kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Monarkianisme

Monarkianisme (af græsk μόνος, mónos: "alene", "eneste" og ἄρχειν, árchein: "herske") er betegnelse for en teologisk
lære i oldtiden, der betonede Guds enhed på
en sådan måde, at Kristi guddommelighed
blev stærkt begrænset.
Det er et samlebegreb for en uensartet gruppe af teologiske ansatser inden for kristendommen i tiden efter 2. århundrede. Det drejer sig ikke om en selvbetegnelse for en bestemt skole eller et begreb for et ensartet teologisk system.

Monarkianismen var delt i to retninger:

Den ene, den dynamiske monarkianisme, adoptianisme eller sabellianisme efter Sabellius
opfattede Kristus som en selvstændig kraft (gr. dynamis), der
var udgået fra Gud til mennesket Jesus

Den anden, den modalistiske monarkianisme
(modalisme eller modal monarkianisme), tænkte sig ham som en blot
fremtrædelsesform (modus) for Gud.

Om baggrunden skriver Grane:
Apologeternes logoskristologi, som videreførtes af senere teologer, var blevet til i et forsøg på at redegøre for hvorledes den evige, uforanderlige Gud kunne være skaber af den timelige verden. Men netop nødvendigheden af at skelne mellem Gud og Kristos-logos [] syntes at true monoteismens renhed. Det er derfor ikke underligt at en kritik snart blev højlydt i et forsøg på at komme tilbage, bag om logoslæren [Justinus], til en streng fastholdelse af Guds enhed.
Denne bevægelse har man betegnet som monarkianisme, dvs en bestræbelse på at beskytte og opretholde Guds monarki, hans eneherredømme. Men afviste man logoslæren, stod i grunden kun to muligheder åbne: enten måtte man tage forløseren helt ud af den guddommelige sfære og sige, at han væsentligt set kun var menneske, eller man måtte direkte identificere ham men Gud. Begge disse muligheder, der i en vis forstand kan siges at være hinandens modsatte, idet uviljen mod logos-kristologien er det eneste der forener dem, blev forsøgt.

Se også 
 Sabellianisme – Trinitarisme – Antitrinitarisme

Kilder 
 Opslag af dr.theol. F.C. Krarup, i Salmonsen (Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bd. 17, s. 204)
 Leif Grane (1973). Kirken i historien : de første otte århundreder : med et udvalg af tekster. København: Gyldendal. DK5=27.11.  – side 79f
 Desuden formuleringer fra den tyske artikel

Note

Kristologi
Kristendom
Vik (Simrishamns kommun)

Vik () er en by og et fiskerleje i Simrishamns kommun i Skåne län, Sverige, beliggende i Österlen ca. 7 km nord for Simrishamn ved Riksväg 9.

Vik ligger på en smal strandstrimmel neden for de høje sandbakker, omgivet af frugtplantager. Her har der boet mennesker siden den ældre stenalder.

I 1920'erne var det et yndet tilholdssted for kunstnere. En forfatter, der ofte kom der, var Gabriel Jönsson og kunstnere som
Holger Almqvist, Björn Hallström, Lennart Jönsson, Rolf Swedberg, Louise Peyron, Eva Eneroth, C O Hultén, Hugo Zuhr, Fritz Kärfve, Hans Osvald Larsson, Ben Nicholson og Willie Weberg kom der også. I dag bor kun kunstnerne Torsten Erasmie og Karin Sverenius Holm på stedet.

Gabriel Jönsson beskrev fiskelejet i 1924 således: "Hade jag inte haft mitt hjärta förankrat på en annan oansenlig ort, skulle jag förtöja det i Vik – - -. Så sandigt, så stenigt, så armt och fattigt och fränt i vardagslag, har bara det råd att vara längst nere på kistbotten har en skönhet som ingen sommarliggare eller 'artister' kunna komma åt. Ska vi kunna förstå Vik, då ska ni ha stått i en storbåt i sill till stövelknagen, medan händerna bränna som eld av de röda maneternas gift och ett vått storsegel slår er på käften. Då får man förstånd på skönheten hos Vik".

Byer i Simrishamns kommun
Minister for FN's klimakonference i København i 2009

Minister for FN's klimakonference i København i 2009 var en midlertidig ministerpost i Danmark. Den eneste minister var Connie Hedegaard. Hun fik ministerposten efter hun den 24. november 2009 blev udnævnt til Danmarks kommende EU-kommissær og derfor trådte tilbage som Klima- og energiminister.
 
Ministerens opgave var at stå for FN's klimakonference i København i 2009, også kaldet COP15. Efter denne var overstået fratrådte Connie Hedegaard som minister 20. december 2009.

Ministre fra Danmark
Krængeror

Et krængeror sidder yderst på en flyvinges bagkant. Når krængeroret vippes opad, vil vingen dykke, og hvis krængeroret vippes nedad, vil vingen løftes. Da styrbords og bagbords krængeror arbejder modsat, vil flyet rotere om længdeaksen, også kaldet roll. Krængerorene påvirkes ved at vippe styrepinden til den side, man vil krænge til. I andre fly drejes flyrattet (control column).

Portmanteau-ord 
Deltavingede fly uden haleplan har kombineret krængeror med højderor til elevons. Nogle fly, f.eks. F-16, har kombineret flaps med krængeror til flaperons. Fly med variabel pilgeometri, f.eks. Tornado, supplerer krængerorene med asymmetrisk bevægelige højderor kaldet tailerons.

Under drejning anvendes krængerorene til at korrigere for centrifugalkraften. Krængeror har tidligere været kaldt for 'balanceklapper' blandt lægfolk.

Se også 
Tønderul

Eksterne henvisninger 
NASA om krængeror  
Side 23 i 'Inddeling og bevægelser'; Per Weishaupt: Motorflyvehåndbogen, 1966, FLYV's Forlag.

Luftfartøjskomponenter
Aerodynamik
Erik Krummedige (rigsråd)

Erik Krummedige (død november 1541), til Alnerup i Skåne, var en dansk rigsråd, der var søn af Claus Krummedige og Else Pedersdatter Thott.

Han tjente i sin ungdom under Christian 2. og havde Hønborg Len ved Lillebælt i pant af kronen. Som lensmand her havde han kongen til gæst, mens denne i 1523 vaklede frem og tilbage, inden han kunde beslutte sig til at opgive Jylland. Først efter at dette var sket, opsagde Erik Krummedige 20. marts 1523 kongen sin huldskab i et mærkeligt brev, hvori frygten for Mor Sigbrit og den harme, han følte over den medfart, der truede hans svoger Otte Krumpen fra kongen, skinnede stærkt igennem. Under Søren Norbys bondeopstand i Skåne var han en af hovedførerne mod denne. Han forlenedes nu også med Vester Herred og Varde købstad og viste sig ved forskellige lejligheder som en myndig og streng lensmand. Han synes tidlig at have sluttet sig til lutherdommen. 

Rigsråd blev han 1532 eller 1533 og sluttede sig under Grevens Fejde ligesom den øvrige jyske adel til Christian 3.s parti. Han var en af hovedførerne i Slaget ved Øksnebjerg 11. juni 1535. Kort efter kom han i besiddelse af en del konfiskeret borgergods i Assens og i Svendborg, blev forlenet med Sankt Hans Kloster i Odense og førte en tid lang befalingen over Fyn, streng og hård som sædvanlig. 1540 blev han som lensmand på Næsbyhoved ved Odense tillige stiftslensmand for Fyn og viste stor iver i ordningen af de nye forhold, som reformationen medførte, men døde allerede i november 1541, endnu i sin kraftigste alder. Han var gift med Sidsel Timmesdatter Rosenkrantz (af Hevringholm-linjen af slægten Rosenkrantz); hun døde først 28. November 1557 på Høneborg Slot og skildres som en kraftig, men tillige gudhengiven og godgørende kvinde.

Kilder 

 
 Personalhistorisk Tidsskrift 2. R. III, 157 ff.

Rigsråder fra Danmark
Danskere i 1500-tallet
Godsejere fra Skåne
Lensmænd fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Erik
Erik Krummedige

Navnet Erik Krummedige kan henvise til flere personer:

 Erik Krummedige (rigshofmester) – var en dansk rigshofmester, død i 1439
 Erik Krummedige (rigsråd) – var en dansk rigsråd og lensmand, død i 1541.
Dværgkirsebær

 
Dværgkirsebær (Prunus fruticosa), også skrevet Dværg-Kirsebær, er en lille, løvfældende busk med en kompakt vækst og korte, krogede grene. Frugterne er spiselige, men syrlige.

Beskrivelse 
Barken er først lysegrå med tydelige barkporer. Derpå bliver den grå, mens gamle grene kan få en mørkt rødbrun bark. Knopperne er spredtstillede, ægformede og lysebrune. Bladene er små og omvendt ægformede med fint takket rand. Oversiden er mørkegrøn, mens undersiden er grågrøn. 

Blomstringen sker i april-maj, hvor man finder blomsterne samlet i små stande på kortskud. De enkelte blomster er regelmæssige og 5-tallige med hvide kronblade og støvdragere. Frugterne er mørkerøde, ca. ærtestore stenfrugter.

Rodnettet er dybtgående med enkelte, højtliggende rødder, der sætter rodskud. 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 1,5 x 1,5 m (10 x 10 cm/år).

Hjemsted 

Arten er udbredt i Kaukasus, Centralasien, Sibirien, Kina og det sydøstlige Europa, og den er nøje knyttet til tørre, lysåbne voksesteder med et højt kalkindhold i jorden. 

I de tørre enge ved Neusiedler See i det nordlige Burgenland, Østrig, vokser arten sammen med bl.a. Astragalus austriacus (en art af astragel), dværgiris, glat rottehale, jordstar, markbynke, nikkende kobjælde, Onosma arenarium (en art af æseltunge), Potentilla arenaria (en art af potentil), rapunselklokke, småblomstret salvie, spinkel kambunke, stendafne, Stipa capillata (en art af fjergræs) og Stipa joannis (en art af fjergræs)

Note 

Buske
Tørketålende planter
Hvide blomster
Kirsebærslægten
Højderor

Et højderor sidder på bagkanten af flyets haleplan, eller udgør hele flyets haleplan (all-flying tail). Når højderoret vippes opad vil flyets næse løftes og hvis højderoret vippes nedad, vil næsen dykke. Næsens stilling ændrer i første omgang flyets hastighed og derefter flyvehøjden. Højderorene gør at flyet roterer om tværaksen, også kaldet "duvning" og pitch. Højderorene påvirkes ved at flytte styrepinden eller flyrattet (control column) frem eller tilbage.

Portmanteau-ord 
Deltavingede fly uden haleplan har kombineret højderor med krængeror til elevons. Fly med V-hale, f.eks. Fouga Magister, har kombineret sideror med højderor til ruddervators. Fly med variabel pilgeometri, f.eks. Tornado, har asymmetrisk, bevægelige højderor kaldet tailerons til at supplere krængerorene ved større hastigheder.

Nogle deltavingede fly har canardvinger anbragt foran bæreplanerne (f.eks. Saab 37 Viggen). De modvirker den transsoniske stivhed, traditionelle højderor har grundet chokbølgen ved vingebagkanten.

Ved drejninger anvendes højderor til at undgå højdetab.

Se også 
Loop

Eksterne henvisninger 
 NASA om Horizontal Stabilizer – Elevator 
 Side 22 i 'Inddeling og bevægelser'; Per Weishaupt: Motorflyvehåndbogen, 1966, FLYV's Forlag.

Luftfartøjskomponenter
Aerodynamik
Bredblad-familien

Bredblad-familien (Strophariaceae) er en familie i Bladhat-ordenen.

 Bredblad (Stropharia)
 Svovlhat (Hypholoma)
 Skælhat (Pholiota)
 Skælhat (Kuehneromyces)
 Nøgenhat (Psilocybe), bl.a. spids nøgenhat, troldnøgenhat
 

Svampefamilier
Bladhat-ordenen
Scala (programmeringssprog)

Scala er et fler-paradigmatisk programmeringssprog, der både integrerer egenskaber fra objektorienteret og funktionel programmering. Navnet stammer for det første fra det italienske ord scala, der oversættes til trappe, og henviser til, at man med sproget træder op på et nyt niveau af programmering. For det andet henviser det til ordet skala, der hentyder til, at sproget kan bruges til projekter i ethvert tænkeligt målestoksforhold.

Platform 
Scala er dybt inspireret af Java og er fuldt ud kompatibelt med Javas Virtual Machine (JVM). Ud over Javas objektorienterede struktur benytter scala sig af funktionelle begreber såsom currying, pattern-matching og anonyme funktioner. Scala er som Java statisk typet. Sproget er udgivet under BSD.

Historie 
Scala er udviklet og udtænkt af Martin Odersky, der er ansat på École Polytechnique Fédérale de Lausanne (EPFL) i Schweiz. Udviklingen begyndte i 2001, og udgivet i slutningen af 2003 / starten af 2004. Scala er løbende blevet udviklet, og er i januar 2013 nået til version 2.10.0.

Hello World eksempel 
 object HelloWorld extends App {
   println("Hello World!")
 }

Eksemplet kan kompileres ved hjælp af scalas compiler fra konsol. Hvis ovenstående gemmes i filen "HelloWorld.scala" kan filen kompileres således:
 > scalac HelloWorld.scala

Og eksekveres således:
 > scala -classpath . HelloWorld

Med programmeringssproget følger også et read-eval-print loop miljø, som kan afvikles i en konsol.
I det kan man skrive og evaluere kode, som eksempelvis:
 > println("Hello World!")

Projekter der bruger Scala 
 LinkedIn
 Twitter
 The Guardian
 Play er et framework der types anvendes til at skrive hjemmesider efter REST-principperne.
 Lift er en omfattende programmeringsstruktur (framework), der er beregnet til at skabe dynamiske internet-applikationer. Lift selv fremhæver sikkerhed, vedligeholdelse og ydeevne, som nogle af deres primære fokuspunkter.

Se også 
 Java
 C#
 Funktionsprogrammering
 Objektorienteret programmering

Eksterne henvisninger 
 Scalas hjemmeside
 EPFL's hjemmeside

Kilder

Noter 

Programmeringssprog
Sissy Spacek

Mary Elizabeth "Sissy" Spacek (født 25. december 1949) er en amerikansk filmskuespiller, uddannet ved Actors Studio i New York.

Hun filmdebuterede i 1972 og spillede i begyndelsen roller som psykologisk komplicerede teenagere, bl.a. i den realistiske Badlands (1973) og gyserfilmen Carrie (1976). Hendes største præstationer har været hovedrollerne i Coal Miner's Daughter (1980, Oscar-pris), om countrysangeren Loretta Lynn, og i Costa-Gavras' Missing (Savnet, 1982). Hun har siden haft karakterroller i film som JFK (1991), Affliction (Den jagede, 1998) og The Straight Story (1999).

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Texas
Oscar for bedste kvindelige hovedrolle
Bomuldshalekaniner

Bomuldshalekaniner (Sylvilagus) er en slægt i harefamilien. 

Den indeholder 13-16 arter, som alle lever på det amerikanske kontinent, fra det sydlige Canada til det nordlige Argentina. 

Bomuldshalekaniner er opkaldt efter deres karakteristiske hale, som normalt er brun på den øvre del og hvid på undersiden.

Eksterne henvisninger 

 Sylvilagus på Wikispecies

Kaninracer
Togulykken i Jelling

Togulykken i Jelling skete den 1. august 1995 hvor to regionaltog stødte frontalt sammen i sydenden af Jelling Station. Ingen personer omkom ved ulykken – men af de i alt 69 personer i togene, blev 19 indlagt og 35 behandlet på skadestuer; 15 kom ikke på sygehus. De to regionaltog var så sammenfiltrede, at de måtte skæres op på stedet for at blive fragtet bort.

Strækningen mellem Vejle og Herning er enkeltsporet. Togene - fra Fredericia hhv. Herning - skulle planmæssigt krydse hinanden på Jelling station. Toget fra Herning satte - efter passagerudveksling - i gang fra Jelling station uden at have fået signal eller anden tilladelse til dette og kolliderede med det indkørende tog fra Fredericia (Vejle), der havde fået signal til indkørsel på stationen. Begge togs lokomotivførere nåede at bremse en smule før kollisionen, hvor togenes hastighed var ca. 50 km/t.

Togene bestod begge af togsæt Litra MR. Forreste førerrum i begge togsæt blev knust og i MRD 4268 fra tog 3756 knækkede vognkassen ved forreste dør. I MR 4066 fra 3746 var passagerafdelingen umiddelbart bag førerrummet også knust.

Galleri 

Begivenheder i 1995
Jelling
Jelling
Avenida Paulista

Avenida Paulista (på portugisisk) er en stor og berømt boulevard i byen São Paulo, og en af de vigtigste, da det er her, at det finansielle centrum ligger.

Udover at være den største avenue i byen, er Paulista Avenue også skueplads for store arrangementer såsom Gay Pride paraden, São Silvestre Marathon, nytårsfejring og andre vigtige begivenheder. Gadens største turist-spots er Museu de Arte de São Paulo og Institut Pasteur.

Eksterne kilder/henvisninger 
 Avenida Paulista Historie 

São Paulo
Veje i Brasilien
Catherine Ashton

Catherine Margaret Ashton, baronesse Ashton af Upholland (født 20. marts 1956 i Upholland, Lancashire) er en engelsk politiker, tidligere Europa-Kommissær for handel 2008-2009 og fra 1. december 2009 til 31. oktober 2014 EU's høje repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, populært betegnet som Fru FUSP. Fra 2009 var hun desuden generalsekretær for Vestunionen.

Ashton er uddannet 1977 i økonomi og sociologi fra Bedford College, London. Derefter arbejdede hun i Campaign for Nuclear Disarmament (1977-1979), og senere som iværksætter af lokale og landsdækkende social- og sundhedsorganisationer. 

Hun blev i 1999 adlet til baronesse Ashton af Upholland. Hun er medlem af Labour og har været parlamentarisk understatssekretær i undervisningsministeriet fra 2001 og i justitsministeriet 2004-2007. I 2006 blev hun medlem af Privy Council. Hun er desuden medlem af Overhuset og var 2007-2008 kammerets leder samt Lord President of the Council, i hvilken egenskab hun indgik i Gordon Browns regering. Hun efterfulgte Peter Mandelson som Europa-Kommissær efter dennes udnævnelse til erhvervsminister i Browns regering. 

I 2017 tiltrådte Ashton som rektor for University of Warwick.

Udmærkelse
  GCMG (2015)
  Baronesse (1999)

Ekstern henvisning 

Europa-Kommissærer fra Storbritannien
Politikere fra Storbritannien
Lord Presidents of the Council
Ledere af Overhuset
Life peers
Labour Party (UK) life peers
Europa-Kommissærer 2004-2009
Europa-Kommissærer 2009-2014
EU's højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik

EU's højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, populært: EU's udenrigsminister eller EU's udenrigschef, er et politisk embede i Den Europæiske Union, der blev etableret som følge af et ønske om en bedre koordinering af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. Repræsentanten er i øjeblikket Josep Borrell, der er tilknyttet generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union. 

Embedet blev introduceret i Amsterdamtraktaten. Den højtstående repræsentant er formand for Rådet for Udenrigsanliggender. Etableringen af en fælles udenrigsminister for EU har bl.a. af Bill Clintons daværende regering været opfattet som et svar på Henry Kissingers gamle ønske om at have ét telefonnummer til Europa i udenrigsspørgsmål, fordi det netop er repræsentantens opgave at sikre, at der er sammenhæng i EU's optræden udadtil. Den højtstående repræsentant bidrager med sine forslag til udarbejdelsen af den fælles udenrigspolitik og gennemfører den som Rådets bemyndigede. Det samme gælder den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik.

Som følge af Lissabontraktaten ændrede posten navn. Tidligere var betegnelsen EU's høje repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. Samtidig blev det vedtaget, at repræsentanten er født næstformand for Europa-Kommissionen med ansvar for unionens eksterne forbindelser. Det indebærer eksempelvis at repræsentere EU i internationale sammenhænge, såsom FN.

Den højtstående repræsentant støttes i sit arbejde af Udenrigstjenesten (EEAS), der blev oprettet den 1. januar 2011 ved at slå Kommissionens og Rådets afdelinger for udenrigspolitik sammen og hente diplomater fra de nationale diplomatiske tjenester dertil.

I december 2009 overtog britiske Catherine Ashton posten efter spanske Javier Solana. I november 2014 overtog italienske Federica Mogherini posten efter Catherine Ashton.

Kilde 
 Højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik  i EU-oplysningens EU-leksikon

Højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik
Politiske embeder
Emil Bluhme

Hans Emil Bluhme (født 31. marts 1833 i Store Heddinge, død 29. november 1926 i København) var en dansk søofficer og politiker, søn af Geheimekonferensråd Christian Albrecht Bluhme (1794-1866) som var gift med Rasmine Wandel (1813-65), datter af regimentskirurg i København C.F. Wandel og Ellen f. Kirketerp.

Karriere 
Allerede som søkadet gjorde han tjeneste i krigsårene 1848-50 og blev 1852 løjtnant (som nr. 1 af sit hold); var 1856-59 i fransk krigstjeneste og med på togtet til Bagindien 1858-59. Efter at være kommet hjem sendtes han 1863 på søkortopmåling til Grønland og udgav 1865 en dygtig skildring af forholdene deroppe med skarpe klager over forvaltningen som formentlig ødelæggende for grønlændernes udvikling. Han var 1865-67 medudgiver af Tidsskrift for Søvæsen og 1865-68 af månedsskriftet Fra alle Lande; afgik 1868 fra flåden med kaptajnstitel (1902 kommandør), efter at han ved giftermål ved en datter af August Theodor Schütte var blevet godsejer til Nørlund Slot og Torstedlund mellem Hobro og Nibe; købte 1872 desuden Bøgsted i Hjørring Amt.

Han blev 1870 formand for den nystiftede Nibe-Løgstør Landboforening (indtil 1895) og var 1875-92 medlem af bestyrelsen for de forenede jyske Landboforeninger, på hvis delegeretmøder han kraftig tog ordet for lettelse af landbrugets skatter; endvidere var han 1880-89 medlem af Aalborg Amtsråd, men mistede sit sæde af politiske grunde. Efter at han 1876-81 forgæves 3 gange havde søgt valg til Folketinget i Horsens som Højres kandidat imod Fredrik Bajer, stillede han sig 1884 som liberal Højremand i Randers og blev valgt. Han sluttede sig straks til den frisindede opposition imod ministeriet Estrup, faldt januar 1890 igennem, men valgtes september samme år ved et udfyldningsvalg i Esbjerg og hævdede denne kreds indtil 1909, da han trak sig tilbage fra det offentlige liv. Han hørte 1887-90 til Det Forhandlende Venstre, men fulgte ved dets sprængning med Hørups gruppe og hørte siden 1895 til Venstrereformpartiet. I en række år var han medlem af Dansk Fredsforenings bestyrelse og deltog i flere interparlamentariske konferencer. 1908 blev han medlem af bestyrelsen for Det Store Nordiske Telegrafselskab.

Han var Kommandør af 1. grad af Dannebrog og Dannebrogsmand. Han bar også Æreslegionen.

Kilder 
 Salmonsens Konversationsleksikon
 Kraks Blaa Bog 1910

Eksterne henvisninger 
 

Søofficerer fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Folketingsmedlemmer fra Venstrereformpartiet
Folketingsmedlemmer i 1880'erne
Folketingsmedlemmer i 1890'erne
Folketingsmedlemmer i 1900'erne
Personer fra Store Heddinge
Riddere af Æreslegionen
Kommandører af 1. grad af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Pacifister fra Danmark
Folketingsmedlemmer fra Højre (1881-1915)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Luftbremse

En luftbremse ( speed brake eller air brake) er en flade der kan udfældes på f.eks. fly for at øge luftmodstanden. Nogle gange er luftbremserne perforerede, ikke for at formindske luftmodstanden, men for at nedbryde laminar luftstrømning til turbulent luftstrømning. I modsætning til spoilere er det ikke opdriften, men flyvehastigheden der i første omgang påvirkes af luftbremser. På mange passagerfly er spoilere og luftbremser dog sammenbyggede. 

Mange af de tidlige jetjagere havde svært ved at accelerere og anvendte de hurtigtvirkende luftbremser til små fartjusteringer i kunstformationsflyvninger o.lign. mens motoren kørte på maks. omdrejninger. Under 2. Verdenskrig brugte styrtbombefly luftbremser til at begrænse hastigheden ved de lodrette bombeangreb.  

Nogle gange bruges lugerne til hjulbrøndene som luftbremser, oftest er luftbremserne specialbyggede. Luftbremserne udfældes med en knap på gashåndtaget (jagerfly), et håndtag på Throttle Quadrant (passagerfly) eller med et håndtag til venstre hånd i svævefly.

Under landing kan luftbremser suppleres med bremseskærm, hjulbremser og thrust reversers. Nogle fly (eks. B-2 Spirit) kan spalte krængerorene til luftbremser (decelerons) eller sideroret (eks. rumfærgen).

Vindmøller

På vindmøller bruges en luftbremse som en del af sikkerhedssystemet mod at møllerne løber løbsk.

Reference 

Luftfartøjskomponenter
Aerodynamik