kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Poul Vendelbo Løvenørn

Poul Thomsen Vendelbo de Løvenørn, født Poul Thomsen (5. april 1686 i Horsens – 27. februar 1740 i København) var en dansk officer, godsejer, gehejmeråd, stiftamtmand og diplomat. Han var overkrigssekretær, dvs. de facto krigs- og marineminister i 1730'erne.

Han var søn af landmand Thomas Poulsen Vendelbo (eller Windelboe) (død 1693) i Horsens og dennes kone Anne Nielsdatter (1645-1708). Faderen døde i 1693 og i 1694 blev moderen gift med konsumptionsbetjent Stephan Jacobsen (1664-1728), stadig i Horsens.

Han studerede teologi og rejste i 1707 til Rusland, hvor han først var lærer og senere blev officer og  generaladjudant hos zar Peter den Store. Mens han var bortrejst døde hans mor. Han vendte tilbage til Danmark i 1711, hvor han blev adlet af Frederik 4.. Løvenørn blev dansk officer og gesandt i Berlin og i 1726 stiftamtmand i Århus, overkrigssekretær i 1730 og gehejmeråd i 1731. Han fortsatte med at stige i graderne og blev general i 1738.

Han nød stor gunst hos såvel Frederik 4. og Christian 6. og fik store æresbevisninger set i forhold til hans beskedne byrd som håndværkersøn: Den 16. april 1722 blev han Ridder af Dannebrog. I 1731 købte han godset Bregentved af kongen på meget favorable vilkår. Han blev elefantridder og ridder af ordenen l'union parfaite i 1739.

Carl Ploug har skrevet et romantisk digt på seks sider i 1855 om Poul Vendelbo Løvenørns ungdom og møde med hans hustru. Digtet, "Et kys", er medtaget i "Hovedværker i den danske Literatur" (Gyldendal 1883). Digtet beskriver, hvordan Poul Vendelbo Løvenørn var ude at gå med et par venner. Han fik øje på en pige i et vindue og blev berørt. Vennerne væddede med ham og tilbød ham penge til at rejse udenlands for, hvis han turde gå ind til professordatteren og få et kys af hende, mens de så på. Det gjorde han og rejste udenlands i syv år. Han vendte hæderkronet hjem, opsøgte pigen og blev gift med hende 14 dage senere.

Et andet digt blev skrevet ved Poul Vendelbo Løvenørns død af Ambrosius Stub: "Om Poul Vendelbo Løvenørn" (1740).

 Noter 

 Kilder 

 
 August Tuxen, Poul Vendelbo Løvenørn'', København: Gyldendal 1924.

Gesandter fra Danmark
Godsejere fra Danmark
Generaler fra Danmark
Overkrigssekretærer fra Danmark
Poul Vendelbo
Modtagere af l'union parfaite
Stiftamtmænd over Århus Stift
Medlemmer af Gehejmekonseillet
Riddere af Dannebrog (1671-1808)
Danskere i 1700-tallet
Personer fra Horsens
Gehejmeråder fra Danmark
Vatnsoyrar

Vatnsoyrar på Vágar er Færøernes eneste bygd, der ikke ligger ved kysten.

Vatnsoyrar er beliggende ved Sørvágsvatn og har  indbyggere. Den blev grundlagt i 1921 af tre mænd, som hver fik tildelt en jordlod til opdyrkning, som de bosatte sig på med familie. Bygden ligger i haugen, som tilhører Miðvágur, og er derfor en del af Miðvágs kommune.

Da Storbritannien okkuperede Færøerne og byggede flyvepladsen på Vágar, blev Vatnsoyrar deres hovedkvarter. Den lokale befolkning blev da evakueret, men kunne vende hjem, da krigen var forbi.

Eksterne henvisninger 

 Stamps.fo (Public Domain, og kilde)

Byer på Færøerne
Vágar
Fragglerne

Fragglerne (originaltitel Fraggle Rock) er en børnedukkeserie produceret i 1983-87 og skabt af Jim Henson. Serien blev vist med dansk tale i DR's børnetime. Der er indspillet i alt 96 episoder, men kun 24 er blevet oversat til dansk og vist på dansk tv. Serien er desuden udkommet på VHS og DVD.

Seriens primære hovedpersoner er fragglerne Gobo, Vembi, Vips, Muggi og Bober, som lever i en række underjordiske huler.

Derudover medvirker en række andre figurer, blandt andet:
 Doozerne: Små væsener som lever i fragglernes huler, og konstant arbejder med at bygge tårne, som fragglerne spiser. Materialet til tårnene er lavet af radiser fra Gorgernes have.
 Gorgerne: En familie af store, klodsede kæmper der lever i en have forbundet med fragglernes huler, og som er generelt fjendtligt indstillet overfor de små fraggler, der stjæler deres grøntsager.
 Madam Skrald: En alvidende skraldebunke, ved navn Mathilda, som befinder sig i gorgernes have, og hos hvem fragglerne søger svar på en række af livets store spørgsmål.
 Ril og Ral: Madam Skralds trofaste rotter.
 Mennesket Doc og hans hund Sprocket, hvis værksted ligger i forlængelse af en af fragglernes udgange. Sprocket prøver tit at gøre sin herre opmærksom på fragglernes eksistens, men det lykkedes aldrig rigtigt for ham.
 Onkel Rejsende Mack: Gobos onkel, som har bevæget sig ud i menneskenes forunderlige verden og jævnligt sender sin nevø postkort, set fra fraggel-højde.

Danske stemmer 
Steen Springborg: Gobo og Junior Gorg
Henrik Koefoed: Vembi
Troels II Munk: Bober
Sonja Oppenhagen: Vips og Mor Gorg
Michelle Bjørn-Andersen: Muggi
Esper Hagen: Onkel Rejsende Mack og Ral
Holger Perfort: Professor Doc og Far Gorg
Pia Rosenbaum: Madam Skrald
Flemming Enevold: Ril

Eksterne henvisninger 
 

Børneserier fra USA
Amerikanske tv-serier fra 1980'erne
Britiske tv-serier fra 1980'erne
Canadiske tv-serier fra 1980'erne
Tv-serier for børn
Tv-programmer fra HBO
Tv-programmer fra ITV
Tv-programmer fra Canadian Broadcasting Corporation
VM i håndbold 1993 (kvinder)

Verdensmesterskabet i håndbold for kvinder 1993 var det 11. (indendørs) VM i håndbold for kvinder. Slutrunden blev afholdt i Norge i perioden 24. november – 5. december 1993.

De 16 deltagende nationer spillede først en indledende runde i fire grupper med fire hold, hvorfra de tre bedste i hver gruppe gik videre til hovedrunden, der bestod af to nye grupper med seks hold. Hovedrundens to gruppevindere gik direkte videre til VM-finalen, mens de to toere gik videre til bronzekampen. De to gruppetreere spillede om 5.-pladsen, firerne spillede om 7.-pladsen, femmerne om 9.-pladsen og sekserne om 11.-pladsen. Holdene, der sluttede sidst i de indledende grupper, spillede en placeringsrunde om placeringerne 13-16.

Tjekkoslovakiet var blevet opdelt i Tjekkiet og Slovakiet kort tid før VM, så holdet stillede (for sidste gang) op som et fælles hold fra de to nye nationer.

Det tyske landshold repræsenterede for første gang det genforenede Tyskland ved VM og blev samtidig verdensmestre for første gang – DDR havde dog tidligere vundet VM-guld tre gange – ved at slå Danmark 22-21 i finalen efter forlænget spilletid. Bronzen gik til værtslandet Norge, der besejrede Rumænien 20-19 i bronzekampen. Andenpladsen var Danmarks bedste VM-placering siden VM i 1962, hvor det også blev til sølv.

Rangering

Slutrunde

Indledende runde

Placeringsrunde 

Holdene, der endte på fjerdepladserne i de indledende grupper, spillede om placeringerne 13-16 i placeringsrunden.

Hovedrunde 

Hovedrunden bestod af de tolv hold, der var endt som nr. 1, 2 eller 3 i de indledende grupper, og holdene var inddelt i to grupper med seks hold – holdene fra de indlende grupper A og B blev samlet i gruppe I, mens holdene fra gruppe C og D samledes i gruppe II. Resultaterne af kampe mellem hold fra samme gruppe i den indledende runde blev overført til hovedrunden. Vinderne af de to grupper gik direkte i VM-finalen, toerne spillede bronzekamp, treerne spillede om 5.pladsen, mens firerne mødtes i en kamp om 7.pladsen, femmerne spillede om 9.pladsen og endelig mødtes sekserne i kampen om 11.pladsen

Finalekampe

Kilder / eksterne henvisninger 
International Handball Federation 
IHF – Officielle resultater 
Handball World Archive – Women Handball World Championship 1993 in Norway

Noter 

1993 (kvinder)
Håndbold i 1993
Kvindehåndbold
Cyanotic

Cyanotic var et death metal band, der dannedes i 1992 i Næstved af blandt andet de tiloversblevne medlemmer fra henholdsvis Funeral Dirge og Beyond Perception. Det tidlige lineup var således Kresten Kock (lead guitar), Martin Olsen (guitar), Claus Larsen (bass og vokal) og Niels Jørgensen (trommer).

I 1992 udgav bandet demoet The Chasm Within, som høstede fine nationale såvel som internationale anmeldelser. Demoet blev indspillet på Musikfabrikken Phønix på en 8-sporsbåndoptager af bandet selv med assistance fra Claes W Sørensen. Stilen var death metal, og en enkelt skæring fra demoet fik plads på sampler cd'en "fuck you, we're from denmark 2". Sampleren blev udgivet af det dengang relativt nye pladeselskab Progress Records.
I 1994/95 forlod Kresten Kock bandet, og Jacob Krogholt ovetog hans plads. Samtidig indtrådte Jan Rasmussen som vokalist, således at bandet nu var udvidet med et medlem.
I 1995 udgav bandet demoet Promo 95, som siden gav dem en kontrakt med Nordic Metal.
I 1996 udkom fuldlængdealbummet Sapphire Season. Det var produceret af Jacob Hansen (Invocator) og høstede stor opmærksomhed og anerkendelse generelt.
I 1997 opløstes bandet. Jacob Krogholt fortsatte siden i Withering Surface, hvori Niels Jørgensen også for en kortere periode var medlem.

Claus Larsen leverede i 2003 det tekstmæssige materiale til Invocators comeback album: Through the Flesh to the Soul. Et andet stykke lyrik, this white storm through my mind anvendtes på det progressive metalband Anubis Gate 2007 udgivelse Andromeda Unchained

 
I 2008 gendannedes bandet for en kort optræden på Danmarks radios P3.

Kort biografi på Encyclopaedia Metallum

Metalgrupper fra Danmark
Dødsmetalgrupper
Musikgrupper fra 1992
Halsa

Halsa er en tidligere kommune på Nordmøre tidligere i  Møre og Romsdal fylke i Norge.  Ved kommunereformen i Norge 2020 blev den flyttet til Trøndelag og lagt sammen med  Hemne og en del af Snillfjord, i den nye kommune Heim.   Den tidligere kommune  grænsede til Hemne i øst, og Surnadal i syd. Vest for Halsafjorden ligger Tingvoll og nord for Korsnesfjorden ligger Aure.

Halsa blev verdenskendt da spækhuggeren Keiko holdt til i fjordene rundt om Halsa. Keiko døde 12. december 2003 og er gravlagt på land ved Taknesbugten i Arasvikfjorden. I dag er der en stor stenhøj over gravstedet, oprindelig bygget af børn og unge fra Halsa, men den har vokset efterhånden som turister har besøgt graven.

Kirker 
 Halsa kirke
 Valsøyfjord kirke

Eksterne henvisninger 

 Kultur i Halsa på kort fra Kulturnett.no

Tidligere kommuner i Norge
Kommuner i Møre og Romsdal
Christian Lemmerz

Christian Lemmerz (født 30. januar 1959 i Karlsruhe, Tyskland) er en tysk billedhugger, grafiker og performancekunstner. Var i 1981 medstifter af Værkstedet Værst sammen med bl.a. Erik A. Frandsen og Lars Nørgård.

Han er blandet andet kendt for sine rådnende svinekroppe i glasmontrer på Esbjerg Kunstmuseum i 1994.

Lemmerz blev uddannet som billedhugger 1978-82 i Carrara, Italien. Han blev i 1983 optaget på kunstakademiet i København, hvor han afsluttede fem år senere.

Han vakte tidligt opsigt med sin forfaldsæstetik og bizarre materialesammensætninger i værker, der ofte tematiserede sygdomstilstande, død og forgængelighed ikke sjældent med en god portion humor iblandet. I 1988 viste Århus Kunstmuseum udstillingen Skrevet i vand med aktuelle værker.

I 1990'erne eksperimenterede han med organiske materialer såsom gips og marmor. Desuden har han prøvet kræfter som både scenograf og filmmager.

Kilder/henvisninger 
 
 Interview med Christian Lemmerz fra NY Arts Magazine
 

Kunstnere fra Tyskland
Modtagere af Eckersberg Medaillen
Personer i Kraks Blå Bog
Personer fra Karlsruhe
Modtagere af Thorvaldsen Medaillen
Kunstnere på finansloven
Performancekunst

Performancekunst udføres af kunstneren selv evt. foran et publikum. Værket skal kunne dokumenteres  fx ved video. Betegnelsen kan bruges om alle former for kunst, der involverer et element af optræden, scenekunst. Oftest er det avantgarde eller konceptuel kunst, som er vokset frem af de visuelle kunstarter. 

Fx Hugo Balls Cabaret Voltaire i Schweiz og  hele dadaismen , der kombinerede digte, billeder, optræden og handlinger.

Senere kom situationismen med forbindelse til Asger Jorn og COBRA, og Fluxus som i Danmark er repræsenteret ved Arthur Køpcke, Eric Andersen, Bjørn Nørgaard og Henning Christiansen.

Samuel Becketts sene teaterstykker som Not I, Breath og Rockaby er performancekunst, selv om kunstneren/ forfatteren ikke selv optræder.

Eksterne henvisninger 

Scenekunst
Knud Nordentoft

Knud Nordentoft er navnet på tre personer:

 Knud Nordentoft (modstandsmand) – læge og modstandsmand (1896-1944)
 Knud Nordentoft (forfatter) og Nazist – forfatter og jurist (1895-1953)
 Knud Nordentoft (skoleleder) – skoleleder på Gentofte Skole og næstformand i Danmarks Skolelederforening.
Haram (Norge)

Haram er en tidligere kommune på Sunnmøre i Møre og Romsdal fylke i Norge.  Med kommunereformen i Norge blev   Sandøy, Skodje, Haram og Ørskog kommuner  1. januar 2020  lagt  sammen med Ålesund.  Den tidligere kommune grænser i øst til Vestnes og i sydøst til Skodje. Over Grytafjorden i syd ligger Ålesund kommune, og mod vest ligger økommunen Giske. Mod nord er kommunerne Sandøy og Midsund. Kommunecenteret i Haram er Brattvåg, med sine 2.300 indbyggere, stor-industri og butikker.

Eksterne henvisninger 

 Kultur i Haram på kortfra Kulturnett.no 

Tidligere kommuner i Norge

Kommuner i Møre og Romsdal
Sunnmøre
Rynkeby Foods

Rynkeby Foods er Danmarks største producent af juice og saft. Virksomheden har hovedsæde i Ringe på Midtfyn, beskæftiger 243 ansatte og omsætter for 974,3 mio. kr. (2015). Fra 1998 til 2016 var Rynkeby ejet af Arla Foods, der i maj 2016 solgte virksomheden til tyske Eckes-Granini Group i Nieder-Olm, Rheinland-Pfalz. Ifølge regnskabet for første halvår 2016 fik Arla en ekstraordinær gevinst ved frasalget på 894 millioner kroner. Repræsentantskabet har truffet en principbeslutning om, at indtægter fra frasalg af datterselskaber skal overføres til Arlas ufordelte egenkapital. Ejerne af Arla får ikke udbetalt et udbytte af gevinsten ved frasalget af Rynkeby Foods.

Virksomheden blev grundlagt som Rynkeby Mosteri i 1934. Dagmar Andreasen, der var datter af grundlæggeren, var direktør fra 1953 til 1986. 

Rynkeby sidder på 65% af markedet for juice og 70% af markedet for saft i Danmark.

Fusioner 
Den nuværende virksomhed er et resultat af flere fusioner. I 1993 fusionerede Rynkeby mosteri med Ripella. Ripella var et resultat af en fusion i 1989 mellem RIMI og Apella.

Se også 
 Team Rynkeby

Ekstern henvisning 
 Rynkeby Foods' hjemmeside

Etableret i 1934
Ringe
Læskedrikvirksomheder i Danmark
Juice
Saftproducenter
Jesper Just

Jesper Just (født 12. juni 1974 i København) er en dansk fotograf og videokunstner. 

Han dimitterede i 2003 fra Det Kongelige Danske Kunstakademi og har siden turneret både i Europa og USA med sine værker. 

Jesper Just blev valgt som modtager af Carnegie Art Award 2007. Som pristager nummer to modtog han 600.000 svenske kroner. Uddelingen skete i Helsinki i oktober. I 2014 modtog han Eckersberg Medaillen.

Kilder/henvisninger 
 Officiel hjemmeside
 Om Jesper Just fra Arken 
 kort beskrivelse fra ArtFact 
 galleri Christina Wilson Jesper Justs repræsentant i danmark  

Personer fra København
Kunstnere fra Danmark
Modtagere af Eckersberg Medaillen
Danskere i 2000-tallet
Personer i Kraks Blå Bog
Modtagere af Ole Haslunds Kunstnerfonds legat
Selvbinder

En selvbinder er en maskine, der før mejetærskerne overtog, blev anvendt til høstning af korn. Selvbinderen kunne i en arbejdsgang slå og binde kornet til neg. Kornet blev ført op på et bindebord, presset op mod en pressefinger og videre ind i et bindeapparat. Negene blev efter lufttøring på marken bragt til et tærskeværk, eller til lagring, for senere at blive tærsket.

Selvbinderen blev udviklet 1872 af amerikaneren Charles Withington. Selvbinderen spillede en vigtig rolle i den første mekanisering af landbruget. I 1960'erne blev den fortrængt af mejetærskerne.

De første selvbindere var hestetrukne og de forskellige funktioner trukket fra dens eget drivhjul. I 1950'erne blev selvbinderne trukket af en traktor. Traktorerne blev efterhånden udstyret med kraftudtag, således at den også kunne trække binderens funktioner. Fordelen var, at man ved langsom kørsel kunne lade selvbinderen arbejde hurtigt, eller ved standsning, kunne holde stille og lade selvbinderen rotere.

Selvbinderens historie 
I begyndelsen af 1800-tallet konstruerede amerikaneren Robert McCormick den mekaniske slåmaskine med en bevægelig kniv og en roterende vinge, der på skærebordet samlede kornet, som senere med håndkraft blev aflæsset i bundter på marken. Bag aflæggeren gik høstfolkene og bandt bundtene med ståltråd. Aflæggeren kunne forholdsvis hurtigt og effektivt høste kornet, mens alle de øvrige dele af arbejdsprocesserne i høsten stadigvæk skulle udføres med håndkraft.

 1865 fandt man ud af at lade to mænd stå og samle og binde kornet på selve maskinen. Det krævede tre mænd – to til at binde kornet og en til at styre hestene.
 1872 opfandt Charles Withington et bindeapparat, som med to stålarme fanger et bundt korn, automatisk binder en ståltråd omkring det og lader bundtet falde ned på jorden.
 1880 begyndte Cyrus McCormick en produktion af en selvbinder med et bindeapparat, der i stedet for ståltråde brugte sejlgarn. Maskinen kunne i samme proces høste og opbinde kornet, og i forhold til tidligere kunne maskinen udføre samme mængde arbejde, som man førhen var 12-14 personer om.
 1902 blev mange af de selskaber, der havde arbejdet med udviklingen af selvbinderen samlet i firmaet International Harvester, som var det førende firma i udviklingen og produktionen af selvbinderne.

Den første mekaniske slåmaskine blev importeret til Danmark 1852, den opbevaredes i sin tid på Landbohøjskolen. Den første mejemaskine med bindeapparat blev udstillet ved Landmandsforsamlingen i Svendborg 1878.

Det var dog først fra århundredeskiftet, at selvbinderen blev almindelig på de store gårde og fra 1920'erne på de mindre gårde. Ofte købte flere mindre gårde i fællesskab en selvbinder. Den hurtige udbredelse kunne ske, fordi selvbinderen var relativt billig. Den var også attraktiv, fordi den gjorde det muligt for få mennesker at høste et forholdsvis stort areal. Den førte også til mindre spild.

Eksterne henvisninger 
 www.landbrugsavisen.dk
 denstoredanske.dk

Se også 

Landbrugsmaskiner
M4 (karabin)

M4-karabinen er en familie af karabiner udviklet fra de tidlige karabinversioner af M16-riflen. Våbnet er en kortere og lettere version af M16A2-riflen og deler 80 % af sine dele med den. M4 har mulighed for enkeltskud og treskudsbyger, præcis som M16A2, mens den senere M4A1-version har mulighed for enkeltskud og fuldautomatisk skydning.

Både M4 og M4A1 affyrer 5.56 x 45 mm NATO-ammunition. Forskellen fra M16-riflerne er, at løbet er kortere, samt at de i stedet for en konventionel riffelkolbe har en teleskopkolbe, der kan justeres i længden. De har også aftageligt bærehåndtag, som man ser det på M16A4. Det giver mulighed for montering af forskellige optiske sigtemidler.

Ideen med en karabin er, at den er nemmere at bære og manøvrere med i trange omgivelser. Det er en fordel for militært personnel, der ikke primært har kampopgaver, såsom chauffører eller administrativt personnel. Men det gør den også ideel til bykamp og til faldskærmstropper og specialstyrker, der har brug for våben, der er nemme at bære på. M4 bruges blandt andet af amerikanske specialstyrker (USSOCOM) og er også udbredt i den amerikanske hær, United States Army.

I det danske forsvar benyttes C8-karabinen fra canadiske Diemaco, en videreudvikling af M4-karabinen, under betegnelsen Karabin M/96. Karabinen bruges som standard udleveret våben, både til værnepligtige og til fast ansat personnel, primært soldater der arbejder med logistik eller i kampvogne, hvor et langt våben er til besvær. C8 bruges også af jægerkorpset.

Se også 

 M16
 M16A1
 M16A2
 M16A3
 M16A4
 XM177

Automatrifler
United States Army
Våben fra USA
Soma

Soma eller cellekroppen, er den del af en neuron der indeholder nucleus (cellekernen). Soma er mellem 0,005 mm og 0,1 mm i pattedyr. Soma hænger sammen med axonet som udgør forbindelsesleddet til dendritterne, der sørger for at sende elektriske impulser videre fra neuron til neuron. Somaet er dækket af synapser, der regulerer ind- og udpumpningen af forskellige substanser.

Ekstern henvisning 
 Bog: Kalat, James W. (2006, 9th ed.) Biological Psychology. Canada. . side 32.

Cellebiologi
M4

M4 har flere betydninger:
 M4 (karabin) – en karabin
 M4 Sherman – en kampvogn
 Motorringvej 4 – en motorvej på Københavns vestegn (angives normalt med O4)
 Nordhavnslinjen - linje M4 på Københavns Metro
 M4 gevind – betegner et 4mm ISO -metrisk gevind
 M4 – en kameramodel fra firmaet Leica
 M4 – er desuden navnet på en motorvej i flere lande, bl.a. i Irland, Pakistan og Rusland
 M4 (programmeringssprog)
Østrigske kejsere

Det østrigske kejserrige udråbtes i 1804 af Franz 1., der indtil 1806 var tysk-romersk kejser. I 1867 ophøjedes de ungarske dele af monarkiet til et kongerige i personalunion med det østrigske kejserrige. Kejserne var derefter kejser af Østrig og konge af Ungarn, og det samlede monarki betegnedes oftest som Østrig-Ungarn. Monarkiet afskaffedes ved afslutningen af 1. verdenskrig, da Østrig-Ungarn opdeltes i en række selvstændige stater.

Alle fire kejsere var af fyrstehuset Habsburg-Lothringen.

Liste over østrigske kejsere

Huset Habsburg-Lothringen

Kejsernes titel 

I kejsertiden måtte skolebørn i Østrig lære kejserens titel udenad. Den lød (i en af de skiftende, lidt forskellige versioner):

{|id="BOX" cellpadding="10" style="border-collapse:collapse;border:1px solid #8888aa; background-color:#f7f8ff;padding:5px;font-size:95%;"
|
Hans Kejserlige og Kongelige Apostolske Majestæt
N.N.
af Guds Nåde Kejser af Østrig, 
Konge af Ungarn og Böhmen, af Dalmatien, Kroatien, Slavonien, Galicien og Lodomerien, Illyrien, Lombardiet-Venetien; 
Konge af Jerusalem etc.; 
Ærkehertug af Østrig; 
Storhertug af Toscana og Krakow; 
Hertug af Lothringen, af Salzburg, Steiermark, Kärnten, Krain og Bukovina; 
Storfyrste af Siebenbürgen, Markgreve af Mähren; 
Hertug af Øvre og Nedreschlesien, af Modena, Parma, Piacenza og Guastalla, af Auschwitz og Zator, af Teschen, Friaul, Ragusa og Zara; 
Fyrstelig Greve af Habsburg og Tyrol, af Kyburg, Görz og Gradisca; 
Fyrste af Trient og Brixen; 
Markgreve af Øvre- og Nedrelausitz og Istrien; 
Greve af Hohenems, Feldkirch, Bregenz, Sonnenberg etc.; 
Herre af Trieste, Cattaro og på Windische Mark; 
Storvojvod af vojvodskabet Serbien 
etc., etc.
|}

 
Lister over regenter
Gågade

En gågade er en butiksgade i en by der primært er indrettet til gående, og hvor biltraffik er forbudt i butikkernes åbningstid. De to nok mest kendte eksempler er Strøget i København og Strøget i Århus – andre er Kongensgade i Odense og Kordilgade i Kalundborg. De fleste byer med mere end 5000 indbyggere har en eller flere gågader.

Danmarks første permanente gågade var Houmeden i Randers, der blev lukket for biler og gjort til gågade den 26. juni 1963. Senere samme år fulgte andre strækninger med gågader i Aalborg og Holstebro, hvor Gravensgade blev indviet som Aalborgs første gågade i oktober 1963, mens dele af Nørregade blev indviet som Holstebros første gågade. Strøget i København blev 17. november 1962 forsøgsvis lukket for biltrafik og i 1964 permanent omdannet til gågade.

De tidligste gågader blev anlagt i 1950'erne i blandt andet Rotterdam og Coventry. I Sverige var den første gågade Storgatan i Piteå i 1961 (1961-08-11).

Den mindste gågade i Danmark findes i Hadsten; den er ikke længere end 35 meter, mens Horsens hævder at have Danmarks bredeste gågade.

I Thisted gennemførtes forsøg i 1967 med at gøre Storegade bilfri, og i 1971 blev der foretaget endnu et forsøg. Byrådet besluttede i oktober 1972, at gøre Storegade til en permanent gågade på baggrund af erfaringerne fra forsøgsperioden.

Esbjergs første gågadestrækning, Strandbystrøget, dvs. Kongensgade på strækningen mellem Stormgade og Skolegade/Strandbygade, blev indviet i november 1976. Først i 1983 med indvielse af gågadestrækningen mellem Jernbanegade og Englandsgade var hele Kongensgade omdannet til gågade.

Strøget i København, som er 1100 meter lang, var ifølge DR-programmet Detektor verdens længste gågade da det blev omdannet til gågade 17. november 1962, men er siden overgået i længde af flere andre gågader.

Alle de ældre gader i Ribe er skiltet som gågade, med undtagelse af Neder-, Mellem- og Overdammen dog med underskiltet "Kørsel tilladt".

Galleri

Se også

Referencer