer
Tokushima

er en by i Japan.

Tokushima ligger i Regionen Shikoku på den østligste del af øen Shikoku ved udmundingen af floden Yoshino. Byen har  indbyggere og er hovedby i præfekturet Tokushima.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Byer i Japan
Kagawa-præfekturet

er et præfektur i Japan.

Præfekturet ligger på den nordligste del af den japanske ø Shikoku. Det har et areal på og et befolkningstal på  indbyggere. Hovedbyen er byen Takamatsu.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Japans præfekturer
Takamatsu

er en by i Japan.

Takamatsu ligger på den nordligste del af øen Shikoku. Byen har  indbyggere og er hovedby i præfekturet Kagawa.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Byer i Japan
Matsuyama

er en by i Japan.

Matsuyama ligger på den nordvestlige del af øen Shikoku. Byen har  indbyggere og er hovedby i præfekturet Ehime.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Byer i Japan
Kågeröd

Kågeröd (på dansk: Kogerød  ) er en landsby og sogn i Skåne. Bl.a. kendt for at Sthen Jacobsen, Skånelandenes sidste forfatter på dansk, skrev Den Nordiske Kriigs Krønicke, som præst i Kogerød.

Referencer 

Byer i Skåne län
Stenestad

Stenestad (på dansk: Stenested ) er en landsby og sogn i Skåne på Sønder Ås. Bl.a. kendt for at Sthen Jacobsen, Skånelandenes sidste forfatter på dansk, skrev Den Nordiske Kriigs Krønicke som præst i Kogerød og Stenested sogne.

Referencer 

Byer i Skåne län
Jack Lynch

John Mary Lunch ( – ) var en irsk politiker fra partiet Fianna Fáil, der var Irlands taoiseach (regeringsleder) i to omgange fra 1966 til 1973 og fra 1977 til 1979.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Regeringsledere fra Irland
Politikere fra Irland
Personer fra Cork
Manden på risten

Manden på risten er en dansk sang i tre vers med tekst af Aage Steffensen og melodi af Michael Carr, udgivet i 1936.

Den udkom i forbindelse med Apollorevyen samme år og blev fremført af skuespilleren Carl Alstrup. Sangen handler om den fattige Jensen, der i lighed med Københavns andre mindrebemidlede under 1930'ernes krise, må nøjes med at stå uden for den fine restaurant Wivex og nyde lydene og duftene derindefra. Wivex lå på Vesterbrogade tæt ved Tivoli. 

"Risten" i sangen er en reference til den varmerist, der befandt sig ved restaurantens bagindgang, hvor de hjemløse kunne stå og få en smule varme. I Højskolesangbogen har man udeladt vers 2, da de to øvrige vers alene, ifølge Sangbogsudvalget, gør sangen mere almen og tidsløs.

Eftertiden
Udover Carl Alstrups version fra 1936, har også Hans Kurt, Sigfred Johansen, Bjarne Liller med Papa Bues Viking Jazzband og Four Jacks indspillet deres egne versioner af nummeret.

Referencer

Eksternt link 
Carl Alstrup synger "Manden på risten" i samarbejde med Apolloteatrets orkester – youtube.com

Sange fra Danmark
Højskolesangbogen
Seán Lemass

Seán Francis Lemass ( – ) var en irsk politiker fra partiet Fianna Fáil, der var Irlands taoiseach (regeringsleder) fra 1959 til 1966.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Regeringsledere fra Irland
Politikere fra Irland
Gunver Skytte

Gunver Skytte (født 8. maj 1942 i Danmark) er en dansk sprogforsker i italiensk.

Uddannelse og karriere 
Skytte studerede romansk filologi ved Københavns Universitet med ophold hos universiter i Rom og Firenze. Hun blev dr.phil i 1984 og underviste på Københavns Universitet indtil 2005. Hun var næstformand for Società di Linguistica Italiana 1996-1998. I 2002 blev et festskrift ved navn L'infinito & oltre: omaggio a Gunver Skytte tilegnet hende.

Hun var direktør for Det Danske Institut for Videnskab og Kunst i Rom fra 2000 til 2003, da hendes stilling ikke blev forlænget hvilket ellers havde været praksis for tidligere direktører.

2005 modtog hun den italienske orden Ordine della Stella della Solidarietà Italiana. Samme år flyttede hun til Pierrefeu-du-Var i Frankrig. Hun har siden 2013 været akademisk korrespondent i det italienske sprognævn Accademia della Crusca.

Kilder 

Ansatte ved Københavns Universitet
Sprogvidenskabsfolk fra Danmark
Tour de Bretagne

Tour de Bretagne er et fransk etapeløb i landevejscykling. Løbet blev første gang afholdt i 1967. Til og med 2004 var løbet kendt som Ruban Granitier Breton, men skiftede fra 2005 navn til Tour de Bretagne og blev et professionelt cykelløb. Løbet er en del af UCI Europe Tour, hvor det af UCI er rangeret som 2.2.

Vinderne

Eksterne henvisninger 

 
 
 

 
Etableret i 1967
Cykelløb i Frankrig
Patty Gurdy

Patricia Büchler (født 1997), kendt under sit kunstnernavn Patty Gurdy, er et tysk drejelire-musiker, sanger, sangskriver og vlogger.

Udover at have udgivet under sit ejet navn har hun også samarbejdet med bl.a. ASP, Alestorm, Faun, og Ayreon.

Diskografi

Som Patty Gurdy

Album og EP'er

Singler

Musikvideor

Gæsteoptræden

Som Patty Gurdy's Circle

Single

Musikvideo

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Musikere fra Tyskland
Folkemusikere
Alutaguse vald

Alutaguse landkommune () er en landkommune () i det østlige Estland.

Alutaguse landkommune ligger i amtet Ida-Virumaa op til Peipus-søen og den russiske grænse. Hovedbyen er byen Iisaku. Kommunen har et areal på og et befolkningstal på  indbyggere.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Kommuner i Estland
Bagrationovsk

Bagrationovsk (; ), indtil 1946 kendt som Preussisk Eylau (; ; ), er en by i Rusland. Byen ligger i Kaliningrad oblast, der er en russisk eksklave mellem Polen og Litauen. 

Bagrationovsk ligger  40 kilometer syd for byen Kaliningrad tæt ved grænsen til Polen. Byen har et indbyggertal på  indbyggere. Den blev grundlagt i  og fik bystatus i 1585. Bagrationovsk er hovedby i Bagrationovsk rajon i Kaliningrad oblast.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Byer i Kaliningrad oblast
Bagrationovsk rajon

Bagrationovsk rajon (, ) er en rajon (distrikt) i Rusland.

Bagrationovsk rajon er en af de 13 rajoner i Kaliningrad oblast, der er en russisk eksklave mellem Polen og Litauen. Rajonen er beliggende i den sydvestlige del af oblastet og grænser op til Polen. Den har et areal på og et indbyggertal på  indbyggere. Hovedbyen er byen Bagrationovsk.

Referencer

Eksterne links 

Rajoner i Kaliningrad oblast
Marie Holt Hermansen

Marie Holt Hermansen er formand for Danske Skoleelever i skoleåret 2022/2023. Marie var i sommeren 2022 afgangselev fra Risingskolen i Odense og tiltrådte stillingen d. 1. juli 2022. Hun var tidligere formand for Odense Fælleselevråd.

Henvisninger 

Formænd for Danske Skoleelever
Grønt fluorescerende protein

Grønt fluorescerende protein (GFP) er et protein, der udviser lysegrøn fluorescens, når det udsættes for lys i det blå til ultraviolet område. Forkortelsen GFP refererer traditionelt til proteinet først isoleret fra vandmanden Aequorea victoria og kaldes nogle gange AvGFP. GFP'er er dog også fundet i andre organismer, herunder koraller, søanemoner, koraldyr, copepoder og trævlemunde. Forskerne Roger Y. Tsien, Osamu Shimomura og Martin Chalfie blev tildelt 2008 Nobelprisen i kemi den 10. oktober 2008 for deres opdagelse og udvikling af det grønne fluorescerende protein .

Egenskaber 
GFP fra A. victoria exciteres maksimalt af lys med en bølgelængde på 395 nm og har en mindre excitationstop ved 475 nm. Det fluorescerende lys der udsendes efter excitation har har et maksimum ved 509 nm, hvilket er i den nederste grønne del af det synlige spektrum. GFP fra det marine nældecelledyr Renilla reniformis har en enkelt større excitationstop på 498 nm.

Anvendelse 
GFP er et fremragende værktøj inden for mange former for biologi på grund af dets evne til at danne en indre kromofor (den del af molekylet der absorberer lys) uden at kræve kofaktorer, genprodukter eller enzymer / substrater ud over molekylær oxygen.

I celle- og molekylærbiologi bruges genet for GFP hyppigt som et reportergen, der kobles til et andet gen til et protein af interesse. Det samlede genprodukt (protein) bliver fluorescerende og kan let detekteres i cellen, hvilket kan give nyttig information om proteinets lokalisering. Det er blevet brugt i modificerede former til at lave biosensorer, og der er blevet skabt mange dyr og planter, der udtrykker GFP, hvilket har demonstreret at genet kan udtrykkes i en given organisme, i udvalgte organer eller i celler af interesse. GFP kan introduceres i dyr, planter eller andre arter gennem transgene teknikker, og bevares i deres og deres afkoms arvemasse (genom). Til dato er GFP blevet udtrykt i mange arter, herunder bakterier, gær, svampe, planter, fisk og pattedyr, herunder i humane celler.

Begrænsninger i anvendelsen 
De fleste kommercielt tilgængelige gener for GFP og lignende fluorescerende proteiner er omkring 730 basepar lange. Det naturlige protein har 238 aminosyrer. Dens molekylvægt er 27 kD. Derfor kan koblingen af GFP-genet til genet af et protein af interesse øge proteinets størrelse og molekylmasse betydeligt og kan forringe proteinets naturlige funktion eller ændre dets lokalisering eller transportbane inde i cellen.

Referencer 

Proteiner
Mont Saint-Hilaire

Mont Saint-Hilaire (Vestlig Abnaki: Wigwômadenek, Wigwômadensizek  Wigwômaden;  er et 414 meter højt bjerg, i Montérégie-regionen i det sydlige Quebec. Det ligger omkring tredive kilometer øst for Montreal og umiddelbart øst for Richelieu-floden . Det er en af Monteregian Hills . Omkring bjergene ligger byerne Mont-Saint-Hilaire og Saint-Jean-Baptiste . Andre nærliggende byer omfatter Otterburn Park, Beloeil og McMasterville.

Området omkring bjerget er et biosfærereservat, som er en af de sidste rester af urskovene i Saint-Lawrence-dalen. Det meste af bjerget er i øjeblikket ejet af McGill University, som Gault Nature Reserve, og betragtes som det tredje McGill-campus. Universitetet har åbnet den vestlige halvdel af bjerget for besøgende (mod betaling) til vandreture og langrend, som Milieu Naturel (naturområde). Den østlige halvdel, eller Milieu de Conservation (fredningsområdet) er ikke tilgængelig for offentligheden.

Mont Saint-Hilaire er hjemsted for en bred vifte af fauna og flora samt en række sjældne mineraler, herunder nogle der blev opdaget på bjerget og nogle som er unikke for regionen. Disse mineraler udnyttes af et stenbrud på den nordøstlige side af bjerget. Derudover er jorden ideel til dyrkning af æbletræer, og bjergets æbleplantager tiltrækker titusindvis af besøgende hvert år.

Geografi 

Bjerget er 414 over havets overflade,  eller 400 meter over de omkringliggende sletter. Det har flere toppe, der omgiver en central sø, Lac Hertel (Hertel-søen).

Klipper 

Det mest kendte træk ved bjerget er klipperne. Samlet kendt som "falaise dieppe",  eller "falaise de Dieppe"  (Dieppe klipperne) og er en del af Dieppe-toppen og næsten 175 meter høj. Nogle af de bedst kendte træk ved klipperne inkluderer den 60 meter høje Tour rouge (røde tårn) samt to plader, Dalle noire (sort plade) og Dalle Verte (grøn plade), som hæver sig i 75 grader vinkel. 

Klintens unikke økosystem er hjemsted for laver såvel som cedertræer, hvoraf nogle kan være så meget som fem hundrede år gamle. Det er også vært for bjergets bestand af vandrefalke. Klippeklatreres handling har dog vist sig ødelæggende for økosystemet, ud over at være farlig for klatrerne selv.  Et hvidt kors på klippen markerer en spejders død i 1941.

Økologi 
Som den sidste rest i Quebec af de gamle lavlandsskove i St. Lawrence-bugten har området været et provinsielt biosfærereservat siden 1978 og et føderalt trækfuglereservat siden 1960.
 Området er hjemsted for 21 sårbare og to truede plantearter i henhold til IUCN's rødliste.

Referencer 

 Alkali nødder
 UNESCO MaB-side
 Mont Saint-Hilaire  ved McGill University

Biosfærereservater i Canada
Mineralogi
Křivoklátsko beskyttet landskabsområde

Křivoklátsko beskyttet landskabsområde (    , normalt forkortet som Křivoklátsko PLA ) er et beskyttet landskabsområde  og biosfærereservat i Tjekkiet. Det ligger i den vestlige del af regionen   Centralbøhmen og en lille del af den nordøstlige Plzeň Region. Det meste af området hører til højlandet i Křivoklát-højlandet og ligger på begge breder af Berounka-floden.

Křivoklátsko PLA blev erklæret i 1978 for at beskytte et unikt område med en mosaik af artsrige levesteder, hovedsageligt store areal af tempereret løvfældende skov. På grund af dette faktum blev området inkluderet blandt UNESCOs biosfærereservater et år før det blev erklæret et beskyttet landskabsområde i 1977. Der er mange andre levesteder, såsom tørre stenstepper, der dækker toppen af nogle bakker. Området er også kendt for sin mangfoldige geologi, hovedsageligt proterozoiske vulkanske klipper og kambriske fossilrige skifer omkring landsbyen Skryje, som blev gjort berømt af Joachim Barrande. Křivoklátsko PLA dækker et område på 628 km2.

At et sådant velbevaret landskab ligger meget tæt på den tjekkiske hovedstad Prag skyldes, at Křivoklátsko har været tjekkiske kongers og fyrsters jagtområde siden middelalderen. Det beskyttede landskabsområde er opkaldt efter Křivoklát-slottet i den nordlige del af Křivoklátsko.

Referencer 

 
 

Bøhmen
Tjekkiets geografi
Biosfærereservater i Tjekkiet
Skaanes Overgang fra Danmark til Sverige

Skaanes Overgang fra Danmark til Sverige med underteksten: Studier over nationalitetsskiftet i de skaanske landskaber i de nærmeste slægtled efter Brømsebro- og Roskildefredene (1906-1958) i fire bind er en historisk fremstilling  af professor Knud Fabricius. Værkets fire bind blev udgivet mellem 1906-1958 på Nordisk Forlag og anses for at være standardværket inden for emnet  og Knud Fabricius' livsværk. Han begyndte det som ung historiker og afsluttede det efter pensioneringen.

Referener 

Skånes historie
Bøger fra Danmark
Danmarks historie
Sveriges historie
Piratmetal

Piratmetal er en undergenre af heavy metal der er karakteriseret af at piratmytologi bliver indkorporeret i musiken og nogle gange i sceneoptræden. Teksterne indeholder ofte piratjargon og forskellige musikgenrer som thrash metal, speed metal, og folk metal, som kan blive kombineret med tradionelle sømandsviser. Folkeinstrumenter som bl.a. concertina, kan indkorporeres eller emuleres med synthesizers.

Bandmedlemmerne i piratmetal-bands er ofte iklædt piratkostumer i større eller mindre grad under deres optræden, og det samme kan en del af publikum være.

Bands 
Kendte piratmetal-grupper tæller bl.a.
Alestorm
Detritus
Running Wild
Skull & Bones
Storm Seeker
Swashbuckle
The Dread Crew of Oddwood

Referencer 

Metalgenrer
Sørøveri i fiktion
Alan Jones (racerkører)

Alan Jones er en tidligere australsk racerkører der kørte Formel 1

Formel 1-kørere fra Australien
Personer fra Australien
Jyllinge Holme

Jyllinge Holme er en øgruppe af små, ubeboede holme i Roskilde Fjord. Den afgrænses af Yderste Holm og Tobaksholm i sydvest, og Lilleø i nordøst. 

Øgruppen ligger i lavt og stenfyldt farvand, og passage i selv mindre fartøjer er kun muligt i renden øst for Lilleø, som er eneste adgangsvej til Jyllinge Lystbådehavn, og i Østskovrenden vest for Yderste Holm, som mod syd løber forbi Eskilsø ned i Roskilde Bredning. Udover en højderyg på Lilleøs østside er holmene flade, og består stort set udelukkende af strandeng.

Natur og Fugleliv 
Jyllinge Holme er et vigtigt fristed og yngleområde for en lang række vand- og vadefugle, herunder måger, svaner, terner, klyder, strandskader og viber. Alene på Lilleø yngler 250-300 fuglepar hvert år. Holmene er en del af et vildtreservat i Roskilde Fjord, og som udgangspunkt er adgang på holmene forbudt i fuglenes ynglesæson.

På strandengene på de lave holme er bevoksningen lav, og består foruden græsser af bl.a. lugtløs kamille, malurt og strandasters. På Lilleø som er lidt højere er der mere tendens til kratbevoksning, men som et led i naturplejen holdes plantelivet nede ved hjælp af fåregræsning.

Referencer 

Roskilde Fjord
Øer i Danmark
Sky Chief

Sky Chief (? – 5. august 1873) var en pawnee høvding engang over midten af 1800-tallet. Han deltog i møder med USA’s repræsentanter som en af stammens talsmænd. Han faldt under lakotaernes massakre på en flyttende lejr pawnees i forbindelse med stammens tilbagevendende sommerjagt på prærien i 1873.

Sky Chief 
Høvdingens navn var Tirawahut Resaru på hans eget sprog. Han tilhørte stammens south bands og kom fra kitkahahki gruppen (og må ikke forveksles med en anden Sky Chief fra pitahawirata gruppen). På et tidspunkt var han tilknyttet den amerikanske hær som spejder. I kraft af sin høvdingetitel ejede han en halskæde med bjørnekløer.

Han havde mindst een yngre bror, Dog Chief. I 1871 havde han mistet både sin kone og to døtre. De var blevet dræbt af lakotaer under et eller flere ikke nærmere beskrevne angreb, mens de arbejdede i deres majsmarker. Sky Chief dræbte sin lille søn straks i starten af kampen i Massacre Canyon i 1873, for at han ikke skulle falde i hænderne på lakotaerne.

I begyndelsen af 1870erne klagede Sky Chief flere gange til USA's repræsentanter over sit folks mangel på skydevåben sammenlignet med ildkraften, som fjenderne i lakota – og cheyenne stammen kunne rette mod dem. Han påpegede den reelle risiko for, at han ville blive dræbt i ulige kamp under en af stammens jagtekspeditioner, to år før dette skete.

Referencer 

Oprindelige amerikanere i USA
Personer fra Nebraska
Jan Toorop

Johannes Theodorus Toorop (født 20. december 1858 i Purworejo på Java i Hollandsk Ostindien; død 3. marts 1928 i Den Haag) var en nederlandsk maler.
1869 forlod Toorop Indonesien for gå på gymnasiet i Leiden og fra 1874 i Winterswijk. 1882 fik han et stipendium af Vilhelm 3. af Nederlandene til studier på kunstakademiet i Bruxelles Koninklijke Academie voor Schone Kunsten van Brussel, og 1885 blev han medlem af kunstnersammenslutningen Les Vingt ('De Tyve' )

Referencer

Eksterne henvisninger

 
 Jan Toorop hos Kunstmuseum.nl 
 Jan Toorop hos Zeno.org 
 Jan Toorop hos Cultuurarchief.nl 

Malere fra Nederlandene
Traveling Bear

Traveling Bear (?-1873) var pawnee og sergent i major Frank North’s kompagni af pawnees i 1869. Han deltog i hærens afgørende angreb på cheyennernes lejr af dog soldiers ved Summit Springs om sommeren.
Han mistede hele sin nærmeste familie under lakotaernes massakre på en flyttende pawnee lejr i 1873, hvor han også selv var med og kæmpede mod angriberne. Han døde af sine kampsår efter at være nået tilbage til pawnee reservatet.

I amerikansk tjeneste 
Traveling Bear lod sig hverve til major Frank Norths kompagni A, pawnee spejdere, i februar 1869 sammen med 49 andre pawnees. Hjemme hed han Ku ruks ra wa ri (også stavet Co rux ah kah wah de), mens han gik under navnet Big George i hæren, da han var over 180 cm høj. Han havde rang af sergent under kompagniets første rekognoscering på prærien sammen med andre dele af hæren. Her blev mændene ramt af en snestorm. Traveling Bear reddede muligvis en vognkusk fra at få amputeret en forfrossen fod ved at behandle ham en hel nat igennem på traditionel pawnee vis.

Summit Springs 
Traveling Bear var i aktion mod cheyennerne ved Summit Springs, Colorado, den 11. juli 1869. Han angreb krigerne, hvor disse prøvede at holde stand i en flodseng, og besejrede fire af sit folks arvefjender. Der er usikkerhed om, hvorvidt han blev tildelt kongressens Medal of Honor for sin rolle under slaget eller om spejderen Mad Bear modtog den, muligvis på grund af en misforståelse.

Massacre Canyon, 1873 
Traveling Bear deltog i forsvaret af stammens store jagthold, da det blev angrebet af lakotaer i Massacre Canyon, Nebraska, den 5. august 1873. Hans familie blev dræbt og selv lå han efterladt og hårdt såret i floddalen lige efter slaget. Da en lakota ville skalpere ham, dræbte han ham med mandens egen kniv. Han nåede tilbage til pawnee reservatat mere end 250 km væk for at dø et par måneder senere.

Referencer 

Oprindelige amerikanere i USA
Personer fra Nebraska
Hvide Karpater

De Hvide Karpater (, ; , ) er en bjergkæde på grænsen mellem Tjekkiet og Slovakiet, og en del af Vestkarpaterne.

De er en del af de slovakisk-moraviske karpater, der strækker sig fra Váh-floden og de Små Karpater i syd langs grænsen mellem Tjekkiet og Slovakiet til Morava- og Javorníky-området i nord.

Den gennemsnitlige højde er 473 moh. og de højeste toppe er:

 Veľká Javorina (), 970 m
 Chmeľová, 925 m
 Jelenec, 925 m
 Veľký Lopeník (), 911 m
 Kobylinec, 911 m

Landskabet er beskyttet på begge sider af bjergene: Biele Karpaty Protected Landscape Area i Slovakiet, grundlagt i 1979, og Bílé Karpaty Protected Landscape Area i Tjekkiet, grundlagt i 1980, og har været et biosfærereservat under UNESCOs menneske- og biosfære-program siden 1996. Områderne rummer en bred vifte af fauna og flora. Nogle arter fundet der er endemiske, især nogle typer orkideer, som kun vokser på engene i De Hvide Karpater.

I dette område ligger Lednica Slot, måske det mest utilgængelige blandt slottene i Slovakiet. Det blev bygget i midten af det 13. århundrede. Østrigske kejserlige tropper ødelagde det i begyndelsen af det 18. århundrede. Kun resterne af mure findes stadig.

Kilder og henvisninger 

 Bíle Karpaty Protected Landscape Area officielle hjemmeside
 Biele Karpaty beskyttet landskabsområde på Slovakia.travel
 

Biosfærereservater i Tjekkiet
Karpaterne
Tjekkiets geografi