kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Butan

Butan er en naturgas med sumformlen C4H10. Butan er en alkan, som under normale temperatur- og trykforhold fremtræder som en farveløs gas. Men ved blot lidt højere tryk fortættes gassen til flydende butan; det er primært denne gas der bruges i engangs-lightere, og kan ses i sin flydende form inde i gennemsigtige lightere. Dog er det også ofte en blanding, som indeholder en del propan, som har et C-atom mindre: C3H8

Butan findes i to isomere former:
 n-butan, CH3CH2CH2CH3, som er ligekædet. 
 isobutan (2-Methylpropan), CH3CH(CH3)CH3, hvor kæden af C-atomer er forgrenet.

Butan er en alkan, så den har ingen dobbeltbindinger. Der findes også andre varianter, buten, som er en alkengruppe, og som har en dobbeltbinding. Alkyner har tripelbindinger. 

Ordstammen but- i butan kommer fra det latinske navn for den tilhørende syre, smørsyre (acidum butyricum).

Alkaner
Brændstoffer og brændsler
Gasser
Mark (drengenavn)

Mark er et drengenavn, der stammer fra latin og betyder "hammer". Det kan også have forbindelse til den romerske gud Mars. Variationen Marc (skotsk-gælisk) forekommer ligeledes, og omkring 7.500 danskere bærer et af disse navne ifølge Danmarks Statistik.

Navnet er tæt beslægtet med Marcus (germansk), og en række variationer heraf kan også have forbindelse til Mark.

Kendte personer med navnet
Marc Chagall, russisk maler.
Mark Knopfler, skotsk musiker og komponist.
Mark Spitz, amerikansk svømmer.
Mark Strudal, dansk fodboldspiller.
Mark Twain, amerikansk forfatter.
Mark Viduka, australsk fodboldspiller.

Drengenavne
Lanzarote

Lanzarote er en spansk ø i de Kanariske Øer med ca. 142.000 (pr. 2012) indbyggere. Øens hovedstad er Arrecife.

Øen er en vulkanø, der er dannet rundt om vulkanen Timanfaya, der fortsat er aktiv. Den er en yndet turistmål for mange spaniere, der oftest holder til mod syd, samt en række andre europæere, der fortrinsvis holder til mod nord.

I kommunen Tinajo, der ligger i den nordøstlige del af øen, findes Club La Santa, hvor mange idrætsfolk og eventyrere rejser til for at træne i de sportsgrene, der kan tilbydes i centeret.

Det første nedskrevne navn på øen var "Insula de Lanzarotus Marocelus" efter den genovesiske navigatør Lancelotto Malocello.

Administration

Øen er inddelt i syv kommuner:
 Arrecife 
 Haría 
 San Bartolomé 
 Teguise (indeholder øen La Graciosa lidt øst for Lanzarotes nordspids) 
 Tías 
 Tinajo 
 Yaiza

Kultur
 El Golfo (En svovlsø i et krater ud til vandet.)
 Los Hervídores (En speciel formation af Feldspat, der danner en grotte i vandet hvor bølger kommer fra begge sider)
 Playa de Papagayo (En berømt strand)
 Mirador del Rio (En restaurant/café med en formidabel udsigt over Isla La Graciosa)

Det meste af handlingen i Michel Houellebecqs kortroman Lanzarote finder sted på øen.

Transport 
Lufttrafik til øen foregår via Lanzarote Lufthavn, som er beliggende fem kilometer fra Arrecife. Den betjente i 2012 over 5 millioner passagerer.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Lanzarote – Den officielle hjemmeside for Turisme på de Kanariske Øer
Sort-hvid

Sort-hvid, ofte forkortet S/H er et begreb, der henviser til en række udtryksformer indenfor billedkunst, hvor der alene anvendes sort, hvid og gråtoner. 

Foto og film blev oprindeligt optaget i sort-hvid, da den daværende teknologi ikke var i stand til at gengive farver. 

Farvefilm var dyre at lave i begyndelsen af 1930'erne, så de fleste film var stadig sort-hvide. Farvefilm som Borte med blæsten fra 1939 og Walt Disneys tegnefilm var undtagelser.

I 1940'erne satte krigsøkonomien grænser for farvefilmens udbredelse. Først i 1950'erne vandt den for alvor frem. Der blev dog fortsat produceret S/H film med baggrund i kunstneriske og/eller økonomiske overvejelser. Eksempler herpå er Alfred Hitchcock Psycho (1960), Svend og Lene Grønlykkes Balladen om Carl-Henning (1969), Francois Truffauts tidlige film som Ung flugt (1959), Jules og Jim (1962) og Silkehud (1963) og Stanley Kubricks "Dr. Strangelove" (1964).

Film- og videoteknologi
Debods Tempel

Debods Tempel (på spansk Templo de Debod) er et egyptisk tempel for guden Amun. Det var oprindeligt bygget omkring 15 km syd for Aswan ved Nilen i det sydlige Egypten i det 2. århundrede fvt., men idet spanierne med megen slid bevarede de egyptiske templer, såsom Abu Simbel, under Aswandæmningens opbygning, lod man i 1968 templet genopføre i en park i Spaniens hovedstad, Madrid. Det blev dog først inviet i 1972.

Templet er et typisk eksempel på egyptisk arkitektur, og ud over at man kan træde ind i de ypperste rum i så hellig en bygning, kan man i "loftsetagen" høre og læse om hvordan templet er blevet bygget og om de egyptiske guder og faraoer.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Egypten
Arkæologi
Templer
Interwiki

Interwiki er en facilitet til at skabe links til mange wiki wiki-net på internettet. Brugere er derved fri for at indsætte hele URL'en (som ved normale websider) og i stedet benytte en genvej identiske med links internt i wikien.

Interwikihenvisninger i Wikipedia 
Der bruges en lignende præfiksnotation som for navnerum til henvisninger til Wikipediaer på andre sprog og henvisninger til helt andre wikier. Sproghenvisninger har et præfiks som i de fleste tilfælde består af to bogstaver efterfulgt af kolon.

Der kan også henvises til andre Wikimedia-projekter og til helt "fremmede" wikier. Eksempler er:
 Mediawiki-projekter:
 Meta-Wiki: :m: eller meta: eller :metawikipedia:
 Den danske Wiktionary: :wikt:
 Den danske Wikibooks: :b:
 Den danske Wikiquote: :q:
 Den danske Wikisource: :s:
 Wikimedia Commons: :commons:
 Wikinews: :wikinews:
 Den påbegyndte danske wikinyt: n:
 Wikiversity: :wikiversity:
 Media-Wiki: :mw:
 Wikidata: :d: eller :wikidata:
 Wikispecies: :species: eller wikispecies:
 Wikimedia Incubator: :incubator:
 Wikivoyage: :wikivoyage:
 Wikimedia Foundation: :wikimedia: eller :foundation: eller :wmf:
 Eksempler på andre wikier
 Wiki (Ward's – den originale): c2:
 Advogato: advogato:

Se også 
Der er en komplet liste over interwiki-links på meta.

Wikier
Dudo

Dudo af Saint-Quentin var præst ved Richard 1.s hof i Normandiet. På Richards opfordring skrev han i 1015 Gesta Normannorum om normannernes gerninger. Værket overlevede i sin originale form. I det beskrives vikingehøvdingen Rollo. Dudos værk har som mange andre tidlige beretninger været stærkt omdiskuteret, specielt vedrørende henvisningerne til dacia, dania og daniæ – Danmark?

Personer fra middelalderen
Tjek fødsels- og dødsår
Solnedgang

Solnedgang er betegnelsen for det daglige fænomen, hvor Solen forsvinder bag horisonten. Fysisk set sker dette, fordi Jorden drejer om sin egen akse med en omdrejningstid på et døgn. Når solen stiger op over horisonten kaldes det for solopgang.

Tidspunktet for solop- og solnedgang angives som tidspunktet hvor enten solens øverste kant eller dens midte rammer horisonten. Det er imidlertid sjældent at det bliver angivet hvilken metode der anvendes, og der er ofte flere minutters forskel på forskellige mediers angivelse af solens op- og nedgangstidspunkter.

Se også 
 Siderisk omløbstid; en forklaring på døgnets længde.

Solen
Meteorologi
Karlstrup

Karlstrup ligger på Østsjælland og er en meget lille landsby i Solrød Kommune tæt på Køge Bugt. Lidt nord for landsbyen finder man Karlstrup Kirke.

Ved Karlstrup ligger Karlstrup Kalkgrav. Her kan man finde fossiler og vinbjergsnegle. Kalkgraven er dannnet ved gravning af kalk. Fra 1957 til 1975 blev der brudt 3,5 millioner tons kalk. Søen er 14 meter dyb, og temperaturen er lav under overfladen. Derfor er søen farlig at svømme i, og i 2014 drunknede en mand i søen. og i 2019 blev en kvinde fundet død i søen. Rådet for badesikkerhed fraråder badning i søen og det er forbudt at færdes på isen om vinteren. Karlstrup Kalkgrav kaldes også Karlstrup Sø; der er fiskemulighed.

Fra landsbyen er der ca. tre kilometer til Trylleskoven og Solrød Strand. Karlstrup tilhører Region Sjælland.

Se også 
 Karlstrup Mølle

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Geologi og fossiler i Karlstrup Kalkgrav
 Vragguiden, Karlstrup Kalkgrav

Lokaliteter i Solrød Kommune
Lanthan

Lanthan (af græsk; λανθανω [lanthanō] "det der ligger skjult") er det 57. grundstof i det periodiske system: Det har det kemiske symbol La, og under normale temperatur- og trykforhold optræder stoffet som et sølvhvidt metal, der er blødt nok til at man kan skære i det med en kniv.

Kemiske egenskaber 
Lanthan er et af de mest reaktive stoffer blandt de sjældne jordarter, og danner af sig selv kemiske forbindelser med kulstof, kvælstof, bor, selen, silicium, fosfor, svovl og med alle halogenerne — på grund af denne reaktionsvillighed iltes ("ruster") lanthan hurtigt hvis det kommer i kontakt med atmosfærisk luft. Lanthan angribes også af vand, men her spiller temperaturen en væsentlig rolle for reaktionshastigheden; i varmt vand forløber denne reaktion meget hurtigere end i koldt vand.

Tekniske anvendelser 
Ved at tilsætte lanthan i små mængder kan man gøre stål mere duktilt, formbart og modstandsdygtigt overfor stød og slag, og tilsvarende bliver molybdæn mindre hårdt og mindre følsomt overfor temperaturvariationer når det tilsættes en smule lanthan. Lanthan indgår også med mellem 25 og 45 procent i den legering som "lighterstenen" i visse lightere er lavet af.

Lanthanoxid indgår i specielle sorter af glas, hvor det gør glasset mere modstandsdygtigt overfor stærke baser. Samme tilsætningsstof bruges også i glas der blokerer for infrarødt lys, og i glas med højt brydningsindeks og lav optisk dispersion til brug i optiske komponenter, f.eks. linser til kameraer og kikkerter. 

Lanthanoxid og lanthanhexaborid bruges på overfladen af opvarmede katoder i radiorør og elektronmikroskoper, hvor det gør det lettere for katoden at frigive elektroner. I svejseelektroder til TIG-svejsning er det radioaktive thorium blevet erstattet med lanthan der ikke er radioaktivt.

Forekomst 
Selv om lanthan hører til de såkaldt sjældne jordartsmetaller, er stoffet ikke så sjældent; det udgør 32 ppm, eller 0,0032 procent, af Jordens skorpe. Lanthan findes oftest i mineraler der også indeholder cerium og andre sjældne jordartsmetaller, væsentligst monazit; (Ce, La, Th, Nd, Y)PO4, og bastnasit; (Ce, La, Y)CO3F.

Historie 
Lanthan blev opdaget i 1839 af den svenske kemiker Carl Gustav Mosander, som påviste et nyt sjældent jordartsmetal i en prøve af ceriumnitrat; han gav stoffet navnet lantana. Først i 1923 lykkedes det at isolere nogenlunde rent lanthan.

Lanthan i biologien 
Lanthan spiller ikke nogen kendt, naturlig biologisk rolle, men lanthankarbonat kan bruges medicinsk til at sænke indholdet af fosfater i blod. Medicinalfirmaet Shire Pharmaceuticals har fået godkendt lanthalkarbonat under handelsnavnet Fosrenol® som et lægemiddelmiddel mod hyperphosphatemi; for stor koncentration af fosfater i blodet — en tilstand der undertiden kommer af kronisk nyresvigt.

Isotoper af lanthan 
Naturligt forekommende lanthan består af blot to af de i alt 38 kendte isotoper af dette grundstof; 99,91% af den stabile lanthan-139, og 0,09% af lanthan-138 med en halveringstid på 105 milliarder år. Bortset fra lanthan-137 med en halveringstid på 60 000 år har alle øvrige lanthan-isotoper halveringstider på mindre end et døgn.

Overgangsmetaller
Sjældne jordartsmetaller
Færøernes nationalvåben

Færøernes nationalvåben optrådte første gang i en af de middelalderlige stole i Kirkjubøur omkring det 15. århundrede. Det afbilder en vædder (veðrur) på et skjold. Senere brug viser vædderen i et segl brugt af løgrættumenn – medlemmerne af den gamle færøske retsinstans, lagtinget.

Nationalvåbenet gik ud af brug da lagtinget blev nedlagt i 1816. Efter lagtingets genetablering i 1852 og endda under Færøernes de facto suverænitet under 2. verdenskrig blev nationalvåbnet stadig ikke brugt.

Efter hjemmestyreloven trådte i kraft i 1948 blev nationalvåbnet taget i brug igen. Dog ikke af lagtinget (parlamentet), men af Landsstýri (regeringen). Den gamle titel som lagmand (løgmaður) er blevet genetableret, men bruges nu af regeringslederen og nationalvåbnet følger ham.

D. 1. april 2004 annoncerede lagmandens kontor, at lagmanden og hans kontor fremover vil bruge en ny version af nationalvåbnet. Dette er baseret på den originale stol fra Kirkjubøur. Farverne er inspirerede af det færøske flag, Merkið, og gul/gylden blev tilføjet. Det nye våben viser en vædder på et blåt skjold, der er klar til at forsvare sig. Det kan bruges af ministrene og af officielle færøske repræsentanter. Nogle bruger dog stadig det gamle symbol.

Nationalvåben
Rigsvåbener fra Europa
Vild hør

 
Vild Hør (Linum catharticum) er en ret spæd, 5-25 cm høj urt, der vokser på enge og vejkanter. Frøene kan anvendes som et let afføringsmiddel.

Beskrivelse 
Vild Hør er en ret spæd, énårig plante med en opret vækst. De glatte stængler er kun ganske lidt forgrenede fra grunden, men ender i en rigt gaffelgrenet, åben kvast. De nederste blade sidder modsat, mens de øverste er mere eller mindre spredtstillede.

Bladene er lancetformede med hel rand, og oversiden er lyst grågrøn, mens undersiden er en smule mere bleg. Begge sider er helt hårløse. Blomstringen sker i juni-august, hvor man ser de hvide blomster med gult svælg sidde enligt ved spidsen af alle skudforgreninger. Frugten er en 5-rummet kapsel med få frø.

Rodnettet er meget fint trævlet, men når alligevel både dybt ned og vidt omkring.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,25 x 0,10 m (25 x 10 cm/år).

Voksested 
Planten er udbredt i Nordafrika og over det meste af Europa (fra Irland til Grækenland) og derfra videre gennem Kaukasus til Iran. Arten holder til på fugtige, tørveholdige enge, halvtørre græsgange, i siv- og kogleaksbevoksninger, lavmoser m.m. Den ynder vinterfugtige, sommertørre voksesteder og er i øvrigt almindeligt forekommende i Danmark.

Anvendelse i medicinen 
Frøene kan anvendes som et let afføringsmiddel, hvilket det videnskabelige artsepitet sigter til (græsk karthartikós – rensende).
Planten indeholder garvestoffer og det giftige bitterstof linin.

Kilder 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .

Eksterne henvisninger 

 Flora Europaea: Linum catharticum
 Den virtuella floran (med udbredelseskort)

Enårige urter
Hvide blomster
Hør, Vild
Hør, Vild
Hør
Ulsted Kirke

Ulsted Kirke er en romansk kvaderstenskirke fra 1100-tallet med senere tilbygninger

Kirkebygningens ydre 
Kirken ligger højt hævet på en bakke udenfor Ulsted. Den ældste del er en romansk kvaderstenskirke, hvor koret senere er forhøjet, så tagryggen er i forlængelse af skibets.
I sengotisk tid er der opført et nordkapel i munkesten og med kamtakkede gavle.
Indtil 1927 var kirken kullet (uden tårn) med kirkeklokken ophængt i en klokkestabel på kirkegården. I stedet blev nu bygget et kraftigt tårn med tegltag.
Det gamle våbenhus blev i 1963 erstattet med et nyt og moderne, hvor sidefladerne består af metalrammer med glas. Det er ligesom skib og kor dækket med blytag.

Kirkerummet 
Forhøjelsen af koret er formentligt sket i forbindelse med indbygning af gotisk hvælv i koret i sengotisk tid. Kirken har i øvrigt fladt bræddeloft med synlige bjælker.
Koret og skibet er forbundet med en snæver korbue.
Både sidekapel og tårnrum er med buer forbundet med skibet. I tårnrummet står orglet og sidekapellet rummer ekstra siddepladser for menigheden.

Inventar 
Døbefonten er romansk i en enkel udformning. Der opbevares i nærheden af den et ældre dåbsfad fra 1575.
Alteret er nyt fra kirkens seneste restaurering. Altertavlen er af Rudolf Pedersen 1929 og forestiller Kristus og den samaritanske kvinde. Andetsteds i kirken er ophæng to ældre altertavler. Der er alterkalk fra 1675 og oblatæske fra 1734.
Prædikestolen er fra ca. 1600 og i renæssancestil. Der er billeder af de fire evangelister. Billedene blev malet af Knud Sinding i 1921.

Kirkeskibet 
Fem master skonnert. Ophængt 1920 af pastor Andreasen. Renoveret 1992 af maler Ove Andersen, Slagelse

Referencer

Eksterne kilder og henvisninger 

 Præsentation af kirken 
 Ulsted Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Aalborg Kommune
Kirker i Aalborg Stift
Kirker i Aalborg Amt
Kirke
Elvedgård

Elvedgård er en gammel gård, som nævnes første gang i 1436. Gården ligger i Veflinge Sogn, Skovby Herred, Søndersø Kommune. Hovedbygningen er opført i 1721 og ombygget i 1860`erne.

Elvedgård Gods er på 172,2 hektar

Ejere af Elvedgård 

 (1436-1475) Hartvig Heest
 (1475-1509) Frederik Barsebek
 (1509-1520) Kirstine Rosenkrantz gift Rud
 (1520-1555) Anne Rud / Henrik Rud / Sophie Rud gift Brahe
 (1555-1565) Jørgen Tygesen Brahe / Otto Tygesen Brahe 
 (1565-1571) Otto Tygesen Brahe 
 (1571-1616) Axel Ottesen Brahe
 (1616) Otto Axelsen Brahe / Anne Axelsdatter Brahe gift Qvitzow
 (1616-1647) Eiler Qvitzow
 (1647-1650) Gunde Rosenkrantz
 (1650-1654) Henrik Gyldenstierne
 (1654) Margrethe Henriksdatter Gyldenstierne gift Lykke
 (1654-1681) Niels Lykke
 (1681-1683) Mathias Broberg
 (1683-1701) Jens Clausen Dyre
 (1701) Edel Jensdatter Dyre gift (1) Juel (2) von Schindel
 (1701-1712) Henrik Juel
 (1712) Edel Jensdatter Dyre gift (1) Juel (2) von Schindel
 (1712-1719) Heinrich Leopold von Schindel
 (1719-1735) Ulrik Frederik Brüggemann
 (1735-1745) Enke Fru Brüggemann
 (1745-1748) Claus Andersen Vedel
 (1748) Anne Elisabeth Amalie Berg gift (1) Vedel (2) Simonsen
 (1748-1765) Bonde Simonsen
 (1765-1780) Anne Elisabeth Amalie Berg gift (1) Vedel (2) Simonsen
 (1780-1832) Claus Vedel-Simonsen
 (1832-1858) Lauritz Schebye Vedel Simonsen
 (1858) Andreas Claus Wedel-Heinen
 (1858-1887) Julius Christian Frederik Wedel-Heinen
 (1887-1895) Bertha von Petersdorff gift Wedel-Heinen
 (1895-1934) Anne Wedel-Heinen / Mathilde Wedel-Heinen / Amalie Wedel-Heinen / Frederikke Wedel-Heinen
 (1934-1969) Preben Gregers Carl Wedel-Heinen
 (1969-1989) Jørgen Schultz
 (1989-1990) Hans Jørgen Nielsen / Claus Burmølle / Jan Wedel Hansen
 (1990-) Robert Hjeds Christensen / Jan Hjeds

Herregårde i Nordfyns Kommune
Herregårde i Odense Amt
Carl Bildt

Nils Daniel Carl Bildt (født 15. juli 1949) er en svensk liberalkonservativ politiker og diplomat, der var Sveriges statsminister fra 1991 til 1994 og Sveriges udenrigsminister fra 2006 til 2014. Han var partileder for partiet Moderaterne fra 1986 til 1999.

Biografi

Baggrund og tidlig karriere 
Bildt er tipoldebarn af den tidligere statsminister og rigsmarskal, friherre Gillis Bildt (1820–1894) af adelsslægten Bildt, som oprindelig er dansk, og stadig tilhører den danske adel. Han er født i Halmstad i Halland som søn af Daniel Bildt og Kerstin Andersson-Alwå. Hans bror og eneste søskende, Nils Bildt, blev født den 29. april 1952. Bildt tog studentereksamen på Östra Real, og under lærerstrejken 1966 tog han kommandoen og udnævnte sig selv til ajungeret rektor, for at undervisningen kunne fortsætte trods strejken. 
 Gift med Kerstin Zetterberg (1974-75).
 Gift med Mia Bohman (d. af tidl. statsråd og partileder Gösta Bohman) (1984–97). Børn: Gunnel (f. 1989), Nils (f. 1991) 
 Gift med den italienske grevinde Anna Maria Corazza.(1998-)  Børn: Gustaf (f. 2004)
 Studerer ved Stockholms universitet uden at tage eksamen.
 Ordførende i  Fria Moderata Studentförbundet (1973–74).
 Politisk sekretær i Moderata samlingspartiet (1973–76).
 Sagkyndig i samordningformål i regeringen (1976–78)
 Statssekretær i regeringens samordningskanslier (1979–81). I rigsdagen var Bildt sit partis udenrigs- och sikkerhedspolitiske ekspert.

I 1983 rejste Bildt til USA og diskuterede sikkerhedspolitiske spørgsmål med blandt andre repræsentanter for CIA. Dette førte til hård kritik fra Olof Palme, eftersom Sverige var involveret i en diplomatisk noteudveksling med Sovjetunionen angående den daværende Ubådskommissions konklusioner. Bildt forsvarade sin handlemåde og fik støtte af Moderaterne; historien bidrog til at gøre Bildt til en velkendt offentlig person.

Statsminister, FN-observatør og udenrigsminister 
I 1986 blev han valgt som partileder i Moderata samlingspartiet, og efter valget i 1991 dannede han en koalitionsregering med de tre andre borgerlige partier. Denne regering arbejdede for svensk EU-medlemskab, som blev en realitet i 1995. Efter valgnederlaget i 1994 blev Bildts regering afløst af en socialdemokratisk mindretalsregering. Efter endnu et dårligt valg i 1998 gik Bildt af som partileder. 

I 1995 overtog Bildt stillingen som EU's specialobservatør i det tidligere Jugoslavien, senere som viceformand for Dayton-fredskonferencen i november 1995 og som FN's observatør i Bosnien-konflikten fra december 1995 til juni 1997. Fra 1999 til 2001 var han FNs specialobservatør for Balkan.

I oktober 2006 gjorde han comeback i svensk politik, da han blev udenrigsminister i Fredrik Reinfeldts regering. Han afgik sammen med denne i oktober 2014.

Eksterne henvisninger 

 
 Carls Bildts blog

Partiledere for det svenske Moderata Samlingspartiet
Sveriges statsministre
Adel fra Sverige
Personer fra Halmstad
Udenrigsministre fra Sverige
Carl
Indiske rupier

Den indiske rupi er den officielle valuta i Indien. Den opdeles i 100 paisa, hvilket ikke længere er særlig aktuelt som følge af inflationen.

Den internationale ISO 4217 kode for den indiske rupi er INR.

Se også 
 Rupi

Eksterne henvisninger 

Møntenheder fra Asien
rupier
Humleæder

Humleæderen (Hepialus humuli) er en natsommerfugl i familien Rodædere (Hepialidae). 
Den er almindelig i Danmark og det meste af Europa.

Hannen har et vingefang på omkring 44 mm, og både for- og bagvinger er hvide.
Hunnen er lidt større, med et vingefang på 48 mm, og har gulbrune forvinger med mørkere markeringer og brune bagvinger.
De voksne individer flyver i juni-juli og bliver tiltrukket af lys.

Arten overvintrer som larve. Larverne er hvide og ligner mider.
De lever af forskellige planterødder, og kan derfor være noget af en belastning i planteskoler o.lign.

Liste over fødeemner 

 Bede (Beta vulgaris)
 Hamp (Cannabis sativa)
 Humle (Humulus lupulus)
 Alm. pastinak (Pastinaca sativa)
 Asparges (Asparagus) – Asparges-familien
 Burre (Arctium)
 Bøg (Fagus)
 Bønne (Phaseolus)
 Dahlia
 Eg (Quercus)
 Græs-familien (Poaceae)
 Gulerod (Daucus carota)
 Jordbær (Fragaria)
 Jordskok (Helianthus tuberosus)
 Kartoffel (Solanum tuberosum)
 Kål (Brassica)
 Nælde (Urtica)
 Okseøje (Chrysanthemum)
 Salat (Lactuca)
 Skræppe (Rumex)
 Svampe (Fungi)
 Ært (Pisum)

Kilder 
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Hepialus humuli

Sommerfugle
Christian Rantzau

Christian Rantzau er navnet på flere personer:

 Christian Albrecht Rantzau - kommandant på Kronborg 1597–1603
 Christian Rantzau (1614-1663) – holstensk rigsgreve, overstatholder (premierminister) i Danmark
 Christian Rantzau (1649-1704) – holstensk godsejer, landråd og gehejmeråd
 Christian Ditlev Rantzau (1670-1721) – dansk vicestatholder
 Christian Rantzau-Friis (1682-1731) – dansk officer (født Rantzau)
 Christian Rantzau (1684-1771) – greve, stiftamtmand og vicestatholder i Norge
 Christian Rantzau (1730-1765) – greve og stiftamtmand, søn af den foregående
 Christian Ditlev Carl Rantzau (1772-1812) – greve, overpræsident i Kiel
 Christian Rantzau (guvernør) (1796-1857) – greve, guvernør i Lauenborg (Christian Andreas Friedrich Rantzau)
Se også:
 Emil Rantzau (1827-1888) – greve, klosterprovst i Uetersen (Christian Emil Heinrich Julius Rantzau)
Dragør Fort

Dragør Fort er beliggende på en lille kunstig ø med fast landforbindelse fra Dragør by. Dragør Fort blev anlagt i tiden 1910-1915. Fortets opgave var at medvirke til at hindre fjendtligt bombardement af København samt beskytte minespærringer i Drogden-renden. Fortets areal er på 32.000 m² hvoraf de 2.500 m² er bebygget.

Under bygningen af Øresundsbroen (1995-2000) blev Dragør Fort benyttet til styring af skibstrafikken i området via VTS Drogden (Vessel Traffic Service Drogden).

Dragør Fort er nu privatejet og benyttes som restaurant, teambuilding/events, men der er fri adgang til dele af området. På Dragør Fort findes en stor bestand af vinbjergsnegle, som er fredet.

Den Store Havfrue er 2018 flyttet fra Langeliniekajen i København til Dragør Fort.

Eksterne henvisninger 
 Dragør Fort 
 
 Københavns befæstning 
 Københavns Befæstning 1880-1920 
 Fugleskydning på Dragør Fort. 

Københavns Befæstning
Fort