kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Art of Loving

er en enbinds manga fra 2001 af Eiki Eiki. Mangaen er ikke oversat til dansk, men Digital Manga Publishing har udsendt en engelsk oversættelse.

Eiki Eiki havde et par år tidligere lavet mangaen Color sammen med Taishi Zaou. The Art of Loving bygger videre på denne, i det den beskæftiger sig med bifigurerne Maki Tohnos og Yutaka Fujiwaras fortid.

Mangaen indeholder flere seksuelle scener og er uegnet for børn.

Synopsis 
Drengen Yutaka Fujiwara tænker tilbage på sin gymnasietid. Han var en af de bedste elever, indtil Maki Tohno skiftede til skolen. Yutaka bliver tiltrukket af den rygteomspundne Tohno og nærer stadig mere påtrængende seksuelle fantasier om ham. Og mens Yutakas karakterer følgende daler støt, bliver forholdet mellem de to stadigt tættere.

Manga 
Både den japanske originaludgivelse og den engelske oversættelse har nr. 1. I efterordet lægges der da også op til et bind 2, bl.a. fordi det viste sig, at historien ikke kunne afsluttes i et bind som oprindelig tiltænkt. Eiki Eiki vurderede at bind 2 ville udkomme i 2002, hvis hun var heldig, men i praksis er det aldrig udkommet.

Eksterne henvisninger 
 The Art of Loving på Baka-Updates Manga.
Lourenço Marques

Lourenço Marques var en portugisisk søfarer og handelsmand i det 16. århundrede. I 1544 på en ekspedition til det afrikanske kontinent udforskede han området langs i Mozambiques kyst, ud for hovedstaden, Maputo, i det nuværende Maputo-bugten (Baía de Maputo).

Historie 
På ordre fra kongen i Portugal, João III, fik bugten navnet Baía de Lourenço Marques (Lourenço Marques-bugten). Bosætningen, som blev etableret på østsiden af bugten fik også navnet Lourenço Marques. Byen Lourenço Marques var hovedstad i Mozambique fra 1898, men skiftede navn til Maputo den 3. februar 1976, året efter Mozambiques selvstændighed.

Tjek fødsels- og dødsår
Opdagelsesrejsende fra Portugal
Mozambiques historie
Brabrand-Årslev

Brabrand-Årslev udgør i dag en forstad til Aarhus, men var oprindeligt et landsamfund bestående af adskillige landsbyer.

Indtil kommunalreformen i 1970 udgjorde Brabrand-Årslev en selvstændig sognekommune.
I kommunen fandtes bl.a. følgende bysamfund:

 Brabrand By – stationsby siden 1862.

 Årslev – landsby med kirke

 Gjellerup – landsby, hvis navn genfindes i Gellerup

 True – landsby

 Holmstrup Mark – udflyttet landsby

 Skjoldhøjparken – nyere parcelhusby

I Folkekirken bruges ofte betegnelsen Brabrand-Sønder Årslev for at undgå forveksling med Årslev ved Randers, ligeledes i Århus Stift.

Brabrand-Årslev Lokalhistoriske Samling har til huse på Gellerup Bibliotek og dækker områdets historie. Her kan blandt andet ses indbundne udgaver af Brabrand Borgerblad.

En særdeles flittig lokalhistoriker, August F. Schmidt (1899-1965), boede i det meste af sit voksne liv i Brabrand og har beskrevet de to sognes historie i et værk på seks bind.

Se også 
 Stednavne
 Stationsby

Årslev
Bydele i Aarhus
Brigham Young University

Brigham Young University  er et universitet i Provo i delstaten Utah i USA. Det er knyttet til Jesu Kristi Kirke af Sidste Dages Hellige (mormonerne). Det blev grundlagt i 1875 af den tyske gymnasielærer Karl G. Mäser, og fik da navnet Brigham Young Academy. Brigham Young var anden præsident af mormonkirken. 

Eftersom BYU er et konfessionelt universitet, er de fleste af studenterne medlemmer af Jesu Kristi Kirke af Sidste Dages Hellige. Men principielt er universitetet åbent for alle. 

Ved siden af sin hovedcampus i Provo har BYU også studiecentre i Jerusalem, London, Paris og andre steder, og den har de affilierede søsterinstitutioner BYU Hawaii og BYU Idaho.

Eksternt link 
 Brigham Young University

Universiteter i Utah
Jesu Kristi Kirke af Sidste Dages Hellige
Eraser

Eraser er amerikansk actionfilm fra 1996 med Arnold Schwarzenegger i hovedrollen, samt Vanessa Williams og James Caan. Filmen blev instrueret af Chuck Russell. Filmen blev nomineret til en Oscar for bedste visuelle effekter til uddelingen i 1996.

Eraser fik blandet modtagelse fra anmelderne, men blev en stor publikumssuccess både i USA og mange andre land. 

Filmens produktionsomkostninger er anslået til $100 millioner.

Handling 

John 'The Eraser' Kruger (Arnold Schwarzenegger) er en elite federal marshal, der arbejder for Witness Security Protection Program (WITSEC). Hans speciale er at garantere deres informanters sikkerhed, ved simpelthen at slette deres identitet. Han får til opgave at beskytte en kvinde ved navn Lee Cullen (Vanessa Williams), der skjuler en hemmelighed om nogle af verdens mest magtfulde styrker. Hun opdager noget hun ikke burde om at en våbenhandel med såkaldte Railguns vil finde sted. Kruger må beskytte hende da hun er troet af adskillige mennesker.

Kruger kommer op i mod nogen med samme slags evner, som han prøver på at beskytte Cullen mod conspiratore og Robert Deguerin (James Caan), hans tidligere mentor. Kruger selv kommer under mistænkelse og beslutter sig for at bevise sin uskyldighed overfor Bellor (James Coburn), lederen af Witness Protection Program.

Modtagelse

Anmelderne og publikum 
Filmen fik en blandet modtagelse af de amerikanske anmelderne da den kom og har kun fået 33% på Rotten Tomatoes. Den har imidlertid fået 56% på Metacritic. Den kende amerikanske filmkritiker Roger Ebert gav den tre af fire stjerner. Av andre positive omtaler kan en nevne anmelderne i The Globe and Mail, Entertainment Weekly, Time, Newsweek, Washington Post og USA Today. Anmelderne var noget blandet i aviser som Austin Chronicle, Variety, San Francisco Chronicle, The New York Times og Los Angeles Times, mens TV Guide og Christian Science Monitor var mest negativ.

Filmen blev en relativ stor publikumssuccess og indbragte $242 millioner på verdensplan, heraf $101 millioner i USA. Den blev den tiende mest indbringende film på verdensplan i 1996 og den 14ende i USA.

Priser og nominasjoner 
Filmen vandt en BMI Film Music Award for musikken. Den blev i tillæg nomineret til en Oscar for bedte lydeffekter og en MTV Movie Award for «bedte actionsekvens».

Medvirkende 

 Arnold Schwarzenegger som John Kruger
 James Caan som Robert Deguerin
 Vanessa Williams som Lee Cullen
 James Coburn som Beller 
 Robert Pastorelli som Johnny Castelone
 Andy Romano som Daniel Harper
 James Cromwell som William Donahue
 Olek Krupa som Sergei Ivanovich Petrofsky
 Nick Chinlund som Calderon
 Joe Viterelli som Tony Deux Orteils
 Danny Nucci som Monroe
 Michael Papajohn som Schiff
 Melora Walters som Darleen
 Mark Rolston som J Scar
 Robert Miranda som Frediano
 Roma Maffia som Claire Isaacs
 Tony Longo som Little Mike
 John Snyder som Sal
 Skipp Sudduth som Watch Commander

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 1996
Actionfilm fra USA
Dram

Dram har flere betydninger:

Armensk dram – en møntenhed
dram (rummål) – afledt herfra også en lille mængde spiritus
dram (vægtmål)
Dynamisk ram – DRAM; en type ram
 Drama
Walter og Carlo i Amerika

Walter og Carlo i Amerika er en dansk komedie fra 1989, instrueret af Jarl Friis-Mikkelsen og Ole Stephensen. Det er den tredje film i Walter og Carlo-serien.

Medvirkende 
 Ole Stephensen
 Jarl Friis-Mikkelsen
 Tony Curtis
 Jan Malmsjö
 Bjørn Watt Boolsen
 Ghita Nørby
 Ulrik Cold
 Ulf Pilgaard
 Jesper Klein 
 Carsten Knudsen 
 Uffe Rørbæk Madsen
 Viggo Sommer 
 Søren Østergaard
 Kirsten Lehfeldt
 Søs Egelind
 Svend Aage Nielsen
 Clifton James

Resumé 
Den pæne Walter og hans brovtende ven Carlo er for tredje gang på eventyr; denne gang hinsides Atlanten, hvor de bl.a. skal aflevere Den lille Havfrue. De indblandes tilfældigt i en kompliceret sag mellem amerikanske og russiske agenter.

Eksterne henvisninger 
 

I Amerika
Danske film fra 1989
Komediefilm fra Danmark
Maila Nurmi

Maila Nurmi (født Maila Elizabeth Syrjäniemi, 21. december 1921 i Petsamo, Finland—nu Pechenga, Rusland – død 10. januar 2008) var en amerikansk smykkedesigner samt tidligere tv-værtinde og bondagemodel. Hun var i flere kredse bedre kendt som Vampira.

Hun startede som fotomodel i blade for bondage-interesserede og kom derefter, i 1954, til TV-stationen KABC.

I sin tid som TV-værtinde optrådte hun i rollen som vampyrkvinden Vampira (hvilket også blev hendes kunstnernavn), der præsenterede genudsendelserne af gamle gyserfilm akkompagneret af et par vittigheder – programmets titel var slet og ret The Vampira Show. Hendes kostume var en lang, sort og nedringet kjole og en sorthåret paryk. Instruktøren Edward D. Wood Jr. så hende på tv og ønskede hende med i en af sine film, men hun ville ikke. Først da hun stod uden arbejde fra TV takkede hun alligevel ja til en rolle i hans film Plan 9 from Outer Space mod at hendes rolle forblev stum og mest holdt sig i baggrunden. Under kunstnernavnet stod hun næstøverst på plakaten, da filmen kom frem i 1959, under gyser-skuespilleren Bela Lugosi, som her havde sin sidste rolle, på trods af, at han var død tre år tidligere. Wood havde i stedet brugt  optagelser, der var blevet indspillet kort før Lugosis, og erstattet ham af af kiropraktoren Tom Mason i andre scener.

Maila Nurmi spillede fem filmroller til – og trak sig derpå tilbage fra rampelyset for at leve som smykkesælger. Skønt hendes tv-optræden gjorde hende til kult-figur i sit hjemland var det dog hendes medvirken i Wood-filmen, der gjorde hende til kult over den vide verden og gav hende yderligere nogle cameo-film-roller i 1986, 1996 og 1998. 

Næsten til sin død tog hun stadig rundt og signerede merchendise og trykkede Wood-fans i hånden sammen med de andre efterlevende fra Edward D. Wood Jr.'s filmunivers.

I Tim Burtons film Ed Wood (1994) spilles hun af Lisa Marie.

I 2006 kom desuden portrætfilmen Vampira: The Movie.

Galleri

Eksterne kilder/henvisninger 

 
 https://www.youtube.com/watch?v=1Juk2VKQ2rY&feature=related

Skuespillere fra USA
Skuespillere fra Finland
Akademie der bildenden Künste Wien

Kunstakademi Wien (tysk: Akademie der bildenden Künste Wien) er et statsstyret kunstakademi i Wien og en af Europas ældste kunstakademier med en historie der går tilbage til 1600-tallet.

Historie 
Wien Kunstakademi blev i 1692 grundlagt som privatakademi af hofkammermaleren Peter Strudl efter forbilledet Accademia di San Luca. Med hans død i 1714 blev akademiet nedlagt, men allerede i 1725 genåbnede Jacob van Schuppen det som K.k. Hofakademie der Maler, Bildhauer und Baukunst. I perioden 1754-1757 var Paul Troger rektor for akademiet. I 1772 blev alle tidligere eksisterende læreanstalter for kunst i Wien slået sammen til ét akademi. Akademiet opnåede hochschule-status i 1872 med Franz Josef Is godkendelse, og en ny bygning blev opført efter den danske arkitekt Theophilus Hansen under bebyggelsen af Ringstraße. Denne ligger på Schillerplatz og blev første gang brugt 1. april 1877 og benyttes den dag i dag. Først i 1998 blev det ophøjet til universitet under det nuværende navn.

I årene 1898 og 1910 udlagde Otto Wagner planer for en fornyelse af akademiet, men disse blev aldrig realiserede.

Struktur 
Akademiet er underopdelt i følgende struktur.
 Institut for arkitektur
 Institut for billedkunst, som inkluderer tegning, maling, skulptur, scenekunst og medie
 Institut for kunsthistorie og -teori samt kulturelle studier
 Institut for konservering og restaurering
 Institut for kunstlærerstudiet
 Doktorgrader i filosofi, tekniske videnskaber og naturvidenskab i kunsten

I øjeblikket har akademiet omkring 900 studerende, hvoraf næsten en fjerdedel er udlændinge. Dets fakulteter inkluderer "stjerner" som Peter Sloterdijk. Biblioteket på stedet rummer en af de største samlinger i Østrig og bruges til akademiske formål såvel som dele er åbne for det generelle publikum.

Adolf Hitler 
I 1907 og 1908 blev en ung slidende kunstner ved navn Adolf Hitler to gange afvist optagelse på akademiet. Han forblev i Wien og prøvede uden succes at fortsætte sin profession som kunster indtil første verdenskrigs udbrud.

Litteratur 
 Johann Josef Böker: Architektur der Gotik. Bestandskatalog der weltgrößten Sammlung an gotischen Baurissen (Legat Franz Jäger) im Kupferstichkabinett der Akademie der Bildenden Künste Wien, mit einem Anhang über die mittelalterlichen Bauzeichnungen im Wien Museum am Karlsplatz, Verlag Anton Pustet, Salzburg 2005, ; Rezension von Klaus Jan Philipp in: Journal für Kunstgeschichte Band 10, 2006, Heft 4, S. 314-317 "C. 1 Architektur und Plastik".

Eksterne henvisninger 

 Officiel hjemmeside

Uddannelsesinstitutioner i Wien
Museer i Østrig
Museer etableret i 1692
Hulko

En hulko er et gammelt jysk ord for en sten med et hul helt igennem. Disse sten brugte man som legetøj ved at binde en snor igennem dem og trække dem rundt som om de var køer. Hulko er blot udtalen på hwolkow som var den mest almindelige betegnelse i Midt- og Nordjylland. I andre egne brugte man enten volberko eller hwolbokow. Orddelen bo/ber menes at betyde "født med". Legen kunne også leges med andre naturgenstande, hvor man kunne binde snore i, fx sneglehuse og kogler.

Kilder 
Publikation fra Institut for Jysk Sprog- og Kulturforskning på Aarhus Universitet

Spil og lege
Ord og vendinger
Sten
EKvittering

eKvittering var  en dansk iværksættervirksomhed der havde til mission at skabe en elektronisk version af den fysiske papirkvittering. Virksomheden var ved at udvikle servicen til brug i detailhandlen, hvor landets butikker fik mulighed for at sende kvitteringerne elektronisk til deres kunder, forudsat at kunderne havde tilmeldt deres betalingskort til servicen. eKvitteringer brugte butikkens it-system og kundens betalingskort til at sende kvitteringerne elektronisk. 
De gik konkurs i august 2015.

Kilder

Eksterne henvisninger  
 eKvitterings hjemmeside 

Elektroniske betalingssystemer
Softwarevirksomheder i Danmark
Ophørt i 2015
Arresødal

Arresødal er oprettet som hovedgård i 1773 af generalmajor Johan Frederik Classen med navnet Arresøgård. Gården ligger i Vinderød Sogn i Halsnæs Kommune.

Hovedbygningen blev opført 1786-1788 af generalmajor Classen, der også var stifter af byen Frederiksværk. Classen testamenterede ved sin død Arresødal til prins Carl af Hessen, som ejede ejendommen til 1804. Kronprins Frederik (senere kong Frederik VI) købte ejendommen.

I 1883 blev ejendommen købt af Det Classenske Fideicommis. Den blev rekonvalescenthjem for kvinder til 1944, hvor den blev overtaget af først den tyske besættelsesmagt og dernæst frihedskæmperne, der anvendte bygningerne som fængsel. Derefter blev der igen rekonvalescenthjem til 1984, hvor Arresødal blev solgt videre til Kommunedata.

Arresødal blev kursuscenter, og det fungerede til år 2002, hvor den indiske Sai Baba-bevægelse købte slottet af Kommunedata og skulle overtage ejendommen den 1. april samme år. Planen var at etablere en international skole på slottet. Men på baggrund af en verserende mediesag mod bevægelsens indiske guru, Sai Baba, skabte kommunens borgmester og de lokale politikere så megen lokal modstand mod bevægelsen, at dens ledelse trak sig inden overtagelsen. Frederiksværk Kommune købte ejendommen, men måtte betale erstatning.

Kommunen videresolgte herefter Arresødal til Anette og Carsten Følsgaard til etablering af privathospital og hospice, med overtagelse den 1. januar 2003. I den forbindelse blev den store park ned til Arresø overtaget af Kommunen og gjort offentligt tilgængelig. Parken blev den 1. januar 2013 overtaget af Naturstyrelsen, for at indgå i driften af de statslige skov- og naturarealer på egnen. I maj 2018 overtog non-profit omsorgsorganisationen OK-Fonden Arresødal Slot for at indrette det til beboelse, behandling og uddannelse af mennesker med psykisk sårbarhed. Arresødal Hospice er fortsat en del af Arresødal Slot.

Hovedbygningen er ombygget 1908-1909 og igen i 2004. To andre bygninger på Arresødal er fredede.

Ejere af Arresødal 

 (1773-1792) Johan Frederik von Classen
 (1792-1804) Prins Carl Af Hessen
 (1804-1808) Christian 7.
 (1808-1839) Frederik 6.
 (1839-1846) Christian 8.
 (1846-1855) Den Danske Stat
 (1855-1865) K.A. Larssen
 (1865-1883) Laurentse Thodberg gift Larsen
 (1883-1984) Det Classenske Fideikommis
 (1984-2002) Kommunedata
 (2002-2002) Sathya Sai Baba Landsforeningen i Danmark
 (2002-2003) Frederiksværk Kommune
 (Siden 2003) Anette Følsgaard / Carsten Følsgaard
(Siden 2018) OK-Fonden

Eksterne henvisninger 
Arresødal Slot
  Arresødal - fra Dansk Center for Herregårdsforskning

Kilder 
 J.P. Trap: Danmark, 5. udgave.

Herregårde i Frederiksborg Amt
Fredede slotte og herregårde i Danmark
Lokaliteter i Danmark i 2. verdenskrig
Slotte i Danmark
Det Classenske Fideicommis
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Halsnæs Kommune
Ottakringer Brauerei

Ottakringer Brauerei () er det sidste store tilbageværende bryggeri i Wien og er beligende i Ottakring, 16. bezirk i byen.

Historie
Ottakringer Brauerei blev åbnet i 1837 af Heinrich Plank under navnet Planksche Brauerei, efter at det styrende stift i Klosterneuburg havde tilladt ølbryggeri. I 1850 blev firmaet overtaget af fætrene Ignaz og Jakob Kuffner fra Lundenburg, som udvidede det til et stort bryggeri. Inden for ti år blev produktionen øget fra 18.318 hl til 64.183 hl. Da kejser Franz Joseph beordrede bymurene omkring den centrale del af Wien nedlagt, og et stort antal beboelsesbygninger skød frem i området, voksede også Ottakringer Brauerei. En ny gæringskælder og en større lagerbygning kom til virksomheden. Omkring 1890 var produktionen allerede på omkring 170.000 hl. Moriz von Kuffner, søn af Ignaz von Kuffner, overtog bryggeriet i 1882 og øgede produktionen til over 350.000 hl i det sidste år før 1. verdenskrig. Denne mængde nåede bryggeriet ikke igen på noget tidspunkt mellem de to verdenskrige. I 1905, en halv snes år før 1. verdenskrig, gjorde Kuffner bryggeriet til et aktieselskab.

Se også 
 Almdudler - sodavandsmærkat som Ottakringer distribuerer

Virksomheder i Wien
Bryggerier i Østrig
Hemera

Hemera er gudinde for dagen. Hemera er datter af Nyx (nattens mørke) og Erebos (underverdenens mørke). 

Både Nyx og Erebos var blandt den første generation af væsner, der kom ud af Chaos. Chaos er den store intethed og det, der først var. Chaos' børn var Gaia (Jorden), Tartaros (underverdenen), Nyx (nattens mørke), Erebos (underverdenens) og Eros (seksuel kærlighed). Eros førte Nyx og Erebos sammen, og sammen fik de Hemera, dagens gudinde, og Aither (lyset).

Se også 
 De græske guders stamtræ

Eksterne henvisninger 

Græske guder
Faeton

Faeton (græsk:"Den lysende") er søn af solguden Helios og Klymene. 

Da der var blevet ytret tvivl om hans guddommelige herkomst, udbad Faeton sig af sin far tilladelse til for en dag at køre Solens vogn og fik den. Men hestene løb løbsk, vognen kom ud af sin bane og truede med at stikke alt i brand. Zeus måtte derfor dræbe ham med sin lynstråle, hvorpå Faeton styrtede ned i Eridanos. Mælkevejen på himmelen skal være fremkommet ved den af Faeton forårsagede brand. Af sorg over hans ulykkelige skæbne blev hans søstre, heliaderne eller faetontiaderne, forvandlede til poppeltræer.

Græsk mytologi
Colostrum

Råmælk (latin: colostrum) er en type mælk produceret af mærkekirtlerne, som udskilles i den sidste del af graviditeten og i de første få dage efter fødslen og er altså den første del af modermælken. Den er rig på kulhydrat, protein og antistoffer, mens den kun har et lavt indhold af fedt, idet nyfødte kan have vanskeligheder med at fordøje det. Det skyldes, at nyfødte har et meget begrænset fordøjelsessystem, som råmælk kompenserer for, da de næringsstoffer, den indeholder, er i en meget komprimeret form. Mælken har desuden en let afførende effekt og fører til den første afføring.

Vigtigheden af råmælk har været kendt siden 1892, hvor Paul Ehrlich fandt ud af, at der gennem modermælken hos flere pattedyr blev overført livsvigtige immunstoffer til dyreungen.

I kvægavl 
Da colostrum (defineret som mælken koen producerer 48 timer efter kælving) ikke er tilladt til konsum bliver anseelige mængder hver dag smidt ud. Kalven drikker omtrent fem liter af de ca. 50 liter koen producerer. Den allerførste mælk indeholder mere end 250 komponenter alle med det formål – fra naturens side – at styrke kalven mod sygdom. I de første kritiske timer (ca. 10 timer) efter kalven er født, omsætter den det colostrum den sutter fra koen til stoffer, der giver kalven det immunsystem, den ikke er født med. Når naturen således har givet kalven muligheden for at overleve via råmælken omdannes råmælken i koens yver langsomt henover nogle få dage til den mælk, vi mennesker kan drikke.

Videnskab 
Videnskabelige forsøg foretaget gennem de sidste årtier på medicinske laboratorier og universiteter over hele verden har vist, at immun- og vækststoffer i køers råmælk er identiske med stoffer i mennesker. Koens råmælk 40 gange rigere på immunstoffer end menneskets. Det betyder, at de gode egenskaber i køers råmælk har en effektiv virkning på mennesker udvortes som indvortes. Mange firmaer har specialiseret sig i at fremstille de bedste produkter til indvortes brug, og andre er begyndt at bruge råmælken til kosmetiske produkter mod hudproblemer. Råmælken har vist sig at kunne bruges af mennesker og styrke mave-tarmsystem og hudens overflade.

Modermælk
Aktiv (flertydig)

Aktiv kan henvise til:

 Aktiv – et regnskabsmæssigt udtryk
 Aktivitet – fænomenet at handle aktivt
 Aktiv (grammatik) – den grammatiske form aktiv af et udsagnsord (også kaldet handleform)

Andre former 
 Radioaktiv
Michael Dummett

Michael Anthony Eardley Dummett (født 27. juni 1925 i London, død 27. december 2011 i Oxford) var en britisk filosof. 

Dummett gik på Winchester College, inden han begyndte at studere ved Christ Church, Oxford. Efter eksamen begyndte Dummett ved All Souls College, Oxford som "fellow". I 1979 besatte han Wykehamprofessoratet i Oxford, en post han havde, da han i 1992 blev emeritus. På dette tidspunkt var han også virksom ved New College, Oxford. Dummett konverterede til katolicismen i 1944 og forblev praktiserende katolik. 

Dummett skrev om den analytiske filosofis historie og bidrog til videnskaben gennem forskning inden for matematikkens-, logikens- og sprogfilosofi, og metafysik. Han videreudviklede det proportionale valgsystem og skrev videnskabelige arbejder om Tarot, immigrationslovgivning og engelsk grammatik.

I 1995 fik han Rolf Schock-prisen i logik og filosofi. Dummett blev gjort til ridder i 1999.

Ved siden af sit videnskabelige arbejde var Dummett siden 1960'erne politisk aktiv og kæmpede blandt andet mod racisme og for minoriteters rettigheder.

Filosoffer fra England
Faglitterære forfattere fra England
Personer fra London
Briter i 1900-tallet
Briter i 2000-tallet
Dear Myself

Dear Myself og efterfølgeren Dear Myself 2: World's End er en mangaserie i to bind fra 1998-1999 af Eiki Eiki. Serien er ikke oversat til dansk, men Egmont Manga & Anime har udsendt den på tysk og Digital Manga Publishing på engelsk. Dear Myself er den første manga af Eiki Eiki.

Serien handler om drengen Hirofumi Mizui, der efter næsten to år med amnesi en morgen atter vågner op som sit gamle jeg. Han må nu forsøge at finde ud af, hvad der er sket i den mellemliggende tid og lære drengen Daigo Furubayashi at kende, som hans andet jeg tilsyneladende har indledt er forhold til.

Manga 
Udover hovedhistorien indeholder World's End også de to bonushistorier Hvedebrødsdage og Far er 18. Førstnævnte er en crossover med en anden af Eiki Eiki's mangaer, Kiss som også er forbundet med Dear Myself-serien på anden vis, i det Hirofumis søster Chika og dennes kæreste Shigeru er bifigurer i Kiss.

Anmeldelser 
Andrea Lipinski, School Library Journal, anbefalede Dear Myself til 10. klasses elever og opefter og beskrev den som "en tankevækkende historie for modne læsere".
Danielle Van Gorder, Mania Entertainment, bemærkede om World's End at Eiki Eikis kunstneriske styrke lå i hendes tegninger af øjne men følte at hovedpersonernes skiftende personligheder ikke fremstod naturlige, og at deres forhold skiftede fra at være sundt til at blive afhængig af hinanden.
Holly Ellingwood, Active Anime, nød den "lagdelte personudvikling" i World's End sammenlignet med andre yaoi-mangaer.
Jason Thompson, Manga: The Complete Guide, følte at World's End "nåede nye dybder i Eiki Eikis glorificering af sygelig opførsel."

Referencer