kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Boss (månekrater)

Boss er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig langs den nordøstlige rand af Månens forside og er opkaldt efter den amerikanske astronom Lewis Boss (1846 – 1912).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1964. 

På grund af dets placering ses det fra siden, når det ses fra Jorden, så dets synlighed er afhængig af libration. Observation af krateret rapporteredes første gang i 1963 af Ewen Whitaker.

Omgivelser 
De nærmeste kratere er Vashakidze mod sydøst på Månens bagside og det stærkt eroderede Riemannkrater mod syd. Længere mod sydvest ligger det fremtrædende Gausskrater, og mod nord-nordvest ligger Mare Humboldtianum.

Karakteristika 
Bosskrateret er ikke blevet særlig eroderet af nedslag, og det har derfor en veldefineret ydre rand uden nedslagskratere af betydning. Den indre kratervæg er bred og har en overflade, som falder i terrasser. Kraterbunden har en lav central top, som er lidt forskudt mod nord i forhold til kratermidten.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Bosskrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Bouguer (månekrater)

Bouguer er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside langs den sydlige kant af månehavet Mare Frigoris. Det er opkaldt efter den franske matematiker og franske Pierre Bouguer (1698 – 1758).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935. 

Observation af krateret rapporteredes første gang i 1834 af Johann Heinrich von Mädler.

Omgivelser 
Bouguerkrateret ligger nord for Bianchinikrater. Vest-sydvest for Bougeur ligger Foucaultkrateret langs samme bred af maret, og næsten stik vest ligger det mere fremtrædende Harpaluskrater. Mod vest ligger også La Condaminekrateret.

Karakteristika 
Det er et forholdsvis ungt krater med en klart markeret rand. Det er ret cirkulært, men med lette udadgående buler mod øst, nord-nordvest og sydvest. Der er tegn på nedskridning i den østlige bule. Kraterbunden omfatter omkring halvdelen af kraterdiameteren og er ret jævn og uden særlige træk.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Bouguerkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Boussingault (månekrater)

Boussingault er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig nær den forrevne sydlige rand på Månens forside og er opkaldt efter den franske kemiker Jean B. Boussingault (1802 – 1887).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935. 

Observation af krateret rapporteredes første gang i 1834 af Johann Heinrich von Mädler.

Omgivelser 
Sydvest for ligger Boguslawskykrateret, og næsten forbundet med den nordøstlige rand ligger Helmholtzkrateret. Øst-sydøst for Boussingault ligger Neumayerkrateret.

Karakteristika 
På grund af dets placering får perspektivisk forkortning Boussingault til at synes aflangt, når det ses fra Jorden.

Det mest bemærkelsesværdige ved dette krater er det store krater, som ligger helt inden for dets ydre væg, så formationen ligner et krater med dobbelt væg. Den ydre rand er nedslidt, og "Boussingault K"-krateret ligger over den nordvestlige rand. Mod nordvest ligger det overlappende triplekrater "Boussingault E", "B" og "C".

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Boussingaultkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Bowditch (månekrater)

Bowditch er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens bagside lige bag den østlige rand. Det er et område, som lejlighedsvis bringes inden for synsvidde på grund af libration, men krateret ses da fra siden, så mange detaljer ikke kan observeres. Det er opkaldt efter den amerikanske matematiker Nathaniel Bowditch (1773 – 1838).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970. 

Krateret observeredes første gang i 1965 af den sovjetiske rumsonde Zond 3.

Omgivelser 
Bowditchkrateret ligger lige nord for det lille Lacus Solitudinis månehav, mellem Titiuskrateret mod sydvest og Perel'mankrateret mod øst-nordøst

Karakteristika 
Randen af Bowditchkrateret er åben mod sydvest, og det er forlænget mod nordøst, muligvis på grund af et krater, som er sammenfaldende med det. Den ydre rand varierer i højde, idet de mest fremtrædende dele er de sydvestlige samt en højderyg mod nordvest. Kraterbunden er blevet "oversvømmet" med basaltisk-lava, hvilket er usædvanligt for et krater på Månens bagside. Bunden er i almindelighed flad og mærket af et antal småkratere. Dog er der nogle lave bakker i overfladen, som forløber koncentrisk med den indre væg. Nogle irregulære højdedrag dækker det meste af krateråbningen langs den sydvestlige side.

Nærliggende kratere 
Nær den sydlige rand og i den nordlige kant af Lacus Solitudinus findes fire små kratere, som har fået egne navne af IAU. Det drejer sig om:

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Bowditchkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Bowen (månekrater)

Bowen er et lille nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside og er opkaldt efter den amerikanske astronom Ira S. Bowen (1898 – 1973).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1976. 

Før det blev omdøbt af IAU, hed dette krater "Manilius A".

Omgivelser 
Bowenkrateret ligger sydvest for Montes Haemus på randen af det lille månhav Lacus Doloris. Maniliuskrateret ligger syd for, på den modsatte "bred" af Lacus Doloris.

Karakteristika 
Krater har en relativt flad kraterbund, hvilket adskiller det fra de fleste små kratere, som normalt er skålformede.

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Boyle (månekrater)

Boyle er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den forrevne, sydlige del af Månens bagside og er opkaldt efter den engelske videnskabsmand og kemiker Robert Boyle (1627 – 1691).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970. 

Krateret observeredes første gang i 1965 af den sovjetiske rumsonde Zond 3.

Omgivelser 
Boylekrateret slutter sig til det større Hesskrater mod sydøst og ligger omtrent midtvejs mellem Alderkrateret mod nord-nordøst og Abbekrater mod syd-sydvest.

Karakteristika 
Kraterets ydre rand er næsten cirkulær, dog med nogen nedskridninger på den indre side. Det meste af den har en skarp kant og udviser kun lidt tegn på nedslidning efter senere nedslag. Langs randens sydlige del er der imidlertid en bred, irregulær fure i overfladen, som løber fra øst til vest. Der er også en overlappende formation af småkratere i det smalle stykke terræn mellem Boyle og Hess.

Kraterbunden er forholdsvis flad med en lang, lav central højderyg i midten. Denne højderyg danner en linje fra sydvest til nordøst. Der er et småkrater nær den østlige rand, men eller udviser det indre ikke særlige landskabstræk.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Boylekrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Brackett (månekrater)

Brackett er et lille nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside nær den sydøstlige rand af Mare Serenitatis, og det er opkaldt efter den amerikanske fysiker Frederick Sumner Brackett (1896 – 1988).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1973.

Omgivelser 
Bracketts sydlige rand er næsten i kontakt med rillesystemet Rimae Plinius.

Karakteristika 
Krater er blevet dækket af lavastrømme, som kun har efterladt et ringformet spor i det omgivende månehav. Krateret kan bedst observeres under skrå belysning, da det ellers er vanskeligt at lokalisere.

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Bragg (månekrater)

Bragg er et gammelt nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens bagside lige bag den nordvestlige rand, og det er opkaldt efter den engelske fysiker og kemiker William H. Bragg (1862 – 1942).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970. 

Krateret observeredes første gang i 1965 af den sovjetiske rumsonde Zond 3.

Omgivelser 
Braggkrateret ligger nord-nordvest for den bjergomgivne slette Lorentz. De nærliggende kratere af betydning er Rynin mod nord, Stefan mod nordvest, Lacchini mod vest og Avicenna mod sydøst. Området omkring krateret er meget forrevet og mærket af mange mindre nedslag.

Karakteristika 
Krateret er stærkt eroderet og omformet af senere nedslag, hvilket har efterladt det som en irregulær fordybning i overfladen. Den mest intakte del af kraterranden er den vestlige, mens den nordlige og østlige rand er blevet slidt væk og dækket af adskillige mindre kratere. Det mest bemærkelsesværdige af disse er "Bragg H", som ligger over den øst-sydøstlige rand.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Braggkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Brashear (månekrater)

Brashear er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den sydlige halvkugle på Månens bagside i nærheden af Sydpolen. Det er opkaldt efter den amerikanske astronom John A. Brashear (1840 – 1920).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970. 

Krateret observeredes første gang i 1965 af den sovjetiske rumsonde Zond 3.

Omgivelser 
Brashearkrateret ligger lige syd for den bjergomgivne slette Antoniadi, inden for det større kraters ydre vold af udkastet materiale. Mod nordøst fra Antoniadi ligger Numerovkrateret, og sydøst for ligger det yngre De Forest krater.

Karakteristika 
Krateret er kun lidt mere end en lav fordybning i Månens overflade. Dets særlige træk er eroderet og overdækket af udkastningerne fra det relativt nye Antoniadakrater lige mod nord. Det gælder også småkraterne på kraterbunden.

Satellitkrateret "Brashear P" ligger mod syd-sydvest. Det er et stærkt nedslidt krater, hvis landskabsformationer næsten helt er slidt ned af senere nedslag. Forbundet med den sydlige rand af dette krater findes en række dale og nedslagskratere, som fører et par hundrede kilometer mod øst.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Brashearkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Bibliografi

Kilder

Eksterne henvisninger 

Kratere på Månen
Brayley (månekrater)

Brayley er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside i den sydvestlige del af Mare Imbrium og er opkaldt efter den engelske geograf Edward W. Brayley (1801 – 1870).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935. 

Observation af krateret rapporteredes første gang i 1645 af Michael Florent van Langren.

Omgivelser 
Lige nord for Braileykrateret ligger den slyngede rille Rima Bradley, som har en længde på omkring 240 km og løber nogenlunde i retningen nordøst til sydvest.

Karakteristika 
Krateret har en cirkulær rand og en lav bakke i centrum. Der er ingen betydende kratere, som ligger over hverken randen eller kraterbunden.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Brayleykrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Bredikhin (månekrater)

Bredikhin er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens bagside og er opkaldt efter den russiske astronom Fedor A. Bredikhin (1831 – 1904).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1970. 

Krateret observeredes første gang i 1965 af den sovjetiske rumsonde Zond 3.

Omgivelser 
Bredikhin ligger lige vest for Mitrakrateret og nordøst for Raimondkrateret.

Karakteristika 
Dette er et nedslidt krater, hvis landskabstræk er blevet overdækket af materiale fra strålesystemet, som udgår fra Jacksonkrateret omkring tre kraterdiametere mod nordvest. Over randen ligger et lille krater mod vest-nordvest, og der ligger en del småkratere mod sydvest. I kraterbunden er det mest bemærkelsesværdige træk det krater, som ligger over meget af den nordvestlige del, herunder også over kraterets midte.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Bredikhinkrateret har følgende satellitkratere:

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Breislak (månekrater)

Breislak er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på den sydlige del af Månens forside og er opkaldt efter den italienske geolog Scipione Breislak (1748 – 1826).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935. 

Observation af krateret rapporteredes første gang i 1645 af Michael Florent van Langren.

Omgivelser 
Breislakkrateret ligger inden for en kraterdiameter nord-nordvest for Bacokrateret. Nord-nordvest for ligger Barociuskrateret, og mod vest ligger Clairautkrateret.

Karakteristika 
Randen af dette krater er blevet stærkt nedslidt af senere nedslag, og der ligger adskillige småkratere langs den ydre kratervæg. Et af disse har lavet et hak i den sydøstlige væg, og der ligger småkratere nordøst og sydvest for dette brud. Et lille krater ligger på indersiden af den nordre væg. Kraterbunden er nogenlunde jævn, men arret af adskillige småkratere.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Breislakkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Brenner (månekrater)

Brenner er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig i det forrevne sydlige højland på Månens forside og er opkaldt efter den serbiske astronom Spiridon Gopčević (1855 – 1928), hvis forfatternavn var Leo Brenner.

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1935. 

Observation af krateret rapporteredes første gang i 1651 af Giovanni Riccioli.

Omgivelser 
Brenner ligger en kraterdiameter nordvest for kraterparret Metius og Fabricius.

Karakteristika 
Dette er et gammelt krater, som er blevet stærkt eroderet af senere nedslag, så nu kun den vestlige del stadig ligner et krater. Den del er randens mest intakte, men er reduceret til en lav højderyg i landskabet. Den nordøstlige del af krateret er blevet omformet, så det kun er et ujævnt og irregulært terræn. Over den sydøstlige rand ligger det relativt gamle krater "Brenner A".

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Brennerkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Brewster (månekrater)

Brewster er et lille nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside i den nordlige udkant af Sinus Amoris og er opkaldt efter den skotske videnskabsmand David Brewster (1781 – 1868).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1976.

Før det blev omdøbt af IAU, hed dette krater Romer L.

Omgivelser 
Brewsterkrateret ligger sydvest for det større Römerrater. Sydøst for Brewster ligger Franckkrateret, som er af tilsvarende størrelse.

Karakteristika 
Krateret er skålformet og symmetrisk uden overliggende kratere af betydning. Der er en lille højderyg, som er forbundet med den nordlige rand. Kraterbunden har forholdsvis høj albedo i forhold til det omgivende terræn.

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen
Brianchon (månekrater)

Brianchon er et nedslagskrater på Månen. Det befinder sig på Månens forside langs den nordvestlige rand og er opkaldt efter den franske matematiker og kemiker Charles J. Brianchon (1783 – 1864).

Navnet blev officielt tildelt af den Internationale Astronomiske Union (IAU) i 1964. 

På grund af dets placering ses krateret fra siden, så dets synlighed er noget afhængig af libration. Detaljer i det kan kun ses fra månekredsløb.

Observation af krateret rapporteredes første gang i 1963 af Ewen Whitaker.

Omgivelser 
Brianchionkrateret ligger lige vest for Pascalkrateret, og Desargueskrateret ligger sydøst for det. Syd for Brianchon og langs dets rand ligger Cremonakrateret, mens Lindbladkrateret ligger mod sydvest, lige på Månens bagside.

Karakteristika 
Kraterranden er nedslidt og eroderet af nye nedslag efter dets dannelse. Det mest fremtrædende af disse er et par kratere, som ligger over den nordlige rand samt "Brianchion B", som er trængt lidt ind i den sydlige rand. "Brianchon A" danner en udadgående bule i randen mod nordvest, men slutter sig ellers pænt ind til kraterformationen. Der er også et koncentrisk krater, som er trængt ind i den ydre, sydøstlige rand. Resten af den ydre væg er blevet afrundet og er dækket af et antal småkratere.

Kraterbunden er forholdsvis jævn med et stort antal småkratere. Det mest fremtrædende af disse er et lille, skålformet krater lige nordvest for kratermidten. Der er især adskillige småkratere i den sydlige del af kraterbunden.

Satellitkratere 
De kratere, som kaldes satellitter, er små kratere beliggende i eller nær hovedkrateret. Deres dannelse er sædvanligvis sket uafhængigt af dette, men de får samme navn som hovedkrateret med tilføjelse af et stort bogstav. På kort over Månen er det en konvention at identificere dem ved at placere dette bogstav på den side af satellitkraterets midte, som ligger nærmest hovedkrateret. Brianchonkrateret har følgende satellitkratere:

Måneatlas

Se også 
 Månekratere – Liste over kratere på Månen
 Navne på Månens have – Liste over have på Månen

Navigation

Kilder

Eksterne henvisninger

Bibliografi 

Kratere på Månen