kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nørre Vosborg Hede

Nørre Vosborg Hede er et hedeområde i Stråsø Plantage og ligger sydvest for Holstebro i Vestjylland. Nørre Vosborg Hede er et af de tre store hedearealer i Stråsø Plantage med Sønder Vosborg og Vind Hede som de to andre. Heden har navn efter herregården Nørre Vosborg, som den tidligere har været ejet af.

Heden er sammen med resten af Stråsø Plantage statsejet og administreres fra Klosterhede Statsskovdistrikt.

Natur 

Nørre Vosborg Hede er i lighed med andre heder i området præget af lav bevoksning med arter som hedelyng, klokkelyng, mosebølle, tyttebær, revling og den eneste naturlige højere plante, ene. Blandt de knap så almindelige arter finder man fx skovstjerne, guldblomme, tormentil og kattefod. Desuden finder man sjældne arter som vårkobjælde samt forskellige former for gøgeurter samt ulvefod.

Som på de øvrige heder i området har der tidligere levet urfugle på Nørre Vosborg Hede, men denne art er nu uddød i Danmark. I stedet er det fuglearter som gulspurv og skovpiber samt lidt mindre hyppigt rødrygget tornskade og stor tornskade, der lever på heden.

Øst for Nørre Vosborg Hede snor Lilleåen sig, og i den sydøstlige ende af heden ligger Lystlund Sø, hvor det er muligt at bade.

Historie 
På Nørre Vosborg Hede ligger fire gravhøje fra bronzealderen, og den højeste er Skovbjerg, hvorfra der er god udsigt over heden.

Heden hørte oprindeligt til Nørre Vosborg, der ligger ved Vemb, nordvest for heden. I slutningen af 1800-tallet blev heden lige som andre store og øde naturområder på Skovbjerg Bakkeø opkøbt af staten med henblik på skovplantning. Enkelte områder fik dog lov til at blive liggende i deres oprindelige former, heriblandt Nørre Vosborg Hede.

I nutiden er heden fredet og plejes i lighed med øvrige hedeområder i statsskovdistriktet ved græsning suppleret med, at de aggressive plantearter som bjergfyr og bævreasp skæres ned for at undgå, at de kommer til at dominere heden. Området er også en del af Natura 2000-område nr. 64 Heder og klitter på Skovbjerg Bakkeø, Idom Å og Ormstrup Hede.

Referencer 

Danske heder
Lokaliteter i Holstebro Kommune
VM i bandy 2020 (kvinder)

Verdensmesterskabet i bandy for kvinder 2020 var det 10. VM i bandy for kvinder gennem tiden, og mesterskabet bliver arrangeret af Federation of International Bandy. Turneringen bliver afviklet i Oslo, Norge i perioden 19. - 22. februar 2020. Norge er VM-værtsland for anden gang.

Mesterskabet blev vundet af Sverige, som vandt VM-titlen for tredje gang i træk og niende gang ved at besejre Rusland i finalen med 3-1. De to første svenske mål blev scoret af Matilda Plan, mens Emma Ahlander cementerede sejren med 3-1-målet på straffeslag. Det var 10. VM i træk, at finalen var et opgør mellem Sverige og Rusland. Bronzemedaljerne gik til værtslandet Norge, der vandt over Finland i bronzekampen med 6-1, og som dermed vandt VM-bronze for tredje gang i træk og sjette gang i alt.

Oprindeligt var ni hold tilmeldt mesterskabet, hvilket i givet fald ville have været ny deltagerrekord, men et par uger inden åbningskampen meldte Kina afbud på grund af udbruddet af COVID-19 i Kina. Japan deltog i VM for kvinder for første gang.

Arenaer 

Mesterskabet afvikles udendørs på tre arenaer i Oslo.
 Frogner stadion, Oslo (800 tilskuerpladser)
 Voldsløkka idrettspark, Oslo
 Bergbanen, Oslo

Resultater

Indledende runde 

De otte hold var inddelt i to grupper. I gruppe A spillede de fem bedste hold fra sidste VM, mens de sidste tre hold spillede i gruppe B. I gruppe A spillede holdene en enkeltturnering alle-mod-alle, hvorefter de fire bedste hold gik videre til semifinalerne. I gruppe B spillede holdene en dobbeltturnering alle-mod-alle. Vinderen af gruppe B gik videre til placeringskampen om 5.-pladsen mod holdet, der sluttede på femtepladsen i gruppe A. De to sidte hold fra gruppe B spillede placeringskamp om 7.-pladsen.

Kampene i den indledende runde blev spillet 2 × 30 minutter, eftersom holdene skulle spille to kampe om dagen.

Gruppe A

Gruppe B

Slutspil 

Slutspilskampene spilledes 2 × 45 minutter.

Semifinaler

Bronzekamp

Finale

Placeringskampe 

Placeringskampene spilles 2 × 45 minutter.

Kamp om 5.-pladsen

Kamp om 7.-pladsen

Samlet rangering

Hædersbevisninger 

Organisationskomiteen hædrede følgende spillere efter mesterskabet.

Fair play-prisen blev vundet af Japan.

Se også 
 VM i bandy 2020 (for mænd)

Kilder / eksterne henvisninger 
 Women's World Championship Oslo 2020  
 FIB - WORLD CHAMPIONSHIP FOR WOMEN

Noter 

2020 (kvinder)
Bandy i 2020
Sport for kvinder
Sport i Oslo
Flyrejse

En flyrejse er en rejse, hvor en eller flere personer transporteres fra en destination til en anden ved hjælp af en flyvemaskine.

Er det farligt at flyve? 
Der er tre hovedstatistikker. Statistikkerne kan bruges til at sammenligne sikkerheden ved forskellige former for rejser (tallene er baseret på en DETR- undersøgelse i oktober 2000):

Referencer 

Turisme
Rejser
Rejse
Opleve
Botnfjorden (Steigen)

Botnfjorden er en fjordarm af Leinesfjorden i Steigen kommune i Nordland  fylke i Norge. Fjorden har indløb mellem Sommarodden i nord og gården Øvre Venes i syd og går seks kilometer i østlig retning til Marhaugelvens udløb i Botn. Fra Botn er der godt to kilometer mod øst til Norfold og fjorden Nordfolda.

De tre bebyggelser Sommernes, Botn og Åsjorda ligger ved Botnfjorden.

Fylkesvej 633 går langs sydsiden og fylkesvej 835 langs nordsiden.

Kilder og henvisninger 

Fjorde i Nordland
Steigen
Botnfjorden

Botnfjorden er navnet på flere fjorde i Norge:

 Botnfjorden (Alstahaug) – en arm af Leirfjorden i Alstahaug kommune i Nordland.
 Botnfjorden (Steigen) – en arm af Leinesfjorden i Steigen kommune i Nordland.
 Botnfjorden (Sørfold) – den inderste del af Sagfjorden i Sørfold kommune i Nordland
 Botnfjorden – navnet på den inderste del af Øverstraumen, en arm af Ranfjorden i Rana kommune i Nordland.

Se også 
 Botnafjorden – en fjord i Flora kommune i Sogn og Fjordane.
Ståltrådsoptager

En ståltrådsoptager er et apparat til optagelse af lyd ved magnetisering af en ståltråd. Ståltrådsoptageren blev opfundet i 1898 af Valdemar Poulsen som kaldte den telegrafon. Den virker ved at ståltråden føres forbi et optagehoved som magnetiserer hvert punkt på tråden med en styrke og polaritet som svarer til det elektriske lydsignal som optages. Senere kan trådens magnetisering aflæses ved at føre den forbi et afspillehoved (som evt. kan være det samme som optagehovedet) hvor den inducerer et elektrisk signal svarerende til det oprindelig lydsignal.

Det er samme princip som bruges i den senere udviklede båndoptager bortset fra at den bruger flade magnetiske bånd i stedet for en tråd.

Eksterne henvisninger 

Fonogrammer
Blak (sten)

Blak er navnet på en stor sten, som ligger i Kattegat ca. 150 m ud for bakken Jernhatten på Djursland. Stenen er (når den en sjælden gang er tør) lys i farven og det kan være grunden til, at den har fået sit navn. er aflejret i istiden, og den ligger på en varieret stenbund. Stedet er et yndet mål for sportsdykkere og lystfiskere på grund af den store variation af havalger og en tilsvarende rig fiskebestand.

Der knytter sig et sagn til stedet:

Noter

Se også 
 Blak (Refnæs)
 BLAK (miljøgruppe)

Geologisk aflejring
Sten
Skær
21 Savage

Shéyaa Bin Abraham-Joseph (født 22. oktober 1992), kendt under sit scenenavn 21 Savage, er navnet på en amerikansk/britisk rapper fra Atlanta, Georgia. Han har lavet sange med blandt andet Travis Scott, J. Cole, Future og Post Malone. 21 Savage er mest kendt for hans sange om hans baggrund og livet som gangster, han har tatoveret en kniv i panden som gør ham genkendelig. Hans storebror blev skudt da 21 Savage var et barn.

Shéyaa er født i London i England, men hans familie flyttede til Atlanta da han var 7 år. 

Rappere fra USA
Lophopsittacus mauritianus

Den brednæbede papegøje eller Lophopsittacus mauritianus var en nu uddød endemisk (dvs. en art som kun lever et enkelt sted) papegøjeart fra Mascarenerne som er en øgruppe i det Det Indiske Ocean der tilhører øgruppen Mauritius.

Fuglen havde et blåt hoved og en gråsort krop. Den havde et kraftigt næb til at knække hårde kerner med. Det sidste levende eksemplar blev set i 1680. Mange ø-levende endemiske fuglearter uddøde i tiden mellem 1700- og 1800-tallet.

Referencer 

Papegøjer
Christ's College (Cambridge)

Christ's College er et kollegium, der er tilknyttet University of Cambridge i Cambridge i England. Christ's College er blandt andet anerkendt for sin høje akademiske standard.

Christ's College omfatter Master, Fellows af kollegiet, og omkring 450 bachelorer og 170 studerende. Omkring 125 bliver optaget hvert år på kollegiet.

Christ's College har et budget på 189.400.000 britiske pund tilsvarende til 1.575.903.814 danske kroner.

Historie 

Christ's College blev grundlagt af William Byngham i 1437 som Guds hus, på jord, som kort tid efter blev solgt for at muliggøre udvidelsen af King's College. Byngham anskaffede den første kongelige licens til Guds hus i juli 1439. Chris's College blev grundlagt for at afhjælpe manglen på latinskolelærere i England på tidspunktet. Kollegiet er sågar blevet beskrevet som "den første gymnasieuddannelses kollegium nogensinde". Godshouses oprindelige grund blev som sagt solgt i 1443 til King's College, og i øjeblikket står omkring tre fjerdedele af King's College Chapel på den oprindelige grund, som var kollegiets.

Efter det oprindelige royale stiftelsesbrev af 1439 modtog Guds hus tre flere stiftelsesbreve, to i 1442 og ét i 1446, alle tre blev givet før det i 1448 og det var det som Guds hus i realiteten blev grundlagt på. I dét stiftelsesbrev blev kong Henry VI navngivet som grundlægger, og i det samme år flyttede colleget til sin nuværende placering.

I 1505 modtog kollegiet en stor legatsum af Lady Margaret Beaufort, moder til kong Henry VII, og fik navnet Christ's College. Udvidelsen af populationen af kollegiet i det 17. århundrede førte til bygningen The Fellows bygning i 1640'erne.

Over det næste århundrede blev Christ's bemærket for flere fremtrædende akademikere, der forsøgte at harmonisere den traditionelle kristne tro med de nye naturvidenskabelige sandheder. Disse omfattede Cambridge Platonists som Ralph Cudworth og William Paley, hvis bog Evidences of Christianity (1794) forblev undervisningsmateriale i Cambridge indtil det tyvende århundrede.

Men Paleys holdninger om religion og videnskab var snart ved at blive omstødt af en anden mand, som også blev uddannet ved Christ's, nemlig Charles Darwin, der i 1828 kom og boede i William Paleys gamle lokaler i first court. On the Origin of Species (Om Arternes Oprindelse) blev offentliggjort omkring 30 år senere, men den unge Darwins interesse for botanik og geologi blev udarbejdet på Cambridge og på Christ's College.

Ligesom resten af Cambridge blev livet på Christ's forvandlet af victorianerne med strengere eksamener plus en stigning i eksperimentel videnskab og åbningen af universitetet for ikke-anglikanere. Den første halvdel af det tyvende århundrede var mærket af to verdenskrige.

Bemærkelsesværdige alumni 

 John Milton
 William Paley
 Charles Darwin
 Louis Mountbatten
 Rowan Williams
 Sacha Baron Cohe
 John Oliver
 Jan Smuts
 J. Robert Oppenheimer

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

University of Cambridge
Gellerup Skov

Gellerup Skov (ofte stavet ”Gjellerup Skov”) er en nyanlagt skov i Aarhus Vest, i den sydlige del af boligkvarteret Gellerup, men adskilt fra det af den stærkt befærdede Silkeborgvej. Skoven dækker 22 hektar og blev plantet som rekreativt område af Aarhus Kommune i 1989. Indtil da blev jorden dyrket med landbrugsafgrøder.

Naturen 
Som nævnt ligger skoven på lermuldet landbrugsjord. Set fra et forstmæssigt synspunkt har den haft en tilfredsstillende udvikling, hvorfor den har været planmæssigt udtyndet over flere gange. Det er ege, der kommer til at være den karakteristiske træart i skoven. Man har valgt en retstammet, hollandsk frøkilde, som viser gode tegn.

Ud over eg rummer skoven en række andre løvtræer og en lang række buske. De fungerer som et skærmende bryn både langs skovens yderkanter: Viby Ringvej, Silkeborgvej, Louisevej og terrænet langs den østjyske længdebane. Tilsvarende skaber de bundlæ langs den nord-sydgående slette, som sikrer en flot udsigt over Aarhus ådal og Brabrandsøen.

Som det er normalt i skove skabt på tidligere landbrugsjord, mangler den typiske skovbundsflora i Gellerup Skov. Da der ikke findes spredningskorridorer fra gamle skov, forventes det at ville trække længe ud med indvandring af disse planter, men gederams vokser dog enkelte steder. Derimod er der en rigt blomstrende urteflora langs yderkanten af vejnettet og på sletten.

Andre attraktioner 

Overalt findes der gangstier og bænke, og der er legepladser flere steder i skoven. Legeredskaberne er placeret enkeltvist langs med en ca. 2 km lang motions- og vandrerute der er anlagt rundt i området . Ved sletten findes et shelter med en bålplads.

Inden for gangafstand mod vest findes det gamle skovstykke, Gellerup Krat, hvor man finder en veludviklet løvskov med gamle ege, aske og bøge. Her har man også mulighed for at opleve den typiske skovbundsflora blomstre i april-maj.

Adgangsforhold 
Gellerup Skov har to diagonale adgangsveje, og der er p-pladser i både det sydøstlige hjørne, nær Ringvejen, og længst mod nordvest.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Skove i Aarhus Kommune
Fagkonsulent

En fagkonsulent er en vejleder og sparringspartner, der er ansat til at bistå myndigheder og undervisere i undervisningsfaglige spørgsmål inden for de enkelte undervisningsfag eller pædagogiske områder i en skoleform.

Undervisningsministeriet havde fagkonsulenter, der ved siden af deres arbejde som lærere havde en dag om ugen til konsulentarbejdet, der omfattede vejledning i faglige spørgsmål inden for et bestemt fag eller pædagogisk område. Der var fagkonsulenter i folkeskolen, gymnasiet og på seminarierne. I folkeskoleregi har man kunnet spare penge ved at overgå fra fagkonsulenter til læringskonsulenter, der hver især skulle dække flere fagområder.

Kommunale aftenskoler og andre skoleformer har også haft fagkonsulenter ansat til at varetage det faglige tilsyn med undervisningen samt vejlede lærerne. 

En overordnet embedsmand i undervisningsministeriet var en undervisningsinspektør, der var overordnet fagkonsulenterne, og som førte tilsyn med undervisningen i grundskoler og ungdoms- og voksenuddannelser.

Noter  

Pædagogik
Undervisning
Undervisningsministeriet
Stillingsbetegnelser inden for uddannelse
Lærere
Undervisere
Jane Stapleton

Jane Stapleton (født 26. marts 1952) er en australsk advokat med speciale i erstatningsret. Hun er Emeritus Fellow fra Balliol College Oxford og rektor for Christ's College, Cambridge.

Opvækst og uddannelse 
Jane Stapleton blev født i Sydney, Australien. Hun studerede oprindeligt naturvidenskab og blev bachelor i kemi fra Universitet i New South Wales og en ph.d. i fysisk-organisk-kemi fra Universitet Adelaide. Hun kom til Storbritannien i midten af 1970'erne, og i 1977 overtog hun en Postdoktoral forskning post på Institut for kemi i Cambridge Universitet.

Stapleton besluttede at skifte til retsvidenskab og fik sågar en LLB (Bachelor of Laws), samt en medalje fra Australian National University efterfulgt af en Doctor of Philosophy (DPhil) i privatret fra University of Oxford. Hun blev valgt en Fellow af Balliol College, Oxford og underviste på universitetet indtil 1997, Stapleton steg til tops i placeringen af de bedste undervisere af retsvidenskab.

Karriere 
Fra 1997 til 2016 sad hun i Australian National University's retsundersøgelse committee, i dag er Stapleton også en Emeritus Distinguished Professor på Australian National University. I 2000 hun blev valgt til medlem af det amerikanske retsInstitut (American Law Institute, ALI). I 2011-12 var hende og hendes mand Peter Cane, Arthur Goodhart gæsteprofessorer på det juridiske fakultet på University of Cambridge. I det pågældende akademiske år var Jane en Fellow på St John's College og Peter Cane, hendes mand, var en Fellow på Corpus Christi college.

Stapleton har specialiseret sig i loven om erstatningsret og et endnu større fokus har været hendes forskning på årsagssammenhæng i jura, filosofi og videnskab. Hun har fungeret som konsulent i store kommercielle, farmaceutisk, medicinsk og miljømæssige tvister i Det Forenede Kongerige, USA, Australien og New Zealand.

Referencer 

Personer fra Australien
Advokater
University of Cambridge
Pistolstræde

Pistolstræde er en passage mellem Østergade og Ny Østergade i Indre By i København. I den nordlige del af passagen er der en lille plads med det uofficielle navn Pistoltorv, hvor der også er en gennemgang til Grønnegade. Navnet Pistolstræde skyldes passagens L-form, hvor pladsens placeringen svarer til aftrækkeren på pistolen.

Pistolstræde er den sidste af flere lignende passager i området. Oprindeligt var den forbundet med en anden passage, Peder Madsens Gang, men den blev erstattet af Ny Østergade i 1873.

I 1980 blev Skadebrønden, der er skabt af Gunnar Westman, opsat på pladsen. Den forestiller en stiliseret husskade, der sidder på en pæl. Fra næbet sprøjter den vand ned i en træbalje.

Noter

Eksterne henvisninger 
 Pistolstræde på indenforvoldene.dk

Gader i Indre By (København)
Rewind, Replay, Rebound

Rewind, Replay, Rebound er det syvende studiealbum fra den danske metalgruppe Volbeat, der udkom den 2. august 2019. Det er det første album med bassisten Kaspar Boye Larsen som overtog efter Anders Kjølholm.

Baggrund 
I et interview med Blabbermouth.net udtalte forsangeren Michael Poulsen, at "Hele pointen for os med at gå i studiet er, at vi stadig har noget at bevise - ikke kun for vores fans, men hovedsageligt overfro os selv.

Udgivelse 

Den 10. maj 2019 udgav bandet en single, "Parasite", på blot 38 sekunder. Ekstra Bladets anmelder gav den kun to ud af seks stjerner.

Den 15. maj 2019 annoncerede bandet, at albummet ville udkomme den 2. august samme år. Sammen med annonceringen afslørede de navnet, som blev Rewind, Replay, Rebound og tracklisten, som indeholdt 14 numre i den normale udgave og 22 numre i en deluxe dobbelt CD-udgave. Desuden offenliggjorde bandet en ny sang med tilhørende musikvideo kaldet "Leviathan".

Dem anden single fra albummet, "Last Day Under the Sun", blev udgivet den 13. juni 2019.

Spor

Personel 
Kredittering fra albumnoterne på Rewind, Replay, Rebound.

Volbeat
 Michael Poulsen – vokal, guitar, producer
 Jon Larsen – trommer
 Rob Caggiano – lead guitar, rytme guitar, akustisk guitar, recording, engineer
 Kaspar Boye Larsen – bas

Yderligere musikere
 Doug Corcoran	– saxofone (spor 4)
 Neil Fallon – gæstevokal (spor 4)
 The Harlem Gospel Choir – baggrundsvokal (spor 1, 9)
 Gary Holt – gæste guitarsolo (spor 8)
 Jacob Hansen – baggrundsvokal (track 8)
 Mia Maja – baggrundsvokal (spor 3, 5, 7, 12, 14)
 Raynier Jacob Jacildo – klaver (spor 4)
 Francesco Ferrini – strygearrangement (spor 5)
 Bryan Russell – orgel (spor 7)
 Martin Pagaard Wolff – akustisk og yderligere elektriske guitare (spor 14)

Produktion
 Jacob Hansen – producer, recording, engineer
 Bryan Russell – recording, engineer
 Bob Ludwig – mastering
 Tue Bayer – guitartekniker
 Jerry Carillo – guitartekniker
 Pete Abdou – trommetekniker

Billeder
 Ross Halfin – bandfoto
 Karsten Sand – illustrationer
 Dan Scudamore – coverbillede
 Henrik Siegel – grafisk design

Modtagelse 

Rewind, Replay, Rebound modtog hovedsageligt positive anmeldelser. På Metacritic, der giver en normaliseret rating fra 0-100 baseret på anmeldelser fra andre anmeldere, modtog albumet et vægtet gennemsnit på 67 baseret på fire anmeldelser.

Loudwire listede det som et af de 50 bedste rockalbums fra 2019.

Hele den danske presse boykottede albummet, fordi to medier ved en koncert i 2017 i Parken ikke var blevet akkrediteret af bandet, så de kunne anmeldelse koncerten på lige fod med de øvrige journalister.

Hitlister

Ugentlige hitlister

Års-hitlister

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Album fra 2019
Volbeat-album
Gardenapasset

Gardenapasset (2.121 m.o.h.) (italiensk: Passo Gardena) er et bjergpas i de italienske alper, der forbinder Selva di Val Gardena til Colfosco.

Landevejen over passet forbinder byerne Corvarra og Sëlva Wolkenstein - Selva. Vejen over passet blev bygget i 1915. Vejpasset ligger i den såkaldte Sellagruppe.

Passet er en del af Sellaronda, som er en berømt turistvej. Heri indgår også Sellapasset, Campolongopasset og Pordoipasset.

Galleri

Kildehenvisninger

Eksterne henvisninger 

Bjergpas i Alperne
Bjergpas i Italien
Dolomitterne
Louise Bach

Louise Bach Johansen (født 19. november 1985 i Esbjerg, død 20. december 2018 i Århus) var en dansk forfatter, der i årene 2007-2013 udgav flere digtsamlinger og romaner.

Louise Bach voksede op i Langå og viste allerede som barn stor interesse i det kreative. Hendes opvækst var dog i flere perioder præget af sygdom, blandt andet leukæmi. Under dette sygdomsforløb blev hendes fantasi stimuleret gennem højtlæsning af skønlitteratur. 

Louise Bach har gået i skole i Randers. Hun blev cand.mag. i nordisk sprog og litteratur i 2014 med speciale i dialekter, specielt den randrusianske dialekt.

I 2007 udgav hun sammen med Kaare Bergh digtsamlingen Emergens. I 2010 stiftede de forlaget Nulpunkt, og herigennem blev romanen Standpunkt udgivet., som hun samme år som den første modtog Karin Michaëlis-prisen for.. Den handler om en ung piges forvirrede famlen efter en identitet − en retning, som hun aldrig finder, viser det sig i 2'eren , der udkom i 2013 med titlen "Himlen over Vanløse Allé". Det blev ikke til flere udgivelser, men Louise havde ved sin død flere ikke-udgivne manuskripter.

Forlaget Nulpunkt indstillede sin aktivitet i 2015, men Bach vendte tilbage til forlagsbranchen i 2016, da hun blev redaktør på Forlaget Snepryd. Her var hun ansat som både sælger og redaktør indtil juli 2018. Bach døde den 20. december 2018, og posthumt er der i magasinet Orbit Soul blevet lavet et æresnummer og en mindesektion om Louise Bach. Dødsårsagen angives her til at være selvmord.

Referencer

Digtere fra Danmark
Romanforfattere fra Danmark
Redaktører fra Danmark
Kvindelige forfattere i det 21. århundrede
Modtagere af Karin Michaëlis Pris
Sønderå

Sønderå () er en dansk å i Sønderjylland. På et stykke af åens forløb udgør den grænsen mellem Danmark og Tyskland. Den indgår i Natura 2000-område nr. 101 Sønder Ådal.

Geografi 
Sønderå har sit udspring i Store Søgård Sø lidt øst for Kliplev. På første del af strækningen hedder åen Bjerndrup Mølleå, Ved motorvejsbyggeri ved Søgård i 2010 er 300 m af åen blevet rørlagt i forbindelse med en faunapassage under motorvejen. Fra øst gennemskærer åen et morænelandskab dannet i Weichsel-istiden. Vestpå løber åen gennem områder præget af hedearealer. Ved Povls Bro føres Hærvejen over åen få km nordøst for Bjerndrup. Granitbroen stammer fra 1844 og syd for Tinglev støder denne sammen med Gejl Å, hvorpå åen løber videre under navnet Sønderå. Den løber efterhånden mod vest og forløber i parallel med Gammelå, inden også disse to mødes vest for Lydersholm på grænsen mellem Danmark og Tyskland. Det videre forløb vestpå går under navnet Sønderå, indtil den løber sammen med Vidå lige øst for Rudbøl Sø.

Natur 
Ådalen er overvejende svagt markeret i landskabet med enge umiddelbart ned til åen.

De fuglearter, der udgør grundlaget for udpegningen som fuglebeskyttelsesområde, er rørdrum, hedehøg, sortterne, rørhøg, engsnarre og mosehornugle. Imidlertid er der ikke i de senere år observeret ynglende fugle af disse arter; den seneste er engsnarre, hvoraf der blev konstateret to ynglende par i 2007.

I åen lever blandt andet den totalfredede snæbel. Derudover finder man bækørred, havørred, laks og stalling i åen.

Sportsfiskerforeningen ALS har i fællesskab med Vidå Sportsfiskerforening og Sportsfiskerforeningen Nordborg dannet Sønderåsammenslutningen. Sammenslutningen har fiskeret. Sammenslutningens fiskevand angives med skilte. Total fredning fra 1. november til og med 15. april. Særfredning opstrøms fra St. Jyndevad, samt Bjerndrup Mølleå fra 1. maj til 15. juli.

Referencer 

Vandløb i Danmark
Floder i Slesvig-Holsten