kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan Oxe til Tordsø

Johan Oxe til Tordsø (død o. 1490) var dansk rigsråd.

Han var søn af rigsråd Peder Oxe til Asserbo og hustru Mette Godov og var formentlig den Johannes Petri, der i 1444 blev immatrikuleret ved universitetet i Erfurt. 

I 1451 og 1453 var han hofsinde og skrev sig da endnu til sin fædrenegård Asserbo, men kort efter blev han ejer af Tordsø () i Skåne ved sit ægteskab med en formuende enke, Birgitte Bondesdatter Thott (gift første gang med Peder Magnusson Brahe og anden gang med Folmer Knob). Ved det endelige skifte efter hendes forældre i 1470 blev han endvidere ejer af Brødager Hovedgård i Halland. Omtrent samtidig med sit ægteskab blev han forlenet med Krogen (det senere Kronborg) og Søborg, som Folmer Knob havde haft, samt med Københavns Slot. I 1455 var han rigsråd, og hans navn er herefter knyttet til de fleste af tidens vigtigste regeringsaktstykker. 

I 1457 blev han ridder ved Christian 1.'s kroning i Uppsala, og i 1468 førte han sammen med Oluf Ged en hær, som blev sendt til Skåne for at indtage Iver Axelsens gård Lillø, men denne belejring mislykkedes.

På det tidspunkt var Oxe, som endnu i 1466 havde Krogen Len, blevet lensmand på Helsingborg Slot. I de følgende år deltog han i forhandlinger med svenskerne og var sendebud til alle de møder, som blev holdt i 1468, 1472, 1473, 1474 og 1476, først i Halmstad, i de senere år i Kalmar. 

Desuden havde han mindre pantelen på Lolland og Falster; men da disse blev overdraget til dronningen, fik han i 1473 i stedet fogediet i Landskrone. Da kong Hans i 1486 drog til Norge, blev det midlertidig overdraget til Oxe at regere i Skåne. Desuden blev han hofmester hos enkedronning Dorothea og ledsagede dronningen på hendes rejse til Rom i 1488.

Hustruen Birgitte døde i 1474; men han tog sig i stedet en ung hustru, Inger Torbensdatter Bille, og gennem hende fik han Nielstrup på Lolland. Han var far til Torben Oxe til Lundegård, Johan Oxe til Nielstrup og Oluf Oxe til Asserbo. 

Foruden de nævnte hovedgårde erhvervede han dels ved køb, dels ved pant større eller mindre andele i Slimminge, Bæltebjerg, Højby og Sørup i Skåne, Lundegård på Lolland, Bjergbygård på Sjælland, ligesom han i 1456 købte Vixø Hovedgård, men den solgte han kort efter til kongen. Foruden bøndergods erhvervede han købstadgårde i Helsingør, Roskilde, Køge, Næstved, Malmø og Landskrone, og havde desuden klostergods til leje så vel af Sorø, Esrom og nonneklostrene i Roskilde som af St. Peders Kloster i Lund. 

Han stiftede i 1480 et alter i Landskrone Kirke og byggede i 1483 et kapel i Sankt Olai Kirke i Helsingør.

Han døde omkring 1490, i alle fald var hustruen enke i maj 1491.

Johan
Rigsråder fra Danmark
Danskere i 1400-tallet
Godsejere fra Skåne
Godsejere fra Danmark
Riddere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Barbie Girl

"Barbie Girl" er en sang af den dansk/norske popgruppe Aqua. Titlen Barbie Girl henviser til den populære Barbiedukke.

Barbie Girl findes på Aquas første album Aquarium, og er en af gruppens mest populære sange. 

Sangen er en af de bedst sælgende singler i historien.

Retssag 
Mattel, producenten af Barbie-dukken lagde sag an mod Aqua, da de mente af musikgruppen brød deres varemærkebeskyttelse og deres ophavsret.
I 2002 afviste retten dog søgsmålet.
Nogle år senere i 2007 gjorde firmaet en kovending da de efter aftale med gruppe benyttede sangen i en reklamevideo.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 s Vevo-kanal

Aqua-sange
Sange fra 1997
Dance-sange
Nummer-et hits i Danmark
Nummer-et hits i Storbritannien
Nummer-et hits i Norge
Ranunkel

Ranunkel (Ranunculus) er en slægt, som er udbredt i Europa, Nordafrika, Asien og Nordamerika. Flere arter, særligt bidende ranunkel, kaldes på dansk populært Smørblomst. Det er stauder eller enårige urter med talrige støvdragere og frugtanlæg. Kronbladene har nektarkirtler ved grunden. Frugten er en nød. Her omtales kun de arter, som er vildtvoksende i Danmark, eller som dyrkes her.

 Agerranunkel (Ranunculus arvensis)
 Vorterod (Ranunculus ficaria)
 Bidende ranunkel (Ranunculus acris)
 Knoldranunkel (Ranunculus bulbosus)
 Krybende ranunkel (Ranunculus reptans)
 Lav ranunkel (Ranunculus repens)
 Mangeblomstret ranunkel (Ranunculus polyanthemos)
 Nyrebladet ranunkel (Ranunculus auricomus)
 Penselvandranunkel (Ranunculus penicillatus)
 Stivhåret ranunkel (Ranunculus sardous)
 Tiggerranunkel (Ranunculus sceleratus)
 Uldhåret ranunkel (Ranunculus lanuginosus)

Vandranunkel 
Vandranunkel er en gruppe af vandplanter i slægten Ranunkel (Ranunculus). Arterne blev tidligere indplaceret i en selvstændig slægt, Batrachium, en navngivning der ikke længere opretholdes af botanikere, men som stadig bruges i visse populære skrifter. For oversigtens skyld nævnes disse planter samlet nedenfor.

Gruppen Vandranunkel består af 6-7 arter, der alle lever i ferskvand. De fleste af arterne har bladdimorfi med hårformede undervandsblade og hele flydeblade. Blomsterne har fem hvide kronblade, 8 – 30 støvblade og 10 – >30 småfrugter. Blomsterne bestøves overvejende af svirrefluer.

 Almindelig vandranunkel (Ranunculus aquatilis) – Almindelig Frøpeber
 Flodvandranunkel (Ranunculus fluitans) – Flod-Frøpeber
 Kredsbladet vandranunkel (Ranunculus circinatus) – Kredsbladet Frøpeber
 Storblomstret vandranunkel (Ranunculus peltatus)
 Strandvandranunkel (Ranunculus baudotii) – Strand-Frøpeber
 Vedbendvandranunkel (Ranunculus hederaceus) – Vedbend-Frøpeber

Noter 

 
Vandplanter
Flerfoldsfrugter
Peder Oxe til Asserbo

Peder Oxe (død efter 1440) var dansk rigsråd.

Han er det første kendte medlem af Oxe-slægten i Danmark og nævnes første gang 1408. Han ejede formentlig allerede Asserbo på dette tidspunkt.

I 1420 var han rigsråd og senest fra 1422 til sin død høvedsmand på Søborg, i 1425 og 1436 på Krogen (det senere Kronborg) og desuden senest fra 1435 på Helsingborg Slot. Fra disse slotte drev han under stridigheder med Hansestæderne kaperi mod disses handelsskibe. I 1436 var han leder af en styrke, som sendtes mod et svensk oprør mod unionen. Han standsede oprørslederen Engelbrecht Engelbrechtsson ved Rønneåen. 

I juli 1440 opgav han sine slotte Krogen og Helsingborg til kong Christoffer. Snart efter synes han at være død. 

Hans enke, Mette Johansdatter Godov, levede endnu 1465. Han var far til Jørgen Oxe og Johan Oxe til Tordsø.

Tjek fødsels- og dødsår
Peder
Rigsråder fra Danmark
Danskere i 1400-tallet
Almindelig vorterod

 
Almindelig Vorterod (Ficaria verna, tidligere Ranunculus ficaria) eller blot vorterod er en 10-30 cm høj urt med hårløse stængler med blade og endestillede blomster. Den er meget almindelig i Danmark på fugtig muldbund. Planten visner helt bort i slutningen af maj og ses ikke resten af året.

Beskrivelse 
Vorterod er en flerårig urt som først har en grundstillet roset af blade, som er runde til nyreformede med bugtet rand. Oversiden af bladene er glat og mørkegrøn, mens undersiden lysegrøn. Senere dannes hårløse stængler med blade og endestillede blomster. Blomstringen sker i april-maj, og de enkelte blomster er gule med talrige støvdragere og frugtanlæg. I bladhjørnerne dannes der yngleknopper, men til gengæld er frøsætningen meget svag.

Rodnettet består af små, kartoffelformede knolde og kraftige, hvide rødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,10 x 0,20 m (10 x 2 cm/år).

Voksested 

Planten er vildtvoksende i Danmark, hvor den findes på den bedste, fugtige muldbund i løvskove, krat, parker og haver. På grund af yngleknoldene bliver arten spredt med jord på fodtøj, redskaber og maskiner, og derfor betragtes den – af nogle – som et irriterende ukrudt.

I et egekrat på den østlige bred af Rind Å, som ligger et par km syd for Høgild vokser arten sammen med bl.a. abild, aksrapunsel, almindelig blåbær, almindelig bøg, almindelig engelsød, almindelig gedeblad, almindelig gyldenris, almindelig hindbær, almindelig kohvede, almindelig liguster, almindelig mangeløv, almindelig røn, angelik, blåtop, djævelsbid, krat-fladbælg, liljekonval, lægebaldrian, mosebunke, pengebladet fredløs, skovelm, skovrørhvene, skovstar, skovstjerne, skovstorkenæb, smalbladet høgeurt, stilkeg, stor frytle, stor konval, tormentil, tyttebær, tørst og vintereg.

Limfjords-vorterod 
Underarten Limfjords-vorterod (ssp. fertilis) danner ikke yngleknopper, men sætter frugt. Den er i Danmark kun udbredt i den vestlige del af Limfjorden i lyse strandkrat.

Galleri

Noter

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Flerårige urter
Ukrudtsplanter
Gule blomster
Ranunkel
Torsjö

Torsjö (tidligere Tordsø) er en herregård i Skåne, sydøst for Skurup.

Gården kendes siden 1370'erne. Den først kendte ejer er rigsråd Jens Due, men muligvis har gården også tidligere været i denne slægts eje. Gården blev arvet af sønnen Laurids datteren Mette. 

I 1445 blev den købt af ridderne Knud Truedsen Has til Ørtofte, Folmer Knob til Gyllebo og Johan Oxe i fællesskab; men fra 1470 var Johan Oxe eneejer. Ved hans død arvede sønnen Oluf Oxe gården. Ved Olufs død i 1500 blev den overtaget af broderen Johan Oxe til Nielstrup, der tillige havde Nielstrup og Gisselfeld. Ved Johans død kom ejendommen til rigsråd Peder Oxe til Nielstrup. Han døde i 1575 og i 1577 ligeså enken Mette Rosencrantz til Vallø. Torsjö overgik da til Peders bror Albert Oxe til Nielstrup og siden til dennes enke Sidsel Urne til Boserup.

Gården har siden Sveriges overtagelse af Skåne været i forskellige slægters besiddelse og er fortsat i privat eje.

Eksterne henvisninger 
 Sylve Åkesson: Om Torsjö  

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Skurups kommun
Herregårde i Skåne
Roosevelt

Roosevelt er navnet på:

 Theodore Roosevelt – USA's 26. præsident fra 1901 til 1909
 Franklin Delano Roosevelt – USA's 32. præsident fra 1933 til 1945.
 Eleanor Roosevelt – social reformator, diplomat og præsident Franklin D. Roosevelts hustru.
 Theodore Roosevelt, Jr. – amerikansk politiker, forretningsmand og søn af Theodore Roosevelt.
 Roosevelt Lake – kunstig sø ved opdæmning af Salt River, Arizona.
Stør

Stører er en slægt med 17 arter af store fisk (op til 3-400 kg), som har en smule ydre lighed med maller. En almindeligt kendt art gyder i floderne ved det Kaspiske Hav, og deres æg kaldes kaviar.

Arter som er naturligt forekommende i Danmark:
 Vestatlantisk stør (Acipenser oxyrinchus) fandtes tidligere i Danmark, men i dag gyder den Atlantiske stør i Europa kun i enkelte floder i tilknytning til Østersøen, bl.a. i Nemunas-flodsystemet. 
 Europæisk stør (Acipenser sturio) gyder kun i den franske flod Garonne.

Arter som forekommer i Danmark på grund af udsætninger og udslip:
 Sibirisk stør (Acipenser baerii)
 Diamantstør (Acipenser gueldenstaedtii)
 Stjernestør (Acipenser stellatus)
 Sterlet (Acipenser ruthenus)

Kilder 
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Genus Acipenser

Eksterne henvisninger 

 
Danske arter i Habitatdirektivet
Mesozoikum
Shigeru Miyamoto

Shigeru Miyamoto (宮本 茂, Miyamoto Shigeru) er en japansk designer af elektroniske spil. Han arbejder for Nintendo.

Miyamoto lavede i 1980 spillet Donkey Kong, som blev en kæmpe succes i spillehallerne. Senere hen har han lavet andre kendte spil og spilserier. Hans mest kendte figur, Mario, er med tiden blevet Nintendos maskot og computerspilserien om Mario deres absolut bedst sælgende spilserie. Af andre store spilserier han har lavet eller været medvirkende til, kan nævnes The Legend of Zelda-serien, F-Zero, Star Fox, Pikmin og Fortnite.

Hans seneste skabelse er bestselleren Nintendogs, som har solgt millioner af eksemplarer verden over.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Personer fra Japan
Nintendo
Computerspilsdesignere
Johnny Hansen

Johnny Hansen, kan henvise til flere personer:

 Johnny Terney Hansen – dansk fodboldspiller (f. 1943) med fortid i bl.a. Vejle Boldklub og Bayern München.
 Johnny Anker Hansen – dansk fodboldspiller (f. 1966) med fortid i bl.a. OB og Silkeborg IF.
 Johnny Hansen (fodboldspiller) – dansk fodboldspiller (f. 1964) med fortid i bl.a. Hvidovre IF og Ikast FS
 Johnny Hansen (musiker) dansk sanger og musiker (f. 1965), kendt fra bandet Kandis

Se også 
 Jonni Hansen – dansk DNSB-leder
Graham Greene

Henry Graham Greene (født 2. oktober 1904, død 3. april 1991) var en fremtrædende engelsk forfatter og kritiker hvis værker behandler det moderne menneskes flertydighed, den ambivalente moral eller politiske sager i moderne omgivelser. 

Greene protesterede imod at han blev klassificeret som "katolsk forfatter", trods det at hans religion præger alle hans bøger. Flere af hans største værker (f.eks. Brighton Rock, Sagens kerne og Magten og æren) er romersk-katolske i deres udtryksform.

En række af hans værker er filmatiseret, fx Den tredje mand og Vor mand i Havana.

Bibliografi 
Denne liste indeholder et udvalg af de bøger, Graham Greene skrev. De følgende titler er romaner, med mindre andet er anført:
 En kryster (The Man Within 1929, dansk 1945)
 Mennesker i toget (Stamboul Train 1932, dansk 1941)
 Det er en slagmark (It's a Battlefield 1934, dansk 1963)
 England skabte mig ... (England Made Me 1935, dansk 1945)
 To hundrede pund er prisen (A Gun for Sale 1936, dansk 1944)
 Rejse uden kort (Journey Without Maps 1936, dansk 1952) - rejseberetning
 Brighton Rock (1938, dansk 1950)
 The Lawless Roads (1939)
 Hemmelig agent (The Confidential Agent 1939, dansk 1949)
 Magten og æren (The Power and the Glory 1940, dansk 1947)
 Skrækkens ministerium (The Ministry of Fear 1943, dansk 1948)
 Sagens kerne (The Heart of the Matter 1948, dansk 1949)
 Den tredje mand (The Third Man 1949, dansk 1950) - kortroman
 Enden på legen (The End of the Affair 1951, dansk 1951)
 Twenty-One Stories (1954) - novellesamling
 Taberen vinder (Looser Takes All 1955, dansk 1955)
 Den stilfærdige amerikaner (The Quiet American 1955, dansk 1956)
 The Potting Shed (1956)
 Vor mand i Havana (Our Man in Havana 1958, dansk 1958)
 Udbrændt (A Burnt-Out Case 1960, dansk 1960)
 På jagt efter en hovedperson (In Search of a Character 1961, dansk 1962)
 Maskespillet (The Comedians 1966, dansk 1968)
 Farligt otium (Travels with My Aunt 1969, dansk 1970)
 Konsulen (The Honorary Consul 1973, dansk 1973)
 Den menneskelige faktor (The Human Factor 1978, dansk 1978)
 Doktor Fischer i Geneve (Doctor Fischer of Geneva 1980, dansk 1980)
 Monsignore Quixote (Monsignor Quixote 1982, dansk 1982)
 Min ven generalen (Getting to Know the General 1984, dansk 1985)
 Den 10. mand (The Tenth Man 1985, dansk 1985)
 Kaptajnen og fjenden (The Captain and the Enemy 1988, dansk 1989)
 "The Last Word" (1990) - novelle

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 

Romanforfattere fra England
Katolikker fra Storbritannien
Thrillerforfattere fra Storbritannien
Romanforfattere fra Storbritannien
Kritikere fra Storbritannien
Herredet

Herredet er et land som optræder i J.R.R. Tolkiens bøger Hobbitten og Ringenes Herre-trilogien. Det beskrives som et idyllisk og landligt sted. Det er her fantasifolket hobbitterne bor.
Herredet er delt op i fire fjerdinger. Herredet blev overdraget af kong Argeleb af Arthedain til brødrene Marco og Blanco i år 1601 i den tredje alder. Herredets tidsregning startede med dette år, da brødrene red over broen over Brændevinsfloden ind i Herredet.

Steder i Ringenes Herre

de:Regionen und Orte in Tolkiens Welt#Auenland
lb:Länner a Stied aus Middle-earth#The Shire
Simshøvl

Simshøvle er en type høvl, der udgør en broget mangfoldighed, og navnene på de forskellige typer er multiple: falssimshøvl, gesimshøvl, liggende, nærgående eller tætgående simshøvl, ma(h)l-, mophøvl, gnubber, morsehøvl, mushøvl eller musehøvl, der er en liggende og tætgående sidesimshøvl, endvidere smigsimshøvl, tilsimsningshøvl og næsehøvl, der har jernet siddende (næsten) helt fremme i tåen. De fleste profilhøvle er simshøvle, det samme en del smalle hulkelhøvle. Nedladningshøvl eller nedlægningshøvle er simshøvle. Kombihøvl, kanthøvl og nothøvl er det og gelændersnedkerens små gelænderhøvle, "gejsfushøvle". I visse tilfælde må vangehøvlen ligeledes regnes hertil.

Størrelse
Simshøvlen er normalt ret smal, bredde 16-40 mm. Det karakteristiske for typen er, at jernet for neden er jævnbredt med sålen, og oftest ender i en lang tunge der er kilet fast i stokken. På ældre eksemplarer ses jernet at være indsat fra siden, nærmest i en slags not, mens det på nyere er fæstnet i et udstemt hul midt i stokken; på denne måde svækkes vangerne ikke unødigt.
Da stokken på simshøvle af træ er så smal er der ikke plads til et egentligt spånhul, og spånerne må derfor ledes bort gennem et gennemgående hul umiddelbart over spunsen.

Andre former

Jernsimshøvle er gerne små handy stykker værktøj, først og fremmest i form af næsehøvle. Det er dem der oftest benævnes gnubbere (jf. Th. Topp, 1939) mus- eller morsehøvle. De fleste af dem er forsynet med hvad Topp kalder forstilling, et stykke jern der bøjer hen foran høvljernet og danner (stilbar) spunsåbning.
Der har gennem tiden været gjort mange bestræbelser på at udvikle tætgående typer, så snedkeren ikke behøvede at fjerne en dør mens han simsede karmen. Et af resultaterne er den liggende simshøvl, som i dens forskellige former bliver kaldt tilsimsningshøvl.
På nogen høvle med træstok ses en regulerbar spuns, der består af en bevægelig klods i forenden af sålen, fastgjort med en bolt og en fløjmøtrik.

Ekstern Henvisning
http://www.baskholm.dk/haandbog/haandbog.html 

Træhøvle
Sløjd
Tømrerudtryk og snedkerudtryk
Majid

Majid (født 1975) er en marokansk-berbisk født rapper. Han er bosat i Danmark og en af bagmændene bag gruppen Outlandish.

Hans eget album Life Knowledge Poetry udkom i 2004.

Eksterne henvisninger 
 

Hiphoppere fra Danmark
Rappere fra Danmark
East River

East River er ikke en flod, men et smalt stræde, som adskiller fastlandsdelen af New York City (Bronx) og Manhattan fra Long Island (med Brooklyn og Queens). I alt otte broer og tretten tunneller krydser East River, bl.a. den berømte Brooklyn Bridge fra 1883.

Eksterne henvisninger 

New York Citys geografi
Stræder (farvand)
Brooklyn Bridge

Brooklyn Bridge er en af tre broer, som binder bydelene Manhattan og Brooklyn i New York sammen. Den strækker sig 1834 meter over East River. Hovedspændet over selve vandet er 486 meter, noget som gjorde den til verdens længste hængebro, da den stod færdig i 1883.

Brooklyn Bridge er en af de ældste hængebroer i USA og var den første bro af denne type i verden, som blev konstrueret med stålkabler. Broen tog fjorten år at bygge, og 27 arbejdere mistede livet under bygning af broen. Den er opført i nygotisk stil med karakteristiske spidse buegange gennem de to tårne.

Brooklyn Bridge var et af de store mesterværker inden for ingeniørkunst i 1800-tallet og er den dag i dag et af New Yorks mest berømte bygningsværker.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Brooklyn Bridge Website 
Historie og billeder
Bridges at New York City DOT 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i New York City
Broer i USA
Hængebroer
Papyrus P52

Papyrus P52 er det ældst kendte fragment af Det Ny Testamente. Det indgik i 1920 i en samling papyrusfragmenter, som Bernard Grenfell modtog fra Egypten og dateres til ca. år 117-138.

Forsiden af fragmentet indeholder brudstykker af Johannesevangeliet 18:31-33, og på bagsiden er der brudstykker af Johannesevangeliet 18:37-38. Fragmentet opbevares på The John Rylands University Library i Manchester i England.

Fragmentet er ganske lille, 8,9 x 5,8 cm. Teksten er på græsk skrevet med mørkt blæk på lys papyrus. I lighed med andre kristne oldtidsskrifter er det skabt i bogform og ikke som en rulle.

Fragmentet lå indtil 1934 udokumenteret og hengemt i The John Rylands University Library sammen med flere andre papyrusfragmenter, da C. H. Roberts fra St. John's College i Oxford fandt det og straks skrev artiklen An Unpublished Fragment of the Fourth Gospel in the John Rylands Library.

Fragmentet er interessant, fordi fundstedet i Egypten viser, at den tidlige kristendom hurtigt fandt udbredelse i Mellemøsten. Johannesevangeliet anses almindeligt for det senest skrevne evangelium i Det Ny Testamente, og fundet af Papyrus P52 har været med til at tidsfæste evangeliets oprindelse til sidst i det 1. århundrede.

Dateringen af fragmentet er forbundet med en vis usikkerhed; det er ikke muligt at benytte kulstof-14-metoden. Kulstof-14 datering medfører destruktion af materialet, og det er ødelæggende for Papyrus P52, så der er udelukkende brugt palæografisk tidsfæstning.

Kulstof-14 metoden ville heller ikke kunne bestemme, hvornår teksten er skrevet, men kun datere selve papyruset.

Teksten på fragmentet (rekonstrueret) 

Johannesevangeliet 18:31-33 (forsiden)
 EIPEN OUN AUTOIS O PILATOS LABETE AUTON UMEIS KAI KATA TON NOMON UMWN KRINATE AUTON EIPON AUTW OI IOUDAIOI HMIN OUK EXESTIN APOKTEINAI OUDENA INA O LOGOS TOU IHSOU PLHRWQH ON EIPEN SHMAINWN POIW QANATW HMELLEN APOQNHSKEIN EISHLQEN OUN PALIN EIS TO PRAITWRION O PILATOS KAI EFWNHSEN TON IHSOUN KAI EIPEN AUTW SU EI O BASILEUS TWN IOYDAIWN 

Johannesevangeliet 18:37-38 (bagsiden)
 EIPEN OUN AUTW O PILATOS BASILEUS EI SU APEKRIQH O IHSOUS SU LEGEIS OTI BASILEUS EIMI EGW EIS TOUTO GEGENNHMAI KAI EIS TOUTO ELHLUQA EIS TON KOSMON INA MARTURHSW TH ALHQEIA PAS O WN EK THS ALHQEIAS AKOUEI MOU THS FWNHS LEGEI AUTW O PILATOS TI ESTIN ALHQEIA KAI TOUTO EIPWN PALIN EXHLQEN PROS TOUSIOUDAIOUS KAI LEGEI AUTOIS EPW OUDENIAN EURISKW EN AUTW AITIAN 

Teksten skrevet med fed er den del af teksten, der er bevaret på fragmentet.

Eksterne link og kildehenvisninger 
 The John Rylands University Library: An Unpublished Fragment of the Fourth Gospel 
 Atlantic Baptist University – Rylands Papyrus 457 (P52) 
 Scriptorium – P52

Bibeludgaver
Hellige skrifter
Halo (flertydig)

Halo kan henvise til:
 Halo – en lysende ring omkring himmellegemer.
 Halo (serie) – et computerspil.
 Halo (sikkerhedsudstyr) - sikkerhedsudstyr på formelbiler
Knippel (træværktøj)

En knippel er blandt snedkere, tømrer, skibsbyggere, bødkere og andre håndværkere i træbranchen. Almindeligvis en afdrejet (bøgetræs)klods med et kort skaft, der anvendes til at drive på stemmejern o. lign. med træhæfte.

Knipler findes i forskellig størrelse og vægt. De bruges ikke mindst af billedskærere og snedkere, samt i nogen grad af tømrere, der dog ofte bruger benævnelsen "klaphammer".

I visse sammenhænge bruges ordet kølle der oprindeligt er et våben. Den er i sin grundform en "svær, mod enden tykkere ... stang" siger ODS; og bogen angiver endvidere eksempler: tøjrekølle, stridskølle m.fl. Ordet bruges dog lejlighedsvis om klaphammer, knippel, eller mukkert, samt om klædekølle og sætkølle.

Billedskærere bruger undertiden små tunge knipler af hårdt træ, af messing eller bly. Deres knipler er ofte hjemmelavede (mange billedskærere har en drejebænk på værkstedet), og kan være lavet ud i ét stykke i fx pukkenholt, hvor det normale er, at hoved og skaft er fremstillet separat og fæstet med en kile, som det er almindeligt for hamre.

Ekstern Henvisning 
 http://www.baskholm.dk/haandbog/haandbog.html 
 Ordbog over det danske sprog

Impulsoverførende værktøj
Værktøj
Træværktøj