kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henrich Henrichsen Beck

Denne artikel bygger på et opslag i Dansk Biografisk Leksikon fra 1888
Henrich Henrichsen Beck (født 22. marts 1799 i Aalborg, død 26. november 1863 i Sorø) var en dansk zoolog.

Becks far var handelsgartner. I 1818 dimitteredes han fra sin fødebys skole og tog derefter fat på naturvidenskabelige studier, navnlig botanik og zoologi. For besvarelsen af en prisopgave (en systematisk fortegnelse over Danmarks sommerfugle) vandt han i 1823 Universitetets guldmedalje. Fra Gøttingen erholdt han diplom som dr. phil., fik derefter ansættelse som inspektør ved daværende prins Christians partikulære konkyliekabinet og som assistent ved det kgl. naturhistoriske museums 4. afdeling, hvorfra han entledigedes (frigjordes) i oktober 1849. I 1831 blev han assistent ved universitetsmuseets zoologiske afdeling (entlediget 1845) og i 1840 inspektør ved Christian 8.’s private zoologiske samling (entlediget 1848). Han var gift med biskop Peder Krog Meyers datter Elisa, der døde 3. maj 1881. Af rejser i udlandet foretog han kun en enkelt (1835-36), på hvilken han besøgte Tyskland, Holland, Frankrig og England. Sine sidste leveår tilbragte han i Sorø, hvor han døde 1863.

Beck var en begavet og kundskabsrig mand, men hans videnskabelige virksomhed har kun efterladt få spor i litteraturen. Han havde, navnlig på malakologiens område, et skarpt blik for formerne og deres indbyrdes systematiske stilling, men han manglede udholdenhed til at fuldføre sine undersøgelser. Derfor foreligger der kun så få afsluttede arbejder fra hans hånd, medens flere af hans efterladte manuskripter, trods deres fragmentariske beskaffenhed, vidne om hans ikke almindelige evner. Hans mest bekendte arbejde er det ufuldførte katalog over Christian 8.’s konkyliesamling: Index molluscorum præsentis ævi musei principis augustissimi Christiani Frederici, Fasc. 1-2 (1837). Det dertil hørende billedværk, Museum Regis Christiani VIII, udkom aldrig, og kun 12 tavler gjordes færdige. I udenlandske tidsskrifter findes enkelte mindre notitser af ham, og af et større arbejde, Gæa Danica, fuldførtes kun tre tavler. – Han var bror til den ansete handelsgartner Jens Peter Michael Beck (død 1842).

Kilder

Noter 

Zoologer fra Danmark
Entomologer fra Danmark
Museumsfolk fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer fra Aalborg
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon
Modtagere af Københavns Universitets guldmedalje
Minnah Karlsson

Minnah Caroline Karlsson (født 26. marts 1989 i Hallstavik, Sverige) er en svensk sangerinde, der kom på andenpladsen i svensk Idol 2010, hvor hun den 10. december konkurrerede i finalen i Globen mod Jay Smith.
Karlsson er en af de få Idol-deltagere i verden, der er blevet stemt ud og derefter kom tilbage og nåede til finalen.

Debutalbummet Minnah Karlsson indeholder sange, som hun fremførte i Idol 2010.
Karlsson var en del af Idol Live! Turné, hvor hun og de øvrige ni idoler tog på turné i Sverige.
Den 6. april optrådte hun i Sony Musics live-satsning Live Social. Til koncerten sang Karlsson seks sange, herunder hendes egne numre "He" og "Hey".

Diskografi

Singler 
 All i Need is you ( også findes iDet bästa från Idol 2010) – 2010

Compilation 
 Det bästa från Idol 2010 – Audition (Not ready to make nice) – 2010
 Det bästa från Idol 2010 (Piece of My Heart og All i Need is you) – 2010

Album 
  Minnah Karlsson – 2010

Eksterne links 
 Official Site 
 Fan-site 
 Official Facebook side
 

Sangere fra Sverige
Minnah Karlsson (album)

Minnah Karlsson er et coveralbum af Minnah Karlsson. På albummet findes sange, som hun har optrådt med i den svenske Idol 2010.

Albummet blev udgivet den 19. december 2010.
 
Adam Lambert har rost Minnah Karlsson for hendes kopiudgave af hans sang "Whataya Want From Me", der også er at finde på albummet.

Sangene på albummet 
Albummets sange er alle coverversioner. Den oprindelige kunstner er anført i parentes.
 
 "Whataya Want From Me" (Adam Lambert) 
 "Twist And Shout " (The Beatles) 
 "Just the Way You Are" (Bruno Mars) 
 "Always On My Mind " (Elvis Presley) 
 "Calleth You, Cometh I" (The Ark) 
 "Total Eclipse of the Heart" (Bonnie Tyler) 
 "When Love Takes Over" (David Guetta og Kelly Rowland) 
 "(Everything I Do) I Do It for You" (Bryan Adams) 
 "Alone" (Heart) 
 "Piece Of My Heart" (Beverley Knight) 
 "Not ready to make Nice" (Dixie Chicks)

Album fra 2010
Hassan Kamranifar

Hassan Kamranifar (persisk: حسن کامرانی فر; født 19. april 1972 i Teheran) er en iransk fodbolddommer, som dømmer i den iranske liga. Han blev FIFA-dommer i 2001, og dømmer som linjedommer. Han har dømt en gang i VM 2010 hvor han var linjedommer for for Khalil Al Ghamdi fra Saudi Arabien. Han har også dømt i Africa Cup of Nations 2010 og Sommer-OL 2008.

Fodbolddommere fra Iran
Sportsfolk fra Iran
Personer fra Teheran
Dommere i VM i fodbold 2010
Abraham Klein (fodbolddommer)

Abraham Klein (Hebraisk:אברהם קליין, født 29. marts 1934), er en tidligere fodbolddommer fra Israel. Han var en højt respekteret dommer i internationale kampe som FIFA-dommer fra slutningen af 1960'erne til 1982. Blandt andet dømte han bronzefinalen i VM i Argentina i 1978 mellem  og . Han dømte i tre VM-sluttspil, i Mexico i 1970, Argentina i 1978 og i Spanien i 1982.

Bibliografi
 

Fodbolddommere fra Israel
Dommere i VM i fodbold 1970
Dommere i VM i fodbold 1978
Dommere i VM i fodbold 1982
Fodbolddommere som har dømt VM-finalen
Alon Yefet

Alon Yefet (født 1. september 1972, ) er en israelsk fodbolddommer. Yefet er den første israeler til at dømme i UEFA Champions League. Han har  dømt én kamp i UEFA Champions League og 12 kampe i UEFA Europa Leagueen 

Yefet blev FIFA-dommer i 2001. Han har dømt i kvalifikationskampene til VM I 2006, 2010,, 2014 og 2018.

Kilder 

Fodbolddommere fra Israel
Europavej E22

E22 er en europavej der begynder i Holyhead i Wales, Storbritannien og ender i Ishim i Rusland med en samlet længde på omkring 5.320 kilometer. Undervejs går den blandt andet gennem: Chester, Warrington, Manchester, Leeds, Doncaster og Immingham i England ...(tidligere via færge)... Amsterdam og Groningen i Holland; Oldenburg, Bremen, Hamborg, Lübeck, Rostock, Stralsund og Sassnitz i Tyskland ...(tidligere via færge)... Trelleborg, Malmø, Kalmar og Norrköping i Sverige ...(ingen direkte forbindelse)... Ventspils, Riga og Rēzekne i Letland; Velikije Luki, Moskva, Vladimir, Nizjnij Novgorod, Kazan, Jelabuga, Perm, Jekaterinburg og Tjumen i Rusland.

Noter

Eksterne henvisninger 

22
Veje i Wales
Veje i England
Veje i Nederlandene
Veje i Tyskland
Veje i Sverige
Veje i Letland
Veje i Rusland
Horatio Fitch

Horatio May Fitch (16. december 1900 – 4. maj 1985) var en amerikansk sportsudøver som deltog i de olympiske lege 1924 i Paris.
 
Fitch vandt en sølvmedalje i atletik under OL 1924 i Paris. Han kom på en andre i disciplinen 400 meter med resultatet 48,4 sekunder bagefter Eric Liddell fra Storbritannien som vandt med 47,6 hvilket var en ny verdensrekord.

Sprintere fra USA
Arthur Porritt

Arthur Espie Porritt (født 10. august 1900 i Wanganui, død 1. januar 1994 i London) var en newzealandsk atlet som deltog i de olympiske lege 1924 i Paris.

Porritt vandt en bronzemedalje under OL 1924 i Paris. Han kom på en tredjeplads i disciplinen 100 meter bagefter Harold Abrahams fra Storbritannien og Jackson Scholz fra USA.

Referencer 

Sprintere fra New Zealand
Læger
Politikere fra New Zealand
Paul Martin (atlet)

Paul Martin (11. august 1901 – 28. april 1987) var en Schweizisk atlet som deltog i de olympiske lege 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris, 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin. 

Martin vandt en sølvmedalje i atletik under OL 1924 i Paris. Han kom på en anden plads i disciplinen 800 meter bagefter britiske Douglas Lowe.

Mellemdistanceløbere fra Schweiz
Olga Oelkers

Olga Oelkers (født 21. maj 1897, død 10. januar 1969) var en tysk fægter, som konkurrerede i fleuret og deltog i 1928 i Amsterdam samt 1936 i Berlin.

Ved OL 1928 deltog Oelkers i fleuret, hvor hun først vandt sin indledende pulje. I semifinalepuljen blev hun nummer tre, hvilket sikrede hende plads i finalen. Her vandt hun fire kampe og tabte tre, hvilket kun blev overgået af landsmanden Helene Mayer, der vandt guld, og Muriel Freeman fra Storbritannien, der fik sølv, hvilket betød, at Oelkers fik bronze blandt de 27 kvindelige deltagere i disciplinen.

Hun var tysk mester i Deutscher Turner-Bund, en af flere tyske fægteforbund, i 1928, 1930, 1932 og 1933, samt i 1932 også i Deuscher Fechter-Bund. Ved EM i 1934 var hun med til at vinde sølv for hold og året efter bronze, inden tyskerne med Oelkers på holdet vandt EM-guld i 1936. Samme år deltog hun igen i OL, og her nåede hun til semifinalen, hvor hun blev sidst. Året efter var hun igen med til EM, hvor hun var med til at sikre tyskerne en sølvmedalje for hold.

Oelkers blev trænet af Arturo Gazzera, der var søn af Fritz Gazzera, der ligeledes deltog i OL 1928 for Tyskland. Efter sin fægtekarriere blev Oelkers husmor.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fægtere fra Tyskland
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 1928
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 1936
Olympiske bronzemedaljevindere fra Tyskland
Muriel Freeman

Muriel Freeman (9. september 1897 – 1980) var en britisk fægter som deltog i de olympiske lege 1928 i Amsterdam.

Freeman vandt en sølvmedalje i fægtning under OL 1928 i Amsterdam. Hun kom på en andenplads i den individuelle konkurrence i disciplinen fleuret for damer bagefter Helene Mayer fra Tyskland. Det var 27 kvindelige fægtere fra elleve lande som deltog i fleuretdisciplinen som blev afviklet fra den 31. juli til 1. august 1928.

Kilder 

Fægtere fra Storbritannien
Angelo Schiavio

Angelo Antonio Carlo Schiavio (født 15. oktober 1905 i Bologna, død 17. april 1990) var en italiensk fodboldspiller, som deltog i de olympiske lege 1928 i Amsterdam.

Schiavio spillede 179 kampe og scorede 109 mål for Bologna FC 1909 i perioden 1922-1939. Han var med og vandt Serie A i sæsonerne 1924/25, 1928/29, 1935/36 og 1936/37 med klubben. Han var også med til at vinde Mitropa Cup i 1932 og 1934.

Han debuterede på det italienske landshold i en kamp mod  i november 1925 og spillede i alt 21 landskampe, hvor han scorede 15 mål.

Schiavio deltog blandt andet for Italien ved OL 1928 i Amsterdam. Italien vandt i første runde over  med 4-3, spillede derpå 1-1 mod , men vandt derpå omkampen 7-1. I semifinalen tabte holdet 2-3 til , der efterfølgende vandt guld mod . I kampen om bronze vandt Italien 11-3 over  . Schiavio spillede fire kampe og scorede fire mål i OL-turneringen, heraf tre i bronzekampen.

Hans sidste kampe fandt sted ved VM-slutrunden 1934 på hjemmebane i Italien, hvor han var med til at vinde 7-1 over , dernæst med til at spille 1-1 mod Spanien og efterfølgende vinde omkampen 1-0. I semifinalen vandt Italien 1-0 over , og italienerne blev verdensmestre ved at vinde finalen mod  med 2-1 efter forlænget spilletid. Schiavio scorede fire mål i turneringen: Tre mod USA og sejrsmålet i den forlængede spilletid i finalen. Denne kamp blev hans sidste på landsholdet.

Efter sin aktive karriere var Schiavio i perioder træner for Bologna. Han var også i en periode i 1950'erne en del af udtagelseskomiteen til det italienske landshold.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fodboldspillere fra Italien
Fodboldspillere fra Bologna FC
Verdensmestre i fodbold
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1928
Olympiske bronzemedaljevindere fra Italien
Mario Magnozzi

Mario Magnozzi (20. marts 1902 i Livorno – 25. juni 1971) var en italiensk fodboldspiller som deltog i de olympiske lege 1924 i Paris, 1928 i Amsterdam.
 
Magnozzi vandt en bronzemedalje i fodbold under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han spillede på det italienske landshold som kom på en tredje plads i fodboldtuneringen bagefter  og . Italiens vej til bronzefinalen var at det vandt over  med 4-3, uafgjort med 1-1 mod  i den første kvartfinale, vandt de omkampen tre dage senere med 7-1 men tabte i semifinalen mod  med 2-3. I bronzefinalen mødte de  som de besejrede 11-3. Magnozzi scorede fire mål i OL-turneringen.

Han spillede 29 landskampe og scorede 13 mål for  i perioden 1924–1932 og han spillede klubfodbold for AS Livorno Calcio og AC Milan og var topscorer i Serie A i sæsonen 1924-25.

Fodboldspillere fra Italien
Fodboldspillere fra AC Milan
Fodboldtrænere fra AC Milan
Olympiske bronzemedaljevindere fra Italien
Fodboldspillere fra A.S. Livorno Calcio
Nappflaskan

Nappflaskan (Sutteflasken) er kælenavnet for det tidligere vandtårn i Ystad i Sverige. Efter større ombygning består bygningen i dag af 10 lejligheder.

Ystads gamle vandtårn er tegnet af arkitekt Gerdt Stendahl i 1914, og vandtårnet stod klart til inspektion i 1915. Vandtårnet har et tolvkantet tværsnit, står 24½ m.o.h. og er 47,60 meter højt til tårnspidsen med en udsigtsplatform i 34½ meters højde. Fundamentet består af en armeret betonplade, og på denne står en 2½ meter høj betonmur, der bærer ydervæggene. De udvendige vægge er bygget i mursten af varierende tykkelse, og er dekorerede med granitblokke, som ikke udfylder nogen funktion. Vandreservoiret hvilte på 24 søjler i armeret beton, og kunne rumme cirka 600 m3.

Kildehenvinsinger 

Vandtårne i Sverige
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Ystad
Adolfo Baloncieri

Adolfo Baloncieri (27. juli 1897 i Alessandria – 23. juli 1986 i Alessandria) var en italiensk fodboldspiller som deltog i de olympiske lege 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris, 1928 i Amsterdam.

Baloncieri vandt en bronzemedalje i fodbold under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han spillede på det italienske landshold som kom på en tredje plads i fodboldtuneringen bagefter  og . Italiens vej til bronzefinalen var at det vandt over  med 4-3, uafgjort med 1-1 mod  i den første kvartfinale, vandt de omkampen tre dage senere med 7-1 men tabte i semifinalen mod  med 2-3. I bronzefinalen mødte de  som de besejrede 11-3. Magnozzi scorede fire mål i OL-turneringen.

Han spillede 47 landskampe og scorede 25 mål for  og han spillede 192 kampe og scorede 97 mål for FC Torino i perioden 1925–32.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Italien
Fodboldtrænere fra Italien
Fodboldspillere fra Torino FC
Fodboldtrænere fra AC Milan
Olympiske bronzemedaljevindere fra Italien
Europavej E77

E77 er en europavej der begynder i Pskov i Rusland og ender i Budapest i Ungarn. Undervejs går den blandt andet gennem: Estland; Riga i Letland; Šiauliai i Litauen; Kaliningrad i Rusland ...(ingen direkte forbindelse)... Gdańsk, Elbląg, Warszawa, Radom og Kraków i Polen; Trstená, Ružomberok og Zvolen i Slovakiet.

Referencer

Eksterne henvisninger 

77
Veje i Rusland
Veje i Estland
Veje i Letland
Veje i Litauen
Veje i Polen
Veje i Slovakiet
Veje i Ungarn
Umberto Caligaris

Umberto Francesco Luigi Caligaris (født 26. juli 1901 i Casale Monferrato, død 19. oktober 1940) var en italiensk fodboldspiller, der blev verdensmester med Italiens landshold ved VM i 1934 på hjemmebane.

Caligaris spillede for A.S. Casale, Juventus F.C. og Brescia Calcio. Han var i Juventus med til at blive italiensk mester fem år i træk (1931-1935). 

Han debuterede på det italienske landshold i 1922. Han var med til OL 1924 i Paris, hvor han spillede i to af de tre kampe, Italien fik, inden de blev elimineret i kvartfinalen. 

Han spillede flere kampe i de første udgaver af den mellemeuropæiske internationale turnering, og han var igen med til OL 1928 i Amsterdam. Her spillede han i alle kampene, der resulterede i, at Italien vandt bronze efter , der vandt guld, og , mens Italien vandt kampen om bronze 11-3 over .

I 1934 var han med i den italienske trup til VM på hjemmebane. Italien blev her verdensmestre efter finalesejr over Tjekkoslovakiet, men Caligaris fik ikke spilletid i turneringen, så derfor blev en kamp i den mellemeuropæiske internationale turnering tidligere i 1934 hans sidste landskamp. Han opnåede i alt 59 landskampe i en tretten år lang periode; han var anfører i seksten af kampene. Han havde rekorden med fleste landskampe helt frem til 1971.

Efter sin aktive karriere var Caligaris træner i et par af sine tidligere klubber, indtil hans pludselige død i 1940 af en aneurisme.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fodboldspillere fra Italien
Fodboldtrænere fra Italien
Fodboldspillere fra Juventus F.C.
Fodboldspillere fra Brescia Calcio
Verdensmestre i fodbold
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1924
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1928
Olympiske bronzemedaljevindere fra Italien
Dražen Mužinić

Dražen Mužinić (født 25. januar 1953 i Split, Jugoslavien) er en tidligere jugoslavisk/kroatisk fodboldspiller (midtbane).

Han spillede det meste af sin karriere hos Hajduk Split i sin fødeby. I 1980 rejste han til England, hvor han de følgende to sæsoner var tilknyttet Norwich City. Norwich betalte en pris på 300.000 britiske pund for Mužinić, men hans tid i klubben blev grundet dårlige præstationer og sprogproblemer en skuffelse.
 
Mužinić spillede i årene mellem 1974 og 1979 32 kampe og scorede ét mål for det jugoslaviske landshold. Han var med i landets trup til VM i 1974 i Vesttyskland og til EM i 1976 på hjemmebane.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fodboldspillere fra Jugoslavien
Fodboldspillere fra Kroatien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1974
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1976
Fodboldspillere fra Hajduk Split
Fodboldspillere fra Norwich City F.C.
Personer fra Split
Delfo Bellini

Antonio Giovanni Battista Delfo Bellini (født 13. januar 1900 i Genova, død 11. september 1953) var en italiensk fodboldspiller, som deltog i de olympiske lege 1928 i Amsterdam.

Bellini var forsvarsspiller og begyndte sin karriere i 1919 i Sampierdarenese. Han skiftede til Genoa i 1922, hvor han spillede, til han i 1925 flyttede videre til Inter. Han spillede to sæsoner her, inden han vendte tilbage til Genoa, hvor han spillede, til han sluttede sin karriere i 1928. Han var med til at blive italiensk mester i 1924 med Genoa. 

Han spillede otte landskampe for  1924-1928. Hans sidste landsholdoptræden kom ved OL 1928, hvor han kun spillede én kamp: Bronzekampen mod , som Italien vandt 11-3.  og  vandt henholdsvis guld og sølv.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Italien
Fodboldspillere fra FC Internazionale Milano
Personer fra Genova
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1928
Olympiske bronzemedaljevindere fra Italien
Ivan Buljan

Ivan Buljan (født 11. december 1949 i Runovići, Jugoslavien) er en tidligere jugoslavisk/kroatisk fodboldspiller (forsvarer).

Han spillede det meste af sin karriere hos Hajduk Split i sin fødeby. Han var dog også i fire år tilknyttet tyske Hamburger SV og i en enkelt sæson amerikanske New York Cosmos. Hos Hamburg var han med til at nå finalen i Mesterholdenes Europa Cup i 1980.
 
Buljan spillede i årene mellem 1973 og 1981 36 kampe og scorede to mål for Jugoslaviens landshold. Han var med i landets trup til VM i 1974 i Vesttyskland og til EM i 1976 på hjemmebane.

Efter sit karrierestop har Buljan fungeret som træner. Han har blandt andet stået i spidsen for sin gamle klub Hajduk Split.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Fodboldspillere fra Jugoslavien
Fodboldspillere fra Kroatien
Fodboldspillere fra Hajduk Split
Fodboldspillere fra Hamburger SV
Fodboldspillere fra New York Cosmos
Fodboldtrænere fra Kroatien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1974
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 1976
Per Gessle

Per Håkan Gessle (født 12. januar 1959 i Halmstad) er en svensk popsanger, guitarist og sangskriver.

Per Gessle har siden 1980'erne været en af Sveriges mest populære musikere. Han slog igennem som sanger og frontfigur i Gyllene Tider. Sammen med sangerinden Marie Fredriksson dannede han i 1986 popduoen Roxette, som var Sveriges største musikeksport 1988-1995. Senere har han også haft succes som solomusiker med album på både svensk og engelsk. Derudover har han skrevet sange til en lang række andre.

Eksterne henvisninger 
 

Popmusikere fra Sverige
Sangere fra Sverige
Guitarister fra Sverige
Popguitarister
Roxette
Personer fra Halmstad
Christian 1. af Sachsen

Christian 1. af Sachsen, (29. oktober 1560 i Dresden – 25. september 1591 i Dresden), var søn af August 1. af Sachsen og Anna af Danmark, dattersøn af Dorothea af Sachsen-Lauenburg og kong Christian 3. af Danmark-Norge.
 
Christian 1. var kurfyrste af Sachsen fra 1586 til 1591.

Familie
Christian giftede sig den 25. april 1582 i Dresden med Sophie, datter af Kurfyrst Johan Georg af Brandenburg. Parret havde syv børn:

Christian II (f. Dresden, 23. september 1583 – d. Dresden, 23. juni 1611)
Johan Georg I (b. Dresden, 5. marts 1585 – d. Dresden, 8. oktober 1656)
Anna Sabine (f. Dresden, 25. januar 1586 – d. Dresden, 24. marts 1586)
Sophie (f. Dresden, 29. april 1587 – d. Stettin, 9. december 1635), gift den 26. august 1610 med hertug Frans af Pommern.
Elisabeth (f. Dresden, 21. juli 1588 – d. Dresden, 4. marts 1589).
August (f. Dresden, 7. september 1589 – d. Naumburg, 26. december 1615), gift i 1612 med Elisabeth af Braunschweig-Wolfenbüttel.
Dorothea (f. Dresden, 7. januar 1591 – d. Quedlinburg, 17. november 1617)

Litteratur 
 Christa Schille (1957), "Christian I.", Neue Deutsche Biographie (NDB) (in German) (Berlin: Duncker & Humblot) 3: 230–231, (full text online )
 Ilse Schunke: Beitraege zur Politik des Kurfürsten Christian I. v. Sachsen 1586-1591 vornehmlich in den Jahren 1586/89, Munich, 1922 (German)

Eksterne henvisninger 

Albertinske linje af Huset Wettin
Kurfyrster af Sachsen
Personer fra Dresden
Personer i Tysklands historie
VCD

VCD står for Video Compact Disc, er et videoformat der bruges til at kopiere filmformater så som avi, mpeg og lignende direkte ned på en CD-skive. Denne type kan afpilles på alle gængse DVD-afspillere.

Eksterne kilder og henvisninger 
 VCD information

Multimedia
Flash Video

Flash Video er i dag er det mest benyttede format til visning af video-filer på internettet. Det bruges som et standardformat og kan spilles af mange medieafspillere, som f.eks Adobe Flash.

Multimedia
Virginio Rosetta

Virginio "Viri" Rosetta (født 25. februar 1902 i Vercelli, død 31. marts 1975 i Torino) var en italiensk fodboldspiller, der blev verdensmester med Italiens landshold ved VM i 1934 på hjemmebane. Han deltog også i alle olympiske lege i 1920'erne.

Rosetta var forsvarsspiller og spillede klubfodbold for klubberne US Pro Vercelli Calcio og FC Juventus. Han spillede 338 kampe og scorede 15 mål for Juventus i perioden 1923–1936. Han blev italiensk mester med Vercelli i 1921 og i 1922 og med Juventus i 1926 samt i fem sæsoner i træk fra 1931 til 1935.

Han debuterede for det italienske landshold i en kamp ved OL 1920 i Antwerpen mod , som italienerne vandt 2-1 efter forlænget spilletid. Italien blev nummer fire i denne turnering.

De følgende år spillede han en række venskabskampe for Italien, og han var med i truppen igen til OL 1924 i Paris. Her spillede han alle de tre kampe, Italien fik, da de nåede frem til kvartfinalen, som de tabte til .

Efter OL 1924 spillede han flere venskabskampe og var med i kampe i den centraleuropæiske internationale turnering (1927-1930). Han var også med ved OL 1928 i Amsterdam og spillede med i første kamp mod  (vundet 4-3), de to kampe mod Spanien (1-1 og sejr på 7-1 i omkampen) samt semifinalen mod  (tabt med 2-3). Uruguay vandt finalen mod , mens Italien vandt bronze med sejr over  på 11-3 (uden Rosetta).

Rosetta spillede flere kampe de følgende år, blandt andet i den nye centraleuropæiske turnering (1931-1932), og endelig sluttede han sin landsholdskarriere, da han var med i truppen ved VM-slutrunden 1934 på hjemmebane, som Italien vandt efter finalesejr over . Rosetta spillede blot med i én af kampene, ottendedelsfinalen mod , som Italien vandt 7-1. Han spillede i alt 52 landskampe, deraf otte som anfører.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Fodboldspillere fra Italien
Fodboldtrænere fra Italien
Fodboldspillere fra Juventus F.C.
Verdensmestre i fodbold
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1920
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1924
Deltagere for Italien ved sommer-OL 1928
Olympiske bronzemedaljevindere fra Italien
Cd-brænder

En cd-brænder er en maskine til lagring af data på en cd.

Se også 

Lydteknologi
Computerlagringsenheder