kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Troy (New York)

Troy er en by i New York, USA, og administrativt centrum for det amerikanske county Rensselaer County. Efter folketællingen i 2000 havde byen en befolkning på 49.170; i 1910 var tallet oppe på 76.813. Byens motto er "Illum fiut, Troja est", hvilket kan oversættes til "Troja var, Troja er".

Troy ligger i den vestlige ender af Rensselaer County og på den østlige bred af Hudson River. Troy er hjem for Renselaer Polytechnic Institute, Russel Sage College, Hudson Valley Community College og Emma Willard School, og hjemby for Uncle Sam.

Byer i New York
Kapkoloniens flag

Kapkoloniens flag blev først taget i brug 12. maj 1875 og var erstattet af Unionen Sydafrikas flag den 31. maj 1910. Det er et Blue Ensign med Kapkoloniens hjelmfigur sat ind med en oval form omkring sig.

Flaget blev brugt for første gang den 12. maj 1875 da det ble hejst under nedlæggelse af grundstenen for parlamentshuset i Cape Town. Flaget blev først brugt som flaget til guvernøren i Cape Town, men snart blev det brugt for at repræsentere hele Kapkolonien. 

Der blev givet officiel autorisering af hofleverandør for Kapkoloniens rigsvåben over et år senere, den 29. maj 1876. Det ser ikke ud til at have været et Red Ensign–version af flaget.

Historiske flag
Norra stambanan

Norra stambanan (Nordlige hovedbane) er en jernbane i Sverige som forbinder Gävle og, via Ostkustbanan, Stockholm med Ånge.

Jernbanen blev anlagt i slutningen af 1800-tallet (færdig til Ånge i 1881) og anlægningsperioden varende cirka 15 år.  I nord er den både kurvet og har en større hældning, end det er tilladt på moderne jernbaner i Sverige.  Gennemsnitshastigheden er 95 km/t, på trods af mange forbedringer siden banen blev anlagt.

Pr. 2007 kører de fleste persontog, der passerer Ånge og skal til eller fra Stockholm, ad Mittbanan via Sundsvall.  Det samme gælder X 2000-togene mellem Östersund og Stockholm.

Norra stambanans strækninger er Gävle/Storvik-Ockelbo-Ljusdal-Ånge.  Den oprindelige strækning mellem Uppsala og Ockelbo løb imidlertid ikke via Gävle, men via Sala, Avesta-Krylbo og Storvik.  Disse spor hører i dag til Dalabanan og Godsbanen gennem Bergslagen.  Banedelen Storvik-Ockelbo kaldes stadig for Norra Stambanan, og den vej kører de fleste godstog.  Årsagen til at banen blev flyttet lidt ind i landet, var antikystprincippet som militæret fik gennemført.  Efter 1942, hvor Gävle-Ockelbo blev statsliggjort og elektricificeret, er strækningen mere og mere blevet regnet som en del af hovedbanen, da persontogene Stockholm-Norrland begyndte at køre på den.

Se også
Sveriges jernbanehistorie
Sveriges jernbaner

Jernbanestrækninger i Sverige
Stambanan genom övre Norrland

Stambanan genom övre Norrland (Hovedbanen gennem øvre Norrland) er jernbanen (Ånge-)Bräcke-Långsele-Vännäs-Boden i Sverige. Den betragtes ofte som en del af Norra stambanan. 

Banen blev anlagt i perioden 1883-1894 og blev elektrificeret 1939-1942. Den er både meget mere kurvet og har en større hældning, end det er tilladt på nyanlagte jernbaner i Sverige. Gennemsnitshastigheden er 85 km/t på trods af mange forbedringer, siden banen blev anlagt. Målt fra Bräcke til Boden er banen 626 kilometer lang, og det tager nattogene omkring 7½ time at tilbagelægge strækningen. Visse nattog kører omkring Umeå, hvilket betyder en ekstra times rejsetid, da de kører fra Vännäs til Umeå og tilbage igen.

Årsagen til, at banen blev flyttet langt ind i landet, var antikystprincippet, som militæret fik gennemført. Banen ville ikke være så let at angribe inde i landet, som hvis den havde ligget ude ved kysten. En bane langs kysten ville også kræve meget dyrere broer, da elvene der er bredere, og at der samtidig er sejlads et stykke op ad en del af elvene, for eksempel til Sollefteå og Boden. I det øvre Norrland er man i 2007 i færd med at anlægge Botniabanan samt planlægge Norrbotniabanan for at få mere effektive jernbaner og betjene bebyggelserne ved kysten.

Banen er Sveriges længste hovedbane og var i sin tid Sveriges dyreste jernbaneanlæg på grund af længden, det delvist kuperede terræn, broer over de mange elve mv. Omkostningerne var 37 millioner SEK (heraf 10,5 millioner til Bräcke-Långsele og 26,5 millioner til Långsele-Boden), inklusive lokomotiver. Banen blev anlagt fra syd for Bräcke til Långsele (og videre til Sollefteå, hvorfra der var dampskibsforbindelser), og stod færdig i 1886. Året efter fortsatte man fra Långsele og kunne åbne for trafik til Vännäs i 1891 og til Boden i 1894.

Se også 
 Sveriges jernbanehistorie
 Sveriges jernbaner

Kilder/eksterne henvisninger 
 Stambanan genom övre Norrland 
 Stambanan genom övre Norrland. Långsele-Boden

Jernbanestrækninger i Sverige
Värmlandsbanan

Värmlandsbanan, tidligere kaldet Nordvästra stambanan (Nordvestlige hovedbane), er en jernbane mellem Laxå i Närke og grænsen mellem Sverige og Norge, vest for byen Eda glasbruk i Värmland. Banen fortsætter til Oslo via Kongsvinger og hedder i Norge Kongsvingerbanen.

I Laxå er Värmlandsbanan forbundet med Västra stambanan. Der er jernbanestationer i følgende byer, fra øst til vest: Degerfors, Kristinehamn, Karlstad, Kil, Högboda, Edane, Arvika og Charlottenberg. I Högboda og Edane, samt ved et antal mindre trinbrætter, standser kun lokaltog.

Pr. 2007 kører der dagligt tre lokomotivtrukne tog mellem Stockholm og Oslo i hver retning. Der er ti daglige tog mellem Stockholm og Karlstad (tre X 2000 og resten lokaltog) samt länstog mellem Karlstad og Charlottenberg. På strækningen Karlstad-Kil kører der flere tog, som skal videre ud på andre baner. 

Rejsetiden mellem Stockholm og Karlstad er 2½ time med X 2000 og 3 timer med lokaltog. Strækningen Oslo-Karlstad tager 3 timer.

Historie 
Anlægget af jernbanen mellem Laxå og den norske grænse, den gang kaldet Nordvästra stambanan, blev påbegyndt i 1866 og stod færdigt i 1871. Banen var tænkt som en forbindelse mellem Stockholm i Sverige og Oslo i Norge, som den gang var i union med hinanden. Norge havde allerede i 1865 anlagt banen fra grænsen til Oslo. Nordvästra stambana blev elektricificeret i 1937. I 1962 blev der anlagt et trekantspor ved Laxå, hvilket gjorde at togene Stockholm-Karlstad(-Oslo) ikke længere passerede byen. I 1990 ændrede Banverket jernbanens navn til det nuværende.

Se også 
 Sveriges jernbanehistorie
 Sveriges jernbaner

Jernbanestrækninger i Sverige
Botniabanan

Botniabanan er en jernbane i Sverige, der løber langs kysten fra Ångermanälven nord for Kramfors flyveplads, via Örnsköldsvik til Umeå. Byggeriet omfatter 190 kilometer elektrificeret jernbane, 140 broer og 25 kilometer tunnel. Banen blev indviet den 28. august 2010, men de 26 kilometer mellem Örnsköldsvik og Husum blev åbnet for godstrafik i oktober 2008. Omkostningerne beregnedes til 15 milliarder SEK. Banen er enkeltsporet, men er forsynet med 22 vigespor. Det maksimale akseltryk er 25 tons og den maksimale hastighed 120 km/t for godstog og op til 250 km/t for persontog.

Botniabanan er, sammen med de eksisterende Ådalsbanan og Ostkustbanan, en hurtigere forbindelse mellem byerne ved Norrlandskysten og de mere sydlige dele af Sverige, blandt andre Stockholm. De øvrige jernbaneforbindelser til Umeå og andre nordnorrlandske kystbyer går via sidebaner til hovedbanen gennem øvre Norrland, som løber et stykke inde i landet.

Se også 
 Sveriges jernbaner

Ekstern henvisning 

 Officielt websted 

Jernbanestrækninger i Sverige
Mittbanan

Mittbanan er en jernbane i Sverige mellem Sundsvall ved Sveriges østkyst og Storlien ved grænsen til Norge.  Banen er enkeltsporet, bortset fra den 30 kilometer lange strækning mellem Ånge og Bräcke, hvor banen deler stræning med Norra stambanan i dobbeltspor.  Tre kilometer vest for Storlien, ved grænsen mellem Sverige og Norge, når banen den norske Meråkerbanen, som i Trondheim er sluttet til Norges øvrige jernbaner.  Banen er elektricificeret mellem Sundsvall og Storlien, strækningen til Trondheim er ikke elektricificeret.  Mellem Brunflo og Östersund V deler Mittbanan strækning med Inlandsbanan.

Passagertrafik 
Den regionale trafik på strækningen Sundsvall-Östersund Västra (Mittnabotåget) sker med Regina-tog som køres af Veolia Transport.  Fjerntog køres af SJ og er dels X 2000- og InterCity-tog Stockholm-Östersund, dels nattog til Storlien med vogne fra Stockholm, Göteborg og Malmö.  X 2000- og nattoget kører via Sundsvall.  Vinteren 2007 begyndte Veolia Transport (det tidligere Connex) med konkurrerende trafik med nattog fra Göteborg og Stockholm til Åre, Duved og Storlien (Utmanartåget).

Strækningen Brunflo-Östersund trafikeres også af Inlandsbanans tog fra Mora, dog kun om sommeren. 

Mellem Östersund og Trondheim kører det såkaldte går det såkaldte Mittnabotåget med norske dieselmotorvognstog.  I vintersæsonen kører også en del speical- og chartertog med skiturister til især Åre, med eksempelvis Åretåget.  Det er ikke usædvanligt at en virksomhed chartrer et helt tog til en personalefest i Åre.

Godstrafik 
Godstrafikken på flere delstrækninger er betydelig, særlig mellem Ånge og Bräcke, der forbinder hovedbanerne Gävle-Ånge og Bräcke-Boden.

Historie 
Den første del af banen var Sundsvall-Torpshammars Järnväg, som var en knap 60 kilometer lang smalsporet privatejet bane, indviet i 1878.  Samtidig blev statsbanen Norrländska tvärbanan anlagt mellem Torpshammar og Östersund, og indviet i 1879.  På samme tid anlagde den svenske stat også jernbanen fra Trondheim og østpå (den svenske stat anlagde jernbanerne mellem Sverige og Norge, mens den norske stat anlagde jernbanerne i Norge).  Strækningen Trondheim-Östersund var færdig i 1882.  Sundsvall-Torpshammars Järnväg blev købt af staten i 1885 og var i 1886 ombygget til normalsporet bane. Navnet Norrländska tvärbanan kom da til at gælde strækningen Sundsvall-Storlien.

Se også 
Sveriges jernbanehistorie
Sveriges jernbaner

Jernbanestrækninger i Sverige
Jump On Top of Me

"Jump On Top of Me" er en sang, der blev skrevet af Mick Jagger og Keith Richards, selvom det mest var en Jagger komposition, til The Rolling Stones single “You Got Me Rocking” fra 1994.

Musikerne der indspillede sangen i midten af 1993 til begyndelsen af 1994 var følgende. Jagger sang og spillede mundharmonika, mens Ron Wood spillede slideguitar og Richards rytmisk guitar. Bass og trommer blev spillet af henholdsvis Darryl Jones og Charlie Watts.

Singlen, der kun blev udgivet i England, fik en 23. plads .

Eksterne henvisninger 

 Tekst
 Hør The Rolling Stones ”Jump On Top of Me”

Fodnote 

Rolling Stones-sange
Kris Kloss

Kris Kloss er en amerikansk skuespiller og wrestling kommentator, bedst kendt fra Xtreme Pro Wrestling og senest Wrestling Society X på MTV. Kris Kloss huskes nok bedst for hans kendetegn, når en wrestler kom ud for noget voldsomt, nemlig et langt højlydt skrig.

Eksterne henvisninger 
 

Wrestlere fra USA
Cahuengapasset

Cahuengapasset er et bjergpas i den østlige del Santa Monica-bjergene i det sydlige Californien i USA. Denne del af bjergkæden og selve passet ligger i bydelen Hollywood i Los Angeles.

Passet forbinder Los Angeles-bassinet med San Fernando-dalen, og U.S. Highway 101 fører gennem passet. Det er med sine 227 meter over havet det lavest beliggende pas gennem Santa Monica-bjergene. 

I eller i nærheden af passet er der blevet udkæmpet to slag. Slaget ved Cahuengapasset i 1831, hvor nogle lokale nybyggere kæmpede mod den mexicanske guvernør over området, og dennes soldater. I dette slag var der i alt to dræbte. Det Andet slag i Cahuengapasset (også kendt som Slaget ved La Providencia) blev udkæmpet i 1845. Her stod slaget mellem nybyggere indbyrdes. Årsagen var uenighed om, hvorvidt Californien skulle løsrive sig fra Mexico. Dette slag var endnu mere ublodigt end det første. Kun en hest og et muldyr måtte lade livet. I omegnen af Studio City findes der stadig af og til kanonkugler fra de to slag, når der foretages udgravninger i området.

Nær passet lå i sin tid Campo de Cahuenga, et gammelt bondehus i adobe-stil. Her underskrev oberstløjtnant John C. Frémont og general Andrés Pico Cahuengatraktaten i 1847. Med denne traktat endte krigen mellem USA og Mexico officielt, og Mexico afgav formelt Texas og Californien til USA. Selve bygningen blev revet ned i 1900, men en kopi blev opført i 1950.

Bjergpas i USA
Veje i USA
Sovjetunionens nationalvåben

Sovjetunionens statslige nationalvåben () blev indført i 1923 og blev benyttet indtil Sovjetunionens opløsning i 1991. Teknisk set er det et symbol frem for et nationalvåben, siden det ikke følger heraldikkens regler. På russisk blev det kaldt герб (våbenskjold) ordet for et traditionelt nationalvåben. Indskriften på båndet, der omgiver kornaksene, er Proletarer i alle lande, foren jer! på alle unionsrepublikkernes sprog.

Galleri

Eksterne henvisninger 

Heraldik
Nationalvåben
Lenape

Lenape eller lenni-lenape (senere kaldet delawareindianere af europæerne) var i 1600-tallet organiserede indianerstammefolk i Nordamerika, som havde fælles kulturelle og sproglige karakteristika. De havde en udstrakt grad af agerbrug som supplement til jæger-samler-samfundet i området ved Delawarefloden, den nedre del af Hudson-floden, og det vestlige Long Island Sound.

Lenapeindianerne boede i den nuværende amerikanske delstat New Jersey, i Delaware-dalen, da europæerne ankom i det 16. og 17. århundrede. I 1860'erne blev de fleste forflyttet til det nuværende Oklahoma. Deres algonkinske sprog kaldes enten lenape eller delaware.

Algonkiner
New Jerseys historie
Ny Angoulême

Ny Angoulême (på fransk Nouvelle-Angoulême) var det navn den nuværende amerikanske by New York fik i 1524 af den italienske opdagelsesrejsende Giovanni da Verrazzano, opkaldt efter Frans I, konge af Frankrig og greve of Angoulême. 

Stedet blev den hollandske besiddelse New Amsterdam, indtil briterne erobrede det i 1664 og gav det navnet New York.

New York City
New Yorks historie
Østrup (Saltum Sogn)

Østrup er en  meget lille landsby i Jammerbugt Kommune i Vendsyssel. Den befinder sig ved Primærrute 55 ca. 1 kilometer syd for Saltum og 5 kilometer nord for Pandrup. Landsbyen består af en række gårde, heraf 4 i større format. Østrup hører til Region Nordjylland.  

Lokaliteter i Jammerbugt Kommune
Henri Delaunay

Henri Delaunay (15. juni 1883 – 9. november 1955) var en fransk fodboldleder, der var UEFA's første generalsekretær og idemanden bag EM i fodbold.

Efter at have spillet for fodboldholdet Étoile des Deux Lacs fra Paris blev han fodbolddommer. Han stoppede dog igen efter et uheld under en kamp mellem AF Garenne-Doves og ES Benevolence, hvor han slugte sin fløjte og knækkede to tænder, da han blev ramt i hovedet af en bold.

Han startede sin karriere som leder i 1906, da han blev formand for klubben Étoile des Deux Lacs. Senere blev han generalsekretær for Comité français interfédéral (CFI), forløberen for det franske fodboldforbund, Fédération Française de Football (FFF). Da CFI blev til FFF i 1919 beholdt han posten som generalsekretær.

Han var suppleant i FIFA's bestyrelse i 1924-1928. Han var sammen med Jules Rimet de første arkitekter bag VM i fodbold. Han foreslog også indførelsen af Europa Cup'en for mesterhold allerede i 1920'erne.

Han var også hovedansvarlig for oprettelsen af Europamesterskabet i fodbold, hvis pokal er opkaldt efter ham. Delaunay fremførte dette forslag første gang i 1927, men det første europamesterskab blev først afgjort i 1960 – fem år efter hans død.

Han var UEFA's generalsekretær fra organisationens grundlæggelse den 15. juni 1954 til sin død knap 1½ år senere. Hans søn, Pierre Delaunay, efterfulgte ham som generalsekretær for UEFA.

Eksterne henvisninger 

Personer fra Frankrig
Fodboldledere
High School Musical: The Concert

High School Musical – The Concert er en koncert-dvd, med alle skuespillerne fra High School Musical, undtagen Zac Efron, da han var i færd med at indspille filmen Hairspray. Drew Seeley medvirker i stedet for Zac Efron, og synger de sange, Zac Efron synger i filmen. Alle sangene fra filmen bliver fremføres, plus singler fra Drew Seeleys, Vanessa Hudgens', Ashley Tisdales og Corbin Bleus egne cd'er.

Koncerten blev indspillet den 18. december 2006 i Houston, Texas i USA, foran et publikum på cirka 15.000, og udgivet på dvd og cd den 1. maj 2007.

The Concert
Nina Hagen

Nina Hagen, oprindelig Catharina Hagen, (født 11. marts 1955 i Øst-Berlin) er en tysk sangerinde. Nina Hagen er operaskolet sangerinde og kendt som punkens mor. Hun er datter af den østtyske skuespillerinde Eva-Maria Hagen, der er kendt som Østeuropas Brigitte Bardot. Nina Hagen voksede op med stedfaren Wolf Biermann og begyndte som 4-årig at danse ballet og som 9-årig at synge opera. Som 12-årig blev hun smidt ud af Freie Deutsche Jugend (FDJ) Østtysklands ungdomsforbund pga. politiske holdninger som ikke stemte overens med det officielle DDR. I 1976 forlod hun DDR sammen med sin mor for at slutte sig til stedfaderen Wolf Biermann, som allerede boede i Vesttyskland. I Vestberlin begyndte hun sin nye musikalske karriere som punksangerinde i ”Nina Hagen Band”.

Diskografi 
 1978 Nina Hagen Band
 1979 Unbehagen
 1981 Nunsexmonkrock
 1983 Angstlos
 1984 Fearless
 1985 In Ekstasy
 1985 In Ekstase
 1988 Nina Hagen
 1991 Street
 1993 Revolution Ballroom
 1995 Freud Euch
 1996 Beehappy
 1999 Om Namah Shivay 
 2000 Return Of The Mother
 2002 Live in Krefeld
 2002 Om Namah Shivay / 1008 Indian Nights Live
 2003 Nina Hagen Big Band Explosion
 2006 Irgendwo Auf Der Welt
 2010 Personal Jesus
 2012 Volksbeat

Eksterne henvisninger 

 Nina på Beepworld

Musikere fra Tyskland
Har spillet på Roskilde Festival
Personer fra Berlin
Tyskere i 1900-tallet
Tyskere i 2000-tallet
Roelof Frankot

Roelof Frankot (født 25. oktober 1911 i Meppel, Holland, død 1. december 1984 i Raalte, Overijssel, Holland) var en hollandsk maler.

Af uddannelse var han fotograf, men i 1930 begyndte han at male. Senere fik han en stærk forbindelse til COBRA-bevægelsen og hans værker ligner noget af COBRA gruppens. De er abstrakte og spontane oliemalerier i stærke farver. Frankot skrev til tider selv digte til publikationerne om hans kunst. Han har været betragtet som en fornyer af nederlandsk kunst med alle dennes stolte traditioner. Frankot døde i 1984 i en alder af 73 år af kræft.

I sin levetid havde Frankot udstillinger over hele Europa, i USA og i Latinamerika. Hans værker er repræsenteret i private samlinger i mange lande, særligt i Storbritannien, Frankrig og Holland. Desuden er han repræsenteret i følgende institutioner:

 Stedelijk Museum (Holland)
 Ministry of Education, Arts and Sciences
 Haag Sandberg Collection
 Amsterdam Municipal Museum
 Haag Britto Collection, Brazilia
 Dansk Arkitekt og Ingeniørkontor i Silkeborg
 Silkeborg Boligselskab
 Niepoort & Co. i Århus
 Aarhus Universitet
 Drents Museum (Assen, Holland)
 Haags Gemeentemuseum (Haag, Holland)

Litteratur 
 Scheen (1969); H. Redeker en M. van Beek, Van Cobra tot Zero (Venlo 1982) 
 Frankot, Roelof/Roding, M. Roelof Frankot. Schilderijen en tekeningen 1911-1984 Assen, Drents Museum, 1990, 
 Roel H.Smit-Mulder, “Staphorst Roel H.Smit-Mulder, “Staphorst verbeeld. Toen en nu”, (Zwolle, 2000) 
 “Frankot”, Galerie Moderne, Silkeborg, 1967

Malere fra Nederlandene
Fotografer fra Holland
Personer døde af kræft
Estudiantes de La Plata

Club Estudiantes de La Plata er en argentinsk fodboldklub fra La Plata, der ligger 50 km syd for Buenos Aires. Klubben har tre gange vundet den sydamerikansk turnering Libertadores de América i 1967, 1969 interkontinentalsmestre i 1967 da holdet slog Manchester United. I 1968 tabte de til AC Milan og i 1969 til Feyenoord. Til dagligt spiller klubben i den argentinske liga, og de har hjemme på Jorge Luis Hirschi Stadium med plads til 20.000 tilskuere.

Fodboldklubber i Argentina
Etableret i 1905
Skt. Jørgens Gymnasium

Skt. Jørgens Gymnasium var et dansk gymnasium, beliggende på Frederiksberg.

Skolen blev oprettet i 1858 som Frk. Jessens Forberedelsesskole. Den indtrådte i 1901 i De forenede Latin- og Realskoler og flyttede til Filippavej under navnet Henrik Madsens Latin- og Realskole i 1904. I 1918 overtog staten driften af skolen. Ved samme lejlighed blev navnet ændret for sidste gang. Fra 1950 optog skolen også piger. Skt. Jørgens Gymnasium blev nedlagt i 1991.

Kendte studenter 
 1911: Tom Kristensen, forfatter
 1914: Frants Hvass, diplomat
 1925: Børge Jessen, matematiker
 1929: Villars Lunn, psykiater
 1930: Gustaf Munch-Petersen, forfatter
 1935: Tobias Faber, arkitekt og rektor
 1935: Erik Freiesleben, professor, dr. med.
 1935: Torben Tryde, officer og modstandsmand
 1936: Finn Methling, dramatiker
 1938: Leif Monies, ingeniør
 1939: Ole Wivel, forfatter
 1943: Bent Fuglede, matematiker
 19??: Søren Koch, arkitekt
 1953: Katrine Hauch-Fausbøll, skuespiller
 1953: Preben Wilhjelm, politiker
1955: Malene Schwartz, skuespiller, teaterchef
 1957: Per Brinch Hansen, computeren videnskabsmand
 1957: Hugo Wendler Pedersen, jurist
 1958: Benny Lautrup, fysiker
 1964: Henrik Nordbrandt, forfatter
 1964: Vibeke Storm Rasmussen, regionsrådsformand
 1979: Jan Philip Solovej, matematiker
Jørn Stjerneklar, fotograf.

Henvisninger

Eksterne henvisninger 
 Sankt Jørgens Gymnasium på Frederiksberg i midten af 1960-erne.
 Lærere fra Sankt Jørgens Gymnasium på Frederiksberg.

Nedlagte gymnasier i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg på Frederiksberg
Etableret i 1858
Ophørt i 1991
Intercontinental Cup

Intercontinental Cup eller Toyota Cup var en turnering som spilledes mellem Europas og Sydamerikas (de mest udviklede kontinenter i fodboldverdenen) bedste fodboldkluber. 
Finalen stod mellem vinderne af UEFA Champions League og den den sydamerikanske Copa Libertadores.

Interkontinental Cup har været spillet på følgende steder:
1960-1968: Bedst af tre kampe
1969-1979: En hjemme- og en udebanekamp, hvor det bedste hold samlet vandt
1980-2004: En kamp som spilles i Japan 
 1980-2000: På National Stadium i Tokyo
 2001-2004: På International Stadium i Yokohama

Da Interkontinental Cup kom til Japan blev den sponseret af Toyota og den fik navnet Toyota Cup.

Interkontinental Cup stoppede i 2005 og blev erstattet af Verdensmesterskabet for klubber.

Fra 2017 er de vindende hold i Intercontinental Cup som officielle verdensmestere.

Interkontinental Cup vinderne gennem årene

Se også 
 Verdensmesterskabet for klubhold i fodbold
 Verdensmestre i fodbold for klubhold

Referencer

Noter 

Fodboldturneringer
Etableret i 1960
Ophørt i 2004
Leif Beck Fallesen

Leif Beck Fallesen (født 24. juni 1946 i Haderslev) er uddannet cand.scient.pol. og var indtil 2011 ansvarshavende chefredaktør og administrerende direktør på Dagbladet Børsen. Erhvervskommentator TV2.

Leif Beck Fallesen blev student fra Aabenraa Statsskole i 1965 og uddannet som journalist ved Århus Stiftstidende i 1971. I 1973-1974 tog han Certificat d´Etudes Europennes i Brügge, Belgien. Han blev kandidat i statskundskab fra Aarhus Universitet i 1977. Årene efter fungerede han som økonomisk journalist på Århus Stiftstidende, hvor han havde været ansat siden 1967, på Morgenavisen Jyllands-Posten fra 1977 og på DR's Radioavisen fra 1978. 

Han blev i 1984 økonomisk redaktør på Dagbladet Børsen. I 1990 blev han chefredaktør, og fra 1997 ansvarshavende. Siden 2002 har han også været administrerende direktør.

Journalister fra Danmark
Chefredaktører fra Danmark
Erhvervsfolk fra Danmark
Ansatte i DR
Politologer fra Danmark
Personer fra Haderslev
Personer i Kraks Blå Bog
Verdensmesterskabet for klubhold i fodbold

Verdensmesterskabet for klubhold i fodbold eller FIFA Club World Cup er en fodboldturnering for mænd, hvor den bedste klub fra hvert kontinent deltager. Turneringen afløste Intercontinental Cup (Toyota Cup), og den første udgave af FIFA Club World Cup blev spillet i Rio de Janeiro og Sao Paulo i Brasilien 2000 med otte deltagende klubber, bl.a. Manchester United og Real Madrid. Siden 2005 har turneringen fast været afholdt i Japan.

Det bedste klubhold fra Afrika, Asien, Europa, Nordamerika, Oceanien og Sydamerika deltager. Endvidere har fra 2007 vinderen af J-League i Japan fået en kvalifikationskamp mod holdet fra Oceanien om en kvartfinaleplads, mens klubberne fra Afrika, Asien og Nordamerika indleder turneringen med kvartfinaler, og endelig træder holdene fra Europa og Sydamerika ind direkte i semifinalen.

Turneringen

Se også 
 Intercontinental Cup
 Verdensmestre i fodbold for klubhold

Eksterne henvisninger 

 FIFA Club World Cup

 
Etableret i 2000