kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Robert Wyatt

Robert Wyatt (født 28. januar 1945 i Bristol, England) er en engelsk progressiv rock musiker. Han begyndte sin karriere i Soft Machine.

Diskografi

Albums

Soft Machine 
 The Soft Machine (ABC/Probe, 1968) (engelsk)
 Volume Two (ABC/Probe, 1969) (engelsk)
 Third (Columbia, 1970) (engelsk)
 Fourth (Columbia, 1971) (engelsk)

Solo 
 The End of an Ear (1970)

Matching Mole 
 Matching Mole (1972)
 Matching Mole's Little Red Record (1972)

Solo 
 Rock Bottom (1974)
 Ruth Is Stranger Than Richard (1975)
 Nothing Can Stop Us (1981, Singles compilation; 1983 Australian edition includes "Shipbuilding")
 The Animals Film (1982, Soundtrack)
 Old Rottenhat (1985)
 Dondestan (1991)
 A Short Break (1996, EP)
 Shleep (1997)
 Dondestan (Revisited) (1998)
 Solar Flares Burn for You (2003)
 Cuckooland (2003)
 Theatre Royal Drury Lane 8th September 1974 (2005)

EPs 
 The Peel Sessions (1974, "Alifib"/"Soup Song"/"Sea Song"/"I'm a Believer")
 Work In Progress (1984, "Biko"/"Amber and the Amberines"/"Yolanda"/"Te Recuerdo Amanda")
 4 Tracks EP (1984, "I'm a Believer"/"Yesterday Man"/"Team Spirit"/"Memories")
 Airplay (2002, "Fridge"/"When Access Was A Noun "/"Salt-Ivy"/"Signed Curtain")

Singles 
 "I'm a Believer"/"Memories" (1974)
 "Yesterday Man"/"I'm a Believer" (1974)
 "Yesterday Man"/"Sonia" (1977)
 "Arauco"/"Caimanera" (1980)
 "At Last I'm Free"/"Strange Fruit" (1980)
 "Stalin Wasn't Stallin'"/"Stalingrad" (1981)
 "Grass"/"Trade Union" (1981)
 "Shipbuilding"/"Memories of You"/"'Round Midnight" (1982)
 "The Age of Self"/"Raise Your Banners High" (1984)
 "Chairman Mao" (1987)
 "Free Will and Testament"/"The Sight of the Wind" (1997)
 "Heaps of Sheeps"/"A Sunday in Madrid" (1997)

Se også 
 Canterbury Scene

Eksterne henvisninger 

 Robert Wyatt – The Art and Music of Robert Wyatt (engelsk)
 HULLODER – Robert Wyatt discography  (engelsk)
 Robert Wyatt solo discography Wyatt's solo recordings. (engelsk)

Trommeslagere fra Storbritannien
Rockmusikere fra Storbritannien
Sangere fra England
Personer fra Bristol
Soft Machine
Recept

En recept (fra latin receptum, "det modtagne") er en ordination fra en læge, tandlæge eller dyrlæge om udlevering af lægemidler fra et apotek eller sygehusapotek.

Læger – herunder speciallæger – må ordinere alle slags lægemidler på recept til brug for bestemte personer (patienter), til brug i lægepraksis eller på sygehus samt til eget personligt brug (latin: ad usum proprium).

Tandlæger må ordinere lægemidler på recept til brug for bestemte personer (patienter), til brug i tandlægepraksis samt til eget personligt brug. Tandlægevirksomhed omfatter dog (ifølge autorisationslovens § 49) kun forebyggelse af instrumentel og medikamentel art, diagnostik og behandling af anomalier, læsioner og sygdomme i tænder, mund og kæber. Som følge heraf må tandlæger udelukkende ordinere lægemidler, der skal bruges som led i behandling af tand- eller mundhulelidelser – hvilket typisk omfatter smertestillende medicin samt antibiotika som f.eks. penicillin. Det er således forbudt for tandlæger at ordinere enhver form for andre lægemidler (hvad enten det er til eget brug eller til andre personer), som f.eks. blodtryksmedicin, astmamedicin, p-piller, gigtmedicin, impotensmedicin, influenzavacciner, epilepsimedicin, insulin til sukkersyge osv. osv. – hvilket gennem årene er blevet indskærpet flere gange fra Sundhedsstyrelsens side (f.eks. i 1984, og senest i 2011). Overtrædelse af disse lovbestemmelser er strafbart og medfører – foruden retsforfølgelse – endvidere fratagelse af autorisation udstedt af Sundhedsstyrelsen.

Dyrlæger må ordinere lægemidler på recept til brug for dyr samt til brug i dyrlægepraksis. Dyrlæger må ordinere alle slags veterinære lægemidler. Dog må dyrlægen også ordinere et almindeligt lægemiddel, hvis der ikke findes et tilsvarende veterinært lægemiddel på markedet.

Læger og tandlæger kan vælge enten at give patienten en skreven recept i hånden, at indtelefonere recepten til apoteket eller at sende recepten direkte til apoteket elektronisk (via Receptserveren) eller med telefax.

Dyrlæger kan ligeledes vælge enten at give klienten en skreven recept i hånden, at indtelefonere recepten til apoteket eller at sende recepten direkte til apoteket med telefax – men ikke elektronisk.

Oftest indleder lægen, tandlægen eller dyrlægen recepten med et dobbeltkors (#), der tolkes som in nomine Dei ("i Guds navn"). Derefter følger Rp. ("recipe", i betydningen "tag") fulgt af lægemidlets navn, lægemiddelform, dosering, indikation og udleveringsbestemmelse. Ds. står for detur signatur (udlever brugsanvisning) og indikerer den anvisning, receptudskriveren ønsker, at recepttageren får ved lægemiddeludleveringen. I Danmark sker dette i praksis ved et print af et klistermærke med brugsanvisningen, som sættes på lægemidlet.

Eksterne kilder og henvisninger 
 Lægemiddelstyrelsens Bekendtgørelse af 20.02.2007 om recepter

Noter 

Farmakologi
Sundhedsvæsen
Apoteksvæsen
Sort sol

Sort sol er et naturfænomen, der kan ses forår og efterår, når stære på træk samles i store flokke for overnatning, f.eks. i Tøndermarsken i det sydvestlige Danmark. Lige før stærene går ned på jorden for natten, danner de store flokke mønstre på himlen, der næsten formørker solen, heraf navnet sort sol.

Sort sol kan også opleves uden for marsken, men ikke i så udpræget grad. Fænomenet, der varer i omkring tyve minutter, ender normalt senest en time efter solnedgang, når stærene har sat sig til ro i tagrørene.

Træk 

Stærene, der ses i marsken er trækfugle, der forår og efterår er på vej til eller fra Skandinavien, Finland og Rusland, hvor de yngler. Stæren kommer til marsken for at æde stankelbens- og gåsebillelarver, som findes i store mængder i de fugtige græsarealer. Om dagen søger de især føde i de ydre kroge af Tøndermarsken, mens de om natten sover på tagrørene. Overnatningsområderne flyttes ofte, sandsynligvis på grund af rovfugle, der tiltrækkes af de store flokke samt fordi tagrørene efter nogle dages benyttelse brækker, så stæren kommer til at sidde med fødderne i vand. Om foråret ses sort sol i nogle få dage i marts/april, mens det om efteråret kan ses i en længere periode i september og oktober.

Flokdannelse 
Overnatningsflokkene i Tøndermarsken kan enkelte gange rumme op til en million fugle. Hvis de bliver større end 500.000 fugle, splittes de dog normalt op. Årsagen til, at stærene flyver i flok, kender man ikke præcist. En teori er, at stærene er nærsynede og har fremadrettede øjne, hvilket betyder, at de kan have vanskeligt ved at opdage fjender. Deres øjenplacering er ideel, når det drejer sig om at fokusere på en genstand, et fødeemne, foran sig, men mindre fordelagtig, når fjender skal opdages. I de store flokke er stærene formentlig bedre i stand til at afvise angreb fra rovfugle.

Rovfugle 
Normalt lykkes det dog rovfugle at få fat i mange stære i de minutter, hvor fuglene samles til overnatning. Når en rovfugl flyver ind i flokken, reagerer stærene prompte med et bombardement af gylp og ekskrementer, hvilket i sjældne tilfælde kan få rovfuglens fjerdragt til at klæbe sammen, så den mister flyveevnen. To gange på 20 år skulle det være sket, at en ung duehøg er druknet, fordi den har befundet sig over vand.

Når stærene har sat sig til ro, kan det ske, at en stor hornugle går til angreb på de sovende stære. I det tilfælde opskræmmes alle fugle og overnatningsstedet opgives.

Attraktion 
De store stæreflokke er en attraktion, som trækker tusinder af mennesker til marsken. Også tusinder af gæs samles på de store, åbne arealer. Sammen med talrige andre vandfugle findes gæssene i marsken, hvor den vestligste del ligesom Vadehavet er gjort til EF-Fuglebeskyttelsesområde.

Noter

Kilder/Eksterne henvisninger 
 pdfnet.dk: Sort Sol. Arkiveret udgave fra 11. marts 2007
 danhostel-ribe.dk: Sort Sol , Filmklip og billeder.

 Gram, Iver: "Sort sol over Tøndermarsken", Naturens Verden, nr. 8/1999, vol. 82, side 14-19.

Vadehavet
Louns Kirke

Louns Kirke er en kirke placeret i det kuperede vesthimmerlandske landskab på Lounshalvøen ved landsbyen Louns. Fra kirken og kirkegården er der mod syd og sydvest en formidabel udsigt over Louns Bredning, og siden 1995 har man mod nord kunnet nyde den genskabte Louns Sø.

Den højtliggende, hvidkalkede kirke er opført omkring 1300. Den består af kor og skib i forlængelse af hinanden, og vinkelret herpå et nordvendt våbenhus. Korets og skibets mure er udvendigt af munkesten, men i det indre ses kampesten i murene – triumfmuren er dog alene opført af munkesten.

Af de oprindelige enkeltheder er i dag kun bevaret den smalle, svagt spidsbuede korbue – stilen fortæller, at kirken stammer fra gotikkens tidlige tidsalder. Engang i senmiddelalderen har man bygget den vestlige forlængelse af kirken, som er opført i kampesten – de svære dimensioner tyder på, at murene har skullet bære et tårn, men det er usikkert, om et sådant nogensinde blev opført.

Altertavlen er fra begyndelsen af 1600-tallet, mens dåbsfad og det lille krucifiks i korbuen stammer fra omkring hhv. 1550 og 1500. Prædikestolen er typisk ung-renæssance med rudeformede felter, og stammer formentlig fra det indgraverede årstal, 1576.

I våbenhuset findes et stolestade med enkle renæssancegavle samt en frise med inskription af giveren, Iver Krabbe, daværende lensmand på Mariager Kloster.

Kirkens klokke stammer fra 1684 og er ophængt under et lille tag på vestgavlen.

Et punkt for Johannes V. Jensen i Danske Digterruter er ved kirken.
Lydfortællingen knyttet til punktet er oplæst af Else Marie Drost og fra Barndommens Sig.

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Louns Kirke hos KortTilKirken.dk

Kirker i Vesthimmerlands Kommune
Kirker i Viborg Stift
Kirker i Aalborg Amt
Lovns Sø

Louns sø er en sø i på Lovns Halvøen Himmerland i Vesthimmerlands Kommune , men var i stenalderen en vig af Limfjorden. I forbindelse med landhævningen efter sidste istid blev den afsnøret fra fjorden af den strandvold, som landsbyen Louns ligger på i dag. Denne ferskvandssø blev i 1800-tallet afvandet og anvendt til høslæt og græsning. I 1925 blev afvandingen yderligere forbedret ved hjælp af en pumpestation. I slutningen af 1980'erne havde engjorden sat sig så meget, at en ordentlig afvanding ville kræve en fornyet dræning og renovering af pumpestationen. Ideen til at genskabe søen opstod, og i 1995 kunne den retablerede sø indvies, efter at have været tørlagt i mere end et århundrede. Projektet er gennemført som en frivillig aftale mellem lodsejerene og Nordjyllands Amt uden økonomisk kompensation.

Søen dækker et areal på 40 ha. og dens største dybde er 1,5 meter.

Se også 
 Louns Kirke
 Louns Sogn

Eksterne henvisninger 
 

Søer i Vesthimmerlands Kommune
Inddæmningsprojekter i Danmark
Den serbiske dansker

Den serbiske dansker er en kriminalroman af Leif Davidsen fra 1996.

Bogen blev i 2001 bearbejdet til en miniserie i tre afsnit af Jacob Grønlykke for DR.

Resumé 

Hovedpersonen Sara Santanda har skrevet en bog om, hvordan iranske kvinder bliver undertrykt af præsterne. Derfor er der udlovet en stor dusør til den, der dræber hende. Santanda bliver træt af at leve under jorden og vil til Danmark for at blive interviewet. I Danmark er lejemorderen Vuk klar til at slå hende ihjel, og dramaet udvikler sig, da Flakfortet bliver stedet, hvor interviewet skal foregå.

Bøger af Leif Davidsen
Litteratur i 1996
Krimier
Den russiske sangerinde

Den russiske sangerinde har flere betydninger:

 Den russiske sangerinde (roman) – en roman af Leif Davidsen.
 Den russiske sangerinde (film) – en film, der er baseret på ovenstående bog.
Den russiske sangerinde (roman)

Den russiske sangerinde er en kriminalroman skrevet af Leif Davidsen i 1988.

Den russiske sangerinde er første bind i en trilogi, hvor bind 2 er Den sidste spion, og bind 3 er Den troskyldige russer.

Bogen handler om Jack Andersens liv i Moskva, hvor han er diplomat på den danske ambassade, opklaringen af mordet på den danske kvinde Sonia og Jacks forelskelse i den russiske sangerinde Lili Smuul.

Den blev filmatiseret i 1993 som Den russiske sangerinde (film).

Bøger af Leif Davidsen
Litteratur i 1988
Krimier
Eleonora Duse

Eleonora Duse (3. oktober 1858 i Vigevano, Italien – 21. april 1924 i Pittsburgh, Pennsylvania, USA) var en italiensk skuespillerinde.

Hun var sammen med Sarah Bernhardt datidens store primadonna.

Hun var berømt for sin intense og lidenskabelige fremstilling af bl.a. Henrik Ibsens kvindeskikkelser.

En verdensturné i 1906 bragte hende til København.

Eksterne henvisninger 

 
 
 Herman Bangs essay om Eleonora Duse  i Arkiv for Dansk Litteratur

Skuespillere fra Italien
Stephen Foster

Stephen Foster (4. juli 1826 – 13. januar 1864) var en amerikansk forfatter og komponist.

Han skrev tekst og musik til en række populære sange, som f.eks. Camptown Races, My Old Kentucky Home, Jennie with the Light Brown Hair,Swanee River, The Old Folks at Home, Beautiful Dreamer og Oh, Susanna.

I sit korte liv – Foster døde som følge af et voldsomt alkoholforbrug – nåede han at skrive omkring 175 sange.

Se også 
 Sange i Wikisource

Sangskrivere fra USA
Komponister fra USA
John Heysham Gibbon

John Heysham Gibbon (født 29. september 1903, død 5. februar 1973) var en amerikansk kirurg, som udviklede den første hjerte-lunge-maskine. Den blev taget i brug i 1953.

Maskinen kan under operationer overtage hjertets og lungernes funktion og dermed opretholde blodcirkulationen.

Læger fra USA
Kirurger
Niels Bollmann

Niels Andersen Bollmann (født 11. juli 1939 i Brøns Sogn, død 16. maj 1989) var en dansk politiker (Centrum-Demokraterne) og boligminister i Poul Schlüters første regering.

Bollmann var født i Brøns Sogn i Sønderjylland i 1939. Han tog realeksamen i Skærbæk i 1955 og blev elev i Toldvæsenet hvori han fortsatte sin karriere og blev toldkontrollør i 1971.

Bollmann var boligminister i regeringen Poul Schlüter I fra 12. september 1982 til 12. marts 1986 og medlem af Folketinget fra folketingsvalget den 15. februar 1977 til sin død i 1989. Sonja Albrink efterfulgte ham i Folketinget.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Folketingsmedlemmer i 1980'erne
Boligministre fra Danmark
Danske ministre fra Centrum-Demokraterne
Tidligere folketingsmedlemmer fra CD
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Christian Christensen (politiker)

Christian Christensen (født 20. januar 1925 i Tangsig i Nørre Bork Sogn, død 30. september 1988) var en dansk politiker. Han var næstformand for Kristeligt Folkeparti, medlem af Folketinget og blandt andet miljøminister.

Familie 
Christensen var søn af landmand Peder Anton Christensen (1872-1954) og Christiane Margrethe Christensen (1886-1967). Han havde en tvillingbror Anton. Christensen blev gift med lærer Karen Margrethe Knudsen (født 1926) 1. august 1951 i Klejtrup.

Opvækst, uddannelse og erhverv 
Christensen blev født i Nørre Bork Sogn syd for Ringkøbing Fjord i 1925. Han gik i folkeskole og blev landbrugsuddannet og i 1944-1945 gik han på Hoptrup Højskole. Han blev lærer fra Haslev Seminarium i 1952.

Fra 1952 til 1961 var Christensen lærer på både Haslev borger- og realskole og Haslev handelsskole. Han blev forstander for handelsskolen i 1954. Samtidig videreuddannede han sig på handelshøjskolen til faglærer i erhvervsgeografi og samfundsøkonomi, og tog årskursus på Danmarks lærerhøjskole i dansk og geografi 1958-1960. I 1961 blev Christensen skoleinspektør på Ringkøbing skole og stadsskoleinspektør og fra 1972 var han skoledirektør i Ringkøbing Kommune.

Christensen var spejderleder i KFUM og K og medlem af Haslev meningshedråd 1958-1961.

Politisk karriere 
Han blev medlem af Kristeligt Folkeparti kort efter partiets stiftelse i 1970. Han var formand for Ringkøbingafdelingen fra 1971 og amtsformand i Ringkøbing Amt fra 1972 til 1974. Fra 1972 var han også medlem af Kristeligt Folkepartis hovedbestyrelse og forretningsudvalg og fra 1973 til 1978 var han partiets næstformand.

Christensen blev folketingskandidat i Ringkøbingkredsen i 1971. I 1973 blev han kandidat i Skjernkredsen og Herningkredsen, og fra 1975 i Herningkredsen alene. Han var blandt de første 7 medlemmer af Folketinget som Kristeligt Folkeparti fik ved jordskredsvalget i 1973 og forblev i Folketinget til sin død i 1988.

Han var formand for Kristeligt Folkeparti folketingsgruppe fra 1973 til han i 1982 blev miljøminister. Da partiformand Jens Møller ikke blev genvalgt til Folketinget i 1979, blev Christensen Kristeligt Folkepartis politiske leder.

Minister 
Christensen blev Kristeligt Folkepartis første minister, da han 10. september 1982 blev miljøminister og minister for nordiske anliggender i Poul Schlüters første regering. Han fortsatte i 1987 som  miljøminister i Regeringen Poul Schlüter II indtil Kristeligt Folkeparti forlod regeringssamarbejdet i 1988. Han stod miljøminister bag gennemførelsen af den første vandmiljøplan i 1987.

Død 
Christensen døde i en alder af 63 år den 30. september 1988, knap 4 måneder efter at han stoppet som minister. Hans plads i Folketinget blev efter hans død overtaget af Henning Lysholm Christensen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Danske ministre fra Kristendemokraterne
Miljøministre fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Folketingsmedlemmer i 1980'erne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Kristendemokraterne
Ministre for nordisk samarbejde fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Shemagh

Shemaghen er det traditionelt hals- og hovedtørklæde som er blevet anvendt i den arabiske verden gennem århundreder. I Danmark kendes tørklædet som et palæstinensertørklæde eller et PLO-tørklæde, hvid med rødt mønster og forbindes måske mest med PLO-sympatisører på venstrefløjen.

Militær anvendelse 

I den militære verden har shemaghen været anvendt – og udleveret – siden 2. verdenskrig hvor især det britiske SAS (Special Air Service) erfarede at en shemagh var et uundværligt værktøj sammen med kørebriller, når man skulle køre rundt i åbne landrovere i den støvende afrikanske ørken.

Siden da har en grøn shemagh været en del af standardudrustningen i den britiske hær, og under Golfkrigen blev shemaghen anvendt i den sandfarvede udgave. Hjemmeværnsfolk bruger den i danske farver, store pletter i gullig grønne toner.

Link 
 http://www.bellum.nu/armoury/shemagh.html 

Tørklæder
Hovedtørklæder
Knud Enggaard

Knud Enggaard (født 4. juni 1929 i Odder) er en tidligere dansk politiker fra (Venstre) og minister.

Født i Odder, søn af gårdejer Jens Enggaard.

Han blev i sine unge år medlem af Venstres Ungdom og var næstformand i denne fra 1957 til 1959 og formand fra 1959 til 1962.

Folketingsmedlem fra 22. september 1964 til 14. februar 1977, 23. oktober 1979 til 7. december 1981 og igen fra 10. januar 1984 til 10. marts 1998. Midlertidig medlem i flere perioder 1982-83 & 1998-2001. Tidligere landsformand i Foreningen NORDEN.

 Indenrigsminister i Regeringen Anker Jørgensen III fra 30. august 1978 til 26. oktober 1979
 Energiminister i Regeringen Poul Schlüter I fra 10. september 1982 til 12. marts 1986
 Indenrigsminister i Regeringen Poul Schlüter I fra 12. marts 1986 til 10. september 1987
 Økonomiminister i Regeringen Poul Schlüter II fra 10. september 1987 til 3. juni 1988
 Forsvarsminister i Regeringen Poul Schlüter III fra 3. juni 1988 til 18. november 1992
 Forsvarsminister og minister for nordisk samarbejde i Regeringen Poul Schlüter IV fra 19. november 1992 til 24. januar 1993

I 1992 blev han Kommandør af 1. grad af Dannebrogordenen. Bærer også Reserveofficersforeningen i Danmarks hæderstegn, Civil Fortjenstorden, Den islandske Falkeorden, Finlands Løves Orden og Fortjenst Orden.

Ekstern kilde/henvisning 
 Folketingets hjemmeside med biografi af Knud Enggaard

Forsvarsministre fra Danmark
Indenrigsministre fra Danmark
Danske ministre fra Venstre
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Økonomiministre fra Danmark
Ministre for nordisk samarbejde fra Danmark
Folketingsmedlemmer i 1980'erne
Folketingsmedlemmer i 1990'erne
Formænd for Venstres Ungdom
Formænd for Foreningen Norden
Personer i Kraks Blå Bog
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Energiministre fra Danmark
Slaget ved Korupedion

Slaget ved Korupedion i 281 f.Kr. er det sidste slag mellem to af Alexander den Stores officerer, og netop dette slag afslutter den såkaldte diadoch-periode.

Slaget fandt sted i det vestlige Lilleasien, og de to kæmpende var de firsårige diadocher Lysimachos og Seleukos 1.. Meget lidt vides om slagets gang, dog ved vi at Seleukos kom ud af slaget som sejrherre. Lysimachos faldt på slagmarken, og hans imperium stod nu åbent til Seleukos.

Seleukos myrdes dog efterfølgende af Ptolemaios 1. Soters søn Ptolemaios Keraunos.

Ifølge overleveringen bevogtede Lysimachos' trofaste hund sin herres lig og valgte endda til sidst at kaste sig ind på ligbålet.

Korupedion
Grækenland i antikken
Tyge Dahlgaard

Tyge Dahlgaard (født 8. april 1921 i København, død 20. december 1985) var en dansk diplomat, politiker (Socialdemokraterne) og minister. Han var handelsminister i Regeringen Jens Otto Krag II fra 21. september 1966 til 2. februar 1968 i perioden indtil den 1. oktober 1967 tillige minister for europæiske markedsanliggender.

Han er begravet på Gentofte Kirkegård.

Kilder 
 HVEM-HVAD-HVOR i firserne, Politikens Forlag, København 1991.

Eksterne henvisninger 
 

Danske ministre fra Socialdemokraterne
Ministre for nordisk samarbejde fra Danmark
Ambassadører fra Danmark
Personer fra København
Kommandører af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Økonomer fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Helge Dohrmann

Helge Dohrmann (22. februar 1939 i Anderup i Stepping Sogn – 19. september 1989) var en dansk politiker for Fremskridtspartiet.

Medlem af Folketinget ved Folketingsvalget den 4. december 1973 til 19. september 1989.

Formand for Fremskridtspartiet 1984-1986.

Eksterne henvisninger 
 
 HVEM-HVAD-HVOR i firserne, Politikens Forlag, København 1991. 

Tidligere folketingsmedlemmer fra Fremskridtspartiet
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Folketingsmedlemmer i 1980'erne
Personer fra Jylland
Buraq

Burāq (arabisk: براق) er i muslimsk tradition navnet på et vinget dyr, der bar Muhammed fra jorden til himlen og tilbage igen under profetens himmelfærd (se islamiske helligdage). Et uddrag af en hadith fra Sahih Muslim (anerkendt af sunni, men ikke af shia) beskriver Buraq:

"Jeg blev båret på Buraq, som er et langt og hvidt dyr, større end et æsel, men mindre end et muldyr, og afstanden mellem, hvor dens hove rørte jorden, var så langt, øjet rakte."

I kunsten 
I islamisk litteratur og kunst afbildes Buraq ofte som et dyr med en kvindes ansigt – eller som en blanding mellem en ørn og en hest, sandsynligvis inspireret af legenden om Pegasus. Persiske miniaturer fra 1300-tallet og fremefter havde Buraq som et yndet motiv. 

Leon Uris' bog The Haj beskriver Buraq som følger:
"[Den] havde en kvindes ansigt, en fasans hale og kunne med et enkelt skridt gallopere så langt øjet kunne se."

Nutidig brug 
 Grædemuren i Jerusalem kaldes også Al-Buraq-muren, da Muhammed her skulle have tøjret Buraq under sin natlige rejse.
 Flere flyselskaber er opkaldt efter Buraq:
 Det libyske flyselskab, Buraq Air.
 Det indonesiske flyselskab, Bouraq Indonesia Airlines.

Eksterne henvisninger 

 Den fulde beretning fra Sahih Bukhari, der inkluderer et citat mage til det ovenstående.
 Samtidigt billede af en pakistansk lastbil udsmykket med et billede af Buraq.

Islam
Overnaturlige væsner
Mytologi