kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jul i Svinget

Jul i Svinget er en norsk julekalender fra tv-kanalen NRK.

Jul i Svinget blev brugt som 2007's julekalender for børn på DR1, og var en af de to kalendere der blev vist.

Serien er oprindelig norsk men blev oversat til dansk tale. Julekalenderen er en fortsættelse til serien Linus i Svinget.

Personer

Eksterne henvisninger 
 Danske stemmer
 

Børnenes U-landskalender
Tv-serier fra Norge
Tv-serier fra 2000'erne
Tv-julekalendere
Tv-programmer fra NRK
When the Whip Comes Down

"When the Whip Comes Down" er en sang fra rock ’n’ roll bandet The Rolling Stones album fra 1978 Some Girls. 

Sangen blev skrevet af sangeren Mick Jagger og guitaristen Keith Richards, selvom Jagger hovedsagelig skrev sangens tekst. Det er denne tekst der tiltrækker folk til nummeret, da det er skrevet i sangerens perspektiv:

I et 1978 interview med Rolling Stone, for at markere udgivelsen af Some Girls, svarede Jagger på spørgsmål omkring sangens tekst: "... Der er én sang, der er en regulær bøssesang – "When the Whip Comes Down" – men jeg ved ikke hvorfor jeg skrev den. Det er mærkeligt – Rolling Stones har altid tiltrukket en masse mænd... jeg ved ikke hvorfor, jeg skrev den. Måske "sprang jeg ud af skabet" {griner}. Den handler om en fiktiv person, der kommer fra L.A. til New York City og bliver skraldemand... Jeg håber virkelig at radiostationerne vil spille den ." Teksten forsætter med at hentyde til den kendsgerning, at den fiktive person i sangen bliver en homoseksuel prostituerede, med Jagger der skjuler dette faktum for at sikre at radiostadioner ville spillede denne sang:

"When the Whip Comes Down" blev indspillet på Pathé Marconi Studios i Paris, Frankrig, mellem månederne oktober og december, 1977. Det var endnu en sang fra Some Girls, hvor det kun var medlemmerne fra The Rolling Stones, der spillede på nummeret. Jagger sang og spillede guitar, sammen med Richards og Ron Wood. Wood bidrog også ved at spillede på pedal steel guitar i nummeret, et instrument der også optrådte på andre sange fra Some Girls, som for eksempel "Shattered" og "Far Away Eyes". Bill Wyman spillede bass, mens Charlie Watts spillede sangens trommer. Koret bestod af Richards, Jagger og Wood .

Nummeret "When the Whip Comes Down" blev betragtet af de fleste Stones fans som det tætteste The Stones kom til punk musikken på albummet, som mange kaldte The Stones "punk album". Det er også en af de få sange på albummet, der er stærkt inspireret af New York, da størstedelen af The Stones boede i New York på det tidspunkt.

En version af sangen, fra den 6. juli 1978, blev udgivet på opsamlingsalbummet fra 1981 Sucking in the Seventies, der indeholdt meget af deres senere 1970er materiale. Den er også singlen "Respectable" b-side. En live version fra deres 2002-2003 Licks Tour blev optaget, og udgivet på deres 2004 live album Live Licks.

Eksterne henvisninger 

Officiel tekst
Facts om ”When the Whip Comes Down”

Fodnote 

Rolling Stones-sange
Growl (sangteknik)

Growl (også kendt som death grunt, death metal-grynt) er en sangteknik, der mest kendes fra dødsmetal, hvor vokalisten synger med en mørk, rå og brølende stemme, der kan gøre det vanskeligt at forstå teksten der synges. Melodisk dødsmetal bruger sjældent growl, men i stedet en modificeret version. Her er vokalen som regel mørk, men meget mere naturlig, og enklere at tyde.

Brølende vokal har tidligere været brugt i heavy metal, men ikke i samme skala eller i hele sange. Det findes også spor af growls i grindcore- og hardcore punk-bands, men det blev først taget i brug fuldt ud da bands som Necrophagia, Death og Possessed startede dødsmetal-genren.

Teknikken er, at lyden skal komme fra mavemusklerne, og ikke fra halsen. George Fisher har i et interview udtalt, at det er 'falsk' at sætte hænderne til mikrofonen og lukke sammen, så der kommer ekko.

Det er meget få kvinder som growler, den mest kendte er Angela Gossow fra Arch Enemy.

Sang
Detmold

Detmold er en by i Tyskland i delstaten Nordrhein-Westfalen med  indbyggere. Byen var hovedstad i det lille fyrstendømme Lippe fra 1468 til 1918 og derefter i fristaten Lippe frem til 1947. I dag er byen administrativt sæde for kreisen Lippe og regierungsbezirk Detmold.

Historie

Middelalderen 
Detmold blev først nævnt i 783 som Theotmalli, og i 1005 blev området (Gau) Tietmelli eller Theotmalli nævnt i skriftlige kilder. I 1263 byggede Bernard III af Lippe et fæstningsværk rundt om bosætningen, hvor handelsruten mellem Paderborn og Lemgo krydsede floden Werre. Han opførte stenmure og gav stedet kommunerettigheder. Befolkningstallet i 1305 blev rapporteret til 305. Handelsrettigheder blev givet i 1265, noget som førte til stor økonomisk vækst. Forsvarsværkerne blev udbygget, da byen blev kraftigt ødelagt under en konflikt med Soest i 1447. En storbrand i 1547 ødelagde mere end 70 huse.

I 1550 blev Detmold fast residens for greve Simon III af Lippe. Greverne blev promoveret til fyrster i 1789, og Detmold blev hovedstad i det lille fyrstedømme frem til slutningen af Første Verdenskrig i 1918, da alle monarkierne i Tyskland blev afskaffet ved Novemberrevolutionen.

Moderne tider 

Under greve Friederich Adolf blev byen udvidet sydover fra 1701 og fremover. For at kunne vokse videre blev fæstningsmurene og voldgravene fjernet i 1720, men portene og tårnene stod frem til 1780'erne. I 1809 blev gadelys introduceret. I 1835 blev byen den mest folkerige i Lippe med over 4.000 indbyggere. Den voksede til 12.000 indbyggere i 1900 og over 30.000 i 1950.

Fra 1919 til 1947 var Detmold hovedstad i Fristaten Lippe. Da Lippe blev en del af den nye tyske stat, blev området en del af Nordrhein-Westfalen og administrationssæde i kreisen Lippe. Under den administrative reform i 1970 blev 25 nærliggende landsbyer en del af byen.

Eksterne henvisninger 

Byer i Nordrhein-Westfalen
Danske helgener

Danmark har i henhold til den Katolske Kirke i Danmark et antal officielle helgener. Nogle af de kendteste er:
 Ansgar – også kaldet Nordens apostel.
 Knud den Hellige – konge af Danmark 1080-1086.
 Knud Lavard – hertug og far til Valdemar den Store.
 Vilhelm – augustinermunk og abbed for Æbelholt Kloster i Nordsjælland.
 Villehad – franciskanermunk, blev dræbt i religionskrigene i Holland 1572.

Derudover er Niels Steensen, læge og naturvidenskabsmand, saligkåret (beatificeret) i 1988 som led i en evt. helgenkåring.

Lokalhelgener 
I litteraturen nævnes adskillige andre personer som helgener, der ikke er blevet officielt helgenkåret af Paven. De kaldes lokalhelgener, og enkelte er blevet nomineret til kanonisering, men mange kendes kun fra lokale sagn.

 Hellig Anders – lokalhelgen i Slagelse.
 Daniel – munk kendt fra Daniels Kilde nær Esrum.
 Erik Plovpenning – konge og martyr, blev ikke officielt helgenkåret.
 Ærkebiskop Eskil – blev ærkebiskop af Lund i 1138. Deltog i Valdemar den Stores korstog mod venderne.
 Folmer – kendt fra Skt. Folmers kilde ved landsbyen Toftnæs i Ribe amt. Skt. Folmers navnedag er den 20. juli.
 Helene – fra Skt. Helene Kilde ved Tisvilde Strand.
 Karl den Gode – søn af Knud den Hellige, er ikke officielt helgenkåret.
 Kjeld – augustinermunk og domprovst i Viborg.
 Margrethe af Højelse – sjællandsk lokalhelgen fra Køge. Der blevet bygget et helgenkor for hende i Vor Frue Kirke, men pavens officielle kanonisering udeblev.
 Martha – lokalhelgen fra Karise, også knyttet til Marthas Kilde, hvortil man endnu valfartede så sent som 1728.
 Niels den Hellige – var en lokal helgen på Aarhusegnen, søn af kong Knud 5., er ikke officielt helgenkåret. Han er begravet i Aarhus i et nu forsvundet trækapel "ved havet".
 Svend – lokalhelgen knyttet til Hagested og Vemmetofte. Begge steder har der været en Skt. Svends Kilde.
 Thøger af Vestervig – thüringsk missionær i Jylland, byggede den første kirke i Vestervig.
 Søren – én fra Antvorskov og én fra Ry
 Mogens eller Magnus

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Helgendyrkelse

 
Lister over personer
Lemgo

Lemgo [] er en universitetsby i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen i regierungsbezirk Detmold (Ostwestfalen-Lippe) og hører til kreisen Lippe. Indtil 1973 var Lemgo administrerende by til kreisen Lemgo.

Historie 
Lemgo blev grundlagt i 1190 af Bernhard II. Fordi byen lå ved et vejkryds af to vigtige middelalderske handelsveje, har Lemgo længe været den største og betydningfulde by i Lippe.

Eksterne links 

Byer i Nordrhein-Westfalen
Killswitch Engage

Killswitch Engage (ofte forkortet KSE eller Killswitch) er et Grammy-nomineret amerikansk metalcore-band fra Westfield, Massachusetts. D. 5 Juni 2018 annoncerede de at de skifter deres pladeselskab  Roadrunner records ud, som de ellers har lavet alle plader med siden debutten. Næste plade (udkommer 2019) bliver udgivet på Metal Blade Records og Columbia Records/Sony Music Entertainment uden for Nordamerika.

Musik 
Killswitch Engages musik er indra dobbelte-gu, flydende teknisk trommen, skrigende og rene vokaler og klare guitarbreaks.

Medlemmer 

Adam Dutkiewicz – guitar, backing vokals (2002–present); trommer, backing vokals (1999–2002)
Joel Stroetzel – rhythm guitar, backing vocals (2002–present); lead guitar (1999–2002)
Mike D'Antonio – bass (1999–present)
Jesse Leach – lead vocals (1999–2002, 2012–present)
Justin Foley – drums (2003–present)

Tidligere medlemmer 
 Jesse Leach – Vokal (1999 – 2002)
 Howard Jones - Vokal (2002-2012)
 Pete Cortese – Guitar (2000-2001)
 Tom Gomes – Drums (2002-2003)

Diskografi 
 Killswitch Engage (2000)
 Alive or Just Breathing (2002)
 The End of Heartache (2004)
 As Daylight Dies (2006)
 Killswitch Engage (2009)
 Disarm the Descent (2013)
 Incarnate (2016)
 Atonement (2019)

Eksterne henvisninger 

 Officiel webside
 

Metalgrupper fra USA
Metalcoregrupper
Musikgrupper fra 1999
Leverkusen

Leverkusen er en by i den sydlige del af den tyske delstat Nordrhein-Westfalen. Den har omkring 161.000 indbyggere (2009), et areal på 78,85 km². Leverkusen er kendt som hjemsted for den store kemi- og lægemiddelindustri Bayer AG.

Geografi 

Byen ligger på Rhinens højre bred lidt nord for Köln på flodens modsatte side. Foruden Köln er også Bergisch Gladbach en naboby.

Historie 
Den første bebyggelse på byens område kom på 1100-tallet. Disse områder tilhørte grevskabet og senere hertugdømmet Berg. I 1815 kom området under Preussen og blev en del af Provinz Jülich-Kleve-Berg, fra 1824 en del af Rhinprovinsen. I 1815 var den et lokalt centrum, i 1819 kom området under Solingen. I 1857 blev Neukirchen, Hitdorf og Opladen byer. I 1862 etablerede apotekeren Carl Leverkus en fabrik i nærheten af Gemeinde Wiesdorf ved Rhinen. Området kaldte han Leverkusen efter familiens bosted.

Bayer AG har domineret byens moderne historie. Bayer AG etablerede sig i byen ved at købe Dr. Carl Leverkus & Sons i 1891 – Bayer begyndte at bruge navnet Leverkusen på fabriksområdet for et postkontor. Den preussiske statsbane grundlagde i 1803 Eisenbahn-Hauptwerkstätte Opladen, som frem til nedlæggelsen i 2003 var en af byens vigtigste arbejdsgivere.

1. april 1930 fik byen så sit officielle navn i forbindelse med at Schlebusch, Steinbüchel og Rheindorf blev slået sammen med Wiesdorf til én by – byen Leverkusen var skabt. Leverkusen som industriby voksede sig stærkere i de kommende år. Under anden verdenskrig var Bayer AG (I.G. Farben) en vigtig del af krigsindustrien, og byen blev bombet. Efter krigen blev byen genopbygget. I 1963 nåede Leverkusen 100.000 indbyggere og blev klassificeret som storby. I 1960 var byerne Hitdorf og Monheim blevet bydele i Leverkusen. I 1975 fulgte sammenlægningen med Opladen og Bergisch Neukirchen, som blev dele af Leverkusen.

Trafik 
Leverkusen har god forbindelse til det tyske motorvejsnet. Fra nordøst passerer A1 fra Hamborg – Bremen – Dortmund og videre mod Köln. Den krydses i Autobahnkreuz Leverkusen af A3 fra Arnhem i Holland og videre sydover mod Frankfurt am Main og Passau ved Østrigs grænse.

Byen passeres endvidere af to jernbanelinjer, som begge passerer Köln.

På ca. 30 minutter med bil når man også Flughafen Köln/Bonn, som også kaldes Konrad Adenauer Flughafen.

Billeder

Personer 
 Bärbel Dieckmann
 Carl Duisberg
 Danny Ecker
 Ulrich Haberland
 Fritz Jacobi
 Paul Janes
 Dietmar Mögenburg
 Detlef Schrempf
 Rudi Völler
 Wolf Vostell
 Werner Wenning

Eksterne henvisninger 

 Guide til Leverkusen

 
Byer i Nordrhein-Westfalen
Carl Gottlob Füssel

Carl Gottlob Füssel (ca. 1778 i Sachsen – 23. juli 1860 i København) var en tyskfødt klarinettist i Det Kongelige Kapel fra 1802-1830 og stadsmusikant i København.

Liv og gerning 
Füssel fungerede i knap 30 år som musiker, hvorefter han blev afskediget og til gengæld blev udnævt til stadsmusikant. Det skulle vise sig, at dette embede blev nedlagt da han døde. Han var altså den sidste i en lang række, og måtte bruge mange kræfter på at forsvare sin post.Det var nu ikke noget let job at bestride. Der foreligger en række dokumenter, der illustrerer Füssels prækære stilling i et samfund, der gradvis gik fra detailstyring til fri næring også på det musikalske felt. Füssel var bl.a. i strid med Tivolis ledelse om retten til at levere musik til arrangementerne der. Som bekendt var H.C. Lumbye Tivolis ukronede musikkonge og Füssel vandt da heller ikke sin sag. 

Füssel var først og fremmest musiker, men der foreligger nogle få musikstykker komponeret eller arrangeret af ham: 12 Angl. et 2 Waltzer, En kosakisk Entree (ballet 1815), Terpsychores Høitid (ballet) og 1 polonoise, deux angloises et un walse pour pianoforte

Diverse 
Füssel var en stor beundrer af Mozarts musik. Dennes enke giftede sig efter hans død med en dansk diplomat, etatsråd G.N. Nissen. De boede i København i årene fra 1810-1820. Da familien flyttede til Tyskland solgte de et af Mozarts rejseklaverer til Carl Gottlob Füssel. Det var i hans slægts eje til 1899. 

2 sønner gjorde sig gældende i tiden. Den ene, Carl Christian August Füssel (4. maj 1811 – 1. maj 1849) var maler. Han deltog på dansk side i Treårskrigen og blev hårdt såret i et slag ved Kolding og døde ret efter. Den anden, Andreas Gotthilf Füssel (1806 – 9. december 1865) var balletdanser på Det Kongelige Teater.

Litteratur 
 Morten Aamann Poulsen. Fra musikprivilegium til frit musikmarked. 2003
 Salmonsens Leksikon
 Dansk biografisk Leksikon 1905

Komponister fra Danmark
Dirigenter fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Kongelige kapelmusici fra Danmark
Lica

Lica er et dansk pigenavn, der er godkendt af Familiestyrelsen som fornavn.

Ifølge Danmarks Statistik var der pr. 1. januar 2007 23 kvinder i Danmark, der bar navnet.

Kendte personer med navnet 
Lica Weis Næraa, forfatter og tegner

Pigenavne
Joan Miró

Joan Miró i Ferrà (født 20. april 1893, Barcelona i Spanien, død 25. december 1983 i Palma de Mallorca, Spanien) var en spansk surrealistisk kunstner. Miró malede og lavede skulpturer. Han var en af de mest kendte i sin tid og var en af modernismens frontfigurer ved sin død i 1983. Sammen med Salvador Dalí og René Magritte var han med i spidsen af surrealismen. Miró og kunstnere som Picasso, Chagall, Matisse, Dalí og Warhol var det 20. århundredes mest fremtrædende kunstnere. Privat var Dalí og Miró bitre fjender pga. Dalís imødekommenhed for fascismen og Mirós klare modstand mod den. Miró er blevet hædret med et museum i hjembyen Barcelona.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

 Miro-stiftelsen (på spansk og engelsk) 
 Billedeeksempler 
 Famous Artists Gallery: Joan Miró
 

Malere fra Spanien
Surrealisme
Nationalpark Nedre Odertal

Den internationale Nationalpark Nedre Odertal, (på tysk: Nationalpark Unteres Odertal og Park Krajobrazowy Dolina Dolnej Odry på polsk), er en nationalpark i landkreis Uckermark i den tyske delstat Brandenburg, og i Województwo zachodniopomorskie (det vestpommerske voivodskab) i Polen.

Parken, der blev oprettet i 1995 har et areal på 165 km² (105 km² i Tyskland og 60 km² i Polen), og følger floden Oder i en længde af 60 kilometer.. 
Den er på den tyske side omgivet af naturbeskyttelsesområdet Nationalparkregion Unteres Odertal, som er 17.774 hektar stort. Også på polske side af grænsen er den i forbindelse med en beskyttet region, så det samlede beskyttede område udgør et areal på 1.172 kvadratkilometer.

Om vinteren er det et yndet rasteområde for fugle, men også mange sjældne arter yngler i området : engsnarre, brushane og Stor kobbersneppe. I zoner med løvskov er Pirolen en almindelig ynglefugl. 

Arter som forekommer hele året i nationalparken er odder, bæver, hedehøg og havørn. 

Nedre Odertal
Nedre Odertal
Nedre Odertal
Nedre Odertal
Nedre Odertal
Joseph Glæser

Joseph August Eduard Friedrich Glæser (født 25. november 1835 i Berlin, død 29. september 1891 i Hillerød) var en dansk organist og komponist. Han var søn af komponisten og kapelmesteren Franz Joseph Glæser.

Joseph Glæser kom med sin far til Danmark 1842. Han blev student i 1854 og begyndte efter faderens ønske på et juridisk studium, men stoppede og kastede sig over musikken i stedet. Han var startet allerede som 4-årig med klaverspil og havde senere fået teoriundervisning af sin far. Han levede i nogle år som musiklærer i København. I 1865 fik han Det anckerske Legat og drog på en studierejse til Wien og Paris, hvor han fik opført en koncertouverture. 

Efter hjemkomsten blev han organist ved Frederiksborg Slotskirke (1866-1891) og virkede også som musiklærer og igangsætter af det lokale musikliv i Hillerød.

Glæser var meget produktiv som komponist. Der foreligger op mod 300 kompositioner fra hans hånd. De fleste af disse er dog sange (især fra årene 1866-1877) af hvilke mange dengang blev folkeeje, men ikke mere synges.

Musik 
 Høje Nord, Friheds Hjem (uropfort ved studentermøde i Kristiania 1869)
 duetter
 firstemmige mandssange 
 en del salmemelodier 
 et oratorium (1858)
 klaverstykker for 2 og 4 hænder
 Alle mulige Roller (skuespil 1857)
 Gildet paa Solhaug (skuespil 1861)
 En gammel Soldat (skuespil)
 Jægerne (skuespil 1860)
 et treakts-syngestykke
 Fjernt fra Danmark (ballet 1860)
 Droslen slog i Skov sin klare Trille (romance 1857)
 Velkommen lærkelil (sang)
 Sange på Wikisource

Litteratur 
 Ejnar Jacobsen og Vagn Kappel: Musikkens Mestre. Bind 2. Danske komponister.
 G.St. Bricka og S.A.E. Hagen: "Glaeser, Franz Joseph" (i: Dansk Biografisk Lexikon, 1 udgave, bind VI; københavn 1892; s. 114-117)
 
 Norsk side om Glæser 

Komponister fra Danmark
Organister fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Peter H. Fogtdal

Peter Huda Fogtdal (født 22. maj 1956 i København), dansk skønlitterær forfatter. Søn af yogalærer Inger Marie Huda og forlæggeren Palle Fogtdal.

Peter H. Fogtdal har skrevet tretten romaner, to tv-spil, en astrologibog og satire til DR. Hans vel nok to meste kendte romaner Flødeskumsfronten og Zarens dværg er udkommet på flere sprog, bl.a. på fransk, portugisisk og engelsk (USA og Canada i efteråret 2008). Flødeskumsfronten (Le front chantilly) vandt Prix Littéraire des Ambassadeurs de la Francophonie, den frankofonske litteraturpris i 2005, der også er givet til bl.a. Jens Christian Grøndahl, Michael Larsen, Leif Davidsen og Solveig Balle. 

Fogtdals forfatterskab består af de tidligere humoristiske, satiriske romaner bl.a. debuten Letmælksprofeten, 1991, Frokost for dæmoner, 1993, Pedellen, 1997 og de senere episke historiske romaner Drømmeren fra Palæstina, 1998, Lystrejsen, 2002 og Zarens dværg, 2006, men han blander ofte genrerne på uventet vis. Flere af romanerne beskæftiger sig med tro og overtro og har en spirituel tone krydret med humor.

I 2008 udkom eventyrromanen Skorpionens hale i Danmark, og Zarens dværg i USA, Canada og Frankrig og blev varmt anbefalet af Booker finalist, Sebastian Barry.

Eksterne henvisninger 
 Peter H. Fogtdals blog
 Bibliotekernes litteraturside 
 Litteraire des Ambassadeurs de la Francophonie
 The Tsar's Dwarf på Amazon.com

To kronikker fra Politiken 
 Happy Danes, Holy Danes
 Eventyrekspressen

Romanforfattere fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Personer fra København
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Spyro the Dragon

Spyro the Dragon er et platformspil udviklet af Insomniac Games til PlayStation.  Den har den unge, lilla drage, Spyro, som hovedperson.

Figurer i spillet inkluderer blandt andre: Toasty, Docter Shemp, Blowhard, Metalhead, Jacques og Gnasty Gnorc.

Film 
The Animation Picture Company har for nylig annonceret at de arbejder på at lave en Spyro the Dragon 3-D CGI animeret film. Ingen detaljer er givet.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 Officiel US site
 Officiel UK site  
 Insomniac's Officielle Spyro Sektion 

 
Computerspil fra 1998
PlayStation-spil
Hong Kong Island

Hongkongøen eller Hong Kong Island (engelsk) er en ø i den sydlige del af Hongkong, Kina. Indbyggertallet var 1.268.112 og indbyggertætheden var 15.915/km² i 2006. Øen blev indtaget af Det Forenede Kongerige i de tidlige 1840'ere, og byen Victoria blev dengang etableret på øen. Den centrale del af øen er det historiske, politiske og økonomiske centrum af Hongkong. Den nordlige kyst af øen danner den sydlige del af Victoria Harbour, som er hovedårsagen til Hongkongs udvikling, pga. dens dybe vande som store handelsskibe foretrækker.

Øen er hjemsted for mange af de mest berømte attraktioner i Hongkong, f.eks. Victoria Peak, Ocean Park, mange historiske attraktioner og forskellige store indkøbscentre. Øen er også berømt for sine bjergkæder, hvor der er rig mulighed for vandreture. Den nordlige del af Hongkongøen danner sammen med Kowloon kernen af det urbane område af Hongkong. Deres samlede areal er ca. 88,3 km² (34,5 mi²) og det samlede indbyggertal (den nordlige del af øen og Kowloon) er ca. 3.156.500, med en indbyggertæthed på 35.700/km² (91.500/mi²)

Øen bliver nogle gange lokalt refereret til som "the island side" (her refereres til sydsiden af Victoria Harbour)

Øer i Kina
Örtofta slot

Örtofta slott  (før 1658 ) er et slot i Örtofta socken, i udkanten af Örtofta by i Eslövs kommun, Skåne. Slottet ligger i det tidligere Harjager herred.

Ørtofte omtales første gang i 1346. I 1400-tallet tilhørte det slægten Has og blev siden overtaget af rigråd Tønne Parsberg. Det gik siden i arv i slægterne Lindenov, Bille, Brock, Brahe og Lykke. Landsdommeren i Skåne, Henrik Ramel købte det i 1632. Ørtofte havde indtil da haft "birkeret", dvs. egen jurisdiktion, det eneste adelige i Skåne.

Eksterne henvisninger 
Sylve Åkesson: Om Örtofta slott  
Örtofta slott  – officiel hjemmeside 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Eslövs kommun
Slotte i Skåne
Christian Barnekow (1626-1666)

Christian Barnekow (13. december 1626 på Vidskøvle – 14. april 1666) til Vidskøvle, Lillø, Ørtofte og Løberød var en skånsk og siden svensk adelsmand. 

Han var søn af Hans Barnekow til Birkholm og Elsebe Bille. Kun 4 år gammel blev han forældreløs og blev derefter opdraget dels hos sin slægt og dels på Sorø Skole, hvorefter han i en del år rejste i udlandet og studerede bl.a. ved Universitetet i Strassbourg. 

I 1650 blev han hofjunker og året efter landkommissær i Skåne, men da Skåne blev afstået til Sverige blev han optaget i den svenske adel. I 1662 udnævntes han til vicepræsident i Gøta Hofret

Drn 14. september 1651 blev han gift med Else Rammel (12. februar 1633 – 8. marts 1658 i Malmø) og 5. august 1660 i København med Birgitte Skeel (23. december 1638 – 7. november 1699), der efter hans død giftede sig med grev Christoffer Parsberg og tredje gang med gehejmeråd Knud Thott. 

Fra hans søn Kjeld Christoffer Barnekow stammer de nulevende svenske grever og friherrer Barnekow

Kilder 

 

Christian (1626-1666)
Godsejere fra Sverige
Svenskere i 1600-tallet
Danskere i 1600-tallet
Godsejere fra Danmark