kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alfred Hansen (skolemand)

Carl Alfred Hansen (født 2. december 1890 i Aarhus, død 28. marts 1944) var forstander for Odense Seminarium.

Alfred Hansen var søn af politibetjent Carl Johan Hansen og hustru Birthe Kathrine, født Andersen, i Aarhus.

Efter præliminæreksamen kom Alfred Hansen på Odense Seminarium, hvor han tog lærereksamen i 1911. Samme år fik han ansættelse som lærer ved seminariets børneskole, og i 1915 blev han lærer ved selve seminariet og det tilknyttede forskoleseminarium.

27. juni 1916 blev han gift med seminarieforstander Ejler Møllers datter Henny (1896-1971), der fra 1927 også underviste på både seminariet, forskoleseminariet og i børneskolen ved seminariet. En fjerde lærer af familien var Ejler Møllers lillebror, dr.phil. Niels Møller (1885-1958).

I 1937 efterfulgte Alfred Hansen sin svigerfader som forstander for Odense Seminarium og Odense Forskoleseminarium. Da han døde kun 53 år gammel, stod hustruen som ejer af familiens seminarium, og sønnen havde lige påbegyndt et studium, så familiens ven, Harald Smith, der var forstander i Ranum, overtog ledelsen de næste ti år, indtil Henny og Alfred Hansens søn, Per Mogens Hansen, overtog ledelsen i 1954.

Alfred Hansen var medlem af bestyrelsen for Privatseminarieforeningen 1931–1936 samt for Odense Skolesamfund og Naturhistorisk Forening for Fyn.

Henvisninger 
 Odense Seminarium 1895-1995. Jubilæumsskrift. Odense 1995. 
 Dansk Skole-Stat IV, 555, Arthur Jensens Forlag, København 1934.
 Kraks Blaa Bog 1943.

Skolefolk fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer fra Aarhus
Danskere i 1900-tallet
Peter Ibsen

Peter Ibsen (født 1. maj 1950 på Samsø) er en dansk vicepolitikommissær, der fra 2004 til 2013 var formand for Politiforbundet og medlem af bestyrelsen i Statstjenestemændenes Centralorganisation II.

Ibsen er oprindeligt uddannet bankassistent, men blev i 1977 optaget på Politiskolen. I 1980 blev han ansat ved Århus Politi, og allerede i 1984 begyndte han sin faglige karriere som bestyrelsesmedlem i Århus Politiforening. Her blev han formand i 1989 og dermed også medlem af ledelsen i Politiforbundet, som han i 1994 blev næstformand for. Fra 2004 til 2008 var han 1. vicepræsident for Eurocop.

Noter

Kilde 
 Politiformand skyder med skarpt Fyens Stiftstidende 6. november 2008

Politifolk fra Danmark
Fagforeningsfolk fra Danmark
Personer fra Samsø
Tetuán (1863)

Tetuán var Spaniens første panserskib, og blev oven i købet bygget på den spanske flådes eget værft i Ferrol i provinsen La Coruna. Skibet var bygget af træ, og var en del af den spanske marines satsning på at markere sin position, efter at opfindelsen af panserskibet i 1859 i princippet havde gjort alle upansrede skibe forældede. Det nye panserskib var opkaldt efter byen Tétouan i Marokko, hvor den spanske hær i 1860 havde besejret en langt større marokkansk hær og dermed befæstet Spaniens position i området.

Tjeneste 
Tetuán var udrustet fra 1863 til 1866, og kom under kommando igen i 1868, da det blev sendt til Havana på Cuba, som var en af de sidste spanske besiddelser ved det amerikanske kontinent. Skibet kom retur til Cadiz i juli, og deltog derefter i revolutionen i 1868, der afsatte dronning Isabella 2..

Skibet blev på ny blandet ind i borgerkrig i 1873, da separatistiske oprørere erobrede flådebasen i Cartagena og dermed de fleste spanske panserskibe. Oprørerne havde hårdt brug for penge og forsyninger, og det betød, at de sendte skibene til nærliggende havnebyer for at opkræve beskyttelsespenge eller i modsat fald beskyde byerne. Det fik den spanske regering til at erklære skibene for piratskibe, og anmode om hjælp fra andre lande til at opbringe skibe, der førte separatisternes røde flag. Det britiske panserskib HMS Swiftsure og det tyske Friedrich Carl erobrede oprørernes panserskib Vitoria og leverede det tilbage til den spanske regering, og på den måde kom der mere balance i styrkeforholdet.

Den 11. oktober 1873 sejlede Vitoria som det eneste panserskib i en spansk eskadre mod Cartagena. Oprørerne stod også til søs, med panserskibene Numancia, Tetuán og Mendez Nunez. De to eskadrer førte under slaget begge det spanske flag, og Lybeck bemærker, at det må høre til sjældenhederne, at man oplever skibe under samme flag bekæmpe hinanden med så stor iver. Vitoria klarede sig bedst i artilleriduellerne, og ét efter ét søgte oprørernes panserskibe tilbage til Cartagena. På landjorden havde de styrker, der støttede den kommende kong Alfons 12. fået overtaget, og da de var tæt på at erobre Cartagena i december 1873, satte oprørerne ild til Tetuán, der var blevet så hårdt medtaget i slaget, at det ikke kunne sejles væk.

Litteratur 
 Roger Chesneau and Eugene M. Kolesnik, ed., Conway's All The Worlds Fighting Ships, 1860-1905, (Conway Maritime Press, London, 1979), 
 Otto Lybeck, Allmän Sjökrigshistoria, Bind 1: 1853-1914, Stockholm 1919.

Noter 

Krigsskibe fra Spanien
ATP Top 10

ATP er en herrernes tennisorganisation, og står for Association of Tennis Professionals. Rangpointene blive bestemt af hvor godt spillerne har klaret sig i løbet af et år, med forskellige turneringer givende forskellige point:

ATP's top ti lyder pr. 5. juli 2010:

ATP Tour
Candy Film

Candy Film er et dansk filmselskab (1969 - 2001), der producerede og distribuerede pornofilm. 

Selskabet blev grundlagt af Peter Theander og Jens Theander   og var banebrydende med pornofilm, der blev afsluttet med en scene, hvor manden ejakulerede over kvindens ansigt. I begyndelsen af produktionerne, varede hver film kun tre minutter, men midt i 1970'erne var spilletiden typisk forlænget til 15 minutter. 

En film med den amerikanske pornoskuespiller John Holmes indspillet i 1976, blev en stor succes for selskabet. 

I 1986 trak Jens Theander sig ud af selskabet, der fremover kun blev fortsat med import af udenlandske film og danske genudgivelser.

Kontroverser 
I starten af firmaets historie producerede og distribuerede Candy Film også børneporno, før det blev forbudt ved lov i 1980.

Eksterne henvisninger 

Pornografi
Handelsvirksomheder i Danmark
Danske pornoproducenter
Filmselskaber fra Danmark
Etableret i 1969
Harvey Mason

Harvey William Mason (født 22. februar 1947 i Atlantic City, New Jersey, USA) er en amerikansk trommeslager og percussionist. Han har spillet med Bob James, Lee Ritnour, George Benson, Chick Corea og Brecker Brothers etc. , men han er nok mest kendt som medlem af Herbie Hancocks " Headhunters " en gruppe fra 70'erne som han var medstifter af. Han er klassisk percussionist uddannet i Boston og var op gennem 70'erne og 80'erne en af de mest benyttede studiemusikere i alle genrer. Han spiller både trommesæt, klassisk percussion, og pauker. Han har spillet med alt fra symfoniorkester over jazz til rock og pop bands. Hans fortrukne stil er nok groovie funkmusik. Han har lavet en del plader i eget navn.

Udvalgt diskografi 
 The Brecker Brothers – (1972)
 Herbie Hancock – Headhunters (1974)
 Gerry Mulligan & Chet Baker – Carneigie Hall Concert (1975)
 Hubert Laws – The San Francisco Concert (1975)
 Joe Henderson – Black Miracle (1976)
 Ron Carter – Pastels (1976)
 Chick Corea – Mad Hatter (1978)
 Dave Grusin – Homage to Duke (1993)
 Fourplay – Fourplay (1991)
 Fourplay – Journey (2004)
 Harvey Mason – Marching in the street (1975)
 Harvey Mason – Earth Mover (1977)
 Harvey Mason – Funk In a Mason Jar (1978)
 Harvey Mason – Groovin You (1979)
 Harvey Mason – MVP (1981)
 Harvey Mason – Stone Mason (1982)
 Harvey Mason – Ratamacue (1996)
 Harvey Mason – With all My Heart (2004)
 Harvey Mason – Trio 2 – Changing Partners (2006)
 Harvey Mason – Cameleon (2014)

Eksterne henvisninger 

 
 www.drummerworld.com

Trommeslagere fra USA
Jazzmusikere fra USA
Personer fra New Jersey
4 World Trade Center

4 World Trade Center er en skyskraber der indgår i det genopbyggede World Trade Center i New York.. Bygningen ligger på den østlige side af Greenwich Street, på tværs af gaden fra den oprindelige placering af tvillingetårnene, som blev ødelagt under terrorangrebet den 11. september 2001. Arkitekten Fumihiko Maki fik til opgave at designe den 298 m høje bygning, og dermed den fjerde højeste skyskraber blandt de nye bygninger.. Det samlede etageareal af bygningen er cirka 1,8 millioner kvadratfod (167.000 kvadratmeter). Bygningen har været under opbygning siden januar 2008, og den åbnede for offentligheden i 2013.

Referencer

Eksterne links 
 150 Greenwich Street  – Hjemmeside
 Tower 4 Design Update  (video)
 Images of 150 Greenwich Street  (billeder)
 Skyscraperpage.com  – Diagram over bygningen

World Trade Center
Skyskrabere på Manhattan
Harald Smith

Jørgen Harald Andersen Smith (8. december 1888 i Munke Bjergby Sogn – 11. februar 1973) var seminarieforstander i Ranum og i Odense.

Han var født i Døjringe, Munke Bjergby ved Sorø som søn af lærer Jens Peter Andersen Smith og hustru Christine Margrethe, født Henriksen. Han blev gift 7. juli 1911 med Helvig, født 1895 i Slagelse som datter af bagermester Nikolaj Møller og hustru Christina, født Bruhn.

Harald Smith tog lærereksamen fra Jelling Seminarium i 1909, studentereksamen 1913, cand.phil. 1914. Studieophold i Tyskland.

Harald Smith var lærer i Skovshoved, Hellerup og Øverød ved Holte, inden han 1910-1920 blev lærer ved Københavns kommunale skolevæsen og fra 1916 også ved Købmandsskolen i København. 1920-1923 var han lærer på Haderslev Seminarium og leder af øvelsesskolen ved seminariet. Tilbage i hovedstaden 1923 blev han lærer på KFUM's Seminarium på Frederiksberg samt leder af øvelsesskolen.

Harald Smith var forstander for Ranum Statsseminarium 1937-1944, hvorefter han efter vennen Alfred Hansens død efterfulgte ham som forstander for Odense Seminarium og Forskoleseminarium 1944-1954.

 1933-1949 formand for Seminariernes Praktiklærerforening
 1935-37 og 1945-48 bestyrelsesmedlem i Privatseminarieforeningen
 1937-1952 bestyrelsesmedlem i Kristelig Lærerforening
 1942-1944 bestyrelsesmedlem i Dansk Seminarieforening
 1943-1946 redaktør af Seminariebladet
 1951-1954 formand for Folkeligt Oplysnings Forbund i Odense

Som pensionist fra 1954 boede Harald Smith i Søborg nord for København.

Skolefolk fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1900-tallet
USA's ishockeylandshold (herrer)

USA's ishockeylandshold er det nationale ishockeylandshold i USA, og kontrolleres af det amerikanske ishockeyforbund, USA Hockey. Holdet har gennem tiden vundet to OL- og to VM-guldmedaljer, hvoraf sejren ved OL i 1960 talte for begge ting. Der er altså i praksis kun tale om tre vundne turneringer. Dermed står amerikanerne i høj grad på landsholdplan i skyggen af naboerne Canada, dette på trods af at langt størstedelen af holdene fra den nordamerikanske hockeyliga NHL hører til i USA.

The Miracle on Ice 
Amerikanernes største triumf til dato kom, da et ungt og urutineret hold bestående af amatører og college-spillere, højst overraskende vandt guld ved OL i 1980 på hjemmebane i Lake Placid. Triumfen kom i hus via en sensationel 4-3 sejr over de firedobbelte samt forsvarende OL-vindere fra Sovjetunionen. Sejren, der regnes som en af de største triumfer i amerikansk landsholdssport, blev efterfølgende i medierne døbt The Miracle on Ice.

Resultater

OL 

 1920 – Sølv
 1924 – Sølv
 1928 – Deltog ikke
 1932 – Sølv
 1936 – Bronze
 1948 – Diskvalificeret
 1952 – Sølv
 1956 – Sølv
 1960 – Guld
 1964 – 5. plads
 1968 – 6. plads
 1972 – Sølv
 1976 – 5. plads
 1980 – Guld
 1984 – 7. plads
 1988 – 7. plads
 1992 – 4. plads
 1994 – 8. plads
 1998 – 6. plads
 2002 – Sølv
 2006 – 8. plads
 2010 – Sølv

VM

Profiler 

 Tony Amonte
 Chris Chelios
 Ty Conklin
 Rick DiPietro
 Chris Drury
 Mike Dunham
 Robert Esche
 Bill Guerin
 Derian Hatcher
 Brett Hull
 Steve Konowalchuk
 John LeClair
 Brian Leetch
 Mike Modano
 Jeremy Roenick
 Brian Rolston
 Keith Tkachuk
 Doug Weight
 Mike Richter
 Patrick Kane
 Drew Stafford

Eksterne henvisninger 

 USA Hockeys hjemmeside

Ishockey i USA
Ishockeylandshold
Det tyske efterår

Det tyske efterår (tysk: Deutscher Herbst) betegner en serie af begivenheder i Vesttyskland i efteråret 1977, kulminerende med kidnapningen og mordet på erhvervslederen Hanns-Martin Schleyer, tidligere SS-løjtnant og senere formand for Bundesvereinigung der Deutschen Arbeitgeberverbände samt med kapringen af Lufthansa-flyet Landshut, der blev genenmført af Folkefronten til Palæstinas Befrielse (PFLP). 

Kaprerne af passagerflyet krævede ti medlemmer af Rote Armee Fraktion, der sad i Stammheim-fængslet samt to palæstinensere, der blev holdt fanget i Tyrkiet, løsladt. De krævede samtidig 15 mio. amerikanske dollar i løsepenge for de kidnappede. Det tyske efterår begyndte 30. juli 1977 med kidnapningen og mordet på Jürgen Ponto og sluttede 18. oktober med løsladelsen af Landshut, de ledende RAF-medlemmers død samt Schleyers død. Hændelserne var kulminationen på flere år med venstreekstremistisk terror i Vesttyskland og førte til den største nationale krise i landet siden 2. verdenskrig. De tyske myndigheder besluttede som følge af det tyske efterår, at man aldrig mere vil forhandle med terrorister.

Betegnelsen det tyske efterår stammer fra filmen Deutschland im Herbst fra 1978, der var instrueret af bl.a. Heinrich Böll og Rainer Werner Fassbinder.

Begivenheder i 1977
Efterår
Terrorhandlinger i Tyskland

he:18 באוקטובר 1977
Jürgen Ponto

Jürgen Ponto (født 17. december 1923 i Bad Nauheim, død 30. juli 1977 i Frankfurt am Main) var en tysk jurist og administrerende direktør for Dresdner Bank, der blev dræbt af medlemmer af Rote Armee Fraktion i begivenhederne, der ledte til det tyske efterår.

Ponto, der var ud af en købmandsfamilie fra Hamburg, blev efter jurastudiet ansat som chefjurist i Dresdner Bank. Som 43-årig blev han direktør og var særligt optaget af at udvide bankens internationale forbindelser. Samtidig fungerede han som rådgiver for kansler Helmut Schmidt. Hans fremtrædende stilling i den tyske bankverden gjorde ham til et interessant mål for Rote Armee Fraktion. 

Susanne Albrecht, der var Pontos guddatter, ringede den 29. juli 1977 til Ponto og bad om at få lov til at besøge ham den følgende dag. Hun ankom til hans hjem den 30. juli omkring kl. 17.10 sammen med to ukendte fremmede (senere identificeret som Brigitte Mohnhaupt og Christian Klar), som Ponto intetanende åbnede døren for. Albrecht gav derefter Pontos hustru en buket røde roser. I løbet af den første ordveksling blev det hurtigt klart, at det drejede sig om et forsøg på at bortføre ham. Ponto gjorde modstand, hvorefter det kom det håndgemæng, og der blev affyret skud mod Ponto; først affyrede Klar et skud og dernæst skød Mohnhaupt fem gange. Terroristerne flygtede, og Ponto døde nogle timer senere af sine kvæstelser på Universitätsklinik Frankfurt. Befrielsesbevægelsen Aktion Roter Morgen påtog sig samme dag ansvaret for handlingen, og opgav Susanne Albrecht, Brigitte Mohnhaupt, Christian Klar og Peter-Jürgen Boock som de ansvarlige. Sidstnævntes rolle var som chauffør; under selve attentatet ventede han i bilen. 

Erhvervsfolk fra Tyskland
Personer der er blevet myrdet
Personer fra Hessen
Naoko Yamazaki

Naoko Yamazaki (født 27. december 1970) er en japansk JAXA-astronaut, og den anden kvindelige japanske astronaut efter Chiaki Mukai til at komme i rummet. I 2010 fløj Naoko Yamazaki med om bord på STS-131, som 5. missionsspecialist.

Eksterne henvisninger 

 Biografi

Astronauter fra Japan
Alpint skiløb under vinter-OL 2010 – Kvindernes Super-G

Kvindernes super-G under Vinter-OL 2010 blev afholdt 20. februar 2010 ved Whistler Creekside i Whistler, Canada.

Resultat

Ekstern Henvisning 
 Vinter-OL 2010: Kvindernes super-GVinter-OL 2010: Kvindernes super-G, fra http://www.vancouver2010.com/ ; hentet 22.02.2010.

Vinter-OL 2010
Stefan Wisniewski

Stefan Werner Wisniewski (født 8. april 1953 i Klosterreichenbach) er et tysk forhenværende medlem af den såkaldte anden generation af Rote Armee Fraktion.

Wisniewski indgik i Kommando Siegfried Hausner, der 5. september 1977 kidnappede den tyske arbejdsgiverorganisationsformand og tidligere SS-officer Hanns-Martin Schleyer. Wisniewski blev pågrebet i Paris i 1978 og dømtes i 1981 til fængsel på livstid. Han blev benådet i 2003.
 
I 2007 fortalte RAF-medlemmerne Peter-Jürgen Boock og Verena Becker, at Wisniewski også var involveret i attentatet og drabet på Siegfried Buback i 1977. Denne sag eftersøges i øjeblikket af politiet.

Referencer 

Terrorister
Personer fra Tyskland
Langrend under vinter-OL 2010 – Herrernes 30 km jagtstart

Herrernes 30 km jagtstart under Vinter-OL 2010 blev afholdt 20. februar 2010 i Whistler Olympic Park i Whistler, Canada.

Resultat

Ekstern Henvisning 
 Vinter-OL 2010: Herrernes 30 km jagtstartVinter-OL 2010: Herrernes 30 km jagtstart, fra http://www.vancouver2010.com/ ; hentet 22-02-2010.

Vinter-OL 2010
Détente

Détente (fransk: afspænding) betegner indenfor international politik en afspænding mellem tidligere fjendtligt indstillede stormagter. 

Begrebet anvendes særligt om de perioder under den kolde krig, hvor relationerne mellem Sovjetunionen og USA forbedredes. Tre sådanne perioder kan siges at have fundet sted: 1953-1956, 1963-1979 og 1985-1991. Ofte taler man dog blot om den midterste periode. Kulminationen på afspændingspolitikken var rustningskontrolaftalerne SALT I og ABM-traktaten. 

Blandt de vigtigste faktorer for at afslutte afspændingspolitikken var den sovjetiske invasion i Afghanistan, den efterfølgende afghansk-sovjetiske krig, opstillingen af sovjetiske SS-20 missiler samt beslutningen om som reaktion herpå at placere mellemdistanceraketter i Europa. Détente-politikken blev genoplivet med Mikhail Gorbatjovs tiltræden i 1985 og varede til Østblokkens fald i 1989.

Den kolde krig
USA's politik
Sovjetunionens politik
Kortbaneløb på skøjter under vinter-OL 2010 – Kvindernes 1500 meter

Kvindernes 1500 meter short track under Vinter-OL 2010 blev afholdt 20. februar 2010 i Picific Coliseum i Vancouver, Canada

Resultater

Indledende Heats 
1. Heat

2. Heat

3. Heat

4. Heat

5. Heat

6. Heat

Semifinaler 
1. Semifinale

2. Semifinale

3. Semifinale

Finale 

Vinter-OL 2010
Kortbaneløb på skøjter
Statsbegravelse

En statsbegravelse er en stort anlagt begravelse, der normalt gives til statsoverhoveder og politikere samt i sjældnere grad kulturpersonligheder som forfattere, skuespillere, komponister og elitesportsudøvere. Ved statsbegravelsen deltager normalt  repræsentanter for samfundets top fra ind- og udland.
En begravelse betalt af staten er ikke nødvendigvis det samme som en statsbegravelse, hvis afdødes familie fx ønsker at begravelsen skal ske under private former.

Der findes ingen forfatningsmæssige bestemmelser om statsbegravelser. Det afgørende er, at afdøde vurderes at have haft stor betydning for landet. Begravelsen kan derfor gennemføres, så befolkningen kan følge den eller deltage ved, at en kortege kører gennem en by eller at tv transmitterer den. 

Et nyere eksempel på en dansk statsbegravelse var Karsten Krabbes begravelse i oktober 2008. Krabbe var udstationeret af PET og omkom ved bombningen af Hotel Marriott i Islamabad 20. september 2008.

Referencer

Død
Siegfried Hausner

Siegfried Hausner (24. januar 1952 i Selb – 4. maj 1975 i Stuttgart) var en tysk terrorist, der var medlem af Rote Armee Fraktion.

Hausner indgik i Kommando Holger Meins, der i slutningen af april 1975 besatte Vesttysklands ambassade i Stockholm. Han blev hårdt såret ved den pludselige eksplosion og udvistes derefter til Vesttyskland, hvor han kort efter døde af et lungeødem i Stammheim-fængslet.

Den RAF-kommando, der 5. september 1977 kidnappede og senere dræbte Hanns-Martin Schleyer, var opkaldt efter Hausner. Det har været fremført, at attentatet på Sveriges statsminister Olof Palme 28. februar 1986 var en hævnaktion, fordi Palme tillod at Hauser blev udvist.

Personer fra Tyskland
Terrorister
Barrett Deems

Barrett Deems (1. marts 1914 i Springfield, USA – 15. september 1998) var en amerikansk swing-trommeslager. Han er bedst kendt for sit samarbejde med Louis Armstrongs orkester. Han var bl.a. andet med i musicallen High Society med Armstrong. Han spillede mest i swing- og traditionelle jazzensembler, og ledte sine egne ensembler og big bands gennem årene. Deems, der var en fremragende virtuos tekniker i stil med Buddy Rich, gjorde sig mest i mindre grupper. Han har indspillet et par plader i eget navn både med lille og stort orkester. Han spillede til han var langt oppe i 80'erne.

Diskografi 
 Louis Armstrong – Hello Dolly 
 Louis Armstrong – Plays Fats Waller
 Louis armstrong – Live vol. 1 & 2
 Barrett Deems – Deemus 
 Barrett Deems Big Band – How D´you like It So Far ? 
 Barrett Deems Big Band – Groovin` Hard

Eksterne kilder og henvisninger 

Om Barret Deems på drummerworld.com

Trommeslagere fra USA
Jazzmusikere fra USA
Sveavägen

Sveavägen er en større gade i Stockholm, der strækker sig over 2,5 km. i bydelene Norrmalm og Vasastaden; begyndende ved Sergels Torg, hvorfra den går mod nordøst, krydser Sveaplan og slutter ved Hagaparken.

Gaden har haft sit nuværende navn siden 1885. 

Sveavägen er kendt for at være gerningsstedet for mordet på Olof Palme 28. februar 1986.

På hjørnet mellem Sveavägen og Kungsgatan ligger Stockholm Koncerthus.

Gader i Stockholm
Place de la Concorde

Place de la Concorde er en stor plads, der er beliggende ved Seinens højre bred i 8. arrondissement i Paris, Frankrig. Midt på pladsens venstre side begynder den berømte gade Avenue des Champs-Élysées. Parken Tuileriene ligger også i området, der betjenes af metrostationen Concorde.

Den 84.000 kvadratmeter store plads domineres af en stor obelisk, Luxorobelisken, der var en gave fra Egyptens vicekonge Muhammed Ali til den franske konge Ludvig Filip i 1831. Obelisken er næsten 24 meter høj og mere end 3.300 år gammel. Pladsen rummer desuden en række statuer, der repræsenterer de byer i Frankrig, som især har til opgave at forsvare landet, bl.a. Lille, Strasbourg, Lyon, Marseille, Bordeaux, Nantes og Brest. 

Under den franske revolution blev den første guillotine opsat på Place de la Concorde, hvor Ludvig 16. af Frankrig blev henrettet den 21. januar 1793 og Marie Antoinette den 16. oktober 1793. 

Pladser, gader og veje i Paris
8. arrondissement
Élyséepalæet

Élyséepalæet (fransk: Palais de l'Élysée) er den officielle bolig for Frankrigs præsident. Palæet ligger tæt ved Champs-Élysées i Paris' 8. arrondissement.

Slottet stod færdigt i 1722 og blev præsidentens embedsbolig fra 1874. Mens flere præsidenter har beholdt deres private bolig og kun anvendt Élyséepalæet til repræsentative formål, har fx Jacques Chirac boet der gennem hele sin embedsperiode.

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Paris
8. arrondissement
Slotte i Frankrig
Embedsboliger
Horst Söhnlein

Horst Söhnlein (født 13. oktober 1943) er en tysk akvitist og terrorist, der var tilknyttet Rote Armee Fraktion og den såkaldte udenomsparlamentariske opposition.

Söhnlein gjorde sig skyldig i medvirken til mordbrand, da han sammen med Andreas Baader, Gudrun Ensslin og Thorwald Proll 2. april 1968 satte ild til to stormagasiner i Frankfurt am Main som protest mod Vietnamkrigen. Alle fire blev anholdt to dage senere og sigtet dømt for mordbrand og idømt tre års fængsel. I juni 1969 blev de alle midlertidigt benådet som følge af et amnesti for politiske fanger, men blev af Bundesverfassungsgericht i november samme år sendt tilbage i fængsel. De tre øvrige flygtede til Paris, men Söhnlein accepterede afgørelsen.

Personer fra Tyskland
Terrorister