kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lacoste

Lacoste er et fransk-ejet tøjfirma, der blev grundlagt i 1933 af René Lacoste. Firmaet sælger tøj, sko, parfume, lædervarer, armbåndsure og solbriller, men er mest kendt for deres tennisskjorter, også kaldet poloshirts. Firmaet er nemt genkendeligt med dets grønne krokodillelogo.

Lacoste har tre butikker i Danmark, den ene ligger på Ny Østergade i København og den anden i Lyngby Storcenter og den tredje i Outlet Centeret i Ringsted.

Historie 
Tennisspilleren René Lacoste indgik et væddemål om, at hvis han vandt en bestemt kamp, ville han få en krokodilleskindstaske. Han vandt og blev derpå kaldt "Krokodillen". Han begyndte at lave sit eget tøj og oprettede senere et firma til dette. Hans første parfume blev lanceret i 1968. Parfumen "Touch of pink" er en af de mest kendte, og modellen er den danske Natasha Thomas. Designeren Michael Young designede en "plastik polo".

Parfumer 
 Style on skin pour femme
 Style on skin pour homme
 Style in play
 Touch of pink
 Essential
 Inspiration
 Elegance

Eksterne henvisninger 

 Officielt website 

Beklædningsmærker
Beklædningsvirksomheder fra Frankrig
Rosenrod

Rosenrod (Rhodiola) er en planteslægt, der indeholder følgende arter:

 Almindelig Rosenrod (Rhodiola rosea)
 Rhodiola kirilowii

Stenurt-familien
Alpinplanter
Tørketålende planter
Magnavox Odyssey

Magnavox Odyssey var den første spillekonsol, opfundet af Ralph Baer, som allerede var begyndt at udvikle på den i 1967.

Der er udgivet 12 spil til den, i form af kassetter. Spillene er klassikere som tennis, ski og invaders.

Spillekonsollen har ingen farver og lyd, men består af 40 dioder og 40 transistorer.

Videospilkonsoller
Palenque

Palenque er en by i den mexikanske delstat Chiapas og ligger 191 km fra San Cristóbal de Las Casas.
Et stykke fra Palenque ligger vandfaldene Agua Azul og Misol-Ha og flodlejet Agua Clara.

Palenque er også navnet på de nærliggende mayaruiner ("Zona Arqueológica de Palenque").
Denne række af ruiner ligger i junglen.
En af bygningerne – Inskriptionstemplet – er et begravelsesmonument for kongen Pacal den Store og indeholder hans sarkofag.
Dette tempel er med 600 hieroglyffer den næstlængste maya-inskription. Palenque ruinerne har været på UNESCO's Verdensarvsliste siden 1987.

Henvisninger 

Præcolumbianske kulturer
Verdensarvsområder i Mexico
Byer i Mexico
Kommuner i Mexico
Oldtidsbyer
I/S Amagerforbrænding

Tidligere I/S Amagerforbrænding, nu A-R-C (AmagerRessourceCenter), er en virksomhed, hvis hovedopgave er at forbrænde affald fra et nærmere defineret opland til el og fjernvarme i kraftvarmeværket på det nordlige Amager. Virksomheden har dog også flere andre aktiviteter, såsom indsamling og specialbehandling af særlige affaldstyper, drift af genbrugspladser og øvrig rådgivning om affald.

Selskabet ejes af Dragør, Frederiksberg, Hvidovre, Københavns og Tårnby kommuner, der danner virksomhedens opland. Herfra vælges der efter indbyggertal et antal delegerede, hvorfra bestyrelsen udvælges. Oplandet omfatter ca. 530.000 privatpersoner og 36.000 virksomheder. Der produceres el og fjernvarme til ca. 140.000 husstande

Amagerforbrænding har tre kernefunktioner:  

Genbrug
Hvert år afleverer mere end en million kunder deres sorterede affald på en af virksomhedens ni genbrugspladser. I 2019 blev det til 101.000 ton affald. 89 procent af det blev sendt til genanvendelse, 8 procent til energiudnyttelse og 3 procent til deponi eller specialbehandling.

Energi
Husholdningsaffald og mange typer erhvervsaffald kan ikke genanvendes til at lave nye ting. Derfor bliver det brændt for at producere energi på virksomhedens energianlæg på Amager. I 2019 blev 477.000 ton affald omdannet til elektricitet og fjernvarme til 140.000 husstande. Det svarer nogenlunde til det antal, som afleverer affald til anlægget.
Det udføres af Amager Bakke som er et kombineret energianlæg og byrum med fritidsfunktioner som skiløb, klatring og bjergvandring. Det gamle værk fra 1970 ved siden af blev fjernet.
 
Deponi
En lille del affaldet kan hverken genanvendes eller forbrændes. Det bliver i stedet deponeret på en miljøvenlig losseplads. I 2009 blev 78.000 ton affald deponeret på AV Miljø, som Amagerforbrænding er medejer af. 

Der arbejder i alt 199 personer på Amagerforbrænding.
Virksomheden ejes af kommunerne Dragør, Frederiksberg, Hvidovre, København og Tårnby.  

Amagerforbrænding har ved ibrugtagningen af det nye anlæg skiftet navn til Amager Ressourcecenter, også forkortet A-R-C.

Se også 
Amagerværket

Referencer

Eksterne links 
 Amager Ressource Centers hjemmeside
 Aktiv arkitektur

Forbrænding
Kraftvarmeværker i Danmark
Banner (adelsslægt)

Banner er en dansk uradelsslægt, der førte et skjoldmærke med et af rødt og sølv skrådelt felt, og som hjelmtegn en række bannere. Slægten udledte ligesom den svenske slægt Baner, sin herkomst fra Timme Sjællandsfarer. Denne skulle under Knud den Store's kampe i England, ifølge et sagn, i et kritisk øjeblik, da bannerføreren var falden, have standset uordenen i hæren, ved at fæste en bøgegren til odden af sit spyd, og brugt det som banner. Navnet optoges dog først af slægten i reformationstiden.

Den første mand af slægten, der kan påvises, er Erik Nielsen, (død 1345) lensmand på Aalborghus og marsk. En gren af dennes efterkommere optog senere navnet Høg, mens Hr. Niels Eriksen Banner til Vinstrup og Asdal, (rigsråd 1438, lensmand på Aalborg 1447), blev stamfader for den egentlige Banner-Linje. Dennes søn, Anders Nielsen Banner til Vinstrup, Asdal, Kokkedal m. m. (død cirka 1486), indtog som rigsråd en betydelig stilling. Den kendteste mand af slægten var dog dennes sønnesøn, Erik Eriksen Banner. Slægten ejede hovedgården Høgholt i 1400 og 1500-tallet.

Endnu på Frederik 3.s tid indtog de to brødre, Gehejmeråderne Erik Banner til Oregaard m. m. (død 1687) og Niels Banner (død 1670) til Hagenskov (»Frederiksgave«), Frederik 3.s yndling , ansete stillinger som højtståaende embedsmænd i enevoldskongens tjeneste. Med sidstnævntes sønnesøn, kaptajn i Søetaten, Niels Banner, uddøde slægten i 1713.

Linjen Køller-Banner 
13. februar 1772 blev chefen for det falsterske regiment den tyskfødte Georg Ludvig von Køller adlet som belønning for sin rolle i kuppet mod Johann Friedrich Struensee tidligere på året. I nobilisationspatentet af 13. februar siges der, at kongen for Køllers "besynderlige troskab og nidkærhed" har tilladt ham som et "sært kongeligt Nådeskendetegn" at forene med sit eget våbenskjold den "ældgamle danske bannerske families skjold, hjelm og våben". Han hed derefter Georg Ludvig von Køller-Banner.

Den svenske slægt Banér 

Banér er en svensk uradelslægt fra Uppland.

Tidligere tiders genealoger mente, at slægten var dansk, og den nedstammede fra den danske slægt Banner. Det er dog ikke lykkedes at påvise nogen sammenhæng mellem de to slægter, så i dag anser man Banér for at være en svensk slægt.

I 1625 blev slægten anerkendt som en svensk svendeslægt (adel i 2. klasse).

I 1651 blev Gustaf Banér friherre. Hans efterkommere lever stadig som friherreslægt nummer 22.

I 1651 blev Gustaf Adam Banér udnævnt til greve og overhoved for greveslægt nummer 11. Han efterlod sig dog ingen sønner, og slægten sluttede, da han døde i 1698.

Eksterne links 

Slægtstræ

Adelsslægter fra Danmark
Adelsslægter fra Sverige
Grøftebjerg

Grøftebjerg er en gammel gård, som første gang nævnes i 1500, i bevarede kildemateriale fra en Jens Mikkelsen i en tingsvidnesag på Vissenbjerg birketing. Grøftebjerg ligger i Vissenbjerg Sogn, Odense Herred, Assens Kommune. Hovedbygningen er opført i 1810.

Ejere af Grøftebjerg 

 (1500-1662) Kronen
 (1662-1706) Jens Lassen
 (1706-1723) Anne Margrethe Jensdatter Lassen / Abel Cathrine Jensdatter Lassen gift Klepping
 (1723-1764) Kronen
 (1764-1777) Christian Harman Dreyer
 (1777-1783) Mathias Winther
 (1783-1786) Mads Pedersen
 (1786-1793) Hans Jørgensen
 (1793-1798) Christian Voigt
 (1798-1799) Rasmus Winther
 (1799-1820) Hans Koefoed
 (1820-1829) Johann Carl Vincentz Oppermann
 (1829) Børdre Møller
 (1829-1851) Hans Henrik Kjærumgaard Hammerich
 (1851) Vilhelmine Hasselriis
 (1851-1853) Henrik Berg
 (1853-1854) Abraham Meyer
 (1854-1857) Frederik Vilhelm Schytte
 (1857-1865) Sigismund Wolff Vest de Mylius
 (1865-1867) Hans Peter Langkilde
 (1867-1874) L. Rasmussen
 (1874-1879) P. Schwensen
 (1879-1890) A. S. E. Hoffgaard
 (1890-1897) Poul Christian Christensen
 (1897-1900) A. S. Bornemann Møller
 (1900-1901) J. Carl Thomsen
 (1901-1903) Christian Pedersen
 (1903-1906) Anders Madsen
 (1906-1916) Lars H. Plougheld
 (1916-1917) C. S. Christensen
 (1917-1921) Erik Steensen
 (1921-1928) Jens Andersen
 (1928-1944) Torben Hansen
 (1944-1946) E. Larsen
 (1946-1947) Christian Rødslet
 (1947-1949) H. Knudsen
 (1949-1970) J. C. Jespersen
 (1970-1996) Holger Laursen
 (1996-) Per Isaksen/Annie Stensbo

Herregårde i Assens Kommune
Herregårde i Odense Amt
Erik af Rosenborg

Prins Erik, Greve af Rosenborg (født Prins til Danmark) (8. november 1890 – 16. september 1950) var en dansk prins, der var søn af Prins Valdemar og barnebarn af Christian 9.

Prins Erik var landmand og ejede i perioden 1917-23 Kokkedal Slot i Nordjylland og efter 1928 Bjergbygaard på Sjælland. Da han giftede sig borgerligt i 1924 mistede han sin arveret til tronen og fik titlen Greve af Rosenborg.

Tidlige liv 

Prins Erik blev født den 8. november 1890 i Det Gule Palæ i København som Prins Erik Frederik Christian Alexander til Danmark. Han var tredje søn af Prins Valdemar og Prinsesse Marie af Orléans og dermed barnebarn af Kong Christian 9.

Erik voksede op i Det Gule Palæ tæt ved Amalienborg og på Bernstorff Slot i Gentofte. Sammen med sine søskende fik han en meget fri og utvungen opdragelse, tilskyndet af deres mor, prinsesse Marie.

Da Prins Erik til sin skuffelse blev kasseret som soldat, uddannede han sig til landmand. I perioden 1917-23 ejede han Kokkedal Slot, beliggende syd for Brovst i Nordjylland. Herefter flyttede han til Canada, hvor han drev en gård.

Ægteskab 
11. februar 1924 giftede prins Erik sig i Ottawa med Lois Frances Booth (1897-1941), der var datter af en velhavende tømmerhandler. Prins Erik måtte i forbindelse med sit ægteskab frasige sig titel og rang som Prins til Danmark og Kongelig Højhed og blev strøget fra den danske tronfølge. Han fik i stedet titlen greve af Rosenborg men beholdt prinsetitlen og rang af Højhed.

I ægteskabet blev der født to børn: Komtesse Alexandra af Rosenborg og Grev Christian af Rosenborg. Ægteskabet blev opløst i 1937.

Senere liv 
Fra 1924 til 1928 boede parret på en hønsefarm i Arcadia, Californien, hvorefter de vendte tilbage til Danmark og købte Bjergbygaard ved Mørkøv på Sjælland.

Prins Erik døde i København den 10. september 1950.

Titler, prædikater og æresbevisninger

Titler og prædikater 
 1890-1924: Hans Kongelige Højhed Prins Erik til Danmark
 1924-1950: Hans Højhed Prins Erik, Greve af Rosenborg

Æresbevisninger

Danske dekorationer 
 : Ridder af Elefantordenen (R.E.)  (1908)

Litteratur

Noter

Eksterne henvisninger 
 

 Sadolin.com/ 

Prinser fra Danmark
Grever fra Danmark
Huset Glücksburg
Godsejere fra Danmark
Storkors af Dannebrog
Personer fra København
Grever, grevinder og komtesser af Rosenborg
Jon (drengenavn)

Jon er et drengenavn, der er en kortform af Johannes. Navnet er meget udbredt på Island og Færøerne, men bruges også i resten af Norden samt i engelsksprogede lande. Der er ca. 2573 der hedder Jon i Danmark.

Kendte personer med navnet
Jon, irsk munk og missionær på Bornholm.
Jon Bon Jovi, amerikansk musiker.
Jon Lange, dansk skuespiller.
Jon Larsen, dansk trommeslager i Volbeat.
Jon Nørgaard, dansk sanger.
Jon Stewart, amerikansk komiker og TV-vært.
Jon Dahl Tomasson, dansk fodboldspiller.
Jon Voight, amerikansk skuespiller.

Andre anvendelser
Jons Kapel er en klippeformation på Bornholm, opkaldt efter munken Jon.

Drengenavne
Poppostenen

Poppostenen er en udvidet stendysse beliggende på en mark ved Hærvejen vest for Elmskoven i Sydslesvig. Sagnet fortæller, at biskop Poppo af Slesvig døbte Harald Blåtand i den nærliggende Helligbæk omkring år 960. Poppostenen kaldes derfor også Dåbsstenen. Handlingen symboliserer, at danskerne hermed blev kristne.

Poppostenen er bygget cirka 3.500 år før Kristus. Dyssen var før skjult under en gravhøj. Nu ligger stenene fri på dyrket mark. Det nord-syd orienterede og rektangulært udformede gravkammer er cirka 2,4 meter langt og 1 meter bredt. Kamret består af 6 sidesten. To af dem står på hver langside. En stor dæksten findes i nord og en mindre tærskelsten i syd. Oven på tærskelstenen har der sandsynligvis stået en dør af træ. På dækstenens overkant ses 17 skålformede fordybninger. De er indhugget i forbindelse med kultiske ceremonier i bronzealderen. 

Stedet har været anvendt til begravelser i både sten- og bronzealderen, men der kendes ikke til fund fra stedet. Senere blev stedet anvendt som Istedsyssels tingsted.

Poppostenen blev i 1858 købt af den daværende danske konge Frederik 7. og fredet. Fredningsstenene bærer endnu hans monogram. I kontrakten blev bestemt, at alle og enhver skulle have adgang til mindesmærket.

Eksterne links
Graenseforeningen: Dåbsstenen / Poppostenen

Stenalderstensætninger i Sydslesvig
Danmarks historie
Baldur's Gate

Baldur's Gate er et computerrollespil, udviklet af BioWare og udgivet i 1998 af Interplay Entertainment. Spillet var meget succesfuldt og huskes af mange fans verden over som det bedste computer RPG der nogen sinde er blevet lavet. I dag bruges BG ofte som arkivmeter til måle andre RPG.

Det blev fulgt op af udvidelsen Baldur's Gate: Tales of the Sword Coast. Derefter fulgte Baldur's Gate II: Shadows of Amn og slutningen på trilogien Baldur's Gate II: Throne of Bhaal.

Remake 
I 2012 udgav Atari Baldur's Gate: Enhanced Edition, der indeholdt det første spil og udvidelsespakken. De forventer at udgive Baldur's Gate II: Enhanced Edition, der vil indeholde både Shadow of Amn og Throne of Bhaal i 2013. De er begge udviklet af Overhaul Games, som er en underafdeling af Beamdog.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Baldur's Gate wiki 

Computerspil fra 1998
Computerrollespil
Macintosh-spil
Windows-spil
Gyldensteen

Gyldensteen er en gammel gård, der oprindeligt blev kaldt Enggård og nævnes første gang i 1400. Navnet Gyldensteen er fra 1720, hvor hovedgården fik det nye navn. Gården ligger i Nørre Sandager Sogn, Skovby Herred, Nordfyns Kommune. Hovedbygningen er opført i 1640, ombygget i 1698 og tilbygget i 1800.

Gyldensteen Gods er på 1178 hektar med Harritslevgård, Jerstrup, Sandagergård og Eriksholm, plus en golfbane på 145 hektar.

Ejere af Gyldensteen 
 (1400-1409) Niels Thomsen (Lunge)
 (1409-1415) Henrik Nielsen (Lunge)
 (1415-1418) Berneke Ottesen Skinkel
 (1418-1450) Herman Bernekesen Skinkel / Otto Bernekesen Skinkel
 (1450) Hilleborg Ottesdatter Skinkel, gift Gyldenstierne
 (1450-1460) Knud Henriksen Gyldenstierne
 (1460-1494) Hilleborg Ottesdatter Skinkel gift Gyldenstierne
 (1494) Karen Knudsdatter Gyldenstierne, gift Daa
 (1494-1503) Jørgen Daa 
 (1503-1523) Karen Knudsdatter Gyldenstierne gift Daa
 (1523-1562) Jesper Jørgensen Daa 
 (1562-1565) Anne Andersdatter Friis gift Daa
 (1565-1575) Hans Jørgensen Daa / Familien Daa
 (1575) Hans Jørgensen Daa
 (1575-1576) Erik Rud
 (1576) Anna Hardenberg, gift Rud
 (1576-1604) Knud Eriksen Rud
 (1604-1630) Corfitz Eriksen Rud
 (1630) Birgitte Rosensparre, gift Rud
 (1630) Helvig Corfitzsdatter Rud, gift Krabbe
 (1630-1655) Gregers Krabbe
 (1655) Birgitte Gregersdatter Krabbe gift Rosenkrantz
 (1655-1679) Oluf baron Rosenkrantz
 (1679-1682) Helle Helene (Olufsdatter) baronesse Rosenkrantz, gift Skeel
 (1682-1689) Mogens Skeel
 (1689-1694) Holger Rosenkrantz
 (1694-1698) Conrad Bierman von Ehrenschild
 (1698-1715) Martin Conrad Bierman von Ehrenschild
 (1715-1718) Anne Margrethe von Stöcken, gift von Ehrenschild
 (1718-1719) Christian Carl Gabel
 (1719-1749) Jean Henri Huguetan baron d'Odyck lensgreve Gyldensteen
 (1749-1752) Marguerite Marie Francoise Isdor Jeansdatter lensgrevinde Huguetan-Gyldensteen gift von Knuth
 (1752-1802) Johan Henrik Eggertsen lensgreve von Knuth-Gyldensteen
 (1802-1827) Constance Henriette Frederikk Johansdatte lensgrevinde von Knuth-Gylstensteen gift (1) Bernstorff (2) Stolberg (3) Rantzau (4) de Wansonwitz
 (1827-1837) Andreas Erich Heinrich Ernst lensgreve Bernstorff-Gyldensteen
 (1837-1898) Johan Hartvig Ernst lensgreve Bernstorff-Gyldensteen
 (1898-1934) Hugo Kuno Georg lensgreve Bernstorff-Gyldensteen
 (1934-1954) Erik Adolph Ernst lensgreve Bernstorff-Gydensteen
 (1954-1984) Carl Johan Fredrik Frantz Hugo Mogens lensgreve Bernstorff-Gyldensteen
 (1984-) Frants Erich lensgreve Bernstorff-Gyldensteen

Kilder

Eksterne henvisninger 

Gyldensteen Gods 
Gyldensteen Golfbane 
Gyldensteen Golfclub

Herregårde i Nordfyns Kommune
Herregårde i Odense Amt
Fredede slotte og herregårde i Danmark
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Nordfyns Kommune
Partenogenese

Partenogenese betyder jomfrufødsel. Det er noget, som er usædvanligt i naturen, men som alligevel forekommer spontant både hos planter og dyr. Grunden til, at fænomenet er så ualmindeligt, skal søges i de fordele, den kønnede formering har for arternes tilpasning til deres miljø. Kønnet formering har sejret, fordi den indebærer en ny opblanding af genpuljen for hvert nyt individ, der kommer til verden. Omvendt dannes der ved partenogenese en klon af helt identiske individer, som alle har urmoderens gener.

Partenogenese hos dyr 
Blandt dyr ses partenogenese under forhold, hvor parring eller normal formering er besværlig eller risikabel. F.eks. har næsten alle bladlus 6-7 generationer af partenogenetisk skabte hunner, som er helt enerådende hen over sommeren. Først efterårets fødemangel udløser dannelsen af hanlige individer med påfølgende parring og lægning af hårdføre, kønnede æg. Man formoder, at lusene har fordel af at kunne formere sig hastigt på velegnede fødeplanter, og at den manglende, genetiske variation kan tåles, så længe føden er rigelig. Blandt slanger er Urtepotteslangen (Ramphotyphlops braminus), en lille art inden for ormeslanger, verdens eneste kendte partenogenetiske slange.

Partenogenese hos planter 
Hos planter er kønnet formering også det mest almindelige, men partenogenese forekommer dog. Som et eksempel kan nævnes den apomixis, som findes hos Selje-Røn. Hos den dannes der modne bær med spiredygtige frø uden bestøvning, og samtlige planter af denne hybridgruppe er altså kloner af nogle få tilfældigt opståede krydsninger mellem Almindelig Røn og Aksel-Røn.

Partenogenese i kulturhistorien 

Også i kulturhistorien har begrebet partenogenese fundet en plads, og det skyldes især, at flere af mysteriereligionerne (f.eks. Astartedyrkelsen) har nogle forestillinger, som kan genfindes i Det nye testamente, hvor det fremgår, at Jomfru Maria blev svanger uden en mands mellemkomst og altså fødte Jesus ved jomfrufødsel. Dette er ikke at forveksle med Marias såkaldt ubesmittede undfangelse, som hentyder til hendes egen tilblivelse uden besmittelse med arvesynden.

Genetik
Religion
Lars Engberg

Lars Johannes Engberg (født 27. januar 1943, død 16. februar 2017) var formand for Danske Patienter frem til 2016 og tidligere medlem af regionsrådet for Region Hovedstaden, valgt for Socialdemokratiet fra 2006 til 2010.

Lars Engberg blev medlem af Københavns Borgerrepræsentation i 1982 og var medlem frem til 2005. Fra 1990 til 1992 var Engberg borgmester for magistratens 4. afdeling (i dag Teknik- og Miljøforvaltningen) og fra 1992 til og med 1997 borgmester for magistratens 2. afdeling (i dag Sundhedsforvaltningen). Som Sundhedsborgmester var Lars Engberg med til at gennemføre nødvendige, men upopulære reformer af hovedstadens sygehuse, hvilket blandt andet involverede lukningen af Kommunehospitalet. Forslaget om sygehuslukningen resulterede i en omfattende underskriftsindsamling i 1995, hvor 115.000 borgere skrev under i protest over forslaget.

Da socialdemokraten Jens Kramer Mikkelsen forlod posten som overborgmester i utide i 2004, overtog Lars Engberg midlertidigt posten. Lars Engberg var overborgmester fra den 27. oktober 2004 frem til 31. december 2005, hvor han blev afløst af Ritt Bjerregaard. Ved valget i november 2005 blev Lars Engberg valgt som medlem af det nye regionsråd for Region Hovedstaden.

Lars Engberg blev uddannet cand.scient.pol. fra Aarhus Universitet (1974), og har sidenhen arbejdet som fuldmægtig i Miljøministeriet, som ministersekretær for Per Hækkerup og som kontorchef i Københavns Kommune. Fra 2000 til 2010 var Lars Engberg direktør for Nyreforeningen.
  
Privat dannede Lars Engberg par med Anja Christiansen. Parret har sammen to voksne børn.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Borgmestre i København
Embedsmænd i København
Embedsmænd fra Danmark
Regionsrådsmedlemmer fra Socialdemokratiet
Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 1900-tallet
Medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation i 2000-tallet
Politologer fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Borgmestre fra Socialdemokraterne
Tidligere medlemmer af Københavns Borgerrepræsentation fra Socialdemokraterne
Eysenck

Eysenck er et efternavn, der blandt andet bæres af følgende:

 Hans Jürgen Eysenck
 Michael Eysenck
Hans Jürgen Eysenck

Hans Jürgen Eysenck (født 4. marts 1916, død 4. september 1997) var en tysk-engelsk psykolog der blandt andet arbejdede indenfor personlighedspsykologien. Han udviklede sin egen trækteori.
H.J. Eysenck var meget aktiv og skrev et væld af bøger og artikler.
Han var meget kritisk overfor Freud.
Eysenck var overordentligt produktiv da han skrev et godt stykke over 1000 artikler, og en opgørelse fra 1999 fandt at han var den tredje mest citerede psykolog efter Sigmund Freud og Jean Piaget.

Hans søn er psykologen Michael W. Eysenck og sammen skrev de bogen Kend dig selv... : fakta og gåder i moderne psykologi.

Bibliografi

På dansk 
 H.J. Eysenck, Brug og misbrug af psykologi, Nyt Nordisk Forlag, 1970. . Oversat fra Uses and abuses of psychology af Eva Mortensen og Knud Bruun-Rasmussen.
 H.J. Eysenck og Glenn Wilson, Vurdering af personlighed, Jørgen Paludan, 1978. . Oversat til dansk fra Know your own personality af Jørgen Bech-Jessen.
 H.J. Eysenck og D.K.B. Nias, Astrologien : en revision i lyset af moderne videnskab, Bogan, 1983. . Oversat fra Astrology : science or superstition? af Torben Nilsson
 Hans og Michael Eysenck, Kend dig selv... : fakta og gåder i moderne psykologi, Gyldendal, 1984. . Oversat af Christian Dahlerup Koch.

Artikel 
 Hans J. Eysenck, Personligheden afgør hvem der bliver syg, Fakta, nr. 8. siderne 52-57, 1989.

På engelsk 
 H.J. Eysenck og D.K.B. Nias, Sex violence and the media, Maurice Temple Smith, 1978.

Henvisning 

Psykologer fra Tyskland
Psykologer fra Storbritannien