kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rørbombe

En rørbombe er et stykke rør fyldt med et eksplosivt materiale. Den består som regel af et stykke stålrør/metalrør med gevind og to endestykker, eksempelvis i form af bolte. Ved antændelse får trykket fra det brændende materiale røret til at sprænges i mange stumper. 

Særlig sortkrudt anvendes ved fremstillingen, da det er let at skaffe.

Der er sket mange ulykker med rørbomber, og risikoen for at rørbomben antændes ved et uheld er stor, da krudtet kan selvantænde ved friktion.

Bomber
Anders And og den gyldne hjelm

Anders And og den gyldne hjelm er en Anders And-tegneserie af Carl Barks fra juli 1952. Anders And og hans nevøer tager på skattejagt efter en mytisk hjelm, der tilsyneladende giver sin bærer herredømmet over hele Nordamerika.

Analyse 
Historien betragtes som en af Barks 'stærkeste historier, og dens styrke ligger særligt i figurskildringerne. Hver af figurerne får lov også at fremvise deres mørkeste personlige sider. Da den eneste mulighed synes at være at give slip på hjelmen viser "heltene" sig således ikke at være meget bedre end "skurkene". Hjelmen har en effekt på personen der bærer den, som kan sammenlignes med J.R.R. Tolkien's herskerring eller Nibelungens Ring, hvor genstandens påvirkning også afhænger af personens sind frem for en påvirkning fra en magisk forbandelse. Historien ser ud til efterfølgende at have inspireret andre tegnere til en dybere udforskning af ande-figurernes motivation og de mørkere sider af deres psyke i efterfølgende historier.

Optagelse i Kulturkanonen 
Historien om den gyldne hjelm blev i 2006 præsenteret som en del af kulturministeriets kulturkanon over værker af betydning for dansk kultur. Historien er optaget på listen over dansk børnekultur og er det eneste element i hele kanonen der ikke har dansk oprindelse.

Fortsættelser 
I 1989 vandt to danske teenagere, Jesper Lund Madsen og Theis Christiansen en konkurrence i det danske Anders And-blad med en tegneserie som de selv havde lavet, På Gensyn med den gyldne hjelm-tegneserien blev udgivet som et tillæg til bladet 16. oktober 1989. Jesper Lund Madsen blev senere professionel bladtegner for Anders And-bladet.

Tegneserieskaberen Don Rosa tegnede i 1995 også en efterfølger til Anders And og den gyldne hjelm, kaldet Columbuskortene.

Sten Grå gæsteoptræder også i Rosas tegneserie Tilbage til Usleravnekrog, som en af flere skurkeagtige karakterer der forsøger at følge efter Joakim von And til Andesbjergene for at finde firkantede æg.

Kilder/henvisninger 
Kulturkanon  (s. 221) (fil i PDF-format)

Noter

Eksterne henvisninger 
The Golden Helmet (Anders And og den gyldne hjelm) i Carl Barks guidebook

Se også 
Liste af Disney-tegneserier af Carl Barks

Tegneserier fra 1952
Anders And-tegneserier af Carl Barks
Kulturkanonen
Anders And-universet
Storlogen af Danmark

Storlogen af Danmark af Gamle Frie & Antagne Murere, også kendt som Storlogen af Danmark, er det overordnede administrative organ for fire danske frimurerloger. En storloge vedtager de overordnede retningslinjer som alle tilknyttede loger skal følge, og administrerer forholdet til udenlandske samarbejdspartnere.

Storlogen af Danmark er opstået på grundlag af Stororienten af Danmark og Den Danske Stororient, sidstnævnte grundlagt af Carl William Hansen, som tilstræbte en meget bred forståelse af frimureriet.

Storlogen af Danmark blev konstitueret den 14. april 1929 og efter en del kontroverser i 1960, hvor mange medlemmer valgte at tilhøre Den Danske Frimurerorden, har Storlogen af Danmark bevaret sine oprindelige ritualer, dog med enkelte ændringer. Af de oprindelige fem loger der brød ud, under ledelse af Grunddal Sjallung er kun logen De Tre Hamre nr. 15 endnu aktiv i udbrydergruppen.

Storlogen arbejder efter ritualet Ritus Hauniensis (de københavnske riter), som primært ligner York riten, men som er blandet med ritualer fra andre engelske riter samt riter fra Frankrig og Tyskland.

Som noget særligt arbejder Storlogen af Danmark også i Mark-graden og Kongelig Buegrad (Royal Arch), ritualer der oprindeligt ikke var medtaget i Grunddal Sjallungs version fra 1929.

De oprindelige loger under Storlogen af Danmark, da den konstitueredes i 1930, var: Lyset til de ni hjerter, Janus Vesta, Tre Løver, Pax Interna, De To Søjler, De Tre Lys, Den Flammende Stjerne, Den Kubiske Sten, Akacien, Danevirke, Phønix, De Tre Hamre, De Tre Søjler, Pentalpha, Stella Nova og Den Gyldne Cirkel.

Af disse er der i 2006 kun logen De Tre Hamre nr. 15, som virker under Storlogen af Danmark.

Storlogen af Danmark har siden 1971 været medlem af CLIPSAS, der er en sammenslutning af storloger fra store dele af verden.

Kilder og eksterne henvisninger 

 Storlogen af Danmark

Foreninger fra Danmark
Frimureri
Einar Rousthøj

Carl Christian Frederik Einar Rousthøj (5. marts 1869 i Stenderup ved Horsens – 5. december 1929) var en dansk forfatter, maler og cand.jur.

Han er mest kendt for romanen Hotel Paradis der i 1917 og 1931 blev filmatiseret på både dansk og svensk.

Bibliografi 
 Pallesholm og dets Beboere. 1906
 Talismanen. 1917
 Mads Marsvin. 1918
 Smelteovnen. 1924
 Hotel Paradis. 1914 (kriminalroman; positivt anmeldt i "Politiken" 14.12.1914 af Georg Brandes)

Priser 
 Drachmannlegatet. 1925

Kilder

Eksterne henvisninger 
 Einar Rousthøj på Dansk Forfatterleksikon 
 Einar Rousthøj på Filmfront.no

Romanforfattere fra Danmark
Jurister fra Danmark
Personer fra Jylland
Danskere i 1800-tallet
Danskere i 1900-tallet
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Janet Baker

Janet Baker (født 21. august 1933 i Hatfield, South Yorkshire) er en engelsk sangerinde (mezzosopran), der er kendt fra operaer, koncerter, og liederaftener.

Hun har især sunget i barokoperaer, i tidlige italienske operaer samt i Benjamin Brittens værker.

Historie 
I sin karriere fra 50'erne til 80'erne nød hun anerkendelse som en dygtig operasanger med talent for det dramatiske. Især har hendes portræt af Dido, heltinden i Berlioz' storværk, Les Troyens, vakt opsigt. Som koncertsanger kendes Baker for sine fortolkninger af Mahler og Elgar.

Hun debuterede på scenen i 1956 som Miss Róza i The Secret i Oxford University Opera Club. Samme år sang hun første gang i Glyndebourne. I 1959 sang hun Eduige i Handel Opera Societys opsætning af Rodelinda. Hun har også sunget andre roller i operaer af Händel, fx Ariodante i 1964 og Orlando i 1966, som hun sang på på Barber Institute i Birmingham.

I Aldeburgh sang Baker i Purcells Dido og Aeneas i 1962, Polly (Brittens version af The Beggar's Opera) og i Lucretias voldførelse. I Glyndebourne optrådte hun igen som Dido i 1966 og som Diana/Jupiter (Calisto) og som Penelope (Il ritorno d'Ulisse). På den skotske opera sang hun bl.a. Dorabella (Cosi fan tutte), Dido, Octavian (Der Rosenkavalier) og Komponisten (Ariadne auf Naxos). 

I 1966 debuterede hun som Hermia i Royal Opera House, Covent Garden. Der sang hun desuden Berliozs Dido, Kate i Owen Wingrave, Mozarts Vitellia og Idamantes, Waltons Cressida og Glucks Alceste i 1981. På English National Opera sang hun Poppea, Donizettis Mary Stuart, Charlotte (Werther) og titelrollen i Händels Giulio Cesare.

I 1982 trak Baker sig tilbage efter opførelser af Mary Stuart på English National Opera og af Glucks Orpheus i Glyndebourne. Hun udgav sine erindringer, Full Circle, i 1982. 

Hun har modtaget en lang række priser, herunder Léonie Sonnings Musikpris i 1979. Baker blev desuden Dame Commander of the British Empire i 1976 og medlem af Companions of Honour i 1994.

Operasangere
Sangere fra England
Modtagere af Léonie Sonnings musikpris
Peter Schreier

Peter Schreier (født 29. juli 1935 i Meißen, Tyskland, død 25. december 2019 i Dresden) var en tysk operasanger (tenor) og dirigent.

Karriere 
Han fik sin professionelle debut i 1959 i Ludwig van Beethovens Fidelio.

I 1963 blev han ansat på Staatsoper Berlin og var fra 1966 en fast årlig gæst på Wiener Staatsoper. Også i 1966 debuterede han i Bayreuth, hvor han sang i Richard Wagners Tristan og Isolde.

Salzburg-festspillene har haft glæde af hans medvirken fra 1967 og 25 år frem.

I 2000 forlod han operascenen. Hans sidste rolle var som Tamino i Mozarts Tryllefløjten.

Det var dog først i 2005 – i en alder af 70 år – at han helt holdt op med at give offentlige koncerter.

Peter Schreier har også været en anerkendt liedsanger og har siden 1970 været meget brugt som dirigent med speciale i værker af Wolfgang Amadeus Mozart, Bach og Haydn.

I 1988 modtog han Léonie Sonnings Musikpris.

Han har siden 1945 været bosat i Loschwitz, Dresden.

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Operasangere fra Tyskland
Personer fra Sachsen
Modtagere af Léonie Sonnings musikpris
Guy Lombardo

Gaetano Alberto "Guy" Lombardo (19. juni 1902 – 5. november 1977) var en canadisk orkesterleder og violinist.

Sammen med sine tre brødre – Carmen, Lebet og Victor – samt andre musikere fra sin hjemby London, Ontario, dannede han sit eget big band The Royal Canadians i 1924.

Fra 1929 til 1959 spillede orkestret på Roosevelt Hotel i New York og fra 1959 til 1976 på Waldorf Astoria.

Lombardo-brødrene indspillede gennem karrieren mere end 300 millioner plader.

Eksterne henvisninger 

Musikere fra Canada
Violinister
Hollywood Walk of Fame
Musikere fra Ontario
SC Heerenveen

SC Heerenveen (Westerlauwersfrisisk: SK It Hearrenfean) er en hollandsk fodboldklub, grundlagt i 1920, som er hjemmehørende i den nordhollandske by Heerenveen i provinsen Friesland. Deres rivaler er FC Groningen. Når de to klubber spiller mod hinanden bliver det også kaldt: De Slag om het Noorden eller slaget om det nordlige Holland

Klubben spiller for nuværende (1993) i den hollandske Eredivisie.

Klubben har ikke vundet titler eller pokaler, men har været med i UEFA Cup adskillige gange.

Klubbens bedste placering i Æresdivision nogensinde kom i sæsonen 1999/2000, hvor man sluttede nr. 2, og derved kom med i Champions League

Klubbens navne 
SC Heerenveen har ikke altid hedder SC Heerenveen. Da klubben blev grundlagt i 1920 hed den Athleta og senere i sæsonen 1921-1922 blev skiftet til Spartaan. Det varede ikke længe. Allerede i oktober 1922 fik klubben navnet v.v. Heerenveen, som blev givet af det Nederlandske Fodbold Forbund. Hvorfor den fik det, er stadigvæk en gåde. Efter at det blev en professionel fodbold klub i d. 1. juni 1977 skiftede navnet til SC Heerenveen.

Titler vundet af SC Heerenveen 
Nederlandske pokalturnering: 2009

Stadion 
SC Heerenveens hjemmebane hedder Abe Lenstrastadion, det hedder den på grund af deres tidligere legendariske fodboldspiller, Abe Lenstra. I stadionet er der plads til 26.500 tilskuere. Så næsten alle indbyggere i Heerenveen kan passe i stadionet. (29.750 indbyggere).

Danske spillere (ikke komplet) 
 Jon Dahl Tomasson (1994-1997)
 Ole Tobiasen (1995-1997)
 Marc Nygaard (1995-1997)
 Simon Karkov (1996-1997)
 Daniel Jensen (1998-2003)
 Allan K. Jepsen (1999-2000)
 Thomas Myssing (1999-2001)
 Allan Bak-Jensen (2001–2002)
 Jesper Håkansson (2003-2004
 Hjalte Bo Nørregaard (2005-2006)
 Bo Storm (2005-2007)
 Ken Ilsø Larsen (2005-2007)
 Jakob Poulsen (2006-2008)
 Timmi Johansen (2006-2008)
 Kristian Bak Nielsen (2007-2010)
 Kevin Stuhr Ellegaard (2010-2011 )
 Thomas Dalgaard (2014-2015)
 Stefan Gartenmann (2015-2017)
 Timmi Johansen (2006-2009)
 Younes Namli (2015-2017)
 Daniel Høegh (2017-)
 Anders Dreyer (2019-)
 Jens Odgaard (2019-)

Eksterne henvisninger 

 SC Heerenveens hjemmeside (hollandsk)

Fodboldklubber i Nederlandene
Etableret i 1920
Filippo Inzaghi

Fillipo Inzaghi (født den 9. august 1973 i Piacenza i Italien) er en italiensk fodboldspiller og træner, der spillede for AC Milan.

Tidligere klubber:

Piacenza (39 kampe, 15 mål)
Leffe (21 kampe, 13 mål)
Verona (36 kampe, 13 mål)
Parma (15 kampe, 2 mål)
Atalanta (33 kampe, 24 mål)
Juventus (122 kampe, 58 mål)
Inzaghi debuterede på Italiens landshold den 9. juni 1997 mod Brasilien. Siden da har Inzaghi spillet 50 landskampe og scoret 25 mål. Fillipo Inzaghis største force er at ligge på kanten af offside og derefter modtage bolden i medløb, i disse situationer er han uhyggelig at dække op for en forsvarsspiller. Udover det besidder han også stor karisma som er med at gøre ham til den unikke fodboldspiller han er. Inzaghi er nu træner for AC Milan

Hans bror Simone Inzaghi var også fodboldspiller.

Eksterne henvisninger 

 

Fodboldspillere fra Italien
Fodboldspillere fra Juventus F.C.
Fodboldspillere fra AC Milan
Verdensmestre i fodbold
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1998
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2000
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2002
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2006
Atlético Madrid

Club Atlético de Madrid er en fodboldklub i Spaniens hovedstad Madrid. Klubben blev stiftet i 1903 og de største trofæer siden da, har været 11 spanske mesterskaber, 10 spanske pokaler, og 1 Europa Cup for pokalvindere. Hjemmebanen hedder Wanda Metropolitano. Klubben har et berømt ungdomsakademi der har fostret verdensklassespillere som Sergio Agüero, Raul og Fernando Torres. Atlético har også tit haft held med indkøb af spillere f.eks Diego Forlan, Arda Turan, Falcao, David Villa og senest Antoine Griezmann. Fra sæsonen 2011/12 hører håndboldklubben BM Ciudad Real under Atlético de Madrid under navnet BM Atlético Madrid.

Seneste spanske mesterskab blev sikret 22. maj 2021, i en kamp mod Real Valladolid, hvor Angel Correa og Luis Suárez scorede for at sikre, at ærkerivalerne fra Real Madrid ikke kunne indhente dem. Suárez sluttede også den sæson, som holdets topscorer, med 21 mål.

Spilledragter 
Til at starte med var trøjerne stribede i blå og hvid fra det engelske hold Blackburns. Historien er at indkøberne tog en dag fejl af klubberne og købte et parti fra Sunderland der spiller i rød og hvid stribet. En anden historie fortæller om at det ganske enkelt var billigst at købe det rød-hvide stof der også blev brugt til at fremstille madrasser. Herfra kommer tilnavnet Los Colchoneros (Madras-magerne).

Tøjsponsorer 
Atletico Madrid har kun haft 4 forskellige tøjsponsorer siden de i 1980 indgik deres første aftale med Meyba

 1980-1986: Meyba
 1986-1998: Puma
 1998-2001: Reebok
 2001-20??: Nike

Hovedsponsorer 
Der er flere interessant ting, når man kigger ned over listen af hovedsponsorer for Atletico Madrid gennem tiden. Klubben har bl.a. over flere omgange været sponsoreret af byen Marbellas turist bureau. Derudover benytte Columbia Pictures i perioden 2003 til 2005 Atletico Madrids trøje til at reklamere for store premiere som f.eks. Spiderman 2 og S.W.A.T.

 1903-1989: -
 1989-1990: Mita
 1990-1993: Marbella Tourism Board
 1993-1994: Antena 3
 1994-1996: Marbella Tourism Board
 1996-1997: Bandai
 1997-1999: Marbella Tourism Board
 1999-2000: -
 2000-2002: Idea
 2002-2003: Century
 2003-2005: Columbia Pictures
 2005-2011: KIA motors
 2012-2012: Rixos Hotels
 2012-2012: Huawei
 2012-20??: Azerbajian Tourisme Board

Spillere

Nuværende spillertrup

Udlejet 

 (Udlejet til Aston Villa)
 (Udlejet til SD Huesca)
 (Udlejet til Wolverhampton Wanderers)
 (Udlejet til Argentinos Juniors)

 (Udlejet til Inter)
 (Udlejet til Kayserispor)
 (Udlejet til Paraná Clube)
 (Udlejet til Málaga)
 (Udlejet til Fulham)

Danske spillere 
 Daniel Wass (2022)
 Jesper Grønkjær (2004-2005)
 Børge Carlo Mathiesen (1949)

Kendte Trænere

Eksterne henvisninger 

 Atletico de Madrid Official Website
 Atletico Madrid Danmark

Referencer 

 
Etableret i 1903
Enghavegård Skole

Enghavegård skole er en kommuneskole i Mørkhøj (Gladsaxe Kommune) med ca. 880 elever. Den blev indviet i 1963. Kendt fra filmen Operation Kirsebærsten og som mål for et af Bombemanden fra Gladsaxe's attentatforsøg. 

Enghavegård Skole blev oprettet for at tjene som forsøgsskole for Blaagaard Seminarium, der i 1963-2016 havde beliggenhed på Mørkhøj Park Allé. Nabo til TV-Byen siden dens grundlæggelse, indtil DR flyttede sine aktiviteter til DR Byen på Amager i 2006. I en tid, hvor transport af tungt tv-grej var forholdsvis kostbar og besværlig, betød naboskabet igennem 1960-erne og 1970-erne, at en del nyhedsindslag i Danmarks Radio om folkeskolen som institution brugte Enghavegård Skole som kulisse. Naboskabet i tiden 1963-2006 med på den ene side Danmarks største mediehus og på den anden side et lærerseminarium udfældede sig i frugtbare samarbejder på kryds og tværs og prægede skolens liv med  nyeste vinde inden for  pædagogik og ledelsesstruktur, f. eks. var skolen blandt de første i Danmark med gruppearbejde, klassens time, Science-fag slået sammen, brug af it-redskaber, video-redigering, medarbejderstyring o.a. 

Den 3. oktober 2018 blev Enghavegård skole certificeret som UNICEF rettighedsskole.

Kendte elever 
Følgende har gået på Enghavegård Skole: 
 Jacob Andersen, født 1960 — percussionist (bl.a. Sneakers, Danseorkestret)
 Rasmus Kærså, født 1960 — sanger, musiker (bl.a. Sneakers, Danseorkestret, Moonjam)
 Morten Kærså, født 1957 — sanger, musiker, komponist, producer, sangskriver, forfatter (bl.a. Sneakers, Moonjam)
 Lene Kørschen Larsen, født 1957, død ? — digter

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Folkeskoler
Gladsaxe_Kommune
Timo Hildebrand

Timo Hildebrand er en tysk fodboldspiller, født 5. april 1979 i Worms er en tysk tidligere fodboldspiller.

Han spillede gennem karrieren for blandt andet VfB Stuttgart, Valencia og Hoffenheim og nåede desuden syv kampe for det tyske landshold.

Eksterne henvisninger 

Fodboldspillere fra Tyskland
Fodboldspillere fra VfB Stuttgart
Fodboldspillere fra Valencia CF
Fodboldspillere fra TSG 1899 Hoffenheim
Deltagere ved det europæiske mesterskab i fodbold 2004
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2006
Personer fra Rheinland-Pfalz
Taboo (flertydig)

Taboo henviser til flere artikler:

 Taboo, musical
 Taboo (rapper), medlem af Black Eyed Peas
Enghavegård

Enghavegård er betegnelsen på flere steder i Danmark:
 Enghavegård (Sandby) – en properitærgård i Favrskov kommune
 Enghavegård (Assens) – en gård i Assens
 Enghavegård (Auning) – en gård i Auning
 Enghavegård (Billum) – en gård og et osteri i Billum
 Enghavegård (Bovense) – en gård i Bovense
 Enghavegård (Gl. Rye) – en gård i Gl. Rye
 Enghavegård skole – en folkeskole i Gladsaxe kommune
 Enghavegård (Keldby) – en gård og et havecenter i Keldby
 Enghavegård (Knardrup) – en gård i Knardrup
 Enghavegård Traktor- og Maskinsamling – en gård og et museum i Ribe
Cyankalium

Cyankalium eller kaliumcyanid er en uorganisk forbindelse, et kaliumsalt med formlen KCN. Stoffet er meget giftigt, men lugtfrit inden hydrolyse (og dermed omdannelse til blåsyre, hydrogencyanid), hvorefter det lugter svagt af bitre mandler. Nogle mennesker har evnen til at mærke lugten, andre ikke. 

Cyankalium bruges inden for entomologi i indsamlingskrukker, og af guldsmede til forsølvning og forgyldning.

Under 2.verdenskrig blev det brugt til selvmord, i form af små piller, blandt andre af Göring, Joseph Goebbels, Himmler, Rommel, Eva Braun og Flammen samt  modstandsmænd. 

Den bosnisk-kroatiske krigsforbryder Slobodan Praljak drak af en lille flaske cyankalium efter sin domsafsigelse på 20 års fængsel for krigsforbrydelser i Haag og døde af forgiftningen.

Som gift er cyankalium hurtigvirkende.  Afhængig af dosen viser symptomerne sig efter 10-20 minutter. Blåsyre er egentlig en væske med kogepunkt på 26 °C, og bliver derfor til gas i vores mavesæk. Først efter nogle minutter omdannes cyankalium i maven, sådan at en forgiftning normalt kan standses, bare man kommer hurtigt til behandling. Blåsyren optages i blodet og binder sig til omkring 50 enzymer. Et af dem, cytokromoxydase, det sidste enzym i mitokondriernes respirationskæde, slås helt ud af blåsyre. Cyankalium lukker af for åndedrættet, og medfører en hurtig død.

Noter 

Kaliumforbindelser
Kemiske forbindelser
Gift
Computus

Computus (latin for "beregning") har siden den tidlige middelalder været anvendt som benævnelse for fastlæggelsen af påsken i kirkeåret.

Den grundlæggende regel blev fastlagt ved kirkemødet i Nikæa og siger, at påsken falder på den første søndag efter den første fuldmåne efter den 21. marts (normalt forårsjævndøgnet). Modsat jøderne valgte man her at indføre en teoretisk, "kirkelig måne" og bruge den som grundlag for fastlæggelsen af påsken.

Beregning af datoen for påskesøndag 

Der findes en lang række forskellige formler og metoder til at finde ud af, hvilken dato påskesøndag falder på i et givet år. En af de enkleste (for den historiske julianske kalender - ikke for den gregorianske kalender, som bruges i dag) blev præsenteret i 1991 af Jean Meeus:

 Find 4-resten af årstallet, og kald resultatet a.
 Find 7-resten af årstallet, og kald resultatet b.
 Find 19-resten af årstallet, og kald resultatet c.
 Beregn 19•c + 15. Find 30-resten af resultatet, og kald denne rest for d.
 Beregn 2•a + 4•b − d + 34. Find 7-resten af resultatet, og kald denne rest for e.
 Beregn d + e + 114, og kald resultatet for f.
 Måneden er den heltallige kvotient af f / 31 (heltallige kvotient = rund ned til nærmeste hele tal)
 Datoen findes som resten af f / 31, plus 1.

a, 4-resten, hænger sammen med skudårsrytmen.

b, 7-resten, hænger sammen med ugens længde og med søndagsbogstavet.

c, 19-resten, hænger sammen med gyldentallet, som er årets placering i månecirklen.

Ortodoks påske 
Fuldmånen i vestlige lande kan indtræffe på en lørdag, hvor det allerede er søndag i østlige lande; derved bliver der en uges forskel på påskesøndagen. I Vesten, som følger gregoriansk kalender, anvendes den cykliske beregning. I den ortodokse kirke regner man stadig efter  juliansk kalender, og dermed falder den ortodokse påske senere end den gregorianske.

Datoer for påskesøndag 
Påskesøndag kan falde på 35 forskellige datoer, hvoraf 22. marts er den tidligste og 25. april den seneste. Ikke siden 1818 er påskesøndagen faldet på den tidligste dato, og det sker ikke igen før i 2285. Påskesøndag faldt i 2008 på 23. marts;  næste gang det sker, vil være i 2160. Sidst, påskesøndag faldt på den senest mulige dato, var i 1943; det sker ikke igen før i 2038. 

Gennemgående forskydes datoen for påskesøndag årligt otte dage bagud, til den hopper frem igen. Datocyklusen gentages med 5.700.000 års mellemrum.  Den hyppigste dato for påskesøndag er 19. april. I løbet af en cyklus falder påskesøndag på denne dato 220.400 gange, dvs 3,9% af alle gange. I den nuværende periode mellem årstallene 1583 og 3000 vil påskesøndag imidlertid hyppigst falde på 16. april.

Referencer 

Tidsbestemmelse
Farisæere

Farisæere er navnet på et religiøst parti i den antikke jødedom. Ordet farisæer (Latin pharisæ|us, -i) kommer fra Hebraisk פרושים perushim fra פרוש parush, som betyder "udskilt" .

Farisæerne er meget omtalt i Det Ny Testamente (NT) som en gruppe, der er i opposition til Jesus.

En af de mest kendte farisæere er Apostlen Paulus, der ifølge NT var en ivrig farisæer før hans omvendelse til kristendommen.

Bevægelsen, der sammen med Saddukæerne og Essæerne udgjorde de tre største religiøse retninger i antik jødedom, talte ifølge den jødiske historieskriver Josefus omkring 6000 og var formentlig kun udbredt i selve Palæstina og ikke i den jødiske diaspora.

Bevægelsens lære 
Farisæerne var kendetegnet ved, at de lagde stor vægt på overholdelse af Moseloven særlig renhedsforskrifterne og desuden "fædrenes overleveringer", som var en betegnelse for hele den mundtlige fortolkning af Moseloven. Bevægelsens etik havde mange detaljerede forskrifter og praktiske anvisninger og fremstilles i evangelierne som et hyklerisk fromhedsliv. I Apostlenes Gerninger er beskrivelsen noget mere positiv.

Farisæerne var passive for den romerske besættelse, idet de betragtede den som en plage, som folket måtte bære på grund af dets synder.

Sprogbrug 

Ordet farisæer anvendes nedsættende om en person, der fremstiller sig som mere from og retfærdig end andre. Ordet kan anvendes synonymt med hykler og skinhellig. Det har sin rod i, at farisæerne fremstilledes på denne måde i evangelierne, bl.a. i lignelsen om tolderen og farisæeren (Lukasevangeliet, kap. 18,9-14).

En farisæer er også en betegnelse for en kaffepunch, der er dækket af et lag flødeskum.

Henvisninger 

Antikken
Jødedom
Kristendom
Det Nye Testamente