kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mordet i præstegården

Mordet i præstegården (engelsk The Murder at the Vicarage) er en Agatha Christie krimi fra 1930. Den foregår delsvis i den fiktive landsby St. Mary Mead, hvor Miss Marple bor.

Plot 

Fortælleren i denne roman, hvori Miss Marple optræder for første gang, er landsbyens præst, Len Clement, som finder et lig i sit arbejdsværelse. En stor del af landsbyens indbyggere, selv præsten og hans hustru, Griselda, er mistænkt for mordet, som opklares af Miss Marple ved hjælp af en fuglekikkert og opmærksomhed på landsbysladder. En del af indbyggerne i St. Mary Mead optræder i senere romaner, så nogle af de mistænkte kan udelukkes, hvis Miss Marple fortællingerne læses i kronologisk rækkefølge.

Anmeldelser 

Nogle anmeldere så denne roman som en af de bedste af Christies Miss Marple fortællinger. , mens andre fandt, at "der er lidt for mange uforklarlige sammentræf". .

Danske udgaver 

 Carit Andersen; 1951.
 Carit Andersen (De trestjernede kriminalromaner nr. 22); 2. udgave; 1963.
 Forum (De trestjernede kriminalromaner, nr. 22); 1971.
 Forum Krimi; 3. udgave; 1980.
 Wangel;Forum; 1990.
 Peter Asschenfeldts Nye Forlag; 1998.

Noter

Litteratur 

 Barnard, Robert (1980): A Talent to Decieve, Fontana/Collins
 Osborne, Charles (1982): The Life and Crimes of Agatha Christie,Collins (London)

Krimier
Litteratur i 1930
Romaner fra England
Agatha Christie
Miss Marple bøger
Emil Libert

Georg Emil Libert (født 2. august 1820 i København, død 19. maj 1908 sammesteds) var en dansk landskabsmaler og xylograf.

Emil Libert var søn af snedkermester Johan Christian Libert (1790-1846) og dennes første hustru, Andrea Margrethe født Hassing (1796-1820). Han kom som dreng ind på Kunstakademiet, hvis skoler han gennemgik, men konkurrerede ikke om medaljerne, da han ville være landskabsmaler, hvortil han uddannede sig i J.L. Lunds atelier. Liberts tidlige produktion består hovedsageligt af københavnske byprospekter. Allerede i sit 17. år udstillede han sit første landskab, et måneskinsstykke (1837), og han har fra den tid hørt til de flittigste udstillere, ligesom han også har haft en stadig kundekreds. I 1845 søgte han rejseunderstøttelse fra Akademiet, hvilken tildeltes ham for 1846, og samme år tiltrådte han sin rejse, som, med fornyet stipendium i 1847, for den længste tid blev tilbragt i München. Efter sin hjemkomst blev han i 1850 agreeret ved akademiet og fik opgave til medlemsarbejde, men da dette ikke var indsendt inden fundatsens forandring, blev han først i 1887 som den sidstlevende "agreerede" erkendt for medlem af Akademiets plenarforsamling. Efter at han 26. juni 1852 havde ægtet Marie Philippine Caroline Busch (født 1830), datter af købmand Peter Busch (1800-1869) og Sophie født Buntzen (1800-1865), opholdt han sig 1857-59 i udlandet, navnlig i Tyskland og Schweiz, med sin familie. Kort efter malede han et af sine vigtigste billeder, Slottet Heidelberg, til grev Moltke-Bregentved (udstillet 1862). Med det Anckerske Legat var han atter udenlands i 1875. Den Kongelige Malerisamling ejer et par ungdomsarbejder og Vinterlandskab (udstillet 1860). Han har deltaget i stiftelsen af "Kunstnernes Pensions- og Understøttelsesfond" (1851) og af foreningen "Fremtiden" (1865).

Kilder

Fodnoter

Eksterne henvisninger 
 
 

Malere fra Danmark
Landskabsmalere
Xylografer fra Danmark
Medlemmer af Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster
Danskere i 1800-tallet
Personer fra København
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Artikler fra 1. udgave af Dansk biografisk leksikon
Afasi & Filthy

Afasi & Filthy er en hiphop-duo fra Uppsala i Sverige som består af Afasi (rapperen) og Filthy (producer).

Historie
Rapparen Afasi, rigtigte nabn Herbert Munkhammar, og musikproduceren Filthy, rigtigte navn Magnus Lidehäll, mødtes i folkeskolen og havde i samme klasse i 6. Deres gensidige smag for musik førte dem tæt sammen og de begyndte at skabe sange sammen, fra 9. klasse. Begge kommer fra Uppsala men for et stykke tid siden valgte de at bosætte sig i Malmö.

Filthy udgav sit første mixtape i efteråret 2001, og året efter udgav de kassetten "Snus, Porr & Brännvin" sammen med rapperen Spakur.

Under efteråret 2006 remixade de sangene fra Petters album P og resultatet blev udgivet som Skruvat & choppat av Afasi.

Og under foråret 2007 udgav de mixtapet Hotell Stress vol.2 som findes som er tilgængelig som en gave til downloadere, som han selv siger i en af sangene.

De udgav singlen Fredag hela månaden 2007 som også er med på albumet Fläcken.

Albumet ”Fläcken” blev udgivet den 9. april 2008 af Pope. Singlen ”Glider” kom ud i januar. Udover det har duon haft et stor hit med sideprojektet Maskinen og singlen Alla som inte dansar (är våldtäktsmän).

I januar 2009 modtog de en grammis i kategorien årets dans/hiphop/soul med "Fläcken".
De fik også en P3:s pris for årets hip/soul i P3-guld.

De har også udgivet en sang ved navn Hopp Opp i samarbejde med den norske rapper OnklP.

Afasi har også gæstet på Grandmaster flash's album "The Bridge" på sangen "We speak hip hop".

Singler
 1990 nånting feat. Snook (2003)
 Bomfalleralla (2004)
 Le Parkour (2005)
 Hej Hej (2006)
 Eller Hur!? (2006)
 Fredag Hela Månan (2007)
 Glider (2008)
 Jobb (2008)
 Sverigetrotters (2008)

Eksterne henvisninger
 
Afasi & Filthy reportage om deres liv med interview 
AfasiFilthy.se 
Afasi & Filthy 

Musikgrupper fra Sverige
Staller

Staller (af latinsk stabularius ≈  staldmester) er en middelalderlig betegnelse for embedsmand eller hofembedsmand. Stalleren var i begyndelsen ikke knyttet til en bestemt funktion, men blev efterhånden den person, der dømte i hirdens anliggender og bland andet stod for kongens stald og rejser, opgaver som marsken senere overtog. Begrebet kendes i Danmark fra 1100-tallet, men stammer muligvis fra vikingetiden.

Staller var indtil 1866 også betegnelsen for landfogeden på Ejdersted og Nordstrand i Sydslesvig. Stalleren fungerede her som leder af retsvæsenet og udøvede den øverste politimyndighed. På Ejdersted fandtes også overstallere. Med stallerprivillegiet af 1590 lovede hertugen ikke at ansætte adelige og andre uden ejendom på Ejdersted.

Noter 

Danmark i middelalderen
Titler
Annie (flertydig)

Navnet Annie kan henvise til flere artikler:

Musicals 
 Annie – amerikansk musical fra 1977
 Annie Get Your Gun – amerikansk musical fra 1946

Film 
 Annie (film fra 1982) – over musicalen fra 1977, af John Huston
 Annie (film fra 1999) – over musicalen fra 1977, af Rob Marshall
 Annie (film fra 2014) – over musicalen fra 1977, af Will Gluck

Personer 
 Annie Birgit Garde – dansk skuespillerinde (f. 3. oktober 1933)
 Annie Elizabeth Fredericka Horniman – engelsk teatermæcen (3. oktober 1860 – 6. august 1937)
 Annie Lennox – skotsk sangerinde (f. 25. december 1954)
 Annie Lilia Berge Strand – norsk sangerinde (f. 21 november 1977)
 Annie Lunde Hansen – dansk politiker (f. 21. marts 1936)
 Annie Nightingale – engelsk radioværtinde (født 1. april 1942)
 Annie Potts – amerikansk skuespiller (f. 28. oktober 1952)
 Annie Proulx – amerikansk journalist og forfatter (f. 22. august 1935)
 Annie Wersching – amerikansk skuespiller (f. 28. marts 1977)
Laura Palmers sidste dage

Laura Palmers sidste dage (originaltitel Twin Peaks: Fire Walk with Me) er en amerikansk film fra 1992 instrueret af David Lynch og skrevet af Robert Engels og David Lynch.

Filmen kan ses både som en prolog og en epilog til tv-serien Twin Peaks (1990-1991). Den omhandler efterforskningen af den myrdede pige Teresa Banks (spillet af Pamela Gidley) og de sidste syv dage i Laura Palmers (spillet af Sheryl Lee) liv, en populær gymnasieelev i den fiktive by Twin Peaks.

De fleste af figurerne fra tv-serien er vendt tilbage, og med undtagelse af Donna Hayward, bliver de alle spillet af den samme skuespiller. Kyle MacLachlan, der spiller rollen som Special Agent Dale Cooper, var bange for at blive sat fast i hans rolle, så derfor er hans optræden i filmen, mindre end det ellers var planlagt. 

Filmen blev en fiasko i USA og Europa, mens den blev en stor kommerciel succes i Japan.

Eksterne henvisninger 
 

Amerikanske film fra 1992
Engelsksprogede film
Thrillerfilm fra USA
Film instrueret af David Lynch
Psykologiske gyserfilm
Indiens delstater og territorier

Indiens delstater og territorier omfatter i alt 29 delstater og syv unionsterritorier, der tilsammen udgør forbundsrepublikken Indien.

Liste over delstater og territorier

Delstater

Unionsterritorier 

Territoriale stridigheder:

 Aksai Chin
 Indo-Bangladesh enclaves
 Kashmir
 Arunachal Pradesh
 Kori Creek
Jingzhou (Hubei)

Jingzhou (荆州; pinyin: Jīngzhōu) er en by på præfekturniveau beliggende ved Yangtzefloden i provinsen Hubei i det centrale Kina. Præfekturet har et areal på 14,067 km2, og en befolkning på 6.3 millioner mennesker (2005).

Administrative enheder 

Jingzhou består af to bydistrikter, tre amter og tre byamter:
 Bydistriktet Shashi – 沙市区 Shāshì Qū ; 469 km², 540.000 indbyggere, regeringssæde;
 Bydistriktet Jingzhou – 荆州区 Jīngzhōu Qū ; 1.046 km², 570.000 indbyggere;
 Amtet Jianli – 监利县 Jiānlì Xiàn ; 3.118 km², 1,46 mill. indbyggere;
 Amtet Gong'an – 公安县 Gōng'ān Xiàn ; 2.258 km², 1,03 mill. indbyggere;
 Amtet Jiangling – 江陵县 Jiānglíng Xiàn ; 1.032 km², 400.000 indbyggere;
 Byamtet Honghu – 洪湖市 Hónghú Shì ; 2.519 km², 920.000 indbyggere;
 Byamtet Shishou – 石首市 Shíshǒu Shì ; 1.427 km², 650.000 indbyggere;
 Byamtet Songzi – 松滋市 Sōngzī Shì ; 2.235 km², 840.000 indbyggere.

Trafik 
Kinas rigsvej 207 går gennem præfekturet, både gennem selve byen Jingzhou (bydistrikterne) og så amtet Gong'an. Denne vigtige trafikåre begynder i Xilinhot i Indre Mongoliet nær grensen til Mongoliet, løber mod syd og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen amtet syd på Leizhouhalvøen i provinsen Guangdong.

Kinas rigsvej 318, en af Folkerepublikken Kinas længste hovedveje, passerer også gennem området. Den begynder i Shanghai og fører blandt andet gennem Wuhan og Chengdu på sin vej ind i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grænseovergang til Nepal i Zhangmu.

Bypræfekturer i Hubei
Peter Copmann

Peter Copmann (25. februar 1794 i Rudkøbing – 1850 på Guadeloupe , formentlig under jordskælv) var maler.

Copmann tog undervisning Kunstakademiet i København en kort tid, efter at have virket for egen hånd i 7 år, og udstillede 1819 og 1820 nogle portrætter i pastel. Snart efter rejste han til Hamborg, hvor han en del år ernærede sig som portrætmaler, mest i pastel. Han må derfra have gjort rejser til Dresden, thi han udstillede flere gange kopier efter arbejder i denne stads malerisamling af Mengs, Dolci, Rubens osv. En fri kopi efter den hellige Cecilie af Carlo Dolci gjorde 1829 megen lykke i Hamborg og blev 1832 udstillet i København. Senere opholdt han sig i Bremen og søgte derfra at vække Akademiets opmærksomhed for en opfindelse af ham, der ved hermetisk at forbinde glasset med billedet skulle tjene til fuldstændigt at beskytte pastelmalerier mod fordærvelse af fugtighed, støv og deslige. I 1832 eller 33 flyttede han atter til København og udstillede i begge disse år nogle portrætter og kopier, hvoraf et portræt af Rubens kone, kopi efter Rubens blev købt til Den Kongelige Malerisamling. Senere udstillede han ikke mere og siges at være rejst til Nordamerika.

Kilde 
 Philip Weilbach, Dansk Konstnerlexikon.

Reference

Eksterne henvisninge 

 
 

Malere fra Danmark
Danskere i 1800-tallet
Portrætmalere
Personer fra Rudkøbing
Tuukaq Teatret

Tuukaq Teatret tidligere stavet Tûkak er et grønlandsk-dansk kulturhus, hvor der i 70-, 80- og 90'erne har været en godkendt skuespilleruddannelse for grønlændere. Det ligger i Fjaltring ved Lemvig. Reidar Nilsson er hovedperson i teatrets historie.

Eksterne henvisninger 
Tuukkaq Teatret

Kultur i Grønland
Lemvig
Bernard Herrmann

Bernard Herrmann (født Max Herman; 29. juni 1911, død 24. december 1975) var en amerikansk komponist, der særligt var kendt som filmkomponist. Han vandt en Oscar for musikken til Du kan ikke købe alt for penge, men han er nok mere kendt for sin musik til flere Hitchcock-film som En kvinde skygges, Psycho og Fuglene. Han har også skrevet musikken til film som Citizen Kane, Cape Fear og Taxi Driver.

Biografi 
Bernard Hermann blev født i New York, og hans far opmuntrede ham til at dyrke musik. Han lærte at spille violin, og han skrev tidligt musik. Da han vandt en komponistkonkurrence som 13-årig, besluttede han sig for at gøre musikken til sin karriere, og han gik på New York University og andre skoler for at dygtiggøre sig.

Han blev ansat hos radiostationen CBS, hvor han som 32-årig blev chefdirigent for stationens symfoniorkester. Fra denne position præsenterede han en række nyere komponisters værker for radiolytterne. Hos CBS mødte han Orson Welles og stod for musikken til mange af dennes værker, blandt andet det berømte radiospil Klodernes kamp. Da Welles gik i gang med at lave film, fulgte Herrmann med og skrev musikken til Welles' Citizen Kane.

Fra midten af 1950'erne blev han fast komponist for Alfred Hitchcock fra 1955-filmen Hvem myrdede Harry?, og han skrev derfor musikken til en række af Hitchcocks sene film, hvoraf mange er berømmet som mesterværker. Hans musik til Psycho, i særdeleshed de skrigende violiner til brusebadsscenen, er måske hans mest kendte filmmusikstykke. Hermann skrev også en klassisk symfoni for orkester.

Eksterne henvisninger 
 

Komponister fra USA
Personer fra New York City
Jøder fra USA
Operakomponister fra USA
Klassiske komponister fra det 20. århundrede
Oscar for bedste musik
Amerikanere i 1900-tallet
KF Tirana

KF Tirana () er en fodboldklub hjemmehørende i hovedstaden Tirana i Albanien. Klubben hed indtil 2005 SK Tirana.

Titler 
 Albanske mesterskaber (26): 1930 ... 2009, 2020, 2022
 Albanske pokalturnering (14): 1938 ... 2011

Stadion 

KS Tirana spiller sine hjemmekampe på Qemal Stafa Stadium.

Fodboldklubber i Albanien
Etableret i 1920
Tirana
C.F. Aagaard

Carl Frederik Aagaard (29. januar 1833 i Odense – 2. november 1895) var en dansk dekorationsmaler og landskabsmaler.

Aagaard, der var søn af skomager Ole Aagaard og Anna Ursula født Winchler, lærte malerhåndværket i Odense; men da han ønskede at uddanne sig til kunstner, kom han i 1852 til København, hvor hans bror Johan Peter Aagaard var xylograf. Hos denne lærte han at tegne på træ og at radere, hos dekorationsmaler Georg Hilker øvede han sig i dekoration, medens han samtidig gik på Kunstakademiet. Uagtet han snart lagde sig efter landskabsmaleriet under P.C. Skovgaards vejledning og har gjort dette til sit hovedfag, har han dog ikke alene i sine yngre år, men også senere udført anselige dekorationer. I forening med Hilker deltog han i den maleriske udsmykning af Landbohøjskolen og Universitetets vestibule, hvilken sidste han i de senere år har restaureret; med Heinrich Hansen deltog han i udførelsen af demalede omgivelser omkring Wilhelm Marstrands billeder i Christian 4.'s kapel i Roskilde Domkirke, selvstændig dekorerede han Studenterforeningen, Frijsenborg, tilskuerpladsen i Dagmarteatret, koncertsalen i "National" med mere. Som landskabsmaler begyndte han at udstille i 1857 med Fritvoxende Markblomster, der havde vundet den Neuhausenske Præmie. I 1865 fik han den Sødringske Opmuntringspræmie for et stort landskab, Efteraarsmorgen i Dyrehaven, som blev købt til Den Kongelige Malerisamling; i 1870-71 og 1875-76 var han på længere udenlandsrejser, begge gange til Italien, hvis natur han har gengivet i store billeder, for eksempel Udsigt fra Theatret i Taormina (tilhørende kammerherre Treschow), medens han ikke forsømte i Pompeji og andetsteds at foretage dekorationsstudier. I tiden mellem de to rejser var han i 1874 blevei medlem af Kunstakademiet. Aagaard dvæler ikke med forkærlighed ved en enkelt naturstemning eller formation. Bjærglandskab fra Schweits (H.M. Kongen) veksler med Skovsø fra Hellebæk, Møens Klint i strålende solskin med Optrækkende Tordenvejr, gråvejr med måneskin, blomstrende haver med vilde skovpartier. Aagaard blev i 1858 gift med Anna Emilie Eline Pio, datter af violinist Pierre Theodore Pio og Hansine Vilhelmine født Thomsen. Han blev titulær professor 1892 og Ridder af Dannebrog 1879.

Aagaard boede i Rosenvænget på Østerbro i villaen Rosenvængets Allé 46, som han lod arkitekten Vilhelm Dahlerup opføre 1875. Foran huset genbrugte arkitekten de gamle stenborner fra Det Kongelige Teater, der da lige var blevet nedrevet. Huset blev fredet 1977. Han er begravet på Holmens Kirkegård.

Aagaard er tegnet af Constantin Hansen (tegning på Frederiksborgmuseet). Der findes portrætter af Aagaard af Carl Wentorf på Charlottenborg (1880) og af Peder Mønsted. Buste af Ludvig Brandstrup i Kunstnerforeningen af 18. november (1897).

Eksterne henvisninger 
 
 

Malere fra Danmark
Personer fra Odense
Danskere i 1800-tallet
Riddere af Dannebrog
Landskabsmalere
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Titulære professorer fra Danmark
Modtagere af De Neuhausenske Præmier
Dekorationsmalere
Medlemmer af Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster
Peter Lawford

Peter Sydney Vaughn Lawford (7. september 1923 – 24. december 1984) var en engelsk-amerikansk skuespiller, der var kendt som medlem af "Rat Pack" sammen med blandt andet Frank Sinatra og Dean Martin samt for en periode at være gift med John F. Kennedys søster, Patricia Kennedy.

Han var født i London, men hans kendte forældre, der ikke var gift, da de fik Peter, skabte skandale, der fik familien til at flytte til USA, hvor han fik sin første Hollywood-rolle allerede som 15-årig. I sine unge dage spillede han ofte helterollen i komedier og musicals, som Cluny Brown (1946), Easter Parade (1948) og Bryllupsklokker (1951). Fra slutningen af 1950'erne fik han flere karakterroller i film som Exodus og Den længste dag samtidig med, at han også blev hyppig gæst i tv-shows og -serier. Han fik Frank Sinatra gjort opmærksom på projektet med Elleve i Las Vegas (1960, den oprindelige udgave af Ocean's Eleven), hvor den uformelle gruppe, der senere skulle blive kendt som "Rat Pack" for første gang optrådte på film sammen. Gruppens medlemmer blev kendt for at møde op til optrædener, hvor én af dem havde et engagement, til spontan deltagelse.

I 1954 blev Peter Lawford gift med Patricia Kennedy og kom derved ind i inderkredsen for den senere præsident John F. Kennedy. Lawford var også primusmotor i, at "Rat Pack"-medlemmerne aktivt støttede Kennedys kandidatur, men forbindelsen fik også den konsekvens, at Lawford i 1963 blev frosset ud af "Rat Pack", idet et forsøg på at få Kennedy på besøg hos Sinatra blev stoppet, idet man fra præsidentens rådgivere ikke ønskede at koble ham alt for tæt til Sinatra, der var i søgelyset for sin tætte forbindelse til mafiaen. Sinatra skød skylden for det aflyste besøg på Lawford, der derpå ikke mere en del af gruppen.

Lawford blev skilt fra Patricia Kennedy i 1966 og blev efterfølgende gift tre gange. Fra slutningen af 1960'erne blev der længere mellem hans filmroller og tv-optrædener, og han levede mest på sine tidligere meriter.

Eksterne henvisninger 
 

 

Skuespillere fra USA
Skuespillere fra Storbritannien
Víctor Diogo

Víctor Hugo Diogo Silva (født 9. april 1958 i Treinta y Tres, Uruguay) er en tidligere uruguayansk fodboldspiller, der spillede som midtbanespiller hos Peñarol i sit hjemland, samt for brasilianske Palmeiras. Han spillede mellem 1979 og 1986 desuden 33 kampe for Uruguays landshold, som han blandt andet repræsenterede ved VM i 1986 i Mexico.

Eksterne henvisninger 
 FIFA.com spillerinfo 

Fodboldspillere fra Uruguay
Fodboldspillere fra Club Atlético Peñarol
Fodboldspillere fra Palmeiras
Personer fra Treinta y Tres
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1986
Jannie Helle

Jannie Pryds Helle (også Janne Helle, Channie Helle og Channie Sylvie, født 11. november 1959 i København, død 5. juli 2010 i Hvidovre) var en dansk læge og forfatter, der især var kendt for sin udadvendte virksomhed som bl.a. redaktør af brevkasser i dag- og ugeblade samt i tv-programmet Eleva2ren. Hun er rost for sit mod i Eleva2ren, og var ifølge eksperter med til at ændre TV mediet. Hun havde også et kommunikationsfirma, der var specialiseret i pr-virksomhed inden for lægeverdenen. 

Helle fik også udgivet flere bøger, især inden for sit fag, men også andre typer bøger.

Hun døde ifølge danske læger af sklerose, men kæmpede i de sidste år med at få overbevist det danske sundhedssystem om, at der var tale om Borreliose, som hun også modtog behandling for i Tyskland. Hun var søster til forfatteren Merete Pryds Helle.

Bibliografi 
 Hva' med kærligheden? (1991)
 Personlig vækst og udvikling (1993)
 Mand dig op mand (1997)
 Gør dig fri kvinde (1998)
 Eventyret om Ming og den magiske genstand (børnebog, 1998)
 Bevidsthed i parforholdet (2002)
 Meditative reflektioner over Thomas Evangeliet (digte, 2007)

Noter

Eksterne henvisninger 
 

Læger fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Johan Aagaard

Johan Peter Aagaard (3. maj 1818 i Odense – 22. maj 1879 i København) var en dansk xylograf, bog- og kunsthandler, bror til C.F. Aagaard.

Aagaard kom 1839 som skomagersvend til København, hvor han, for en del under Andreas Flinch, uddannedes til xylograf. Fra 1842-47 udstillede han forskellige træsnit på Charlottenborg.

I 1849 gik han i kompagni med xylograf Axel Kittendorff. Og fra firmaet Kittendorff & Aagaard udgik der nu en række fortjenstfulde, godt illustrerede populære værker vedrørende Nordens historie.

Nævnes kan: Wilhelm Conrad Holst, Felttogene 1848, 49 og 50 (1852); Adam Fabricius, Danmarks Historie for Folket (I-II, 1854-55); Niels Bache, Danmarks, Norges og Sveriges Historie (I-V, 1867-76), ikke at tale om ugebladet For tre Skilling (1855-57), der fortsattes af I Hjemmet (1857-64), samt en Illustreret Almanak (1854-61).

Aagaard har fortjenesten af at have bragt kemitypien til anvendelse i Danmark, hvad der muliggjorde udgivelsen af J.J.A. Worsaaes Afbildninger fra det kgl. Museum for nordiske Oldsager i Kjøbenhavn (1854; 2. forøgede udgave 1859).

Efter Kittendorffs død i 1868 forestod han deres firma alene. 1852 ægtede han Ulrika Gustafva Rydberg, datter af grosserer Carl Rydberg i Sverige. 1876 modtog han Fortjenstmedaljen i guld og blev 1879 Ridder af Dannebrog.

Han er begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård.

 

Personer fra Odense
Danskere i 1800-tallet
Modtagere af Fortjenstmedaljen i guld
Xylografer fra Danmark
Boghandlere fra Danmark
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Riddere af Dannebrog
Egidio Arévalo

Egidio Raúl Arévalo Ríos (født 1. januar 1982 i Paysandú, Uruguay) er en uruguayansk fodboldspiller, der spiller som midtbanespiller. Han stpr (pr. april 2018) noteret for 90 kampe for Uruguays landshold, som han repræsenterede ved VM i 2010 i Sydafrika.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Uruguay
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2010
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2014
Fodboldspillere fra Chicago Fire
Fodboldspillere fra U.S. Palermo
Fodboldspillere fra Botafogo de Futebol e Regatas
Fodboldspillere fra Club Atlético Peñarol
Personer fra Paysandú