kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ross Lynch

Ross Shor Lynch (født 29. december 1995) er en amerikansk skuespiller, sanger og danser. Han er en af de stiftende medlemmer af poprock bandet R5 og The Driver Era. Han har spillet med  i Disney Channel-serien Austin og Ally som Austin.

Opvækst 
Ross blev født den 29. december 1995 i Littleton, Colorado hvor han også voksede op. Han har tre ældre søskende (Riker, Rydel og Rocky) og en yngre bror (Ryland). Han blev undervist hjemme fra fjerde klasse.

Karriere 
Lynch startede i et band ved navn R5 som han har sammen med sine ældre søskende og en af deres venner. I 2010 udgav de en EP med titlen Ready Set Rock.

Han blev opdaget af Disney Channel i 2011 og blev valgt til at spille Austin i Disney Channels nye tv-serie, Austin og Ally. Anden sæson havde præmiere i USA marts 2012. Han har også været med i Disney Channels Jessie der har Debby Ryan i hovedrollen.

Han ses som hovedrollen i Disney Channel filmene Teen Beach og Teen Beach 2 som Brady.

Lynch har også indspillet de fleste af sangene fra Austin og Ally. Heraf Without You, Double Take, Break Down the Walls, A Billion Hits, Not a Love Song, It's Me It's You og Better Together.

Filmografi 
So You Think You Can Dance (2009)
Mosies Rule! (2009)
Austin & Ally (2011-2016)
Teen Beach (2013)
Teen Beach 2 (2015)
Status Update (2018)
My Friend Dahmer (2018)
Chilling Adventures of Sabrina (2020)

Singles
A Billion Hits (2011)
Not A Love Song (2012)
Heard It On the Radio (2012)
Can You Feel It (2012)

Musikvideoer
Without You (2010) – R5 Sang
Never (2010) – R5 Sang
Can't Get Enough Of You (2010) – R5 Sang
Love Me (2010) – Justin Bieber Cover (R5 Sang)
Ordinary Girl (2010) – Hannah Montana Cover (R5 Sang)
Marry You (2011) – Bruno Mars Cover (R5 Sang)
Say You'll Stay – R5 Sang
Heard It on the Radio (2012)
 Loud (2013) – R5 Sang
 Pass me by (2013) – R5 sang
 Forget About You (2014) – R5 sang

Albums
Ready Set Rock – EP (2010)
Say You'll Stay (2011)
Austin & Ally Soundtrack (2012)
Disney Channel Holiday Playlist (2012)
Make Your Mark: Ultimate Playlist (2012)
 Louder (2013)

Eksterne henvisninger 

 
 

Skuespillere fra Colorado
Laura Marano

Laura Marie Marano (født 29. november 1995) er en amerikansk skuespiller og sanger.

Tidlige liv 

Marano blev født d. 29. november 1995. Hun har en ældre søster ved navn Vanessa som også er skuespiller.

Karriere 

Marano fik sin debut i tv-serien Without a Trace som Kate, da hun var fem år. Senere har hun medvirket i forskellige film og tv-serier såsom Superbad og Back to you før hun fik sit gennembrud som Ally i Disney Channel-serien, Austin og Ally.

Hun har haft en gæsterolle i et enkelt afsnit af Nickelodeon-serien True Jackson, VP som Trues lille makker, Molly.

Filmografi 
 The Jacket (2005)
 Ice Age: The Meltdown (2006)
 Goldfish (2007) – Kortfilm
 Superbad (2007)
 Lady Bird (2017)
 I krig med morfar  (2020)

Serier
 Without a Trace (2003-2004)
 Joan of Arcadia (2004)
 Medical Investigation (2005)
 The X's (2005)
 Ghost Whisperer (2006)
 Without a Trace (2006)
 Huff (2006)
 Dexter (2006)
 Are You Smarter Than A Fifth Grader (2007)
 Back to You (2007-2008)
 The Sarah Silverman Program (2007-2008)
 Gary Unmarried (2008)
 Ni Hao, Ka-Lan (2008)
 Heroes (2009)
 Little Monk (2009)
 Telepathic (2010)
 True Jackson, VP (2010)
 The Sarah Silverman Program (2010)
 FlashForward (2010)
 Childrens Hospital (2010)
 Austin & Ally (2011-)

Singels
 Words (2011)

Musikvideoer
 Words (2011)
 What's Coming Over Me (2012)

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra USA
Arnold Hermann Ludwig Heeren

Arnold Hermann Ludwig Heeren (født 25. oktober 1760 ved Bremen, død 6. marts 1842) var en tysk historiker.

Heeren begyndte med at studere teologi i Göttingen, men kastede sig snart over filologiske og historiske studier, blev 1784 privatdocent ved universitetet sammesteds, 1787 ekstraordinær (1794 ordentlig) professor i filosofi. Mere og mere begyndte han imidlertid at gå over til historien, der netop dengang talte højt ansete dyrkere blandt Göttingens professorer, såsom Gatterer, Schlözer og Spittler, og 1801 udnævntes han til historisk professor. Alt tidligere havde han holdt en række forelæsninger over sit egentlige hovedfelt, oldtidens historie, og ud af disse udviklede sig det værk, der har bevaret hans ry, Ideen über Politik, den Verkehr und den Handel der vornehmsten Völker der alten Welt (2 bind, 1793—96; 4. udgave i 6 bind, 1824—26). Særlig påvirket af Polyb behandlede han her vigtige, men hidtil lidet ænsede sider af oldtidens kultur, og hans formfuldendte skildring dækkede over den manglende dybde i værket, der både i ind- og udland opnåede stor berømmelse. Meget ry vandt tillige hans Geschichte der Staaten des Alterthums (1799) og Geschichte des europäischen Staatensystems und seiner Colonien (1810), der imidlertid nu er glemte. Senere docerede han også statistik og geografi og overtog redaktionen af "Göttingische Gelehrte Anzeigen" (1827), men hans navn tabte sig hurtig, og han døde ubemærket i Göttingen. En fuldstændig udgave af hans skrifter i 15 bind foranstaltede han selv 1821—26, og sammen med Ukert grundlagde han den store samling monografier, Geschichte der europäischen Staaten (Gotha 1829 ff.), der senere fortsattes af Giesebrecht.

Kilder 

 
 "Arnold Hermann Ludwig Heeren", in Je m'appelle Byblos, Jean-Pierre Thiollet, H & D, 2005. 

Historikere fra Tyskland
Ansatte ved Göttingens Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1700-tallet
Tyskere i 1800-tallet
Carlos Pedrell

Carlos Pedrell (født 16. oktober 1878 i Minas – død 9. marts 1941 i Montrouge, Paris) var en uruguayansk komponist og lærer.

Pedrell, der var nevø til komponisten Felipe Pedrell, tog til Spanien for at studere hos onklen og tog derefter til Paris for at studere hos Vincent d'Indy på dennes berømte musikskole, Schola Cantorum.

Han tog så til Argentina, hvor han underviste på National University of Tucúman.

Pedrell har skrevet operaer, balletmusik, orkesterværker, sonater og klaverstykker. 

Pedrell tog tilbage til Paris i 1921, hvor han boede til sin død i 1941.

Udvalgt diskografi 

 Ilse – opera
 La Leyenda del Urutá – opera
 Gaucho con botas nuevas – for orkester
 Réquiem
 Canciones para Canto Y – for klaver
 Klaverstykker

Komponister fra Uruguay
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Lærere
Personer fra Uruguay
Friedrich August Ukert

Friedrich August Ukert (28. oktober 1780 i Eutin – 18. maj 1851) var en tysk historiker.

Ukert virkede som bibliotekar i Gotha. Hans hovedværk er Geographie der Griechen und Römer (3 bind, 1816—46). Sammen med Heeren udgav han Geschichte der europäischen Staaten, sammen med Friedrich Jacobs Beiträge zur ältern Litteratur oder Merkwürdigkeiten der herzöglichen Bibliothek zu Gotha.

Kilder 

 

Historikere fra Tyskland
Bibliotekarer fra Tyskland
Salmonsens
Tyskere i 1800-tallet
Albert Schwegler

Albert Schwegler (født 10. februar 1819 i Michelbach i Württemberg, død 6. januar 1857) var en tysk teolog, filolog og filosof.

Schwegler studerede teologi i Tübingen og kastede sig efter en konflikt med kirkeautoriteterne over studiet af klassisk filologi og filosofi. 1848 blev han professor i Tübingen. Foruden flere teologiske værker har Schwegler skrevet en fremstilling af filosofiens historie i Hegelsk ånd (Geschichte der Philosophie 1848; dansk oversættelse 1856); en mere selvstændig fremstilling af den græske filosofi har han givet i Geschichte der griechischen Philosophie (udgivet af Köstlin 1859). Desuden har han skrevet en stor Römische Geschichte (1853—58) samt oversat og kommenteret Aristoteles Metafysik (1847—48).

Kilder 

 

Klassiske filologer
Filologer fra Tyskland
Teologer fra Tyskland
Filosoffer fra Tyskland
Historikere fra Tyskland
Ansatte ved Tübingens Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Baden-Württemberg
José Serebrier

José Serebrier (født 3 december 1938 i Montevideo, Uruguay) er en uruguayansk dirigent og komponist.

Serebrier fik tidligt et stipendium, som bragte ham til USA, hvor han studerede hos Vittorio Giannini og Aaron Copland.
Han skrev sin første symfoni som 17 årig, som blev uropført af Leopold Stokowski.

Hans dirigent debut, var med American Symphony Orchestra i Carnegie Hall i 1965, hvor han dirigerede Charles Ives 4 symfoni.

Serebrier har skrevet 4 Symfonier,orkesterværker, sonater og filmmusik. Han er i dag en højt anset international dirigent, som har dirigeret mange af Verdens fornemste symfoniorkestre.

Udvalg af værker 

 Symfoni nr. 1 (1956) (I en sats) - for orkester
 Symfoni nr. 2 "Partita"(1958) - for orkester
 Symfoni nr. 3 "Mystisk Symfoni" (2002) - for sopran og strygeorkester
 Symfoni nr. 4 "Percussion" (1964) - for 5 slagtøjsspillere 
 Elegi (1952) - for strygeorkester
 Violin sonate (1948) - for soloviolin
 "Elegant digt" (1958) – for orkester
 "Seis for tv" (1973) - tv-serie
 "Dorothy og Carmine" (1991) – for fløjte og strygeorkester

Kilde 
 José Serebrier Webside
 Om José Serebrier på musicweb-international.com 

Dirigenter
Komponister fra Uruguay
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Personer fra Montevideo
Albrecht Nagel

Albrecht Eduard Nagel (født 14. juni 1833 i Danzig, død 22. juli 1895 i Tübingen) var en tysk oftalmolog.

Nagel studerede øjensygdomme hos Albrecht von Graefe i Berlin, blev privatdocent 1864 i Tübingen, 1867 ekstraordinær, 1874 ordentlig professor og direktør for universitetsøjenklinikken sammesteds. Han har blandt andet skrevet: Das Sehen mit zwei Augen (1861), Die Refractions- und Accommodationsanomalien des Auges (1866), Die Anomalien der Refraction und Accommodation des Auges i Graefe og Saemisch: Handbuch der gesammten Augenheilkunde (1880). Endelig udgav han de 8 første bind af Nagels Jahresbericht (1871-78) og siden 1880 Mittheilungen aus der ophthalmiatrischen Klinik in Tübingen.

Kilder 

 

Oftalmologer
Læger fra Tyskland
Ansatte ved Tübingens Universitet
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Tysksprogede forfattere
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Gdansk
Faaborg Rutebilstation

Faaborg Rutebilstation er Faaborgs busterminal for selskabet FynBus, indrettet i den tidligere Faaborg Banegård.

Historie 
Faaborg Banegård blev opført i 1882 som endestation for Ringe-Faaborg Banen (RFB), der i 1897 blev forlænget fra Ringe til Nyborg. På strækningen Faaborg-Korinth ligger skinnerne endnu, og her kører Syd Fyenske Veteranjernbane veterantog.

Faaborg blev også endestation for Odense-Nørre Broby-Faaborg Jernbane (ONFJ, 1906-1954).

Svendborg-Faaborg Banen (SFB, 1916-54) blev sluttet til Nyborg-Ringe-Faaborg Banen på Katterød Station, og togene kørte mellen Katterød og Faaborg på denne banes spor.

Stationsbygningen blev tegnet af arkitekt N.P.C. Holsøe og er bygget ud fra de samme tegninger som hans tidligere værk Aarhus Østbanegård (Aarhus Ø) fra 1877. Dette ses tydeligt, især på ældre billeder af de to banegårde. Luftfotos afslører desuden, at begge har samme placering ved begge byers havn og skov.

Galleri

Noter

Eksterne henvisninger 
 Faaborg Rutebilstation  på dsb.dk

Nedlagte jernbanestationer i Danmark
Rutebilstation
Kano (delstat)

Kano er Nigerias folkrigeste delstat og er beliggende i den nordlige del af landet. Delstaten har en befolkning på godt 9 millioner mennesker (2006), hvoraf de fleste er muslimske hausa og fulani. Delstathovedstaden er byen Kano, Nigerias næststørste by. Delstaten blev oprettet i 1967 og omfattede indtil 1991 også Jigawa, der da brød ud og dannede deres egen delstat.

Geografi 
Kano grænser mod nordvest til delstaten Katsina, mod nordøst til delstaten Jigawa, mod sydvest delstaten Kaduna og mod sydøst til delstaten Bauchi.

Området ligger savannebæltet, og der dyrkes jordnødder og bomuld til eksport, samt hirse, durra, bønner og kassava til lokalt brug. Der er en beskeden industri indenfor tekstil og levnedsmidler, koncentreret i hovedstaden.

Inddeling 
Kano er inddelt i 44 Local Government Areas med navnene: Ajingi, Albasu, Bagwai, Bebeji, Bichi, Bunkere, Dala, Dambatta, Dawakin-Kudu, Dawakin-Tofa, Doguwa, Fagge, Gabasawa, Garko, Garum-Mallam, Gaya, Gazewa, Gwale, Gwarzo, Kabo, Kano Municipal, Karaye, Kibiya, Kiru, Kumbotso, Kunchi, Kura, Madobi, Makoda, Minjibir, Nassarawa, Rano, Rimin-Gado, Rogo, Shanono, Sumaila, Takai, Tarauni, Tofa, Tsanyawa, Tudun-Wada, Ungongo, Warawa og Wudil.

Historie 
Kongedømmet Kano blev oprettet i 999; Islam indførtes i 1300-tallet, og Kano blev senere underlagt kongedømmerne Bornu og Songhai. Størst betydning havde Kano i begyndelsen af 1800-tallet, da riget var den vigtigste handelsmagt i Vestafrika. Kano blev erobret af britterne 1903 og blev indlemmet i Nigeria. I december 2000 indførtes islamisk sharialov i delstaten, hvilket førte til store optøjer.

Kanos guvernører siden 1967 
 Alhaji Audu Bako, 1967–75
 Sani Bello, 1975–78
 Ishaya Shekari, 1978–79
 Muhammadu Abubakar Rimi, 1979–83
 Abdu Dawakin Tofa, maj–oktober 1983
 Aliyu Sabo Bakin Zuwo, oktober–december 1983
 Hamza Abdullahi, 1984–85
 Ahmad Muhammad Daku, 1985–87
 Mohammed Ndatsu Umaru, 1987–88
 Idris Garba, 1988–92
 Kabiru Ibrahim Gaya, 1992–93
 Muhammadu Abdullahi Wase, 1993–96
 Dominic Oneya, 1996–98
 Aminu Isa Kontagora, 1998–99
 Rabiu Musa Kwankwaso, 1999–2003
 Ibrahim Shekarau, 2003–

Eksterne kilder og henvisninger 

 Kano Online
 

Nigerias delstater
Leopold Stokowski

Leopold Anthony Stokowski (født 18. april 1882 i London, England, død 13. september 1977 i Hampshire, England) var en engelsk dirigent, komponist og arrangør med polske og irske aner.

Stokowski hører til det 20. århundredes største dirigenter. Han dirigerede i en udadvendt stil, hvor emotion og udtryk var vægtet højt.

Han var især skattet som fortolker af engelsk, russisk, amerikansk og fransk musik.

Stokowski omskrev og arrangerede værker som Johann Sebastian Bachs Toccata og Fuga i D-mol for orkester og mange lignende værker, som vakte opmærksomhed.

Han indspillede også musik til Walt Disneys tegnefilm Fantasia.

Stokowski var chefdirigent for forskellige symfoniorkestre gennem tiden som Symphony of the Air, New York Philharmonic, NBC Symphony Orchestra, Hollywood Bowl Symphony, London Symphony Orchestra og The American Symphony Orchestra,
men det er nok med The Philadelphia Orchestra han huskes bedst.

Han har lavet talrige indspilninger af værker af komponisterne Ralph Vaughan Williams, Peter Tjajkovskij, Johann Sebastian Bach, Charles Ives, Gustav Mahler, Arnold Schönberg, Nikolaj Rimskij-Korsakov, Dmitrij Sjostakovitj, Edward Elgar, Ludwig van Beethoven, Claude Debussy, Maurice Ravel, Andrzej Panufnik, Olivier Messiaen, Henry Purcell, Jean Sibelius, Carl Nielsen, Johannes Brahms, Franz Schubert, Gustav Holst, Antonin Dvorak etc.; nogle er uropførelser.

Kilde 
 om Leopold Stokowski på allmusic
 Leopold Stokowksi Diskografi

Eksterne henvisninger 
 

Dirigenter fra USA
Dirigenter fra England
Personer fra London

Briter i 1800-tallet
Briter i 1900-tallet
Filosofisk anarkisme

Filosofisk anarkisme er en form for anarkistisk tankegang, der hævder, at staten mangler moralsk legitimitet, men samtidigt ikke støtter en afskaffelse af den ved hjælp af vold.

Prominente filosofiske anarkister inkluderer bl.a. Mohandas Gandhi, William Godwin og Pierre-Joseph Proudhon.
 
Anarkisme
Jean Françaix

Jean René Désiré Françaix (født 23. maj 1912 i Le Mans, død 25. september 1997 i Paris, Frankrig) var en fransk komponist, pianist og arrangør.

Françaix komponerede i neoklassisk stil, han fik undervisning i teori og komposition af Nadia Boulanger og studerede tillige klaver. Han vandt førsteprisen på konservatoriet i Paris, i en klaverkonkurrence, som ganske ung.

Françaix har skrevet 3 symfonier, orkesterværker, 2 klaverkoncerter, operaer, balletmusik, kantater etc. Han har skrevet 200 kompositioner gennem sit liv.

Han var inspireret af komponister som Maurice Ravel, Francis Poulenc og Igor Stravinskij, selvom hans egen stil var enkel og melodisk.

Udvalgte værker 

 Symfoni nr. 1 (1932) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1948) - for strygeorkester
 Symfoni nr. 3 (i G-dur) (1953) - for orkester
 Serenade til lille orkester (1934) - for orkester
 "Den nøgne konge" (1935) - for orkester
 "Rettemusik"  (1937) - fløjte, violin og orkester 
 "Det søde Frankrig" (1946) - for orkester
 2 klaverkoncerter (1936, 1965) - for klaver og orkester
 Klarinetkoncert (1967) - for klarinet og orkester
 Fløjtekoncert (1966) - for fløjte og orkester

Kilde 
 om Jean Françaix 

Komponister fra Frankrig
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Pianister fra Frankrig
Arrangører
Marcel Landowski

Marcel Francois Paul Landowski (født 18. februar 1915 i Pont-l´Abbé, Finistère, Bretagne, død 23. december 1999 i Paris, Frankrig) var en fransk komponist, forfatter og kunstadministrator.

Landowski kom på konservatoriet i Paris i 1935, og studerede blandt andet hos Pierre Monteux.

Hans store inspiration og forbillede var Arthur Honegger, om hvem han skrev en biografi senere i livet.

Landowski komponerede 5 symfonier, koncerter for forskellige instrumenter, operaer, og en messe. Senere i livet begyndte han at komponere filmmusik.

Han var af stil konservativ, og foragtede atonalitet.

Udvalgte værker 

 Symfoni Nr. 1 "Jean de la Peur" (1949) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1963) - for orkester
 Symfoni nr. 3 "Rummet" (1964) - for orkester
 Symfoni nr. 4 (1988) - for orkester
 Symfoni nr. 5 "Nattens lys" (1998) - for orkester
 Koncert (1954) - for ondes martenot og strygeorkester
 2 klaverkoncerter (1940, 1963) - for klaver og orkester
 Fløjtekoncert (1968) - for fløjte og orkester
 Trompetkoncert "I slutningen af sorg, et åbent vindue" (1976) - for trompet og orkester
 "Fjolset" (1956) - opera
 "Daggrys Messe" (1977) - oratorium

Kilde 
 Om Marcel Landowski på allmusic

Komponister fra Frankrig
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Biografiforfattere fra Frankrig
Jaques Chailley

Jaques Chailley (24. marts 1910 i Paris – 21. januar 1999 i Montpellier Frankrig) var en fransk komponist, professor og musikologist.

Chailley studerede teori og komposition på konservatoriet i Paris hos Nadia Boulanger og historie hos Maurice Emmanuel. Han har komponeret 2 symfonier, orkesterværker etc.

Chailley var professor i historie på konservatoriet i Sorbonne, og var også rektor for Intitute of Music of Paris.

Han komponerede fra en modal stil hen over fransk folklore og gregoriansk musik, blandet med klassisk stil.

Udvalgte værker  

 Symfoni nr. 1 (1942–1947) - for orkester
 Symfoni nr. 2 (1984) - for orkester
 "Cantabile" (1971) - for strygeorkester
 "Mors er Rolanz" (1975) - for blæserorkester
 "Solmisation" (1977) - for strygeorkester

Kilde 
 Om Jaques Chailley

Komponister fra Frankrig
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Musikologer
Professorer fra Frankrig
Funck

Funck, Funck-Brentano:
 Frantz Funck-Brentano
 Frederik Christian Funck (1783  1866), en dansk cellist og komponist
 Heinrich Christian Funck (1771 – 1839), en tysk botaniker.
 Herbert Funck
 (Louise) "Lisel" (Charlotte) Funck (1918, Berlin  2001, Järna)
 Peter Ferdinand Funck (1788  1859), en dansk violinist, dirigent og komponist
 Théodore Funck-Brentano
 Thomas Funck (1919, Linköping 2010)

Se også 
 Funk
 Funke
 Funcke
Frick

Frick:
 Stephen Nathaniel Frick
 Wilhelm Frick
 
 Frick Collection
Nathan Melchior

Nathan Gerson Melchior (2. august 1811 i København – 30. januar 1872 sammesteds) var en dansk læge, bror til Moritz G., Moses og Israel B. Melchior. 

Han blev student privat 1828 og tog 1834 den kirurgiske, 1835 den medicinske eksamen. På en studierejse 1836-37 vaktes navnlig ved den berømte øjenlæge von Jaeger i Wien hans interesse for oftalmologien, og han kastede sig derefter over studiet af denne specialitet og særlig over den den gang nye operative behandling af skelen. Efter sin hjemkomst virkede han navnlig som øjenlæge og foretog talrige skeleoperationer, hvorom også både hans licentiatdisputats 1839 og hans doktordisputats 1841 drejer sig; hans heri givne, noget entusiastiske opfattelse blev i øvrigt genstand for en temmelig ugunstig kritik. Under krigen var han 1850 overlæge ved et lasaret i København. I 1851 indgav han til Kultusministeriet et forslag til Blindeinstituttets udvidelse og tidssvarende forbedring og blev det følgende år medlem af den til dette øjemed nedsatte kommission. 1853 erholdt han professortitelen og var samme år koleralæge i København. 1853-55 virkede han som privatdocent i oftalmologi. 

Da den ondartede ægyptiske øjensygdom efter krigen begyndte at brede sig i og uden for garnisonerne, havde Melchior fortjenesten af tidlig at advare mod faren og betone lidelsens store smitsomhed, hvorved han kom i opposition til den da fremherskende antikontagionistiske strømning. Af den 1856 angående denne sygdom nedsatte kommission blev han medlem og foretog samme år med offentligt mandat en rejse for at gøre sig bekendt med de i udlandet trufne foranstaltninger mod sygdommen ligesom også med undervisningsmetoderne i udlandets blindeinstitutter. I 1857 blev han medlem af det nyoprettede instituts bestyrelse og deltog samme år som en af vicepræsidenterne i den oftalmologiske kongres i Brüssel; han blev også medlem af flere udenlandske oftalmologiske selskaber. I 1868 blev han læge ved Blindeinstituttet. I Foreningen til Fremme af blindes Selverhverv var han et meget virksomt bestyrelsesmedlem. 1856 blev han Ridder af Dannebrog og 1866 Dannebrogsmand. Han er begravet på Mosaisk Nordre Begravelsesplads. Der findes et portrætmaleri og buste af Carl Theodor Melchior fra ca. 1835. Maleri af ukendt ca. 1840. Tegning af J.V. Gertner uden år og xylografi af C.L. Sandberg 1872.

Kilder 

 

Oftalmologer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Nathan
Jøder fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Personer i Treårskrigen fra Danmark
Titulære professorer fra Danmark
Hans Mossin (søofficer)

Hans Mossin (født 9. juli 1765 i Køge, død 4. september 1831 i København) var en dansk søofficer.

Han var søn af sognepræst i Køge Søren Mossin (1726–1784). Mossin blev 1770 volontær kadet, 1784 kadet i Marinen, hvor han avancerede til sekondløjtnant 1789, premierløjtnant 1795, kaptajnløjtnant 1801, kaptajn 1808 og karakteriseret kommandørkaptajn 1815, samme år, som han ved reduktionen erholdt afsked med pension.

1797 var Mossin fører for en vestindiefarer fra Altona, det påfølgende år og 1799 chef for kongejagten Helleflynderen på et konvojtogt i Middelhavet; 1799 var han en kort tid chef for briggen Glommen. 1801 stationeredes Mossin med nogle kanonbåde i Storebælt, hvor de dog ikke kom til at spille nogen rolle; som vagtskibschef forblev han her det følgende år. 1804 fik han kommandoen over søekvipagen ved Glückstadt, hvilken kommando han beholdt til 1810. 

Foruden at han i oktober 1809 bestod en ærefuld fægtning med nogle engelske orlogsbrigger, hvem han fratog en prise, viste han sig ved flere lejligheder sammen med løjtnanterne Martinus Christian de Klauman og Halling meget virksom ved konvojering langs den holstenske kyst og ved at forurolige og forjage de fjendtlige orlogsmænd, som blokerede Elben. 28. januar 1810 blev han Ridder af Dannebrog. 1810–12 gjorde Mossin tjeneste på den franske Scheldeflåde som chef for linjeskibet Dalmate, men kunne ikke tåle klimaet, blev syg flere gange og måtte rekonvalescere i Bryssel. 

Efter at være vendt tilbage ansattes han som chef for en stykpram 1813, men ses for øvrigt ikke at have haft nogen anden kommando senere. Han er begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård.

Kilder 
 

Søofficerer fra Danmark
Personer i Napoleonskrigene fra Danmark-Norge
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Hans
Personer fra Køge
Riddere af Dannebrog