kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Træprisen

Træprisen er en arkitekturpris, som uddeles hvert andet år til et træbyggeri af særlig arkitektonisk kvalitet eller for en innovativ brug af træ i byggeri.

Den er indstiftet i 1958 af Træbranchens Oplysningsråd nu Træinformation. Uddelingen sker i samarbejde med Træsektionen i Dansk Byggeri og Trælasthandlerunionen.

Træprisen kan ikke ansøges. En uvildig komité fastlægger den årlige prismodtager.

Modtagere af Træprisen 

Prisen er ikke uddelt alle år, hvorfor der er huller i nedenstående liste.

 1958 Jørgen Bo og Vilhelm Wohlert
 1959 Knud Friis og Elmar Moltke Nielsen
 1960 Eva og Nils Koppel
 1961 F.C. Lund og Hans Christian Hansen
 1962 Gunnar Jensen og Finn Monies
 1963 Povl Ernst Hoff og Bennet Windinge
 1964 Ikke uddelt
 1965 Anders Gravers og Johan Richter
 1966 Gehrdt Bornebusch, Max Brüel og Jørgen Selchau
 1967 Halldor Gunnløgsson og Jørn Nielsen
 1968 Karen og Ebbe Clemmensen
 1969 Erik Christian Sørensen
 1970 Arne Jacobsen
 1971 Ikke uddelt
 1972 Bertel Udsen
 1973 Lars Due, Michael Harrebek, Ole Nielsson, Erling Sadager og Helge Tindal
 1974 Ib og Jørgen Rasmussen
 1975 Erik Møller
 1976 Ole Meyer
 1977 Ikke uddelt
 1978 Knud Peter Harboe
 1979 Knud Holscher
 1980 Viggo Møller-Jensen og Tyge Arnfred
 1981 Hans Dall og Torben Lindhardtsen
 1982 Ikke uddelt
 1983 Tegnestuen Vandkunsten
 1984 Henning Larsen
 1985 Ikke uddelt
 1986 Tage Lyneborg
 1987 Inger og Johannes Exner
 1988 Hans Dissing og Otto Weitling
 1989 Ikke uddelt
 1990 Knud Munk
 1991 Nils Madsen
 1992 – 1998 Ikke uddelt
 1999 Schmidt, Hammer & Lassen K/S
 2001 Dorte Mandrup Arkitekter ApS
 2006 Lene Tranberg, Lundgaard & Tranberg
 2008 Julien De Smedt og Bjarke Ingels (PLOT) samt Peter Karpf
 2012 KHR arkitekter
 2014 Jeppe Aagaard Andersen
 2016 ONV Arkitekter
2018 Søren Thirup Pihlmann og Kim Lenschow Andersen (lenschow & pihlmann)

Eksterne henvisninger
 Træprisens hjemmeside

Arkitekturpriser fra Danmark
Etableret i 1958
Boulaide

Boulaide (luxembourgsk: Bauschelt) er en kommune og et byområde i Luxembourg. Kommunen, som har et areal på 32,13 km², ligger i kantonen Wiltz i distriktet Diekirch. I 2005 havde kommunen 817 indbyggere.

Eksterne henvisninger 

Kommuner i Luxembourg
Betonelementprisen

Betonelement-Prisen uddeles af Betonelement-Foreningen til en god og innovativ anvendelse af betonelementer i byggeri og arkitektur. Den blev stiftet i 1978.

Med Betonelement-Prisen følger 75.000 kroner, en plakette til bygherren til indmuring samt en indrammet kopi af plaketten til arkitekten.

Prismodtagere 
 1978: Bebyggelsen Gadekæret, Ishøj. Arkitekt: Knud Ejvind Rasmussen.
 1979: Eremitageparken, Lyngby. Arkitekt: Erik Korshagen og Jørgen Juul Møller.
 1980: Roskilde Amtsgård. Arkitekt: Knud Munk.
 1981: Forenede Bryggerier, Fredericia. Arkitekt: Steen Højby Rasmussen.
 1982: Københavns Amtssygehus, Herlev. Arkitekt: Bornebusch, Brüel og Selchau (Gehrdt Bornebusch, Max Brüel og Jørgen Selchau).
 1983: Dako A/S, Glostrup. Arkitekt: Jørn Langvad og Søren D. Schmidt.
 1985: Amtsgymnasium i Sønderborg. Arkitekt: A5 Tegnestuen.
 1986: Melsen Tryk, Aalborg. Arkitekt: Hans Dall og Torben Lindhardtsen.
 1987: Paustians Hus. Arkitekt: Kim, Jan og Jørn Utzon.
 1989: Finger B, Københavns Lufthavn og Unicon Betonelementfabrik, Roskilde. Arkitekt: KHRAS ved Knud Holscher og Svend Axelsson
 1990: Boligbebyggelsen Engen i Rødovre. Arkitekt: Arkitektgruppen Aarhus.
 1992: Retsbygning i Holstebro. Arkitekt: 3 x Nielsen.
 1994: Sophienberg Slot i Rungsted. Arkitekt: Ib og Jørgen Rasmussen.
 1995: Horsens Kraftvarmeværk. Arkitekt: Boje Lundgaard og Lene Tranberg.
 1996: Arken Museum for Moderne Kunst. Arkitekt: Søren Robert Lund.
 1997: Orangeri i Fredensborg Slotspark. Arkitekt: Søren D. Schmidt.
 1998: Auditorie- og udstillingsbygning til Arkitektskolen i Aarhus. Arkitekt: Kjær & Richter
 2000: Odense Universitet, Det Sundhedsvidenskabelige Fakultet. Arkitekt: CUBO
 2002: CCI Europe A/S. Arkitekt: Arkitektgruppen Aarhus.
 2004: Rosendahl, HTS og Dunkers Kulturhus, Helsingborg. Arkitekt: Kim Utzon Arkitekter.
 2007: Tietgenkollegiet. Arkitekt: Lundgaard & Tranberg.
 2009: Boligbebyggelsen Emaljehaven i København. Arkitekter: Creo Arkitekter A/S og Entasis
 2011: Boligbebyggelsen VM Bjerget på Amager. Arkitekter: Bjarke Ingels og arkitektfirmaet BIG (Bjarke Ingels Group)
 2013: Plejehjemmet Enghuset på Nordjylland. Arkitekt: Kim Flensborg i Arkitektfirmaet Nord A/S
 2015: Byggeriet Henius House i Aalborg. Arkitekt Klaus Toustrup i Arkitektfirmaet C.F. Møller
 2017: Frihavns Tårnet i Nordhavn, København. Praksis Arkitekter, Mette Tony og Mads Bjørn Hansen

Referencer  

Arkitekturpriser fra Danmark
Etableret i 1978
Elementprisen
Day of Defeat: Source

Day of Defeat: Source, (forkortet DOD:S,) er et online actionspil baseret på anden verdenskrig.

DOD:S er drevet af source som er udviklet af valve, som er udviklet til Half-Life 2 og det er den der gør den gode grafik mulig.

I spillet er der standardbaner, som f.eks dod_avalanche eller dod_jagd, som er opbygget over virkelige missioner fra anden verdenskrig.

Computerspil fra 2005
Valve Corporation
First-person shooter
Windows-spil
Linux-spil
Macintosh-spil
Søndermarkskirken

Søndermarkskirken er navn på to kirker i Danmark:
 Søndermarkskirken (Vejle Kommune) – kirke i Sankt Nicolai Sogn, Vejle Kommune
 Søndermarkskirken (Viborg) – kirke i Søndermark Sogn, Viborg Kommune
Simone Tang

Simone Tang er en dansk musiker og skuespiller.

Simone har flere musikalske udspil bag sig. Hun har skrevet sange til flere danske såvel som udenlandske spillefilm, herunder amerikanske "Murder in the dark", danske børnefilm "Karla og Jonas" , Ungdomsdrama "en to tre nu", m.m.

Simone udgav i 2015 sin første dansksprogede single i eget navn, sangen "Klovnesko", og forventes at udgive et engelsksproget projekt i starten af 2018, mens hun færdiggør sine studier i sangskrivning på Det Jyske Musikkonservatorium.

I 2009 spillede hun en af hovedrollerne i Nils Malmros' film Kærestesorger af Nils Malmros. Hun modtog prisen for "Bedste Kvindelige Skuespiller" ved Shanghai International Festival i 2009 for sin rolle i filmen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Sangere fra Danmark
Hald Ege Kirke

Hald Ege Kirke er en annekskirke til Dollerup Kirke, beliggende i Hald Ege i Viborg Kommune. Den blev bygget i 1964-67 og er tegnet af arkitektægteparret Inger og Johannes Exner. Karakteristisk for kirken er de meget rustikke og enkle materialer, som den er bygget af. Kirken blev i hovedsagen bygget af frivillig og gratis arbejdskraft fra beboerne i Hald Ege.

Historie 
I 1960 blev der vedtaget udstykningsplaner for Hald Teglgård med blandt andet kirke og kirkegård. Byggekvoter og statslige restriktioner mod kirkebyggeri medførte dog besværligheder, hvorfor menighedsrådet i 1963 ændrede projektet til at omfatte en hjælpekirkegård og et kapel med et forslag fra ægteparret Exner med henblik på selvbyggeri. Skitseprojektet blev godkendt i 1964, hvorefter arbejdet blev udført i tre etaper.

Første etape omfattede kirkegården, parkeringspladsen og klokketårnet. I 1965 begyndte byggeriet af kapellet, og året efter stod det færdigt. Kapellet blev indviet ved en festgudstjeneste 1. oktober 1967. De to første etaper blev opført med både professionel og frivillig arbejdskraft, hvorefter "birumsbygningen" blev opført professionelt i 1968. Den samlede byggesum inklusive inventar blev knap 500.000 kr.

Fra 1967 blev der holdt normale gudstjenester. En lovændring bevirkede at kapellet kunne ændres til kirke, og det blev indviet som kirke 16. maj 1971 af biskop Johannes W. Jacobsen.

Kirkebygningen, inventar og omgivelser 
Anlægget ligger mellem et skovbryn og en bronzealderhøj, der er udsmykket med et trækors på toppen. Gravhøjen er fredet, men fredningen omfatter ikke trækorset.

Kirken er enkel i stil og materialevalg. Bygningskomplekset består af to ladeformede huse, som i det ydre er meget ens. Det ene hus rummer selve kirkerummet, medens der i det andet er møderum mv. Desuden er der et fritstående tårn. Hele komplekset og kirkens parkeringsplads er omgivet af hvidt murværk og plæneanlæg. Bygningerne er opført i hvidmalet gasbeton med tag af lysegråt bølgeeternit.

Bænke, gulvplanker, prædikestol, alter og døbefont er lavet i grågrønt trykimprægneret fyrretræ, mens tagstolen har sortimpregnerede træspær. Kirkens hoveddør er rødmalet, mens kirkens hynder er betrukket med rødt militærklæde. Vestgavlen, hvorigennem hovedparten af dagslyset kommer, er udformet som et stort vindue. Alteret, der står i øst, har af alterudsmykning et alterkors og to lysestager af jern og sølv samt dåbsfad og -kande. Stagerne, fadet og kanden er udført af Helga og Bent Exner. Orgelet, der har 5 stemmer, er en gave fra orgelbyggeren Frede Aagaard.

Kirkegårdsanlægget blev udarbejdet i samarbejde med Sven-Ingvar Andersson. Gravanlægget ligger i en kvartcirkel omkring bronzealderhøjen. Alle gravsten vender forsiden mod højen. Hækkene er 50 centimeter høje og 40 centimeter brede.

Et nyt orgel kom til i 1980, og i 2014 blev der mod vest opført en sognegård, som blev indviet 19. oktober 2014.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger 

 Hald Ege Kirke hos KortTilKirken.dk
 Finderup, Ravnstrup, Dollerup og Hald Ege kirker

Kirker i Viborg Kommune
Kirker i Viborg Stift
Kirker i Viborg Amt
Kirke
Blackburn (West Lothian)

.
Blackburn er en by med ca. 5500 indbyggere i kommunen og regionen West Lothian, Skotland, nær Bathgate, ca. 8 km fra Livingston og omkring 32 km fra Edinburgh.

Blackburn betyder sort burn (strøm)", fra oldengelske blæc "black" og burna "stream". Navnet var registreret i 1152 som Blachebrine.

Oprindeligt var byen et center for bomuldsfremstilling, men i midten af det 19. århundrede blev kulminedrft den dominerende industri. I nutiden arbejder de fleste i de nærliggende industribyer.

Der er et hotel og tre værtshuse i byen.
Byen huser den kendte katolske skole St Kentigern's Academy, med elever fra en række byer i West Lothian.

Kendte personer 
 Susan Boyle

Eksterne henvisninger 
 Whitburn and Blackburn news 
 Susan Boyle's Audition for BGT på YouTube!

Byer i Skotland
Le Peletier (metrostation)

Le Peletier er en station på linje 7 i metronettet i Paris, beliggende i 9. arrondissement. Stationen blev åbnet 6. juni 1911. 

Stationen er opkaldt efter Louis Le Peletier de Morfontaine som var «prévôt des marchands» (handels-prefekt) i 1784-'89, og dermed den sidste, som havde denne feudale stilling, inden den ophævedes under den franske revolution.

Fra 1821 og frem til den i 1873 blev ødelagt af brand, husede bygningen Salle Peletier i rue le Peletier teatret Opéra National de Paris. Opéra National var det første teater, som benyttede gaslamper til at oplyse scenen.

Trafikforbindelser

Eksterne henvisninger

Metrostationer i 9. arrondissement
Paris Metrolinje 7
Livingston (West Lothian)

Livingston er en nyere by med 76,889 indbyggere (2009) i West Lothian, Skotland. Den blev grundlagt omkring 1960 for at aflaste Glasgow, men er mere tilknyttet Edinburgh. Den er admidnastrationscenter for regionen West Lothian. Den ligger 25 km vest for Edinburgh og 50 km øst for Glasgow.

Det nye Livingston blev opkaldt efter den oprindelige landsby Livingston (nu byens centrum). Navnet Livingston stammer fra det oldengelske Leving og tun – "Levings-Toun", der senere blev ændret til Livingston.

Byen var den fjerde af Skotlands nye byer, som blev grundlagt efter 2. Verdenskrig. Projektet startede i 1965 og hovedvægten blev lagt på udvikling af elektronikindustrien. Firmaet Motorola har en stor fabrik i byen og flere grossistfirmaer er de vigtigste arbejdsgivere, sammen med det offentlige britiske sundhedsvæsen National Health Service.

Livingston er et af de største indkøbsområder i Skotland, med blandt andet et stort indkøbscenter, som blev grundlagt samtidig med byen, og udvidet i 1995. Et andet stort indkøbscenter er senere også kommet til.

Byens udvikling 
Landbyen Livingston levede af landbrug og indkrævning af vejafgift af de vejfarende. De vejfarendes ophold i byen blev også udnyttet til at sælge ale og spiritus til de rejsende.

Det nye Livingston blev den fjerde af Skotlands fem "New Towns".

Organisationen "Livingston Development Corporation", eller LDC blev oprettet i 1965 for at sikre den nye bys planlægning og udseende, boligbyggeri, vedligeholde af veje og sikre, at der blev oprettet grønne områder.

LDC's første prioriteter var bolig og uddannelse, de første boligområder var Craigshill, Dedridge og Ladywell og det regionale center i Almondvale. I Craigshill blev skolen Craigshill Secondary Education High School indviet i 1969 og igen nedrevet 1996. I Craigshill blev der bygget et lokalt center med aviskiosker, bank og en lokal brandstation med en tårnrestaurant, som i nutiden er blevet til et stort indkøbscenter.

Eksterne henvisninger 
 www.livingston
 www.skotland

Byer i Skotland
Kingdom Hearts: Chain of Memories

er et Action RPG udviklet af Square Enix og det japanske Jupiter, og udgivet af Square Enix i 2004 til Game Boy Advance.

Chain of Memories bygger videre på det første Kingdom Hearts-spils historie. Her møder vi blandt andet den mystiske Organization XIII, som er en af de store nøgle plots i Kingdom Hearts II. Vi tager igen styringen som Sora der skal kæmpe sig vej igennem det skumle Castle Oblivion vi så i slutningen af Kingdom Hearts.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Computerspil fra 2004
Chain of Memories
Game Boy Advance-spil
PlayStation 2-spil
Chaussée d'Antin - La Fayette (metrostation)

Chaussée d'Antin – La Fayette  er en station på metrolinjerne 7 og 9 i metronettet i Paris, beliggende i 9. arrondissement. Hver metrolinje har sin egen dato for, hvornår «dens» station blev åbnet; linje 7 5. november 1910, og linje 9 3. juni 1923. 

Metrostationen ligger, som navnet siger, hvor rue de la Chaussée-d'Antin og rue Lafayette krydser hinanden. Inde på stationen findes et freskomaleri udført af Jean-Paul Chambas. Stormagasinet Galeries Lafayette ved Boulevard Haussmann ligger nær ved stationen.

Trafikforbindelser

Eksterne henvisninger 

Metrostationer i 9. arrondissement
Paris Metrolinje 7
Paris Metrolinje 9
Rikshospitalet

Rikshospitalet (skrevet Rigshospitalet fra 1826 til 1907) er et norsk universitetshospital i Oslo, etableret i 1826. Fra 1. januar 2009 er det en del af Oslo universitetssykehus, der omfatter flere hospitaler i Oslo, og betegnes officielt Oslo universitetssykehus, Rikshospitalet.

Eksterne henvisninger

Rikshospitalet 

Universitetshospitaler
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Oslo
Hospitaler i Norge
Anna Bloch

Anna Kirstine Bloch (født Lindemann; 2. februar 1868 i Horsens – 25. november 1953 i København) var en dansk skuespiller.

Hun blev optaget på Det Kongelige Teater og var elev hos bl.a. Emil Poulsen og debuterede i 1885 som Titania i William Shakespeares En skærsommernatsdrøm. Hun mødte efter debuten sin senere mand, William Bloch, som også underviste hende. De blev gift i 1887. Sammen skrev de i 1886 Frk. Nelly, hvori Anna Bloch senere spillede hovedrollen. Hun fik sit store gennembrud i 1888 i rollen som Trine i Aprilsnarrene af Johan Ludvig Heiberg.

Efter en lang karriere, hvor hun ofte spillede den unge pige, stoppede hun på Det kongelige Teater i 1918, men vendte tilbage 1922-1925 som gæsteskuespiller. Hun faldt aldrig rigtigt til i 1900-tallets teater. Hendes allersidste rolle var i Ludvig Holbergs Den vægelsindede, der blev opført som åbningsforestilling for Stærekassen i 1931. 1910 modtog hun Ingenio et arti.

Hun er begravet på Vestre Kirkegård i København.

Bibliografi 
 Fra en anden Tid (erindringer, 1930)

Eksterne henvisninger 
 Anna Bloch på Kvinfo.dk (Dansk Kvindebiografisk Leksikon)
 

Teaterskuespillere fra Danmark
Personer fra Horsens
Modtagere af Ingenio et arti
Personer i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Selvbiografer fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Modtagere af Tagea Brandts Rejselegat
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Anna
Den vægelsindede

Den vægelsindede er en komedie skrevet af Ludvig Holberg i 1722. 

Komedien er i tre akter og blev opført på Lille Grønnegade Teatret i 1722 og på Det Kongelige Teater 7. juli 1758. Til 1975 er stykket 166 gange på danske teatre.

Eksterne henvisninger 
 Læs Den vægelsindede (moderne dansk retskrivning) på holbergsskrifter.dk . Se også beskrivelsen af teksten 

Værker af Ludvig Holberg
Skuespil fra Danmark
Skuespil fra 1722
Everything Is Borrowed

Everything Is Borrowed er titlen på The Streets' album fra 2008, som blandt andet indeholder sangen af samme navn.

Skinner var i Danmark for at indspille en udgave af sangen på dansk i samarbejde med DR PigeKoret. Omkvædet blev oversat direkte fra engelsk til dansk.

Trackliste 
 "Everything Is Borrowed" – 4:04
 "Heaven for the Weather" – 3:27
 "I Love You More (Than You Like Me)" – 3:45
 "The Way of the Dodo" – 3:33
 "On the Flip of a Coin" – 3:21
 "On the Edge of a Cliff" – 3:04
 "Never Give in" – 3:25
 "The Sherry End" – 2:46
 "Alleged Legends" – 3:12
 "The Strongest Person I Know" – 3:03
 "The Escapist" – 5:16
 "To Your Face" (iTunes bonus track) – 3:35

Album fra 2008
Federalnaja sluzjba bezopasnosti

Federalnaja sluzjba bezopasnosti (FSB) (russisk: ФСБ, Федеральная служба безопасности Российской Федерации) er den føderale sikkerhedstjeneste i Rusland, der tager sig af indenrigsopgaver. FSB er den vigtigste efterfølger til sovjettidens Tjeka, NKVD og KGB.

Tjenesten blev etableret i 1995 og beskæftiger sig med kontraspionage, intern sikkerhed, grænsesikkerhed, kontraterrorisme og overvågning. Dens hovedkvarter er beliggende på Lubjanka-pladsen i Moskva, hvor også KGB havde sit hovedkvarter.

Oprindeligt hed sikkerhedstjenesten FSK, men præsident Boris Jeltsin besluttede i 1995, at organisationen skulle omdannes og udvides, hvorefter navnet blev ændret. Siden 2004 har FSB som følge af et præsidentielt dekret været underlagt det russiske justitsministerium.

Efterretninger i udlandet varetages af SVR.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 FSB's officielle hjemmeside  

Russiske efterretningstjenester
Etableret i 1995
Frederik von Arenstorff

Frederik von Arenstorff henviser til:

 Friedrich von Arenstorff (1626–1689) – tysk officer i svensk og dansk tjeneste
 Frederik von Arenstorff (1777-1844) – dansk kammerherre og godsejer
Durban II

Durban II (officielt Durban Review Conference) er en FN-organiseret konference, der afholdes 20.-24. april 2009 og er et led i verdenskonferencen imod racisme, hvis seneste konference blev holdt i 2001 i Durban, Sydafrika. Durban II afholdes i Geneve i Schweiz i FN's europæiske hovedkvarter. Konferencens formål er at følge op på implementeringen af beslutningerne fra Durban I-konferencen.

I tiden op til indledningen af konferencen har en række vestlige lande besluttet sig for at boykotte konferencen ud fra en opfattelse af, at forberedelserne til konferencen har været for dårlige. Bekymringerne går på, at der til konferencen vil blive stille forslag om forbud mod love mod blasfemi, samt at der lægges op til en antisemitisk stemning på konferencen. Blandt landene, der boykotter konferencen, er USA, Canada, Israel, Sverige, Italien, Australien, Tyskland, Holland, New Zealand, og Polen.

Fodnoter 

FN
Konferencer
DHF's Landspokalturnering 2005/06

DHF´s landspokalturnering i 2006 var den 43. udgave af DHF's Landspokalturnering.

Mænd

1/8-finaler 
Otte hold fra Jylland og otte hold fra Østdanmark (inkl. Fyn) havde kvalificeret sig til 1/8-finalerne.

1/4-finaler 
Her deltog de otte vinderhold fra 1/8-finalerne

Semifinaler 
Her deltog de fire vinderhold fra kvartfinalerne

Finale 
Her deltog de to vinderhold fra semifinalerne. Finalen blev spillet i NRGi Arena i Århus.

Kvinder

1/8-finaler 
Otte hold fra Jylland og otte hold fra Østdanmark (inkl. Fyn) havde kvalificeret sig til 1/8-finalerne.

1/4-finaler 
Her deltog de otte vinderhold fra 1/8-finalerne

Semifinaler 
Her deltog de fire vinderhold fra kvartfinalerne

Finale 
Her deltog de to vinderhold fra semifinalerne. Finalen blev spillet i NRGi Arena i Århus.

Kilder 
 Resultater for mænd 
 Resultater for kvinder 
 Pokalvindere gennem tiderne 

2005/06
Håndbold i 2006
Håndbold i 2005
Opéra (metrostation)

Opéra er en station på metrolinjerne 3, 7 og 8 i metronettet i Paris, beliggende på grænsen mellem det 2. og det 9. arrondissement. Hver metrolinje har sin egen dato for, hvornår «dens» station blev åbnet; Linje 3 19. oktober 1904, linje 7 5. november 1910 og linje 8 13. juli 1913. De tre linjer skærer kun hinanden i et punkt, som kaldes en "brønd".

Stationen har fået sit navn efter Opéra Garnier som blev designet af Charles Garnier, og stationen er beliggende for enden af Avenue de l'Opéra. En af indgangene er ret ovenfor operabygningen. Den betjener distriktet omkring boulevard Haussmann. Man kan gå fra Opéra-metrostationen til jernbanestationen Auber via en underjordisk gang, og indirekte er Opéra også forbundet med metrostationen Havre-Caumartin.

Adgang til metroen 
Stationen har i alt fire indgange: to fra Place de l'Opéra, én fra rue Scribe 6 og en fra avenue de l'Opéra 43.

Trafikforbindelser

Eksterne henvisninger 

Metrostationer i 2. arrondissement
Metrostationer i 9. arrondissement
Paris Metrolinje 3
Paris Metrolinje 7
Paris Metrolinje 8
Pyramides (metrostation)

Pyramides  er en station på metrolinjerne 7 og 14 i metronettet i Paris, beliggende i 1. arrondissement. Hver metrolinje har sin egen dato for, hvornår «dens» station blev åbnet; linje 7 1. juli 1916, og linje 14 15. oktober 1998.

Stationen er opkaldt efter rue des Pyramides, som igen har fået sit navn efter Napoléon Bonapartes sejr over Murad Bey i slaget ved Pyramidene i Egypten i 1798. Pyramides befinder sig midt mellem Opéra Garnier og Comédie-Française-teatret, og med stationerne Opéra og Palais Royal - Musée du Louvre sørger den for en del af den offentlige transport langs avenue de l'Opéra.

I 1920'erne fik stationens vægge opslagstavler af keramiske fliser til opsætning af reklamer, med stationens navn også i keramik. Paris' ældste metrostationer, bygget i perioden 1900-1921, havde oprindeligt ingen rammer til opslag. Deres vægge var hvide med skrå fliser langs kanterne.

Også de øvrige stationer i denne serie fik efterhånden keramiske opslagstavler, hvor plakater klæbedes direkte på fliserne. Dette system benyttedes indtil 1970-erne, hvor man overgik til at opsætte metalrammer på fliserne, som plakaterne kunne fastgøres på.

Trafikforbindelser

Eksterne henvisninger 

Metrostationer i 1. arrondissement
Paris Metrolinje 7
Paris Metrolinje 14