kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Essy Persson

Essy Ingeborg Vilhelmina Persson, født 15. juni 1941 i Johanneberg, Göteborgs och Bohus län, er en svensk tidligere skuespiller og nuværende billedkunstner.

Karriere 
Essy Persson var i sine unge dage sekretær, men studerede parallelt hermed på en privat teaterskole. Hun fik sin første teaterrolle i 1963, og to år senere slog hun igennem med hovedrollen i den dansk-svenske film Jeg - en kvinde over for blandt andre etablerede stjerner som Preben Mahrt og Jørgen Reenberg. Denne for sin tid ret vovede rolle blev både en fordel og en ulempe for hende: Hun blev snart kendt over store dele af verden, men også for altid forbundet med sin rolle i netop den film. Hun fik roller i et par internationale produktioner, men vendte tilbage til hjemlandet, hvor det blandt andet blev til nogle roller i tv-serier, som Et købmandshus i skærgården (1972) og Profitörerna (1983).

Så tidligt som i 1973 havde hun stort set lagt skuespilfaget bag sig og gav sig i stedet til at studere på Konsthögskolan og senere på Konstfack. Hun har siden midten af 1980'erne ernæret sig som billedkunstner.

 Filmografi 
 1965 – Slå først, Frede!, hvor hun spiller rollen som Sonja
 1965 – Jeg - en kvinde, hvor hun spiller rollen som Liv
 1965 – Flygplan saknas, hvor hun spiller rollen som Eva
 1966 – Åsa-Nisse i raketform, hvor hun spiller rollen som journalist og Lapp-Lisa
 1966 – Träfracken, hvor hun spiller rollen som søster Berit
 1967 – ...4 ...3 ...2 ...1 ...morte, hvor hun spiller rollen som Thora
 1967 – Das Rasthaus der grausamen Puppen, hvor hun spiller rollen som Betty Williams
 1968 – Therese und Isabell, hvor hun spiller rollen som Thérèse
 1968 – Lejonsommar, hvor hun spiller rollen som Eliza
 1970 – Söderkåkar, miniserie hvor hun spiller rollen som Maj-Britt
 1970 – Varulvens dødshyl, hvor hun spiller rollen som Lady Patricia Whitman
 1971 – Vill så gärna tro, hvor hun spiller rollen som Agneta
 1972 – Ett Köpmanshus i skärgården, miniserie
 1980 – Blomstrande tider, hvor hun spiller rollen som Doris
 1983 – Profitörerna, hvor hun spillede med i to afsnit: Bordellkungen (1983) og En horas himlafärd'' (1983)

Eksterne links 
 

Skuespillere fra Sverige
Georg 1. af Hessen-Darmstadt

Georg 1. (10. september 1547 – 7. februar 1596) var den første landgreve af Hessen-Darmstadt fra 1567 til sin død i 1596. 

Han var søn af Landgreve Philip den Ædelmodige af Hessen og Christine af Sachsen og grundlagde linjen Hessen-Darmstadt af Huset Hessen, der regerede over Landgrevskabet Hessen-Darmstadt frem til 1806 og over Storhertugdømmet Hessen og ved Rhinen fra 1806 til 1918 og uddøde i 1968.

Landgrever af Hessen-Darmstadt
Huset Hessen-Darmstadt
Personer fra Kassel
Landgrevskabet Hessen-Darmstadt

Landgrevskabet Hessen-Darmstadt () var et landgrevskab i Tyskland, der eksisterede fra 1567 til 1806. Dets stærkt opdelte og uregelmæssige territorium lå overvejende nord og syd for Frankfurt am Main i den nuværende tyske delstat Hessen. Landgrevskabet var et rigsumiddelbart territorium i Det Tysk-romerske rige og blev regeret af en sidelinje af Huset Hessen.

Landgrevskabet opstod i 1567 ved arvedelingen af Landgrevskabet Hessen mellem landgrev Filip den Ædelmodiges fire sønner. Landgrevernes hovedresidens var i Darmstadt. Under Napoleonskrigene blev landgrevskabet ophøjet til storhertugdømme efter opløsningen af det Tysk-romerske rige i 1806. Det fortsatte herefter som Storhertugdømmet Hessen, der eksisterede frem til monarkierne blev afskaffet i Tyskland i 1918.

Se også 
 Regenter over Hessen

Eksterne links 

Tidligere tyske stater
Stater under Det tysk-romerske Rige
Forhenværende fyrstendømmer
Etableret i 1567
Ophørt i 1806
 
Hessens historie
Mikhail Kobetskij

Mikhail Veniaminovitj Kobetskij (russisk: Михаил Вениаминович Кобецкий) (14. oktober 1881 i Odessa–28. april 1937) var en russisk bolsjevik og sovjetisk ambassadør i København mellem 1924 og 1933.

Han blev i 1903 medlem af Ruslands Socialdemokratiske Arbejderparti. Efter den mislykkede revolution 1905 var han på flugt fra Zarens hemmelige politi og emigrerede i marts 1908 fra St. Petersburg til København, hvor han arbejdede som journalist og lærer. Han lærte at tale flydende dansk. I forbindelse med den Russiske Revolution 1917 vendte han tilbage til Rusland i november 1917. I 1919 blev han redaktør af magasinet "Den kommunistiske Internationale", og i august 1920 blev han medlem af præsidiet for Kommunistisk Internationales (Kominterns) eksekutiv-komite. I perioden 1924-1933 var han sovjetisk ambassadør i København. Fra januar 1933 var han referent for Komintern for de skandinaviske lande. Samme år blev han blev udnævnt sovjetisk ambassadør i Grækenland og i 1935 også i Albanien. Han blev anholdt under udrensningerne under Moskvaprocesserne og henrettedes 28. april 1937.

Noter 

Politikere fra Sovjetunionen
Kommunister fra Rusland
Revolutionære fra Rusland
Diplomater fra Rusland
Ambassadører fra Sovjetunionen
Dorothea Lange

Dorothea Lange (26. maj 1895 i Hoboken i USA – 11. oktober 1965 i San Francisco i USA) var en indflydelsesrig amerikansk fotograf.

Lange var født i New Jersey, og begyndte sin karriere som fotograf i New York. Til at begynde med arbejdede hun for Arnold Genthe i hans portrætstudie, senere studerede hun under Clarence White ved Columbia University. Derefter rejste hun meget rundt indtil hun til sidst havnede i San Francisco, hvor hun åbnede et portrætstudie i 1918. Hun er imidlertid mest kendt for sine dokumentariske fotografier taget mens hun arbejdede for den amerikanske Farm Security Administration (FSA). FSA hyrede en række fotografer for at dokumentere og informere om forholdene på landet i USA i 1930'erne.

Fotografiet "Migrant Mother" er nok Dorothea Langes mest kendte fotografi. Det er et interessant billede, ikke mindst fordi det synliggør noget af dokumentarfotografiets væsen, nemlig iscenesættelse. Fotografiet er det sidste i en serie på seks, alle med forskellige udsnit og poseringer. Lange fortalte på et langt senere tidspunkt, at hun bad børnene vende sig bort for at give billedet et stærkere udtryk. Lange viste billederne til redaktøren af San Francisco News, som kontaktede de føderale myndigheder. Da avisen havde trykt to af Langes fotografier var det med en melding om, at myndighederne gav omkring ti tons fødevarer for at redde de sultende landarbejdere.

Karriere 
I 1941 blev Lange, som den første kvinde, tildelt Guggenheim Fellowship for sit arbejde med fotografiet, men straks efter begyndte hun at arbejde for War Relocation Authority (WRA) for at dokumentere ekvakueringen af japansk-amerikanere fra Californien i foråret 1942.

I 1952 var Lange med til at etablere fotomagasinet Aperture.

I 1950'erne og 1960'erne lavede hun en række fotoessays, på bestilling af tidsskriftet Life og andre magasiner fra Irland, Asien og Egypten, samt om konsekvenserne af den voldsomme vækst i Californien i efterkrigstiden. Da Lange døde i 1965 blev hendes fotosamling bestående af mere end 25.000 billeder doneret til Oakland Museum of California.

Eksterne henvisninger 

Personer fra Hoboken
Fotografer fra USA
Kvindernes æresgalleri i USA
Chia

Chia har flere betydninger:
 Chía – en by i Columbia
 Chia (Lazio) - en landsby i Lazio, Italien
 Salvia hispanica – en nytteplante med spiselige frø
 Chiafrø – de spiselige frø fra Salvia hispanica
Advokaturchef

En advokaturchef er en jurist, der er chef for en advokatur i  den lokaleanklagemyndighed i en af de 12 danske politikredse. 
 
En advokaturchef er underordnet Chefanklageren og kan i sin advokatur have specialanklagere, senioranklagere, anklagere og anklagerfulmægtige som medarbejdere. Advokaturerne er normalt opdelt efter fagområder, således særlovssager (færdsel, miljø, arbejdsmiljø osv.), organiseret kriminalitet (bande, narkotika m.v.), personfarlig kriminalitet (sædelighed, vold og drab m.v.)samt økonomisk kriminalitet. Endvidere er der ofte en særlig advokatur for helt særlige sager, fx politisk betonede, mindre sager om ansattes forhold uden for tjenesten, samt opgaver vedrørende drift og målstyring.

Indtil primo 2012 blev stillingen betegnet politiadvokat.

Jurister
Politi i Danmark
Københavns Kreditbank

Københavns Kreditbank A/S var en dansk bank, der i 1955 blev overtaget af Alex Brask Thomsen og en af hans barndomsvenner. Banken var kendt for at tilbyde Danmarks højeste rente; 7%. 

Allerede året efter etableringen solgte Thomsen banken til Poul Glindemann, og 13. december 1957 lukker banken, da aktiekapitalen og bankens reserver er gået tabt. Banken har store engagementer med Hovedstadens Ejendomsselskab, der også går ned som følge af krakket. Banken træder 23. december i likvidation. Dens samlede tab bliver opgjort til 4,4 mio. kr.

Kunderne var særligt erhvervskunder.

Litteratur 
 Kai Flor: Københavns Kreditbank: Nogle Træk til Belysning af bankens Virksomhed gennem Femogtyve Aar: København 1916-1941, 1941.

Kilde 
 Københavns hvornår skete det - 1957 

Etableret i 1916
Ophørt i 1957
Tidligere banker i Danmark
Kreditbank
Kreditbanken (flertydig)

Kreditbanken er navnet på flere pengeinstitutter:

 Kreditbanken – lokalt pengeinstitut i Sønderjylland
 Københavns Kreditbank – tidligere dansk bank, som var ejet af Alex Brask Thomsen
 Kreditbanken (Sverige) – tidligere svensk bank
Espen Barth Eide

Espen Barth Eide (født 1. maj 1964 i Oslo) er en norsk politilog og politiker (Ap) som fra 2023 er udenrigsminister i Jonas Gahr Støres regering. Han har været medlem af Stortinget valgt i Oslo siden 2017. Han var forsvarsminister 2011–2012 og udenrigsminister 2012–2013 i Jens Stoltenbergs anden regering, og klima- og miljøminister 2021–2023 i Jonas Gahr Støres regering.

Han er søn af jurist og menneskerettighedsekspert Asbjørn Eide og professor Wenche Barth Eide, og voksede op på i Oslo. Efter at have dimitteret fra Oslo katedralskole blev han cand.polit. i statsvidenskab ved Universitetet i Oslo i 1993. I 1991 var han udvekslingsstudent ved Det frie universitet i Barcelona i Spanien. Barth Eide var projektleder 1991–1993 og generalsekretær 1992–1993 i Europabevægelsen i Norge. I 1993 blev han forsker ved Norsk udenrigspolitisk institut (NUPI), hvor han ledede FN-programmet 1996–2000 og afdelingen for international politik 2002–2005.

I sin ungdom tilhørte han kredsen omkring blandt andre Jens Stoltenberg, Ole Jacob Frich, Hanne Harlem og Turid Birkeland i Majorstua AUF, som opnåede stor indflydelse i partiet. I 1988 var Barth Eide politisk sekretær for Arbeiderpartiets bystyregruppe. Han var statssekretær i Norges Udenrigsministerium 2000–2001, Forsvarsministeriet 2005–2010 og Udenrigsministeriet 2010–2011, og har været betegnet som "en af de mægtigste politikere i det norske regeringsapparat." Barth Eide var forsvarsminister fra 11. november 2011, og blev udnævnt til udenrigsminister i Jens Stoltenbergs anden regering den 21. september 2012. Han er bestyrelsesmedlem i Det europæiske socialdemokratiske parti fra 2001 og medlem af Arbeiderpartiets internationale udvalg.

Han blev kåret til "Morgendagens verdensleder" af World Economic Forum i 2003, og blev tildelt Norsk Petroleumsforenings studiefonds pris for en analyse af norske interesser i Nordområderne i 2005.

Espen Barth Eide var fra 22. august 2014 til 14. august 2017 særlig udsending til Cypern for Generalsekretær for FN, Ban Ki-moon (til 2016) og Antonio Guterres (fra 2017) Fra 2014 til 2016 var han en af flere administrerende direktører i World Economic Forum.

Referencer

Eksterne Henvisninger 

Regeringen Jens Stoltenberg II
Udenrigsministre fra Norge
Økonomer fra Norge
Wade Hampton II

Wade Hampton II (21. april 1791 – 10. februar 1858) var en amerikansk plantageejer og soldat i den Britisk-amerikanske krig. Han tilhørte Hampton familien, som havde stor indflydelse i South Carolina i næsten 100 år.

Han blev løjtnant ved dragonerne i 1811, og var fungerende generalinspektør og adjudant for general Andrew Jackson i New Orleans i 1815.

Hampton blev født i Columbia, South Carolina, som søn af general Wade Hampton I (1752–1835) og Harriet Flud. Han giftede sig med Ann Fitzsimmons den 6. marts, 1817, i Charleston. Hendes søster, Catherine Fitzsimmons, var gift med James Henry Hammond. Hans søn, Wade Hampton III, var en fremtrædende general i Sydstaternes kavaleri under den amerikanske borgerkrig, og guvernør i South Carolina efter krigen.

Hans sommerbolig High Hampton er fredet, og det samme er hans herregård i Columbia, South Carolina, Hampton-Preston House og ruinerne af hovedbygningen på hans plantage Millwoods]].

Han ligger begravet på kirkegården ved Trinity Episcopal Church i Columbia, South Carolina.

Eksterne kilder 
 The Wade Hampton Family

Personer fra South Carolina
Militærfolk fra USA
Karl August Nicander

Karl August Nicander (20. marts 1799 i Strängnäs – 7. februar 1839 i Stockholm) var en svensk digter.

Nicander blev student 1817 og filosofisk magister 1824. Han optrådte 1819 med sine første digte i "Kalender for damer", men allerede året efter udgav han, påvirket af de la Motte Fouqué og Oehlenschläger, skuespillet Runesvärdet, der fremstiller optrin fra brydningstiden mellem hedenskab og kristendom; det gjorde stor lykke ved sin fremkomst (oversattes på finsk og fransk), mest ved sine lyriske partier.

I 1822 udgav Nicander digtsamlingen Fjärilar från Pinden, og samme år optogs han som medlem i "Götiska förbundet", hvor han oplæste 16 runor, som senere udgavs, og af hvilke Erik Vasas runa er den mest kendte. Under en fodtur i Norge inspireredes han til nye digtninge, og af disse samlede han 1825—26 to hefter Dikter, udarbejdede Fosterlandskänslan og Tassos död, der begge fik præmie af Svenska Akademien.

I 1827 udkom Nya dikter, hvori Konung Enzio findes, som forråder påvirkning fra Tegnérs lige udkomne Frithiofs saga. Nicanders digte fra denne tid, for eksempel Mitt liv, min sång, min död, Aftonen og særlig Vågen, vidner om kraft og stemningsfylde, som dog trænger til større uddybelse. I 1827 rejste han med understøttelse til Italien, og i gribende digte skildrede han sin glæde under opholdet i dette land, som han bestandig havde længtes imod.

Fattigdom nødte ham dog til temmelig snart at vende tilbage, og den måtte han stadig kæmpe med. De digte, noveller og rejseminder, Minnen från Södern (1831, et nyt bind udgavs 1839 efter hans død«), Hesperider (1835), han udgav efter sin hjemkomst, rummer vel udtryk for samme stemning som før, men kraften er forsvunden, og den større tankedybde er udebleven; derfor gled Nicander lidt efter lidt ind i den offentlige bevidsthed som efterklangsromantiker.

Dette skønt han lige til det sidste frembragte værdifulde poesier som Lejonet i öknen (1838), en apoteose til hans yndlingshelt Napoleon. For scenen bearbejdede han Othello (1826), Röfvarbandet (1834) og Orleanska jungfrun (1836), og selv gjorde han udkast til flere skuespil, men fik dem ikke fuldendt. Samlade dikter udgavs I—IV 1839—41 og flere gange senere, sidst 1883.

Kilder 

 

Digtere fra Sverige
Dramatikere fra Sverige
Romantikken
Svenskere i 1800-tallet
Salmonsens
Svensksprogede forfattere fra Sverige
Wade Hampton I

Wade Hampton (1752- 4. februar 1835) var en soldat, politiker og rig plantageejer fra South Carolina. Han tilhørte den indflydelsesrige Hampton familie, som havde stor betydning næsten frem til det 20. århundrede. Hans tipoldefar Thomas Hampton  (1623–1690) blev født i England og bosatte sig i Kolonien Virginia.

Hampton kæmpede under den Amerikanske revolution som oberstløjtnant i et frivilligt kavaleriregiment fra South Carolina. Han var medlem af Repræsentanternes Hus for South Carolina i 1795–1797 og  1803–1805 samt valgmand ved præsidentvalget i 1801.

Han blev oberst i den amerikanske hær i 1808 og blev forfremmet til Brigadegeneral i 1809 hvor han efterfulgte James Wilkinson som kommandant i New Orleans.

Han benyttede den amerikanske militære tilstedeværelse i New Orleans til at nedkæmpe en slaveopstand i 1811, som han mente var et spansk komplot.

Under den britisk-amerikanske krig i 1812-15 anførte Hampton de amerikanske styrker i slaget ved Chateauguay i 1813.  Den 6. april 1814 tog han sin afsked og vendte tilbage til South Carolina efter at have ført tusinder af amerikanske soldater til nederlag mod lidt over 1.000 canadiske militssoldater og 180 Mohawk-krigere, da hans hær for vild i skovene.

Herefter skabte han en stor formue ved jordspekulation. Ved hans død sagde man, at han var den rigeste plantageejer i USA og han ejede over 3.000 slaver. Hampton tilbragte en stor del af sin tid på sit gods, som nu er kendt som Hampton-Preston House, i Columbia, South Carolina.

Hampton County, South Carolina er opkaldt efter ham.

Hans søn Wade Hampton II og sønnesøn Wade Hampton III havde også fremtrædende positioner i selskabsliv og politik i South Carolina, og den sidste blev guvernør efter at have udmærket sig i kavaleriet under den amerikanske borgerkrig.

Han ligger begravet på kirkegården ved Trinity Episcopal Church i Columbia, South Carolina.

Noter 

Politikere fra USA
Generaler i United States Army
Personer fra South Carolina
Der Corregidor

Der Corregidor er en opera af Hugo Wolf til en libretto af Rosa Mayreder. Operaen fik premiere i Mannheim den 7. juni 1896.

Henvisninger 

Operaer på tysk
Manuel Venegas

Manuel Venegas er en opera af Hugo Wolf til en libretto af Manuel Hoernes. Operaen fik premiere ved en konceropføreslse i Mannheim den 1. marts 1903.

Henvisninger 

Operaer
Panduro Hobby

Panduro Hobby AB er et svensk, Malmø-baseret selskab, der sælger forskellige materialer til hobby-relaterede aktiviteter. Virksomheden blev grundlagt i 1955 i Danmark og udvidede sine aktiviteter til Sverige i 1962 (det svenske selskab dog registreret i 1960).

Centrallager og hovedkontor ligger i Malmø. Virksomheden har 114 butikker fordelt i Sverige, Danmark, Norge, Tyskland, Holland og Belgien, og mange forhandlere i Norden. Der er også detailhandlere i Frankrig, Tyskland, Storbritannien, Finland og Island.

Panduro Hobby købte 100 procent af den hollandske Pipoos, som havde 33 butikker fordelt i Holland og Belgien. Sammen blev Panduro Hobby og Pipoos markedsleder i Europa med 114 butikker. Produktudvikling, indkøb og logistik er certificeret til ISO 14001.

Panduro Hobby driver også mærket Kreatima.com - alt for kunstneren og har i øjeblikket to butikker i Sverige. I oktober 2022 åbner den første Kreatima-butik i Norge. For Danmark er Kreatima tilgængelig online.

I sommeren 2022 købte virksomheden Lekolar hele Panduro.

Historie 
Kæden blev grundlagt af Carlo Panduro, der i 1955 åbnede en hobbyforretning på Nørre Voldgade i København. Sønnen Jørgen Panduro flyttede til Sverige i 1962 og åbnede samme år den første butik i Södra Förstadsgatan i Malmö. I mange år skete virksomhedens salg hovedsageligt via postodre, men i løbet af 1980'erne satsede man på butikkerne. I 1986 købte Panduro Hobby kæden Fredensborg Indkøbscentral, der var markedsledende i Danmark. Butikkerne blev i første omgang videreført under det velkendte navn, men i 1999 ændredes navnet til Panduro Hobby. I 2010 åbnedes den første butik i Tyskland – i Hamburg.

Produkter og Sortiment 
Panduro Hobby har omkring 10.000 produkter i serien, hvor ca. 25% udskiftes årligt. Panduro Hobby har egen produktudvikling på hovedkontoret i Järnyxegatan i Malmø. Panduro Hobby producerer en række instruktionsvideoer til en del af sit sortiment

Noter 

Etableret i 1955
Hobbyforretningskæder i Danmark
Detailvirksomheder fra Sverige
Virksomheder i Malmø
Faruk

Faruk er en opera af C.E.F. Weyse til en libretto af Adam Oehlenschläger. Operaen fik premiere i København den 30. januar 1812.

Henvisninger 

Operaer
Ludlams Hule

Ludlams Hule er en opera af C.E.F. Weyse til en libretto af Adam Oehlenschläger. Operaen fik premiere i København den 30. januar 1816.

Henvisninger 

Operaer på dansk
Floribella

Floribella er en opera af C.E.F. Weyse til en libretto af Casper Johannes Boye. Operaen fik premiere i København den 29. januar 1825.

Henvisninger 

Operaer
Et Eventyr i Rosenborg Have

Et Eventyr i Rosenborg Have er en musikalsk komedie af C.E.F. Weyse til en tekst af Casper Johannes Boye. Værket fik premiere i København den 26. maj 1825.

Henvisninger 

Operaer på dansk
Festen på Kenilworth

Festen på Kenilworth er et syngespil af C.E.F. Weyse til en tekst af H.C. Andersen efter en roman af Walter Scott. Værkeet fik premiere i København den 6. januar 1836.

Henvisninger 

Operaer på dansk
Sir John in Love

Sir John in Love er en opera af Ralph Vaughan Williams til en libretto af komponisten selv efter Shakespeares skuespil, The Merry Wives of Windsor. Operaen fik premiere i London den 21. marts 1929.

Henvisninger 

Operaer på engelsk
Stylteløber

Stylteløber (Himantopus himantopus) er en vadefugl, der ses i Danmark som en sjælden gæst fra det sydlige Europa. Den overvintrer normalt i Afrika nord for ækvator.

Stylteløber har nogle få gange forsøgt at yngle i Danmark, hvilket lykkedes for første gang i Lille Vildmose i 2013. Det nordligst beliggende sted i Europa, hvor stylteløber yngler fast, er Bretagne og Normandiet.

Noter

Kilder 
 Klaus Malling Olsen, Danmarks fugle – en oversigt, Dansk Ornitologisk Forening 1992, .
 Gill, F & D Donsker (Eds). 2012. IOC World Bird Names (v 3.2) www.worldbirdnames.org 
 Beskrivelse af stylteløber på Dansk Ornitologisk Forenings hjemmeside

Eksterne henvisninger 
 “DK listen” hos www.netfugl.dk  Stylteløber i Danmark

Mågevadefugle
Hugh the Drover

Hugh the Drover er en opera af Ralph Vaughan Williams til en libretto af Harold Hannyngton Child. Operaen fik premiere i London den 4. juli 1924.

Henvisninger 

Operaer på engelsk
NOW Christmas 2012

NOW Christmas 2012 er et dansk opsamlingsalbum udgivet 29. oktober 2012 af EMI Music.

Spor

Cd 1 
 John Lennon & Yoko Ono – "Happy X-mas (War Is Over)"
 Chris Rea – "Driving Home For Christmas"
 De Nattergale – "The Støvle Dance"
 Band Aid II – "Do They Know It's Christmas"
 Drengene Fra Angora – "Jul I Angora"
 Cliff Richard – "21st Century Christmas"
 Otto Brandenburg – "Søren Banjomus"
 Cartoons – "Santa Claus Is Coming To Town"
 Michael Falch – "Tænd December"
 Frankie Goes To Hollywood – "The Power Of Love"
 Gnags – "Der Sidder To Nisser"
 Mel & Kim – "Rockin' Around The Christmas Tree"
 Sanne Salomonsen & Nikolaj Steen – "Vi Lover Hinanden"
 Billie – "Last Christmas"
 Tamra Rosanes – "I Saw Mommy Kissing Santa Claus"
 Bossen og Bumsen – "Op Til Jul"
 Sammy Davis Jr. – "Jingle Bells"
 Gunnertoft Gospel Singers (Feat. Erann DD) – "Have Yourself A Merry Little Christmas"
 Monrad & Rislund – "Frokost På Kontoret (Jul Igen) (Remix)"
 Norah Jones – "December"

CD 2 
 Dean Martin – "White Christmas"
 Anden – "Jul på Vesterbro"
 Kylie Minogue – "Santa Baby"
 D-A-D – "Sad Sad X-Mas"
 Coldplay – "Christmas Lights"
 Sweethearts – "Glædelig Jul Allesammen"
 Martin Brygmann & Julie Berthelsen – "Jesus & Josefine"
 Pet Shop Boys – "It Doesn't Often Snow At Christmas"
 Nordstrøm – "Danmark Det Er Jul"
 Bill Haley & His Comets – "Jingle Bell Rock"
 Flemming Bamse Jørgensen – "Jul På Vimmersvej"
 Bananarama – "Baby It's Christmas"
 Tommy Seebach & Annette Heick – "Vi Ønsker Jer Alle En Glædelig Jul"
 Roy Wood & Wizzard – "I Wish It Could Be Christmas Everyday"
 Monkey Business (Feat. Innocent Blood, Jokeren & L.O.C.) – "Kære Julemayin"
 The Beach Boys – "Little Saint Nick"
 Sinne Eeg & Bobo Moreno – "Baby, It's Cold Outside"
 Caroline Henderson – "Vil Du Være Min I Nat"
 Sinead O'Connor – "Silent Night"
 Bing Crosby – "The Little Drummer Boy"

Musik i 2012
Musik fra Danmark
2012
The Poisoned Kiss

The Poisoned Kiss er en opera af Ralph Vaughan Williams til en libretto af Evelyn Sharp. Operaen fik premiere i Cambridge den 12. maj 1936.

Henvisninger 

Operaer på engelsk
Riders to the Sea

Riders to the Sea er en opera af Ralph Vaughan Williams til en libretto af John Millington Synge. Operaen fik premiere i London den 1. december 1937.

Henvisninger 

Operaer på engelsk
The Pilgrim's Progress (opera)

The Pilgrim's Progress er en opera af Ralph Vaughan Williams til en libretto af komponisten selv efter John Bunyan. Operaen havde premiere i London den 26. april 1951.

Henvisninger 

Operaer på engelsk