kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jürgen Kohler

Jürgen Kohler (født 6. oktober 1965) er en tidligere tysk fodboldspiller, der i perioden 1986-1998 opnåede ikke mindre end 105 landskampe og 2 scoringer. På klubplan var han tilknyttet de tyske klubber SV Waldhof Mannheim, FC Köln, Bayern München og Borussia Dortmund, hvor han sluttede sin aktive karriere i 2002. Han har også spillet for italienske Juventus. Fra 2003 til 2004 var Kohler sportsdirektør i Bayer Leverkusen og fra 2005 til 2006 var han kortvarigt træner for MSV Duisburg.

Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldspillere fra SV Waldhof Mannheim
Fodboldspillere fra 1. FC Köln
Fodboldspillere fra FC Bayern München
Fodboldspillere fra Borussia Dortmund
Fodboldspillere fra Juventus F.C.
Verdensmestre i fodbold
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1988
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1992
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1994
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1996
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1998
Orehoved

Orehoved er en lille havneby på det nordlige Falster med , beliggende i Nørre Vedby Sogn. Orehoved ligger i Guldborgsund Kommune og hører under Region Sjælland.

Den opstod som stations- og færgeby, da der i 1872 blev etableret en jernbaneforbindelse til Nykøbing Falster og i 1884 en ny havn til jernbanefærgerne. Herved mistede også Gammel Orehoved, vest for havnen, sin betydning. Havnen fungerer som i dag som erhvervshavn i kommunalt eje.

Rasmus Sigvardt etablerede i 1904 et cykelværksted, som siden blev en motorfabrik og siden igen en fabrik til fremstilling af sprøjter. Fabrikationen er i dag flyttet, men bygningen ligger her stadig på Rasmus Sigvardts Vej.

I byen findes et mindre erhvervsliv med en lille LokalBrugs. LokalBrugsen valgte dog pr. 1. juli 2014 at lukke. I skrivende stund forsøger en gruppe dog at etablere en ny andelbutik "Orehoved landhandel", dette sker på trods af kommunens manglende opbakning, især økonomisk. Gruppen håber dog på engageret opbakning fra lokalbefolkningen og oplandet.

Orehoved blev grundlagt i år 1509, ude ved Orenæs Skov, hvor der lå en lille landsby. Byen er senere blevet revet ned og flyttet til hvor byen er nu.

Det første fyr på Orehoved var blot et fast rødt fyr monteret på en pæl yderst på en jernbanedæmning. I 1895 opførtes det nuværende fyrtårn af beton. Det har lige fra starten af været forsynet med linseapparat. I 1912 blev der monteret blaugasbrænder og der indførtes formørkelser i fyrkarakteren.
 
Orehoved lige vest for Storstrømsbroen.

I 1872 åbnede Orehoved Station, der fungerede frem til 1982 som et stop på Sydbanen (Falsterbanen).

Referencer 

Byer på Falster
Byer i Guldborgsund Kommune
Pierre Littbarski

Pierre Littbarski (født 16. april 1960) er en tidligere tysk fodboldspiller, der i perioden 1981-1990 opnåede 73 landskampe med 18 mål til følge. På klubplan har han i 14 år – i flere omgange – været knyttet til den tyske klub FC Köln, men har også spillet for franske Racing Club de Paris. Han sluttede sin aktive karriere i 1997 efter at have spillet nogen år for flere forskellige japanske mandskaber. 

I de senere år har han været ansat som træner i både en australsk og en japansk klub samt assisterende træner for Bayer 04 Leverkusen og træner for MSV Duisburg. Han blev i 2011 udnævnt som træner for VfL Wolfsburg.

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldspillere fra 1. FC Köln
Fodboldspillere fra RC Paris
Verdensmestre i fodbold
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1982
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1984
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1986
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1988
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Doboj

Doboj er en by mellem Maglaj og Derventa i Republika Srpska i Bosnien-Hercegovina ved floden Bosna. Doboj har omkring 77.223(2013) indbyggere og er det største jernbaneknudepunkt i Bosnien-Hercegovina. Byen er en af de ældste i landet og det vigtigste bycenter i det nordlige Republika Srpska.

Historie 
I det seneste århundrede f.v.t. og starten af det 1. århundrede lå i dette område Illyricum, en provins som gav Romerriget hovedpine. Indtrængen af goterne, avarerne og slaverne varede til det 7. århundrede, da slaverne slog sig ned for altid.

Arkæologiske fund har vist, at indbyggerne i dette område allerede for 4.000 år siden vidste hvordan man fik jern og stål. Historiske kilder taler om at her blev der lavet våben til de romerske legioner. Denne produktion blev bevaret igennem middelalderen. Mens tyrkerne var i Bosnien (fra 1463 til 1878) blev der produceret jern i Vareš.

Det faktum, at i dette geografiske område var grænse for de euroasiatiske verdener, civilisationer og religioner, bestemte Bosniens historie og skæbne, som stod for skud både fra øst og fra vest. Den hyppigste grund for aggressioner var landets multikulturelle sammensætning med mange trosretninger. Da Rom ikke anerkendte den bosniske kirke som den rette kristendom, blev der periodisk sendt soldater fra Paven i Rom og fra tsaren i Byzans for at straffe befolkningen. Disse straffeaktioner udpinte landet i en sådan grad, at den tyrkiske stormagt fra østen okkuperede landet i 1463 næsten uden modstand. Det Osmanniske Rige forblev i Bosnien i mere end 400 år. Berlinerkongressen i 1878 gav Østrig-Ungarn mandat til at okkupere Bosnien og Hercegovina, og det Østrig-Ungarske monarki forblev i området i 40 år og efterlod dybe spor.

Efter oprettelsen af Bosnien-Hercegovina 

Omkring sidste årtusindeskiftet havde de internationale SFOR-styrker under NATO tre militære lejre i området, hhv. Camp Jussi under finsk ledelse i udkanten af byen, den noget større Camp Dannevirke under dansk ledelse nogle kilometer længere nede ad floden, og lejren North Pole Barracks, der bl.a. husede Nordic-Polish Battle Group Headquarters (NPBG-HQ), hovedkvarteret for områdets internationale styrker, beliggende i Dobojs sydvestlige udkant.

Kilde 
 Gamle jugoslaviske skolebøger

Eksterne henvisninger 

Byer i Bosnien-Hercegovina
Klaus Augenthaler

Klaus Augenthaler (født 26. september 1957 i Fürstenzell) er en tidligere tysk fodboldspiller og senere fodboldtræner.  Han spillede som forsvarer i 15 år i Bayern München og vandt med klubben 7 tyske mesterskaber og tre pokaltitler. Han spillede på det tyske landshold, der i 1990 vandt VM. Han er optaget i Bayern Münchens 'Hall of Fame'.

Klubkarriere 
Indtil 1975 spillede Klaus Augenthaler for FC Vilshofen.
Han spillede som forsvarsspiller fra 1976 til 1991 i 404 kampe (52 mål) i Bundesligaen for Bayern München og blev, med Bayern, tysk mester syv gange (1980, 1981, 1985,1986, 1987, 1989 og 1990) og vandt DFB-pokalturneringen tre gange (1982, 1984, 1986). Endvidere var han med på holdet, da det i årene 1982 og 1987 tabte finalen i Mesterholdenes Europacup (den nuværende Champions League).

Landsholdskarriere 
Han spillede for det tyske landshold i perioden 1983 til 1990 og var med i to VM-finaler. I 1986 blev det sølv, og højdepunktet i hans karriere var, da han var med til at vinde VM i 1990. Augenthaler nåede at spille 27 landskampe.

Trænerkarriere 
I 1991 indstillede han sin aktive karriere, og var indtil 1997 assistenttræner for FC Bayern München. I sommeren 1997 blev han cheftræner for Grazer AK i Østrig, før han i vinterpausen 2000 blev træner for 1. FC Nürnberg og sikrede klubben oprykning til 1. Bundesliga. Den 30. april 2003 blev han fyret af den stærkt nedrykningstruede klub, for kort derefter (13. maj 2003) af overtage styringen i Bayer Leverkusen og sikre deres overlevelse. I september 2005 blev han dog fyret her, og efter en pause på tre måneder overtog han roret efter Holger Fach som træner for VfL Wolfsburg. Efter en skuffende 2006-2007-sæson, hvor klubben lige akkurat undgik nedrykning blev Augenthaler dog fyret. Han var i 2010-11 træner for SpVgg Unterhaching.

Eksterne henvisninger 
 Biografi på Bayern Münchens hjemmeside 

Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldspillere fra FC Bayern München
Fodboldtrænere fra Tyskland
Verdensmestre i fodbold
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1986
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Andreas Brehme

Andreas "Andy" Brehme (født 9. november 1960 i Hamburg, Vesttyskland) er en tidligere tysk fodboldspiller, der i perioden 1984-1994 spillede 86 landskampe og scorede 8 mål for det tyske landshold. På klubplan var han i 10 år (i flere omgange) knyttet til 1. FC Kaiserslautern, hvor han også sluttede sin aktive karriere i 1998. Han blev klubbens træner i 2000 og to år frem. Brehme har også spillet for Bayern München, Inter og Real Zaragoza.

For Tysklands landshold var Brehme med til at vinde guld ved VM i 1990 i Italien. I finalen mod Argentina blev han matchvinder med en scoring på straffespark fem minutter før tid. Han scorede fladt uden chance for argentinernes målmand Sergio Goycochea. Han var også med til at vinde sølv ved VM i 1986 i Mexico og EM i 1992 i Sverige.

Titler 
Bundesligaen
 1987 med Bayern München
 1998 med Kaiserslautern

DFB-Pokal
 1996 med Kaiserslautern

DFL-Supercup
 1987 med Bayern München

Serie A
 1989 med Inter

Supercoppa Italiana
 1989 med Inter

UEFA Cup
 1991 med Inter

VM
 1990 med Vesttyskland

Eksterne henvisninger 

 Brehme på National-Football-Teams.com
 Brehme på RSSSF.com

Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldspillere fra 1. FC Saarbrücken
Fodboldspillere fra 1. FC Kaiserslautern
Fodboldspillere fra FC Bayern München
Fodboldspillere fra FC Internazionale Milano
Fodboldspillere fra Real Zaragoza
Fodboldtrænere fra Tyskland
Verdensmestre i fodbold
Personer fra Hamborg
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1984
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1986
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1988
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1990
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1992
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1994
Dorthe Kollo

Dorthe Kollo (født Dorthe Larsen 17. juli 1947 på Frederiksberg) er en dansk schlager- og dansktopsangerinde, som har boet i både Danmark og Tyskland. Hun har haft varige succeser i Danmark op gennem 60'erne og 70'erne med "Gid du var i Skanderborg" og "Velkommen til verden" – sidstnævnte med musik skrevet af Benny Andersson og Björn Ulvaeus fra ABBA – samt flere duetter med Johnny Reimar, der har ligget højt på hitlisterne. I 1964 blev hun lanceret i Tyskland på Bent Fabricius-Bjerres pladeselskab Metronome, hvor hun slog igennem med "Junger Mann mit roten Rosen" ved en schlagerfestival i Baden-Baden.

Hun fik en pladekontrakt som 9-årig i 1956 efter at have vundet en talentkonkurrence og udgav singlen "Min piphans" året efter.

I perioden 1967-77 var hun gift med operasangeren René Kollo og fik med ham datteren Nathalie i 1967. Senere blev hun gift med Bernd Klinkert (1983-1988). De fik datteren Jill sammen.

Dorthe Kollo blev senere gift med filmproduceren Just Betzer (1996-2000) og flyttede til Los Angeles. Dette forhold holdt ikke, de blev skilt. Hun levede senere en omtumlet periode i Wassersleben ved Flensborg. Hun blev 2007 gift med skibsrederen Heiner Dettmer. Dagligdagen leves i Bremen og ferierne på Mallorca.

Bibliografi 
 Jeg er stadig her - af Dorthe Kollo i samarbejde med Rikke Hyldgaard (selvbiografi, 2014)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside 
 

Personer fra Frederiksberg
Sangere fra Danmark
Deltagere ved Dansk Melodi Grand Prix 1987
Blekinge län

Blekinge län er et svensk län beliggende i det sydlige Sverige. Det grænser op til Skåne län, Kronobergs län, Kalmar län og til Østersøen.

Administration 

Efter at være blevet svensk i 1658 hørte Blekinge under Kristianstads län frem til 1680, hvor det blev slået sammen med Kalmar län på grund af bygningen af marinebasen ved Karlskrona. I 1683 blev Blekinge län imidlertid oprettet, og det har eksisteret lige siden.

I 1658 bestod Blekinge af byerne Kristianopel, Ronneby og Sölvesborg samt Bräkne, Listers (hvortil allerede i 1639 var overført Jämshögs (inkl. Kyrkhult) sogne fra Villands härad), Medelstads og Östra herreder. I år 1664 kom også Karlshamn by til. Mens Kristianopel blev nedlagt i 1677 og Ronneby i 1680, samtidig med at Karlskrona fik købstadsrettigheder.

Ved oprettelsen af Blekinge län fandtes derfor tre byer: Karlskrona, der blev residensby, samt Karlshamn og Sölvesborg. I 1686 kom Ronneby til at høre under Karlskrona, hvilket gjaldt indtil 1863, hvor den igen blev selvstændig by og egen kommune, og slutteligt i 1882 igen købstad.

Blekinge län kom dermed til at omfatte de fire byer Karlshamn, Karlskrona, Ronneby og Sölvesborg. I 1941 kom Olofström til, og disse fem byer blev ved den svenske kommunalreform i 1971 de fem nuværende kommuners administrative centre.

Hovedopgaverne for länsadministrationen er at udføre de opgaver som er givet af Sveriges Riksdag og den svenske regering, at koordinere og fremme områdets økonomiske vækst og varetage retssikkerheden.

Større byer 
De ti største byer i Blekinge län, sorteret efter indbyggertal:

Indbyggertal pr. 31. december 2005, Statistiska centralbyrån (SCB).

Landskab 

Det historiske landskab Blekinge dækker samme område som Blekinge län.

Eksterne henvisninger
Maxim

Ordet maxim har flere betydninger eller specialiseringer:
 Maxim (magasin) – et magasin for mænd.
  Max (navn) – en forkortelse af drengenavnet Maximillian.
 Maxim's – en berømt restaurant i Paris.
 Maxim (maskingevær) - et af de tidligste maskingeværer, det første fuldautomatiske maskingevær.
 Maksim Gorkij, kaldenavn for det sovjetiske propagandafly Tupolev ANT-20, verdens største flyvemaskine ved sin introduktion, opkaldt efter forfatteren Maksim Gorkij.
XOXO

XOXO betyder "Hugs and Kisses" ("Kram og Kys" på dansk). Det bliver for det meste brugt af forelskede til at udtrykke hengivenhed i slutningen af breve, e-mails etc. 

Efterhånden er xoxo dog noget som bliver brugt af mange når de sender mails til både forældre, venner og bekendte. I starten var xoxo mest mellem forelskede, men jo mere xoxo er blevet en del af den amerikanske kultur bliver det brugt meget løst til alt og alle. Mange bruger det også i rundemails, da det er blevet en form for almindelig hilsen, ligesom vi skriver "kærlig hilsen" så skriver de xoxo. 

Det er usikkert hvad X og O står for. Nogle bruger Xet som krydsede arme i et kram, og Oet som kyssende læber. Dog er Xet som kys, og Oet som et kram oftere set.

Nogle mener at X repræsenterer kys, fordi bogstavet X på spansk hedder "equis", hvilket ligger tæt på det engelske "a kiss".

Brugen af XOXO menes at gå tilbage til brugen af et X eller kryds, som blev betragtet på linje med et løfte. På den tid, hvor de fleste mennesker ikke kunne skrive, underskrev de sig med et X: Som et mærke på ens ord.

Et kryds (X) i slutningen af et brev blev oftest kysset som et tegn på ærlighed – på samme måde som man ville kysse bibelen eller fingerne efter at have krydset dem som det kristne kors.

"X" var det gamle Hebraiske bogstav 'Tau' og var symbolet på Gud – og repræsenterede derfor ærlighed, helhed og perfektion.

Slang
Woodstockfestivalen

Woodstockfestivalen var en musikfestival, som fandt sted i tidsrummet 15. august – 17. august (men varede til 18. august pga. forsinkelser) 1969 på marken til en gård, nær byen Bethel, ca. 60 kilometer sydvest for byen Woodstock i den amerikanske delstat New York.

Egentlig skulle festivalen have været afholdt i byen Woodstock, deraf navnet, men de lokale myndigheder mente ikke at kunne rumme det forventede antal publikummer. Som en følge heraf aftalte en ung mand, med sin far Max Yasgur, at festivalen kunne afholdes på en af deres marker.

Man havde forventet et publikumsantal på henved 100.000 personer, men der kom ca. 450.000 personer. Vejene nær festivalen var fyldt med biler og unge som forsøgte at komme frem til festivalpladsen. Da man ikke ventede så mange mennesker opstod en del praktiske problemer som mangel på toiletter, samaritertelt, badeforhold med videre. Der var småt med plads, og det regnfulde vejr gjorde ikke sagen bedre. Selv med disse problemer blev publikum på "Woodstock" beskrevet som stille og fornuftige hvilket de ganske åbenlyst var jævnfør hippiekulturens normer.

Med sit budskab "Three days of peace and music" var Woodstock med til at repræsentere et af højdepunkterne indenfor hippiekulturen og tidsånden i slutningen af 1960'erne.

Sangere og musikgrupper 

 Arlo Guthrie
 Bert Sommer
 Blood, Sweat & Tears
 Canned Heat
 Country Joe and the Fish
 Creedence Clearwater Revival
 Crosby, Stills, Nash & Young
 Incredible String Band
 Janis Joplin
 Jeff Beck Group
 Jefferson Airplane
 Jimi Hendrix
 Joan Baez
 Joe Cocker
 John Sebastian
 Johnny Winter
 Keef Hartley
 Melanie
 Mountain
 Paul Butterfield Blues Band
 Quill
 Ravi Shankar
 Richie Havens
 Santana
 Sha Na Na
 Sly and the Family Stone
 Sweetwater
 Ten Years After
 The Band
 The Grateful Dead
 The Who
 Tim Hardin

Eksterne henvisninger 

 Woodstock 1969 – 3 Days of Peace & Music  Linkbox om festivalen og film derom (på Modkraft.dk)
 Woodstock 1969

Musikfestivaler i USA
New Yorks historie
Begivenheder i 1969
Digital Command Control

Digital Command Control (DCC) er en system til digitalt at styre en modeljernbanes lokomotiver, signaler og sporskifter. Lokomotiverne styres uafhængigt af hinanden, selv om de kører på samme elektriske kreds i sporet.

Virkemåde 
Hvert lokomotiv er udstyret med en DCC decoder, som modtager datasignaler via sporet fra en central Command station. Den enkelte DCC dekoder har en unik adresse, som indeholdes i datapakker beregnet til dekoderen, genereret af Command Station og forstærket i boosteren. Boosterens opgave er at sende datasignaler til dekoderne og føde dem med elektricitet.

Personerne som kører tog på modeljernbanen styrer så de enkelte tog via hver deres "kontrolpind"/tastaturkode og når lokomotivets DCC dekoder modtager signal via datapakker, ændrer den f.eks. togets hastighed og køreretning ved at styre elektromotoren. Togets lys, lyd og andet kan også styres via DCC. 

En DCC dekoder kan f.eks. også styre sporskifter, signaler og andet, som det er nyttigt at kunne styre.

Resultatet af DCC systemet er, at en masse ledninger kan undværes eller gøres meget korte.

Der er mange som har lavet egne DCC dekodere, command station og boostere.

De sidste tilføjelser til DCC systemets protokoller, giver også mulighed for, at de enkelte DCC dekodere (f.eks. lokomotiverne) kan sende beskeder tilbage til Command stationen. Lenz kalder dette RailComm. Det er dokumenteret i S-9.3.2.

Lenz har også lavet DCC dekodere med USP, der kan styre lokomotiverne sikkert, selvom sporene er snavsede og dermed giver løse forbindelser.
 
Formentlig er der "blot" tale om en mikro-UPS-funktion til selve dekoderen.

DCC og andre systemer 
Der er mange andre systemer som f.eks. Selectrix – og det proprietære Märklin-Motorola system, som kun anvendes i tog produceret af Märklin. DCC er det mest udbredte system, grunden er at det er accepteret som system af firmaer i både Nordamerika og Europa. DCC blev oprindelig udviklet af det tyske firma Lenz Elektronik (kort Lenz), som besluttede af gøre deres system til en åben standard. Som et resultat af det, blev DCC adopteret som standard af National Model Railroad Association og i NEM standard.

DCC producenter 
 Atlas 
 Bachmann 
 CVP Products (EasyDCC) 
 Digitrax 
 ESU-Electronic Solutions Ulm 
 Hornby 
 JMRI 
 Lenz 
 Littfinski Daten Technik (LDT) 
 Massoth 
 Model Rectifier Corp. 
 NCE Corporation 
 Uhlenbrock Elektronik GmbH 
 Viessmann Modellspielwaren GmbH 
 Zimo 
 Train Control Systems (TCS}  
 ZTC Controls (ZTC)

Kilder/referencer

Se også 
 Digital Command System

Eksterne henvisninger 

 NMRA Standards and Recommanded Practices page  inkl. DCC standarder
 An open source, non-scale & non-brand specific, DCC Wiki  has been setup at DCCForAll . Contains information for beginners to experts of DCC.
 Wiring for DCC 

Busser (datakommunikation)
Modeljernbane
DCC

Forkortelse DCC står for flere ting:
 Digital Command Control – et system til fjernstyring af lokomotiver og andet til modeljernbaner.
 Digital Compact Cassette – en type digital musikbånd.
 Danish Construction Corporation – Danish Construction Corporation (tidligere contractor for USAF i Grønland).
 The Danish College of Commerce – Londonprogrammet
 Dicyclohexylcarbodiimide – Kemisk stof som benyttes ved syntetisk fremstilling af peptider.
Kristiansund

Kristiansund er en by i Norge der fik status som købstad i 1742 af Christian 6., konge i Danmark-Norge. Kongen havde nogle år tidligere besøgt stedet på sin store rejse i Norge. Kristiansund ligger i Møre og Romsdal amt, og er specielt kendt for produktion af klipfisk. I dag er byen base for olie- og gasvirksomheden på Haltenbanken, den del af den norske kontinentalsokkel som ligger ud for Midt-Norge. Byen, som er venskabsby med Fredericia, har i dag ca. 23.000 indbyggere.
Før 1742 hed stedet Lille-Fosen, og var ladested under den større købstad Trondhjem.

Personer fra Kristiansund («kristiansunder») 
 John Moses, skibsreder, eidsvollsmand
 Wilhelm Frimann Koren Christie († 1849), politikar og embedsmand.
 Edvard Bræin († 1957), romantisk komponist og folkemindesamler.
 Arnulf Øverland († 1968), forfatter, voksede op i Bergen og Kristiania
 Kaare Fostervoll († 1981), gymnasierektor, politiker og første radiochef.
 Magnar Isaksen († 1979), fodboldspiller på «bronzeholdet» i Sommer-OL 1936.
 Edvard Fliflet Bræin († 1976), modernistisk/nyklassisistisk komponist, musiker og dirigent.
 Ove Borøchstein, lærer og forfatter († 2013)
 Frode Alnæs, musiker, medlem i Dance with a Stranger.
 Øyvind Elgenes, rockmusiker
 Lynni Treekrem (f. 1958), pop- og rockmusikar.
 Jan-Erik Larsen (f. 1963), politiker, pioner i PR-bureauet First House, statssekretær
 Øyvind Leonardsen, fodboldspiller
 Ole Gunnar Solskjær, fodboldspiller
 Anja Cecilie Solvik, aktivist, stifter af Bunadsgeriljaen

Se også 
 Kristiansund Lufthavn, Kvernberget

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Kristiansund kommunes hjemmeside
 Kristiansund og Nordmøre på visitnorway.com/dk
 Kristiansund Lufthavn, Kvernberget 

 

et:Kristiansund
Bichon frisé

Bichon frisé (FCI #215) er en gammel hunderace i gruppen bichon med små proportioner som stammer fra landene ved den nordvestlige del af Middelhavet. I 1500-tallet var den poulær blandt adelige, og den sås hyppigt ved hoffene i sydeuropa. Dengang som nu blev den løveklippet, dvs. med korthåret krop og stor manke. Racen kom til Danmark i 1978 og er højt elsket af ejere af denne charmerende hunderace.

Personlighed og væremåde 

En bichon frisé er også en livlig og glad hunderace, som er meget populær efterhånden. Bichon frisé'en bliver hurtigt en del af familien med dens skønne temprament, dens legesyge og charme. En bichon frisé fælder heller ikke, hvilket gør en stor fordel for allergikere. Allergikere skal nok alligevel ikke anskaffe sig en hund før de har tjekket om de kan tåle den, og det er en god idé at snakke med en allergilæge inden. Lån evt. en bichon Frisé fra en opdrætter først.

Eksterne henvisninger 
 DKK standard

Referencer 

Selskabshunde
Hunderacer fra Frankrig
Hunderacer fra Belgien
Aage Schmidt

Aage Schmidt (født 13. september 1885 i København, død 11. september 1949) var en dansk skuespiller, der blev uddannet fra Det kongelige Teaters Elevskole med efterfølgende debut i 1906. 

I de følgende år blev han engageret til Aarhus Teater, Dagmarteatret, Det ny Teater og Det lille Teater. Han blev for alvor kendt for sin hovedrolle som Aage Hansen i radioføljetonen Familien Hansen, der i perioden 1929-1949 blev udsendt i næsten 1000 afsnit. Aage Schmidt medvirkede desuden i en lang række stumfilm og enkelte talefilm.

Filmografi 
 Den hvide Slavehandel – 1910
 Det gyldne smil – 1935
 Det begyndte ombord – 1937
 Den mandlige husassistent – 1938
 Genboerne – 1939
 Sommerglæder – 1940
 Familien Olsen – 1940

Eksterne henvisninger 
 
 

Personer fra København
Skuespillere fra Danmark