kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anders Dahl-Nielsen

Anders Dahl-Nielsen (født 27. januar 1951 i Århus) er en dansk håndboldspiller og -træner. Siden midten af 1970'erne har han været en af de mest respekterede personer i dansk håndbold.

På sit højdepunkt som spiller blev han regnet for en af verdens bedste håndboldspillere. Han spillede klubhåndbold i Vejle Idrætsforening (2. division) og siden Tarup-Pårup og Fredericia KFUM. Han spillede på det danske herrelandshold fra 1973 til 1984, hvor han nåede at spille 209 kampe. Han er den tredje mest scorende landsholdsspiller gennem tiderne med 610 mål.

Senere fortsatte Anders Dahl-NIelsen som træner med betydelig succes både for herrelandsholdet fra 1987 til 1992 samt for flere forskellige klubber.

Som spillende træner førte han Ribe HK op i 1. division i 1986 og nåede i samme sæson pokalfinalen. Vandt DM-bronze med Ribe i 1987. Siden fulgte fem succesfulde sæsoner som træner for bundesligaholdet Flensburg-Handewitt midt i 1990'erne.

I seks år var Anders Dahl-Nielsen cheftræner for Skjern Håndbolds ligahold. Skjern Håndbold vandt det danske mesterskab i sæsonen 1998/1999 under Anders Dahl-Nielsens ledelse. Siden har Anders Dahl-Nielsen ført klubben til flere internationale sejre. Blandt andet vandt klubben Challenge Cup i sæsonerne 2001/2002 og 2002/2003.

Anders Dahl-Nielsen varetager indtil sommeren 2007 jobbet som manager i Skjern Håndbold, mens islændingen Aron Kristjansson var cheftræner.

Siden sommeren 2007 har Anders Dahl-Nielsen fungeret som manager i den tyske danskerklub Flensburg-Handewitt i Bundesligaen.

Eksterne henvisninger 
 

Håndboldspillere fra Danmark
Håndboldtrænere fra Danmark
Personer fra Aarhus
Olympiske håndboldspillere fra Danmark
Håndboldspillere ved sommer-OL 1976
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1976
Håndboldspillere ved sommer-OL 1980
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1980
Håndboldspillere ved sommer-OL 1984
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1984
Kompositionsmusik

Kompositionsmusik er klassisk musik, der er skrevet af en  komponist som et frit kunstnerisk udtryk, i modsætning til (improviseret) rytmisk musik eller underholdningsmusik og brugsmusik, der som navnene siger er skrevet med andet formål.

Musik
Irokeserføderationen

Irokeserføderationen er et stammeforbund i Nordamerika bestående af stammerne Seneca, Onondaga, Oneida, Cayuga, Mohawk, og Tuscarora. De har områder i Ontario, Quebec og New York. Selv kalder de sig "Haudenosaunee", hvilket betyder “folk, der bygger langhuse”. Ordet “Irokeser” er en fransk version af det huron’ske navn for dem. Det betyder ”sorte slanger”, hvad der var ment som en fornærmelse.

Føderationen blev etableret før år 1600, da den fremsynede leder, Hiawatha, bragte et fredsbudskab ud til de oprindelige fem folk. Det var Seneca, Onondaga, Oneida, Cayuga og Mohawk. Betegnelsen "Haudenosaunee" siges at være skabt af Hiawatha på den tid, da føderationen blev grundlagt. Det hentyder til, at føderationen bør leve sammen som familier i de irokesiske langhuse. I det store og hele hørte de 5 stammer op med at bekæmpe hinanden, og deres føderation blev én af de stærkeste kræfter i det nordøstlige Nordamerika gennem det 17. og 18. århundrede. De udkæmpede en række krige både mod franskmændene i Canada og deres allierede, Huron-folket, men også mod en række andre stammer.

I 1720 flygtede Tuscarora-folket fra North Carolina på grund af den europæiske invasion. De flygtede til New York, hvor de blev optaget i føderationen som det sjette folk. De var under føderationens beskyttelse men har ikke stemmeret.

Irokesernes politiske union og demokratiske styre har været nævnt som en del af baggrunden for USA's forfatning.

Føderationens medlemmer 
 De første fem folk:
 Cayuga (Guyohkohnyoh eller den store sumps folk)
 Mohawk (Kanienkahagen eller flintens folk)
 Oneida (Onayotekaono eller den oprette stens folk)
 Onondaga (Onundagaono eller højdernes folk)
 Seneca (Onondowahgah eller den store bakkes folk)
 Tilsluttet i 1720:
 Tuscarora (Ska-Ruh-Reh eller skjortefolket)

Se også 

 Irokesisk
 Irokesisk mytologi
 Irokesisk familiemønster
 Lancaster-traktaten - traktat fra 1744 mellem Irokeserføderationen og de britiske kolonier Virginia og Maryland,

Irokesere
Dodekaeder

Et regulært dodekaeder () er et platonisk legeme som består af tolv femkantede sideflader, med tre der mødes ved hvert hjørne. Det har tyve hjørner og tredive kanter. Dens duale polyeder er ikosaedret. De kanoniske koordinater for hjørnene af et dodekaeder med midtpunkt i origo er {(0,±1/φ,±φ), (±1/φ,±φ,0), (±φ,0,±1/φ), (±1,±1,±1)}, hvor φ = (1+√5)/2 er det gyldne snit. Fem terninger kan laves fra disse, med deres kanter som diagonaler i dodekaedrets sideflader, og sammen danner disse den regulære polyediske sammensætning med fem terninger. Stellationen af dodekaedret udgør tre ud af de fire Kepler-Poinsot-legemer.

Arealet, A, og volumenet, V, af et regulært dodekaeder med sidelængden, a, er:

Udtrykket dodekaeder bruges også til andre polyedre med tolv sideflader, mest bemærkelsesværdigt det rombiske dodekaeder som er dualt i forhold til kuboktaedret og findes i naturen som en krystalform fx granat. Det almindelige dodekaeder kaldes nogle gange for pentagondodekaeder for at man kan kende forskel på dem.

Især i rollespil er dette legeme kendt som en d12 (fra engelsk die: terning).

Se også 
 Beskåret dodekaeder

Eksterne henvisninger 

 De uniforme polyedre 
 Virtuelle virkelighedspolyedre  Polyedresencyclopædiet

Polyedere
APRS

APRS eller Automatic Position Reporting System er et radioamatørsystem til automatisk positionsbestemmelse af amatørradiostationer. Systemet benytter packet radio til at udsende aprs-pakkerne.

Det blev udviklet af Bob Bruninga (United States Naval Academy), med amatør kaldesignalet WB4APR, mellem ca. 1984-1990.

Aprs er også designet til, at man kan bestemme, hvilken retning en (APRS-)station er i. Fx kan det anvendes til at rette en radioantenne ind i den ønskede retning, så det er lettere at kontakte radioamatører fra nær og fjern.

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Live APRS kort: aprs.fi 
 www.findu.com  Web-based access to worldwide APRS real-time data
 WB4APR web site
 Bob Bruninga: A brief history and bibliography of APRS
 APRS World  Open Source web-based APRS database

Digital amatørradio
Radioteknik
San Diego

San Diego er en havneby i det sydlige Californien ved Stillehavet, nær den mexicanske grænse.

San Diego havde ca. 2.644.000 indbyggere i 1995 og er næststørste by i Californien og syvende største by i USA.

San Diego er områdets center for kultur, uddannelse og hospitalsvæsen.

Fire universiteter er beliggende i området : University of California at San Diego, San Diego State University, United States International University og University of San Diego.

Industriproduktion omfatter primært store fly fabrikker, elektroniske- og biokemiske virksomheder.

Større flådebase, er beliggende i San Diego, hvor blandt andet grunduddannelsen til specialstyrken Navy SEALs foregår.

San Diego byder på mange turistattraktioner; blandt andet SeaWorld, San Diego Zoo Safari Park, San Diego Zoo, Seaport Village, Old Town San Diego, Gaslamp Quarter. Byen har været hjemsted for NFL-holdet San Diego Chargers og er stadig hjemby for MLB-holdet San Diego Padres. Derudover, er San Diego også hjemsted for utallige strande såsom; Coronado Beach, Ocean Beach, Mission Beach, Pacific Beach, La Jolla og Del Mar Beach.

San Diego er den første europæiske bebyggelse i Californien. Juan Rodríguez Cabrillo sejlede ind i San Diego bugten i 1542 og gjorde krav på området for Spanien.

Eksterne henvisninger 

 , Officielt websted

Byer i Californien
Juan Rodríguez Cabrillo

Juan Rodríguez Cabrillo (c. 1499 – 3. januar 1543) var en portugisisk opdagelsesrejsende. Han var leder af den første europæiske ekspedition som udforskede området der nu er kendt som USA's vestkyst.

Cabrillo forlod havnebyen Navidad (Acapulco) i Mexico den 25. juni 1542. 

Tre måneder senere, den 28. september 1542, ankom han til en fremragende naturhavn, som i dag er kendt under navnet San Diego Bay.

Historikere mener at hans flagskib, San Salvador, kastede anker ved Point Lomas østside, hvor der blev rejst et monument i 1913 (Cabrillo National Monument). 

Cabrillo døde den 3. januar 1543, under samme ekspedition, efter komplikationer med et brækket ben, som han havde pådraget sig under kamp mod indianere.

Eksterne henvisninger 

 Instituto Camões – Estado Português 
 The Library of Congress – Washington
 João Rodrigues Cabrilho no The Free Dictionary

Opdagelsesrejsende fra Portugal
Little Rock

Little Rock er en by, der er hovedstad i delstaten Arkansas i USA. Byen er administrativt centrum i det amerikanske county Pulaski County og har  indbyggere.

Little Rock-krisen i 1957 
The Little Rock crisis var et vendepunkt i borgerrettighedsbevægelsen. Ni afroamerikanske skoleelever blev fulgt i skole af 1.000 faldskærmssoldater fra den amerikanske hær. En højesteretsdom fra 1954 havde fastslået, at segregerede skoler var grundlovsstridige, og skulle afvikles. De ni mødte frem ved Central High school i Little Rock, men blev mødt af massive demonstrationer. Arkansas' guvernør Orval Faubus (1910-94) indkalte nationalgarden for at spærre vejen for de ni. Præsident Dwight Eisenhower satte så hårdt mod hårdt for at gennemtvinge højesteretsdommen, og sendte soldater ind fra 101st Airborne Division som livvagt for de ni. Krisen i Little Rock fik enorm medieopmærksomed. 25. september 1957 vendte de ni tilbage til Central High School og blev indskrevet. Enheder fra den amerikanske hær forblev ved skolen resten av skoleåret som garanti for deres sikkerhed.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Byer i Arkansas
Percy Bysshe Shelley

Percy Bysshe Shelley (født 4. august 1792, død 8. juli 1822) var en engelsk digter.

Han regnes for en af det engelske sprogs absolut største digtere. I Danmark kendes Shelley nok mest for The Sensitive Plant i Sophus Claussens gendigtning: Den følende Blomst. Derudover kendes han for digte som Ozymandias, Ode to the West Wind, To a Skylark, Music, When Soft Voices Die, The Cloud og The Masque of Anarchy.

Han har ligeledes skrevet et skuespil bygget over Beatrice Cencis historie kaldet Beatrice Cenci.

Han var gift med forfatteren Mary Shelley fra 1816 til sin død i 1822. Han druknede under en sejlads fra Livorno til Lerici.

Eksterne henvisninger 
 

 Percy Bysshe Shelley på Poets.org 
 Percy Bysshe Shelley på Kalliope.org
 

Digtere fra England
Dramatikere fra England
Forfattere fra England
Briter i 1700-tallet
Briter i 1800-tallet
Fluefanger-slægten

Fluefanger (Dionaea) er en lille planteslægt med én art:

 Fluefanger (Dionaea muscipula)

Planteslægter
Ormehul

Et ormehul, rumtidstunnel eller Einstein-Rosen bro er en hypotetisk egenskab af rumtiden.  Hermann Weyl opstillede i 1928 en hypotese om et fænomen, som er en slags tunnel, hvor det er muligt at rejse gennem rum og tid.
John Archibald Wheeler introducerede termen "wormhole" i 1957 om dette fænomen.
 
Det er dog endnu ikke blevet bekræftet, at sådanne ormehuller eksisterer.

Selvom det skulle vise sig, så er det meget usikkert om disse mystiske størrelser vil kunne bruges til f.eks. rejser til andre stjerner og galakser.

Der findes forskere som mener at de kan laves med tilstrækkelig energi til rådighed.

Se også 
 Stargate, tidsrejse, overlyshastighed

Kilder/referencer 

Rumtid
Astronomi
Sorte huller
Galaksehob

En galaksehob er en samling af galakser, der er bundet til hinanden af tyngdekraften, således at de roterer om et fælles lokalt tyngdepunkt.

En galaksehob kan have mange størrelser, lige fra små hobe med kun tre eller fire galakser, til meget store hobe med tusindvis af galakser over et område på mere end ti millioner lysår. En typisk galaksehob består af nogle hundrede eller tusinde galakser. Afstanden mellem galakserne i en galaksehob er vanligvis 1-2 millioner lysår, mens afstanden mellem hobene kan være op til 100 millioner lysår.

Vor galakse, Mælkevejen, udgør sammen med blandt andet Andromedagalaksen (M31) og en række dværggalakser, en hob, der kaldes Den lokale galaksegruppe.

Galaksehobe grupperer sig i superhobe.

Astronomi
Omløbsbane

En planetbane er den bane, eller "rute", en planet (eller principielt ethvert himmellegeme) følger under sit kredsløb omkring Solen, en anden stjerne eller et andet himmellegeme. Alle de planetbaner, vi kender inden for vores eget solsystem, har tilnærmelsesvist form som en ellipse jf. Keplers love, selv om de fleste af dem ikke er langt fra at være helt runde som en cirkel. Dertil kommer, at der i Solsystemet er otte planeter, deres måner samt utallige småplaneter, kometer, og sten- og støvpartikler, som alle udøver en større eller mindre massetiltrækning på hinanden; især de store planeter perturberer, eller "forstyrrer", andre planeter og himmellegemers baner i Solsystemet.

Se også 
 Johannes Kepler – Verdensbillede
 Excentricitet (astronomi)

Himmelmekanik
Bane

Bane har flere betydninger:

 Omløbsbane – dvs. en planetbane
 Rutsjebane
 Nervebaner – vedrører nervesystemet
 Fodboldbane
 Gokartbane
 Golfbane
 Hjemmebane
 Racerbane
 Jernbane:
 Tandhjulsbane
 Kørebane:
 Busbane
 Svingbane
 Svævebane
 Bjergbane
 Tovbane
 Skilift
Se også
 Narkotika – der sniffes gennem næsen. Dette lægges i en "bane" og man taler om at "tage en bane".
Ivan Turgenev

Ivan Sergejevitj Turgenev (, ; født 9. november 1818 i Orjol i Rusland, død 3. september 1883 i Bougival i Frankrig) var en russisk forfatter. Sammen med de yngre Dostojevskij og Lev Tolstoj gav Turgenev russisk litteratur status i allerforreste række i anden halvdel af 1800-tallet.

Han var af adelsslægt og søn af en officer. Han studerede ved universiteter i Rusland og Berlin og boede en stor del af livet i Paris. I 1847 udkom hans første noveller i samlingen En jægers dagbog. I 1862 udkom romanen Fædre og sønner, der fik Turgenevs popularitet til at styrtdykke i Rusland, fordi venstrefløjen tog bogen til indtægt, men ikke fandt den radikal nok, mens højrefløjen anså dens beskrivelse af den radikale Bazarov som forherligende.

Trivia 
 J.P. Jacobsens roman Niels Lyhne er inspireret af Turgenev.

Eksterne henvisninger 
 

 Ivan Turgenev på Librarything.com 
 Værker af Ivan Turgenev på Gutenberg.org 
 Ivan Turgenev  – En biografi 

Skønlitterære forfattere fra Rusland
Adel fra Rusland
Personer fra Orjol
Zeolit

Zeolitmineraler (af græsk ζεω zeo = "koge" + λįθος lithos = "sten") er vandholdige aluminiumsilikater. Det er porøse stoffer, hvor krystalstrukturen består af SiO4 og AlO4 opbygget i et åbent gitter af tetraedre. I de indre hulrum kan stoffet optage vand og metalioner, og det sker, uden at strukturen ændres. Et eksempel på formlen er natrolit: Na2Al2Si3O10-2H2O

Zeolitter blev første gang beskrevet i 1756 af svenskeren Axel Fredrik Cronstedt, som opdagede, at de afgiver vand ved opvarmning (deraf navnet). Naturlige zeolitter dannes, når vulkansk klippe og askelag reagerer med basisk grundvand. Siden undersøgelserne af havbunden tog fart i begyndelsen af 1950'erne har man afsløret, at der også findes mange forskellige typer af zeolitter i bundslammet, og med den mængde slam, der findes, må zeolitter være nogle af verdens mest almindelige mineraler.

Foruden de naturlige zeolitter, som man kender mere end 50 af, er der fremstillet over 150 kunstige. Ifølge International Zeolite Association findes der mere omkring 225. Til at skelne mellem de forskellige zeolitter gives alle en kode på tre bogstaver. Naturlige zeolitter gives oftest de tre første bogstaver i navnet, således er forkortelsen for stilbit STI. For syntetiske zeolitter er navngivningen lidt mere kompliceret. Eksempelvis har ZSM-5 koden MFI (ZSM-five). 

Zeolitter fremstilles ved en langsom krystallisering af en silicium-aluminium gel i nærvær af organiske forlæg. Zeolitter bruges til mange tekniske formål, især hvor deres evne til at optage og frigive ioner kan være nyttig. I princippet virker de som molekylære sigter, som kan adskille uønskede stoffer som f.eks. olieforurening, kalk og okker fra vand.

De sten der er i filtre til regnvandstønder er zeolitter, og materialet bruges også som dyrkningsmedie ("jord") for pottede planter

Eksempler på zeolitter 
 Analcim
 Chabazit
 Heulandit
 Natrolit
 Phillipsit
 Stilbit

Referencer

Eksterne links 
 Zeolyst International – Zeolite FAQ's – Specialty Zeolites  
 Dan Weinrich Fine Minerals: Dana Tectosilicate Classification. Zeolite group (Dana-klassificering af de mange varianter inden for zeolitter) 

Silikatmineraler
Stilbit

Stilbit (af græsk stilbos = "skinnende") er et gråligt eller hvidt mineral af zeolittypen. Det kaldes også for desmin. Mineralet har en hårdhed på 3,5-4 og en massefylde på 2,2 g/cm³. Den kemiske sammensætning er noget forskellig:

 CaAl2Si7O18 * 6 H2O – mineraler
 CaAl2Si7O18 * 7 H2O – mineraler, sten og ædelsten
 (Ca,Na2,K2)[Al2Si7O18] * 7 H2O – mineraler og bjergarter
 NaCa2Al5Si13O36 * 14 H2O – bjergarter, mineraler, fossiler

Stilbit er almindeligt forekommende i basalt, hvor det findes udkrystalliseret i blærer. Desmin er et andet navn for stilbit. Desuden er det navnet på et zeolitprodukt, som fremstilles i det nordlige Canada.

Når natriumsilikat (Na2Si3O7, H2O), vandglas, bliver behandlet elektrolytisk med en anode af aluminium og en katode af et andet metal, dannes en sejtflydende zeolit med en konsistens, der er som dej ved 20 °C, mens den er stålhård ved ÷5 °C. Zeolitten er elektrisk ledende og kan smedes ved temperaturer i nærheden af frysepunktet.

Se også 
 Marc Nutall (ed.): Encyclopedia of the Arctic, 3. udg., 2004 
 Groupe Francais des Zéolithes (ed.): Les matériaux micro et macroporeux, 2004,

Eksterne links 
 Beskrivelse af desmin/stilbit (på engelsk)

Silikatmineraler
Sigurd Hoel

Sigurd Hoel (14. december 1890 i Sagstua, Nord-Odal, Norge – 14. oktober 1960 i Oslo) var en norsk forfatter og forlagsredaktør.

Ved siden af Tarjei Vesaas og Aksel Sandemose var Sigurd Hoel sin generations betydeligste norske forfatter af romaner og noveller.

Som redaktør på Gyldendal Norsk Forlag var han bl.a. med til at udgive Ernest Hemingway, F. Scott Fitzgerald og Franz Kafka, før de var blevet verdensberømte.

Bibliografi 

 Knut Hamsun, O. Norlis, 1920
 Veien vi gaar, Gyldendal, 1922. Korthistorier
 Syvstjernen, Gyldendal, 1924. Roman.
 Syndere i sommersol, Gyldendal, 1927. Roman.
 Ingenting, Gyldendal, 1929. Roman.
 Mot muren, Gyldendal, 1930. Drama.
 Don Juan, Gyldendal, 1930. Drama, skrevet sammen med Helge Krog.
 En dag i oktober, Gyldendal, 1931. Roman.
 Veien til verdens ende, Gyldendal, 1933. Roman.
 Fjorten dager før frostnettene, Gyldendal, 1935. Roman.
 Sesam sesam, Gyldendal, 1938. Roman.
 Prinsessen på glassberget, Gyldendal, 1939. Korthistorier.
 50 gule, Gyldendal, 1939. Artikler.
 Arvestålet, Gyldendal, 1941. Roman.
 Tanker i mærketid, Gyldendal, 1945. Essays.
 Møte ved milepelen, Gyldendal, 1947. Roman.
 Tanker fra mange tider, Gyldendal, 1948. Essays.
 Jeg er blitt glad i en annen, Gyldendal, 1951. Roman.
 Tanker mellom barken og veden, Gyldendal, 1952. Essays.
 Stevnemøte med glemte år, Gyldendal, 1954. Roman.
 Tanker om norsk diktning, Gyldendal, 1955. Essays.
 Ved foten av Babels tårn, Gyldendal, 1956. Roman.
 Trollringen, Gyldendal, 1956. Roman.
 De siste 51 gule, Gyldendal, 1959. Artikler.

Posthumt arbejde 
 Ettertanker, Gyldendal, 1980. Efterladte essays og artikler, udgivet af Leif Longum.
 Litterære essays, Dreyer, 1990. Udgivet af Helge Nordahl.

Eksterne henvisninger 
 

Romanforfattere fra Norge
Novelleforfattere fra Norge
Norsksprogede forfattere fra Norge
Modtagere af Bokhandlerprisen
Modtagere af Gyldendals legat
Kermesbær

Det danske navn kommer af det persiske ord kermes (= ”rød”). Det botaniske navn kommer af græsk φυτών (phyton) (= ”plante”) + latin lacca (= ”lak”). Det er stauder med en opret, forgrenet vækst. Stængler og blade er hårløse. Bladene er hele og spredtstillede med tydelig spids og en kruset rand. Blomsterne sidder samlet i endestillede klaser, og de er regelmæssige og hvid-grønne. Frugterne er bær.

Kermesbær indeholder stofferne phytolaccatoxin og phytolaccigenin, som begge er giftige for pattedyr (herunder mennesker), mens fuglenes fordøjelse skåner dem for giften.

Træagtig Kermesbær (Phytolacca dioica) er vildtvoksende på de sydamerikanske pampas, hvor de kaldes ombú. De bliver små træer og er nogle af de få planter, der giver skygge i de åbne græsstepper. Det har gjort planten til et symbol for gauchokulturen og Argentina.

Her beskrives kun den eneste art, som hyppigt findes forvildet (og næsten ukrudtsagtig) i danske haver.

 Amerikansk Kermesbær (Phytolacca americana)

 Phytolacca abyssinica
 Phytolacca acinosa
 Phytolacca bogotensis
 Phytolacca clavigera
 Phytolacca dioica
 Phytolacca dodecandra
 Phytolacca icosandra
 Phytolacca rivinoides

Planteslægter
Kantarel

Kantarel (Cantharellus) er en slægt af svampe med nedløbende lameller og kort stok. Der er ca. 15 arter, som er udbredt i tempererede egne over hele kloden. Slægten Craterellus er meget nærtstående. Begge slægter er repræsenteret med fine spisesvampe, der er almindeligt forekommende i danske skove.

 Almindelig Kantarel (Cantharellus cibarius)
 Tragtkantarel (Craterellus tubaeformis)
 Trompetsvamp (Craterellus cornucopioides)

Svampeslægter
Kantarel-familien
Morten Piil

Morten Piil (født 1. marts 1943 i København, død 22. marts 2018) var en dansk filmkritiker. Han skrev i mange år filmanmeldelser i Information. Piil stod for de tre mammutværker om dansk film Danske filmskuespillere: 525 portrætter, Gyldendals filmguide: danske film fra A-Z med anmeldelser af alle danske film siden 1930, samt opslagsbogen "Danske filminstruktører" med grundige tekster om 120 instruktørnavne fra perioden 1930-2005.

I 2003 udgav han bogen Film på hjernen: 40 års bedste biografoplevelser med udvalg af over 40 års anmeldelser.
Og samme år udsendte han en "Filmquiz"-bog sammen med Christian Monggaard.

I 2002 modtog han en æresbodil sammen med Peter Schepelern, for "deres mangeårige bidrag til dansk filmlitteratur".

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 
 

Journalister fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Journalister ved Dagbladet Information
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer fra København
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Heaviside trinfunktion

Heaviside trinfunktion opkaldt efter Oliver Heaviside er en diskontinuert funktion givet ved:

Værdien for t=0 kan også sættes til 0 eller ½.

Funktionens afledede er givet ved Diracs deltafunktion. Heaviside funktionen bruges bl.a. i digital signalbehandling til at angive et signal der enten er tændt eller slukket.

Se også 
 Trinfunktion

Funktioner
Signalbehandling
16:9 (tidsskrift)

16:9 er et gratis dansk online-filmtidsskrift, som udkom første gang den 16. april 2003. I perioden 2003-2013 udkom tidsskriftet med faste intervaller fem gange om året (i februar, april, juni, september og november), men trods de faste intervaller og et look som et trykt magasin, er 16:9 aldrig udkommet på papir.

Siden 2014 har 16:9 udgivet sine artikler drypvis med et interval på cirka en uge.

Tidsskriftets redaktion består af en række filminteresserede personer med rod i det aarhusianske forsknings- og undervisningsmiljø, blandt andre Jakob Isak Nielsen, Mathias Bonde Korsgaard, Andreas Halskov og Dorte Schmidt Granild. Halskov er kendt for sin forskning i instruktøren David Lynch, blandt andet med bøgerne Paradoksets kunst og TV Peaks: Twin Peaks and Modern Television Drama (Syddansk Universitetsforlag, 2015), mens Dorte Schmidt Granild har forfattet Forlaget Lindhardt og Ringhofs lærebog Dox om dokumentarfilm.

Redaktionen skriver og producerer indholdet i samarbejde med en lang række eksterne skribenter .

16:9 fokuserer på spillefilm og tv-drama, men bringer også artikler om dokumentarfilm, musikvideoer og andre audiovisuelle udtryksformer.

16:9 vandt i 2004 Århusprisen i kategorien "årets film".

Tidsskriftet udgives med støtte fra Det Danske Filminstitut samt Kulturministeriets bevilling til almenkulturelle tidsskrifter.

Referencer

Ekstern henvisning 
 16:9 

Filmtidsskrifter fra Danmark
Nettidsskrifter fra Danmark