kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bjergstad

En bjergstad (norsk: bergstad) var et bylignende samfund i Norge grundlagt med udgangspunkt i minedrift. Tidligere havde de norske bergsteder egne love, såkaldte "bjerglove".

Før 1683 var den norske "bjergordning" (norsk: bergordning) af lignende art som den, der var fastsat i Kurfyrstendømmet Sachsen fra det 14. århundrede. Bjergordningen dannet grundlaget for den dansk-norske bjergordinans af 23. juni 1683, som hjemlede senere kongelige forordninger og bjergprivilegier.

Norske bjergstæder 

I Norge er det kun Kongsberg og Røros, som har været omfattet af bjerglovene, og omtalt som bjergstæder. Kongsberg fik senere bystatus. Røros overvejede det samme men kom frem til, at det var mere unikt at fortsat præsentere sig som bjergstad frem for som by.

De norske bjerstæder adskilte sig fra landets købstæder og ladesteder ved, at de ikke var handelscentre således, som Norges byer ellers var, men derimod rene bjergværkssamfund med et vist selvstyre. Et andet særtræk var, at værkernes ansatte i begyndelsen var indkaldte fagfolk fra udlandet. Som fremmede forblev de isolerede fra omgivelserne også i forvaltningsmæssig henseende helt fra begyndelsen af.

Kongsberg 

I 1624 fik Kongsberg kongebrev som såkaldt "fri bjergstad", det vil sige, at kun sølvværkets egne ansatte måtte bo på stedet. Værket fik tildelt politimyndighed og ret til at dømme i civil- og straffesager. Indbyggerne blev fritaget for skatter, offentlige afgifter og militærtjeneste.

I 1717 blev der oprettet et borgerskab på stedet, idet et mindre antal købmænd fik lov til at slå sig ned og drive handel. Tillige fik et antal håndværkere uden tilknytning til sølvværket ret til at bedrive deres næring. Begge grupper skulle betale skatter og andre afgifter.

I 1802 fik Kongsberg status som almindelig købstad.

Røros 
 
Røros Kobberverk fik privilegier i 1646. Værket fik eneret til handel på stedet. Sandsynligvis var det deltagere fra værket, som styrede stedet Røros bergstad. Værkets direktør var forvalter for værket efter en instruks fra 1649. Han blev tillagt politi- og domsmyndighed på stedet og i omegnen.

Noter

Litteratur 

 Bjørn Sogner: "Norge. De "anlagte" byer i Norge" (i: Grethe Authên Blom (red.): Urbaniseringsprosessen i Norden. Del 2: De anlagte steder på 1600-1700 tallet; Universitetsforlaget Oslo-Bergen-Tromsø 1977);  (norsk)

Bebyggelsestyper
Antonio Cassano

Antonio Cassano (født 12. juli 1982) er en italiensk tidligere fodboldspiller. Han spillede gennem karrieren blandt andet for klubberne Real Madrid CF, AS Roma, Sampdoria, AC Milan og AS Bari.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Italien
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2004
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2008
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2012
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2014
Fodboldspillere fra AC Milan
Fodboldspillere fra Real Madrid CF
Fodboldspillere fra AS Roma
Fodboldspillere fra UC Sampdoria
Fodboldspillere fra AS Bari
Zaļenieku pagasts

Zaļenieku pagasts er en territorial enhed i Jelgavas novads i Letland. Pagasten havde 1.690 indbyggere i 2010 og omfatter et areal på 122,83 kvadratkilometer. Hovedbyen i pagasten er Zaļenieki.

Zaļenieku pagasts oprettedes på Zaļenieki-godsets (Grünhof) territorie, som senere fik tilført Abgunste- og Ūziņi-godsernes territorier. I 1935 da Zaļenieku pagasts hørte under Jelgavas apriņķis bestod pagastens areal af 114,90 kvadratkilometer og havde 2.565 indbyggere. I 1945 oprettedes landsbyerne Abgunste, Deģi og Zaļenieki, mens pagasten nedlagdes i 1949. Zaļenieki var underlagt Elejas distrikt i årene 1949 til 1956, Jelgavas distrikt i årene 1956 til 1962 samt efter 1967, og Dobeles distrikt i årene fra 1962 til 1967. I 1956 overførtes Rainis-kolkhozen fra Zaļenieki til Abgunste, mens Abgunste i 1962 nedlagdes og tilførtes Zaļenieki, og en del af det nedlagte Deģi i 1965. I 1967 overførtes Lenin-kolkhozen til landsbyen Bite. I 1990 omdannedes landsbyerne til Zaļenieku pagasts. I 2009 blev Zaļenieku pagasts et administrativt område under Jelgavas novads.

Kendte indbyggere 
 Aspazija – digter og dramatiker

Kildehenvisninger 

Pagasts
Sylvia Robinson

Sylvia Robinson (født 6. marts 1936 i New York City, død 29. september 2011 i Edison i New Jersey) var en amerikansk sanger, musiker, pladeproducer og direktør for eget pladeselskab. Robinson var mest kendt for hendes arbejde som grundlægger af og administrerende direktør for hiphop-pladeselskabet Sugar Hill Records. Hun er noteret som værende drivkraften bag to af de største singler i hiphop-genren. Den første var "Rapper's Delight" med Sugarhill Gang, der var den første rapsang udgivet af en hiphop-gruppe. Den anden var "The Message" med Grandmaster Flash and the Furious Five.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra New York City
Sangere fra USA
Musikproducere fra USA
Baccara

Baccara er en spansk discogruppe som oprindeligt bestod af Mayte Mateos (7. februar 1951) og María Mendiola (4. april 1952 - 11. september 2021). I 1977 solgte duoen 16 millioner eksemplarer af singelen "Yes Sir, I can boogie" og blev optaget i Guinness Rekordbog som den første kvindelige duo som opnåede en førsteplads på en engelsk hitliste.

Baccara repræsenterede Luxembourg i Eurovision Song Contest i 1978 med "Parlez-Vous Francais" og opnåede en 7. plads, efter at have fået højeste pointscore fra Italien, Portugal og Spanien. Sangen blev det bedstsælgende konkurrencebidrag det år.

Mayte og Maria gik hvert til sit i 1982. Begge har startet hver sin "nye" Baccara, med nye sangpartnere.  

Mayte har bl.a. optrådt med den spanske sanger Paloma Blanco, som hun deltog sammen med i det svenske Grand Prix, Melodifestivalen i 2004 med "Soy Tu Venus", og det er disse to, som fremdeles udgør Baccara. Mayte er gift med den norske bassist, manager og pladeproducent Tore Syvertsen.

Eksterne henvisninger 

Musikgrupper fra Spanien
Luxembourgs Eurovision Song Contest-deltagere
Deltagere ved Eurovision Song Contest 1978
Pinds Cafe

Pinds Cafe er en af de ældste cafeer i Aarhus. Cafeen kan dateres tilbage til 1848 hvor konditor Weinschenck startede cafeen. Men cafeen blev først kendt og berygtet efter den blev overtaget af Elna Pind i 1936. Elna Pind var en skrap dame der kunne finde på at afvise kunder hvis de var enlige kvinder, ikke tog hatten af, eller bare glemte at hilse på fruen. På trods af den strenge ejer, var cafeen populær blandt direktører i Aarhus. Pinds Cafe holder af og til musikalske arrangementer som reggae og dj-aftener. Siden 1985 har cafeen været ejet af Jan Jürtz med skiftende forpagtere, hvoraf den nuværende er Veli Coskun som har forpagtet den siden 2016

Cafeen ligger i Skolegade hvor flere andre værtshuse/cafeer lå: Teaterbodegaen, Fatter Eskild, Hvalrossen og Færgekroen. Flere af disse eksisterer ligeledes stadigt i dag. 
Kristen Bjørnkjær erindrer at Pinds Cafe "var et mere råt sted [end Teaterbodegaen], hvor Østjysk Musikforsyning havde stambord," og at det "i den århusianske mytologi også [var] kendt som stedet, der mange år senere ikke ville lukke musikerne fra Lost Kids (et punkband) ind - det kunne også blive for råt. Cafeen nævnes i deres sang "Alle taler" fra 1979

I 2012 udkom en kortfilm af samme navn, optaget på cafeen. Medvirkende er bl.a. Ulla Henningsen og Dick Kaysø.

Strid om retten til navnet 
I 1999 opsagde indehaveren af Pinds cafe, Anne Ring Andersen et anpartsselskab som havde stået bag driften siden 1988. Anpartselskabet var oprindeligt stiftet af en kreds af folk omkring Østjysk Musikforsyning. Selskabet med John Nielsen i front havde dog allerede i registreret navnet Pinds Café samt logoet hos Patentdirektoratet i 1996, og flyttede Pinds Cafe til Skolegade nr. 29, længere nede af vejen. Dette blev gjort med pomp og pragt i form at et optog af 200-300 stamgæster, hvor fru Pinds statuette, Pinds Cafes lysskilt og diverse inventar blev båret under baldakin af Tigerskind, og med musikledsagelse af Østjyske Musikforsyning. Dette resulterede i, at der i en periode var 2 udgave af Pinds Cafe i Skolegade, som begge mente de havde ret til navnet. 

Dette kulminerede senere i, at der blev indledt en retssag, som fastslog at anpartsselskabet i nr. 29 fik ophævet registreringen hos Patentdirektoratet, og dermed mistede retten til navnet. Parterne indgik efter et stykke tid forlig, og nr. 29 ændrede navn til "Restaurant Pinden" og har beholdt store dele af det oprindelige inventar, som stadigt er der den dag i dag. 

I dag har de 2 steder udviklet sig i hver sin retning, hvor den oprindelige i nr. 11 er gået i en retning i form af en bar/cafe, og ikke længere har restaurant, og Pinden er gået i en retning af en restaurant med klassiske danske retter, og er i mindre grad et 'Gå i byen-sted'.

Eksterne henvisninger 
 Pinds Cafe Hjemmeside
 Beskrivelse Af Pinds Cafe

Noter 

Caféer i Aarhus
Etableret i 1848
Kaka (rapper)

Kaka (født Rajabu Msophe Willer 19. februar 1991 i Allerød), også kendt som Lil' Kaka, er en dansk rapper/toaster inden for reggae og dancehall-genren. Han debuterede i 2007, men fik sit gennembrud på Wafande-hittet "Gi' mig et smil" i 2011. I 2012 udkom Kakas første officielle single "Bang bang (reggaejam)", der har modtaget guld for streaming. Efterfølgende udkom debut-EP'en Kaka. I 2013 fik Kaka et hit med singlen "En sidste sang" – der har modtaget guld for streaming – fra EP'en Eftervirkning.

"Kaka" betyder bror på ki-swahili.

Karriere 
I 2007 fik Kaka sin debut på musikscenen, da han var med Natasja på scenen til hendes sidste shows i København, inden hun omkom på Jamaica. Han startede efter ulykken et samarbejde med Lirical D'Mirical og hans sound system Splif Click - sideløbende med at han gjorde sig mere og mere bemærket i den danske reggae undergrund sammen med de unge DJ's fra Youngblood Sound. I 2009 allierede han sig med producerne Pharfar og Fresh-I og deres soundsystem Donkey Sound. I 2011 udkom Wafandes første single ’'Gi’ Mig Et Smil'’, hvor Kaka var gæstevokalist. Det var et par måneder forinden det selv samme år, at Kaka var kommet med sin første udgivelse i samarbejde med Donkey Sound. ’Mere Energi’, hed sangen, som var blevet skrevet til
DonkeySound's rytme ALIS RIDDIM, en sang som han efterfølgende også lavede en musikvideo til.

I slutningen af maj 2012 udkom Kaka's første officielle single ’'Bang Bang (Reggaejam), som samtidig også var hans første udgivelse på, det dengang netop dannede, pladeselskab Donkey Recs, der var blevet grundlagt af folkene bag Donkey Sound blandt andre producer duoen Pharfar og Fresh-I i samarbejde med Musicall Management.

Kaka udgav en internet EP med navnet "KAKA EP" den 27. August med singlen "Dansk Dancehall". Gæstevokalist Benny Jamz medvirker på nummeret "Fornuften Tilbage". Kaka har optrådt i flere forskellige tv-shows som blandt andet GO' Morgen Danmark og Vild Med Dans.

Diskografi

EP'er 
 Kaka EP (2012)
 Eftervirkning (2014)

Album 

 Alle Kigger (25. Maj 2016)

Singler 
 "Hurtigere end dem" (30. maj 2011)
”Mere Energi” (2011)
 "Bang bang (reggaejam)" (maj 2012)
 "Dansk Dancehall" (27. august 2012)
 "Ingen knive når vi fester" (19. februar 2013)
 "En sidste sang" (2013)
 "Småproblemer" (2014)
 "Hvad ville du gøre" (2016 - Album "Alle Kigger")
 "Lad det blive ved" (2016 - Album "Alle Kigger")
"Rafiki" (2017)
”Gimma Gimma” (2018)
“Bli’ Ved” (2019)

Andet 
 "Mere Energi", 2011, musikvideo på youtube
 "Gi’ Mig Et Smil", 2011, af Wafande, Kaka var gæstevokalist.
 "P6 BAS Dancehall Anthem" (gratis single) (Sukkerlyn, Raske Penge, Kaka, Pato, TopGunn, Klumben) (2012)
 Loyalitet (2013)
 MoneyMove riddim (2013)
 De Glemte Bånd (2015)
 15:00 EP (2017)
 Sammen er Vi (2018)
 Pon De Boom (2018)
 Huyu Nani (2020)
 Se hvad du for mig til (2021)

Kilder 

Reggaemusikere
Personer fra Allerød
Musikere fra Danmark
The Dark Knight Rises

The Dark Knight Rises er en superheltefilm fra 2012 instrueret af Christopher Nolan, som skrev manuskriptet sammen med sin bror Jonathan Nolan og historien med David S. Goyer. Med DC Comics karakteren Batman, er det den sidste film i Christopher Nolans Batman trilogi og det er efterfølgeren til Batman Begins (2005) og The Dark Knight (2008). Christian Bale gentager den ledende rolle som Bruce Wayne/Batman med et tilbagevendende hold af sine allierede: Michael Caine som Alfred Pennyworth, Gary Oldman som James Gordon og Morgan Freeman som Lucius Fox. Filmen introducerer Selina Kyle (Anne Hathaway), en snu moralsk tvetydig klatretyv og Bane (Tom Hardy), en lejesoldat der vil tilintetgøre Gotham City. Trukket tilbage i aktion med nye trusler mod byen, er en ældre Bruce Wayne tvunget til at komme ud af pensioneringen og blive Batman igen.

Christopher Nolan var oprindeligt tøvende om at vende tilbage til serien endnu en gang, men besluttede at vende tilbage efter at have udviklet en historie med sin bror og Goyer, som han mente ville afslutte serien på en tilfredsstillende måde. Nolan fik inspiration fra Banes tegneserie debut i 1993 i "Batman: Knightfall", 1986 serien The Dark Knight Returns og historien fra 1999 "No Man's Land". Optagelserne fandt sted i forskellige steder, herunder Jodhpur, London, Nottingham, Glasgow, Los Angeles, New York City, Newark og Pittsburgh. Nolan anvendte IMAX kameraer til en stor del af optagelserne for at optimere kvaliteten af billedet, herunder de første seks minutter af filmen. En variation af Batplane betegnet som "The Bat", et underjordisk fængsel og et nyt Batcave-set blev skabt specielt til filmen. Ligesom med The Dark Knight begyndte virale marketingskampagner tidligt under produktionen for at promovere filmen. Da optagelserne var færdige, målrettede Warner Bros. deres kampagne, herunder udvikling af reklameartikler, frigivelse af filmens første seks minutter, trailere og sendte tilfældigt information om filmens plot til forskellige selskaber.

The Dark Knight Rises havde premiere i New York City den 16. juli 2012. Filmen blev udgivet i Australien og New Zealand den 19. juli 2012 og i Nordamerika og Storbritannien den 20. juli 2012. Ved udgivelsen modtog den kritisk respons og indtjente over 1.081 milliard amerikanske dollar på verdensplan. The Dark Knight Rises er i øjeblikket den ottende højeste indtjenende film gennem tiderne, var den tredje højeste indtjenende film i 2012 og er ligeledes den anden højeste indtjenende superheltefilm gennem tiderne.

Medvirkende

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Britiske film fra 2012
Film instrueret af Christopher Nolan
Batman-film
Actionfilm fra USA
Engelsksprogede film
Film fra Warner Bros.
Amerikanske film fra 2012
Jens Torstensen

Jens Peter Torstensen (født 11. november 1928 i Odense, død 30. november 2003 i Herlev) var en dansk fodboldspiller.

Jens Torstensen begyndte at spille fodbold i Odense KFUM som syvårig og var så stort et talent, at han som ynglingespiller kom til at spille på klubbens førstehold. Han var således med til at vinde kvalifikationsrækken (landets fjerdebedste række) i 1951, og han spillede i klubben, indtil han i 1955 fik arbejde i hovedstaden. Han skiftede derfor til KB, hvor han allerede i 1951 havde haft en gæsteoptræden i en venskabskamp mellem KB og Chelsea F.C.. Han spillede i KB frem til afslutningen af sin karriere i 1963.

Jens Torstensen debuterede på landsholdet i årets første landskamp i 1951 på Hampden Park (75.000 tilskuere) i Glasgow mod , som vandt 3-1. Torstensen gjorde en god figur og lagde op til det danske mål, som blev scoret af Jørgen W. Hansen. Han spillede yderligere to landskampe det år mod Østrig og Norge. I 1952 spillede han kampen mod Skotland samt to B-landskampe. Han var med i truppen til OL samme år  i Helsinki, men fik ikke spilletid ved legene. Derefter gik der tre år, inden han spillede sin femte og sidste A-landskamp i 1955 mod Norge.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 
 www.haslund.info – A-landsholdspillere Jens Torstensen 

Fodboldspillere fra Danmark
Fodboldspillere fra Odense KFUM
Fodboldspillere fra Kjøbenhavns Boldklub
Fodboldlandsholdsspillere fra Danmark
Personer fra Odense
Bert-Jan Lindeman

Bert-Jan Lindeman (født 16. juni 1989 i Emmen) er en hollandsk cykelrytter, der kører for det professionelle cykelhold .

I august 2011 skrev han kontrakt med Pro-Teamholdet Vacansoleil, efter at have været stagiaire og gjorde det så overbevisende at de ville skrive kontrakt med ham.
I Post Danmark Rundt 2011 gjorde han sig kendt for cykelentuaister i Danmark, ved at bære den hvide trøje på tre etaper.
Han er også blevet nr. 4 i U23 Liège-Bastogne-Liège.

Eksterne henvisninger 

Mandlige cykelryttere fra Nederlandene
Saint Martins fodboldforbund

Saint Martins fodboldforbund () er den officielle fodbold-føderation på den franske halvdel af øerne Saint Martin og Saint Barthélemy-øen. På trods af det så har Saint Barthélemy senere fået deres eget fodboldforbund.

Se også 
Saint-Martin Championships
Saint-Martins fodboldlandshold

Eksterne henvisninger 
 Journaux Officiels  

Saint Martin
Nationale fodboldforbund i CONCACAF
Fodboldforbund i oversøiske franske departmenter og territorier
Holte (flertydig)

Holte kan henvise til flere stednavne i Danmark:
 Holte (Assens Kommune) – en bebyggelse og et ejerlav i Køng Sogn, Assens Kommune
 Holte (Brønderslev Kommune) – en bebyggelse og et ejerlav i Serritslev Sogn og Tolstrup Sogn, Brønderslev Kommune
 Holte (Grevinge Sogn) – en bebyggelse og et ejerlav i Grevinge Sogn, Odsherred Kommune
 Holte (Rudersdal Kommune) – nordlig forstad til København og et ejerlav i Ny Holte Sogn og Søllerød Sogn, Rudersdal Kommune
 Gammel Holte - byområde i Rudersdal Kommune

Se også 
 Holt
 Holz, Holtz
 Holzmann (Holzman), Holtzmann (Holtzman)
Saint Kitts og Nevis' fodboldforbund

St. Kitts and Nevis Football Association er det styrende organ for fodbold på Saint Kitts og Nevis. Det organiserer Saint Kitts og Nevis fodboldlandshold.

Eksterne henvisninger 
 Official website 
 http://www.nevis-football.com/ 
 http://www.fifa.com/associations/association=skn/index.html 

Fodboldforbund
Etableret i 1932
Nationale fodboldforbund i CONCACAF
Agdrup

Agdrup kan henvise til flere stednavne i Danmark:
 Agdrup (Brønderslev Sogn) – en bebyggelse i Brønderslev Sogn, Brønderslev Kommune
 Agdrup (Hjørring Kommune) – en bebyggelse og et ejerlav i Tårs Sogn, Hjørring Kommune
 Agdrup (Sulsted Sogn) – et ejerlav og en landbrugsejendom i Sulsted Sogn, Aalborg Kommune
Åledrivkvase

En åledrivkvase er betegnelsen for en speciel type fiskerbåde, kvaser, beregnet til at fiske ål fra. Navnet skyldes, at båden under fiskeri drev sidelæns for sejl samtidig med, at der var spændt et vod ud mellem klyverbommen og en stage eller bom agter. Åledrivkvaserne havde også en dam, hvilket er et vådt lastrum, dvs. at der er bygget en tæt kasse over en del af bunden og samtidig boret huller ud gennem bunden, så vandet trænger ind. For at kunne drive sidelæns er åledrivkvaser bygget med næsten flad bund på en plankekøl, hvilket betyder, at kølen lå vandret i stedet for at stå lodret. Plankekølen gav båden en facon som om det nederste stykke var skåret af. Åledrivkvaser var trods den temmelig flade bund velsejlende, hvilket skyldes at de var forsynet med et sænkesværd (sænkekøl).

I Danmark var åledrivkvaser tiest klinkbyggede både på mellem 20 og 30 fod. De var oftest spidsgattede og med en stor ketch-rig. Nogle åledrivkvaser var dog bygget med klipperstævn og med rund hæk efter tysk model og nogle var kravelbygget.

De mest berømte åledrivkvaser i Danmark var fejøkvaserne bygget af de to bådebyggere i Dybvig havn på Fejø. Disse både var alle klinkbyggede, spidsgattede og 27 eller 28 fod. Fejøkvasernes forlæg var toldkrydsjagterne tegnet af skibsbygmester E. C. Benzon, hvilket tydeligt ses på dæksfaconen.

Oprindelse
Bådtypen kom i 1870'erne til Danmark med indvandrere fra Pommern i Tyskland, og der blev efterhånden indkøbt over 50 tyske drivkvaser til Danmark. De pommerske både kunne enten være klinkbyggede eller kravelbyggede, nogle var spidsgattede, men det er bådene med klipperstævn og -hæk, som oftest forbindes med den danske betegnelse tyskerkvase. Bådene blev anvendt til fiskeri efter ål, især i de grunde farvand inden for Rygen. Fiskeriet foregik med et vod, som på tysk hedder "Zeese", og båden kaldes derfor på tysk "Zeesenboot".

Fiskeri
Bådtypen har fået sit navn på grund af den specielle fangstmetode. Ålefiskeriet foregik med et drivvod (et vod, som trækkes af et fartøj, der driver for bakkede sejl). Med sejlene fik fiskerne båden til at drive sidelæns gennem vandet, hvorved drivvoddet blev spilet ud mellem de to bomme, en for og en agter. Betegnelsen kvase bliver brugt om en båd med indbygget dam. En dam er et rum i båden, der, på grund af en masse huller i bunden af båden, kan opbevare levende fisk til de landes.  

I 1910'erne og 1920'erne fik de fleste drivkvaser ilagt motor. Da de nu ikke længere var afhængige af de rette vindforhold, blev effektiviteten øget.

Se også 
 Viktoria af Askø

Ekstern henvisning og kilde 
 Vikingeskibsmuseet Roskilde: Åledrivkvase. Historie og baggrund 
 K1054 Karen af Bogø. Omfattende webside med informationer om både Karen og drivvodsfiskeriets teknik og historie. 
 K1072 Concordia. Facebookside. 
 Anne Karoline. Flagskib ved Marstal Søfartsmuseum.
 Svalen af Ommel Blog om restaureringen.

Skibstyper
Brændstoftank (beholder)

En brændstoftank eller brændstofbeholder er en sikker væskebeholder beregnet til at indeholde brændstof. Termen anvendes typisk i forbindelse med et motorsystem hvori brændstoffet lagres i kortere eller længere tid og hvor brændstoffet aftappes hvis gas – eller pumpes ud hvis væske.

Væskebeholdere
Bildele
Uthavn

Uthavn (dansk: udhavn) betegner på norsk en mindre havn i den ydre skærgård. I sejlskibstiden havde skibe jævnligt behov for at søge ly og havn om natten, i uvejr, ved ugunstige vindretninger og ved skader. Uthavnene opstod derfor på steder, hvor der var egnede forhold for opankring: ly, god opankringsmulighed og mulighed for at sejle ud og ind under ulige vindretninger. 

Uthavnene fik jævnligt skibsbesøg, og med tiden fremvoksede ofte en fast bebyggelse, som hovedsagelig findes i skærgården ud mod Skagerrak og Nordsøkysten fra Ydre Oslofjord til Rogaland. Denne type bebyggelse var knyttet til gode havne for sejlskibene, og de lå nær de mest betydningsfulde sejlruter langs kysten. En af Nordeuropas vigtigste handelsveje gik fra landene syd og vest for Nordsøen: (Storbritannien, Nederlandene, Frankrig) gennem Skagerrak, nord for Jylland, gennem Kattegat og Øresund til Østersøen.

Baggrund 

Alle skibe i Skagerrak havde behov for at vente på gunstig vindretning for videre sejlads, de havde behov for at kunne søge i havn under uvejr, og de kunne søge hjælp efter havari eller for andre tjenester, som at indtage ny proviant, vand og træ.

Den gode uthavn 

En god uthavn skulle helst have flere muligheder for ind- og udsejling og helst en havbund, der gav godt ankerfæste. 

Omkring selve havnene kunne der udvikle sig bebyggelse med en række offentlige og andre tjenester som toldbod, lodsstation, handel, poststed, skole, skibsværft og lignende, desuden såre nyttige etablisementer som kroer og værtshus var af betydning.

Under industrialiseringen 

Dampskibene havde ikke brug for uthavnene, og efter, at sejlskibenes storhedstid var ovre, bortfaldt også selve grundlaget for uthavnenes ydelser. Dermed blev disse bebyggelser stillet i en ny situation.

Bebyggelsen var der fortsat, og mange uthavne overlevede med fast bosætning, fordi de skaffede sig vejforbindelse til en nærliggende by. Homborsund i Grimstad kommune er et eksempel herpå. Uthavne på øer uden mulighed for vejforbindelse blev attraktive steder for fritidsbosættelse i sommerhalvåret, og her er Merdø i Arendal kommune et godt eksempel.

Norske uthavne 

Eksempler på tidligere norske uthavne:
 Svinør, øst for Lindesnes 
 Kleven ved Mandal 
 Ny-Hellesund i Søgne 
 Flekkerøy ved Kristiansand 
 Gamle Hellesund 
 Brekkestø ved Lillesand 
 Homborsund ved Grimstad
 Hesnes ved Grimstad 
 Merdø ved Arendal
 Sandviga ved Arendal 
 Lyngør ved Tvedestrand 
 Østerrisør, i dag byen Risør
 Loshavn i Farsund
 Ula mellem Larvik og Sandefjord
 Kjerringvik yderst i Sandefjordsfjorden
 Tallakshavn inden for Tønsberg Tønne på Østerøya.

Eksterne henvisninger 

 Uthavner i Agder
 Om Brekkestø 
 Om Homborsund 
 Om Loshavn
 Om Ny-Hellesund 
 Om Sandvigen i Arendal. 
 Om Skauerøya 
 Om Stokken 
 Om Svenner 

Bebyggelsestyper
Norge