kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hjalmar Gammelgaard

Hjalmar Gammelgaard (født 15. februar 1880 i Gislev Holme, død 5. november 1956 i Hillerød), cand.polit., var bl.a. ansat hos Ove Krak og var fra 1930 forstander for Roskilde Højskole, efter den var blevet overtaget af AOF. 

Hjalmar Gammelgaard var søn af friskolelærer Ludvig J. Gammelgaard og hustru Berntine, født Hansen. Han blev gift 26. december 1908 med Harriet, født Brahm; separeret 1933.

Gammelgaard tog lærereksamen fra Blågård Seminarium i 1901 og fik efterfølgende studentereksamen i 1904 for at blive cand.polit. i 1909. Mens han endnu var studerende, blev han i 1908 ansat ved Kraks Vejviser og var med til at søsætte Kraks Blå Bog, der kom første gang i 1910, og i 1919 blev han forfremmet til kontorchef.

Efter sin lærereksamen var Gammelgaard fra august 1901 lærer på Odense Friskole. Samtidig med universitetsstudier var han 1904-1909 lærer ved københavnske kurser og skoler.

Hjalmar Gammelgaard underviste på Borups Højskole 1920-26 og på Den Socialdemokratiske Arbejderskole i København 1925-31, og i 1930 tiltrådte han som forstander på Roskilde Højskole. 

Gammelgaard var i flere omgange bestyrelsesmedlem i Studentersamfundet og fra 1928 i Dansk Forening for Social Oplysning. Fra 1932 formand for Fællesudvalget for Social Litteratur.

Skrifter af Hjalmar Gammelgaard 
 Tysklands og Englands Industri. 1916
 Vejviseren gennem halvandet Hundrede Aar. 1920
 Industrien, Muligheder og Vilkaar. 1926 (Redaktør og medforfatter)
 Afsnittene De danske Byerhverv i Det danske Samfund (4. udg. 1934) og Stats- og Kommunefinansernes historiske Udvikling i Den danske Stat (2. udg. 1934)
 Borups Højskole 1922-25. (Redaktør)
 Blaagaards Seminariums Festskrift 1934. (Redaktør)
 Danmarks Erhverv. 2. udg. 1943. Sammen med Sv.S. Østergaard og Cl. Pedersen
 Artikler om Roskilde Højskole i tidsskriftet Arbejderhøjskolen. 1946-47, 1948, 1948-49
 I anledning af Hjalmar Gammelgaards 75-års-dag den 15. februar 1955. (Festskrift udgivet af Roskilde Højskoles elevforening, 1955)
 Hjalmar Gammelgaard 1880-1956 – Taler og artikler. Redigeret af Bent Pihl. 1960. Arbejderhøjskolens Forlag (Mindebog)
 derudover en lang række tidsskriftsartikler

Henvisninger 
 Dansk Skole-Stat, bind IV, under redaktion af prof. N.A. Larsen, København 1934. Side 689 f.
 Kraks Blå Bog

Eksterne henvisninger 

Folkehøjskolelærere fra Danmark
Skolefolk fra Danmark
Økonomer fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Danskere i 1900-tallet
Rektorer fra Danmark
Islandske adverbier

Adverbier på islandsk kan kun gradbøjes, hvis overhovedet, men der findes en række måder at danne adverbier på og lige så mange måder for gradbøjningen. Desunden findes der en række irregulære adverbier. Når adverbier gradbøjes i det følgende, er rækkefølgen positiv-komparativ-superlativ uden nærmere forklaringer.

Først skaffes den uregelmæssige gradbøjning af vejen:

vel (godt) – betur – best.

illa (slet, ilde) – verr – verst.

lítið (lidt) – minna – minnst.

lítt (lidt) – miður – minnst.

mjög, mikið (meget) – meir (meira) – mest.

gjarna(n) (gerne) – heldur – helst.

varla (næppe) – síður – síst.

snemma (tidligt) – fyrr – fyrst.

En isoleret superlativ er hinst, ((til) sidst).

Kilder 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Adverbier
EM i håndbold 2014 (mænd)

Europamesterskabet i håndbold 2014 for mænd var det 11. EM i håndbold for mænd, og blev afviklet i Danmark i perioden 12. – 26. januar 2014. Danmark blev af EHF tildelt værtsskabet den 25. september 2010. Danmark vandt værtsskabet i konkurrence med et kombineret ungarsk/kroatisk bud. Turneringen blev vundet af , der vandt finalen med 41-32 over de forsvarende europamestre fra .

Kvalificerede lande 

Én treer kvalificerede sig, fordi de forsvarende mestre og værtsnationen () var det samme hold, hvilket gav en ekstra plads at spille om.

Spillesteder 
EM blev afholdt i disse haller:

Kampe

Indledende runde

Gruppe A 
Kampene blev spillet i Herning.

Gruppe B 
Kampene blev spillet i Aalborg.

Gruppe C 
Kampene blev spillet i Aarhus.

Gruppe D 
Kampene blev spillet i Brøndbyvester.

Mellemrunde 
Top 3 i hver af de indledende puljer gik videre til mellemrunden, hvor man mødte top 3 fra sin parallelpulje. Nr. 1-2 i hver mellemrunde kvalificerede sig til semifinalerne. Treerne spillede om femtepladsen.

Gruppe 1 
Kampene i gruppe 1 blev spillet i Herning. I denne gruppe mødtes top 3 fra den indledende gruppe A og gruppe B.

Gruppe 2 
Kampene i gruppe 2 blev spillet i Aarhus. I denne gruppe mødtes top 3 fra den indledende gruppe C og gruppe D.

Slutspil 
{| style="margin-left:1em;"
|- style="vertical-align:top;"
|

Rangering

Referencer

Eksterne henvisninger 
 Officiel hjemmeside  
 Danmark byder på tre slutrunder 
 Euro 2014 Denmark – Men's European Championship  
 Euro 2014 Croatia-Hungary – Men's European Handball Championship  
 Resultater og stillinger , eurohandball.com 
 Resultater og stillinger , ehf-euro.com 

2014 (mænd)
Håndbold i 2014
EM i håndbold 2014 (kvinder)

Europamesterskabet i håndbold 2014 for kvinder var den 11. udgave af EM i håndbold for kvinder. Det blev afviklet i Ungarn og Kroatien i perioden 7. – 21. december 2014. Det var anden gang, to nationer deler værtskabet for en slutrunde efter EM i 2010 i Danmark og Norge.

Værtskab

Udpegning af værtsland 

European Handball Federation havde oprindeligt modtaget to ansøgninger om værtskabet for slutrunden:

Ingen af de to ansøgerlande havde tidligere arrangeret EM. Værtskabet for slutrunden skulle have været afgjort på EHF's kongres i København den 24. – 25. september 2010, men på det tidspunkt havde begge ansøgerlande trukket deres ansøgninger tilbage.

Derfor åbnede EHF endnu en ansøgningsrunde, hvor interesserede nationale forbund igen havde mulighed for at byde på at være vært for slutrunden. Den 28. oktober 2010 havde seks lande udvist interesse for at ansøge om værtskabet for slutrunden: Kroatien, Ungarn, Island, Slovakiet, Sverige og Tyrkiet. Ved ansøgningsfristens udløb den 28. januar 2011 havde EHF modtaget tre ansøgninger om værtskabet fra henholdsvis Slovakiet, Tyrkiet samt en fælles ansøgning fra Kroatien og Ungarn.

EHF's forretningsudvalg valgte Ungarn og Kroatien som værtslande på sit møde i Wien den 8. – 9. april 2011.

Værtsbyer og arenaer 

Tre ungarske og to kroatiske byer er udpeget som spillesteder for mesterskabet. Finalen skal spilles i Budapest.

Slutrunde

Kvalifikation 

Som værter var  og  direkte kvalificerede, mens de forsvarende mestre fra  også deltager i kvalifikationsturneringen. Kvalifikationen havde deltagelse af 26 landshold, der i perioden fra oktober 2013 til juni 2014 dystede om de sidste fjorten ledige pladser i slutrunden. Følgende hold kvalificerede sig til slutrunden:

Indledende runde 
I den indledende runde er de seksten deltagende hold blevet fordelt i fire grupper med fire hold i hver. Tre hold fra hver gruppe går videre til mellemrunden.

Gruppe A 

Kampene i gruppe A spilles i Győr, Ungarn.

Gruppe B 

Kampene i gruppe B spilles i Debrecen, Ungarn.

Gruppe C 
Kampene i gruppe C spilles i Varazdin, Kroatien.

Gruppe D 
Kampene i gruppe D spilles i Osijek, Kroatien.

Mellemrunde 
Nr. 1-2 i hver mellemrundepulje kvalificerer sig til semifinalerne. Treerne mødes i kampen om femtepladsen.

Gruppe 1 

I gruppe 1 mødes top-3 fra de indledende grupper A og B.

Gruppe 2 
I gruppe 2 mødes top-3 fra de indledende grupper C og D.

Slutspil 

Slutspilskampene spilles i Budapest, Ungarn.

{| style="margin-left:1em;"
|- style="vertical-align:top;"
|

Endelige placeringer

All-Star-holdet 

 Målvogter:  Silje Solberg
 Højre fløj:  Carmen Martin
 Højre back:  Nora Mørk
 Playmaker:  Kristina Kristiansen
 Venstre fløj:  Maria Fisker
 Venstre back:  Heidi Løke
 Bedste spiller:  Isabelle Gulldén

Referencer

Kilder / eksterne henvisninger 
 EHF News – Women's EHF EURO 2014 goes to Hungary and Croatia  
 EHF News – EHF EURO 2014: bids presented to the EHF  
 EHF EURO – EHF Euro Applicants  
 EURO 2014 – Sloveniens ansøgning  
 EURO 2014 – Tyrkiets ansøgning  

2014 (kvinder)
Håndbold i 2014
Kvindehåndbold
Karlskoga

Karlskoga er en by i landskabet Värmland i Örebro län, Sverige med ca. 27.000 indbyggere (2010). 

Karlskoga, der ligger ved søen Möckelns nordende, er hovedby i Karlskoga kommune i Örebro län i Sverige. Den største virksomhed i byen er våbenproducenten Bofors.

Navnet refererer til Karl 9. af Sverige.

Henvisninger
Kevin Rudolf

Kevin Rudolf (født d. 17. februar 1983) er en amerikansk sanger/sangskriver og recordproducer. Rudolfs debutsingle: "Let It Rock" featuring rapperen Lil' Wayne fik tildelt titlen Certified Triple Platinum af RIAA (Recording Industry Association of America) den 5. maj 2009. Sangen opnåede en 5. plads på Billboard Hot 100, 5. plads på UK Singles Chart, 3. plads på Australian Singles Chart og en 2. plads på Canadian Hot 100.. Hans anden single "Welcome to the World" har opnået en 60. plads på Billboard Hot 100. 

Rudolf har optrådte ved The Jimmy Kimmel Show, Dancing With The Stars, Miss USA 2009, 2009 NBA All-Star Game og optrådt live i Darryl's House. I 2009, offentliggjorde Rudolf sin første USA-tour, "Let It Rock Tour".

Biografi

Opvækst 
Rudolf voksede op i New York City sammen med sin enlige mor, som introducerede Rudolf til musik i en tidlig alder. Han begyndte at lære at spille guitar som 11-årig.

Produktionskarriere 
Rudolf har arbejdet sammen med mange forskellige artister som enten producer, sangskriver eller guitarist. Rudolf har arbejdet sammen med Nelly Furtado, Timbaland, Black Eyed Peas, Lil' Kim, LL Cool J, Justin Timberlake, Kevin Lyttle, Kanye West, Britney Spears, David Banner, T.I., Flo Rida, The Neptunes, Rick Ross, Lil' Wayne og Ludacris. Han har også samarbejdet med Nas på street singlen "NYC".

Rudolf producerede, med-skrev og medvirkede på Lil' Waynes tredje single fra hans album Rebirth, "In Your Face" .

Musikalsk arbejde 
In the City blev udgivet den 24. november 2008, og inkluderer sangen "Let It Rock", hvor Lil' Wayne også medvirker. Rudolfs "Let It Rock" blev brugt som temasang for WWE (World Wrestling Entertainment) 2009 Royal Rumble. "Let It Rock" opnåede en 5. plads på Billboard US Hot 100 chart, nr. 5 på UK Singles Chart, nr. 3. på Australian ARIA Chart og nr. 2 på Canadian Hot 100. "Welcome to the World" er Rudolfs anden single, hvilket opnåede en 69. pldas på US Billboard Hot 100 og en 63. plads på Canadian Hot 100.[5] Hans debutalbum, In the City, blev udgivet den 24. november 2008, og opnåede en 94. plads på Billboard 200, en 74. plads på Canadian Albums Chart. Hans single "Let It Rock" blev brugt til 2009 NBA All-Star Game. Hans anden single "Welcome to the World" blev brugt til halvlegen til March Madness finalekamp.

Diskografi

Studioalbum

Singles

Gæstesingler

Certifikationer 

Noter
 A^ Nuværense single.

Musikvideoer

Kilder

Eksterne links 
 Officielle Side
 Kevin Rudolf på MySpace
 Kevin Rudolf's Virtual Wasteland 

Sangere fra USA
Personer fra New York
Sangskrivere fra USA
Kate Bosworth

Catherine Ann "Kate" Bosworth (født 2. januar 1983) er en amerikansk skuespillerinde. Hun blev velkendt for sin hovedrolle i filmen Blue Crush fra 2002, og har siden medvirket i få store film såsom Superman Returns (2006) og blackjack dramafilmen 21 fra 2008. Bosworth har i en periode også været omtalt en del i pressen for sin noget lave kropsvægt, men billeder det følgende år har vist at hun har taget på til en god sundhedsmæssig vægt. Bosworth har også fået opmærksomhed omkring sit privatliv for sine langvarige forhold til de to skuespillere Matt Czuchry og Orlando Bloom.

Filmografi

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 Men's Vogue April 2008 article 

Tv-skuespillere fra USA
Filmskuespillere fra USA
John Demjanjuk

John Demjanjuk (, ; født 3. april 1920 i Berdytjiv, Kijev guvernement (nu i Zjytomyr oblast), Den ukrainske folkerepublik, død 17. marts 2012 i Bad Feilnbach, Bayern, Tyskland) var en af de mest eftersøgte krigsforbrydere efter 2. Verdenskrig.

Liv 
John Demjanjuk gjorde tjeneste i Den røde hær frem til 1942, hvor han blev taget som krigsfange af tyskerne. I begyndelsen af 1945 blev han soldat i Den russiske befrielseshær - en hærstyrke på en million mænd, bestående hovedsagelig af russere og ukrainere, der kæmpede på tysk side mod Sovjetunionen.

I sit fangenskab gik han i tysk tjeneste og arbejdede som vagt i nazisternes dødslejre, blandt andet Sobibor i 1945. Demjanjuk blev i 80'erne mistænkt for at være den eftersøgte SS-vagt kendt under øgenavnet "Ivan den grusomme", som havde været vagt i KZ-lejren Treblinka, hvor han havde tortureret, mishandlet og været med til at sende sine ofre i døden i gaskamrene. Han blev i 1988 dømt skyldig.  Retten i Jerusalem havde vurderet, at han var identisk med "Ivan den grusomme", og derved havde han begået forbrydelser mod menneskeheden. Det kom dog senere frem, at han var dømt ud fra forfalskede beviser, og Israel kunne ikke bevise, at han var "Ivan den grusomme". I 1993 blev han frikendt af den israelske højesteret.

Han emigrerede til USA med sin kone i 1952 og blev amerikansk statsborger i 1958. De havde mødt hinanden i en flygtningelejr. Han arbejdede i det meste af sit voksenliv for en af Fords bilfabrikker.

Retssag 

Der har været et juridisk tovtrækkeri mellem USA og Tyskland. Israels højesteret idømte ham dødsstraf ved hængning i 1988, men frikendte ham, da ankesagen blev behandlet i 1993 i den israelske højesteret. Siden er han blevet udpeget som lejrvagt i KZ-lejrene Sobibór, Majdanek og Flossenbürg, hvilket han dog selv benægter.

I 2001 blev der rejst en ny retssag mod John Demjanjuk i Tyskland for krigsforbrydelser. Han blev i 2002 frataget sit amerikanske statsborgerskab. I selskab med amerikanske specialagenter blev den mistænkte 89-årige naziforbryder 11. maj 2009 overført til fængslet München-Stadelheim.

Den 12. maj 2011 blev John Demjanjuk ved retten i München dømt til fem års fængsel for medvirken til drabet på 28.060 fanger i Sobibor. Med henvisning til den dømtes alder erklærede dommeren, at John Demjanjuk ikke skulle i fængsel. Demjanjuk ankede sagen.

Den 21. juli 2011 blev der igen i Tyskland startet en retssag mod John Demjanjuk for 4.400 mord begået i kz-lejren Flossenbürg i Bayern, hvor han også skulle have været vagt.

Den 17. marts 2012 døde Demjanjuk i Tyskland, før han nåede at afsone de 5 års fængsel fra den ankede retssag fra 2011.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Demjanjuk landet i Tyskland

Personer fra Vinnytska oblast
Nazister dømt for krigsforbrydelser
Forbrydere i Holocaust
München-Stadelheim

München-Stadelheim, formelt Justizvollzugsanstalt München, er et fængsel beliggende i bydelen Obergiesing i München, Tyskland.

Fængslet blev etableret i 1894 og dannede under nazi-tiden rammen om mange henrettelser.

Første henrettelse i Stadelheim i skete i 1895 
Oprindeligt blev der oprettet 405 tilbageholdelsessteder med individuelle celler, der måler 9,4 kvadratmeter. I årenes løb blev bygningen udvidet støt, og der blev tilføjet et varetægtsfængsel. I begyndelsen af det 20. århundrede husede St. Adelheim, som fængslet populært blev kaldt, 1.005 fanger. De måtte arbejde ni til ti timer i kaserne til 25 pfennigs i timen.

Den 26. april 1895, et år efter indflytningen, blev den første dødsdom fuldbyrdet i Stadelheim. Hundreder mere fulgte. Henrettelserne ophørte først 50 år senere. Den sidste fange blev halshugget den 10. april 1945.

Et særligt stort antal henrettelser fandt sted i nazitiden 
 
En plade på museet lyder: "Ifølge optegnelser blev 1.399 mennesker henrettet i Stadelheim. Det nøjagtige antal er ikke kendt." De fleste af de dødsstrafindsatte døde i guillotinen.

Der var især mange henrettelser i nazitiden. 945 henrettelser er dokumenteret fra 1943 til 1945. Fra 1924 blev de henrettet af den statsansatte bøddel i Bayern . Han blev ansat som bøddel i Dresden, Stuttgart og Weimar på samme tid. Det siges, at han i alt dræbte 2.951 dødsdømte fanger med guillotinen. 59 døde af hans hånd i galgen.

Fra 1943 besluttede Rigsjustitsministerium, at ikke engang en præst måtte deltage i henrettelsen.

Guillotinen 

Guillotinen blev bragt til Straubing i de sidste dage af krigen sammen med fanger, som også skulle henrettes. De var imidlertid i stand til at flygte. Guillotinen opbevares nu i det bayerske nationalmuseum. Afskedsbreve opbevares også på museet.

Af prominente indsatte er Adolf Hitler, Ernst Röhm, de to søskende Sophie Scholl og Hans Scholl og John Demjanjuk, som ikke nåede at afsone sine fem års fængsel, før han døde i 2012.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 Justizvollzugsanstalt München 

Fængsler i Tyskland
Stadelheim
Etableret i 1894
Jean-Martin Charcot

Jean-Martin Charcot (født 29. november 1825 i Paris, Frankrig, død 16. august 1893 i Lac de Settons, Nièvre, Frankrig) var en fransk neurolog og professor i anatomisk patologi. Han er kendt som grundlæggeren af den moderne neurologi. Hans forskning havde stor indflydelse på udviklingen af neurologi og psykologi, og han blev kaldt "neurologiens Napoleon". 

Under sidste del af 1800-tallet var Charcot verdens første professor i neurologi. Han arbejdede ved sindssygehospitalet La Salpêtrière uden for Paris. Til hans seminarer kom interesserede fra hele Europa for at se hans hypnotiske eksperimenter med hysteriske patienter. Han gjorde stort indtryk på den unge Sigmund Freud. Charcot evnede at få de hysteriske symptomer til at forsvinde gennem hypnosen. Han beskrev den kliniske tilstand sclérose en plaques kendt som multipel sklerose og var også den første til at skrive om amyotrofisk lateral sklerose. 

Charcot vakte stærke sym- og antipatier blandt tidens læger. Mange beundrede ham som en dramatisk og stærk lederfigur. Han syntes at have et magnetisk skuespillertalent, der gjorde at han med sin blotte udstråling kunne udøve en suggestiv magt over mennesker, der var modtagelige for hypnose. Af andre er han blevet kritiseret for at anvende mennesker som forskningsmateriale. 

Jean-Martin Charcot var far til lægen og polarforskeren Jean-Baptiste Charcot.

Eksterne henvisninger 

Læger fra Frankrig
Kommandører af Æreslegionen
Medlemmer af Académie des sciences
Franskmænd i 1800-tallet
Personer fra Paris
Schlossbrücke

Schlossbrücke er en bro over Spree i Berlin, Tyskland.

Broen ligger i den østlige del af boulevarden Unter den Linden i byens centrum. Den forbinder gaden med Lustgarten og Museumsinsel. På den anden side af broen hedder strækningen Karl-Liebknecht-Strasse. Broen blev bygget mellem 1821 og 1824 efter tegninger af Karl Friedrich Schinkel.

Eksterne henvisninger 

Bygninger, konstruktioner og anlæg i Berlin
Nationale Volksarmee

Nationale Volksarmee (NVA) var Østtysklands væbnede styrker og eksisterede fra 1956 til 1990. NVA bestod af tre enheder: Landstreitkräfte der DDR (hæren), Luftstreitkräfte der NVA (luftvåbnet) og Volksmarine (marinen). I alt rådede forsvarsmagten over 155.319 styrker.

Nationale Volksarmee blev dannet i januar 1956 som svar på Vesttysklands etablering af Bundeswehr. Oprindeligt var deltagelse i NVA baseret på frivillighed, men i 1962 indførte DDR værnepligt. 

I 1968 deltog NVA som en del af Warszawapagtens styrker ved invasionen af Tjekkoslovakiet, hvor man stod for logistikken. Det var første gang tyske tropper gik ind i et land efter 2. verdenskrig. NVA's beredskab var forhøjet ved flere tilfælde; i 1961 da byggeriet af Berlinmuren blev påbegyndt, i 1962 under Cubakrisen, under Foråret i Prag 1968 samt i efteråret 1989. Der var desuden planer om at indsætte NVA sammen med sovjetiske styrker i forbindelse med urolighederne i Polen i 1981.

Ved Tysklands genforening i 1990 blev NVA's dele overført til Bundeswehr. De fleste militære anlæg blev nedlagt og udrustningen blev solgt eller foræret til andre lande, bl.a. Tyrkiet og Indonesien.

DDRs militær
Etableret i 1956
Ophørt i 1990
Romsdalshorn

Romsdalshorn (1550 moh.) er et bjerg i Rauma kommune i Møre og Romsdal fylke i Norge. Bjerget er et af de mest kendte i Romsdalsalperne.
Man kan komme dertil fra Romsdalen eller Vengedalen.

Første bestigning blev efter sigende gjort af Kristen Hoel (kaldet Kristen Smed) og Hans Bjærmeland i sommeren 1828.

Den «officielle» anden bestigning af Romsdalshornet blev gjort 1. september 1881 af danskeren Carl Hall og nordmændene Erik Norahagen og Mathias Soggemoen, to husmandssønner fra Romsdalen. Hall og følge kunne konstatere at der da allerede fandtes en varde på toppen.

Bjerge i Møre og Romsdal
J.J. Bregnø

Jens Jacob Nielsen Bregnø (9. februar 1877 i Horsens ved Hedensted – 26. marts 1946 i Søborg) var en dansk billedhugger.

Liv og karriere 
Jens Bregnø var søn af skomageren Mads Nielsen (1843–87) og Elise Laursen (1854-31). Han tog i 1913 navneforandring til Bregnø.

Bregnø blev oprindeligt uddannet snedker og billedskærer i Århus, men kom i 1898 i lære som stenhugger i Stockholm. I 1902 blev han ansat ved dekorationsbilledhugger Hans Lamberg-Petersen i København, hvor han var til 1905. Derpå fulgte frem til 1908 studierejser til Italien, Frankrig, Tyskland. Han var bl.a. påvirket af Michelangelo og Auguste Rodin. Han udførte mange kvindestatuetter i bronze og gips i 1920'erne og 1930'erne, som gjorde ham til en af samtidens mest reproducerede billedhuggere. Han udførte også fontæner og statuetter i bronze og porcelæn hos Bing & Grøndahl, ligesom han lavede stentøj hos Nathalie Krebs og sølvarbejder for Kay Bojesen.

Bregnø modtog i 1910 Eckersberg Medaillen.

Bregnø meldte sig ind i det danske nazistparti DNSAP 28. august 1940 og optræder derfor i Bovrup-Kartoteket.

Bregnø er begravet på Vestre Kirkegård i København.

Værker i uddrag 
 Danaide (1912)
 Samson (1912, Statens Museum for Kunst)
 Druepigefontæne (1929)
 Satyrdreng med en gås
 Herkules, Dyden og Lasten (1936, opr. Nørrebroparken, nu Fælledparken)
 Hædersminde for sygeplejegerningen (1941, Bispebjerg Hospital)

Referencer

Kilder og eksterne henvisninger 
 
 

Billedhuggere fra Danmark
Modtagere af Eckersberg Medaillen
Danskere i 1900-tallet
Billedskærere fra Danmark
Stenhuggere fra Danmark
Arne Meyling

Arne Meyling (2. april 1903 – 1979) var en dansk skole- og museumsmand. 
Han var 1940-1972 lærer ved Espergærde skole. Han havde en stor interesse for historie, især lokalhistorie, og opbyggede en stor historisk samling, der omfattede såvel en betragtelig oldsagssamling, som en samling af nyere etnografisk materiale for især den daværende Tikøb Kommune. Hans samling blev hurtigt så stor, at sognerådet oprettede et lille museum på skolen, som blev statsanerkendt og siden blev udviklet til Egnsmuseet Flynderupgård. Meylings udstilling blev en blanding af traditionel genstandspræsentation og større og mindre panoramaer. Blandt museets udstillinger var en komplet bondestue og en komplet fiskerstue – et sidestykke til Nationalmuseets tilsvarende udstilling. Ligeledes lod han lave en tidstavle, der satte Danmarkshistorien ind i tidsmæssig sammenhæng med verdenshistoriske begivenheder. Museet opbyggede desuden en ganske stor samling af malerier, såvel landskabsmalerier som portrætmalerier. Da museet flyttede fra skolen til Flynderupgård, blev udstillingen udvidet med genstande indsamlede fra Øresundskystens fiskerlejer, hvilket førte til en særskilt temaudstilling om sundets stadefiskeri.

Arne Meyling udgav talrige artikler i pædagogiske tidsskrifter, hvor han særlig diskuterede undervisningen i historie i skolen, som han fandt lidet spændende og inkluderende. I denne forbindelse udgav han også bogen: Skole og Samfund – Om museumsgenstandes brug som grundlag for opdragelse (Grønbechs Forlag, København, 1964). Arne Meyling var tilhænger af, at skolebørn gennem iagttagelse og kontakt med genstande selv skulle danne sig indtryk af tidligere tiders forhold og indleve sig i datidige levevilkår.

Museet udgav i Meylings tid med ujævne mellemrum en årbog, "Saga", som indeholdt dels egnshistoriske, dels pædagogiske artikler.

Arne Meyling var initiativtageren til opstilling af "Ewaldsstenen" til minde om digteren Johannes Ewalds ophold på Søbækhus 1775-1777.

Museumsfolk fra Danmark
Skolefolk fra Danmark
Danskere i 1900-tallet
Numb/Encore

"Numb/Encore" er en sang fra nü-metalbandet Linkin Park og rapperen Jay-Z' album fra 2004, Collision Course. Sangen er et remix af Linkin Parks sang "Numb" og Jay-Z's sang "Encore".

Linkin Park-sange
Sange fra 2004