kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Blyglas

Blyglas eller krystalglas er glas med et indhold af blyoxid med stor vægtfylde, stor brillans og høj lysbrydningsevne.

Blyindholdet kan variere fra 1% til 50%, men et EU-direktiv definerer følgende kategorier:
 Mindst 10% bly (BaO, PbO og/eller K2O) for krystalglas/lydglas (vægtfylde mindst 2.40).
 Mindst 10% bly (ZnO, BaO, K2O og/eller PbO) for krystallinsk glas/krystalglas (vægtfylde mindst 2.45).
 Mindst 24% bly for blykrystalglas.
 Mindst 30% bly for højblykrystalglas.

Halvkrystal er blyglas med et indhold på kun 5% bly.

Det blyholdige krystalglas er uegnet til fødevarer og drikke i længere tid på grund af faren for blyforgiftning. I dag fremstiller man hovedsageligt blyfrit krystalglas, hvor man i stedet bruger bariumoxid, zinkoxid, eller kaliumoxid. Blyfrit krystalglas kaldes også miljøglas.

Historie 
i 1674 fik George Ravenscroft (1618-1681) et syvårigt patent og var den første der i industriel skala fremstillede klart blykrystalglas , der overgik bøhmisk krystal ved at tilsætte glasmassen bly, der bevirkede at glasset blev tungere og mere klangfuldt, som ægte bjergkrystal. Det gjorde, at England overtog Venedig og Bøhmens førende rolle i glasindustrien i 1800-1900 tallet.
Blyglas er også slebet til smykkesten og figurer. Det kaldes strass eller Swarovski-krystaller.

Kilder 

Glas
Østrigs parlament

Østrigs parlament er den lovgivende magt på føderalt niveau i Østrig. Parlamentet består af to selvstændige kamre. Disse kamrene er Nationalrådet som vælges af folket, og Forbundsrådet som består af repræsentanter valgt af landdagene (delstatsparlamenterne).

Historie 
Folkevalgte repræsentanters medvirkning til lovgivningen i Østrig begyndte i 1861 med Reichsrat. Dette blev fra 1867 Cisleithanias parlament og bestod af Herrenhaus og Abgeordnetenhaus. Parlamentsbygningen på Ringstrasse blev mødested for parlamentet fra 1883.

Almindelig stemmeret for mænd blev vedtaget i 1907 og i tillæg for kvinder i 1919. I 1920 vedtog Den konstituerende nationalforsamling Østrigs forfatning, som siden har været det retslige grundlag for Parlamentet. Forfatningen var ophævet i perioden 1933 til 1938 gennem diktaturet Stenderstaten fra 1933 til 1938 og under nationalsocialismen fra 1938 til 1945.

Eksterne henvisninger 
 Østrigs parlaments hjemmeside

Parlament
Parlamenter
Ungarns parlament

Ungarns parlament (ungarsk: Országgyűlés) er den lovgivende magt i Ungarn. Parlamentet består af et kammer med 199 repræsentanter valgt for en fireårig periode. 106 repræsentanter vælges fra valgkredse og 93 fra nationale lister.

Ungarn fik ny valgordning forud for valget i 2014. Efter valget i 2010 havde parlamentet 386 repræsentanter.

Parlamentet vælger både Ungarns præsident og landets premierminister.

Se også 
 Parlamentsvalget i Ungarn 2014

Kilder 

Ungarns politik
Parlamenter
Stortingsvalget 1903

Stortingsvalget 1903 i Norge blev afholdt i perioden mellem 6. august til 16. september 1903. Dette var det sidste stortingsvalg som blev valgt med valgmænd.

Valget vindere var samarbejdet mellem Høyre, Moderate Venstre og Samlingspartiet som fik 62 af Stortingets 117 pladser.

Resultat

Litteratur 
 

1903
Politiske valg i 1903
Folkeafstemning om brændevinsforbud i Norge

Folkeafstemningen om brændevinsforbud i Norge, dvs. forbud mod salg og servering af brændevin, var en folkeafstemning afholdt 5. og 6. oktober 1919, hvor 61,6% af befolkningen i Norge stemte for det midlertidige brændevinsforbud som indtrådte efter en del politiske stridigheder i 1916. I alt blev der afgivet 797.474 stemmer, hvoraf 489.017 støttede forbuddet og 304.673 stemte imod, i tillæg til 2515 ikke godkendte stemmer.

Forbuddet mod brændevin varede fra 1919 til 1926. I disse 7 år var hedvin og brændevin kun tilladt som lægemiddel i Norge. 

Folkeafstemninger om alkoholpolitik
Folkeafstemninger i Norge
Folkeafstemninger i 1919
Folkeafstemning om Prins Carl af Danmark som norsk konge

Folkeafstemning om Prins Carl af Danmark som norsk konge fandt sted 12. og 13. november 1905 i Norge. De stemmeberettigede – kun mænd som var 25 år eller ældre – skulle svare ja eller nej på spørgsmålet om man var «enig i Stortingets bemyndigelse til regeringen om at opfordre prins Carl af Danmark til at lade sig vælge til Norges konge?».

Valget stod reelt mellem republik og monarki, men folkeafstemningen blev formuleret som et ja eller nej til prins Carl. Vælgerne var under stort pres fra den nyvalgte norske regering i den nye norske stat. Den sagde at den ville gå af, hvis ikke det blev til et ja til prins Carl. Landet ville dermed være blevet ført ud i en konstitutionel krise hvis det var blevet et nej til prins Carl af Danmark.

For Norge som helhed var det et overvældende flertal for monarkiet: 259.563 (78,9 %) stemte ja mens 69.264 (21,1%) stemte nej. 75,3% af de stemmeberettigede benyttede muligheden. Rundt i landet var det imidlertid store forskelle, af fylkerne var Vestfold klart mest royalistisk med 93,4% ja, mens nabofylket Telemark var mindst med 58,9% ja stemmer.

Se også 
 Unionsopløsningen

Norges historie
Folkeafstemninger i Norge
Prins Carl af Danmark som norsk konge
Folkeafstemninger i 1905
Rådgivende folkeafstemning om Norges tilslutning til EU 1994

Den rådgivende folkeafstemning om Norges tilslutning til Den europæiske union fandt sted 28. november 1994. 52,2% stemte mod norsk tilslutning, mens 47,8% stemte for. I Oslo, Akershus, Østfold, Vestfold og Buskerud stemte flertallet af befolkningen for medlemskab. I alle andre fylker stemte flertallet mod. Valgdeltagelsen var på 89%.

Norges historie
Folkeafstemninger i Norge
Folkeafstemninger om EF/EU
Folkeafstemninger i 1994
Radiovært

En radiovært eller radioværtinde er en person, som præsenterer et radioprogram og styrer, hvad der foregår i radioudsendelsen.

Tilsvarende findes delvise synonymer for betegnelsen radiovært, nemlig programvært og studievært, men de dækker også over en Tv-vært, som står for tv-udsendelser.

Eksterne henvisninger 

Stillingsbetegnelser
Rettersted

Rettersted er et sted hvor henrettelser foregår/foregik.

Dødsstraf
Henrettelse
Kabelskib

Kabelskib er et skib der er særlig indrettet til udlægning af søkabler. Det er forsynet med tanke til opbevaring af kablerne og særlige kabelspil til indhivning og udstikning af kablerne samt instrumenter til kabelundersøgelser med mere. Kabelbåde kaldes mindre fartøjer til kabeludlægning.

Skibe
Jakob Oftebro

Jakob Oftebro (født 12. januar 1986 i Oslo) er en norsk skuespiller. Han er søn af skuespiller Nils Ole Oftebro og kulturjournalist Kaja Korsvold. Han er et etableret navn i både Danmark og Norge og taler både dansk, svensk og norsk flydende.

Oftebro er pattesutteren i serien “Lilyhammer”

Oftebro kom ind på Statens teaterhøgskole i Norge i 2004 i en alder af 18 år. I foråret 2007 arbejdede Oftebro på Rogaland Teater i Stavanger, førend han fortsatte sine studier ved Statens Teaterskole i København. Oftebro er nu ansat på teatret Mungo Park i Allerød nord for København. Oftebro er bl.a. kendt for sin rolle i den dansk-svenske krimiserie Broen, samt for en hovedrolle i serien 1864, hvor han spillede Laust.

Jakob Oftebro vandt Foreningen Nordens sprogpris 2014 for sit "brennende engasjement for nordisk språkforståelse", som det hedder i juryens konklusion.

Jakob Oftbro har tidligere dannet par med den norske skuespiller Iben Akerlie.

Udvalgt filmografi

Film

Tv-serier

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Norge
Robertprisen for årets mandlige birolle
Medlemmer af Inatsisartut valgt i 2013

Ved landstingsvalget i Grønland 2013 valgtes 31 medemmer til Grønlands Landsting. Mandaterne blev ved valget fordelt som følger på partierne (senere partiskift og ændringer er ikke vist i tabellen):

Liste

Medlemmer af Landstinget
Inatsisartut valgt i 2013
Skjoldungesaga

Skjoldungesaga (Skjöldunga saga) er en islandsk saga om den danske æt Skjoldungerne. 

Sagaen er tabt, men Arngrímur Jónsson (1568–1648) har i Rerum Danicarum fragmenta oversat dele af den til latin, og dele er antaget bevarede i Den større saga om Olav Tryggvason (Óláfs saga Tryggvasonar en mesta, ca. 1300) og Þáttr af Ragnars sonum (Tåtten om ragnarssønnerne). Tekstfragmenter kendt som Sögubrot (der især omtaler kongerne Ivar Vidfadme, Harald Hildetand og Sigurd Ring) antages at være baseret på Skjöldunga saga, muligvis fra en senere version af sagaen.

Skjoldungerne var en æt af danske sagnkonger opkaldt efter stamfaderen Skjold, som var søn af Odin. Blandt de meste kendte fra Skjoldungeætten er Fred-Frode, som bliver omtalt i Grottasongr, krigerkongerne Helge og hans søn Rolf Krake, som omtales i Bjarkemål, og Harald Hildetand. Antagelig var Skjoldungerne historiske personer, men det, som bliver fortalt om dem i Skjöldunga saga, er sagn, ligesom i det angelsaksiske heltekvad Beowulf og  Gesta Danorum fra omkring 1208.

Karsten Friis-Jensen og Claus Lund har i 1984 "rekonstrueret" sagaen under titlen Skjoldungernes saga.

Litteratur 
 "Skjoldungernes saga: Kong Skjold og hans slægt, Rolf Krake, Harald Hildetand, Ragnar Lodbrog", redaktion og tekstoversættelse af Karsten Friis-Jensen og Claus Lund, København, 1984

Nordiske sagaer
Litteratur fra Island
Peter Holm (atlet)

Peter Holm var en dansk atlet (kapgang) medlem af Sparta som 25. juli og 12. september 1897 i København satte verdensrekord på 50 km kapgang med tiderne 5:35.07 og 5:28.01.

Danske mesterskaber 

 1901  1 mile gang 3:57.12,0

Eksterne henvisninger 

 GK Frem 2000 – Danske verdensrekorder gennem tiderne 
 Dansk Sportsleksikon udgivet i samarbejde med Dansk Idræts-Forbund. Redaktion Axel Lundqvist Andersen og Jørgen Budtz-Jørgensen. Bind 1 og 2. Standard-forlaget 1944

Kapgængere fra Danmark
Atleter fra Sparta Atletik
Danskere i 1800-tallet
Christian Hansen (atlet)

Christian Hansen var en dansk atlet (kapgang) som 16. maj 1896 i København satte verdensrekord på 50 km kapgang med tiden 5:40.25 rekorden blev slået af en anden dansker Peter Holm 25. juli 1897.

Eksterne henvisninger 

 GK Frem 2000 – Danske verdensrekorder gennem tiderne 
 Dansk Sportsleksikon udgivet i samarbejde med Dansk Idræts-Forbund. Redaktion Axel Lundqvist Andersen og Jørgen Budtz-Jørgensen. Bind 1 og 2. Standard-forlaget 1944

Kapgængere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Karin Møller

Karin Møller Thomsen (f. 1950) er en tidligere dansk atlet (kapgang) som gik for Sdr. Omme IF og satte tre verdensrekorder. Hendes bedste internationale resultat er en niendeplads i IAAF World Race Walking Cup som afgjordes i Le Grand-Quevilly, Frankrig i 1975.

Danske mesterskaber 

5.000 meter:
  1977
  1976
  1975
  1974
  1973
  1971
  1970
  1969
  1968
10.000 meter/10km:
  1977
  1976
  1975
  1974
  1973
  1971
  1970
  1969
  1968
  1966

Verdensrekorder 
 15.000 meter bane: 1:27.03,0 Sdr. Omme 20. oktober 1973 (slået ?)
 20.000 meter bane: 1:57.06,2 Sdr. Omme 20. oktober 1973 (slået ?)
 20 km landevej: 1:53.46 Valby 27. oktober 1968 (slået 12. oktober 1969)

Personlige rekorder 
 5 km: 25.34 1974
 10 km: 54:16,4 1977
 20 km: 1:53,46 1968

Eksterne henvisninger 

 GK Frem 2000 – Danske verdensrekorder gennem tiderne 

Kapgængere fra Danmark
Atleter fra Sdr. Omme IF
Älvsjö (bydelsområde)

Älvsjö er et bydelsområde i Söderort i Stockholm med ca.  indbyggere. Bydelsområdet omfatter bydelene Herrängen, Långbro, Långsjö, Älvsjö, Solberga, Örby Slott og Liseberg.

Eksterne links 
 Älvsjö

Bydele i Stockholm
Biarritz

Biarritz er en by i det sydvestlige Frankrig. Den ligger ud til Biscayabugten i departementet Pyrénées-Atlantiques. Byen er en mondæn turistby, der blandt andet er populær blandt surfere

Eksterne henvisninger 

Byer i Pyrénées-Atlantiques
Jónsbók

Jónsbók er en islandsk lovbog som blev skrevet af den islandske livmand Jón Einarsson efter hvem den fik navn. Den blev skrevet på initiativ fra den norske kong Magnus Lagabøte og gjaldt i islandsk ret fra 1281 og til den blev revideret – men ikke afskaffet – i 1662. Dele af bogen er fortsat gældende på Island.

Islands historie
Rodmundur Nielsen

Rodmundur Nielsen (22. august 1966) er en færøsk erhvervsleder og politiker (Fólkaflokkurin).

Hans uddannelse består i folkeskolen. Han er direktør i byggevarekæden P/F Borg, hvor han fra 2011 også er eneejer. Han er også og har været involveret i en række andre virksomheder. Nielsen er formand for erhvervsforeningen Eysturoyar Vinnulívsfelag.

Nielsen var borgmester i Runavíkar kommuna 2000–2006 og formand for Kommunusamskipan Føroya 2005–2006. Han rykkede op fra suppleantplads til fast medlem af Lagtinget, da Anfinn Kallsberg gik af med pension i januar 2011, men blev igen vicemedlem da Annika Olsen gik af som minister i april. Fra 14. november 2011 møder han igen fast i Lagtinget for Annika Olsen, som er minister.

Kilder 

Politikere fra Fólkaflokkurin
Lagtingsmedlemmer fra Færøerne
Personer fra Østerø
Erhvervsfolk fra Færøerne
Regeringen Reinfeldt

Regeringen Reinfeldt var Sveriges koalitionsregering mellem 2006 og 2014. Indtil 2010 var det en flertalsregering, derefter blev det en mindretalsregering. 
 
Ved rigsdagsvalget den 17. september 2006 vandt de fire partier i Alliance for Sverige 20 mandater fra de rød-grønne partier. Derved fik Alliancen 178 af Riksdagens 349 pladser, og Fredrik Reinfeldt kunne danne regering den 6. oktober 2006.

Flertalsregeringen 
Efter valget i 2006 havde Moderaterne 97 af 349 sæder (26.1%) i Riksdagen, og partiets leder Fredrik Reinfeldt blev statsminister. 
 
Centerpartiet fik 29 af 349 sæder (7.9%). Partiets leder Maud Olofsson blev vicestatsminister (2006 – 2010) samt erhvervs- og energiminister (2006 – 2011).

Folkpartiet fik 28 af 349 sæder (7.5%). Partiets leder Lars Leijonborg blev uddannelsesminister (2006–2007). 

Leijonborg afgik som partileder i 2007 og blev derefter viceuddannelsesminister (dvs. forskningsminister) i 2007–2009. Folkpartiets nye partileder (Jan Björklund) var skoleminister (2006–2007),¨uddannelsesminister (2007–2014) og vicestatsminister (2010 – 2014).

Kristendemokraterne (Sverige) fik 24 af 349 sæder (6.6%). Deres leder Göran Hägglund blev socialminister (2006–2014).

Mindretalsregeringen 
Ved rigsdagsvalget i 2010 tabte Alliance for Sverige seks mandater til Sverigedemokraterna og mistede dermed sit flertal. Der var imidlertid ikke noget flertal imod regeringen, og den valgte at fortsætte som mindretalsregering i de næste fire år.

I september 2011 forlod Maud Olofsson svensk politik. Annie Lööf, der valgtes som Centerpartiets nye leder, blev erhvervs- og regionsminister.

Andre ministre 
 Tidligere statsminister Carl Bildt (moderat) var udenrigsminister fra 2006 til 2014.
 Senere EU- kommissær Cecilia Malmström (Folkpartiet) var Sveriges EU-minister fra 2006 til 2010.
 Tidligere skoleminister Beatrice Ask (moderat) var justitsminister fra 2006 til 2014.
 Maria Borelius (moderat) var kortvarigt handelsminister (6. oktober–14. oktober 2006). Hun er én af de svenske ministre, der har siddet i kortest tid.
 Sten Tolgfors (moderat), handelsminister 24. oktober 2006–12. september 2007, forsvarsminister 2007–2012.
 Anders Borg (moderat) var finansminister fra 2006 til 2014.
 Cecilia Stegö Chilò (moderat) var kortvarigt samfundsminister samt kultur- og idrætsminister (6. oktober–16. oktober 2006). Hun er én af de svenske ministre, der har siddet i kortest tid.
 Lena Adelsohn Liljeroth (moderat) var kultur- og idrætsminister 24. oktober 2006–2. oktober 2014. Desuden var hun samfundsminister fra 2006 til 2010.

Regeringens afgang 
Ved rigsdagsvalget den 14. september 2014 tabte regeringen 30 mandater og havde dermed kun 142 stemmer mod de rød-grønne partiers 158 stemmer. Desuden fik Sverigedemokraterna 49 mandater.

Der kunne ikke dannes en flertalsregering. Den 3. oktober 2014 blev Regeringen Reinfeldt afløst af Regeringen Löfven I, der er en mindretalsregering, som består af Socialdemokraterne og Miljöpartiet de Gröna.   

Reinfeldt, Regeringen
Etableret i 2006
Ophørt i 2014
Naturpark Harz (Niedersachsen)

Naturpark Harz (Niedersachsen) ligger i landkreisene Goslar og Göttingen (ex Osterode am Harz) i den sydøstlige del af den tyske delstat Niedersachsen. Naturparken ligger i Mittelgebirgeområdet Harzen og blev grundlagt i 1960. Den har et areal på omkring 790 km², og administreres af Regionalverband Harz.

Naturparken rummer Oberharz uden de niedersachsiske dele af Nationalpark Harzen. Dens øst- og sydøstgrænse er en del af Grünes Band Deutschland (Det grønne bånd i Tyskland) der følger den tidligere grænse mellem Øst- og Vesttyskland (Jerntæppet). Den er med nationalparken forbundet med Naturpark Harz/Sachsen-Anhalt mod øst og Naturpark Südharz mod sydøst, hvorved hele Harzen er et stort naturreservat (Großschutzgebiet).

Harzen, og dermed naturparken er præget af en artsrig flora og fauna med udstrakte skove, til dels med opdyrkede højsletter, dybe dale med vilde flodløb og vandfald, opstemmede søer og reservoirer. Harzen er også et vintersports- og vandreområde.

Højeste punkt i Naturpark Harz (Niedersachsen) er Wurmberg der er 971,2 moh.

Eksterne kilder/henvisninger 

 Naturparke im Harz  mit Naturpark Harz (Niedersachsen) auf harzinfo.de
 Kort

Harz, Naturpark (Niedersachsen)
Elsebeth Mercedis Gunnleygsdóttur

Elsebeth Mercedis Gunnleygsdóttur (tidligere Hansen, født 26. oktober 1963 i Klaksvík) er en færøsk politibetjent og politiker (Fólkaflokkurin)

Hun har været indvalgt i Lagtinget siden 2011, og sad som formand for Lagtingets justitsudvalg og medlem af Lagtingets velfærdsudvalg fra 2011-2015. 
Hun blev genvalgt ved lagtingsvalget i 2015 og i 2019. Hun blev udnævnt til socialminister i Bárður á Steig Nielsens regering i 2019.

Gunnleygsdóttur blev valgt i kommunestyret i Klaksvík i 2009.

Efter gymnasiet var hun assistent ved Postverk Føroya 1983–1985, og tog derefter uddannelse som politibetjent.

Kilder 

Politikere fra Fólkaflokkurin
Lagtingsmedlemmer fra Færøerne
Socialministre fra Færøerne
Personer fra Klaksvik
Spánverjavígin

Spánverjavígin også kendt som "drabene på spanierne" var den senest dokumenterede massakre i Islands historie. 31 baskiske hvalfangere blev dræbt af lokale islændinge i 1615 ved Vestfjorden. Massakren er beskrevet af Jón lærði Guðmundsson, som giver den lokale sysselmand, Ari Magnússon fra Ögur skylden for massakren.
 
Baskiske hvalfangere havde etableret verdens første storstilede hvalindustri i Terranova. I 1560-erne og 1570-erne blev flåden udbygget til ca. 30 skibe, bemandet med ca. 2.000 søfolk, som dræbte ca. 400 hvaler årligt. I begyndelsen af 1600-tallet nåede den baskiske flåde farvandene nær Island.

I 1615 indgik de lokale beboere og baskerne en aftale om afskibningen af hvalerne, som begge parter tilsyneladende var tilfredse med. Da skibene var klar til afsejling i september, blev de overrasket af en voldsom storm og knust mod klipperne. Martin de Villafranca og hans mandskab delte sig i to grupper. Efter at de baskiske skibe var stødt på grund gennemførte Ari Magnússon to retssager baseret på den islandske lovbog Jónsbók fra 1281, som ifølge politichefen tillod befolkningen at dræbe baskerne. Kaptajnen, Martín de Villafranca fra San Sebastian var blandt de dræbte.

Eksterne links 
 Slaying of Spaniards
 Whaling in Iceland history
 Eddurit Jóns Guðmundssonar lærða  

Islands historie
Philipp Otto Runge

Philipp Otto Runge (født 23. juli 1777 i Wolgast, død 2. december 1810 i Hamburg) var en tysk maler.

Runge var elev af Heinrich Joachim Herterich og Gerdt Hardorff den ældre i Hamburg (der mere havde virket ansporende end belærende), for en kort tid af Københavns Akademi (1799—1800) — så kort, at han ikke fik tilegnet sig Jens Juels og Nicolai Abildgaards tekniske anvisninger. Efter dette studerede han i perioden 1801-1804 under Anton Graff i Dresden ved Kunstakademiet, hvor han genoptog kontakten med romantikere, især til Caspar David Friedrich og Johann Gottfried Quistorp. På en rejse til Weimar, mødte han Johann Wolfgang von Goethe og lærte ham at kende.

Han blev ved århundredeskiftet af kunsthistorikere som Alfred Lichtwark draget frem af halv glemsel. Hans betydning er vel større kunsthistorisk end kunstnerisk; i sin korte levetid fik han ikke malet så meget, og der hersker gerne i hans kunst et misforhold mellem hans kunnen — den sikre skoling — og hans højtstræbende ånd, der droges af den weimarske kunstæstetik, Goethe og Runge kom i nært forhold til hinanden. Når man har villet gøre ham til en forløber for impressionismen, ligger berettigelsen hertil væsentlig i hans egne udtalelser om lys og farver, mindre i hans egen kunst, hvor der højest spores en stræben, i retning af frilys-maleri. En stærk romantisk naturstemning træder frem i hans store tegninger af dagens tider (kun Morgen blev delvis til maleri). En mængde ses nu i Hamburger Kunsthalle: det udmærkede portræt af kunstneren med familie, den karakteristiske allegoriske komposition Morgen, de hülsenbeckske børn og mange andre, en ærlig kunst, der synes mærkelig uberørt og umaniereret. Den umiddelbare og naive naturiagttagelse, der titter frem i Runges kunst midt i den datidige malerkunsts akademiske cadence, fik en tid ikke så ringe betydning for hamburgsk kunst.

I sine skrifter (udgave 1 2 bind. 1840, Philipp Otto Runge’s Schriften in Auswahl, Berlin, 1915, Philipp Otto Runge. Bilder und Bekenntnisse. Herausgegeben und eingeleitet von Gustav Pauli. Furche-Verlag, Berlin, 1918) giver han sine kunstneriske reformkrav et skarpere og mere bevidst udtryk; han skrev også et farveteoretisk værk: Farbenkugel, 1810.

Litteratur 

 Andreas Aubert, Runge og Romantikken, Oslo, 1911
 G. Pauli, Philipp Otto Runges Zeichnung und Steinschnitte, Berlin, 1916

Eksterne henvisninger og kilder 
 
 , bind 20, side 531, skrevet af amtsforvalter Axel Holck
 

Malere fra Tyskland
Regeringen Persson

Regeringen Persson var Sveriges regering mellem 1996 og 2006. Det var en socialdemokratisk mindretalsregering. 
 
Regeringen Persson afløste Regeringen Carlsson III den 22. marts 1996. 

Regeringen tabte rigsdagsvalget den 17. september 2006, og den blev afløst af Regeringen Reinfeldt den 6. oktober 2006.

Ministre 
 Göran Persson, statsminister 1996–2006. 
 Tidligere justitsminister Laila Freivalds, justitsminister 1994–2000, udenrigsminister 2003–2006.
 Tidligere vicestatsminister, senere partileder Mona Sahlin, arbejdsmarkedsminister 1998–2002, vicestatsminister og ligestillingsminister 1994–1995, arbejdsmarkeds-, integrations-, og idrætsminister 2000–2002, demokrati-, integrations-, ligestillings- og idrætsminister 2002–2004, miljøminister 2004–2005, bolig- og energiminister 2005–2006.   
 Anna Lindh, miljøminister 1994–1998, udenrigsminister 1998–2003,
 Nuværende vicegeneralsekretær for FN Jan Eliasson, udenrigsminister 24. april–6. oktober 2006.
 Tidligere kultminister samt forbruger-, ungdoms- og kirkeminister, senere EU- kommissær, nuværende udenrigsminister Margot Wallström, socialminister 1996–1998. 
 Tidligere civilminister, nuværende medlem af EU-Parlamentet Marita Ulvskog, minister for kirke og trossamfund 1994–2004, kulturminister 1996–2004, vicestatsminister 2003–2004. 
 
 

Persson, Regeringen
Etableret i 1996
Ophørt i 2006