kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Paul Palmieri

Paul Palmieri (født 9. april 1933, død 6. maj 2020) var præsident for, og dermed den øverste leder, for Jesu Kristi Kirke. Han blev valgt til embedet i 2005. 

Før han blev præsident for kirken, havde han flere forskellige stillinger i kirken, han tog bl.a. på mission til Italien, Nigeria, Indien, Peru, Mexico, England, Polen, Filippinerne og Guatemala. Han var også evangelist, apostel og førsterådgiver til den forrige præsident. Begge hans forældre kom oprindeligt fra Italien, de mødte hinanden i USA, hvor de boede resten af deres liv.

Kort overblik over Palmieris tid i kirken 
 Døbt d. 19.08.56
 Ordineret til ældste d. 16.04.67 
 Ordineret til evangelist d. 27.10.74
 Ordineret til apostel d. 12.10.86
 Valgt som præsident i 2005.

Kilder 

Religiøse ledere fra USA
Mormonismen
Stephen M. Veazey

Stephen Mark Veazey (født 3. maj 1957) er d. 8. profetpræsident og dermed øverste leder for Kristi Samfund. Veazey har arbejdet for Kristi Samfund på fuld tid siden 1983. Veazey har modtaget åbenbaringerne i afsnit 163 og 164 i Kristi Samfunds udgave af Lære og Pagter, de ses dermed som hellige skrifter for trossamfundets medlemmer.

Kilder 

Religiøse ledere fra USA
Mormonismen
Theodor Vilhelm Rumohr

Theodor Vilhelm Kjerstrup Rumohr (2. august 1807 i København - 15. oktober 1884 sammesteds) var en dansk romanforfatter.

Efter at have taget juridisk embedseksamen virkede Rumohr først en tid som journalist og derefter i forskellige kontorstillinger; 1853 blev han herredsfoged i Haderslev, men måtte 1864 forlade sit embede og begav sig til København, hvor han kom til at indtage en plads som opvartende kavaler og rådgiver hos grevinde Danner, hvem han ledsagede på hendes rejse til Palæstina.

Sin forfattervirksomhed begyndte Rumohr 1830 med et episk digt Selvmorderen eller Vandring gennem Maanen og Jorden i det 33. Aarhundrede; 1833 fulgte dramaet Regner Lodbrog og hans Sønner, senere flere digtsamlinger og noveller. Det var dog først, da han 1842 under mærket P. P., som han beholdt til sine senere arbejder, udgav romanen Peter Tordenskjold, at han vandt det store publikum for sig.

Bogen oplevede adskillige oplag og er endnu meget søgt i skole- og lejebiblioteker. Den næste søroman, Niels Juel og hans Samtid (1846), gjorde noget mindre lykke, men foreligger dog i flere oplag; 1850 kom Grevens Fejde, 1863 Historiske Billeder fra Christian den Fjerdes Tid.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 

Romanforfattere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Salmonsens
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Herredsfogeder fra Danmark
Jurister fra Danmark
Journalister fra Danmark
Personer fra København
Carl Friedrich von Rumohr

Carl Friedrich Ludwig Felix von Rumohr (født 6. januar 1785, død 25. juli 1843) var en tysk kunsthistoriker, søn af Henning von Rumohr.
 
Sin barndom tilbragte von Rumohr, der ved sin afstamning og sine godsbesiddelser i Lauenburg var dansk undersåt, i Lübeck, sine studieår i Göttingen, Heidelberg og Dresden. På gentagne rejser i Italien drev von Rumohr med stor iver kunsthistoriske forskninger og nedlagde disse i sine værker: Italienische Forschungen (3 bind, Berlin 1827—31) og Drei Reisen nach Italien (Leipzig 1833). 

Andre kunsthistoriske værker helligede han særlig træsnittets og kobberstikkets historie, på det sidste område var han udmærket bevandret og stod sammen med J.M. Thiele for det store arbejde med ordningen at den kongelige kobberstiksamling i 
København. Foruden kunsthistorie dyrkede den alsidige og aandfulde mand skønlitteraturen, udgav undersøgelser fra det nationaløkonomiske område og forsømte heller ikke mere materielle studier, hvad hans Geist der Kochkunst (Stuttgart 1828) viser.

Kilder

Eksterne henvisninger 

 
 Rumohr, Carl Friedrich von i ''Deutsche Biographie (ADB & NDB)

Kunsthistorikere fra Tyskland
Nationaløkonomer fra Tyskland
Faglitterære forfattere fra Tyskland
Kogebogsforfattere
Tyskere i 1800-tallet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Salmonsens
Carl Friedrich
Destruktion hos Martin Heidegger

Destruktion af metafysikken er hos Heidegger den opgave der må udføres førend værensspørgsmålet kan opstilles på en måde, så det er gennemsigtigt for sig selv. 
Traditionen har overleveret en række anskuelser og mere generelt et bestemt tankemønster, som skjuler det væsentlige spørgsmål om, hvad det vil sige at noget er, og i stedet gang på gang har svaret på spørgsmålet om hvad der er. 
Platons Det Godes Ide, Aristoteles' ubevægede bevæger og Descartes' Cogito er alle eksempler på bestemmelser af væren ud fra ét særligt værende, som alt andet værende så må forklares som afledning af. Derfor introducerer Heidegger den ontologiske differens som består i en skelnen mellem det ontologiske (det værendes væren qua væren) og det ontiske (Det som faktisk er) 

Destruktionen er ikke et negativt projekt, men har en positiv hensigt: At undersøge vores værensforståelses historie og oprindelse for at kortlægge grænserne for den, og finde tilbage til de oprindelige erfaringer. Heidegger når aldrig at færdiggøre den del af værket (i Sein und Zeit) der skal udgøre selve destruktionen, men der er dog utallige ansatser til og eksempler på destruktion også i den udgivne del. Tre væsentlige 'stationer' udvælges, nemlig Kant, Descartes og Aristoteles (/antik tænkning), og destruktionsprojektet præsenteres i §6 for så at udføres sidenhen.

Eksterne kilder og henvisninger 

Fænomenologi
Mein Herze schwimmt im Blut

Mein Herze schwimmt im Blut, BWV 199, er en kirkelig kantate komponeret af Johann Sebastian Bach.

Kantaten blev komponeret i Weimar i 1714 til den ellevte søndag efter Trinitatis. Stykket blev fremført på ny 1718-1722 i Köthen og 8. august 1723 i Leipzig.

Teksten er skrevet af Georg Christian Lehms (sats 1-5) og Johann Heermann (sjette sats)

Koraltemaet er baseret på salmen "Wo soll ich fliehen hin / Auf meinen lieben Gott". Melodien er baseret på en verdslig sang af Jacob Regnart (1540{?} - 1599) med titlen "Venus, du und dein Kind seid alle beide blind". Denne fandtes i samlingen Kurtzweilige teutsche Liedlein / nach Art der Neapolitanen oder welschen Villanellen fra Nürnberg i 1574.

Instrumentering og struktur 

Stykket er instrumenteret for to violiner, bratch, obo, fagot, generalbas, samt en sangsolist (sopran) og firedelt kor.

Kilder

Baggrundsstof 

 Piano- og sangpartitur for BWV 199 på bach-cantatas.com
 Kantaten "Mein Herze schwimmt im Blut" i Johann Sebastian Bachs egen håndskrift , musikfokusside fra Det Kongelige Biblioteks website, af Anne Ørbæk Jensen

Musik i 1714
Johann Sebastian Bach
Grünbaum

Grünbaum:
 David Grünbaum (1888  1976), dansk skribent og oversætter
 Henry Grünbaum (1911, København  2006)
 (Israel) "Isi" Grünbaum (1908, København  1989), en dansk økonom, embedsmand, modstandsmand
 Ole Grünbaum (* 1945), en dansk forfatter, fredsforkæmper, provo samfunds debattør

Slægter fra Tyskland
Jødiske slægter
Ruurd Leegstra

Ruurd Gerbens Leegstra (født 29. juni 1877 i Hollandsk Ostindien, død 17. januar 1933 i Utrecht) var en hollansk roer, som deltog i OL 1900 i Paris. Han var med i otteren, der blev nummer tre efter USA og Belgien.

Han deltog i legene, mens han studerede til marineingeniør, og han var en del af holdet "Minerva Amsterdam". Leegstra levede det meste af sit liv i Hollandsk Ostindien, hvor han var født.

Referencer

Eksterne henvisninger 

Roere fra Holland
Deltagere for Holland ved sommer-OL 1900
Olympiske bronzemedaljevindere fra Holland
Stenungsund

Stenungsund er en by i landskapet Bohuslän i Västra Götalands län i Sverige. Den er administrationsby i Stenungsunds kommune og i havde 2010 9.987 indbyggere.

Stenungsund ligger ved E6 cirka 47 kilometer nord for Göteborg og 43 kilometer syd for Uddevalla. I Stenungsund er der en del  petrokemisk industri, som blandt andet forsynes med råstoffer fra norske gasfelter. Den petrokemiske industri etableredes i 1960'erne og tredoblede befolkningen på kort tid. Nordeuropas største propanlager ligger i et bjerg under Borealis' petrokemiske anlæg. 

Stenungsund er i dag et af Sveriges vigtigste produktionssteder for polyetylen, som anvendes ved fremstilling af plastprodukter. Grunden til industrialiseringen var de gunstige naturhavne for tankfartøjer, hvilket også var baggrunden for Vattenfalls oliekraftværk på stedet, Stenungsunds Kraftverk, som har givet byen sin karakteristiske silhuet med de fire ens skorstene.

Bohusbanan går fra Strömstad til Göteborg og standser i Stenungsund - Toget tager 39 minutter til Göteborgs Central og 33 minutter til Uddevalla.

Henvisninger
Musa 1. af Mali

Musa 1. af Mali eller Mansa Musa (cirka 1280 – cirka 1337) var den niende Mansa ("Kongernes Konge" eller "Kejser") i det velhavende Malirige. Da han kom på tronen i 1312, bestod Maliriget af områder som tidligere tilhørte Ghanariget i det nuværende sydlige Mauretanien og i Melle (Mali) og de omkringliggende områder. Musa havde mange titler, bl.a. emir af Melle, minernes herre i Wangara, erobrer af Ghanata og mindst et dusin andre. 

Han var  muslim og lod moskeer opføre rundt om i sit rige for at sprede islam til folket. Under hans regeringstid blev Timbuktu en betydelig by i den muslimske verden. Han udvidede riget og indførte et fælles lovgivnings- og handelssystem og regnes som en af Afrikas største statsmænd og endog den rigeste gennem tiderne.

Hans pilgrimsfærd til Mekka 1324 var berømt. Det siges, at han ankom til Kairo med en karavane på 60.000 personer og 80 kameler lastet med to tons guld, som han delte ud blandt byens fattige, hvad der fik guldprisen til at falde markant i årtier. Det førte til, at han blev kendt på kort, hvor han i 1375 afbildedes  siddende på en trone med en guldklump i højre hånd.

Efter hjemkomsten fra rejsen til Mekka og Medina, hvorfra han medbragte mange lærde, voksede Timbuktus betydning som religiøst og kulturelt videncenter. Mange af de bygninger, som han lod opføre, står i dag som Djingareybermoskéen.

Kildehenvisninger 

Personer fra Mali
Afrikanske kongelige
Malis historie
Mitsubishi Chemical Holdings

() er en japanesk kemikalievirksomhed og et holdingselskab. Virksomheden blev etableret i oktober 2005 ved en fusion af Mitsubishi Chemical Corporation og Mitsubishi Pharma Corporation (i dag Mitsubishi Tanabe Pharma Corporation). Koncernen er desuden et at kernemedlemmerne i Mitsubishi-konglomeratet. Mitsubishi Chemical har hovedsæde i Chiyoda i Tokyo og har ca. 54.111 medarbejdere.

Datterselskaber 
 Mitsubishi Chemical
 Mitsubishi Tanabe Pharma
 Mitsubishi Plastics
 Mitsubishi Rayon
 Verbatim Corporation

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Mitsubishi Chemical Holdings Corporation

Chemical Holdings
Fremstillingsvirksomheder fra Japan
Kemivirksomheder
Pieter Brueghel den yngre

Pieter Brueghel den yngre (født 1564 eller 1565, død 10. oktober 1636) var en flamsk maler, kendt for talrige kopier af sin far Pieter Brueghel den ældres malerier. Han fik kaldenavnet 'Helvedes-Brueghel' for sin fantastiske behandling af ild og sit groteske billedsprog.

Selv om den korrekte fødselsdato er ukendt, ved man, at han var 36 år gammel den 22. maj 1601. Fødselsåret kan således fastslås til enten sent i 1564 eller tidligt i 1565. Han døde den 10. oktober 1636, 72 år gammel.

Pieter Brueghel den yngre var  ældste søn af den berømte nederlandske maler Pieter Brueghel den ældre fra det 16. århundrede, kendt som 'Bonde-Brueghel'. Moderen var Mayken Coecke van Aelst. Faderen døde i 1569, da Pieter den yngre var blot fem år gammel. Moderen døde i 1578, og Pieter drog sammen med sin bror Jan Brueghel den ældre, kendt som 'Fløjls-Brueghel» og søsteren Marie, af sted for at bo hos bestemoderen Mayken Verhulst, som var enke efter Pieter Coecke van Aelst. Hun var også kunstner og var ifølge Karel van Mander I, muligvis den første lærer for de to børnebørn. Familien flyttede til Antwerpen nogen tid efter 1578.

Eksterne henvisninger 

Malere fra Flandern
Personer fra Bruxelles
Medlemmer af Sankt Lukasgildet
Mitsubishi Estate

() er en japansk ejendomsinvesteringsvirksomhed. Virksomheden der er grundlagt i 1937 er et af kernemedlemmerne i Mitsubishi-konglomeratet. Mitsubishi Estate har sit hovedkvarter Otemachi Building i Ōtemachi, Chiyoda, Tokyo.

Forretninger 
MEC er Japans næststørste ejendomsinvestor (efter Mitsui Fudosan) og er involveret i ejendomsforvaltning samt forskning indenfor arkitektur og design.

I 1989 opkøbte koncernen Rockefeller Group i New York, ejendomsinvesteringsselskabet der ejede Rockefeller Center. Siden da er den ældste sektion af centret blevet frasolgt, mens den vestlige korridor stadig ejes af koncernen.

MEC ejer Japans højeste bygning, Yokohama Landmark Tower, Sanno Park Tower og Marunouchi Building i Tokyo.

Aktionærer 
(opgjort februar 2005)
 Meiji Yasuda Life Insurance Company (4,50%)
 Japan Trustee Services Bank (Trust Account) (4,38%)
 Bank of Tokyo-Mitsubishi (3,73%)
 Mitsubishi Trust and Banking Corporation (3,49%)
 Tokio Marine and Fire Insurance Co. (3,29%)
 Mitsubishi Trust and Banking Corporation (Trust Account) (3,25%)
 Obayashi Corporation (2,31%)
 Taisei Corporation (2,25%)
 UFJ Trust Bank Limited (Trust Account A) (2,20%)
 Takenaka Corporation (2,17%)

Datterselskaber 
(opgjort februar 2005)
 Mitsubishi Jisho Sekkei
 Mitsubishi Real Estate Services Co.
 Mitsubishi Estate Home Co.
 Yokohama Royal Park Hotel Co.
 Aqua City Co.
 Marunouchi Heat Supply Co.
 Yokohama Sky Building Co.
 Royal Park Hotel Co.
 Rockefeller Group International

Kilder

Eksterne henvisninger 

 Mitsubishi Este Co., Ltd. 
 Property portfolio

Ejendomsvirksomheder
Estate
Finansielle servicevirksomheder fra Japan
Etableret i 1937
Hällungen

Hällungen eller Stora Hällungen er den største sø i Stenungsunds kommun som den leverer drikkevand til. Hällungen får vand fra et antal mindre åer og bække, men også direkte via grundvandet. Søens areal er 6,2 kvadratkilometer og den afvander et område på 47 kvadratkilometer og har en maksimumdybde på 24,5 meter. Ved nordenden ligger landsbyen Svenshögen. Hällungen har udløb i Bratteforsån som løber nordud mod havet. 

Ved en vig ved vestsiden af søen, Börsviken, ligger fuglefjeldet Börs flåg. Klippen har en cirka 90 meter høj brat klippe mod søen. Det op til 150 meter høje bjerg og dets omgivelser er naturreservat og fuglebeskyttelsesområde .
 
Når den nogle gange kaldes Stora, er det for at adskille den fra Lilla Hällungen, en mindre sø som ligger nord for Stora Hällungen ved Svenshögen. 

Søen er en populær badesø med flere strande.

Holdeplads

Hällungen var også navnet på en tidligere holdeplads på Bohusbanan, som blev nedlagt i 1984. Vest for søen går jernbanen gennem fire berygtede tunneler.

Holdepladsnavnet Hällungen anvendes nu kun af Västtrafik som kan nås med buslinje 340. Holdeplads ligger i nærheden af badepladsen Talbo.

Eksterne kilder/henvisninger 

Bohuslen
Søer i Sverige
Afsnit af QI

Dette er en liste over de første afsnit af det britiske tv-program QI. Programmet fik premiere den 11. september 2003.

Der er optaget 10 sæsoner af QI og sæson 10 er i gang i Storbritannien. Der er blevet vist 130 episoder af serien foruden en prøveepisode, to ekstraepisoder og syv kompileringsafsnit.

QI er en tv-quiz, der er baseret på komedie, hvorfor deltagerne oftest er komikere. Hver episode har fire paneldeltagere, hvoraf de tre skifter fra episode til episode, mens komikeren Alan Davies altid er med. Værterne er Stephen Fry (2003–2016) og Sandi Toksvig (fra 2016). I QI fratrækkes point, hvis der gives et åbenlyst svar til et spørgsmål, eller hvis nogen siger en vandet vittighed. Derfor er det normalt, at resultatet er negativt.

Hver sæson har et bogstav i stedet for et tal, og hver episode har et tema, der begynder med sæsonens bogstav.

I hver episode har hver paneldeltager en knap. Knappernes lyd varierer fra episode til episode og har tit relation til temaet. Alan Davies' knaplyd afsløres som regel til sidst, og er ofte fordrejet i forhold til episodens tema og de andres knaplyde.

Sæsoner

Prøveepisode

Sæson A

Sæson B

Sæson C

Sæson D

Sæson E

Sæson F

Sæson G

Sæson H

Comic Relief-episode

Sæson I

Sport Relief-episode

Sæson J

Fodnoter

Kilder

Eksterne henvisninger 
 QI Episode Guide 
 QI's officielle hjemmeside 

QI
Kunsthøjskolen i Holbæk

Kunsthøjskolen i Holbæk er en folkehøjskole og Danmarks første kunsthøjskole. Skolen blev stiftet i 1962 af billedhuggeren Ulrikka Marseen efter inspiration fra et ophold på San Cataldo i Italien og har efter en kort overgang i Dronningmølle haft fast adresse på Holbæk Slots Ladegaard siden 1963.

Skolen har de kunstneriske fag som omdrejningspunkt, og en af de grundlæggende ideer for skolen er muligheden for en krydsning af kunstarterne samt tanken om at lade det kunstneriske udtryk være bærende for vidensøgning og livsudfoldelse. Både de faste lærere og de indbudte gæstelærere er alle udøvende arkitekter, billedkunstnere, designere, forfattere, formgivere, fotografer og musikere, og det er i det spændingsfelt, hvor der udveksles ideer og diskuteres nye strømninger, at skolens undervisning får den helt særlige blanding/karakter af begejstring og aktualitet, som skolen har været kendt for gennem alle årene. Siden begyndelsen har der været undervist i maleri, tegning, fotografi, keramik, musik, arkitektur og litteratur og senere er der også kommet kurser i digitale medier.

Kunsthøjskolen i Holbæk søges ofte af elever, der bruger kurserne som forberedelse til optagelse på et af de nationale eller internationale kunstakademier, design- eller arkitektskoler. Skolens forstander har siden 2010 heddet Michael Nielen.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Kunsthøjskolen i Holbæk

Folkehøjskoler i Danmark
Uddannelse i Holbæk
Etableret i 1962
Kultur i Holbæk
USB Seriel Adapter

En USB seriel adapter, også kaldet en USB til seriel konverter, bliver brugt til at forbinde elektronisk  udstyr eller maskineri som har en seriel port til en computer med en USB port. USB seriel adapteren konverterer USB data signaler til serielle data signaler, og konverterer også serielle signaler til USB signaler, adapteren virker altså i begge retninger. Konverteringen af data signaler sker ved hjælp af et lille elektrisk kredsløb inde i kablet bestående hovedsageligt af en USB seriel processor chip og en seriel driver chip. USB seriel adapteren bliver brugt til at forbinde udstyr som har en seriel port til en computer med en USB port. 

Der findes forskellige typer af USB seriel adaptere, de mest brugte er USB til RS232 adaptere som bliver brugt af mange forbrugere til at tilslutte forbruger elektronik til en PC. Dernæst er der USB til RS485 og USB til RS422 adaptere som fortrinsvis bliver brugt til at tilslutte industrielle applikationer og udstyr til en computer.  
En USB seriel adapter kan enten være isoleret eller ikke-isoleret. En isoleret adapter er en adapter som er konstrueret med optokoblere som beskytter adapteren, data-kommunikationen og det forbundne udstyr imod transienter i forsynings-kablet eller i data-kablerne. Ikke-isolerede adaptere har ingen beskyttelse imod transienter og bør derfor kun anvendes I simple installationer med kort kommunikations-afstand og hvor beskyttelse ikke er kritisk.

For at en computer kan kommunikere med en USB seriel adapter skal der først installeres drivere på computeren. Efter at disse er installeret og USB seriel adapteren er tilsluttet computeren opretter driverne en virtuel seriel COM port under operativ-systemets Device Manager. Den oprettede seriel port kan derefter bruges næsten som hvis det havde været en lokal indbygget seriel COM port. Der er dog visse forholdsregler; den største forskel på en lokal indbygget seriel port og en virtuel oprettet seriel port er at den virtuelle seriel port på grund af software driverne altid vil have visse data transmissions forsinkelser (latencies). Derfor kan en virtuel seriel port, og dermed en USB seriel adapter, ikke altid anbefales ved brug af udstyr som er meget følsomt overfor transmissions timing.
De fleste typer USB seriel adaptere har drivere til både Microsoft Windows, Mac og Linux.

Eksterne kilder/henvisninger 
 FTDI Chip/Driver Manufactur
 USB Serial Adapter Architecture and Types
 Serial datatransmission

Busser (datakommunikation)
Hadsund Havnebane

Hadsund Havnebane var en 513 m lang havnebane der blev anlagt i 1928 og gik fra Hadsund Nord Station til Hadsund Havn. Havnebanen blev nedlagt 31. marts 1969 sammen med Aalborg-Hadsund Jernbane og Randers-Hadsund Jernbane.

På havnen var der to spor. Det ene gik på kanten af kajen, det andet gik 7 meter længere mod nord og var 169 meter langt. De to spor mødtes få meter vest for Hadsundbroen, men forenedes først med Randers-Hadsund Jernbane i et sporskifte på selve Hadsund Nord Station. Mellem Hadsund Nord Station og Hadsundbroen havde man Danmarks smalleste dobbeltspor - så smalt, at man kun kunne benytte et af sporene ad gangen.

Historie 
Efter Hadsundbroens indvielse i 1904 begyndte arbejdet på at få etableret et spor fra Hadsund Nord Station til Hadsund Havn. L. Schlegel lavede i 1907 tegninger til projektet og overslag over udgifterne, men allerede året efter meddelte direktøren for Aalborg-Hadsund Jernbane, at der var flere tekniske problemer, bl.a. med tilslutningen til stationen. I 1912 tog man atter fat på at få havnebanen bygget, og der blev nedsat et nyt udvalg, men det fik formentlig ikke nogen kapital til anlægget før 1. verdenskrig begyndte og satte en stopper for projektet. I 1920 blev sagen atter taget op. I september 1920 forelå et udkast fra banen til en overenskomst om anlæg og drift af en havnebane i Hadsund. Den endelige overenskomst blev underskrevet den 20. marts 1926, og i 1928 kunne havnebanen tages i brug. Anlægget kostede 56.000 kr., hvoraf staten betalte det halve og Aalborg Amt en fjerdedel.

Nedlæggelsen 
Havnebanen blev nedlagt 31. marts 1969 sammen med Aalborg-Hadsund Jernbane og Randers-Hadsund Jernbane, og sporet fra Hadsund Nord Station ned til Hadsund Trafikhavn blev taget op i 1969 sammen med sporet på Randers-Hadsund Jernbane, så tracéet fra de to baner kunne bruges til anlæg af Alsvej og Randersvej, der fører over den nye Hadsundbro.

Men på selve havnen blev skinnerne liggende. I 1979 blev der lagt asfalt oven på de to jernbanespor, og nogle steder kan man stadig se, hvor de ligger. Fra Hadsund Havn til lidt øst for den gamle Hadsundbro er der i dag et grønt område med stier og springvand. Hadsund Nord Station blev revet ned i 1985, og der ligger i dag en Fakta.

Billeder fra havnebanens tracé

Eksterne kilder/henvisninger 

 Nordjyllands jernbaner: Havnebanen i Hadsund  – med gamle billeder
 Havnebaner: Hadsund – med gamle billeder

Se også 
 Vandring og cykling på nedlagte jernbaner i Danmark#Hadsund Havnebane
 Danske jernbaner

Havnebane
Etableret i 1928
Ophørt i 1969
Nedlagte jernbanestrækninger i Danmark
Havnebaner i Danmark
Hambro

Hambro kan henvise til flere artikler:
 Joseph Hambro (1780, København  1848), en dansk handelsmand
 Carl Joachim Hambro (1807, København  1877, London), en dansk bankier
 Carl Joachim "C. J." Hambro (1885, Bergen  1964, Oslo), en norsk politiker
 Hambros Allé

Se også 
 Carl Joachim Hambro

 
Jødiske slægter
Slægter fra Tyskland
Slægter fra Danmark
Slægter fra Norge