Punjab (Pakistan)

Punjab (Shahmukhi: پنجا ) er en provins i det nord-østlige Pakistan. Punjab er Pakistans folkerigeset provins, 81,330,531 (2010). Det samlede areal er 205.344 km². Punjab i Pakistan er en del af Punjab-regionen, hvis anden halvdel ligger i Indien. Provinsenhovedstaden er Lahore. I storbyerne tales der især i de officielle sprog, som er henholdsvis urdu og engelsk, mens der i landdistriktet fortsat primært tales i punjabi. Oldtidens landområder i Pakistan og herunder oldtidens Punjab, var hjemsted for en af verdens første civilisationer, Harappa-kulturen.

Etymologi 
Ordet Punjab, udtales Panjāb, har sin rod i de persiske ord, henholdsvis panj 'fem' og āb 'flod', med andre ord "De fem floders land". Floderne benævnes fra vest mod øst henholdsvis Jhelum, Chenab, Ravi, Sutlej og Beas, som alle munder ud i Indus-floden.

Geografi 

Det geografiske areal af Punjab udgør 205.344 km² i det Nord-østlige Pakistan. Punjabs areal udgøres primært af frugtbare flodsletter, som under sommermonsunen får tilstrækkelig nedbør til agerbrug, men udnyttelsen af flodvandet har gennem årtusinder dannet grundlag for bosættelsen i Punjab og det moderne Pakistan. Punjab er den dag i dag stadig altovervejende landbrugsområder, hvorfra en stor andel af økonomien baseres.

Længst mod nord ligger de skovklædte bjergrige områder. Syd herfor findes det golde erosionslandskab Potwar Plains, som afgrænses af de to Salt Range-bjergkæder. Længst mod syd-øst strækker Tharørken sig ind i Pakistan. Mellem Indus og Jhelum-Chenab ligger Thalørkenen, hvis sandflugt nu er tæmmet. Det centrale land af Punjab består af et meget stort areal af flodsletter omkring Indussystemet. 

Omkring 1850 iværksatte briterne enorme kanalbyggerier og opdyrkningsprogrammer, som gjorde Punjab til et frugtbart korndyrkningsområde. Den følgende industrialisering og deraf velstand medførte, at Punjab i tråd med sin historiske fortid, har kunnet opretholde sin dynamiske udvikling på det subindiske kontinent. Spredt på flodsletten ligger større og hurtigtvoksende handels- og industribyer.

Klima 

Grundet det forskelligartet landskab, så vil klimaet svinge i forholdtil hvor i landskabet man befinder sig. I de nordligste egne af Punjab, der sniger temperaturen sig under frysepunktet i det køligste måneder – med snevejr til følge. I det sydlige Punjab og ikke mindst ørken der bredere sig ind fra øst, der vil man i de varmeste måneder kunne risikere temperature på over 50 °C. De generelle temperatursvingninger ligger dog i intervallet -5° til 40 °C (MIN/MAX).
Klimaet kan opdeles i 3 overordnet sæsoner:
 De varmeste måneder: april – juni
 De regnfuldsete måneder: juli – september
 De kølligste måneder: oktober – marts

Demografi og samfund 

Islam er den herskende religion i Punjab (pakistanske del), som bekendes af mindst 95% af befolkningen. For at forstå samfundsopbygningen i Punjab, så er man nød til at forstå klanopbygningen. Systemet i Punjab går under den persiske betegnelse "biradari", som kan oversættes til "broderskab". Det er opbygget via et kompliceret sammenspil, hvor anerne er helt centralt, og kan selv i moderne tider spille en vigtig rolle.

Medlemmerne af de forskellige broderskaber gør krav -reelt uden dokumentation - på at være forbundet med forskellige aner.

Her gives nogle eksempler på de herskende broderskaber: Arian/Aryan (persiske aner), Chaudhry/Jatt (har fælles aner med sikherne), Gujar (aner formentligt fra hunna folket), Kashmiri/Goal (aner fra kashmir), Pathaan/Khan (pashtunske aner), Rajpoot/Raja (aner fra den præislamiske dominerende kriger-klasse), Sheik/Malik (arabiske aner), Syed/Shah (aner fra arabisk islamiske skikkelser), Qazi/Qureshi (afghanske aner).

Punjabi (sprog) 

Punjabi (Shahmukhi = پنجابی , Gurmukhi = ਪੰਜਾਬੀ ), er navnet på sproget fra Punjab-regionen, som er delt mellem Pakistan ( 205.345 km2) og Indien (50.362 km2). Det er et indo-iransk sprog og dermed også indoeuropæisk. Det ligger omkring som det 11 mest talte sprog i verden – med sine mindst 88.000.000 brugere.
Punjabi er kendetegnet ved at være sprogligt diverst, farverigt og ikke mindst at tilhøre folk med et forskelligt religiøst.
Sproget i Pakistan låner i særlig grad af persisk og arabisk via. urdu-sproget. Urdu kan nemmest forstås som værende det oprindelige regionale sprog (Hindustani), men bare med et hav af låneord fra persisk og dernæst arabisk. Der findes en række dialekter af Punjabi, som igen vil kunne indeholde variationer ude i lokalsamfundene.

Majhi-dialekten er standart punjabi og tales i blandt andet: Lahore, Gujaranwala, Gujrat, Kharian, Kasur, Wazirabad, Sialkot, Nankana Sahib, Narowal, Amritsar (Indien), Tarn Taran Sahib (Indien), Gurdaspur (Indien)

Sproget har ingen officiel status i Pakistan, hvorfor fraktionen af de punjabi-talende er dalende – særligt i storbyerne.

Maden 

Maden i Punjab har store ligheder med det man ellers vil kunne finde i enten Pakistan eller det nordlige Indien. 

Hovedingredienserne er ofte ris (chaul), kød (gosht) i form af kylling eller lam, groft mel (atta) og mindst fem dusin forskellige bælgfrugter (mest bønner og linser), hvoraf de vigtigste er chana, toor, urad og mung. Disse bliver brugt næsten eksklusivt til dal, pånær chana, som bliver brugt i karry-retter, kogt hele til morgenmad og lavet til en form for mel, der kaldes besan. 

De vigtigste krydderier i madlavningen er chilipeber, sorte sennepskorn, kommen, gurkemeje, bukkehorn, ingefær, koriander og asafoetida. I søde retter bliver kardemomme, kanel, muskatnød og rose-essens brugt.

Retterne i Punjab var i deres oprindelige form kalorieholdige, da de var tilpasset de hårdtarbejdende landarbejdere. De populære moderne retter er dog tilpasset tiden, med et mere konservativt brug af ghee (smør) og andre energiholdige dele under tilberedningen.

Her gives et lille udpluk af mad som kan siges at have deres ophav fra Punjab: Tandoor, Naan, Pakora, Paneer, Aloo Paratha, Jeera Chawal, Rajmah, Lassi, Mah di daal og Kheer.

Musik og dans 

Bhangra musikgenren har vundet stor popularitet – både i og uden for Sydasien. Man supplerer de klassiske instrumenter, så som dhol (punjabi trommen), med moderne elektroniske instrumenter. 

Folkedans i Punjab går under navnet bhangra-dansen, hvor der findes mange dansetrin, som *Luddi. *Jhumar. *Sammi. *Dhamal m.v

Byer i Punjab

Punjabs tidslinje 
Punjab altid indtaget en central plads og været det dynamiske centrum for hele regionen. Dette skyldtes dels områdets frugtbarhed og dels den vigtige beliggenheden, nemlig som en indfaldsvej fra folkeslag og riger fra Centralasien, Persien og Arabien. De forskellige riger eller folkeslag fandt her enten en naturlig ydregrænse eller en base til at ekspandere. 

 3000 – 1500 f.Kr: Harappa-kulturen
 1500 – 1000 f.Kr: Den ariske civilisation
 550 – 515 f.Kr: Perserne
 326 – 327 f.Kr: Alexander den store
 321 – 185 f.Kr: Maurya 
 250 – 125 f.Kr: Græsk-baktrisk
 125 f.kr – 2: Sakas 
 45 – 180 : Kushana
 320 – 550 : Gupta
 500 – 600 : Hunnerne
 510 – 650 : Vardhana-æra 
 647 – 1192: Rajput klanen
 711: Islam ankommer. Punjab som en del af det islamiske kalifat (Umayyaderne)
 997 – 1206: Ghaznavideriget
 1206–1526: Delhisultanatet
 1526 – 1700: Mogulriget
 1700 - : Mogulriget i opløsning med magttomrum.
 1739 – 1747: Afsharidriget. Nadir Shah
 1747 – 1772: Durraniriget. Ahamad Shah Durrani
 1799 – 1849: Sikhernes imperium. Ranjit Singh
 1849 – 1947: Det britiske Indien
 1947 – 1947: Briterne afkoloniserer, med massive samfunds-uroligheder til følge.
 1947 – : Punjab provinsen bliver en del af Pakistan, mens Punjab delstaten bliver en del af Indien.

Reference 

Befolkningstal indhentet fra: World Gazetteer Online

Pakistan
Provinser